Tema valitsus keskendus apartheidi pärandi kõrvaldamisele, lõpetades rassismi, vaesuse ja ebavõrdsuse ning parandades rassilist mõistmist Lõuna-Aafrikas. Poliitiliselt sotsialismi uskujana oli ta aastatel 1991-1997 Aafrika Rahvuskongressi (ANC) president ja võttis 1996. aastal vastu Lõuna-Aafrika uue põhiseaduse, mis keelab igasuguse diskrimineerimise keele, usu, puude ja seksuaalse sättumuse, mitte ainult rassismi alusel. Rahvusvahelisel tasandil oli Mandela 1998-1999 liitlasvabatahtliku liikumise peasekretär.
#000002
Mandela sai üle 250 autasu, sealhulgas 1993. aasta Nobeli rahupreemia, USA presidendi vabadusmedali ja Nõukogude Lenini ordeni. Teda kutsutakse sageli tema Xhosa klannimega Madiba või Tata ("Isa"). Mandelat nimetati kangelaseks ja tema tegevus andis tuhandetele inimestele lootust.
#000003
Mandela oli pensionipõlve ajal mitu aastat haige. Ta sattus 2013. aasta hilissuvel haiglasse pideva kopsupõletiku tõttu. Mandela suri 5. detsembril 2013 Johannesburgis Houghton Estate'is hingamisteede infektsiooni. Ta oli 95-aastane.
#000004
Mandela isa suri, kui ta oli kaheteistkümneaastane. Mandela elas seejärel kohaliku regendi juures, kes saatis ta kooli. Ta oli esimene oma pere liige, kes käis koolis. Ta heideti 1941. aastal Fort Hare'i ülikoolist välja, sest ta juhtis üliõpilaste rühma poliitilist streiki. Pärast väljaheitmist leidis Nelson tööd öövalvurina.
#000006
Hiljem toimus kohtuprotsess, mis sai tuntuks kui Rivonia kohtuprotsess. Mandela oli kohtu all, sest ta osales 1962. aastal sabotaažis ja vägivallatses. Ta mõisteti eluaegsele vanglakaristusele ja saadeti Robbeni saarele, kuid 1988. aastal viidi ta üle Victor Versteri vanglasse. 1990. aastal pääses ta Victor Versteri vanglast välja pärast 26,5 aastat. Ta lahkus vanglast pärast seda, kui de Klerk tühistas Aafrika Rahvuskongressi keelu. Ta andis korralduse Mandela vabastamiseks. Seejärel sai ta 1993. aastal koos Lõuna-Aafrika Vabariigi endise riigipea Frederik Willem de Klerkiga Nobeli rahupreemia.
#000009
Mandela võitis üldvalimised 1994. aasta aprillis. Tema ametisseastumine toimus 10. mail 1994 Pretorias. Paljud inimesed kogu maailmas nägid tema ametisseastumist televisioonist. Üritusel oli 4000 külalist, sealhulgas maailma eri riikide liidrid. Mandela oli esimene Lõuna-Aafrika Vabariigi president, kes valiti täielikult demokraatlikel valimistel.
#000010
Kuigi Mbeki ei olnud tema esimene valik presidendiks, usaldas Mandela Mbekit varsti kogu oma eesistumise ajaks. See võimaldas Mbekil korraldada poliitika üksikasju. Mandela kolis presidendikabinetti Tuynhuysis Kaplinnas. Ta asus elama lähedal asuvasse Westbrooke'i mõisa. Westbrooke nimetati ümber Genadendaliks. Säilitades oma Houghtoni kodu, lasi ta ehitada maja ka oma kodukülla Qunusse. Ta külastas Qunut regulaarselt, kõndides seal ringi, kohtudes seal elavate kohalike elanikega ja mõistes kohut hõimuprobleemide üle.
#000012
Ta seisis 76-aastaselt silmitsi paljude haigustega. Kuigi tal oli energiat, tundis ta end kõrvalejäetuna ja üksildasena. Ta lõbustas sageli kuulsusi, näiteks Michael Jacksonit, Whoopi Goldbergi ja Spice Girlsi. Ta sõbrunes mitmete rikaste ärimeestega, näiteks Harry Oppenheimeri ja Briti monarh Elizabeth II-ga tema 1995. aasta märtsi riigivisiidil Lõuna-Aafrikasse. See tõi kaasa ANC antikapitalistide karmi hinnangu. Vaatamata oma ümbruskonnale elas Mandela lihtsalt, annetades kolmandiku oma 552 000 dollari suurusest varandusest Nelson Mandela Lastefondile, mille ta oli 1995. aastal asutanud. Samal aastal avaldas Mandela oma autobiograafia "Long Walk to Freedom".
#000013
Kuigi Mandela pooldas ajakirjandusvabadust, oli suur osa riigi meediast oluline, sest see oli paljude keskklassi valgete omanduses ja käes. Mandela sai tuntuks selle poolest, et ta kasutas ka tavalistel üritustel batik-särke, mida tuntakse Madiba särkidena. Mandela ei olnud kunagi plaaninud teist ametiaega. Mandela pidas oma hüvastijätukõne 29. märtsil 1999, mille järel ta läks pensionile. Mandela ametiaeg lõppes 14. juunil 1999. Thabo Mbeki järgnes Mandelale Lõuna-Aafrika Vabariigi presidendina.
#000014
Ta võitis 1993. aastal Nobeli rahupreemia oma juhtrolli eest apartheidivastase tegevuse eest. Pärast auhinna saamist ütles ta:
#000015
"Me seisame täna siin kui midagi muud kui nende miljonite meie inimeste esindajad, kes julgesid tõusta sotsiaalse tegevuse vastu, mille sisuks on sõda, vägivald, rassism, rõhumine, repressioonid ja terve rahva vaesumine."
#000016
Mandela oli kolm korda abielus ja tal on kuus last. Tal oli seitseteist lapselast ja üha rohkem lapselapsi. Kuigi ta oli oma lastega füüsiliselt mitteemotsionaalne, võis ta olla range ja nõudlik.
#000017
Mandela abiellus 1944. aasta oktoobris Evelyn Ntoko Mase'iga. Neil oli kaks last. Mandela jäi Evelyniga abielus kuni nende abielu lahutamiseni 1957. aastal. Evelyn suri 2004. aastal. Seejärel abiellus ta 1958. aastal Winnie Madikizelaga. Neil oli kaks tütart. Paar esitas 1992. aastal lahutusavalduse. Nad lahutasid 1996. aastal. Mandela abiellus uuesti Graça Macheliga, tema 80. sünnipäeval 1998. aastal. Ta oli Samora Macheli lesk. Machel oli endine Mosambiigi president ja ANC liitlane, kes hukkus 12 aastat varem lennuõnnetuses.
#000018
Kuigi Mandela kritiseeris teda avalikult mitmel üritusel, meeldis talle Ameerika Ühendriikide president Bill Clinton. Mandela toetas teda isiklikult 1998. aastal tema süüdimõistmise kohtuprotsessi ajal.
#000019
2004. aasta juunis teatas Mandela, et ta lahkub avalikust elust. Mandela ütles: "Ärge helistage mulle, mina helistan teile". Kuigi ta jätkas kohtumisi lähedaste sõprade ja pereliikmetega, keeldus Nelson Mandela fond talle esitatud kutsetest avalikel üritustel esineda ja enamikust intervjuu taotlustest.
#000020
27. märtsil 2013 hospitaliseeriti Mandela Pretorias kopsupõletiku tõttu. 28. märtsil teatati, et ta reageerib ravile hästi. Mandela sattus 7. juunil uuesti haiglasse teise kopsupõletiku tõttu. 23. juunil teatati, et tema seisund on kriitiline. 26. juunil teatati, et Mandela lülitati elustamisaparaadile. 4. juulil teatas Mandela perekond, et Mandela on eluterve ja ta on püsivas vegetatiivses seisundis. Järgmisel päeval eitas Lõuna-Aafrika valitsus, et Mandela on vegetatiivses seisundis. Mandela vabastati haiglast 1. septembril 2013.
#000021
Paljud lõuna-aafriklased arvasid, et Mandela suri 26. juuni öösel pärast seda, kui ta elustamisaparaadist eemaldati. Lõuna-Aafrika valitsus teatas, et Mandela on endiselt elus, hoolimata kuulujutust, et ta on surnud. Hiljem teatati, et kuulujutt oli lihtsalt surmapettus. CNN teatas samuti, et Mandela on surnud, kuid parandas hiljem peagi selle teate. Mandela ja First Lady Michelle Obamaga tehti fotosid, mis tõestasid, et Mandela on veel elus.
#000022
Mandela suri 5. detsembril 2013 oma kodus Johannesburgis Houghton Estate'is 95-aastasena hingamisteede infektsiooni tüsistuste tagajärjel. Surres oli ta ümbritsetud oma perekonna poolt. Tema surmast teatas president Jacob Zuma.
#000023
6. detsembril kuulutas Zuma välja riikliku leina kümneks päevaks. Teisipäeval, 10. detsembril toimus Johannesburgis FNB staadionil ametlik mälestusteenistus. Ta kuulutas pühapäeva, 8. detsembri riiklikuks palvepäevaks: "Me kutsume kõiki meie inimesi üles kogunema saalidesse, kirikutesse, mošeedesse, templitesse, sünagoogidesse ja oma kodudes, et palvetada ja pidada palveteenistusi ning meditatsiooni, milles mõtiskletakse Madiba elu ja tema panuse üle meie riiki ja maailma."
#000024
28. juunil vaidles Mandela perekond selle üle, kuhu Mandela matta. 29. juunil teatas Lõuna-Aafrika valitsus, et Mandela mälestusteenistus toimub 10 kuni 14 päeva pärast tema surma Soccer City's. 1. juulil teatati, et kui Mandela peaks surema, võib temast saada esimene mitte-Briti isik, keda austatakse Westminster Abbey's. Kuninganna Elizabeth II austas Mandelat tänuüritusega Westminster Abbey's 2014. aasta alguses. See tegi Mandelast esimese mitte-Briti isiku, keda Westminster Abbey's austati. Mandela maeti Lõuna-Aafrika Vabariigi Ida-Kapis asuvasse Qunu külla. Qunu on koht, kus ta üles kasvas.
#000026
Oma surma ajaks oli Mandela saanud Lõuna-Aafrikas laialdaselt "rahva isaks". Teda peetakse ka "rahvuslikuks vabastajaks, päästjaks, Washingtoni ja Lincolni üheskoos". Kogu oma elu jooksul oli Mandela silmitsi ka kriitikaga. Margaret Thatcher pälvis rahvusvahelist tähelepanu sellega, et kirjeldas 1987. aastal ANC-d kui "tüüpilist terroristlikku organisatsiooni". Hiljem tegi ta teeneid Mandela vanglast vabastamiseks. Mandelat on kritiseeritud ka tema sõpruse eest selliste poliitiliste liidritega nagu Fidel Castro, Muammar Gaddafi, Akbar Hashemi Rafsanjani ja Suharto.
#000030