Mina olen Katre ja see siin on minu mõtete pesa. Olen ühe lapse ema, mängur ja ei tea veel, mis elus edasi saama hakkab. Minust saad lähemalt lugeda siit.
#000000
Mis iganes teemal võid mulle kirjutada endale meelepärase valiku järgi näiteks blogi facebookis, minu instagramis või meilile 
#000001
Blogi sisu kasutamiseks on vajalik omada minu nõusolekut.
#000002
Mõni päev tagasi kirjutasin ma Annabeli ülistades, kuidas ta mind väga vähe terroriseerinud on ja igati ideaalne laps on. Viimaste päevade jooksul on aga asjad võtnud justkui kannapöörde ja Annabelist on saanud meister öine terrorist ja meie Keioga oleme juba kaks ööd korralikult magamata.
#000003
Nüüd aga olen ma ju üritanud teda natukene rinnast võõrutada. Jaanipäeval oli Annabel kaks päeva vanaemaga ja ilma minuta. Ma ei tea täpselt, kuidas nad hakkama said, sest ma ema juurde spycame üles ei pannud, aga ema jutu kohaselt polnud midagi hullu. Mina aga ei suuda seda kuidagi uskuda, sest viimastel öödel eriti on Annabel öösiti lausa täielikus hüsteerias olnud. Ei pane teda uuesti magamine jalutamine, kussutamine, laulmine ja pudelist RPA’d ei taha ta öösel absoluutselt nähagi. Röögib nii kaua kuni tissi suhu saab ja parimal juhul magab siis ilusti edasi... mingi tunnikese, heal juhul kaks.
#000006
Ja ega selles kõiges midagi hullu ei olegi, aga hetkel ei kujuta ma ikkagi ette, kuidas nädal tagasi mu ema temaga hakkama sai. Kuidas ma suutsin Annabeli üldse temaga jätta? Praegu on näiteks lugulood sellised, et me tahame Keioga kolmapäeval paariks päevaks Saaremaale minna. Plaan on paigas. Plaan oli ka selline, et kuna sõitmist tuleb ilmselgelt väga palju, ei tahaks Annabeli eriti kaasa vedada ja teda pikalt turvahällis hoida, sest ega ta seal pikalt püsida ei taha ka. Plaan oli, et ehk mu ema siis tuleb jälle Annabeli hoidma kaheks ööks, aga ausalt ma ei kujuta ette, kuidas mu ema peaks temaga hakkama saama, kui isegi meie ei saa temaga hakkama. Kui Annabel ei jää öösiti enne vakka, kui tissi suhu saab. Mu ema ju ei hakka talle tissi suhu panema ometi? Pudelist läheb laps veel rohkem hüsteeriasse ja oh my..
#000009
Ma ei tea veel, mis siis täpselt selle reisiga saab, aga eks see täna õhtuks selgub. Mul lihtsalt ei ole erilist südant kutsuda oma ema siia last hoidma, et ta peaks nõnda piinlema. Nad mõlemad. Minu ema magamatuse käes, röökivat last öö otsa magama jalutades ja Annabel tissi-igatsuses. Kui mu ema muidugi on nõus niisuguse väljakutse vastu võtma, seda kõike arvestades, siis ehk tõesti, aga kas see ka Annabeli suhtes õige tundub? Samas äkki ta vanaemaga käitub ilusti ja saab olukorrast aru, et mind ei ole? Samas äkki ikka peaks last vähem traumeerima ja jätkama seda öist tissitamist nii kaua kuni ta on sellest paremini nõus loobuma? Päevasel ajal Annabel tissi igatahes ei igatse ja tal on suhteliselt ükstapuha, mida talle sisse söödetakse (noh, peale RPA), aga jah, need ööd.. oeh.
#000010
Esimeste soojade ilmade riietusest ja soengust
#000012
Üksik ei ole, aga ema küll olen
#000013
Arvan, et peaksidki pigem harjutama last olema ka kellegi teisega. Muidu ripubki sinul koguaeg kaelas ja seda ka edaspidi, kui sa ei taha harjutadagj. Mul endal laps 1 aastane ja olen ka jätnud üheks ööks oma ema kätte. Ta saab temaga ideaalselt hakkama. Lapsed ongi ju emaga alati jonnisemad.
#000016
Ega muidu ei olekski probleem teda kellegi teisega jätta, aga ta lihtsalt läheb viimastel öödel niivõrd hüsteeriasse, et ta pole kogu oma eluea jooksul ka niimoodi röökinud. See on tema puhul midagi uut ja seega, kuidas keegi teine selle olukorraga hakkama saaks, kui laps ei ole mitte millegagi peale tissi rahul? :(
#000018
kadilblog 1. juuli 2014 at 16:53 VastaKujutan tegelikult ette mida tunned. Ei saakski ju normaalselt puhata ja teineteist nautida, kui iga hetk mõtled, kas laps nüüd nutab , EHK TA JUBA MITU TUNDI JÄRJEST NUTNUD JA EI SUUDETA TEDA MAHA RAHUSTADA :P Aga tegelikult saadakse väga hästi hakkama. Ja kui kuidagi ei saa, siis ema on ju harjunud sellise asjaga, kui ikka jonni tuleb, sest sina oled ju ka tal pisike olnud ;) Katre 1. juuli 2014 at 18:17 VastaTegelt ma nii ei mõtle üldse, kui temast eemal olen (noh, oma viimase kahe öö kogemuse põhjal). No absoluutselt ei tulnud pähegi. Usaldan oma ema selles suhtes ikka. Aga noh, enne jaanipäeva ma polnud kogenud ka, et Ann öösel NII hüsteerias oleks võimeline olema. :D
#000019
Kujutan tegelikult ette mida tunned. Ei saakski ju normaalselt puhata ja teineteist nautida, kui iga hetk mõtled, kas laps nüüd nutab , EHK TA JUBA MITU TUNDI JÄRJEST NUTNUD JA EI SUUDETA TEDA MAHA RAHUSTADA :P Aga tegelikult saadakse väga hästi hakkama. Ja kui kuidagi ei saa, siis ema on ju harjunud sellise asjaga, kui ikka jonni tuleb, sest sina oled ju ka tal pisike olnud ;)
#000020
Mina arvan, et mine ikka Saaremaale, kui ema on nõus. Muidu jäädki teda tissitama, küll ta harjub.
#000023
Katre 1. juuli 2014 at 15:11 VastaEih, silitan, paitan, patsutan.. pressib end ikka kätele, käpuli ja edasi püsti ja lihtsalt nutab lohutamatult. Magama pannes ma ka ikka silitan teda seni kuni uinub, uinub ta üldiselt kell 22 väga kenasti ja magab esimese tsükli sügavalt kuskil kell 1-2ni, aga siis iga öö justkui kellapealt samal ajal ärkab niimoodi. marilisu 2. juuli 2014 at 22:40 VastaMa ei saa aru, miks siin seda kommentaari on tormatud negatiivseks märkima.. ma tahtsin just sama kirjutada, et ehk kardab, et sind jälle öösel temaga pole. Minul oli samamoodi, jätsin lapse kaheks tunniks õhtul (siis oli ta kolmekuune) emale hoida ja pärast seda 2 kuud ärkas öösiti iga tunni-kahe tagant kontrollimiseks üles.
#000025
Üldiselt lepivad lapsed hoidjatega väga hästi, ja seda ka öösiti, kui nad näevad, et emmet pole. Kui ise lahkudes rahulikuks jääd, saavad Su ema ja Annabel ilusti hakkama. Väikelapsed on väga nutikad ja teavad küll, kust tissi küsida. :D
#000028
Minu aastane on enamus oma elust olnud rahutute öödega ning enamasti aitabki ainult rind ja just selle polegi tahtnud ega suutnud teda kellegi hoida pikemalt jätta. Minul on vähemalt rind, mis alati aitab, aga hoidja oleks selles suhtes kehvas seisus ja ma lihtsalt ei taha sellist last kellelegi hoida jätta. Aga kui su ema on nõus hoidma ja arvab, et saab hakkama, siis mina kasutaksin sinu asemel võimalust natuke puhata :)
#000029
Kusjuures, kui mu poisil kuskil 4.ndal elukuul hambad tulema hakkasid, siis tekkis ka see öine trall – päeval oli justkui kõik korras ja öösiti tuli mitu korda kussutada. Kas Sul geeli ei käepärast, et igemele määrida? Vahest aitab ka see rahustuse mõttes. Praegu on mu laps 7,5 kuud vana ja (koputan vastu lauda, sülitan üle õla jne) hetkel on olukord rahulikum, isegi kui neid hambaid tuleb nüüd nagu seeni pärast vihma. Ma olen kuulnud, et väiksemate imikute korral peaks emal piima lõhn küljes olema, mistõttu teavad nad hästi kellele “muresid kurta”. Su ema saab kindlasti hakkama igas olukorras ja päris hätta ta vast ei jääks. Nüüd pead ennast ka selles veenma ja usaldama oma last. Ja kui on ta öösel rahutu, siis ei ole ka maailma lõpp, lapsed ei pruugi ka kolmeselt magada korralikult terve öö, mida siis alla-aastaselt tahta..
#000030
Huhh hüsteeriahood ja jonnihood on mulle nii tuttav teema, praegu olen ka nagu zombi....
#000035
Mul õe laps alates 6ndast kuust hakkas jube kehvasti magama, ta ärkas kuni aasta ja kuuni öö jooksul vähemalt 10x üles. Ei, ma ei liialda. Õde magas lapsega ühes voodis ning andis iga piiksu peale rinda. Ei perearst ega unedega tegelev arst, imet.nöustaja ei osanud nõu anda, milles asi, soovitati hoopis pöörduda psühholoogi poole. Eks õde endale karuteene tegi koosmagamisega ja iga piiksu peale tissitamisega, aga no ise oli ka niiii väsinud, et polnud jõudu kussutada. Teised emad arvasid, et hambad. Aasta ja kuuselt võõrutas rinnast lapse vanaema abiga ning laps hakkas ühel hetkel kõhuli magama ning tundub et ka sügavamalt, kuigi ärkab öösiti ikka korra suure nutuga üles. Laste unetsükkel ongi selline, et ju ta ei oska uuesti magama jääda ja vajab rinda magama jäämiseks, ehk siis sinu abi, imemisega assotseerub talle uni.
#000036
Kusjuures loen seda su postitust ja taipan, et harjutasin lapse oma voodis magama jääma ning iga öö kell kaksteist ta ärkab kuni tissi otsa kaissu ta võtan. Ja ma ka üritan pikemat aega n.ö. Võõrutada teda rinnast. Sööb püreed, rpa, näputoitu ja tissi põhiliselt magades. Aga, et selle võõrutamisega laps hoopis emas rohkem kinni on.. See on vist täiesti tõsi, mul ka pidevalt süles, põhimõtteliselt isegi päeval kogu aeg. No ega meil vist muud üle ei jää kui oodata kuni lapsed pikema ja sügavama unega magama hakkavad. :)
#000037
Meil oli samasugune trall umbes 1,5kuud, kuni lapsel hammas tuli ja kohe kui lõikus hakkas terve öö järjest magama ja oli jälle rõõmus. Raske aeg oli, aga laps vajas mind ja just tissi, sest see tegi tal olemise kergemaks, ma usun, et kui lapsel raske aeg, ei ole võõrutus just kõige õigem. Ta veel väike ja vajab lohutust ning kui muu ei aita, miks mitte siis talle rinda pakkuda :)
#000040
Minul on täpselt samasugune olukord nagu sul ja seda juba lapse 3ndast elukuust. Praegu on ta 10ne kuune ja ärkab ka tihti. Esimene ärkamine on 3 tundi pärast ööunne jäämist ja ilma tissita magama ei jää. Proovisin teda võõrutada öisest söömisest, sest räägitakse, et siis pidi laps paremini magama hakkama. aga ta lihtsalt nuttis mul 2 tundi järjest. Ma küll lohutasin ja silitasin teda ja kui ta lõpuks uinus, siis magas ainult 10 minutit ja kogu trall hakkas uuesti pihta. Mina otsustasin, et kui lapsele see tiss hetkel ikka nii oluline on, siis ei hakka teda praegu traumeerima. Just kardangi, et millist mõju see vägisi võõrutamine ta närvisuüsteemile võib avaldada. Muidugi ta magab mul kõrval ka, nii et mul pole raske talle korraks tiss suhu anda ja edasi magada. Mul õel oli sama kogemus ja ta ütles, et lapsel ongi mingid perioodid, millal on raksem võõrutada ja millal kergem. Et see õige hetk tuleb lihtsalt ära tunda. Muidugi juhul, kui sa ise jaksad öösel imetada. Sest ema heaolu on ka tähtis :) Selles mõttes, et usalda ikka oma sisetunnet, kui ise oled endas kindel, siis laps ka rahulikum. Kui kahtled, siis pole mõtet proovidagi. Ja kui otsustad enam öösel mitte rinda anda, siis peab sellele kindlaks jääma, sest kui vahel annad ja vahel mitte, siis see ajab last ainult segadusse ning teeb asja hoopis hullemaks. Perearst soovitas mul võõrutusperioodiks kolida teise tuppa magama, et las mees tegeleb.. siis laps näeb, et pole mõtet nõuda, kui emmet pole. Võibolla siis ongi su emaga rahulikum.. vot ei tea :P
#000041
Hei Katre! Mul on kutt küll juba 1a ja 3kuud, aga võin vabalt kogemuse põhjal öelda, et olen üsna veendunud, et asi sinu pisikesel ka hammastes. Kuna ta sul muidu pole nii suur lähedusevajadusega laps olnud, et pidevalt tahaks süles olla, siis vaevalt, et nüüdki tal see probleemiks on. Hambad teevad mõnedele lastele lihtsalt rohkem valu ja ebamugavust kui teistele. Nt minu kutil on kõik hambad (hetkel küll vaid 10) tulnud väga raskelt: 1,5 nädalat enne lõikumist hakkab pihta see, et hakkab öösiti ärkama, muidu magab juba ammusest ajast terve öö ilma ärkamata. Samuti on päevasel ajal virilam ja õhtuks veel eriti jonn ning samuti vajab rohkem lähedust, kui muidu. Ja kui virilaks muutub, siis tahab ainult mind, mitte kedagi teist. Mina soovitan, proovi panna öösel talle calgeli, kui see ei aita ja teda ei rahusta, siis roovi küünal panna. Tundub jah vastik, aga mõtleks, mis valu endalegi hammaste tulek võib teha, rääkimata siis veel pisikestest. Ma ei ütle, et mul nüüd 100% õigus on, aga lihtsalt soovitan, et proovi. Äkki on abi ja saate rahulikumalt tududa kõik :)
#000045
On sarnane kogemus, küll suurema lapsega (3-aastane). Need hüsteeriahetked tulid alati siis, kui isa kodus oli. Kui isa pikemalt tööreisidel oli, siis oli päris rahulik olemine, vahest õhtuti enne magamaminekut tuli kisa. Kui isa kodus oli, siis öösiti ärkas pidevalt suure nutuga, ronis voodisse. Hommikuti kui isa tööle läks, oli tal jumalast savi, tegi lehva-lehva, kalli-musi ja tegeles oma asjadega. Aga kui ema läks tööle, siis kisa oli oioi kui palju (ema läks veidi hiljem). Kahjuks ei osanudki midagi peale hakata, kui ema ära läks, siis natuke nuuksus süles ja siis läks pidu edasi tal. Mõned üksikud päevad on olnud sellised, et päevläbi nutune ja igatseb vanemaid. Aga öösiti alati selline trall siis..
#000046
Salvesta minu nimi, e-posti- ja veebiaadress sellesse veebilehitsejasse järgmiste kommentaaride jaoks.
#000050
Notify me of new posts by email.
#000052