Kuid kahtlemata võib väita, et hoolimata ettevalmistustest on nende oskuste rakendamine sundolukorras, nagu käesoleva aasta kevad meile kätte mängis, hoopis midagi muud. Eriti olukorras, kus tänane 16–24-aastaste põlvkond (nn Z-generatsioon) hägustab piirid virtuaalse ja füüsilise vahel, sest on valdavalt digitaalsete põliselanikena üles kasvanud ja mõistab neile pidevalt käeulatuses olevat maailma ja erinevate kultuuride mõjusid selle mitmekesisusele. See on soodustanud noortes maailmakodaniku mõtteviisi ning globaalse kogukonna ja liikumiste arengut (nt Fridays for Future, March for Our Lives), kes avastab, tarbib, mõistab ja hindab lähedaste ja kaugete riikide kultuuri ja kogemusi ning osaleb algatustes, mis neid köidab ja nende sotsiaalset närvi liigutab. See kogemus ja kasvukeskkond julgustavad avatult ja sallivalt suhtuma endast erineva taustaga inimestesse, samastuma ja looma kontakti teadlikult mõnes muus kultuuris elava inimese või subkultuuriga. See põlvkond on empaatiline ja kuigi hoiab traditsioonilisest poliitikast ja osalusest pigem eemale, võtab olulistes väärtusküsimustes seisukohti. Nad tunnetavad oma mõju maailma ebaõiglusele vastu astudes.
#000006
Olukorras, kust end täna noorsootöö tegijate ja arendajatena leiame, peame põneva ja hariva virtuaalmaailmaga sammu pidamiseks ja resoneerumiseks mõistma nii noori, nende eelistusi kui ka nende seas populaarsemaid virtuaalseid keskkondi ja selles loodavat sisu, isegi, kui see omab üha sagedamini allteksti, mille lugemisel võib üht-teist tõlkes kaduma minna. Iseenesest ju igati tavapärane noorsootöö põhimõte, mis võib aga kriisiajal ringi rapsides tahaplaanile jääda.
#000007
Sel aastal tuli kevad teisiti ja ilmselt tuleb ka järgmisel aastal. Sellest tõdemusest olulisem on see, kuidas ja milliste lahendustega meie neile kevadetele edaspidi vastu astume.
#000020