Aastal 1966 filmina linastunud teoses rullub lahti kahe naise lugu: kuulus näitlejanna Elisabet Vogler, keda kehastab Musta Kasti lavastuses Jaanika Tammaru, satub psühhiaatriakliinikusse, kui ta leitakse ühel hommikul oma toast apaatiaseisundis, olles teadlikult otsustanud edaspidi loobuda igasugusest sõnalisest väljendusest. Pärast kuid kestnud vaikust palgatakse teda hooldama õde Alma (Laura Niils), kes üritab patsienti tagasi ühiskonda tuua. Aga kas tervenemine on üldse võimalik, kui iga sõna ja eneseväljendus on vägivaldne, tõmmates inimest iseendast kaugemale?
#000003
Bergman ei paku oma minimalistlikust stiilist hoolimata lugejale ega vaatajale lihtsaid olukordi – ta näitab inimesi, kes on oma tunnetega alasti kistud ja üksi jäetud; nad kardavad, kannatavad ning teevad üksteisele ja iseendale kohutavalt palju haiget. Sellest hoolimata on sõnum positiivne – leida üles kurjuse alge eneses, seista sellele vastu ning olla nõnda suurem ja parem inimene.
#000004
Kuna eesti keeles on „Persona” senini stsenaariumina välja andmata jõuab see nüüd just nimetatud lavastuse tarbeks Ülev Aaloe tõlkijakäe vahendusel eestikeelse publikuni.
#000005
Pärast iga etendust toimub lavastusega seonduvatel teemadel aruteluring ning 10. novembril leiab Genialistide Klubis aset ka Ingmar Bergmani originaalfilmi tasuta linastus.
#000006
Tartu uusim teater Must Kast avas pühapäeval, 20. septembril pidulikult oma esimese hooaja professionaalse teatrina. Keskpäevaks kogunes Genialistide klubi saal täis väiksemaid ja suuremaid teatrihuvilisi, et vaadata ühiselt Musta Kasti hooaja avalavastust „Õhupallid”.
#000009
Keegi ei räägi koeraga normaalselt
#000010
Von Krahli teatris esietendus laupäeval selle hooaja esimene omalavastus, mis jutustab nii lihtsatest asjadest, et paha hakkab, nagu kavalehes kokku võetakse. Anne Vetik käis kaemas ning kirjutas muljed üles.
#000011