Kuidas kasvab piimalehma vasikas, kelle eest hoolitseb tema ema või ammlehm?
TARK TALU: Mida peab teadma lamba- ja veiseliha turustamisnõuetest?
TARK TALU: Tanel Tang ühendas digi- ja päris kanad
Talupidajatele: Jäädvustage oma tegevus kvaliteetsetele fotodele
#000000
Kuidas kasvab piimalehma vasikas, kelle eest hoolitseb tema ema või ammlehm?
TARK TALU: Mida peab teadma lamba- ja veiseliha turustamisnõuetest?
TARK TALU: Tanel Tang ühendas digi- ja päris kanad
#000001
Ligi 100 aastat vana Viinamärdi talu ärkas uuesti ellu 6 aastat tagasi, kui Denis ja Annemari soetasid Tartumaale vana taluhäärberi koos maaga ning alustasid Eestis ainulaadsete itaaliapäraste juustude valmistamist. Maale kolimist toetas ka nende põllumajandusharidus ja tuline soov tegeleda loomadega. Pärast pikka planeerimist alustas meierei 2018. aasta novembris tööd ja valmis ka esimene juust – burrata. Millisest piimast, kuidas ning mis juustusid meiereis valmistatakse, räägivad Itaaliast pärit Denis Pretto ja tema eestlannast abikaasa Annemari.
#000002
Denis ja Annemari tutvusid juba ülikooli ajal Tartus. Noori ühendas kirg toidu, põllumajanduse ja loomade vastu ning soov alustada oma talutootmisega, millest sündisidki eelmise aasta novembris Viinamärdi talu ja meierei. Pika planeerimisprotsessi jooksul prooviti ka veiste ja Eesti tõugu lammaste kasvatamist, kuid turul eristumiseks valiti loomadeks hoopis lacaunetõugu piimalambad. 2017. aasta mais toodigi 84-pealine piimalammaste kari Prantsusmaalt Eestisse. „Piimalammaste piim on mõnusalt rasvane ja toorainel pole ebameeldivat kõrvalmaitset, mistõttu sobib see ideaalselt erinevate juustude valmistamiseks,“ selgitab perenaine ja lisab, et Prantsusmaal valmistatakse eranditult seda tõugu lammaste piimast ka maailmakuulsat Roqueforti sinihallitusjuustu.
#000003
Loomade valikul oli määravaks ka tõu sobivus Eesti kliimasse. Lacaunelammas sobib siia hästi. „Neid peab ainult kord aastas pügama ja vaatamata oma paljale kõhualusele sobivad loomad väga hästi ka meie ilmastikuoludesse. Lisaks ei vaja nad poegimisel abi,“ kirjeldab perenaine. Annemari räägib, et loomadel on kentsakas eripära – nimelt meeldib neile õues pärast söömist ringi koguneda, pead langetada ja üksteisele toetudes tukkuda.
#000004
Viinamärdi 100-pealise piimakarja üks loom annab päevas keskmiselt 1,5–2 liitrit piima, mis on küll rasvane, aga maitselt mõnusalt magus. „Oma olemuselt meenutab see korralikku kohvikoort, mille rasvasus võib olenevalt lambast ja lüpsiajast varieeruda 8 protsendist 10 protsendini,“ kirjeldab perenaine. Lacaune lammaste piim meenutab pisut pühvlipiima ning sisaldab lisaks palju rohkem valku ja laktoosi kui näiteks kitse- või lehmapiim. „Ühest liitrist lehmapiimast saab 1 kilo juustu, lambapiimast aga ca2 kilo,“ toob ta võrdluse.
#000005
Itaalias naisi meiereis ei näe
#000006
Kui talutoodete müük on rohkem Annemari õlul, siis juustuteo eest vastutab tulihingeline juustufänn Denis, kelle pere on läbi aegade olnud seotud talupidamise ja piima tootmisega.„Itaalias naisi meiereis peaaegu ei kohtagi ja juustu valmistavad peamiselt mehed. Nii on ka meil juustu tegemine minu õlul,“ kirjeldab Denis talu tööjaotust.
#000007
Viinamärdi meiereis valmistatakse „Ehtsa talutoidu“ märki kandvaid tooteid nii lamba- kui ka lehmapiimast. „Kõik meie juustud valmivad käsitööna ja tõelise hoole ning armastusega,“ kinnitavad Denis ja Annemari. Valikus on lambapiimast ricotta fresco, apelsiniga crema ricotta, itaaliapärane praejuust tosellaja salatijuust salatello.Lisaks tehakse ka kerajuustusid, nagu näiteks musta pipra või trühvliga lambajuust pecorello, mille nimi sai inspiratsiooni itaaliakeelsest sõnast „pecorino”(lambajuust), viinamarjakestades hoitud pecorello brillovõitis näiteks selle aasta „Tartu maitse 2019“ tiitli.
#000008
Talustracciatella, mozzarellaja burratavalmivad lehmapiimast. Talveperioodil lisandub valikusse kaprovoletta. Denise sõnul kasutatakse nende toodete valmistamisel ainult lehmapiima, sest lambapiim ei võimalda toote valmistamiseks vajalikku juustumassi töötlemist.
#000009
Nõudlus itaaliapäraste juustude järele kasvab
#000010
Viinamärdi talu klientide suureks lemmikuks on just stracciatella, mis meenutab oma maitselt ja tekstuurilt kodujuustu. See sobib nii pannkoogile, salatile, praekartuli kõrvale, pitsale kui ka niisama lusikaga söömiseks. Tegu on ka juustumeistri enda lemmiktootega.
#000011
Mozzarella-juustu nimi tuleneb itaaliakeelsest sõnast „mozzare“(rebima), mis tähendab vormitud mozzarella-palli lahtirebimist ülejäänud juustumassist. „Mozzarellaon väga pika traditsiooniga pirtsakas juust. Selleks, et saada mõnus pehme toode, tuleb alati retsepti täpselt jälgida,“ meenutab perenaine esimesi juustutegusid, millest alguses mõni ka aia taha läks. Lisaks annab ta ühe nipi kvaliteetse mozzarellaäratundmiseks: kui lõikad värsket mozzarella’t ning selle kihtide vahelt nõrgub välja piima, siis on tegu hea ja värske juustuga. Mida piimasem juust, seda parem. „Itaallastele meeldib värskus. See kehtib eriti mozzarella-juustu puhul,“ selgitab Denis ja lisab, et kvaliteeti hindav itaallane sööb ainult samal päeval tehtud juustu.
#000012
Burrataon pärit Lõuna-Itaaliast Puglia piirkonnast. Burrataon nii-öelda soolojuust, mis ei vaja kuigi palju lisandeid. Itaalias süüakse seda eelroana salatipadjal, aga ka pitsa peal. Juustumeistri sõnul kasvab burratatuntus kogu maailmas ja ka Eestis, kuid nemad siiski tootmismahtu suurendama ei hakka. „Meie jaoks on oluline, et meie tooted valmiksid käsitööna ja me saaksime oma tööd nautida. Sellepärast on meie tootmismahud piiratud ja igasse poodi juustud ei jõuagi,“ tõdeb ta. Suure nõudluse tingib ka see, et kohalikul turul ei ole teisi burrata-meistreid.
#000013
Kuidas valmib Itaalia juustude kuninganna burrata?
#000014
Juustuteo protsess algab piima pastöriseerimisest, mille järel pannakse piim laapuma. Kui piim on kalgendunud, lõigatakse see tükkideks. Seejärel jäetakse mass mõneks ajaks seisma, et see saavutaks õige pH ning et juustumassi saaks sulatada ja venitada. Sulatamiseks kasutatakse 80–90 °C vett, massi vormitakse kuumalt 50 °C juures. Burratavormimisel tehakse mozzarella-pallikesest nii-öelda pannkook, mis täidetakse stracciatella-massiga. Tasku volditakse kokku, seotakse nööriga ja asetatakse külma vette. Kogu tootmisprotsess pastöriseerimisest kuni toote vormimiseni võtab umbes kolm tundi. „Kui alguses võttis kogu protsess väga kaua aega, siis nüüdseks on Denis väga osav burratavormija ja valmistab tunnis ca40 burrata’t,“ tunneb perenaine uhkust.
#000015