Viimase seitsme ja poole aasta jooksul on meil võrdõiguslikkuse küsimustes mõndagi muutunud. Kas feminism on tõesti peavoolustumas ja kuidas suhtuda light-feminismi? Kas ja kuidas tegeleb feminism sündimuse vähendamisega ja kas Keskerakonda päriselt ka huvitab Maarjamaa iive?
#000001
Käisime suve hakul Telliskivi Loomelinnakus külas Viisikul ehk Aet Kuusikul ja Kadi Viigil, kes lõid 2015. aasta jaanuaris – koos Brigitta Davidjantsi ja Nele Laosega – feministliku veebiväljaande Feministeerium. Uurisime, mis on selle seitsme ja poole aasta jooksul ühiskonna hoiakutes ning ka seadusandluses muutunud. Selgus, et ehkki mõndagi on tõepoolest paremaks läinud, on terve hulk sotsiaalseid probleeme, mille lahendamiseks pole poliitikutel piisavalt motivatsiooni.
#000003
Aet Kuusik: Ma vist olen tõesti see inimene! Näiteks meie projektijuht, kes on tulnud ärivaldkonnast, kasutab tihti sõna „meeskond”, kuid siis ise ehmub ja parandab ennast, ma ei pea ütlemagi, et see ei ole neutraalne sõna. Feministeeriumi tekstidest toimetan „meeskonna” välja küll, kuigi pean ka mainima, et eriline ettekirjutaja ma tegelikult ei ole – keelepolitsei töö ei ole eriti huvitav. Muidugi ma suunan autoreid mingi piirini, näiteks parandan vajaduse korral LGBT mõisteid, esitan küsimusi tunnetusliku vahe kohta sõnade „poliitik”, „naispoliitik” ja „naissoost poliitik” puhul ning muud taolist.
#000005
A.K.: Jah, „sootuim” on parem, sest miks peaks puudega midagi halba seostama.
#000007
Ma kujutan küll ette, et Feministeerium võiks olla koht, kus näiteks sooliste sõnade kasutamine on hästi täpne.
#000008
A.K.: Feministeerium kindlasti on see koht, aga mulle endale pigem meeldiks, kui inimesed loeksid meie artikleid ja sõnastikku ning korjaksid ise kasutusvariandid üles – ma ei naudi eriti vestlusi, kus minu käest küsitakse, kuidas on õige või kas ma üldse tohin nii öelda. Minu poolest ütle, kuidas tahad, mitte keegi ei keela (naerab). Erilist õpetajasoont mul ei ole, mu tähtsaim õpetussõna on see, et kõige olulisem on kontekst.
#000009
Kas neid asju küsitakse sinult kui keeletoimetajalt või sinult kui feministilt?
#000010
A.K.: See on mingi stereotüüp, mis seostub nii keeletoimetamise kui ka feminismiga, et keegi ütleb selgelt, kuidas on korrektne, õige ja hea... Toimetamine ja keeletoimetamine on sügavalt sisulised teemad ja teksti ei tee heaks ainult see, kui seal mingi sõna ära vahetada, kuigi sõnavalik on argumentatsiooni kõrval muidugi väga tähtis.
#000011
Kas põhjusel, et sa juba tead Lääne või Põhjamaade perspektiivi, või seepärast, et seal on praegu mingi seisak?
#000014
A.K.: Rootsis – ja üldse Põhjamaades, ka näiteks Islandil – on küll palju rohujuuretasandi algatusi, mis puudutab eriti näiteks moslemifeministe ja üldse sisserändajaid, kelle tingimused on põhielanikkonna omadest märksa erinevamad. Queer-feministlik liikumine on ju sageli põimunud teiste sotsiaalse õigluse liikumistega, võib-olla Eestis nähakse neid rohkem eraldiseisvate asjadena. Paljud Põhjamaade feministid on ise ka hästi kriitilised riigifeminismi suhtes.
#000016
Queer-feministlik liikumine on ju sageli põimunud teiste sotsiaalse õigluse liikumistega, võib-olla Eestis nähakse neid rohkem eraldiseisvate asjadena.
#000017
K.V.: Jah, see võib-olla ongi minu probleem, et ma olen ise pigem selle riigifeminismiga kokku puutunud ja vähem kursis aktivismiga. Aga Rootsi puhul häirib mind ka feministlikus debatis päris tugevalt pead tõstnud TERFlus (trans-exclusionary radical feminism ehk transvaenulik radikaalfeminism – M.T.), Eestis kohtab sellist transfoobiat pigem parempopulistide suvepäevadel.
#000018
Rootsi puhul häirib mind ka feministlikus debatis päris tugevalt pead tõstnud TERFlus, Eestis kohtab sellist transfoobiat pigem parempopulistide suvepäevadel.
#000019
Viisteist aastat tagasi pidi Eestis ikkagi veenma poliitikuid ja riigiametnikke selles, et meil on üldse mingi soolise ebavõrdsuse probleem; et see on teema.
#000025
A.K.: Jaa, aga kas meil on poliitikuid, kes ütlevad, et nad on feministid?
#000026
Aga siis jällegi meenub Maarja Kangro artikkel „Veel kord f-sõnast”, kus ta lahkas muu hulgas president Kaljulaidi tsitaati intervjuust „Laseri” saatele, kus viimane ütles: „Mina ei ole ennast kunagi pidanud feministiks ja tegelenud üldse naisküsimusega... [kuigi] vahel öeldakse, et „aga sinu seisukohad on ju feministlikud”. Ei ole, need on täiesti mainstream, aga siin Eestis need tõepoolest tunduvad feministlikud.”[1] Siit edasi jõuab ka Kangro küsimuseni, kas ehk hoopis feminism võiks olla mainstream.
#000031
A.K.: Kaljulaid ise seostas seda vist sellega, et ta ei tegele feminismi mõistestikuga ega kaevu teooriatesse.
#000032
Mil määral te näete neis positiivsetes arengutes – näiteks selles, et 15 aastat tagasi ei kirjutatud veel palgalõhest peaaegu üldse ja nüüd tehakse seda lakkamata – mängus Feministeeriumi kätt? Või millisest pinnasest Feministeerium aastal 2015 üldsegi tärkas?
#000036
K.V.: See oli mingi ajaperiood, kui Eestis oli küll soolise võrdsusega tegelevaid vabaühendusi, aga need ei olnud eriti häälekad. Või õigem oleks öelda, et nende hääl oli suunatud otse poliitikakujundajate kõrvadele. Võeti poliitikutel nööbist kinni, kirjutati arvamusi eelnõude infosüsteemi. Meedias oli nende seisukohti vähe näha.
#000038
Mis ühendused siis juba olid?
#000039
Aga ikkagi, kas teil on ka siin mingeid otsesemaid teeneid või töövõite, et ühiskond on selle aja jooksul vaikselt, aga kindlalt muutunud? Mulle endale nimelt tundub, et on.
#000042
A.K.: Mäletan, et kui me needsamad nõudmised enda jaoks kirja panime, siis tegimegi seda nii, et nad oleksid mitte lihtsalt tehtavad, vaid kiiresti tehtavad. Et poliitikud saaksid tõesti võtta ja ära teha.
#000045
A.K.: Teeme regulaarselt tagasisideuuringuid ja sealt oleme näinud, et lugejad on saanud oma mõtetele tuge või hoopis materjali, mida kasutada sõprade ja pereliikmetega soolise ebavõrdsuse küsimustes argumenteerimiseks. Ka julgust, et ise midagi algatada. Või palka juurde küsida. Ma arvan küll, et meie töö on ühiskonda mõjutanud, aga raske on tuua välja numbreid. Olen tähele pannud, et näiteks diskussioonid, mida peetakse kas või sotsiaalmeedias, on muutunud. Näiteks vestlused kehateemadel – kuidas suhtutakse paksudesse kehadesse või kas või jalakarvadesse – on läinud tunduvalt paremaks, vabamaks, vähem häbistavaks. Need on muutunud ka feministlikes keskkondades.
#000047
Jaa, midagi sellist ma kahtlustasingi! Tahtsingi küsida, et kuidas te julgete üldse niimoodi nalja teha? Kas inimesed saavad naljast aru?
#000050
K.V.: Jaa! See tuli sellest, et kogu aeg, kuskil Woolfis (feministlik Facebooki grupp „Virginia Woolf sind ei karda!” – M.T.) või kuskil, öeldi, et „keegi võiks teha”, „miks keegi ei tee?” jne. Tegelikult saame siiamaani pöördumisi, et kas Feministeerium ei võiks midagi teha või kirjutada.
#000053
A.K.: Oota, kas peaks nüüd natuke siluma, et me tegelikult ikka ootame koostööpakkumisi (naerab)? Loomulikult me ootame feministlikke koostööpakkumisi ja võimaluse korral tuleme nendega kaasa!
#000056
A.K.: Ma tahtsin just öelda, et huumor kahjuks ei ole oluline (naerab)! Meil Feministeeriumis on huumor keelatud.
#000058
A.K.: See ei pakkunud endale enam nii palju. Ja me igatseme rohkem feministidevahelisi diskussioone, ka edasiviivaid vaidlusi. Vahel on kutsutud Delfisse näiteks Varro Vooglaiu või mõne teise abordivastasega vaidlema, aga ma ei näe, et see annaks midagi kellelegi peale väljaande või kanali.
#000063
Kui te 2018. aastal IDA Raadios podcast’i või saatega „Ära kaaguta” alustasite, siis kas selle mõte oli ka olla kuidagi vastukaaluks iganädalastele poliitsaadetele, kus „kaks kahest”[3] saatejuhist olid alati mehed?
#000064
A.K.: Ega meestel ei ole ju midagi häda...
#000067
A.K.: ...aga nende saatejuht-meeste taust on väga sarnane, nad on üsna ühes vanuses, sarnase hariduse, ühesuguste kogemustega, mis tuleb välja nende võrdlemisi sarnastest arvamustest. „Rahva teenreid” kuulan näiteks siis, kui seal on kohal Evelyn Kaldoja või Heidit Kaio, „Poliitikaguruga” on samamoodi – kuulan ainult siis, kui osaleb ka mõni naine.
#000069
A.K.: Me oleme ka oma valimisjuhistes öelnud, et vahel võib parim naine, keda valida, olla hoopis mees! Kui ei ole sellist naist, kes oleks sulle sobivate poliitiliste vaadete ja väärtustega, siis vali mees. See jutt, et naisi valitakse ainult soo pärast, on absurdne.
#000076
A.K.: No ei huvita. Aga ega neid ka see mõju ei huvita.
#000081
K.V.: Keskerakonda lihtsalt huvitas uue valitsuse tegemine. Aga ma tahan, et poliitikutele jõuaks kohale, et meil on Eestis nii palju päriselt lahendamata sotsiaalprobleeme, eelarveauke ja -puudujääke. Praegu ei ole ju näha, et Isamaa sellest iibejutust taganeks.
#000082
Mis on päriselt olulised sotsiaalprobleemid?
#000083
K.V.: Jah, meie südameteema on nõusolek. Et karistusseadustikus oleks seksuaalvägivald defineeritud nõusoleku puudumise kaudu. Vägistamine eeldab praegu Eestis vägivalda või abitusseisundi ärakasutamist. Me arvame, et need peaksid olema raskendavad asjaolud, mitte tingimused. Ja ohvreid ei kohelda ka õigussüsteemis eriti hästi. Meile on oluline, et seksuaalvägivalla ohvrid saaksid tuge ja abi, et neid ei taasohvristataks.
#000088
A.K.: Et nad läheksid üldsegi kuriteost teatama – enamik ju ei lähe. Üks asi on see, et inimesed ei tunne alati ära, et neid on seksuaalselt ahistatud või et nad on kogenud seksuaalvägivalda. Aga ka ilmselge vägistamise puhul ei pöördu paljud politseisse või kui pöörduvadki, siis nad ei saa sealt adekvaatset abi.
#000089
K.V.: Või ei saa kohtusüsteemist õiglust.
#000090
K.V.: Eestis on seadusi täiendatud küll, aga mitte lähtuvalt nõusoleku aspektist. Teistes Euroopa riikides on muudatused toimunud, praegu on riburadapidi mitmed riigid – näiteks Hispaania, Sloveenia, Taani, Küpros, Rootsi – muutnud vägistamise määratlust. Aga see arengu tunnetus ei ole näiline, Istanbuli konventsioon jõustus aastal 2014 ja see kohustab ühinenud riike lähtuma põhimõttest, et nõusolekuta seks on vägivald.
#000092
Üks probleem, mis leiti, seisnes selles, et naistevastase vägivalla direktiivis ei olnud keel sooneutraalne – see ei hõlmanud mehi.
#000095
K.V.: Jah, üks meie naisorganisatsioon arvas tõesti, et see on meeste suhtes diskrimineeriv.
#000096
A.K.: Ütlesime ka oma arvamuses, et seaduse keel peab olema sooneutraalne, aga see ei tähenda, et seaduse rakendamine peaks olema sootuim. Sooneutraalse keele kõrval tuleb pöörata tähelepanu ka seksuaalvägivalla soolistatusele. Et oleks eraldi arvesse võetud, et meestest seksuaalvägivalla ohvrid on tõesti väga stigmatiseeritud – neid on küll statistika järgi väga vähe, aga neil on väga raske üldse kuhugi pöörduda, statistikasse sattudagi. Samas on suurel määral levinud meeste vägivald naiste vastu. Seda kõike tuleb arvestada.
#000097
K.V.: Aga me võime olla kindlad, et kui Isamaa tuleb valitsusse, siis see ei liigu kuskile.
#000100
A.K.: Trans-teemadest on hakatud rohkem rääkima, representatsioon on paranenud. Ja eks nüüd saabki näha, kas see annab ka mingit tulemust, kas transinimeste heaolu päriselt ka paraneb tänu sellele – kas võetakse toetavaid seaduseid vastu, kas diskrimineerimine väheneb. Tahaks peale meedias kohaloleku ka reaalset heaolu paranemist transkogukonna jaoks.
#000101
A.K.: Aga me osaleme avalikel konkurssidel...
#000112
K.V.: Nojah, vaatamata populaarsele arvamusele ei saa me riigilt – või kuskilt mujalt – niisama raha.
#000113
K.V.: Rahastus tuleb meil nii annetustest kui ka projektikonkurssidest. Praegu oleme sotsiaalministeeriumi strateegilised partnerid koos Praxisega ja me saame ACFist (Active Citizens Fund, mida administreerib Eestis Avatud Eesti Fond – M.T.) nii tegevustoetust kui ka projektitoetust – oleme Eestis üks viiest vabaühendusest, kes sealt tegevustoetust saab. See on piiratud ajaks, kaheks aastaks, mitte igaveseks. Aga tollane lugu näitaski, et meil on vaja rahastust mitmekesistada, et me ei oleks nii haavatavad, kui keegi otsustab, et nüüd keerame lihtsalt kraanid kinni. Oleme vaeva näinud, et meil oleksid erinevad rahastusallikad, ja mõtleme veel, kuidas rahastusbaasi tugevamaks ehitada – kas suundume ärisse või (naeravad).
#000115
Kuulsin IDA Raadiost, et lähete nüüd puhkusele ja enne augustit enam saadet ei tee, lugusid ei kirjuta ja toimetuse veerg on pausil. Mis plaanis, kuidas puhkab feminist?
#000116
Aktivismist sotsiaalmeedias, keele- ja visuaalitundliku pilguga
#000128
Nüüdisajale kohaselt on aktivism leidnud sotsiaalmeedia kujul uue platvormi, kus oma häält kuuldavaks teha. Milliseid keelelisi ja visuaalseid tööriistu valida virtuaalsel tööpõllul ja milline on nende mõju väljaspool veebikeskkonda?
#000129