Ise tehtud asjad on armsad!
#000000
Rubriik: ilu paberist ja paberil
#000001
Paberist voltimine ja meisterdamine on tegevus, mida mõnikord tore teha on. Olgu see siis ajaviiteks või kindla eesmärgiga ning olgu tulemuseks midagi pisikest või suurejoonelist. Ilmselt oleme ju kõik lapsena või lastega teinud valgest paberist lumehelbeid ja punasest südameid, värvilistest paberitest aga lõiganud ribasid ning neid kokku liimides pununud vaniku või kee. Paberit rebides, lõigates...
#000003
Suves on lilli, suves on liblikaid. Ja see on ilus. Kohe nõnda ilus, et tahaks end selle iluga (sõna otseses mõttes) ehtida. Seda ma tegingi, kui imearmsa ideeleiu oma särgile sättisin. Tugevast tüllkangast (looritüll) lõigatud liblikad hoiavad suurepäraselt vormi ja tiivad, mis on justkui tärgeldatud moega, näivad ikkagi õhkõrnade ja imekaunitena. Kerge, suveromantiline ja heljuv...
#000004
Tundmust, et õhus ja justkui kõikjal mu ümber on armastust, rõõmu, headust, pühade ilusat sära ja toredaid üllatusi, näen ja kogen igal sammul, igas hetkes. Usun, et kõigi inimeste hinges ja tegudes on kaunil jõuluajal veel rohkem muinasjuttu, siirast hoolimist ja märkamist. Iga saadud ja jagatud naeratus heliseb, kallistustes on niii palju soojust ja öeldud...
#000005
Täna hommikul ärkasin justkui muinasjutus. Jaa, see oli lumine muinasjutt. Nii puhas, selge, helge ja kerge on valge värv, mis sümboliseerib veatust ja absoluuti, on vaikne ja terviklik, on lihtsuse, aususe, õigluse ja lugupidamise värv ning ühtsuse sümbol. Jah. Mulle meeldivad kõik aastaajad (ja kõik hommikud muidugi ka ). Igaühes neis on midagi väga erilist...
#000006
Roosidega südamekujulised tervituskaardid tegin aastaid tagasi, kui isetegija Kaisa tegemistes pulgakommi hoidvat liblikat nägin. Aitäh idee eest, Kaisa! Veebruarikuu alguses, seitse pikka aastat tagasi, tegin oma blogipäevikusse esimese sissekande. Te võtsite mu niii sooojalt vastu ja seda soojust olen tundnud ja südames kandnud kogu selle aja. Aitäh! Meenutades ja ajas tagasi vaadates märgin siinkohal ära...
#000007
Millest on tehtud isa? Isa on tehtud tugevusest, millega ehitatakse maja, veetakse jõulukuusk metsast koju, kaevatakse kraave, lõhutakse puid, remonditakse autosid. Isa on tehtud õrnusest, mis silitab lapse pead, võtab sülle, kiigutab põlvel ja ajab naerma. Isa seisab lapse kõrval kui mägi, kui maailma tuuled mäslevad ja oma tasakaal kõigub. Isal ei ole palju sõnu...
#000008
moos ja mesi, sildid ja korvid, ning ka suured õunamahlapurgid on meie peres ikka pitsidega kaunistatud. No ausalt öeldes vähemalt need, mida on plaanis kinkida või siis need, mida ma tahan kaunilt säetuna lauale tuua. Kõigile teistele (ja muidugi ka kaunistatud purkidele) kirjutan aga alati sildi, millel purgi sisu ja selle valmistamise aeg täpselt kirjas...
#000009
Laps magab vaikselt pulgavoodis hing unenäos ja padjas nina ja tema tekk on õitest kirju ja nõnda valge on ta lina ja teispool pulki sama vaikselt on kobaras ta armsad lelud ja kui ta ärkab on ta ümber nii rõõmsad värvilised elud Köitsin ja kaunistasin pildialbumi pisikesele Paulale. Ma teadsin hästi millise albumi teen, sest...
#000010
Heegeldasin pisikestele beebipoistele pisikesed suvemütsid. Pisikesele beebitüdrukule tegin aga kahe lehviga pitskübara. Ja katsikukaardi, mille kaunistasin ikka ja jälle heegeldatud vankriga, aga pesunöörile säädsin seekord hoopis heegeldatud kleidikese. Nii vankri kui kleidi mustri joonistasin paberile ning jagan neid nüüd teiega. Täpsem lugu sellest, kuidas minu kaarditegu käib, on ära trükitud Mareti veebruarinumbris. MÕNUSAT HEEGELDAMIST!
#000011
Kevadpühade ootuses meisterdasin, kaunistasin ja voolisin veidi. Kõigepealt kleepisin pabereid, pitse, paelu ja paar nööpi ühele tühjana seisma jäänud teekannukarbile ning valmis sai korv pühademunade hoidmiseks ja kinkimiseks. Karbi valmimise loo kirjutasin üles ning see on lugemiseks-tegemiseks Mareti märtsinumbris. Sealsamas ajakirjas on ka üks ilus ja lihtne munade kaunistamise lugu. Kuna minu teine korv (ühest...
#000012