Hubble avastas kaugeima tähe - Earendel
#000000
Samal ajal kui James Webb kosmoseteleskoop tegeleb veel aeganõudvate kalibreerimistega on 32aastane Hubble kosmoseteleskoop teinud järjekordse rekordiraamatustesse kuuluva avastuse. Nimelt teatas eile NASA, et Hubble on suutnud jäädvustada meie jaoks kaugeimat ehk universumi mõttes noorimat tähte.
#000001
Meie pühapäevane lõunapäike läbi teleskoobi ja valge valguse filtri. Tähepinnal on näha mitmeid päikeselaigu piirkondi, mis on päikeseaktiivsuse tsükli kõrgaja lähenedes (u 2023-2026) üha tavalisem vaatepilt. Ümbritsevast umbes 5500 kraadisest fotosfäärist paar tuhat kraadi madalamate ja seega vähemheledamate laikude tekke taga arvatakse olevat häiritus Päikese võimsates magnetväljajoontes, mis takistavad selle tulisest sisemusest muidu soojust üles transportivaid konvektsioonikeeriseid. Suuremat selliseid laike võib terava nägemisega inimene näiteks läbi keevitusmaski isegi silmaga märgata.
#000002
Päikeselaikude piirkonnad on tavaliselt ka paigaks, kust viimase piirini väänatud magnetväljad katkedes ja liitudes päikesepinnast suurtes kogustes kuuma plasmat välja heidavad. Kui see laetud osakestest koosnev materjal peaks suunduma Maa poole, tekitab see viimaks meie atmosfääriga kohtudes ning siinseid gaasiaatomeid ergastades kauneid virmalisi.
#000003
Lõunarist, Eta Carinae ja Kentauri tähesüsteemid
#000004
Sellel lõunapoolkeral tehtud fotol vaatega otse lõunasse näeme tähti, tähtkujusid ja piirkondi Linnuteest, mis jäävad meiesuguste põhjamaade elanike jaoks sügavale silmapiiri alla. Näiteks foto keskel asub neljast tähest koosnev Lõunaristi (Crux) tähtkuju, mis koosneb ülevalt ja kellaosuti suunas liikudes punakast Gacruxist ja kolmest sinisest tähest nimedega Imai, Acurux ja Mimosa.
#000005
Ristist mõtteline joon ülevalt alla osutab lõunataevapoolusele, mis asub fotol kohe kauguses paistva Maldivaru saare kohal. See on siis punktiks, mille ümber lõunapoolkera tähistaevas Maa pöörlemise tõttu pöörlevat näib. Meil on selles osas vedanud, et meie (põhja)taevapooluse vahetus läheduses asub suhteliselt hele Põhjanael.
#000006
Et siis selline päev Tõraveres tulemas...
#000007
Link üritusele Astronoomia.ee leheküljel: 
#000008
Reedel veeres USAs Florida osariigis asuvas Kennedy Kosmosekeskuse 39B stardiplatvormile hetkel maailma kõige suurem ja võimsam rakett - SLS, mis peaks oma esimese (mehitamata) stardi tegema millalgi selle aasta mais.
#000010
Jupiter ja selle kaks kuud
#000011
Värske foto Jupiteri ümber tiirleva Juno sondi poolt näitab hiidplaneedi tormilist lõunapoolkera, koos kahe selle kaugemal paistva kuu - Io ja Europaga. Foto tegemise ajal asus nüüdseks juba peaaegu kuus aastat Jupiteri uurinud robotsond selle välimistest pilvekihtidest kusagil 61 tuhande kilomeetri kaugusel. Sellel põhjusel ei paista Jupiteriga võrreldes pisikesed kuud fotol kõige suuremad. Teiselt suurendatud fotolt on neid näha juba lähemalt.
#000012
Umbes meie Kuu mõõtu Io on Päikesesüsteemi kõige vulkaanilisem keha, mille pinnalt on avastatud sadu aktiivseid vulkaane, mis purskavad väävliühendeid kilomeetrite kõrgusele. Selle põhjuseks peetakse, et Jupiter väntsutab oma võimsa gravitatsiooni ja loodejõududega talle väga lähedal tiirlevat kuud, hõõrudes selle tuuma sõna otses mõttes tuliseks ja vedelaks.
#000013
Kes veel ei tea siis eile kell 17:33 algas meie kodusel põhjapoolkeral kevad. See tähendab, et nüüd on meie päevad pikemad kui ööd ja seda kuni sügisese pööripäevani välja. Ühest küljest on pikad päevad mõnusad, aga teisest (sellest astronoomiahuvilise) küljest jällegi jamad, kuna nüüd jääb ju pimedat tähistaevast ajaliselt üha vähemaks. Allolev 12sekundiline aegvõte koosneb 365 fotost, mis on tehtud Meteosat 9 ilmasatelliidi pardalt ühe aasta jooksul igapäevaselt ühel ja samal kellaajal (iga 24 tunni tagant). Kuna Meteosat 9 tiirleb geosünkroonselt orbiidil, siis selle vaatenurgast on Maa täiesti paigal. See tähendab, et see tiirleb ümber Maa täpselt sama kiiresti kui Maa pöörleb ning Maalt vaadates seisab satelliit ühe koha peal.
#000014
Galileo sond ja sähvatused Maalt
#000015
1989. aastal lahkus Maalt esmakordselt Jupiteri orbiidile kosmosesond nimega Galileo, mille teekond nägi ette lähedasi möödalende Veenusest ja Maast, eesmärgiga varastada nende liikumise najalt piisavalt kiirust gaasiplaneedini jõudmiseks. USA astronoom ja eksobioloog Carl Sagan nägi nendes esmakordsetes kiiretes ja lähedastes möödalendudes head võimalust kasutada Galileo kaameraid ja detektoreid omamoodi kontrollkatseks elu leidmisel. Ta arutles, et kui Galileo suudaks kaugusest tuvastada elu märke Maalt, siis suudaks sama teha ka mõni sarnane hüpoteetiline maaväline sond, mis oleks näiteks mõne kauge tähe juurest saadetud siinset Päikesesüsteemi ja planeete uurima
#000016
James Webbi foto joondatud peeglitega
#000018
Mõned tunnid tagasi avaldas NASA esimese foto läbi James Webbi kosmoseteleskoobi peaaegu täielikult joondatud peeglite. Kui oma 18-segmendilise peapeegli joondamise esimeste sammude jaoks vaatas Webb Suure Vankri asterismis asuvat tähte HD 84406, siis antud foto on uuest sihtmärgist suupärase tähisega 2MASS J17554042+6551277. Lisaks tähele, mis oleks meie silmadele taevas nähtamatu, on fotolt märgata kümneid miljoneid valgusaastaid eemal asuvaid taustagalaktikaid. Foto kontrastsuse tõstmiseks on foto tehtud läbi punase filtri.
#000019
Tõraveres on tulemas üks päris astronoomiline ja tegevusterohke laupäev, mis on pühendatud Ernst Öpiku ühe teedrajava teadustöö sajandale aastapäevale. Ilmelik tänapäeval isegi mõelda, et kusagil sadakond aastat tagasi oldi arvamusel, et universum koosneb ühest galaktikast - Linnuteest. Nüüdseks pakutakse galaktikate arv vaadeldavas universumis küündivat kusagil triljonini. Neist igaüks universum universumis.
#000020
Lähim must auk osutus illusiooniks
#000021
Pea kaks aastat tagasi teatasid Euroopa Lõunaobservatooriumi astronoomid, et nad on ühest mitmiktähesüsteemist tõenäoliselt avastanud Maale kõige lähema musta augu. Nüüd tuleb välja, et tegemist võis olla omamoodi illusiooniga ning musta auku seal ilmselt ikkagi ei leidu.
#000022
Ühendemiraatide marsisond Hope kaamerate poolt jäädvustatud Marss 20 000 kilomeetri kauguselt. Foto on tehtud eelmise aasta augustis. Tänaseks mõni päev kauem kui aasta tagasi Marsi orbiidile jõudnud kosmoseaparaadi eesmärgiks on meie külma ja kuiva naaberplaneedi kliima- ja ilmastikumustrite uurimine. Missiooni planeeritud pikkuseks on kaks aastat, aga tõenäoliselt pikeneb see oluliselt. Foto töötlus*: Jason Major
#000023
Videomeenutus teleskoobivaatlusest Tsirguliinas ehk kaks tundi seitsmeteistkümne sekundiga. Tänud kõigile tulijatele ja taaskohtumiseni tähtede all!
#000024
Täna (kolmapäeva) õhtul oleme avalikku teleskoobivaatlust tegemas Tõrvast natukene kaugemal - Valga vallas asuvas Tsirguliina alevikus. Sealse Ööbiku ja Savi tänava nurgal kell kaheksa algaval vaatlusel suuname teleskoobi(d) Kuu, kaksiktähtede, täheparvede, paari galaktika ja udukogu suunas. Lisaks õpime laserkiire abil tundma hilistalviseid ja varakevadisi tähtkujusid ning huvitavamaid tähti.
#000025
Astronoomid on avastanud värske* supernoova ühes omapärasemas ja kaunimas galaktikas - Tõllaratta galaktikas. Linnuteest 500 miljoni valgusaasta kaugusel asuvas galaktikas näib olevat süttinud niinimetatud Tüüp II supernoova ehk kujutlematult võimas plahvatus väga massiivse tähe (8-50 Päikese massi) surmahetkel.
#000026
Tõllaratta galaktika ehk ESO 350-40 oli tõenäoliselt alguses üsna tavaline Linnutee mõõtu spiraalgalaktika, millega 5-300 miljonit aastat tagasi põrkus üks väiksem galaktika. Kuna väiksem galaktika tabas Tõllaratast (siis teda veel selliselt nimetada poleks saanud) otse tuuma pihta, saatis see tervest galaktikast läbi gravitatsioonilise lööklaine, otsekui kosmiline kivi pillatud kosmilisse tiiki. Laine kogus ja pressis tähtedevahelise gaasi kokku tekitades suuremas osas galaktikast marulise tähetekke, mida me näeme fotodelt miljardite noorte ja kuumade tähtede ühise sinaka valgusena. Kollakas piirkond selle keskel on tugevalt moondunud ja peamiselt vanu ja punakaid tähti täis tuum.
#000027
Viimaste nädalate selged ja kuuvabad ööd on olnud astrofotograafiaga tegelejatele tõeline maiuspala. Kuigi Linnutee udukogude poolest rikkalik riba hakkab juba õhtutel vajuma liialt madalale läänetaevasse, on saabumas või juba saabunud niinimetatud galaktikate hooaeg. See tähendab, et idatast tõuseb taevaosa, kust näeb meie kettakujulisest kodugalaktikast segamatult välja. Seal paistavad piiritusse ruumi iga võimaliku nurga, värvi ja suurusega paisatult lugematud galaktikad. Neist igaüks kujutab endast tõelist saaruniversumit, sisaldades rohkem tähti kui inimene suudaks sadade eluaegade jooksul kokku lugeda. Lugematud tähed, lugematud planeedid, lugematud võimalused...
#000029