HomeLOOMADBioneer: Karusnahk ei ole ökoloogiline
#000002
Bioneer: Karusnahk ei ole ökoloogiline
#000003
Kes ütleb, et karusnahk on öko? Väga mitteöko. Hea põhjalik ülevaade.
#000004
Viimastel aastatel on Eesti meedias korduvalt kirjutatud karusnaha kasutamisest, vajadusest ja loomadest. Enamik artikleid on edastanud infot loomaõiguslaste meeleavaldustest, mõnes üksikus on puudutatud karusnahakasvatustes toimuvat laiemalt. Märkamatuks on jäänud karusnaha looduslikkust puudutav pool, mis ekslikult arvatakse olevat karusnahkse toodangu eeliseks. Tegelikult on pigem vastupidi: karusnahk on selle tootmiseks kuluvate ressursside koguste tõttu üks ebaökoloogilisemaid rõivatööstuses kasutatavaid materjale.
#000005
Moetööstus ja karusloomakasvatus müüb tooteid efektiivsemalt, kui karusnahka reklaamitakse ökoloogilise valikuna. Kasutatakse näiliselt keskkonnasõbralikke argumente, nimetades karusnahka “looduslikuks, bioloogiliselt lagunevaks ja ümbertöödeldavaks”. Selline teave on aga eksitav.
#000006
Näiteks korraldas Kanada Karusnahanõukogu hiljuti kampaania, taastutvustamaks karusnahka kui loodussõbralikku ja keskkonnaaktivistidele sobivat toodet. Nimetatud reklaamikampaania on pälvinud looma- ja looduskaitsjate pahameele.
#000007
Tegelikkuses on karusnaha äärmiselt ressursikulukas. Ainuüksi nahkade pesemine, kuivatamine, pleegitamine, parkimine, värvimine ja stiliseerimine nõuavad ulatuslikku kemikaalide kasutust, rääkimata loomade toidu tootmisel ja transportimisel kulunud energiast.
#000009
Kunstkarusnahka ja teisi fossiilsetel kütustel põhinevaid materjale peetakse aga äärmiselt keskkonnaohtlikeks. Niiviisi jääb aga vale mulje, justkui peaks tegema valiku kunst- ja päriskarusnaha vahel, kuigi suurem osa inimestest ei kanna kumbagi. Karusnaha puhul on tegemist nišitootega, mis ei ole tänapäeval vajalik ja millele on alternatiiviks igasugune tekstiilikiud.
#000010
Nõudlus karusnaha järele oli suurim 18.-19. sajandil, mil toimus Euroopas üldine kliimajahenemine. Seda ajastut on nimetatud ka väikeseks jääajaks, mis põhjustas muuhulgas karusnahkade impordi kasvu. Põhiliseks kaubaartikliks olid Ameerika mandrilt pärit kopranahad, mida veeti sisse sadades tuhandetes, tekitades kobraste arvukuse massilise vähenemise ja mitmel pool ka väljasuremise. Juba sel ajal kasutati nahaparkimisel ohtlikke kemikaale. Näiteks Connecticutis võib siiani leida mütsitööstuses vaja läinud elavhõbeda jälgi.
#000011
Hiljem hakati rajama karusloomade kasvatusi, kus oli loomadel pisut rohkem ruumi kui nüüdisaegsetes puurides ja mõnel pool isegi ujumisvõimalus. Siiski ei saa ka neid tingmusi võrrelda looduslikega.
#000012
Loomade ümberasutamine, kasvatamine, sageli ebaõnnestumine ja seejärel kasvanduste hülgamine hävitas looduslikku tasakaalu. Näiteks Venemaa asutas Alaska-lähedasi saari rebastega, kus neid oli võrdlemisi lihtne püüda. Meresaared ei olnud harjunud rebasesuuruste kiskjatega ja põhjustati paljude merelindude väljasuremine.
#000013
Islandil on karusloomakasvatuse eesmärgil puna- ja hõberebaste importimine oluliselt vähendanud kohaliku arktilise rebase arvukust, sest sissetoodud võõrliigid on tihtipeale agressiivsemad kui kohalikud. Nii on ka meie aladel elav Euroopa naarits tunnistatud kaitsealuseks liigiks ja karusloomadena kasvatav Ameerika naarits võiks kergesti põlismaise liigi välja suretada. Loomakasvatustes on haigused ebahügieeniliste tingimuste tõttu väga levinud ja selleks, et metsloomad nakatuks, piisab kokkupuutest vabaduses ja puuris elava looma vahel. Karvkatet haigused niivõrd ei mõjuta, sest loomad tapetakse kohe pärast täiskasvu jõudmist.
#000014
Karusnaha tootmine hävitab ka mereimetajaid. Noori hülgepoegi kütitakse moetööstuses hinnatud valge karvkatte pärast. Hüljeste ja vaalade liha müüakse Kanadas ja Venemaal karusloomadele söödaks.
#000015
Karusnahakasvatus on vastutav veel mitmete liikide väljasuremise või loodusliku tasakaalu hävitamise pärast. Lihtsamateks näideteks on farmidest põgenenud pesukarud Saksamaal, mingid Islandil, sooblid USA-s ja opossumid Uus-Meremaal, kellega loodus ei oska enam toime tulla. Kahjuks teeb inimestepoolne uuestisekkumine sageli veel rohkem halba.
#000016
Kui lähed poodi, siis on enamik müüdavast karusnahast pärit intensiivsest karusnahatootmistest, mis loodusele vähemalt samavõrd ohtlikud kui teised intensiivpõllumajanduse liigid.
#000017
Ettevõtmise iseloom nõuab, et tulu teenimiseks peab väikesel territooriumil kasvatama võimalikult palju loomi. Loodus ei tule toime tuhandete loomade väljaheidetega maa-alal, mis on väiksem isegi ühe looma elupiirkonnast.
#000018
See annab ka mõista, et loomade elu karusnahafarmides on kõike muud kui õnnelik. Isendid, kes harrastavad looduses eraklikku eluviisi, peavad elama koos. Loomadel ei ole võimalik väikestes puurides kunagi liigiomaselt käituda, näiteks piisavalt liikuda. Seetõttu tekivad paljudel neist tõsised psühholoogilised ja kannibalismini viivad käitumishäired.
#000019
Pärast nülgimist visatakse tuhanded loomade lihakehad metsa või prügilatesse, kus need reostavad lähedasi veekogusid ja pinnast. Neid juhtumeid on raporteeritud arvukalt.
#000021
Teine võimalus on, et loomade lihakehad söödetakse sisse uutele loomadele, kuid see on välistatud, kui loomi tapetakse mürgisüstiga.
#000022
Et loodushoiutemaatika muutub järjest populaarsemaks ka jõukamate inimeste seas, kelles nähakse karusnahatööstuse potentsiaalseid kliente, on välja mõeldud “ökoloogilise karusnaha” mõiste.
#000023
Paraku ei ole see korrektne. Enamik karusloomi on üksildase eluviisiga, näiteks mingid (ameerika naaritsad) võivad omada kuni nelja ruutkilomeetrist isiklikku territooriumi, samuti on looduses alasid, kus karusloomad ei ela. Seega peavad püüdjad lõksude üles seadmiseks ja regulaarseks kontrolliks kulutama palju aega ning kütust. Kui nüüd mõelda, et sugugi igasse looma liikumisalasse asetatud lõksud ei too soovitud tulemust, suureneb kütuse-, aja- ja lõhutud või kaduma läinud lõksude kulu veelgi. Enamasti asuvad siiani tühjaks küttimata alad inimasutusest kaugel, kus puudub infrastruktuur ja kohalejõudmiseks kasutatakse energiakulukaid maastureid.
#000024
Ford Motorsi uurija Gregory Smith viis läbi uuringu, mille tulemusena leiti, et loodusest püütud metsloomadest valmistatud kasuka tegemiseks kulub 3 korda rohkem energiat kui sünteetilisest materjalist kasuka valmistamiseks. Smith võttis arvesse kogu fossiilse kütuse, mida kulutatakse sõidukitega lõksude kontrollimiseks, samuti naha parkimiseks vajalikud protseduurid.
#000025
Lõksud on saagi suhtes valimatud. Endine USA jahimees Bill Randall väitis, et lõksuseadmine on vältimatult probleem ja olenemata lõksuseadja oskustest võib iga lõks püüda kõiki loomi ja linde, metsikuid ja kodustatuid. Lõksu sattuvad loomad ei ole alati sihtmärgiks. Nendeks võivad olla koduloomad, oravad, jänesed, samuti ohustatud loomad ja linnud.
#000026
USA-s on niimoodi juhtunud sadade looduskaitse all olevate valgepea-merikotkastega. Hinnanguliselt on koguni kaks kolmest lõksu sattunud loomast mittesoovitud. Neid peetakse tööstuse poolt rämpsuks ja visatakse ära.
#000027
Võib arvata, et nende vähestegi looduses vabalt elavate loomade küttimine põhjustab ka kohaliku ökosüsteemi tasakaalust välja minemist. Ülekaalukalt suur osa karusloomade nahkadest toodetakse kasvatustes ja praeguse nõudluse ei ole võimalik üle minna loodusest küttimisele.
#000028
Lõksuseadmine aitab levitada haigusi. Esiteks hõrendatakse loomade populatsioone sügisel ja talvel, mis sunnib loomi kevaditi läbima partneri otsingul suuremaid vahemaid. Teiseks ei huvitu väga haiged loomad lõksudesse asetatud söödast, mida märkavad palju tõenäolisemalt terved loomad. Viimaste püüdmine vähendab aga kogu populatsiooni geneetilist tugevust, muutes nad vastuvõtlikumaks haigustele.
#000030
Lõksu sattunud loomad elavad üle tohutuid kannatusi, sest peavad enne lõksuseadja saabumist taluma sageli päevi või nädalaid valu, toidu ja joogi puudust ning äärmuslikke temperatuure. Loomad võivad läbi närida oma jala, et lõksust pääseda või surra seal janusse ja nälga, olemata seejuures isegi sihtmärgiks.
#000032
Lisaks toimub igasuguse “ehtsa” karusnaha puhul selle keemiline töötlemine, et anda nahale vastupidavus. Kui karusnahka mitte töödelda, laguneks ta seljas täpselt samamoodi kui iga teine loomne materjal. Toode on kaugel looduslikkusest, karusnahksed esemed ei ole enam bioloogiliselt lagunevad. Karusnahapoest möödudes võib tunda ebameeldivat kemikaalide lõhna.
#000033
Kuna nüüdisajal ei taha ka kõige suuremad moeekstsentrikud kanda riietust, mis otseselt meenutab tapetud looma, näiteks lõvipead, töödeldakse karusnahka mitmete keemiliste värvidega, neid pügatakse, sinna pressitakse kujundeid ning muudetakse igal viisil abstraktsemaks. Tarbijad ei teadvusta enam karusnahas peituvat julmust ning sümbolistlikku loodusele ärapanemist, vaid näevad selles hetkemoe järgi kujundatud eset.
#000034
Kui toornahk võib tõesti olla bioloogiliselt lagunev, siis karusnahatööstus jätab mainimata, et kõik müügil olevad karusnahksed esemed töödeldud, sest muidu laguneks need seljas ära. Naha parkimine on protseduur, mis stabiliseerib kollageeni või proteiini kiud looma nahas, et hoida neid lagunemast.
#000035
Karusnaha töötlemise piirkonnast on põhjaveest leitud tavapärasest tunduvalt kõrgemal tasemel pliid, tsüaniidi ja formaldehüüdi. Inimesed, kes nahaparkimistöökodades töötavad, on palju vastuvõtlikumad vähile, sest nad puutuvad naha kaudu kokku dimetüülformamiidi ja teiste mürgiste kemikaalidega. Kivisõe tõrva derivaadid on samuti ühed mürgisemad vähkitekitavad ained.
#000037
Naha kasutuskõlblikuks muutmiseks kulub palju energiat, sest see nõuab protseduure, nagu sorteerimine, pesemine/immutamine, nülgimine/pööramine, parkimine, silumine, kuivatamine, pehmeks tagumine, puhastamine, kitkumine, pügamine, kärpimine, raseerimine, kuivatamine ja viimistlemine.
#000038
Kasukate hooldust tuleb teha regulaarselt ning see on energiakulukas. Miski ei mõju kasuka elueale halvemini kui palavatel suvekuudel kapis hoidmine. Kuigi kasukas võib välja näha samasugune kui varem, on nahas sisalduvad õlid kuivanud, jättes kasuka vastuvõtlikumaks rebenemisele. Seetõttu kasutatakse hooldamisel keemilist puhastust. Rikkamad võivad rentida isegi spetsiaalse kapi kasukate hoidmiseks.
#000039
Intensiivses põllumajanduses kasvatavate karusloomade nahk põhineb väga suurel kogusel fossiilsetel kütustel.
#000040
Michigani Ülikooli poolt tehtud uurimuse kohaselt kulub puuris kasvatatud loomade nahast tehtud kasuka tootmiseks kulub tervelt 15 korda rohkem energiat kui sama riideeseme valmistamisel tehiskarusnahast.
#000041
Kõik loomad vajavad toitu, mis on paraku üks suurimaid kuluallikaid – võrreldes tehiskarusnaha tootmisega kulub 30 korda rohkem energiat loomade toidule. Kasvatajad eelistavad loomi pidada odavalt, teenides neilt võimalikult suurt tulu. Loomade elutingimused viiakse miinimumini, mis tähendab lisaks masstootmisele väikestes puurides ka toidukulude piiramist. Seega on loomulik, kui valitakse kokkuvõttes odavam loomasööt, olgu selleks kasvõi kolmandast maailmast imporditud geneetiliselt muundatud toidulisandis, mille tootmispraktika eetilisuses ei saa kindel olla. Tarbija ei tea, kas toetab oma ostuga geneetiliselt muundatud põllukultuuride levikut või mitte. Et GMO-sid Euroopa Liidus üldiselt ei kasvatata – 2006. aasta seisuga on luba antud vaid kolmele taimesordile – kulutatakse tohutult energiat sööda transpordile. Karusloomade kasvatajad ei ole kohustatud täitma EL söödahügieeni nõudeid, kui looma ei kasutata toiduks. Pealegi tuleb suur osa loomanahkadest riikidest nagu Hiina, kus loomade heaoluga arvestavaid nõudeid ei ole.
#000042
Toornahad tuleb oksjonikeskustest seejärel tehastesse transportida. Seal ootavad ees uued protseduurid, nagu kraapimine, pesemine, parkimine (väga saastav protseduur), kuivatamine, naha tekstuuri ja välimuse muutmine, näiteks pügamine ja värvimine.
#000044
Karusnahakasvatuste keskkonnaohtlikkuse hindamisel on välja jäetud puuride ja teiste tootmisvahendite energiakulu. Samuti see, et karusnahast esemeid valmistatakse väiksemates kogustes ja käsitööna, mis muudab tootmisprotseduuri iseenesest energiakulukamaks. Seda on näha ka karusnahksete toodete hinnas.
#000046
Ka see, kui mõni üksik karusnahakasvatus kasutab meetodeid, mis saastavad keskkonda vähem, ei tee lõpptoodet ökoloogiliseks, sest naha päritolu ei ole täpselt teada.
#000047
Karusnahatööstuse globaalsus muudab karusnaha veelgi ebaökoloogilisemaks
#000048
Ka siis, kui eespool mainitud uuringu õigsuses kahelda, ei ole loogiliselt mõeldes võimalik jõuda tulemuseni, kus tehismaterjalist toodetud kasuka valmistamine oleks tänapäevaseid meetodeid kasutades energiakulukam. Vaadeldes karusnahkse kasuka valmistamise protsessi päris algusest, kulub paratamatult ressursse nii kasvatatud kui ka püütud loomadest esemete tootmiseks.
#000049
Karusnahatööstus on globaalne, loomi kasvatatakse piirkondades, kus on odav tööjõud ja puudub loomakaitse, mis aeglustaks tootmisprotsessi.
#000051
Karusnahatööstuse globaliseerumise tõttu ei tea ka müüjad karusnaha täpsemat päritolu. Enamasti ei ole eseme ja karusnaha tootjariik samad.
#000052
Karusloomi kasvatatakse inimasutusest kaugel, moetööstuskeskused asuvad aga suurlinnades.
#000053
Näiteks väidavad müüjad karusnahapoodides sageli, et nende toodang pärineb Itaaliast. Kuigi Itaalia moetööstus toodab väga palju karusnahkseid esemeid, kasvatatakse seal väga vähe karusloomi. Siseriiklike karmistunud nõuete tõttu ei tasu see ära. Itaalia karusnahk võib olla pärit Hiinast või mujalt, kus loomade heaoluga ei arvestata. Nagu näha, ei ole võimalik kasvatada karusloomi nii, et see ära tasuks ja loomad seejuures äärmiselt piinavates tingimustes ei elaks ning kasvatused keskkonda ei reostaks.
#000054
Karusnahk on luksusese, mida kantakse jõukuse näitamiseks avalikel üritustel, näiteks presidendi vastuvõtul, või seltskonna- ja moeajakirjade lehekülgedel. Keegi ei kanna karusnahka üksi olles, näiteks aias tööd tehes.
#000055
Tänapäeval on tõepoolest väga vähestel majanduslik kindlustatus, mis lubaks neil osta naaritsanahast täispika kasuka.
#000056
Sellegipoolest kannavad paljud karusnahka eneselegi teadmatult. Suuremat osa ehtsast karusnahast, kuni 80%, kasutatakse ääristusteks, lisanditeks või nipsesemete valmistamiseks pliiatsituttidest mänguhiirteni.
#000057
Sellise juhuse vältimiseks tuleks tähele panna, et soovitud riideesemel ei oleks karusnahast ääriseid krael, varrukatel või luku küljes, mütsidel või jalanõudel karusnahkseid tutte või muid kaunistusi. Isegi koolilaste pinalitel ja juuksekummidel võib olla karusnahast detaile. Need ei ole karusnahatööstuse ülejäägid, sest moodustavad kuni 80% karusnahatoodangust. Tootjad on kohanenud turuga, kus karusnahk pole enam nii populaarne kui varem ja äratab isegi negatiivset tähelepanu, ning püüavad seda peita teistesse kiududesse.
#000058
UURING: 68% karusnahksetest toodetest ei ole vastavalt märgistatud
#000060
Sinu e-postiaadressi ei avaldata. Nõutavad väljad on tähistatud *-ga
#000061
Vastus liha propagandale: Põllumajandusärikad, teie pläma ei usu ju keegi. Aga proovige veel, päris lõbus on!
🎄Telia jõulukampaania: taimetoit teeb maailma paremaks
5 kuud juuste ja peanaha ravi – kasvas siis juukseid juurde?
Üks asi, mis mõjutab kõike – kehakaalu, juuste kasvu ja üldist tervist
#000063