TaimekasvatusKülvikordTeraviljadKaunviljadTehnilised kultuuridKartulRohumaaviljelusRohusiloMuldTaimekaitseTaimekasvatuse digiakadeemiaAiandusKüüslaukKapsasÕunapuuViinamariAedmaasikasAedvaarikasAedmustikasMesimurakasPohlTaimekaitse aiandusesLoomakasvatusLoomade heaoluSöötminePiimaveisekasvatusLihaveisekasvatusLambakasvatusKitsekasvatusSeakasvatusHobusekasvatusMesindusLinnukasvatusKalakasvatusLoomakasvatuse digiakadeemiaMaaettevõtlusÜhistegevusFinantsmajandusToidutootmineTöötervishoid ja ohutusPõllumajanduskeskkondMuldBiomajandusNõuetele vastavusDigiakadeemiaTaskuhäälingudKalkulaatoridKaardirakendused
#000000
Loomade heaolu iseloomustavad viis vabadust
#000001
Loomade heaolu hõlmab nende füüsilise ja vaimse seisundi ning hea heaolu tase tähendab nii head tervist kui head enesetunnet. Koduloomade heaolu eest vastutab loomapidaja ning kannatuste põhjustamise vältimine on vähim ootus vastutajale.
#000002
Olla vaba janust ja näljast – loomal peab olema piisavas koguses sööta ja vett, et organismi vajadused oleksid kaetud ning tervis ja elujõud tagatud;
Olla vaba ebamugavustest – loomal peab olema sobiv keskkond, peavari ja mugav puhkeala;
Olla vaba valust, vigastustes ja haigustest – loomapidaja kasutab haigusi ennetavaid meetmeid, haigusnähtude ilmnemisel võimaldab loomadele kiire diagnoosi ja sobiliku ravi;
Vabadus loomuomasele käitumisele – loomadel on piisavalt ruumi ja liigile kohased tingimused, võimalus liigikaaslastega suhelda
Olla vaba hirmust ja kannatustest – tingimused ja kohtlemine, mis ei põhjusta psüühilisi kannatusi.
#000003
Loomade heaolu tagavad loomapidaja oskused ja teadmised. Sõltumata pidamissüsteemi füüsilistest omadustest on võtmeküsimusteks loomapidaja väljaõpe, hool, teadmised peetavate loomade vajadustest, suhtumine neisse ning loomade jälgimine.
#000004
Viis vabadust kirjeldati esmakordselt 1965 aastal Inglismaal Brambelli raportis (pdf) seoses avaliku huvi kasvuga loomade heaolu vastu intensiivsetes loomakasvatussüsteemides*.
#000005
Viie vabaduse põhimõte on aluseks loomade heaolu hindamissüsteemidele** ja seda saab kasutada põllumajndusliku toodangu kvaliteedikavade loomisel. Eesti Maaülikooli koostöös on eestindatud näiteks piimalehmade heaolu hindamise protokoll ja lihaveiste heaolu hindamise protokoll.
#000006
’intensiivne loomakasvatus – loomakasvatussüsteemid, mis kujunesid välja peale Teist Maailmasõda. Intensiivset loomakasvatust iseloomustavad loomade pidamine väikesel pinnal siseruumides ning kõrge toodang ühe tootmisühiku kohta
**heaolu hindamisüsteemid – The Welfare Quality® Assessment Protocols
#000007
Põllumajandusloomade ja –lindude pidamine ja heaolu
#000010
Kõigi elusorganismide eksisteerimise tingimus on keskkond. Keskkonna moodustavad kõik elusa ja eluta looduse tegurid, mis organismi (biosüsteemi) ümbritsevad ja otseselt või kaudselt selle seisundit mõjutavad. Väliskeskkonna e. ökoloogilised mõjurid on väga mitmekesised ja varieeruvad. Nimetatud mõjurid jagunevad abiootilisteks ja biootilisteks. Abiootilised tegurid võivad olla kosmilised, klimaatilised, mullastikulised, hüdroloogilised, söödad jne. Biootilised mõjufaktorid tulenevad liigikaaslastest, inimestest, haigustekitajatest jms. Biootilised faktorid avalduvad liigisiseste ja liikidevaheliste suhetena.
#000011
Indiviidi heaolu on tema seisund, mida iseloomustab organismi koormustase ümbritseva keskkonnaga kohanemisel (Broom). Looma terve olemine on olukord, kus looma kehas valitseb organite ja organsüsteemide vahelises talitluses harmoonia ning samuti on harmooniline organismi ja keskkonna vaheline suhe (Ekesbo). Tervel loomal ei ole haiguse või vigastuse tunnuseid, tema füsioloogilised ja biokeemilised näitajad on normi piirides ja tema käitumine on liigiomaselt normaalne (Hartung).
#000012
Sõltuvalt tingimustest võib loomade heaolu (tervis) varieeruda vahemikus väga hea kuni väga halb, selle äärmuslikud seisundid on haiguste puudumisest haiguse raske vormini.
#000013
Riskitegur e. riskifaktor on looma või keskkonda iseloomustav tegur, mille olemasolul haiguse esinemise tõenäosus karjas (populatsioonis) suureneb (Waldner). Paljupõhjuselisi haigusi iseloomustab paljude sisemiste ja väliste mõjurite üheaegne esinemine, üksiku riskiteguri mõju ei ole tingimata haiguse põhjustajaks (Hartung). Haiguste riskitegurid võib jaotada karja (keskkonna) ja looma (individuaalseteks) riskiteguriteks (Ekesbo ja Oltenacu). Tänapäeva intensiivses loomapidamises on enamikel haigustel paljupõhjuseline etioloogia, kus haiguse teket ja kulgemist määrab infektsioossete haigustekitajate ja mittenakkuslike mõjurite koostoime. Loom on eksponeeritud paljudele teguritele üheaegselt.
#000014
Põllumajandusloomade ja –lindude heaolu (tervist) mõjutavad välised füüsikalised, keemilised ja bioloogilised keskkonnategurid. Konkreetsed keskkonnategurid avalduvad loomade pidamise, farmi ehituslike elementide ja sisseseade, farmi töökorralduse, söötmise ja jootmise tehnoloogia, farmis töötavate inimeste jms kaudu.
#000015
Karja (loomade) heaolu riskitegurid tulenevad (joonis 1):
#000016
Farmi sisekliimast. Seda iseloomustavad õhu temperatuur, niiskusesisaldus ja liikumiskiirus, samuti gaaside-, tolmu- ja mikroobidesisaldus ning ka ventilatsioonimaht; valgustatus ja müra. Farmi sisekliima omakorda sõltub farmi planeeringust, ehituslikest elementidest jne.
Tehnoloogilistest lahendustest. Näiteks pidamisviis, söötmine, jootmine, lüps, sõnniku eemaldamine, aseme mõõtmed ja allapanu olemasolu, sõimed, karja suurus ja struktuur, loomade paigutustihedus, suhted loomade vahel, fikseerimine ja grupeerimine jpm.
Inimesest ja tema korraldatud töörutiinidest. Olulist rolli mängivad töötajate suhtumine loomadesse, tootmise juhtimine, loomade liikumine farmis ja sealt välja, haiguste ravi, vaktsineerimise ja profülaktilise hügieeni korraldus jms.
#000017
Eesti Maaülikooli juhtimisel valminud käsiraamat: Põllumajandusloomade pidamine, transport ja tapmine (2021)
#000018
Artikkel: Veiste, lammaste ja kitsede kasvatamise keskkonnamõju hindamisest
#000019
Allpool toodud trükised on välja antud Eesti maaelu arengukava 2007-2013 meetme 1.1, koolitus- ja teavitustegevused raames. Meetme rakendamise aluseks on põllumajandusministri 11.03.2010 a määrus nr 27 “Koolitus- ja teavitustegevuse toetuse saamise nõuded, toetuse taotlemise ja taotluse menetlemise täpsem kord”. Määruse tekst asub siin.
#000021
Terve loom ja tervislik toit 2011
#000022
Tapasaadused. Loomsed kõrvalsaadused. Tartu 2010
#000023
Lihaveisepullikud söötmiskatses. Loomade heaolu tagamine algab sellest, et neil on piisavalt sööta, puhast joogivett, ruumi liikuda, mugav ase lamamiseks, tagatud veterinaarne tähelepanu, peavari ning võimalus liigikaaslastega suhelda.
#000025
Loomade heaolu tagamise ning loomade väärkohtlemise ennetamisega seotud õigusaktide väljatöötamise eest vastutab Maaeluministeerium.
Loomapidamise üldnõuded on kehtestatud Loomakaitseseadusega.
Nõuete täitmist kontrollivad Põllumajandus- ja Toiduamet ja Keskkonnaamet.
#000026
“Aastaringselt välitingimustes peetavate lihaveiste ja lammaste tervise- ning heaolunäitajad” lõpparuanne. (pdf)
Anni Saare magistritöö “Lüpsilehmade heaolu hindamise protokolli rakendatavuse uuring Eesti piimafarmides” lühikokkuvõte.
„Veiste vabapidamise külmlautade loomaheaolualased riskid Eesti tingimustes“ (pdf)
Sigade kirurgilise kastreerimise alternatiivide rakendamise majanduslik mõju (.doc)
#000027