Vähemalt sellised on minu mõtted. Räägin siis möödunust natuke lähemalt ka.
#000001
2020. aasta suvi oli põnev. Erines kindlasti eelmisest kahest, kuna seekord olin suurema osa ajast Värskas, kujundasin ise oma päevakava ja pikemaid plaane ning nautisin rahulikku paikset elu. Veetsin sel suvel palju aega koos Emily ja Silviaga, kahe noorteklassi suurima konkurendiga, kellega on nii palju ühiseid huvisid, et noh.. pigem võib öelda, et erinevaid on vähe. Sportlased, nagu ikka, tegime peamiselt koos sporti (intervalle Värska staadionil, kanuuga Piusa jõel sõitmas, Xdreamil Elvas, Soomes Poris orienteerumas jms), aga veetsime ka niisama palju aega koos. Igatahes SHOUTOUT mu soojendus-tiimile, kellest 2 on juba suvel suurepäraseid tulemusi nii jooksu- kui orienteerumisvõistlustel näidanud! Loodame, et kolmas ka talvel hätta ei jää.
#000002
Kui aga suvi võtta kokku ühe küsimusega, mis mind terve suvi kummitas, siis on selleks „mida see mu kannale teeb?“. Juba aprillis-mais tundlikud kannad viisid lõpuks selleni, et kogu suve viimaseks jooksmiseks oli 5.juulil toimunud Xdream. Sealt edasi algas diagnoositud kannakõõluse põletikuga arstide külastamine, igapäevane lonkamine, laserravi Värska Sanatooriumis, nädalased sundpuhkused, teine laserravi kuur Medpointist laenutatud laseriga, valuvaigistite all treenimine ja suures osas treeningute asendamine. Mis mind selle juures aga kurvastas, oli see, et.. tegelikult ei läinud midagi paremaks. Kannavalu ei kadunud kuhugi, pigem muutus hoopis hullemaks ja lõpuks ei saanud ma ise ka aru, millal ja kust see kand kõige rohkem valutab.
#000003
Kuniks sain septembri alguses Eestis väga tunnustatud ortopeed Mihkel Mardna vastuvõtule. Röntgeni ja paari punktivajutusega pandi kirja uus diagnoos – kannakõõluse limapaunapõletik. Kiireimaks lahenduseks oli lokaalne süst, mis tehti ka kohe ära. Süstile järgnes 8x kõrgsageduslik magnetravi, mis oli võrreldes eelmiste laserravi kuuridega kindlasti intensiivsem, kuid kindlasti ka mõjusam. Praegu, enam kui kuu aega pärast süsti saamist võin öelda, et kannavalu on minimaalne, olen jookmist natuke proovinud, samas pole veel sõbraks saanud. Loodetavasti tuleb varsti lumi maha, niiet õnneks ei pea end talveks jooksuvormi sättima.
#000004