Eesti idufirma UP Catalyst muundab süsihappegaasi väärtuslikuks materjaliks
Caverion ja ABB teatasid koostööst energiatõhusate hoonete arendamise kiirendamiseks
Rimi ja Ringo piloteerisid korduspakendi kasutamist kolmes kaupluses
Paide koolinoored valmistasid TalTechi teadlaste käe all uusi materjale
Satelliidiseirel põhinevast Copernicuse mereteenusest on kasu nii kaluril kui tuulepargi arendajal
#000000
Mitteametliku termini Suur-Tallinn all on mõeldud Soome lahe lõunakalda asustatud piirkonda Tabasalust läänes kuni Maarduni idas. Administratiivselt küll tükeldatud, moodustab see ala kultuuriliselt, majanduslikult ja keskkonnatingimustelt ühtse terviku.
#000002
loodusväärtus on kahtlemata Põhja-Eesti klindivöönd. Selle kõige
iseloomulikumal elemendil, klindil ehk astangul on jälgitav piirkonna 460–540
miljoni aasta tagune geoloogiline ajalugu. Jälgitavad on nii selle perioodi
geoloogilised arengusündmused kui ka sel ajal kujunenud Euroopa suurima
fosforiidilasundi omapära ümbritsevas oobolusliivakivis ning paljusid raskmetalle
ja uraani sisaldav diktüoneemakilt, mille uraanirikkamaid (>100 g/t) erimeid
peeti endises Nõukogude Liidus juba uraanitoormeks.
#000003
maastiku pärl. Oma suurepäraste pankade, vaheastangute ja kärestikega ning
merevaadetega meelitab ta sinna rajama püsivaid eluasemeid. Samas on need alad
sageli looduslikud ohuallikad – sealse pinnase radoonisisaldus on suur või väga
#000004
Radoon (Rn) on inimese tervist mõjutava
ohtliku loodusliku ioniseeriva kiirguse allikas, ta on mürgine ja mutatsioone
#000005
Looduses tekib radoon uraan-238 (238U), uraan-235
(235U) ning tooriumi232 (232Th) radioaktiivsel
lagunemisel. Siin on vaatluse all ainult U-238 radioaktiivse rea
kõrgradioaktiivne lagusaadus Rn-222 (tabel 1). Rn-222 ja selle tütarelementide
põhjustatud radioaktiivne kiirgus moodustab kogu radooni päritoluga
kiirgusdoosist üle 93% (UNSCEAR, 1993).
#000006
Rn on värvitu ja lõhnatu, õhust ligi 7,7 korda raskem väärisgaas. See on ainuke looduslikus olekus esinev raskelement, mis levib õhu koostises või gaasina vees ning tahkestub alles -71 oC juures.
#000007
eraldub raadiumi radioaktiivsel lagunemisel tekkivast radoonist tahkete
osakeste vahelisse pinnaseõhku üldjuhul 15 kuni 40%. Seda protsenti
väljendatakse tavaliselt murdosana ning tuntakse radooni emanatsioonitegurina (ε). Tihedates kivimites ja
ehitusmaterjalides, nt diktüoneemakildas või betoonis sõltub selle teguri koefitsiendi
väärtus oluliselt lõhelisusest. Kui monoliitse kivimi korral on ε tavaliselt <0,10, siis lõhelistes
erimites võib see ületada 0,3 piiri. Ülejäänud radoon jääb pinnase tahketesse
osakestesse või kivimisse, kus edasisel radioaktiivsel lagunemisel tekib temast
#000008
lagunemise poolestusaeg on ainult 3,82 ööpäeva, laguneb ta järjestikku seitsmeks
kõrgradioaktiivseks tütarelemendiks, mille poolestusaeg on sekundi murdosast
21,3 aastani (tabel 1). Koos tütarelementidega on radoon intensiivne α-, β- ja γ-kiirguse allikas. Kui radoon pääseb inimorganismi peamiselt hingamisteede
kaudu, siis ta tütarelemendid pääsevad sinna ka koos suitsu- ja tolmuosakestega
ning toidu ja veega. Tekkivad eri energiatasemega kiirgusliigid kahjustavad
#000009
olulisim kopsuvähi põhjustaja. Eriti ohtlik on radooni ja suitsu koosmõju.
Uuringud on näidanud, et kui elukeskkonna õhu aasta keskmine radoonisisaldus on
200 Bq/m3 ringis, on mittesuitsetajate kopsuvähki haigestumise risk
#000010
Radoon kui olulisim looduslik kiirgusallikas
#000012
meditsiiniteeninduse, toitumise ja tuumaenergia tootmisega kaasnev kiirgus.
Nende kiirgusallikate osakaal ei ületa 0,5 mSv/a elaniku kiirgusdoosist. Ülalesitatust
on näha, et kui lähtuda arenenud riikide majade siseõhu aritmeetilisest
keskmisest radoonisisaldusest (42–46 Bq/m3, UNSCEAR, 1993), on
kiirgusallikate reas kahtlemata olulisim radoon.
#000014
on kosmilisest kiirgusest põhjustatud kiirgusdoosi osa suhteliselt stabiilne
ning ülalnäidatust mõnevõrra väiksem, radoonist põhjustatud osa on aga
kindlasti suurem (Pahapill jt, 2003).
#000015
mõjuv kiirgusdoos ületada 4–6 mSv/a, vastasel korral tuleb rakendada meetmeid
looduskiirguse taseme vähendamiseks. Et iga 48 Bq/m3 radooni
põhjustatud lisakiirgus elukeskkonna siseõhus suurendab aastast kiirgusdoosi
0,8–1 mSv võrra, ei tohiks elumajade siseõhu radoonisisaldus ületada 150–200
#000016
peamine allikas on majade alune ja vahetu ümbruse pinnas. Siseõhu
radoonisisaldus kujuneb seda suuremaks, mida rohkem on radooni majaaluse ja
lähiümbruse pinnase õhus. See sõltub omakorda pinnase uraanisisaldusest. Eesti
pinnase keskmine uraanisisaldus on küll 2,1 mg/kg, kuid üksikproovide
sisaldused varieeruvad suuresti (Petersell jt, 2004).
#000017
radoonisisaldusest jaotatakse pinnased madala (<10 000 Bq/m3),
ja eriti kõrge (>250 000 Bq/m3) radooniriskiga aladeks
#000019
eluruumide siseõhku tuleb kõrge radooniriskiga aladel ehitamisel rakendada pinnase
radoonisisaldusest sõltuvaid radoonivastaseid meetmeid. Sõltuvalt pinnase
litoloogilisest iseloomust võib radooniohtlikuks osutuda suhteliselt väikese radoonisisaldusega
liiv, kruus), samas kui radoonirikkam
Suur-Tallinna piires on radoonirisk kõrge tõenäoliselt vähemalt poolel territooriumist.
Majade siseõhu radoonisisalduse piir (200 Bq/m3) pole muidugi dogma, vaid
lihtsalt kokkuleppeline suurus. Mida vähem on õhus radooni, seda ohutum on
#000020
Põhja-Eesti klindil paljanduvad diktüoneemakilt ja fosforiit on kahtlemata Suur-Tallinna pinnase uraanisisalduse olulisemad kujundajad. Me ei tea diktüoneemakilda ega oobolusliivakivi (fosforiidi) leviku põhjapiiri enne mandrijäätumise algust, kuid paleogeograafiliste kaartide järgi oli see praegusest avamusjoonest kilomeetreid põhja pool. Liustikud (liustik) on purustanud ja lõuna poole kandnud miljoneid tonne uraanirikkaid kivimeid. Mandrijää tegevuse tulemusel segunes uraanirikas materjal mitmesuguse peamiselt aluspõhjast pärineva foonilise uraanisisaldusega materjaliga ning jäi pärast mandrijää sulamist väga erineva paksusega moreenina aluspõhjakivimitele lamama. Diktüoneemakildast ja fosforiidist pärinevale uraanile lisandus põhjapoolsetest kristalse aluskorra avamustest (Lõuna-Soomest ja Soome lahest) pärinev suure uraanisisaldusega (3–10 mg/kg) granitoidne materjal.
#000021
Piirkonna pinnase radoonirisk on halvasti uuritud ning Eesti radooniriski 1:500 000 kaart (Petersell jt, 2004) annab kõrge riskiga aladest ainult orienteeriva ettekujutuse. Detailsemalt on uuritud Viimsi valla territooriumit ning Harku ja Tabasalu piirkonda. Viimsis finantseeris töid vald, Harkus ja Tabasalus kinnisvaraarendajad ja üksikisikud.
#000022
näitavad, et piirkonna pinnases esineb vähemalt kolm
looduslikku radooniallikat: uraanirikas pinnakate, pinnakatte all levivad
diktüoneemakilt ja fosforiit (koos ümbritseva oobolusliivakiviga) ning
diktüoneemakilta katvad lõhelised karbonaatsed kivimid.
#000023
esineda nii klindi all kui ka peal levivatel tasastel või lainjatel tasandikel ning
astangutevahelistel terrassisarnastel laugetel nõlvadel. Vööndite laius on
tavaliselt mõõdetav sadades meetrites ning ulatus kilomeetrites.
#000024
Väga ohtlikud on alad, kus mõne
meetri paksuse pinnakatte all levivad (paljanduvad) ditüoneemakilt ja
fosforiit. Selliseid kohti on sageli klindi vaheastangutel (Tiskres, Irus jm).
Nende kivimite radoonipotentsiaal võib olla väga kõrge: diktüoneemakildal kuni
kivimite looduslike massiivide radoonist pääseb tõenäoliselt liikvele kuni
10–20%. Kui aga kivimid on lõhelised või kui neid purustatakse, muutuvad nad
väga ohtlikeks migreeruva radooni allikateks.
#000026
Foto 1. Tiskre piirkonna astangutevaheline tihedasti asustatud kõrge radooniriskiga ala. Tõnis Saadre foto
#000027
Foto 2. Tiskre piirkonna veel asustamata kõrge radooniriskiga astangutevaheline ala. (Tõnis Saadre foto)
#000029
Kõrge ja eriti kõrge radooniriskiga alade piirid ja pindalad on väga erinevad ning neis esineb laike, kus looduskiirguse tase on kõrge ning mille piires on uraani (raadiumi) üle 20–25 mg/kg. On selge, et sellised alad ei ole püsielamiseks tervisele kahjutud ning nad ei sobi ilma täiendavate uuringuteta ja erimeetmeid rakendamata elamute (suvilate), koolide, lasteaedade jms ehitamiseks.
#000030
Me ei tea põhjust, miks suur osa kõrge radooniriskiga alasid säilisid põldudena, rohumaadena või puisniitudena kuni 1992. aastani sellest hoolimata, et Suur-Tallinna piirkonna elanikkond pidevalt kasvas. Pärast Eesti taasiseseisvumist hakati aga nendele aladele tormi jooksma. Viimase 12–13 aasta jooksul on paljudele neist rajatud ühe- või kahepereelamuid. Tiskres on täis ehitatud Rannamõisa teest loodesse jääv kahe astangu vaheline tasandik (foto 1) ning ehitustegevus on alanud kagusse jääval tasandikul (foto 2). Intensiivne ehitamine käib Viimsi poolsaare lõunaosa kõrgendikul (foto 3) ja mitmes muus piirkonnas. Vaevalt et sealseid elanikke on informeeritud, et nad elavad kõrge ja isegi eriti kõrge radooniriski alal. Loodame, et ehitamisel on igal pool rakendatud tõhusaid radooniohtu vähendavaid meetmeid.
#000031
Radooniohtlikke alasid on vaja võimalikult kiiresti
kontuurida. Kuigi töö on suuremahuline, võimaldaks see ehitustegevuse
planeerimisel arvestada majaaluse pinnaseõhu radoonisisaldust ning
kohustuslikke (Radooniohutu..., 2003) siseõhu radooniohtlikkust
minimeerivaid meetmeid. Neid meetmeid on vaja rakendada õigel ajal –
planeerimise, projekteerimise ja ehitamise käigus. Siis läheb see mitu korda
odavamaks kui siis, kui avastatakse, et valmis maja siseõhu radoonisisaldus on
#000033
Artikkel ilmus ajakirjas Keskkonnatehnika 8/2005, lk 19–22
#000036
Vt Eestis läbi viidud radooniuuringuid
#000037
Saatsime sulle e-maili. Tellimuse kinnitamiseks plaun kliki e-postiga saadetud lingile.
#000038
← Radoonist meie majades peaksime rohkem teadma
Ürgmere elurikkuse hävitas hapnikupuudus →
#000039
Energiasäästlik ehitus, taastuvenergia, veepuhastus, taaskasutus, keskkonnahoidlik elustiil.
Innovaatilised tooted ja lahendused. Uudised ja trendid.
#000040