Когато се лекуват пациенти с поне един рисков фактор за развитие на застойна сърдечна недостатъчност (например предшестващ миокарден инфаркт или симптоматична коронарна болест) лекарят трябва да започне лечение с най- ниската възможна доза и постепенно да увеличи дозата.
Pacientus, kuriems yra bent vienas stazinio širdies nepakankamumo išsivystymo rizikos veiksnys (buvęs miokardo infarktas ar išreikšta koronarinė širdies liga), reikia pradėti gydyti mažiausia rekomenduojama doze, kurią reikia didinti palaipsniui.