Vanne (anglosaksi āð) on lubadus. Vanne öeldakse valjusti teiste inimeste ees, kes näevad ja kuulevad, mida tehakse ja öeldakse. Nad on vande tunnistajad. Isik, kes ei saa rääkida, võib teha märki, et ta "annab vande". Teine viis öelda, et inimene "annab vande", on öelda, et ta "annab vande".
#000000
Inimene võib öelda: "Ma luban, et ma teen seda..." või "Ma vannun, et ma teen seda...".
#000001
Kui inimene annab vande, näitab ta sageli, et see vanne on talle väga oluline, kutsudes Jumalat üles nägema ja meeles pidama lubadust ning näitama, et lubadus on tõene ja seda ei saa hiljem tagasi võtta. Kui inimene annab vande, tõstab ta mõnikord oma parema käe üles või paneb käe südamele, Piiblile või mõnele muule pühale raamatule.
#000002