Tee Piiblini oli pikk ja kestis sajandeid. Kirjaoskuse üldine levik Euroopas seostus eeskätt sotsiaalsete ja majanduslike huvidega, vähem usuliste või kirjanduslike eesmärkidega. Eesti kirjakeele puhul see nii ei olnud – eesti keel oli sotsiaalse alamklassi keel, mida ei kasutatud ametkondlikus asjaajamises. Kirjakeel hakkas kujunema 17. sajandil katekismuse õpetamise käigus. Emakeelse kirjasõna abil sulandus eestlane luterlikku ühiskonda. Koos kirjasõna omandamisega juurdusid temas kristlikud väärtushinnangud.
#000005
Piibel sai lõpuks ilmuda tänu sellele, et 18. sajandi alguses levis Liivimaa pastorite seas pietism, mis pööras tunduvalt suuremat tähelepanu koguduseliikmete usuelule. See sai elavneda aga ainult siis, kui koguduseliikmetel oli võimalus ise Piiblit lugeda. 1739. aastal trükiti Piibel tänu hernhuutlasest krahvi Nikolai Ludwig von Zinzendorfi toetusele, kes 1736. aastal külastas Tallinnat ja kutsus üles tegema annetusi Piibli trükikulude katmiseks. Põhilised Piibli kasutajad ja selle levitajad olid vennastekogudused, kes olid hiljem piibliseltside loomisel piiblitöö edendajaks Eestimaal.
#000006
Hernhuutlikuks kirjameheks kujunes ilma igasuguse koolihariduseta Kulli Jüri, kes oli kuni 31. eluaastani kirjaoskamatu. Sattudes 1780. aastate alguses esmakordselt Kuusalu külas ühte palvetundi, sai ta seal sellise elamuse, et hakkas ennast kui „toorest ja kommeteta inimest“ needma ja otsustas teiseks muutuda. Ta õppis iseseisvalt lugema ja nii hästi kirjutama, et isegi O. W. Masing imetles teda. Masing tunnistas, et ta üldiselt ei austa eesti vennastekoguduse tegelasi, kuid hindab kõrgelt nende head eesti keelt ja lootis, et sellest ususektist võiks aegamööda areneda tulevase rahvuskultuuri seeme.
#000008
Meist igaühel on oma vaimne pärand – eelkäijatelt saadud teadmised ja oskused, mida saame jagada oma kogukonnaga ja mida soovime edasi anda ka oma lastele. Vaimne kultuuripärand on paljuski südameasi – igaüks teab ja tunneb ise, mis on tema jaoks tähtis, mis on tema pärand. Ilma ajaloota ei ole ka pärandit.
#000011
Vaimne pärand annab kogukonnale identiteedi, loob ühtsustunde eelmiste põlvkondadega ning meie kaasaegsetega, rikastab kultuuri ja toetab loovat mõtlemist. Pärandi väärtustamine on oluline ühiskonna terviklikuks, säästvaks ning jätkusuutlikuks arenguks. Piibli pärand on sellest üks oluline osa.
#000012
Jagagem eelmiste põlvkondade pärandit oma kaasaegsetega, nii et Pühakirjal oleks osa iga inimese elus.
#000018
Avaldatud materjalide õigused kuuluvad toimetusele ja autoritele. Ajakirja ja toimetuse kohta vt siit; kontakt: toimetus[ät]kjt.ee
#000026