Съществува хипотеза за връзка между висцерална липоматоза и протеазни инхибитори и липоатрофия и нуклеозидни инхибитори на обратната транскриптаза.
Didesnė lipodistrofijos rizika siejama su tokiais individualiais veiksniais, kaip vyresnis amžius, bei su veiksniais, priklausomais nuo gydymo, pvz., ilgesne antiretrovirusinių vaistinių preparatų vartojimo trukme ir dėl to atsirandančiu medžiagų apykaitos sutrikimu.