Kunstibiennaal Helsingi uue merendusstrateegia teenistuses
#000002
Helsingi kunstibiennaali kuraator Pirkko Siitari: „70% biennaalil eksponeeritud töödest olid tellimustööd. Kõik biennaali teosed arvestasid Vallisaari keskkonna ja loodushoiu põhimõtetega.“
#000003
Esimene Helsingi biennaal (12. VI – 26. IX) tõi Vallisaarile 145 000 külastajat. Biennaali seitsme miljoni euro suurune eelarve kattis kolme aasta töö ja korraldamise kulud. Algatus tuli Helsingi linnalt ja Helsingi kunstimuuseumilt (HAM). Helsingi kunstimuuseum ei tegutse ainult Tennispalatsis, vaid on osaline ka avaliku ruumi kunstiprojektides ja vastutab linnaruumi kunsti säilimise eest. Biennaal on osa Helsingi merendusstrateegiast, mille eesmärk on rannajoone avamine. Helsingi biennaali kuraatorid olid HAMi avaliku kunsti osakonna juhataja Taru Tappola ja näituste osakonna juhataja Pirkko Siitari.
#000004
Siinsed kunstnikud vajavad rahvusvahelist platvormi: see annab võimaluse luua tellimustööna uut kunsti ja seda ka eksponeerida. Samuti saab biennaaliga äratada publiku huvi, tuua ta kunsti juurde. Just seda me Vallisaaril nägimegi: saarele tuli mitmesugust rahvast, ka neid, kes tavaliselt nüüdiskunsti näitustel ei käi.
#000006
Kas biennaalil on teistmoodi sümboolne tähendus kui suurel rahvusvahelisel näitusel?
#000007
Biennaali korraldatakse iga kahe aasta tagant, aga muus osas võib see olla ükskõik milline väljapanek, piiranguid ei ole. Biennaal eristub teistest HAMi algatatud projektidest laia haarde poolest: osa võttis 41 kunstnikku ja kunstirühmitust. Eriomane on ka see, et biennaal toimus Vallisaaril, mis on kunsti esitlemiseks väga spetsiifiline koht. Kuigi biennaal on HAMile uus ja varasematest erinev ettevõtmine, oli suurnäituse korraldamisel suur abi muuseumi kogemusest avaliku ruumi kunsti ning suurte rahvusvaheliste kunstinäituste kureerimisel ja eksponeerimisel.
#000008
Pirkko Siitari: „Me ei jäta saarele midagi, sest meie eesmärk ei olnud rajada sinna skulptuuripark.“
#000009
Juba aastaid oli kõne all, miks Helsingis ei ole ühtegi suuremat rahvusvahelist kunstisündmust. Biennaali mõte hakkas hargnema sellest, et linnavalitsus oli huvitatud sellise ürituse korraldamisest koos HAMiga. Biennaali hakkasime täpsemalt kavandama 2018. aastal. Sellest sai Helsingi linna tegevuskava osa: sinna kuulub uus merendusstrateegia, mille üks eesmärk on avalikkusele avada lähedal asuvad saared.
#000011
Olen kindel, et biennaal annab palju nii Soomele kui ka selle lähiümbrusele. Nii suure mastaabiga kunstisündmuselt, nagu on biennaal, saab alati kunstielamusi ja osalevad kunstnikud pälvivad seal tähelepanu. Lisaks pakuti seal publikule täiesti teistmoodi kohtumisvõimalust kunsti, aga ka loodusega. Eks iga uus algatus pakub midagi teistsugust ja täiendab Helsingi praegust ärksat kunsti­elu.
#000013
Kui vaadata teisi maailmas korraldatavaid biennaale, siis millistega end võrdleksite või millist peate endale eeskujuks?
#000014
Mis puutub asukohta, siis pakub Vallisaari hoopis teistsugust külastuskogemust, asukoht inspireeris ka kunstnikke. Samuti on siinsete kunstnike suur osakaal midagi sellist, mida teistel maailma biennaalidel ei näe. Otsustasime kohe alguses, et kunstnikest pool on siinne ning ülejäänud kutsume üle maailma. Valiku juures me aga ei pidanud silmas, et biennaalil oleks esinduslik riikide valik. Pöörasime tähelepanu kunstnike senisele tööle, tahtsime olla kindlad, et nad sobituvad meie keskkonnaga. Kutsutud kunstnikelt ootasime asukoha­põhiseid töid. Soovisime, et neil oleks juba varasematest projektidest sellelaadne kogemus või et oleksime nendega teiste projektide raames juba koostööd teinud.
#000017
70% töödest olid uued tellimustööd. Olemasolevaid kunstiteoseid valides mõtlesime keskkonna peale. Eesmärk oli, et need peaksid olema saarega dialoogis või saama asukohas uusi tähendusvarjundeid.
#000021
Koroona tõttu lõime biennaalile rohkem digitaalset sisu. Paljud asjad, mis pidid algul olema loodud füüsilisel kujul, kolisid veebi. Teisest küljest saime nii meie kui ka kunstnikud rohkem aega, et teos lõpetada ja ideedesse süveneda. Nii et kokku võttes ma ei ütleks, et see oli katastroof.
#000023
Keskkond on näituste peateema kõikjal maailmas, kuid ka kritiseeritakse, et biennaalidest jääb suur ökoloogiline jalajälg – tellitakse uusi kunstiteoseid, lennatakse kohale üle kogu maailma jne. Mis te sellest arvate?
#000033
Kunstnikud on aastakümneid keskkonna­teemadel sõna võtnud ja biennaali üks teemasid ongi meie keerukas suhe loodusega. Kui meid biennaali korraldama kutsuti, palusime sõltumatul uurimisinstituudil BIOS* hinnata, milline on biennaali sotsiaal-majanduslik mõju. Lasime neil seada saarele üles uurimisjaama, tutvustasime nende tööd ning korraldasime vestlusringe ja loenguid. Helsingi biennaal vastab ka keskkonnajuhtimissüsteemi EcoCompass nõudmistele. Juhindusime sellest kavandamisest teostuseni ja kindlustasime, et kõik oleks võimalikult keskkonnasäästlik. EcoCompass on Soome loodushoiuühingu välja töötatud süsteem, mis põhineb keskkonnahoiu rahvusvahelistel standarditel. Suvel pälvisime EcoCompassi sertifikaadi. See väljastatakse kolmeks aastaks ja audiitor kontrollib eesmärkide täitmist.
#000034
Ökoloogia küsimus kerkib esile igasugustel üritustel. Nii peame ka kunstiüritusi korraldades õppima uut ja lahti laskma vanast. See puudutab ka kuraatorit. Sellest vaatenurgast olid kõik tööd kavandatud Vallisaari keskkonda arvestades ning hinnatud loodushoiu ja looduse säilitamise vaatenurgast. Sealses keskkonnas oli see ülivajalik. Tellimustööd vähendavad transpordikulusid: need on palju väiksemad kui teistel sama hulga kunstnikega töötavatel biennaalidel. Otsustasime paigaldada kunsti­teosed olemasoleva tee äärde, seega ei pidanud külastajad astuma loodusesse rohkem kui hädavajalik.
#000035
Saar jääb selliseks, nagu see oli enne biennaali, kunstiteoseid sinna ei jäeta. Vallisaari on endine militaarsaar, 2016. aastani oli see üldsusele suletud. Edaspidi on saar avatud loodus- ja ajaloo­huvilistele.
#000036
Algusest peale tuleb mõelda, milliseid materjale kasutada, kust neid leida, kui palju maksavad ja mida nendega pärast peale hakata. Me ei jäta saarele midagi, sest meie eesmärk ei olnud rajada sinna skulptuuripark. Kõik taiesed viiakse ära ja osa materjale saab ka taaskasutada.
#000038
Kas teil on kavas eksponeerida mõnd kunstiteost ka mujal Helsingis?
#000039
Kolm tööd – kaks Alicja Kwadelt ja üks Laura Könönenilt – jäävad meie kollektsiooni ning me eksponeerime neid kusagil linnaruumis. Need on loodud juba algselt eesmärgiga jääda avaliku ruumi kunstiobjektideks. See oli võimalik, sest Helsingi järgib nn ühe protsendi kunsti põhimõtet ja HAM kureerib avaliku ruumi kunstiobjekte.
#000040
Saar saab vastu võtta kuni 300 000 külastajat. Kas see oli ka biennaali külastajate loodetud hulk?
#000043
Ikka looduse ja kunsti põneva kombinatsiooni tõttu. Pandeemia ajal tunti puudust kunstielamustest ja otsiti võimalust looduses olla.
#000047
Ma arvan, et Pawełi virtuaalreaalne film köitis paljusid, sest see on ühtaegu tõsine ja naljakas ning käsitleb vabaduse eri tahke. Film võimaldab vaatajal kõigest juhtuvast osa saada. Film valmis koostöös naabersaare avavangla elanikega. Pawełi looming põhinebki tavaliselt koostööprojektidel, nii et kui me ta kutsusime, leidis ta saarelt hooldustöid tegeva avavangla kinnipeetavate seltskonna. Ta kutsus neid filmis kaasa lööma. Tema lugu räägib vabadusest, selle aspektidest, kuid mitte otseses mõttes, vaid rahu leidmisest iseendas ja looduses.
#000050
Luua poodium sisukale kunstile, mis köidaks uut publikut nii Soomest kui ka välismaalt. Anda kunstnikele võimalus luua midagi uut ja tutvustada ka nende varasemaid töid. Tõsta esile, et kõik on omavahel seotud ja vastastikku sõltuvuses. See on osa biennaali põhilisest ülesehitusest ja sõnumist, hõlmates keskkonnakriise, toimumispaika ja merd ning tuletades meile meelde, et kõik on seotud. Me sõltume loodusest, selle väiksematest osadest ja teistest inimestest. Tahtsime ka heita valgust Helsingile kui huvitavale linnale, ka kunstielamuste saamise mõttes.
#000052
Jah, usun küll. Me peame veel kõike hindama, kuid oleme pakkunud külastajatele tavatu kogemuse saarel.
#000053
Loodan, et järgmisel korral toimub biennaal samal saarel, sest sinna on juba rajatud taristu, milleta oleks üritust keeruline organiseerida. Oleks suurepärane, kui biennaal oma juured sinna ajaks. Saar on kesklinnale väga lähedal, seal on tee, hooned, loodus ja ajalugu – suurepärane paik töötamiseks. Loodetavasti saab kunstiteoseid edaspidi rohkem näha ka mandril, sest see tagab biennaalile suurema juurdepääsu.
#000054
Eesti Kunstimuuseumil valmis kestliku näituse mudel
#000062