Mäletan, kui õppisin maal algkoolis, siis oli emadepäev igal kevadel kooli suurim pidupäev. saal ehiti vanikutega, olid aktus, ilulugemised, vahel ka näidend. Osalesin alati ise ka seal. Emad istusid aukohal saali esimestes ridades. Neile ulatati kevadlilli, neid, mis parajasti tollal metsast ja aasalt leida võis.
#000001
Elle Elias, ajaleht Töörahva Elu, 17.05.1988
#000002
Matjama algkool, üleval tere tulemast emake
#000003
üht maipäeva palju aastaid tagasi. Meie esimese klassi koolilapsed,
olime juba aegsasti toonud metsast nurmenukukesi, neid keldris
"kastitanud" emadepäeva jaoks. Õpetaja andis kõigile südamliku tekstiga
kauni kaardi, sinna tuli kirjutada oma ema nimi. Meil oli emaaktus ja
#000004
Näiteks soovis proua O, et endiste aegade lugu oleks kuidagi usutavalt olemas. Proua O ei tahtnud, et kõik pudeneb silme ees laiali. Et on ainult suvalised punktid, mida võib igast küljest vaadelda, kuid mis iialgi ei muutu absoluutseteks joonteks või joonisteks.Proua O soovis, et tal oleks kindel pilt. Proua O tahtis olla kindel.Proua O vajas ka mõttekaaslust.Aino Pervik "Proua O imekspanemised", lk 20Mõttekaaslased võivad kirjutada . Fotod on pärit erinevate inimeste kodudest ning neid on siiamaani näinud vaid kitsas perekonnaring. Kuid ma arvan, et see on meie kõigi ühine ajalugu ja olen palunud fotode omanikelt luba nende piltide siin avaldamiseks.PILTIDE KASUTAMISEL PALUN LINKIDA VÕI VÕTTA .
#000005