“Petu” on kirjutatud suurel määral autori enda lapsepõlve ainetel. Selles on juttu väikese tüdruku elust, mõtetest ja mängudest 1970-ndatel aastatel, mil lapsepõlv oli tänaste lastega võrreldes hoopis teistsugune, aga ometi nii mõneski osas ka sarnane.
#000000
Raamatu peategelase nimi, õigemini ise endale valitud hüüdnimi, ongi Petu. Saame kaasa elada ajale, kui ta on umbes nelja-viieaastane. Petu jutustab sellest, milline on tema elu kolme õe ja kahe venna seltsis. Ta armastab poriloikudes solberdada, metsas jalutada, rääkida põõsaste, puude ja lindudega. Juttu tuleb ka vanavanaema Angeliinast ja sellest, kuidas Petu lõpuks tema kaotusega suudab toime tulla. Petu ja temast aasta vanem õde Mariann mängivad palju koos, ronivad näiteks katustel ja laovad tee peale kividest mosaiikpilte. Ühe seikluse käigus lõhuvad tüdrukud kogunisti neli vihmavarju ära! Suur sündmus on Petule see, kui ta saab minna täitsa üksi poodi Pepsi-Colat ostma.
#000001
Raamat on kirjutatud eluliselt ja lapselikult, mõnusa huumoriga. See on vahva ja mõneski mõttes ka hariv ja õpetlik lugemine sellest, missugune oli lapsepõlv ligemale neljakümne viie aasta eest. Sobib juba koolieelikutele, aga võib huvi pakkuda algklassiealistele lastele.
#000002