Saaremaal toimusid 18. sajandi teisel poolel ja 19. sajandi algul maaregulatsioonitööd,
mille tulemusena seni kuni mitmesajast eraldi asetsevast tükist koosnenud mõisade maad
ühendati. Senise 20 257 maatüki asemel, mis eramõisadele kuulusid, tekkis töö
tulemusena vaid 173 eraldiseisvat maatükki. See aga tähendab, et üks talu võis olla kord
ühe, teinekord teise mõisa all ning nende leidmine hingeloenditest on raskendatud.
#000002
Eesti küladest võib rääkida alates I aastatuhande teisest poolest. Külade võrk kujunes
välja 13. sajandiks. Sellest ajast on pärit ka esimesed kirjalikud allikad . Läti Henriku
kroonika ja Taani hindamisraamat. Küla täpset asutamisaega pole enamasti võimalik
kindlaks teha, vaid arheoloogiliste leidude abil võib mingil määral asustuse algust
dateerida. Külad tekkisid enamasti ühest talust jagunemiste teel, kuid võimalik on ka
variant, kus mitme talu maad pandi kokku ning siis jagati teisel moel ära.
#000004
Peale maarevisjonide on võimalik kasutada ka kaarte, mida leidub paljude piirkondade
kohta juba 17. sajandi teisest poolest ning millel endil või nendega koos kirja pandud
kirjeldusraamatutel on enamasti kirjas ka talude loetelud. 18. sajandist on aga kaarte väga
vähe, sajandi lõpust on Saaremaalt maade reguleerimistööde ajal koostatud kaardid.
#000008
Samuti tuleb arvesse võtta, et pärast talupoegade isiklikku vabastamist (Eestimaal 1816,
Liivimaal 1819) ei kajasta hingeloendid enam alati tegelikku elukohta. Peremees ja sulased
elasid küll vastavas talus, kuid .Staatuseta inimesed võisid elada mujal taludes või hoopis
töötada mõnes linnas või vabrikus. Sel juhul on tegemist fiktiivse rahvastikuga talus ning
reaalset elanikkonda peab uurima kõrvutamisel kirikuraamatutega. See võib olla olenevalt
piirkonnast üsna ajamahukas või kohati ka võimatu (kui kirikuraamatutest on säilinud
vaid meetrikaraamatud ning kui sinna ei pandud elukohana kirja talunimesid, vaid mõisa
#000010
Kaardimaterjal on sellest ajast rikkalik, 19. sajandi esimesel poolel viidi läbi mitmel pool
maade mõõtmine. Paljudes kohtades ei olnud enam väiksemaid ribasid, vaid pikad
nöörimaad. Võsamaade arvelt laiendati põlde.
#000011
Talude päriseks ostmine algas 1820. aastatel, kuid oli massilisem 19. sajandi teisel poolel,
mõnes piirkonnas ka 20. sajandi algul. Päriseks ostmiseni oli tegemist renditaludega, mille
eest maksti mõisale algul teorenti, selle kaotamisel 1868. aastast raharenti. Osad talud
maksid raharenti juba ka varem. Päriseks oli ostetud enne maareformi 51 640 talu
keskmise pindalaga 34,1 ha. Kõige vähem oli päriseks ostetud kohti Virumaal (29%),
kõige rohkem Saaremaal (55%). Rendikohtadena olid enne maareformi talupoegade käes
23 023 talu keskmise pindalaga 24,2 ha ehk kokku 31,1% taludest.
#000013
1919. a maareformiga võõrandati Eestis 1065 mõisa vm maavalduse (pankade, kirikute,
seisuslike asutuste) maad. Maad jagati aegamööda 56 239 uueks asundustaluks. Põhiosa
maadest jagati 1919.-1923. a. 28,3% võõrandatud maast kasutati asundustalude rajamiseks
ning senistele taludele juurdelõigete jaoks. 23,7% jäeti mõisamaade rentnikele ning 48%
anti metsapeavalitsusele. 26,3% asundustaludest läks algselt peremehelt teistesse kätesse.
Lisaks võimaldati alates 1927. aastast endiste mõisade 23 023 rendikohta rentnikele
#000014
Tekkis ulatuslik väikeomanike kiht ning maareformi otseseks tõukejõuks olnud terav
maanälg sai suuremas osas rahuldatud. Maareform vähendas oluliselt maata rahva
osakaalu ning ka võimalikke sotsiaalseid pingeid pärast I maailmasõda. Eesti talu
keskmine suurus oli 23 ha, rajatud asundustalude keskmiseks suuruseks kujunes 16,4
#000015
Võrreldes tänapäevast katastrikaarti ning vanemaid kaarte leidsime, et Mardi talu asus
(enamike) varasemate allikate järgi Välja külas . Tänapäevasel kaardil on selle küla koha
#000016
Saaremaa 1756. aasta adramaarevisjon sisaldab ka Luulupe mõisa osa. Mainitud mõisa
osas aga ei ole kirjas ühtegi Mardi-nimelist talu ning ainus peremees, kelle nimi oli Mart,
oli Luulupe küla osas kirjas olev Rotzi nMart. Hetkel ei ole aga mingitki tõestust, et
tegemist võiks olla hilisema Mardi talu eelkäijaga.
#000017
Luulupe mõisa kohta ei leidu vakuraamatuid 18. sajandi teisest poolest ning 19. sajandi
#000018
Ülo Parbuse raamatust .Karja kihelkonna lood IV. selgubnii mõnigi huvitav fakt
Luulupe mõisa ja selle talude kohta. Karja kihelkona väikseim mõis Luulupe oli osa suuremast Luulupe külast, mille kuus talu ja mõned vabadikukohad olid mõisate struktuuri väljakujunemisel jäänud Kaarma kihelkona Piila mõisa omandisse. ... Luulupe mõisa hingeloendid pakuvad tõsist peamurdmist. 1795. aastast kuni 1857. naastani võime sealt leida 23 majapidamist, mida mõisteti taludena, s.o. kus oli märgitud, et oli olemas peremees (Wirth). Kuid nendest kahekümne kolmest tuleb Kõutsi (t22) hingeloendisse alles 1826. a. ja Ränga (t23) veelgi hiljem, 1834. a. Pidev asustus oli a. 1795-1857 ainult järgmises kümnes talus:
#000019
Luulupe mõisa kohta ei ole kaks varasemat hingeloendit (mis Eesti aladel koostati 1782.
ja 1795. aastal) säilinud. 1811. aasta hingeloendist on võimalik vaid välja lugeda seda, et
1795. aasta hingeloendi ajal oli talu peremees Mardi Jüri ning talus oli hingekirjas veel ka
#000021
Luulupe mõisa 1811. aasta hingeloendi (kus on kirjas vaid meeshinged) samanimelise küla
osas asuvas Mardi nr 4 talus oli hingekirjas kokku vaid kaks inimest:
#000022
Talu eelmine peremees Mardi Jürri (*ca 1734) suri kahe hingeloendi vahepealsel ajal .
#000024
Luulupe mõisa 1816. aasta hingeloendis ei ole tõesti Luulupe küla osas kirjas olevas
Mardi nr 5 talus hingekirjas ühtegi inimest . Eelmise hingeloendi ajal peremehena
hingekirjas olnud Michel Jurri poeg ning tema poeg Mart kirjutati talust ümber sama mõisa
hingeloendi vabadikeossa. Juurde on lisatud märkus selle kohta, et talust on lahkutud
ning talu maad on mõisa maade hulka arvatud ehk mõisastatud.
#000025
Igaks juhuks kontrollisime ka Luulupe mõisa 1834. ja 1858. aasta hingeloendeid, kuid
tulutult . Kirjas ei ole tõesti Mardi-nimelise talu andmeid.
#000026
Karja koguduse 1837-1892 personaalraamatu Luulupe mõisa osas ei mainita Mardi talu .
Selle mõisa osas kirjas olnute nimede järele on talude nimed kirjutatud küll, kuid
sellenimelist talu seal ei esine. Vabadikukohad aga on kirjas numbritega (mitte kohtade
#000027
12-aasta pikkuseks perioodiks 23.04.1880-23.04.1892 sõlmiti Luulupe mõisavalitsuse ning
Karl Pühl.i vahel rendileping Mardi talu (puma, st puumaa .talu, talukoha kogu maa.) kohta.
Talu rendihinnaks pidi rentnik maksma kokku 60 rubla hõbedat (ilmselt aasta kohta) .
kaks korda aastas 30 rubla. Lepingu järgi võis rentnik kütmise tarbeks heinamaadelt puid ning oksa puid raiuda . Neid, mis tema puhma järgi on ning talu hooned olid keik kõlbajad.
#000028
Aastatest 1894-1895 pärineva Luulupe mõisa tükeldamise plaanil on näha ka Välja külla
kuulunud Mardi nr 10 talu maad, millede kogusuurus oli 30,41 tiinu (ca 33,2 hektarit).
#000029
Kuigi 1911. aastal koostatud Kuusiku ja Välja külade kaardil ei ole seal peal olevate talude
nimesid kirjas, võib eelmises lõigus mainitud kaardi järgi hõlpsasti leida Välja külas
#000030
Luulupe mõisa maade kaart. (1852). Hõlmab Luulupe küla maid (talud nr 20-25)
ning andmeid Mardi talu kohta ei leidu. Talude nimekirjas esinevad küll Wana Mardi nnr 23 (talupidaja Foma Waelli) ja Nore Mardi nr 24 (talupidaja Aleksei Nömm, hiljem
Martin [Nõmm]), kuid ilmselt ei ole kummagi näol tegemist otsitava Mardi taluga (nt
#000031
Luulupe mõisa talumaade plaan. (1873), mis sisaldab samade talude andmeid (kuigi
kirjas ei ole talude numbritele vastavaid nimesid).
#000032
sisaldab kaarte Lugovaja nr 7, Tomskaja nr 11 ja Martõnovskaja nr 5 majapidamiste
maade kohta. Kuna nr 5 talu näol võib tegemist olla uuritava Mardi taluga, siis vajaks
see kaart täpsemat uurimist (nr 5 talu maade osas aga ei ole kaardil näha ühegi hoone
#000033
Mardi talu kinnistustoimiku järgi liideti taluga 24.03.1932 Eesti Vabariigi ja Aleksander Ivani p. Pihl.i vahel sõlmitud ostu-müügi lepingu põhjal riiklikust maatagavarast (Luulupe
mõisa maadest) antud juurdelõige A-10, mille suurus oli umbes 1,8 hektarit ning mille
hind oli 80 krooni (ostja jäi kogu summa võlgu). See otsus kinnistati 22.10.1932. Ostu-
müügi lepingu järgi oli ostja elukoht Pärsama vallas asuv Luulupe I küla.
#000035
Samal kuupäeval kinnistatu talu peale Eesti Vabariigi kasuks hüpoteek juurdelõike
ostuhinna võla (80 krooni) suuruses. Võlg tuli tasuda Eesti Maapanga kaudu kuue aasta
jooksul (igal aastal tuli kokku tasuda 16,2 krooni), makstes seda kaks korda aastas (pool
aastat ette). 22.10.1932 kinnistati talu peale Eesti Vabariigi kasuks veel teinegi hüpoteek .
omaniku Aleksander Pihli riiklik laen, mille ta võttis 01.11.1931 ning mille suurus oli 50
krooni. See summa tuli tasuda viie aasta jooksul, makstes iga aasta 11,18 krooni (taaskord
#000036
Mõlemad mainitud Vabariigi kasuks seatud pantõigused kustutati 1936. aastal ning
peavõlgade jäägid ühes viivistega liideti ühtseks liitlaenuks. Seega kinnistati 02.06.1936
talule Vabariigi kasuks 40 krooni suurune hüpoteek (mis tuli tasuda viie aasta jooksul .
kaks korda aastas 4,28 krooni) ning see kustutati 04.03.1937 kui täielikult tasutud
#000037
Aastatest 1931-1937 on Eesti Maapanga fondis säilinud Aleksander Ivani poeg Pihli
laenutoimik. Mainitud toimikust selgus järgmist . pantõiguste kustutamise teatise põhjal
oli Aleksander Pihl oma liitvõla (juurdelõige nr 10 kohta) lõplikult tasunud kuupäevaks
23.01.1937. Eesti Maapank palus 03.03.1937 kustutada Mardi nr 10 talu kohta Eesti
Vabariigi kasuks 02.06.1936 kinnistatud pandiõiguse 40 krooni suuruses.
#000038
Pärsamaa valla maaüksuste nimekirja (1938) järgi oli Mardi nr 10 talu (kinnistu nr 4273)
omanik Al-der Pihl. Mardi talu maade suurus oli 34,71 hektarit ja maksualus oli 47,28
#000039
Pärsama valla 1939. aasta talundilehtede järgi oli Mardi talu omanik Sander Pihl. Talundil
oli ainuomandi alusel maad kokku 34,21 hektarit. Sellest 4,52 ha moodustas alatine põllu-
aiamaa, 1,50 ha põllu-aiamaa, 12,58 ha looduslik heinamaa, 10,11 ha looduslik karjamaa
ning 0,94 ha muu maa. Talu kuulus enne maareformi omandatud talumaade liiki.
#000040
Kuna Mardi talu kinnistustoimikus puuduvad andmed hilisema omanikuvahetuse kohta,
jäi Aleksander Pihl seega talu omanikuks kuni maade natsionaliseerimiseni.
#000044
Suur tänu tösise ja sygava uurimise eest!
Sellist oleks hädasti vaja köikidele Eestimaa ja Saaremaa taludele – seda ei nimetata ainult meie ajalooks vaid eelköige meie kodulooks.
Tänud ja head soovid ja hoidmist ja önnistust
Siit on meile köigile kuhu edasi minna ....
#000045