Fragment eesti keeles ilmunud arhitektuurikoomiksi "Brüsel" kaanepildist.
#000003
François Schuiteni ja Benoît Peetersi "Varjatud linnade" sarja teine1 eestindus "Brüsel" on oodatud täiendus iga koomiksisõbra raamaturiiulisse. Suurejooneline ja läbi mõeldud retrofuturistlik kunstiteos avab linnaplaneerimise seoseid inimeste heaoluga ning ähmastab utoopia ja düstoopia piirjooni.
#000005
Raamatu nimitegelane enese maskeerimisega vaeva ei näe – otse loomulikult on tegevuspaigaks pisut stiliseeritud ja ajaliselt nihestatud europealinn Brüssel2. Tavateadvuses seostub Brüsseliga mitmeid negatiivseid konnotatsioone: bürokraatia, inimvaenulik linnaruum, elitarism jne. "Brüsel" ei püüagi seda kuvandit vaidlustada, vaid uurib selle kujunemislugu ja ideoloogilisi tagamaid. Ehkki Schuiten-Peetersi "Brüsel" mõjub hoiatava loona, mille kangelased on sunnitud lõpuks nendele vaenulikuks muutunud linnakeskkonna eest põgenema, näib, et inimlikkusele ja loodusvaadetele keskenduvad lõpuleheküljed pakuvad siiski välja ka teatava positiivse programmi.
#000006
Urbaniseerimise ja utopismi roiskuvad viljad
#000007
Koomiksižanr meediumina ongi moderniseerumise ja tööstusrevolutsiooni tulem. Esmalt ajalehesabade juurde kuulunud pildiribad tegi võimalikuks odavnenud trükitehnoloogia, massimeedia kujunemine ja inimeste koondumine linnadesse. Postmodernistlikus vaimus võtab aga Schuiten-Peetersi teos sihikule just urbaniseerimise ja utopismi roiskuvad viljad.
#000008
Žanriliselt laveerib "Brüsel" meeldivalt düstoopia ja utoopia piirimail. Ühtmoodi grotesksetena on kujutatud nii ülimat uuendusmeelsust kui ka konservatismi. Iseeneslike väärtustena jäävad mõlemad sisutühjade loosungite tasandile, mis lõppevad tupikteega. Ambivalentsus hinnangutes pakub mitmetähenduslikku lugemiselamust, mis jätab lugejale ruumi kaasa mõelda, mitte ei otsusta tema eest.
#000009
Vastuolud ja pooltoonid iseloomustavad "Brüselit" tervikuna. Näiteks futuristlike elementide segamine retrohõngulise linnamaastikuga, mis loob kummastava "tagasi tulevikku" efekti. Või koomiksitele pahatihti omase jõutasakaalu "aktiivne meeskangelane vs. passiivne naistegelane" pea peale pööramine. Constant Abeels, kelle lõputuna venivat päeva me jälgime, on pigem saatuse ning talle kontrollimatute jõudude mängukann, sellal kui anarhistist Tina Tonero isemeelsus ja aktiivne tegutsemine annavad talle suurema agentsuse.
#000010
Arhitektuur toimib "Varjatud linnade" sarjas uurimisvahendina, väga mitmekesiste ja raskesti hoomatavate teemade – geopoliitika, keskkond ja kapitalism – mudelina. Hoonetest saab metafoor inimhinges toimuvale, misläbi koomiksilehekülgedel kujutatud linnamaastikud omandavad psühhogeograafilise kvaliteedi. Selline teemapüstitus kõlab hästi kokku nüüdisaegse urbanistliku maailmaga, aga sobitub ülimalt hästi ka graafilise romaani formaadiga. Koomiksi pildiridade geomeetrilised leheküljejaotised – ruudud, ristkülikud, piki- ja laiformaadid – soosivad linnastruktuuride ja tänavavõrgustike kujutamist. Julgelt on kasutatud eri rakursse, rütmistusi ja värvikombinatsioone, mis loovad teosest visuaalselt kauni terviku.
#000011
Koomiksi peategelane Constant Abeels on lillekaupmees ja idealistliku progressiusu esindaja, kes vahetab rõõmuga oma niiskust ja hoolt vajavad taimed igihaljaste plasttaimede vastu. Abeels usub, et uuele sortimendile üle minnes puhkeb ta äri taas õitsele. Plastikultusel on Belgiaga ka otsene ajalooline seos. Nimelt patenteeris esimese nüüdisaegse läbinisti sünteetilise plasti – bakeliidi – 1907. aastal just belgia keemik Leo Baekeland. Bakeliidi leiutamist loetakse moodsa plastitööstuse alguseks ja sarnaselt "Brüselis" kujutatuga nähti seda esialgu üdini positiivse arenguna. Mitte ainult kaubad ei muutunud odavamaks, vastupidavamaks ja massidele kättesaadavamaks, vaid (teoorias) pidanuks plast vähendama ka inimmõju looduskeskkonnale, asendades mitmeid loomset päritolu materjale, nagu elevandiluu, kilpkonnakilbid või sarved.
#000012
Visuaalselt üks lummavaim peatükk raamatus on "Meister iga töö peale – Freddy de Vrouw", milles ettevõtja ja visionäär de Vrouw tutvustab linnavalitsusele oma tulevikunägemust Brüselist. Turunduslikel eesmärkidel on tulevasest linnamaastikust loodud suurejooneline makett, mille vahel äratehtud nägudega raehärrad kõhklevalt jalutavad. Pildiseeria meenutab nii kompositsioonide kui ka naivistliku vaimsuse poolest väga tugevalt kuulsat Flammarioni gravüüri, kus maailma äärele jõudnud munk pea tuttavlikust sfäärist välja pistab ning käe uudishimulikult teispoolsuse järele sirutab. Isegi maketina mõjub tuleviku-Brüsel klaustrofoobiat tekitava ja ähvardavana, kuid sellel ebamaisusel on ka teatav võlu. Uudsuse ja ulja kujutlusvõime külgetõmbejõudu on võimatu alahinnata.
#000014
"Brüsel" ilmus esialgu aastatel 1991–1992 seeriana Belgia koomiksiajakirjas À Suivre. Teemadevaliku poolest pole teos vahepealsetel aastakümnetel mitte vananenud, vaid pigem noorenenud. Esmast ilmumisaega arvesse võttes võib "Brüselit" isegi prohvetlikuks pidada. Kui teose peamised visionäärid on teadlased, siis praegu ongi kätte jõudmas teaduse ajastu, kus nii pandeemia kui ka kliimamuutuste adresseerimine lasub suuresti teadusliku mõttelennu ja teadlaskonna usaldusväärsuse õlgadel.
#000015
Paraku pole koomiksiraamatu kõik osised võrdselt hästi ajahambale vastu pidanud. Eriti torkab see silma keskse naistegelase, süsteemile vastutöötava Tina Toreno kujutises. Tema impulsiivsed ja napid lembestseenid Constant Abeelsiga mõjuvad terviku taustal üsna kontekstiväliselt ega anna teosele ei sündmustiku ega ka tegelaskujude arengu mõttes midagi juurde. Enamik "Brüselile" osaks saanud kriitikast ongi suunatud üsna skemaatiliseks jäävate tegelaskujude pihta. Selles võib süüdistada nii teose nappi formaati kui ka autorite teadlikku keskendumist inimsuhete arendamise asemel hoopis linnaruumi kujunemisele.
#000016
Küsimärke tekitab ka raamatu kolmas peatükk "Elekter – parim tohter", mis kujutab brutaalselt ja meelevaldselt elektriravi kasutamist psühhiaatrias. Nüüdisaegses meditsiinis on aju mõjutamine füüsikaliste vahenditega siiski endiselt oluline ravivõimalus. Tahtmata meelelahutuslik-kunstilisele väljaandele liiga teha, tuleb ometi silmas pidada, et popkultuur on meie maailmataju peaarhitekt ning taolised võikad kujutised on laiale publikule tunduvalt kättesaadavamad ja sööbivad nende mällu rohkem kui meditsiiniprofessionaalide teavitustöö.
#000017
Ehkki arhitektuur graafilise romaani ainese ja peategelasena võib esmapilgul olla harjumatu, isegi igavavõitu, on linna- ja eluruumid tänapäeva inimese jaoks loomulik elukeskkond, mis iga päev meie käitumist ja valikuid mõjutab. Just arhitektuuri nähtamatuses avaldub see, kuivõrd läbi on inimeste elud põimunud ümbritseva ruumiga. Schuiten ja Peeters püüavad neid vastastikmõjusid sõna otseses mõttes graafiliselt välja joonistada ja lugejani tuua, et oskaksime hinnata ja tähele panna urbanistlikus keskkonnas toimuvaid muutusi ning nende mõju inimtegevusele. Ja muidugi ka, vastupidi, selleks et aidata jõuda tõdemuseni, et meie endi valikud, ideoloogiad ning väärtushinnangud loovad ruumi, mis meid ümbritseb.
#000018
1 Avalöögiks oli 2021. aastal ilmunud "Urbatekt varjatud maailmas", mis anti välja ühes sama pealkirja kandva näitusega Eesti Arhitektuurimuuseumis.2 Teose ajaloolisi tagamaid, prototüüpe ja autorite tausta on avanud juba põhjalikult teose toimetaja ning näituse "Varjatud maailmad" üks kuraator Sandra Mälk. Vt Mälk, S. 2022. Lugu sellest, kuidas linna juhib megalomaan. – Sirp, 02.09.3 Vt nt Durbin, L. 2020. Victorian Domesticity: The Root of The Houseplant Craze. – Erudition Magazine, 18.11.
#000019
Arhitektuurimuuseumi vestlussari "(H)arutus" keskendub sel korral kallile toasoojale
#000020
Eesti keeles ilmus arhitektuurikoomiks "Brüsel"
#000021
Arvustus. Lugu sellest, kuidas linna juhib megalomaan
#000022
Arhitektuurimuuseum andis välja graafilise romaani "Brüsel"
#000023
Pitsa avaldas animafilmile "Kaka, kevad ja teised" loodud laulu
#000026
Lavastaja Kellerteatris esietenduvast "Metsast": see ei ole puhas kunst, see on popkunst
#000032
Leslie Laasner: Eurovisioonil võid võita endale ka publiku, kellel puudub maitse
#000038
Arvustus. "Gorikaturist" esitab koomiliselt kainestava pildi Eesti ajaloost
#000039
Kaisa Ling loovisikute muredest: tunnen tihti, et minu töö on ebavajalik
#000041
Tallinnas esineb Jaapani eksperimentaalmuusika bänd Boris
#000043