Ulla Preeden: kas räägime liiga palju rahast, kui räägime kõrgharidusest?
#000003
Mina ei toeta seda, et Eesti riigis liigutakse ühtse tasulise kõrghariduse suunas. Olgu õppetasu suuruseks kasvõi ainult sada eurot kuus. Kindlasti ei ole see jätkusuutlik tervishoiu valdkonnas, kirjutab Ulla Preeden.
#000004
9. detsembril toimus riigikogus arutelu kõrghariduse rolli, kvaliteedi ja rahastamise kui olulise tähtsusega riikliku küsimuse üle. Oma arvamused kirjutasid sel puhul riigikogu kõrghariduse toetusrühma raportisse kõikide rakenduskõrgkoolide esindajad ja paljud teised.
#000005
Sõnavõtjaid oli samuti sel sündmusel piisavalt ning üliõpilased ja paljud teisedki osapooled andsid oma panuse rahulikult meelt avaldades. Veel päevi hiljem leiab mitmeid teemakajastusi meediast. Järelikult on teema oluline, aga kas jõuame ka lahendusteni?
#000006
Mis oli siis see, mis jäi minu arvates kõlama riigikogus neid sõnavõtte kuulates ja jälgides? Esiteks selgus, et tegelikult otsustati juba päev varem, et lähiajal midagi olulist kõrghariduse rahastamises ei muutu.
#000007
Isegi kui väga mitmes sõnavõtus tõdeti, et tegelikult riik oma kohustusi pole täitnud, sest tasuta kõrghariduse tulekust alates on kõrghariduse riiklik rahastamine proportsionaalselt SKT-st kukkunud 1,5-lt ühele protsendile. Selline see olukord lihtsalt on. Niisamuti jäid meelde arvamused, et on küll mõistmine, et olukord on kriitiline, kuid pigem peaksid kõrgkoolid ise üle vaatama selle, kes kõrgkoolides siis ikkagi haridust omandavad.
#000008
Kas on välismaalasi liiga palju või sisseastumisel tingimused liiga leebed? Kas õppe kvaliteet on piisavalt hea ning kõik õppurid motiveeritud ja pühendunud oma õpingutele?
#000009
Tõsi, need on kindlasti küsimused, mida tuleb kõrgkoolides ja ka laiemalt arutada ning olen enam kui kindel, et arutatakse ka. Kõrghariduse rahastamise ja tuleviku arutelul aga pigem aitasid need hoopis edukalt tähelepanu hajutada. Nii jäi seetõttu ehk paljudel märkamata, et kõrghariduse rahastamise jätkusuutlikkuse või ka prioriteetsuse osas otsuseid ju tegelikult ikkagi ei ole. Kas need tulevad järgmiste riigikogu valimiste järgselt?
#000010
Ma heameelega jagan oma arvamuse ilmestamiseks siinkohal Mihhail Lotmani sõnavõtust ühte lauset: "Eesti kõrgharidus ja Eesti teadus ei oota huvitavaid mõtteid, kuidas rahastada kõrgharidust ja teadust. Eesti kõrgharidus ja teadus ei oota meilt teravmeelseid ja sügavaid sõnu, kuidas rahastada kõrgharidust. Eesti kõrgharidus ja teadus ootab meilt rahastamist.".
#000011
"Seejuures räägitakse üha rohkem sellest, et õppetasu rakendamine tähendab automaatselt ka õppetoetuste ja laenu süsteemi ülevaatamist."
#000012
Mina küsiksin seejuures, et kas kõrgharidus on selline hüve, millele me tõepoolest tahame ligipääsu piirata? Olgu selleks siis kasvõi väikene, aga lähiriike (Soome, Rootsi) silmas pidades siiski eristuv õppe teenustasu. Seejuures räägitakse üha rohkem sellest, et õppetasu rakendamine tähendab automaatselt ka õppetoetuste ja laenu süsteemi ülevaatamist ning sinna võrreldes praegusega oluliselt suurema mahuga riigi raha suunamist.
#000013
Me sel puhul küll kõigepealt küsime raha õppurilt, aga siis mõtleme välja skeemid, kuidas õppijatele õppelaene tagastada, keda ja millistel erialadel õppemaksust vabastada ning milliseid toetusi maksta. See on justkui selline tagurpidi maja: me ei taha ennustada, millised erialad saavad riigilt tuge ja koolitustellimuse, aga oleme justkui valmis selleks, et teha valikuid selles osas, keda õppemaksust vabastada, õppelaenu tagasimaksetel toetada jne.
#000015
Kindlasti tasub küsida ka seda, kas me tegelikkuses nn teise ringi õppijatele tahame ligipääsu tasuta kõrgharidusele piirata. Kindlasti ei pea ma seda arukaks tervishoiu valdkonnas, sest pigem on just need õppijad teadlikumad oma valikutes ja ka kutsekindlamad oma hilisemas karjääris.
#000016
Samal ajal tuleb siiski nentida, et just selles võib peituda üks põhjuseid, miks näiteks gümnaasiumilõpetajad ei lähe Eesti kõrgkoolidesse, sest nad lihtsalt ei pääse sinna.
#000017
Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis oli 2021. aasta suvel vastuvõtu keskmine konkurss ühele kohale rakenduskõrghariduse õppekavadel 6,95. Esmakursuslastest olid vanemad kui 25 aastat kolmandik õppuritest, otse gümnaasiumist tulijaid, 18- ja 19-aastaseid, oli kokku 167 ehk 44 protsenti õppijatest. See tähendab, et neid, kes küll tahtsid õppima tulla, aga ei saanud ja jäid n-ö ukse taha, oli piisavalt.
#000018
Selle piirangu kõrgharidusele ligipääsu osas, aga ka õppimisele seab praegune süsteem tervikuna, sest kõrgkoolil pole hetkel paraku palju võimalusi, kuidas võimaldada eestikeelsetel õppekavadel õppida neil, kes on valmis selle eest maksma. Kõige enam olen ma mõelnud seejuures ehk sellele, et kutseõppes meil pole tegelikult piirangut luua eestikeelne tasuline tasemeõppekava, aga kõrghariduses on.
#000019
Teisalt võib täiendavate võimaluste loomine tasuta kõrghariduse omandamise kõrval, mis selgelt ei saa olla lõputu ressurss, luua küll praegusest oluliselt rohkemaid, õppurile sobilikumaid võimalusi, olgu selleks siis paindlikum õppeaeg, mikrokvalifikatsioonid osana tasemeõppest või siis palju laialdasem võimalus kodulähedaseks õppeks.
#000021
Ma tegelikult väga loodan, et saame olla pärast järgmisi riigikogu valimisi uhked oma esindajate üle, et lisaks sõnadele, et haridus on tähtis, me näeme ka tegusid. Kõrgharidusele ja laiemalt haridusele minev raha ei ole kulu, see on investeering. See on investeering meie inimeste heaolusse, kvaliteetse tervishoiuteenuse kättesaadavusse ja Eesti riigi targa ning elujõulise majanduse tulevikku.
#000022
Rektorid ei poolda lähiajal kõrghariduse tasuliseks muutmist
#000023
Tõnu Viik: kõrghariduse rahastamise olukord on pisut skisofreeniline
#000024
Stefan Groote: mis toimub kõrgharidussektoris?
#000025
Peeter Espak: peame kiirelt alustama juuraõppega maaülikoolis
#000026
Katariina Järve: rahvas näeb, rahvaesindajad mitte
#000028
Eesti akadeemilist tööturgu vaevab nõrk juhtimiskultuur
#000029
Mari-Liis Jakobson: stagnatsioonikümnend Eesti kõrghariduses
#000031
Margit Sutrop: Eesti tulevik sõltub sellest, kui kvaliteetne on kõrgharidus
#000035
Galerii: meeleavaldus kõrghariduse rahastamise parandamise nimel
#000036
Tõnu Viik: miks üliõpilased meelt avaldavad?
#000037
TÜ rektor: ülikoolid tahavad jätkata tasuta kõrgharidusega
#000038
Allan Aksiim: kui pole raha, ei püsi ka ülikooli õppekavad
#000040
Katrin Saks: ülikoolid lonkavad teiste sektorite varjus
#000041
Jaak Aaviksoo: ülikoolid ja raha
#000042
Kalm: probleem pole ülikoolides, vaid riiklikus rahastuses
#000043
Rektorite nõukogu soovib valitsuselt kõrghariduse tegevustoetuse tõstmist
#000045
Art Leete: võitlus handi nafta pärast
#000046
Anna-Liisa Blaubrük: meediapädevuse arendamine hoiab ajakirjandusvabadust
#000047
Peeter Kaasik: boikoteerida olümpiamänge või mitte?
#000048
Enn Tupp: pidage sõda, aga mitte minu õues
#000049
Varro Vooglaid: advokaatidest väljapressijad tuleb korrale kutsuda
#000050
Helen Sildna: Eesti muusika prestiiži tõstmine on meie kõigi ülesanne
#000051
"Eeva" jõudis esimese Eesti filmina Berlinale lühifilmide võistlusprogrammi
#000052
Türgit tabas võimas maavärin, hukkus mitusada inimest
#000055
CNN: Ukraina väed valmistuvad karmiks kevadeks
#000058
Heldur Harry Põlda: ma pole kunagi mõelnud ega tundnud end kellestki paremana
#000059
Times: Kreml muretseb, et marurahvuslased võivad teha riigipöörde
#000062
Arhiivide üldinfoarhiiv.err.eeKoopiad ja kasutamineMuuseumKostüümilaenutusTehnilised teenusedHelistuudiodKultuuriteatedKutse andmine
#000063