12 küsimust fotograaf Anneli Looritsale
#000000
1. Kuidas sattusid fotograafia juurde?
#000002
Kunstihuvi oli mul juba varases lapsepõlves, mäletan end pidevalt joonistamas, värvimas, maalimas. Ka koolis kritseldasin kõikvõimalikele vihikuservadele. Põhikooli ajal sain vanematelt kingiks kompaktkaamera, millega asusin kohe katsetama. Esialgu pildistasin peamiselt detaile. Mäletan, et tegin mõned fotod ka kooli ajalehte ja see tundus tol ajal muidugi väga suur asi. Fotograafiahuvi muutus tõsisemaks põhikooli lõpuaastatel, kui sain oma esimese peegelkaamera. See oli võrreldes varasema kompaktkaameraga nagu öö ja päev ning alles siis hakkasin mõistma säriaja, ava, ISO ja teiste parameetrite tähendusi. Esialgu toimus kõik katse-eksituse meetodil. Hakkasin peagi pidama ka fotoblogi, mida nüüd on olnud põnev tagantjärgi vaadata. Inimeste pildistamisele hakkasin rohkem keskenduma alles 2012. aastal kui üks kunagine kooliõde palus mul oma lapseootust jäädvustada. Neid pilte nägi omakorda tema sõbranna, kes soovis ka endast pilte ning nii hakkas lumepall veerema.
#000003
Stiil on ajas muutuv. Kui vaatan oma fotoblogi esimesi katsetusi ja võrdlen neid praeguste töödega, on erinevus märgatav. Aja jooksul hakkad tehnikat rohkem valdama ja see omakorda mõjutab ka stiili, sest tekib rohkem valikuvõimalusi. Kunstitunnetuslik pool on aga ilmselt see, mis peab olema inimesel kaasa sündinud. Kuigi stiili on keeruline sõnadesse panna, ütleksin enda puhul, et lähtun peamiselt esteetilisusest, emotsioonidest ja ilust. Varem eelistasin pastelsemaid toone, nüüd meeldib värve rohkem rõhutada. Kui saab valida, eelistan loomulikku päevavalgust ja seetõttu on suvised õuesessioonid mu vaieldamatud lemmikud.
#000007
4. Kuidas sünnib Sinu looming?
#000008
Kõik ilus ja huvitav, mis inspireerib, võib loomeprotsessi mõjutada. Fantaasiapildistamise puhul teen tavaliselt enne korralikult eeltööd, mõtlen detailid läbi, organiseerin vajalikud vahendid. Olen loomult hästi põhjalik. Mul tekib tavaliselt palju ideid, millest tuleb valik teha. Püüan oma nägemuse ellu viia, kuid jätan alati ka mingi mänguruumi, sest fotograafias tulebki kasutada seda, mis parajasti olemas või mida situatsioon võimaldab. Mängulisus on hästi oluline.
#000009
Nüüdseks olen pildistanud nii portreesid, beebiootust, paare, perekondi, tüdrukuteõhtuid, üritusi, fantaasiasessioone kui ka tooteid ja kinnisvara. Sel suvel pildistasin oma esimese täispika pulma. Ühte kindlat žanri praegu pole, mulle meeldib mitmekesisus. Enamasti pildistan inimesi ja see pakub kindlasti ka kõige rohkem väljakutseid.
#000013
Fotograafia on valguse kunst, mille puhul on olulised esteetiline tunnetus ning hea selgitusvõime. Minu jaoks aitab see ümbritsevat hoopis teise pilguga näha, läbi objektiivi märkan rohkem ilu ja pisidetaile. Fotograafia aitab justkui aja maha võtta ja keskenduda ilu otsimisele. On suurepärane, et saan oma nägemust läbi fotode ka teistega jagada. Vau-efekti tekitavad enamasti sellised pildid, mille puhul vaataja hindab, et ta ise poleks sellist nüanssi märganud või sellise lahenduse peale tulnudki
#000015
Hetkel töötan paari uue fotoprojekti kallal, mõtlen nende kontseptsioonide üle. Mõnda aega tagasi sai valmis ka minu uus koduleht ja olen seal hetkel oma fotoblogi arendamas ( Mul on suur soov sinna tihedamini postitama hakata ning peamisteks teemadeks on fotograafia, disain ja kunst.
#000022
Teooria ja praktika käivad käsikäes. Soovitan hästi palju järgi katsetada ja haarata kinni erinevatest võimalustest, mida elu pakub. Samuti katsetada erinevaid žanreid, kohe ei peagi teadma, mis valdkonnale keskenduma peaks.
#000024
12. Millised on Sinu tulevikuplaanid?
#000025
Soovin ühel hetkel luua päris oma fotopesa ehk koha, mis on nii fotostuudio kui inspireeriv tööruum. Samuti soovin edasi arendada disainivaldkonda ja ühendada erinevad kunstihuvid tervikuks. Mul on palju mõtteid, aga neist saab ühel heal päeval loodetavasti blogist täpsemalt lugeda 🙂
#000026