Kirjeldus: Peaaegu kõik pildid teen kodu lähedal loodusmaastikel ja metsades. Kadakatäksiga (Saxicola rubetra) kohtun tihti niidul, kuhu ta igal suvel naaseb. Pildi saamiseks kulus palju aega, sest pidin õppima lindu tundma ja võitma tema usalduse, et saaksin talle võimalikult lähedale minna. Kui usaldus oli saavutatud, sain teha pildi, millest olin unistanud.
#000000
Kirjeldus: Ühel varahommikul kuulsin põllu ääres lähedalt kostuvat möiret. Seadsin sammud raiesmikule ja seal ta seisis – uhke hirvepull (Cervinae), kes sõjakalt oma lehma juurest teisi pulle eemale peletas.
#000001
Kirjeldus: Kodu lähedal voolab väike oja, mis üllatab mind igal aastal oma suureneva elurikkusega. Tänavu suvel kohtasin seal kahte vesineitsikute (Calopteryx virgo) paari. Jälgisin tunde, kuidas nad veetaimedele maandusid, tiibadega lehvitasid ja siis taas lendu tõusid. Eriti meeldis mulle üks isane vesineitsik, kes tagasihoidlikult vee kohal olevate taimede varjus puhkas.
#000002
Kirjeldus: Sel kevadel aitasid rajakaamerad mäkrade (Meles meles) tegevusel silma peal hoida. Mõnel korral, kui ise linnakute juurde läksin, nägin mäkrasid oma silmaga harva. Kuid just nendel kordadel õnnestus saada mõni foto.
#000003
Kirjeldus: Sindis on üks vanade puudega kalmistu, kus vabadel õhtutel jalutada, mõtiskleda ja linde vaadelda. Kalmistu pärliks on just tamme-kirjurähn – liik, kes on meie maadel levima hakanud viimasel kümnendil, kuid siiski veel vähearvukas. Sel päeval oli mul au jäädvustada, kuidas see haruldane lind pani aluse järgmisele põlvkonnale noortele rähnidele. Pildistatud Pärnumaal.
#000004
Kirjeldus: Kotkaste tiivaliigutusi on alati nauditav vaadata. Nende tiivad on nii suured ja liiguvad uskumatult aeglaselt, kuid ometi suudavad neid suuri linde hääletult ja graatsiliselt edasi kanda.
#000005
Kirjeldus: Tallinnas Sütiste parkmetsas lendas ringi väike lind. Ikka oksalt oksale kuniks leidis hetke, kus korra peatuda. Seda hetke ei võinud lasta raisku minna ja püüdsingi ta pildile.
#000006
Kirjeldus: Kevadel on oravaemadel (Sciurus vulgaris) kiire aeg. Pesad vajavad ehitamist ja soojustamist. Üks agar mamma on kodu soojustamiseks leidnud sobiva samblatüki. Pildistatud Mustamäel Männi pargis.
#000007
Kirjeldus: Maikuu on teatavasti aeg, mil rebasekutsikad urgudest välja poevad ja asuvad maailma avastama. Selle pesakonna kutsikad olid aga täielikud orienteerumise meistrid! Nende koduküngas oli labürindiks,kus annab ikka ära eksimata liigelda. Ühel eriti uudishimulikul kutsikal õnnestus üles leida ka lepa all pikutav fotograaf ning ta pühendas mulle paar hetke.
#000008
Kirjeldus: Ühel septembrihommikul uitas luhal põdrakari. Põdrad (Alces alces) hoidsid esialgu kaugemale, kuid minu väikese kavaluse peale – imiteerisin põdrapulli ohkimist – sai uudishimu julgematest võitu. Seekord jäi fotole üks erimoodi sarveharudega pull, kelle parem sarv oli murtud.
#000009
Kirjeldus: Ühel suveõhtul nägin teisel pool heinamaad sokku (Capra). Hiilisin vaikselt lähemale, et temast päikeseloojangu valguses mõned pildid teha, ja jälgisin, mis suunas ta liigub. Sokuke seisis paigal, suu maitsvat rohelist täis. Mingil hetkel tuli ta minu poole ja läks kaarega mu selja taha. Sain mitu ilusat kaadrit, neist üks on foto, kus sokk kontrollib õhku nuusutades, kas kõik on ohutu.
#000010
Kirjeldus: Ühel mõnusal suvepäeval käisin Rakvere tammikus oma tavapärasel ringil. Õrn seenevihm jahutas põski, see oli mõnus vaheldus palavale päevale. Äkitselt märkasin lendamas huvitavat tiivulist, kellest ühel puhkehetkel õnnestus pilt teha. Kodus fotosid vaadates selgus, et olin leidnud haruldase liblika - kuslapuu-sõrmiktiiva (Pterotopteryx dodecadactyla), keda pole varem Lääne-Virumaal kohatud! See lahe kohtumine jääb meelde terveks eluks.
#000011
Kirjeldus: Hüljestel (Phocidae) on märkimisväärne laisa elu – pikutavad ja lesivad hommikust õhtuni! Arvan, et fotograafi nägemine oli nende jaoks nädala tippsündmus, millest räägiti kogukonnas veel pikka aega.
#000012