„Teise“ mõistmise võimalikkusest ehk insider-outsider probleem
#000000
Insider-outsider probleemi püstitus rajaneb Wilhelm Dilthey teravale eristusele Geisteswissenschaften’i
ja Naturwissenschaften’i vahel. Kuivõrd inimesel on Geist ehk
teadvus, on ta vaba moraalne olend. Seega tuleb erinevalt füüsiliste objektide
uurimisel arvestada sõnadesväljendamatu vaimu kavatsustega. Seetõttu ei saa
inimese uurimisel lähtuda reduktiivsetest teooriatest ega üldistavatest
#000001
„teise“ mõistmise võimalikkusest ja mõistmiseni jõudmise meetoditest ning nende
alusteooriatest on olnud pidevalt inimteadustes päevakorral. Religiooniuurimine
lisab probleemile pinget juurde religiooniga kaasaskäiva transtsendentse
mõistega, mis on inimloomusest veelgi tabamatum.
#000002
uurimistöö eesmärgiks on selgitada insider-outsider eristuse probleemi
olemust religiooniuurimises. Selgitan insider-outsider tähenduste
tasandite sisu ja nendevahelise kommunikatsiooni erinevaid suundi. Kuivõrd
mõisted emiline ja etiline on tihtipeale olnud ekslikult kasutusel insider-outsider
sünonüümidena, siis pöördun nende mõistete kasutuselevõtja Kenneth Pike’i
poole, et asjasse selgust tuua.
#000003
esile ühe uuema lähenemise iteratiivse uurimistasandite mudeli näol, mis
osutab, et insider-outsider tasandid ei ole alati selgesti eristatavad,
vaid võivad teatud tingimustel üksteisega põimuda.
#000004
küsimustele lisandub veel neutraalsuse probleem. Kuivõrd suudab uurija jääda
uuritava objekti suhtes neutraalseks? Uurijal tuleb tabada teise maailmavaate
sisemust justkui seestpoolt, jäädes ise siiski eemale. Religiooni
defineerimine, kirjeldamine, seletamine ja ennustamine on üks asi, religioonis
elamine midagi muud (Herling 2007, 37).
#000006
keelelistele, kogemuslikele ja kultuurilistele takistustele, mida uurijal
objekti olemuse mõistmiseks tuleb ületada, võib ta olla piiratud ka paljude
väliste tingimuste poolt, milleks võivad olla ebastabiilne poliitiline olukord,
rahapuudus jne. Lisaks poliitilistele, rahalistele ja muudele sarnastele
välistele asjaoludele sõltub lõplik uurimistulemus sellest, kas „uurija suhtub
oma uuritavasse objekti kui avatud raamatusse, mõistatusse või neutraalsesse
ekraani, millele projitseerida oma soovid ja hirmud“ (McCutcheon 1999, 2).
#000007
olemuse ja võimalikkuse küsimuse üle on arutlenud ka eesti antropoloog Toomas
Gross, kes oma essees „Mõistmisest ja teisest antropoloogias“ on öelnud, et
„sotsiaalteadused on jõudnud väljenduskriisini: „teise“ kohta millegi tõepärase
väitmine tundub üha enam moonutamise või lausa valetamisena“ (Gross 1996, 1718).
#000008
religioonifilosoof Bradley Herling tutvustab oma religiooniuuringute õpikus
Sheryl Burkhalterile viidates religiooniuurimise nelja tasandit. Esmalt eristab
ta insider-outsider tasandeid ja jagab need omakorda kaheks insider
ja kaheks outsider tasandiks, millele ta lõpuks liidab veel nn 0–tasandi
#000010
Outsider’i akadeemiline ja insider’i peegeldav tasand kohtuvad
0-tasandil, kus mõlemad püüavad selgitada, mis toimub esimese tasandi taga ehk
mõlemad näivad teadvat „mis tegelikult toimub“. Insider tasand selgitab,
et Meie Isa palve on Jumala poolt seatud, kolmanda tasandi outsider
leiab, et selle palve praktiseerimise taga peitub vajadus sotsiaalse sidususe
#000013
religioossed traditsioonid jagavad maailma kaheks – traditsiooni sees olevateks
ja traditsioonist väljasolijateks. Religioonialane informatsioon liigub seega
neljas suunas – insider-insider, insider-outsider, outsider-outsider,
outsider-insider. Kvaliteetse religiooniuuringu teostamiseks ei piisa vaid
ühe või kahe informatsioonikanali kasutamisest (Reat 1983, 459).
#000014
Emiline ja etiline[1] kui kaks erinevat outsider lähenemisviisi
#000018
keeleteadlane ja antropoloog Kenneth Pike tõi 1954. aastal antropoloogiasse
keeleteadusest inspireeritud mõisted emiline ja etiline, kusjuures esimene
tuleneb foneemika ja teine foneetika mõistest. Nii nagu foneem keeleteaduses,
kannab emiline antropoloogias sisemist tähendust ja etiline vastavalt foneetika
sisule välist tähendust (Mostowlansky, Rota 2015, 2). Teisiti öeldes etiline
vaatepunkt uurib käitumist justkui väljastpoolt mingit kindlat süsteemi ja
emiline vaatepunkt tekib käitumise justkui seestpoolt uurimisest (Pike 1999, 28).
#000019
lähenemine kohtleb kõiki kultuure ja keeli samaaegselt, seetõttu võiks seda
nimetada antropoloogilises mõttes võrdlevaks lähenemiseks. Emiline lähenemine
on eelmise vastandina kultuurispetsiifiline, pidades silmas vaid üht kultuuri
Emiline lähenemine tähendab seega outsider’i püüet võimalikult täpselt insider’ist
informandi uskumusi, käitumist ja häälikute moodustamist kirjeldada. Etiline
lähenemine on seevastu uurija järgmine samm varemkogutud emilise materjali
kirjeldamiseks, süstematiseerimiseks ja võrdlemiseks ehk selle taaskirjeldamine
#000020
esile Pike’i emilise ja etilise vastandamisest mõned näited, mida ta kirjeldas
oma artiklis „Etic and Emic Standpoints for the Description of Behavior“ 1967.
#000021
emilise ja etilise lähenemise mitteeristamine või selle ignoreerimine võib
eksiteele juhtida ja pikaajalise töö täielikult ära nullida. Hea näide nendest
lähenemistest paremini arusaamiseks on autode erinev kirjeldamine. Emilise
lähenemise puhul kirjeldab uurija ühe kindla auto struktuuri funktsioneerimist,
uurib ja kirjeldab kõiki detaile ja selgitab nende koostoimimist. Etilise
lähenemise puhul kirjeldatakse erinevate automarkide ja -tüüpide samade funktsioonidega osasid ja võrreldakse
#000023
lähenemised, nii emiline kui ka etiline, omavad uurimise erinevates faasides
suurt väärtust. Need ei ole Pike’i silmis võistlevad lähenemised, vaid
esindavad erinevaid vaatenurki. Etiline lähenemine on hüppelaud emilisele (Mostowlansky,
#000024
eristus ja emiline-etiline lähenemised omavahel segamini läinud. Alates 1954.
aastast, mil Pike emilise ja etilise terminiga välja tuli, on vaieldud nende
sõnade tähenduse ja õige kasutamise üle. Till Mostowlansky ja Andrea Rota
osutavad, et emilise-etilise debatt on segunenud distsipliini peamise
(religioosse) insider-outsider debatiga (Mostowlansky, Rota 2015, 2).
#000027
sellele, et emiline-etiline terminid on paljudes distsipliinides siiani
laialdaselt kasutusel, ei ole tehtud erilisi samme nende analüütiliseks
arendamiseks, välja arvatud mõned üksikud juhud. Jeppe Jensen ja Russell
McCutcheon on ühed vähesed, kes on selle teemaga süvitsi tegelenud. Mostowlansky
ja Rota väidavad, et emilise-etilise debatis on segadus takistanud viljakat
vastasmõju ja peitnud ligipääsu tähtsatele allikatele teaduslikus
religiooniuurimises (Mostowlansky, Rota 2015, 5).
#000028
Pike’ile emilise-etilise debatis oli marksistlik antropoloog Marvin Harris, kes
nimetas termineid lingvisti emiliseks eelarvamuseks (Mostowlansky, Rota 2015, 7).
Arutelu kutsuti sageli just inside-outside debatiks, mis tekitas juba alguses
kontseptsioonide vahelist sisulist segadust, mis kestab tänaseni (Mostowlansky,
#000029
vaidlus. See puudutab uurija uurimisalast positsiooni, tema suhet
uurimisobjekti, uurimisega seotud sotsiaalseid vastuolusid ja otseseid
tagajärgi, mis võivad olla põhjustatud poliitilistest olukordadest. Samuti
tuleb silmas pidada uurija teatavat eesõigust religioonipoliitikat tõlgendada
ja selgitada (Mostowlansky, Rota 2015, 5).
#000030
Herling emiline-etiline oma õpikus insider-outsider sünonüümina, kui ta
küsib, et „kui akadeemiline religiooniuurimine jääb alati etiliseks (outsider
kirjeldamise tasandile), kuidas siis saame olla kindlad, et meie emiline (insider
kogemus) mõistmine on täpne ja kindel?“ (Herling 2007, 37–38).
#000032
McCutcheon rõhutab vajadust teha vahet insider-outsider ja emiline-etiline kontseptsioonidel, mis on oma olemuselt erinevad ja mida peaks seetõttu erinevalt käsitlema. Ta väidab, et emiline perspektiiv ei võrdu insider’i vaatenurgaga. Näiteks sünnipärased keelekasutajad valdavad oma keelt sedavõrd, et eristavad probleemitult kõiki tähendusega üksusi, kuid nad ei pruugi sugugi olla huvitatud selle uurimisest (McCutcheon 1999, 15–17). Ka Jensen kurdab, et insider-outsider ja emiline-etiline eristusi on liiga tihti sünonüümidena kasutatud (Jensen 2011, 33).
#000033
Mostowlansky ja Rota Berni ülikoolist rõhutavad teadusliku sõnavara kooskõlastamise vajalikkust. Seetõttu töötati Berni ülikoolis 2014. aastal kogunenud workshop’il, kus ka varemnimetatud osalesid, Jeppe Sinding Jenseni eestvõttel välja iteratiivne uurimistasandite mudel (vt tabel), kus võeti insider-outsider ja emiline-etiline kontseptsiooni eristamiseks kasutusele esimese ja teise tasandi vaatluse mõisted. Mudeli kohaselt saab eristusi ja kategooriaid lisada rekursiivselt[3], seetõttu hakati seda nimetama hellitavalt matrjoškaks (Mostowlansky, Rota 1999, 12).
#000034
Mudeli kohaselt on esimese tasandi vaatleja insider, kelle jaoks vaatlemine ja toimimine ei ole perspektiivi küsimus, vaid loomulik igapäevaelu osa. Insider’i ligipääs religioonile tähendab uskliku inimese religiooni vaatlemist religiooni enda pärast, ilma et ta uuriks, kas ja kuidas vaatlust läbi viiakse. Kõik religiooniuurijad asetatakse mudelis teise tasandi vaatleja positsioonile ehk nad on outsider’id. Sellest seisukohast lähtudes kaotab küsimus, kas religiooniuurija peaks saama uurimise eesmärgil mingi grupi liikmeks, oma tähenduse. Kui mingi religiooni liige asub uurima grupi teisi liikmeid, muutub ta uuritava suhtes automaatselt outsider’iks. Kui uurija väidab, et ta edastab pärismaalase vaatepunkti, siis see on ekslik (Mostowlansky, Rota 1999, 13).
#000035
etiline ei ole selles mudelis teise tasandi vaatleja ehk outsider’i
positsiooni sünonüümid, vaid selle tasandi juurde kuuluvad konkureerivad
lähenemised, millest sõltub uurija suhtumine uurimistulemustesse. Selles suhtes
on Mostowlansky ja Rota ühte meelt Pike’iga (Mostowlansky, Rota 1999, 13).
#000036
käsitletud seisukohad on vaid piisk insider-outsider probleemi meres.
Ilmselt tuleb selle probleemiga igal inimteaduste uurijal, ka religiooniuurijal,
omal ajal silmitsi seista ning seisukoht valida, millest lähtuvalt oma uuringuid
#000038
insider-outsider eristuses probleemi, siis teised nimetavad seda
#000039
Lõppeks ei saa keegi väita, et ta „teisest“ igas aspektis absoluutselt õigesti aru on saanud, see on kättesaamatu ideaal, mille poole pürgimiseks ei ole veel meetodit leiutanud. Samas ei saa ka keegi väita, et uurija ei ole „teist“ üldse mõistnud, sest seda on võimatu tõestada, kuna tihtipeale ei mõista „teine“ isegi iseennast lõpuni. Siiski mulle on jäänud mulje, et uuritava insider’i arvamusel võiks uurimistulemuse hindamisel kaalu olla. Kui uurimistulemus on tõene, siis see ei tohiks ju uuritava tunnetusega vastuolus olla. Arvan, et uurija võiks uuritava(te) seisukohta, kui see uurimuse lõpptulemus(t)ega nõus ei ole, oma töös mingil viisil kajastada, sest ka see informatsioon avardab uurimuse sisu.
#000040
õppeasutustes eelistatakse keele- ja religiooniõpetajatena konkreetse kultuuri
kandjaid, et õpilastel oleks otsene ligipääs „algallikate“ juurde. Jeppe Jensen
on selles suhtes kriitiline ja väidab, et tema taanlasena ei tea eriti midagi
Kierkegaardi filosoofiast, samal ajal kui Kanadas sündinud moslem võib olla
selle ala spetsialist. Teisalt leiab ta, et islami uurijana võib ta sellest
religioonist teada rohkem kui mõni ilmalik moslem (Jensen 2011, 36).
#000041
on avaliku fenomenina uurijatele uurimiseks kättesaadav, nõustuvad võrdselt kõik
insider-outsider arutelus osalejad. Seetõttu taandub kõik lõpuks
perspektiivi tasandile (Mostowlansky, Rota 2015, 3), mis tähendab seda, et
uurija peab oma uurimise eesmärkide ja lähtepositsioonide selgitamisel olema
iseenese, uuritavate ja lugejate vastu võimalikult aus.
#000042
keelde tõlgitud vahel ka kui eemiline ja eesiline. Mina eelistan
#000043
[3] Iseennast välja kutsuv, iseendale viitav.
#000044
Piiblis ei esine kordagi sõna „üksindus“ või „üksildus“. Sellest hoolimata võib öelda, et küllap sündis üksindus siia maailma juba siis, kui Jumal ajas Aadama ja
#000056
Päevast-päeva koolis usundiõpetusega tegeledes olen ikka aeg-ajalt püüdnud sõnastada oma õpetatava aine aluseks olevaid põhimõtteid ning mõelda, missugune on selle õppeaine suhe kirikuga. Näiteks, kas
#000057
Eesti piiblitõlkimise olevikust ja tulevikust
#000058
Piibli tõlkimine on kuulunud ja kuulub oluliste kultuurisündmuste hulka kõikides ühiskondades, mis ühel või teisel moel toetuvad kristlikule kultuuripärandile. Omaaegsetest piiblitõlgetest said tuule tiibadesse tänapäeva
#000059
Avaldatud materjalide õigused kuuluvad toimetusele ja autoritele. Ajakirja ja toimetuse kohta vt siit; kontakt: toimetus[ät]kjt.ee
#000061