Eks see ole vast selline üldteada tõdemus, milles sageli on ka tõetera sees. Et harjumuste muutmisel enim kasutusel olev alustamise aeg on... homme. Täna ei saa, sest... täna pole nagu seda õiget motivatsiooni, tunnet peal.
#000004
Me lükkame alguseid edasi, sest me ei taha kogeda ebamugavust, mida me teame, et meid ees ootab. Kui alustame millegi uuega, siis on ebamugavustunne garanteeritud – me lihtsalt ei oska sageli uusi asju kohe hästi teha ja see on ebamugav, et mitte öelda ebameeldiv. See läheb vastuollu kolme fundamentaalse hirmu-murega, mis meile kõigile on vähemal või enamal määral sisse kirjutatud: Kas ma näen rumal välja? Kas ma teen asju õigesti? Kas ma olen piisavalt hea selles, mida teen? Sestap üritame seda ebamugavustunnet juba ette kompenseerida “heaolutundega”, mida me peaksime tundma enne alustamist, kutsudes seda insipiratisooniks või motivatsiooniks (ent mis pole seda mitte).
#000007
Selleks, et asjadega pihta hakata, et teekonda alustada, pole vaja kustumatut kirge või motivatsiooni. Motivatsioon on tagajärg, mis tekib tegevusest ehk teekonnast endast, edasi liikumisest. Et asjadega pihta hakata, on vaja lihtsalt teha esimene samm. Vähem mõelda eesmärgile, kirele, motivatsioonile ja lihtsalt teha. Ja siis veelkord teha. Ja veelkord. Ning soovitavalt alustada väiksematest sammudest. Mis on see, mida saad juba täna, kohe ära teha? Kaugele jõudmiseks ei pea olema detailset teekonnakaarti, me oleme ülikehvad tuleviku prognoosimisel. Seega, sea siht, tee otsus, lükka siis oma eesmärk tahaplaanile ja keskendu tegevusele, astu samm.
#000011
Motivatsiooni müüt ehk miks enamik motivatsioonijutte ei kehti
#000014
Kõige kehvem soovitus – “Hakka pihta!”
#000016