Harri om naasõst lahku lännü ja näge umma 10 aastat vanna poiga õnnõ koolivaheaigõl. Harri taht kaotõdut aigo tagasi tetä ja minnä saarõ pääle põnõvalõ esä-poja talvõreisile. Harri om harinu kõkkõ kontrolma ja tä pruuv kammanda ka sissepoolõ elävä poja mudsu ja süäme üle, et jälki kokko tuvva esä ja poig. Sääntse asja tegevä närvilidses ja pandva egävedses ohto tõõnõtõõsõ jälkilöüdmise. Lõpmalda lumidsõn tühjüsen põrkasõ mälehtüse olõvaaoga kokko. Ijätänü tii tuu miilde, et jalgõalonõ, kon astumi, om täüs paradoksõ: tuu om kimmäs ja õrn ütteaigo. Egä tii lõpun lugõ õnnõ tuu, ku pallo meil om meelen olnu tõõnõtõist hoita.
#000001
“Jää” om valit 95 festivali programmi, naist 90 festivalil om film olnu võistlõman. Film om võitnu 13 avvuhinda üle ilma. “Jää” valiti kõgõ parõmbas lühükeses filmis 2018. aasta Eesti filmi- ja teleavvuhindu galal. Lisas kõgõ parõmba režissööri ja kõgõ parõmba lühükese filmi avvuhinnalõ om film saanu tunnustust nii kaamõratüü, muusiga, helükujondusõ ku montaaži iist.
#000003
“Jää” on valitud 95 festivalile, neist 90 festivalil on film olnud võistlusprogrammis. Film on võitnud 14 auhinda üle maailma. “Jää” valiti parimaks lühifilmiks 2018. aasta Eesti filmi- ja teleauhindade galal.
#000004
Lisaks parima režissööri ja parima lühifilmi auhinnale on “Jää” festivalidelt saanud tunnustust nii kaameratöö, muusika, helikujunduse kui ka montaaži eest.
#000005
“Jää” om üles võet tävveligult är ijätänü mere pääl Põhja-Soomõn, selle et Eestin olõ-õs tuul aol talvõl ijätiid. Filmin mängvä essä ja poiga Mait Malmsten ja Indrek Ojari poig Aksel Ojari.
#000006
Hummogu-Euruupa om jälki vaba. Päält 50-aastast pümehüst paistus üle maaha lahutu Berliini müürü Lääne valgus. Sõa iist ammu är pagõnu inemise tulõva hindä kodomaalõ tagasi, miä om näide pään alalõ püsünü õnnõ ku vallus mälehtüs. Sääl saava nä kokko ütskõrd pümehüste jäänüidega.
#000008
Ida-Euroopa on jälle vaba. Pärast 50 aastat valitsenud pimedust voolab üle Berliini müüri rusude Lääne valgus. Endised sõjapõgenikud saabuvad oma kodumaale, mis pikka aega vaid traumaatilise mälestusena on eksisteerinud. Seal kohtuvad nad kord pimedusse jäänutega.
#000009
2013 Kuldmedal, Ülevenemaaline filmi- ja videoloomingu festival “Niit”.
#000013
2013 I koht filmiüliüliõpilaste grupis ja eriauhind parima lühimängufilmi eest, Eesti Vabariigi 48. Amatöörfilmide festival, Eesti.
#000020
2013 Kaljo Kiisa nimeline noore filmitegija stipendium.
#000021
„Virago“ om huugsa ja terävävõitu vällämõtõlus Virago küläst, miä om kongi Lõunõ-Eesti mõtsu ja mägihainamaiõ vaihõl. Sääl eläse piaaigu õnnõ naasõ, selle et kõik mehe omma eri põhjuisil hukka saanu inne 40. eloaastat, kukki näid om kõgõst süämest tuu iist kaidsõt. Luu päätegeläses om abielopaar Olga (Tiina Tauraite) ja Tõnu (Juhan Ulfsak). Miis om traktorist ja timä elon om pia tulõman käänükotus – 40. sünnüpäiv. Õdagu pidolavva takan istun kaos tarõst valgus. Tõnu lätt kaitsõkorkõ kontrolma ja päst tuuga vallalõ võigõlusõ Olga ja saatusõ vaihõl.
#000023
„Virago“ on tempokas ja satiirihõnguline müstifikatsioon Lõuna-Eesti metsade ja kuppelheinamaade embuses asuvast külast Virago, kus elavad peaaegu ainult naised, sest vaatamata nende meeleheitlikele jõupingutustele poegi ja kaasasid saatuse eest kaitsta hukkuvad kõik paikseks jäänud mehed erinevatel põhjustel enne 40-ndat eluaastat. Loo peategelased on abielupaar Olga (Tiina Tauraite) ja Tõnu (Juhan Ulfsak). Traktoristina töötava mehe elus on saabumas pöördeline sündmus - 40. sünnipäev. Õhtul peolaua taga istudes kaob hoonest valgus. Tõnu läheb kaitsekorke kontrollima, vallandades sellega Olga ja paratamatuse vahelise võitluse.
#000024
“Virago” kandidiir ka Oscarilõ: 
#000028