Въпреки това данните от 144- седмично клинично проучване при инфектирани с HIV пациенти без предварителна антиретовирусна терапия показват, че рискът от липодистрофия е по- нисък при тенофовир дизопроксил фумарат в сравнение със ставудин, когато се прилагат с ламивудин и ефавиренц.
Tačiau 144 savaičių trukmės klinikinio tyrimo su antiretrovirusiniais vaistais dar negydytais ŽIV infekuotais pacientais duomenimis, lipodistrofijos rizika buvo mažesnė, skiriant tenofoviro dizoproksilio fumaratą nei skiriant stavudiną kartu su lamivudinu ir efavirenzu.