Nähtav ja nähtamatu valgus II
#000000
Sissejuhatus, 5 minLiht- ja liitvalgus, 15 minValge valgus, 15 minNähtamatu valgus, 5 minKokkuvõte, 5 min
#000001
teeb soovi korral Padlet-keskkonnas valmis padlet’i, kuhu õpilased saavad sisestada oma koduse tööna välja mõeldud lause;paneb valmis praktilise töö (spektroskoobi ehitamine) jaoks vajalikud vahendid ja prindib tööjuhendid;prindib kokkuvõtte jaoks kiirguste nimetused ja paneb valmis värvilised paberid (7 spektri värvust);prindib soovi korral elektromagnetlainete skaala joonise põhja või täidetud joonise.
#000002
teab, et valgus tekib aatomites ja levib lainena, mida iseloomustab lainepikkus;teab, et valguslainet nimetatakse elektromagnetlaineks;oskab nimetada spektri värvusi.
#000003
võrdleb liht- ja liitvalgust ning eristab valgusallikaid vastavalt sellele, kas need kiirgavad liht- või liitvalgust;teab, mis on spektroskoop, ja oskab seletada selle otstarvet;eristab joonspektrit pidevast spektrist ning teab, millised valgusallikad kiirgavad joon-, millised pidevspektrit;oskab nimetada põhivärvusi;kirjeldab valge valguse saamise viise;teab, kuidas tekivad erinevad värvusaistingud;seletab, mis on elektromagnetlainete skaala;teeb vahet nähtaval ja nähtamatul valgusel;oskab nimetada kiirgusi, mida inimese silm ei taju.
#000004
ptk 1.3. Nähtav ja nähtamatu valguslk 9–11lk 8–9
#000005
lihtvalgus, liitvalgus, spekter, joon- ja pidevspekter, spektroskoop, valge valgus, põhivärvused, elektromagnetlainete skaala, UV-kiirgus, IP-kiirgus, mikro- ja raadiolained, röntgeni- ja gammakiirgus
#000006
8. kl geograafia: Päikesekiirguse jaotumine Maal9. kl bioloogia: Nahk katab ja kaitseb
#000007
Tehnoloogia ja innovatsioonTervis ja ohutus
#000008
Sissejuhatuseks ja ühtlasi eelmise tunni teema meenutamiseks võiksid õpilased ette lugeda laused, mis nad koduse tööna pidid välja mõtlema spektri värvide ja nende järjestuse meeldejätmiseks.
#000009
Aja kokkuhoiuks võib õpetaja soovi korral lasta laused kirjutada selleks valmis tehtud padlet’isse, siis saab kõik laused kohe ka klassis ekraanil kuvada ega pea kulutama aega kirjutamisele.
#000010
Soovi korral võib õpilaste seas korraldada hääletuse ja valida nt 2–3 parimat/huvitavamat lauset.
#000011
Millise lause sa välja mõtlesid, et spektri värvid meelde jätta?
#000012
Liht- ja liitvalgusSpektroskoopPidev- ja joonspekterSpektroskoobi ehitamine (soovi korral)
#000013
Eelmises tunnis rääkisime sellest, kuidas valgus tekib ja milliseid värvusaistinguid tekitavad meie silmas erineva lainepikkusega valguslained. Ka valgusallikad kiirgavad erineva lainepikkusega valgust, vahel ainult ühte, vahel mitut.
#000014
Valgust, mille kiirgus koosneb ainult ühest lainepikkusest, nimetatakse lihtvalguseks. Kui valgus sisaldab aga mitut lainepikkust, on see liitvalgus. Lihtvalgust kiirgab näiteks laser, st laserikiir, mis on tihti rohelist või punast värvi, koosneb ainult ühe lainepikkusega kiirgusest. Lihtvalgust kiirgavad ka nt värvilised LED-lambid. Tavaline hõõglamp ja ka looduslikud valgusallikad (Päike, küünlaleek jt) kiirgavad aga mitmeid lainepikkusi ehk liitvalgust.
#000015
Lihtvalgus koosneb ühest lainepikkusest, liitvalgus mitmest lainepikkusest.
#000016
Aga kuidas üldse aru saada, millist valgust valgusallikas kiirgab? Lihtvalguse puhul tajume seda värvi oma silmaga, aga ka siis ei saa me 100% kindlad olla, et see värvus sisaldab vaid üht lainepikkust. Selleks, et valguse lainepikkust vaadelda, kasutatakse spektroskoopi. Kui spektroskoopi suunata valgus, lahutab seade selle osadeks ja manab ekraanile (ribadena) kõik värvused, mida see valgus sisaldab. Neid jooni nimetatakse spektrijoonteks ja joontest tekkinud riba spektriks.
#000017
Kui kooli füüsikakabinetis on mõni spektroskoop, tasub kindlasti seda lastele näidata ja proovida anda. Vaadelda saab erinevaid valgusallikaid, nt Päike, küünlaleek, päevavalguslamp, LED-lamp. Iga valgusallikat uurides võiks püüda võimalikult palju teiste valgusallikate valgust eemaldada (panna ette kardinad, kustutada tuled jms).
#000018
Valguse lainepikkusi saab kindlaks teha spektroskoobiga.
#000019
Kui valgus koosneb mitmest eri lainepikkusest, st on liitvalgus, võib selle valguse spekter olla
#000020
Pidevspektris on spektrijooni palju ja nii tihedalt, et tekib sujuv ja aukudeta värviline spekter. Joonspektris on värve vähem ja spektrijoonte vahel on vahed (mustad kohad). Spektrite näitlikustamiseks soovitame kindlasti näidata pilte ja videot, mis kirjeldavad spektroskoobi tööd ja eri tüüpi spektreid.
#000021
Kui spektrijooned on paigutunud tihedalt, ilma aukudeta, on tegemist pidevspektriga. Joonspektris on spektrijooni vähem ja nende vahel on vahed.
#000022
Praktilise tööna võib õpilastega ehitada spektroskoobi (juhend) ja sellega erinevate valgusallikate spektrit uurida/vaadelda. Töö koos spektrite uurimisega võtab aega 30–45 minutit, seega selleks peaks võtma eraldi tunni. Samuti sobib töö hästi näiteks projektipäeva vms ürituse raames kasutamiseks.
#000023
paksem musta värvi paber/kartong;tualettpaberirulli sisemine papist rull;DVD (vaja läheb ühte plaati 5–6 õpilase kohta);must teip või must värv;joonlaud, käärid, paberinuga, must marker või pliiats.
#000024
Seni rääkisime valguse värvidest, aga kasutatakse ka sellist mõistet nagu valge valgus. Õpilastelt tasuks küsida, mis nad arvavad, milline on valge valguse lainepikkus.
#000025
Milline on valge valguse lainepikkus?
#000026
Sellele küsimusele ühest vastust ei olegi, sest valge valgus on liitvalgus, st et see koosneb erineva lainepikkusega valgustest. Valget valgust nimetatakse ka päevavalguseks. Selleks, et valget valgust saada, tuleb omavahel kokku liita mitu eri lainepikkusega valgust. Näiteks annab valge valguse kõigi seitsme spektri värvuse liitmine. Seda saab õpilastele näidata selles videos. Aga on ka lihtsam võimalus, selleks tuleb liita kolm põhivärvust: punane, roheline ja sinine.
#000027
Valge valgus on liitvalgus, mis tekib kolme põhivärvuse (punane, roheline, sinine) liitumisel.
#000028
Seetõttu ei tohi värvuste liitmist segi ajada värvide liitmise ehk segamisega. Siinkohal tuleb täpsustada, et meie käsitluses on värv värvaine, millega saab midagi värvida, aga värvus on värvitoon, see millisena me värve näeme. Kui me segame ükskõik millises vahekorras punase, rohelise ja sinise värvi, ei saa me kunagi valget värvi, vaid tulemuseks on mingi tume (nt mustjas­pruun) värv.
#000029
Kunstiõpetuses on õpilased õppinud, et põhivärvitoonid, mida segades on võimalik saada kõiki teisi värve, on punane, kollane ja sinine. Punast ja sinist eri vahekorras segades on võimalik saada lilla või pruun, kollane ja sinine annavad erinevaid rohelisi toone ning punane ja kollane oranži. Värvide puhul see tõesti nii on.
#000030
Optikas on värvustest ja nende lainepikkusest rääkides olukord aga teine. Kui meie silma jõuab korraga mitu eri lainepikkusega värvust, tekitab silm hoopis teistsugused värvusaistingud ning seda hoopis põhivärvuste punane, roheline ja sinine abil. Punase ja rohelise lainepikkuse liitumisel tekib kollane, punase ja sinise liitumisel violetne ning sinise ja rohelise liitumisel helesinine. Kui liita kõik kolm lainepikkust (punane, roheline ja sinine) õiges vahekorras (1 : 4,6 : 0,06), saame aga hoopis valge valguse.
#000031
Kui koolis on olemas värvuste liitmise demonstreerimiseks mõeldud seade, tasub seda kindlasti õpilastele näidata. Kui seadet ei ole, saab seda teha (näitkatse või praktilise tööna) ka arvutisimulatsiooni abil. Simulatsiooni saab kasutada nii süle- või tahvelarvutis kui ka nutitelefonis.
#000032
Ava nutiseades simulatsioon, uuri värvuste tajumist ja täida tööleht.
#000033
Seda teemat võiks käsitleda lisateemana juhul, kui see on ajaliselt võimalik või klassis on õpilasi, kellele see võiks huvi pakkuda. Sissejuhatuseks võiks õpetaja kuvada ekraanil pikslite pildi ja uurida õpilastelt, kas nad teavad, millega on tegu. Ilmselt on õpilasi, kes oskavad sellele küsimusele vastata.
#000034
Sealt saab edasi liikuda ning selgitada, et kolme põhivärvuse liitmisele on üles ehitatud ka see, kuidas tekib meie nutiseadmete (telerid, arvutid, telefonid) ekraanide värviline pilt. Ekraan on jagatud piksliteks ning iga piksel sisaldab kolme põhivärvust (punane, roheline ja sinine). Olenevalt sellest, millist värvi pikslit soovitakse, lülitatakse pikslis olevaid värve välja või muudetakse nende intensiivsust. Näiteks kui soovime, et piksel oleks valge, tuleb sisse lülitada kõik kolm põhivärvust. Kollase värvuse saamiseks punane ja roheline jne.
#000035
Seda süsteemi nimetatakse RGB-süsteemiks (red – punane, green – roheline, blue – sinine) ja see võeti kasutusele juba 1931. aastal. Süsteemis kasutatakse kindlatele lainepikkustele vastavaid põhivärvusi: R = 700,0 nm, G = 546,1 nm, B = 435,8 nm. Punane põhivärvus on tumepunane, roheline põhivärvus on kollakas­roheline nagu muru kevadel võilillede õitsemise ajal ja sinine põhivärvus on lillakassinine nagu rukkilille õis. Et saada valge valgus, tuleb tuleb liita punast, rohelist ja sinist põhivärvi valgus nii, et nende kolme intensiivsus ehk tugevus oleks suhtes 1 : 4,6 : 0,06.
#000036
Kuigi inimesel silm tajub valgust, mille lainepikkus jääb vahemikku 380–760 nm, kiirgavad aatomid ka teiste lainepikkustega kiirgusi. Kõiki neid kiirgusi nimetatakse elektromagnetkiirgusteks ja vastavalt lainepikkustele ja omadustele jagatakse nad osadeks. Kui kõik kiirgused lainepikkuste järgi järjestada, saame elektromagnetlainete skaala. Elektromagnetlainete skaalat ei pea põhikooli õpilane detailselt tundma või kirjeldada oskama. Piisab, kui õpilasele teadvustada, et selline skaala on olemas ning et peale nähtava valguse ümbritsevad meid veel väga mitmesugused elektro­magnetlained, mis erinevad üksteisest lainepikkuse poolest.
#000037
Kui järjestame kõik kiirgused lainepikkuse järgi, saame elektromagnetlainete skaala.
#000038
Nähtavale valgusele (380–760 nm) kõige lähemal asuvaid kiirgusi, mida inimese silm ei taju, nimetatakse ultraviolett- ja infrapunakiirguseks. Ultraviolettkiirguse ehk UV-kiirguse lainepikkus on väiksem kui 380 nm, infrapunakiirguse (IP-kiirguse) lainepikkus suurem kui 760 nm.
#000039
UV-kiirgust kiirgavad väga kõrge temperatuurini kuumutatud kehad, mistõttu puutume sellega kokku nt päikese käes viibides. UV-kiirgus jaguneb UVA-, UVB- ja UVC-kiirguseks. Suurema lainepikkusega UVA-kiirgus aktiveerib meie nahas olevad pigmendirakud (melanotsüüdid), mis hakkavad tootma melaniini, pigmenti, mis kaitseb meie nahka liigse kiirguse eest. Kuna melanotsüütide arv on igal inimesel erinev, tekib ka erinev kogus melaniini, st inimesed päevituvad erineval määral. Väiksema lainepikkusega UVB-kiirgus neeldub osaliselt atmosfääris (peamiselt osoonikihis) ja seda jõuab maapinnani vähem, aga see on inimesele ohtlikum, sest kahjustab naharakke ja tekitab nahale punetust. Halvemal juhul võib viia ka nahakasvajate tekkeni. Seetõttu ongi soovitatav liigsest UV-kiirgusest hoiduda, vältides päevitamist ja kasutades UV-faktoriga päikesekaitsekreemi. UVC-kiirgus oma väikese lainepikkuse tõttu atmosfäärist läbi ei pääse ja maapinnani ei jõua.
#000040
Tehislikud UV-kiirguse allikad on UV-valgusdioodid ja UV-laserid, UV-kiirgus tekib ka luminofoorlampides, kus see läbi luminofoorikihi levides aga nähtavaks valguseks muundub. Meditsiinis (bakterite hävitamine, kiiritusravi) kasutatakse madal- ja kõrgrõhu elavhõbedalampe, mis samuti kiirgavad UV-kiirgust.
#000041
Tavaline aknaklaas neelab UVB-kiirgust ja osaliselt ka UVA-kiirgust (üle 300 nm lainepikkusega kiirgust siiski mitte).
#000042
Päikesepõletuse saamise ohtu iseloomustab UV-indeks (UVI). Indeks 1–3 viitab madalale UV-kiirguse ohule, 4–6 keskmisele, 7–8 kõrgele ja 9–10 väga tugevale mõjule. UV-kiirguse mõju ja ohtlikkus sõltub palju ka nahatüübist, seega peab iga inimene püüdma ise hinnata, millise UV-indeksiga ja kui kaua on tema jaoks ohutu päikesekiirguse mõju all olla.
#000043
Infrapunakiirguseks peetakse kiirgust, mille lainepikkus on kuni 1 mm, sealt edasi räägime mikrolainetest, mille lainepikkus jääb vahemikku 1 mm–1 m. Üle 1 m pikkuseid laineid nimetatakse raadiolaineteks.
#000044
Ultraviolettkiirguse lainepikkus on kokkuleppeliselt umbes kuni 10-8 m, sellest väiksemaid laineid nimetatakse röntgeni­kiirguseks ja lained, mille lainepikkus on väiksem kui 10-11 m on gammakiirguse lained.
#000045
Nähtavast valgusest väiksema lainepikkusega on ultraviolettkiirgus, röntgenikiirgus ja gammakiirgus.
#000046
Nähtavast valgusest suurema lainepikkusega on infrapunakiirgus, mikrolained ja raadiolained.
#000047
Samamoodi kui eelmise tunni lõpus võiks ka nüüd koostöös õpilastega tahvlile või seinale tekitada elektromagnetlainete skaala. Alustada seitsmest nähtava valguse hulka kuuluvast värvusest (punane, oranž, kollane, roheline, helesinine, sinine, violetne).
#000048
Seejärel lisada juurde (õigetesse kohtadesse) ülejäänud 6 nähtamatut kiirgust (UV-kiirgus, IP-kiirgus, mikrolained, raadiolained, röntgenikiirgus, gammakiirgus). Kõik värvused ja kiirgused võiks tahvlile/seinale kinnitada ükshaaval (iga kiirgus eri õpilase poolt), et kõik saaksid kaasa mõelda ja korrata. Vastavalt õpilaste võimetele saab järjekorda muuta, st võib anda kiirgused ette juba õiges järjekorras (tuleb lihtsalt valida õige pool) või läbisegi.
#000049
Praktilise töö juhend. Ehita ise spektroskoop. Juhendit saab kasutada eraldi praktilise töö tunni raames või nt mõnel projektipäeval. Ehitamine võtab aega umbes 20–30 minutit, spektrite uurimine veel umbes 10–20 minutit.Video, kus telesaate Rakett69 teadustoimetaja Juhan Koppel selgitab, kuidas ehitada käepärastest vahenditest spektroskoopi.Keskkonnaagentuuri video, kus selgitatakse UV-kiirguse mõju organismile. Täpsemalt selgitatakse UV-indeksiga seonduvat.„Terevisiooni“ füüsikaminutid, kus räägitakse UV-kiirguse olemusest ja mõjust.Elektromagnetlainete skaala joonis (õpilastega koos täitmiseks), täidetud joonis õpetajale ja lisainfoga täidetud joonis.Töövihikuülesannete 5 ja 6 vastused õpetajale.Õpilastele, kellel on elektromagnetlainete teema vastu suurem huvi, tasub soovitada Ingrid Rõigase loengut elektromagnetlainetest looduses. Video kestab 1 h ja 29 minutit.
#000050
Õpik ptk 1.3. Nähtav ja nähtamatu valgus
#000051
Harjutamine: Tv lk 8 ül 3
#000052
Leia kodust või loodusest kolm eri tüüpi valgusallikat, pane need vihikusse kirja ning kirjelda nende valgust kahest aspektist lähtuvalt:
#000053
kas see valgusallikas kiirgab liht- või liitvalgust?kas kiiratava valguse spekter on pidev- või joonspekter?
#000054
jaanimardikas ja muud helendavad organismid
#000055
Vali failid, mida soovid lisada. Toetatud formaadid on txt, html, htm, pdf, odt, odp, ods, xls, xlsx, ppt, pptx, pps, doc, docx, rtf, png, jpg, jpeg ja gif.
#000057
NB! Lingi alguses peab olema „http:/”!
#000058
Tee linnuke, et aidata meil spämmiga võidelda
#000061
Opiq kasutab küpsiseid, mis on vajalikud veebisaidi töötamiseks, turvalise kasutamise tagamiseks, kasutamise analüüsimiseks ning parima kasutusmugavuse pakkumiseks.
#000062
Küpsis on kasutaja arvutist veebisaidi serverisse saadetav väike fail, mis sisaldab veebisaidi tööks vajalikke andmeid kasutaja ja tema eelistuste kohta.
#000063
Enamus küpsiseid on Opiqu tööks tingimata vajalikud. Analüütilistest küpsistest on võimalik loobuda ning sellisel juhul ei kasutata sinu kasutusandmeid Opiqu arendamiseks. Loe lähemalt
#000064