Poliitikaga on nii, et eri põlvkonnad tajuvad seda erinevalt, toetavad eri arusaamu ja poliitilisi jõude. Isegi Eesti taasiseseisvumise perioodil, kui aeti põhimõtteliselt sama asja, suudeti tekitada terav konfrontatsioon Rahvarinde ja Eesti Kongressi vahel. Sellest hoolimata võimaldas aeg poliitikale kaasa elada ja sellega samastuda, pakkus toonastele põlvkondadele kaasaelamise kogemuse, millest praegustel põlvkondadel pole aimugi. Neile tähendab poliitika erakondade vastikut kemplemist, sõnasõda, vassimist ja silmakirjatsemist. Või siis roosasid kleite ja seelikuid meeste seljas, mis ühtedele on liberalism ja väljendusvabadus, teiste meelest transvestism ja perverssus.
#000003
Poliitikud, maailmas on ka palju toredaid inimesi, seal on armastust ja helgust. Nautige seda, parandage meelt, sest teid on tülgastav vaadata. Saage terveks ja hakake tegema poliitikat nii, et ka teised jääksid terveks! Pildil Ashley Connorile kuuluv kass Cole Portlandist, kes kõigi aegade inetuimaks arvatud presidendikandidaatide debati ajal lakkamatult Trumpi ülesastumiste peale ärritus.
#000005
Üks võimalus poliitikasõltuvusest ülesaamiseks oleks anonüümsete alkohoolikute eeskujul asutada anonüümsete poliitikasõltlaste tugirühm, kus poliitikahaiged üritaksid rühmateraapia korras oma probleemist üle saada. Neil teraapiaseanssidel saaksid nad kirjeldada oma kogemusi ja teada anda, kui hästi nad on suutnud oma poliitikasõltuvusele vastu panna, kinnitades näiteks, et juba terve nädal on neil õnnestunud elada nii, et nad ei vaata ega kuula uudiseid, ei surfa interneti uudisportaalides, ei kirjuta kommentaare ega sõima Facebookis kõiki, kes ei jaga nende poliitilisi eelistusi. Nad on koguni kustutanud või blokeerinud kõik oma ühismeedia sõbrad ja jälgitavad, kellel on seos poliitikaga. Või veelgi enam – nad on ennast nii Facebookist, Twitterist kui ka muudest kanaleist, kus neile võidakse läkitada poliitilisi sõnumeid, välja loginud või oma kontod kustutanud. Kuni nad ühel päeval tõdevad, et elavad vaid iseenda elu, on endaga rahul ja õnnelikud. Nad on terveks saanud ega ole enam poliitikast sõltuvuses!
#000009
Nii peame jälle küsima, kas selline poliitikategemine (või poliitika üldse) muudab maailma paremaks. On poliitika piisavalt arukas või osa lolli mängimisest? Mingitki selgust neis küsimustes takistab tohutu infomüra, seisukohtade ja väidetavate tõdede lõputu hulk, millega koos libiseb käest ka tunnetus, mis siis õieti toimub, mis on õige ja mis vale. Või kuhu me siin Eestis või Euroopas liigume? Kas me taas kristianiseerume (abielu pühadus, abordikeeld jms) või hoopis islamiseerume kasvava rahvastikurände tõttu? Kas poliitikud, kes ühte või teist väidavad, on ikka tõsiseltvõetavad? Sest mõnel neist on ekstremisti, mõnel klouni silt. Poliitika on nagu paks aur saunas, kus osalised ja toetajad on kui tummad leilis – kõik vehivad kätega ja üritavad midagi selgeks teha, kuid teisi kuulmata ja paksu auru tõttu ka midagi nägemata.
#000015
Niisiis eneseabi. Seda vajaksid nii need, kes poliitikat teevad, kui ka nende toetajad, ustavad parteijüngrid ja uute prohvet Maltsvetite kummardajad. Võtke end kätte, keskenduge, vaadake enda sisse, sõitke võimaluse korral kuhugi kaugele (kui see jälle võimalikuks saab), vaadake Eestit ja oma tegemisi eemalt, sellesse sekkumata. Korraga näete kõike jälle selge pilguga. Maailm on ilus, oi kui ilus oma päikesetõusude, loojangute, siniste ookeanide, palmisaarte ja ka Eesti omaenda metsadega (nii palju kui neid alles on). Maailmas on ka palju toredaid inimesi, seal on armastust ja helgust. Nautige seda, parandage meelt, sest teid on tülgastav vaadata. Saage terveks ja hakake tegema poliitikat nii, et ka teised jääksid terveks!
#000016
30. jaanuaril heisatakse lipud eesti kirjanduse päeva auks
#000023