Eile trepialust kohendades avastasin, et seal ripuvad võõrad püksid. Ilmselgelt mitte meie omad, vööümbermõõt paarkümmend cm vähem kui ükskõik kummal meist vähemasti viimased 55 aastat...
#000001
Seda enam, eriti pikalt need seal rippuda pole saanud, varn seina sai millalgi suve hakul, ja lumist külma aega on olnud alles paar-kolm kuud.
#000002
Tegin mõttes nimekirja viimase aja külalistest, kes mahutaks end pükstesse 152 D. Misiganes see D seal lõpus tähendab.
#000003
Võtsin kontakti 5 erineva lapsevanemaga.
#000004
Aga püksid pole mingid niisama püksid, need püksid on vee- ja lumekindlad ja sooja voodriga.
#000006
Las nad siis ripuvad, nüüd kõik teavad, kust saab, kui vaja peaks minema.
#000007
105 aastat on pikk aeg.
#000008
Raadio ütles, et Eestis on 5 inimest, kes on vanemad (või sama vanad) kui Eesti riik. Aga mitte minu tutvusringkonnas
#000009
Saaremaa-vanaema oli 25, kui Eesti iseseisvus, ja kuigi elas pika elu... 91 aastat, iseseisvuse taastamist tema ei näinud.
#000010
Tegelikult on kattumine hoopis selles, et neil oli ühel päeval sünnipäev ja seega on vanaemal täna 130. sünniaastapäev.
#000011
Kui Pilvi sündis, oli EW 10 aastane. Nii et tema saab sel aastal oma juubelit tähistada. Nagu Eesti riikki.
#000012
Aga tema 11. sünnipäeval algas II maailmasõda.
#000013
Minu käes on ema vana salmik, kus sees Pilvi joonistatud pilt aastast 1942.
#000014
Ka järgmise pildi joonistanud laps on sündinud 1928. aastal. Ainult et temale oli antudki elada vaid 10 aastat.
#000015
Jõudis joonistada pildi EV 21.
#000016
Et kui märkad vastuolusid, hakka vastu.
#000017
Või umbes nii. Seda enam, et mõni vastuolu lihtsalt hakkab vastu.
#000018
Ega vahet pole, igatahes olen ma üritanud end päevapoliitiliste küsimustega kursis hoida, seejuures märganud vastuolusid ning näinud ja tunnetanud vastuhakku.
#000019
Aga kui juba kalendris on sees valimistega seotud reklaam (soojad käed!), järelikult on teema oluline.
#000020
Tõsi, kalendril keerasin märtsikuu ette. Mitte et minu närv poleks vastu pidanud, aga paar päeva tagasi käis külas noormees, 6 aastat vana, ja nii kui kalendrit märkas, põgenes huilates köögist. Pärast lähedased ütlesid, et tal on valimisreklaamide allergia.
#000021
Niisiis, keerasin aja edasi... ja õigesti tegin, saingi oma lilled ja liblikad*! Alles eelmises postituses igatsesin. Või oli see üle-eelmises.
#000022
Mitte et ma ostma hakkaks, aga ilus ikka.
#000023
Kui tulla tagasi valimiste juurde, mingi vastumeelsus on ka minu hinges.
#000024
Kuna mul eluaegsed orienteerumisraskused, leidsin kompassi, mis peaks õiget suunda näitama. Õnn, et tulemuse jäädvustasin, vaevalt et muidu mäletaksin, nüüd aeg-ajalt vaatan ja pean endaga aru.
#000025
Aga... tark ei torma, igaks juhuks võtsin vastu teise kompassi pakkumise ka.
#000026
No ei olnud samad tulemused... ainult viimasele kohale jäi sama erakond. Abiks see pole, sest seda, keda ma ei vali, seda tean ma niigi.
#000027
Erakonda valida ei oska, aga lappasin läbi kõik meie piirkonna nimekirjad, ja ühe meelepärase naisisiku leidsin.
#000028
Muidugi on aega veel mõelda.
#000029
Seda enam, et Vikerraadio lõi minuga kampa ;) ... et aitab mõelda! Eetris oli valimiseelne saade "Vastasseis"... aga sisse räägiti nii vastuolud kui vastuhakk :P
#000030
No katsu siis sina see tark olla, kes õige otsuse teeb ;)
#000031
Mina täna Selveris, laon kaupa lindile, ümardan ja liidan. Grossi poes olin paari euroga plussi jäänud, nüüd nagu raha ees eksimisvõimaluseks ;)
#000032
Tore oleks, kui kuskilt oleks tulnud ka tänusõnad või õnnesoovid, aga pole hullu. Nagunii oli tšeki peal kirjas, et minu võit kokku 10.16.
#000034
Aga arvutamine läks sassi, nii et ma ei saanudki täna oma matemaatilist võimekust lõpuni testida.
#000035
Aitäh ka kaugelt tulnud ilusa kaardi eest!
#000036
Iga kord, kui seda reklaami näen, õnneks hilinesin kalendris* lehe keeramisega, nii et näen 15 päeva vähem, aga igal pool mujal ikka.
#000037
Iga kord ma mõtlen, et kindad peavad ju käes olema! Aga siis mõtlen edasi, et tegelikult peavad käed kinnastes olema. Mis kasu on, kui kindad käes (peos) on, pigem on oht, et vähemalt ühe kaotad ära. Mul on igaks juhuks 3 paari kindaid, kui välja lähen, siis on lootust, et ühe paari leian ikka üles. Aga mitte alati! Nädal tagasi, kui õhtusele kõnniringile läksin, kindaid ei leidnud. No ühed tegelikult leidsin, need olid märjad. Nii ma siis panin käed hoopis töökinnastesse, ajas asja ära küll.
#000038
Kajal on kaunid käed ja peened sõrmed, tal hakkavad küll näpud külmetama, nii tahaks öelda: kindad kätte!
#000039
Ja lähen õue lund rookima. Mida see ilmataat küll mõtleb, nüüd vastu kevadet jälle uued hanged maja ümber tuuseldanud.
#000040
Ilmataat või talvetaat... no ma ei tea, miks just taadid, mitte memmed. Ilmselge vihje, memmedele ei taheta suurt võimu anda, ole lumememm, kui just tahad, püsi paigal ja ära kobise, suured otsused ikka taatidelt. Ja kui nad otsustusõigusest ilma jäetakse, siis mossitavad.
#000041
Kahe nädala pärast (vist) on valimised.
#000042
Ma valin kevade! Seal on linnud ja liblikad. Mulle oleks selline reklaam rohkem meeldinud.
#000043
Aga-aga... vist leidsin oma ringkonnast ka sobiva kandidaadi Riigikokku... et seal taate ja taadihakatisi vähem oleks ;) Või pigem, et asi oleks rohkem tasakaalus, mulle tegelikult targad mehed meeldivad.
#000044
*Et miks mul selline kalender? Ju kuskil tasuta jagati ;)
#000045
Kui suur koer inimest ründab, siis asjapulgad ütlevad, et mitte loom pole süüdi, vaid inimene.
#000046
Kui inimene inimest ründab, siis leiab ehk tallegi vabanduse. Kuskil keegi on süüdi.
#000047
Või kui riik riiki. Ikka keegi teine kuskil... vajutas nupule. Vähemasti ründaja "arvates". Ega ma ei tea, ehk ta arvabki nii.
#000048
Mina olen vana aja inimene. Ma tean, miks kasse on uputatud, sigu tapetud, kukel on võetud pea maha või vasikas, keda alles lapsed nunnutanud, läheb pidusöökide tegemiseks.
#000049
Tundub ehk õõvastav või lausa kriminaalne, kassi uputamise eest võid isegi kohtumenetluse kaela saada.
#000050
Aga muidu, tänapäeval süüakse ka, nii siga, kana kui vasikat, aga enamasti alles siis, kui poest kilo või paar liha oled ostnud. Parem veel, kui söögikohas koos garneeringuga lauale tuuakse.
#000051
Kui nüüd kaugemale vaadata, Midsomeris igas seerias on kolm laipa. Ja see on veel leebe variant, Põhjamaa krimisid vaadates näriks küüsi... kui hambad paremad oleks.
#000053
Käimasolevast sõjast parem ei räägigi, isegi mõelda ei taha. Nii suur number pooleli jäänud elamisi.
#000054
Mina lõin ühe porilase aknaklaasil kärbsepiitsaga maha, ei olnud tore. Aga süümekaid ka ei tunne. Pealegi oli klaas pärast plägane ja laip oli vaja ära koristada, ilmselgelt vastik.
#000055
Endale ma lemmiklooma ei taha. Ma ei taha vastutada, ja kõik see muu, mis kaasas käib.
#000056
Ok, elan üle, elus on palju koledamaid asju.
#000058
Ja ehk kuskil alateadvuses siiski tiksub mingi mõte. Täna öösel nägin unes, et tulin reisilt ja tõin kaasa lemmiklooma. Lendorava. See oli nii-nii armas, pehme ja sõbralik, puges mulle lõua alla, oli mõnusalt soe ja karvane.
#000059
Terve hommiku tundsin seda soojust ja pehmust oma kaelal, nüüd hakkab nagu juba ununema.
#000060
Tegelikult, ma just sellest tahtsingi rääkida.
#000061
Pealegi veel Aasta Loom 2023.
#000062
Ei jõua ära kiita, kui hooliv see IT värk ikka on. Valimissoovitustest ma parem ei räägiks, aga kuidagi ei saa ei üle ega ümber. Kaasal on pult peos tuline, kuna püüab valimistega seotud reklaami kuuldes põgeneda. Mida kiiremini, seda parem ;)
#000063
Minule pakuti võimalust valijakompassi abil valimispäevaks end poliitika ja võimalustega kurssi viia, et siis juba teadlik valik ja misiganes veel.
#000064
Mingil määral tuleb mul tulemusega nõustuda, viimaseks jäi partei, mida ma isegi viimasel võimalusel ei valiks, ja väikese edumaaga esimeseks partei, mida viimasel Riigikogu valimistel valisingi. Ega ma tookord tulemusega rahul ei olnud, Kaia riigikokku ei saanud, kuigi kogus hääli rohkem kui mõni tulevane riigikogulane samast parteist. Nii et ma seekord ei oskagi valikut teha. Võimalus on valida pingereas järgmine, eks ma vaatan nimekirjadele näkku. Kas on sümpaatseid naisi ;)
#000065
Valimised valimisteks, muud pakkumised on ka. Praegu näiteks on valikus talvesaapad, ja lausa soodukaga. Siin oli lemmiku leidmine tunduvalt lihtsam, ainult et jäin kauaks kohmitsema, sobivad numbrid said otsa.
#000066
Aga tegelikult, mitte sellest kõigest ei tahtnud ma kirjutada.
#000067
Mu tahvel on kiirema mõtlemisega kui mina, ikka tehisintellekt. Blogisse kirjutades või Messingeris suhtlemisel pole mul muud vaja, kui paar-kolm tähte kribada, ja juba pakub õiget sõna. Mõnikord, kasutades mu tähelepanematust, sekkub mu sõnumisse ja paneb sinna omi mõtteid.
#000068
Mõnikord saan sabast kinni, mõnikord lähevad mõttetud laused teele, eriti Messingeris. Õnneks ei juhtu ainult mul, telefonis saadud sõnumite arhiivis on üks aastast 2015.
#000069
Platsil oli hommikul pildi kiirendama võtnud, arvas et oma selle müütidest vist.
#000070
Armas ju! Eriti veel, kui sõnumi tegeliku sisu teada sain ;)
#000071
Kirjutasin Messingeris prouale (sugulane 75+) vastuseks lühikese lause.
#000073
Õnn, et sabast kinni sain ;)
#000075
Nädal tagasi, kui Humana proovikabiinis üht kampsunit proovisin, mõtlesin, et miks nad küll nii teevad! Kodus peegli ees pole vaatepilt sugugi nii hull! Võiksid siin ju kasutusele võtta peeglid, mis olukorda tsipake parandaks, mitte vastupidi. Lähed kabiini, et vaadata, kas sobib... ja saad šoki. Mitte sellepärast, et ei sobiks, kampsun ju korralik. Šoki saan, kui peeglist ennast vaatan. Ja just proovikabiini peeglist.
#000076
Ma olen elus mitmeid inimsõbralikumaid peegleid kohanud.
#000077
Teisest küljest, neil seal kaubanduses võib olla isegi õigus, sest kui peegel head pilti näitab, kodus aga selgub, et polegi nii hea, tahab inimene ostu äkki poodi tagasi viia. Viletsama esmamuljega hilp jääb kohe poodi, aga kui ostad ja kodus avastad, et tegelikult on parem, kui algul tundus, võidavad kõik. Nii kunde kui kauplus, kodused ehk ka, sest rahulolevat pereliiget on kindlasti kergem välja kannatada.
#000078
Aga ikkagi, poes tundsin, et proovikabiin oma peegliga on üks kole koht.
#000079
Kui juba koledatest kohtadest rääkida, siis ei saa mööda vaadata maanteeäärsetest raielankidest. Üritad küll, aga ikka jääb silm peale.
#000080
Ühest küljest on kuuldud tõde, et kus metsa raiutakse, seal laastud lendavad. Aga see on jõhker vanasõna, kahtlustan, et ei kuulu meie vanavarasse, vaid on naaberriigist sisse toodud. Kui arvestada kõiki nii ajaloos tehtut kui praegu tehtavat.
#000081
Aga kolmest kõige koledam on, kui satud kuhugi vaenulikku kommentaariumisse. Olen neid küll viimasel ajal suutnud vältida, aga siin-seal on ikkagi üht-teist silma või kõrva jäänud. Ei ole tore.
#000082
Boože moi või oo mai gaad
#000084
Eestlastest räägitakse kui usuleigest rahvast, aga ma natuke kahtlen selles.
#000085
Nii kaua, kui mäletan, on läbi aegade meie inimesed Jumala poole pöördunud. Noored isegi rohkem kui vanad. Või on nad lihtsalt häälekamaid.
#000086
Kahtlustan, et tähendus on sama, aga ilmselgelt kasutatakse ütlemisel erinevat hääletooni.
#000088
Ega Jumal pahaks ei pane, temal pole vahet, mis keeles eestlane temaga räägib. Kõrvalt kuulmisel lihtsalt kriibib kõrva.
#000089
Mina pole kristlane, aga kirikusse aeg-ajalt satun, seal kuulen inimeste ja Jumala mõtteid eesti keeles. Mõnikord kuulan Vikerraadio Hommikumõtisklusi ka, sel nädalal J.T sõnastuses. Jaan Jaani kirikust.
#000090
Hommikul ongi hea mõelda, või siis teiste mõtteid kuulata või lugeda. Hommikul on pea selge, mõte jõuab paremini kohale.
#000091
Hommikused mõtted võivad olla muidugi vastuolulised.
#000092
Täna näiteks, vaatasin aknast välja: jälle uus lumi peale tulnud!
#000093
Jälle peab minema lund loopima.
#000094
Oleks häälega ja häälekalt mõelnud, oleks kõlanud ehk nii: oo mai gaad! Kui ilus väljas on!
#000095
Või hoopis: boože moi! Mis toimub!
#000096
Nojah, just kohises mu kõrvus tänane tavapärasest tugevam tuul ja mõte kontrollis ebamääraseid kolksatusi, mis õuest kostusid. Ka kuidagi nagu hädaldamine.
#000098
Kööki oligi viimane aeg jõuda. Mitte ainult pudruvesi, ka kohvivesi tõstis tuure, oleks nüüd vilega keedukann, võiks putru keetes kinnitada, et käib töö ja vile koos. Aga seda kannu mul pole, ma isegi ei tea, mis häält üks kann vilistades teeb. Minu jaoks on ainult üks vile tuttav ja südamelähedane. Mälestus lapsepõlvest, Pargi tänav oli raudtee vahetus läheduses, ronge sai nii näha kui kuulda. Rongi vile läbi ööune mõjus turvaliselt.
#000099
Turvaliselt mõjub ka kohin, mis mind köögis vastu võtab. Olin teinud tule pliidi alla, järelikult õnnestus esimese korraga, märk sellest need põlemise hääled, kus mõned praksatused tulemühas.
#000100
Külmik, kuigi temagi hetkel häält teeb, hoiab madalat profiili ja suriseb vaikselt oma nurgas. Ju ta mäletab, et kaalusin eelmisel suvel kapi väljavahetamist. Vanust üksjagu, ja märgamise probleemid. Aga sai veidi esmaabi ja nüüd olen unustanud, et uus oleks parem.
#000101
Üks talvest ärganud liblikas, päeva-paabusilm, peksleb vastu verandaukse klaasi.
#000104
Mul on majapidamises igal talvel mõni liblikas, kevadist ärkamist aga ei mäleta. Minu liblikad muutuvad erksaks talve algupoolel.
#000105
Mõnikord olen neile isegi verandas jahedama talvituskoha otsinud, aga see suht kasutu tegevus. Päev-paar, ja liblikas jälle toas tagasi.
#000106
Minu liblikad on alati tavalised koerliblikad olnud, seepärast kibelen kohe kontrollima, kas Kirjanik ikka tõeseid fakte raamatusse kirjutab ja päevapaabusilm ka talvituv liblikas on.
#000107
Võtan tahvli... sõbrants on saatnud äratuseks foto oma hommikust. Punetav taevas ja naabermajade katused. Mina hommikul nii vara taevasse ei vaata, nii et kaasa rääkida ei oska. See eest eile öösel, nagu põleks kuskil. Kõik oli halli tossu täis, kui aknast välja vaatasin.
#000108
Igaks juhuks vaatan üle, kas olen pildi fotokast Flickrisse pannud. Õnneks olin, kohe oli hea eilset läbi akna vaadatud ööd meelde tuletada.
#000109
Kusjuures, samal ajal vaatas täiskuu köögiaknast sisse, sellest ma küll pilti ei teinud.
#000110
Aga Flickris jäi silma üks vana pilt, kus vanaema-vanaisa oma lastega peal. Kõik mu kolm onu sealhulgas.
#000111
Eile õhtul tuligi onult meili peale kiri, võtsin lahti ja lugesin uuesti üle. Et kas ta vastas mu küsimusele ja ma ei märganud, või jättis vastamata. Lugesin üle, no ei olnud vastanud. Paljudele küsimustele vastas, aga just see üks, see oli vastamata. Pean uuesti küsima.
#000112
Aga kuna oli hommikuste lugemisminutite aeg, võtsin raamatu lahti. Õnneks oli järjehoidja ilusti vahel.
#000113
Tegin tahvli uuesti lahti, guugeldasin päeva-paabusilma. Kõik on õige!
#000114
Eestis, nagu suures osas Euroopast, on päevapaabusilm kõikjal tavaline. Ta lendab augustist septembri alguseni ja pärast talvitumist aprillist juunini enne munemist. Erinevalt paljudest liblikatest talvitub ta valmikuna.
#000115
Mõnikord on mul kontrollimine paremini läinud. Vähemasti esmapilgul.
#000116
Kalender ütles, et ei ole täiskuu.
#000118
Pärast tuli välja, et latern ka ei olnud.
#000119
Õige oli hoopis pildi juurde kirjutatud lause, millele ma algul tähelepanu ei pööranud.
#000120
Aga kui ma poleks kontrollinud, oleks tänaseni teadmatuses.
#000121
Küll küllale liiga ei tee
#000123
Kõigepealt tuli raadiost järjejutt. Kuna raamatut olen lugenud ammu-ammu, oli meeldetuletuseks kõiki osasid päris huvitav kuulata.
#000124
Mingil hetkel tuli teadmine, et tegelikult olen ma kuuldemängu ka kuulnud. Klenskaja oma erilise häälega sobib imehästi Erika rolli, samuti kõik teised seal kuuldemängus: Jüri Krjukov, Ita Ever, Rein Aren, Jaanus Orgulas... uutes osades ei saa neist enam kedagi kuulda. Õnneks on Eesti Rahvusringhäälingul oma arhiiv, sealt siis Raadioteater 1979.
#000125
Nii ma kuulasin kuuldemängu ka ära.
#000126
Ja ometi kummitas mind mõte, et kunagi olen ma seda ka näinud, mitte ainult kuulnud. Laval? Teles?
#000127
Otsisin natuke ja leidsingi. Lavastus aastast 1983. Osades Marje Loorits, Rudolf Allabert, Ago Roo. Hästi mängisid, ja kuigi lugu juba mitmendat korda kuulata, nüüd siis ka vaadata, ei muutunud tüütuks, pigem vastupidi. Mõni asi sai selgemaks... mõni seni märkamata tekstikatke pani mõtlema, et kuidas see nüüd ikka oli.
#000128
Kõige lõpuks jäi minusse ometi tunne, et mitte see pole etendus, mida mina mäletan.
#000129
Nädal on pikk, jõudsin selle ka ära vaadata.
#000131
Kui end nädala lõpus Hansenist Tammsaareni XX võistlulugemisel gümnaasiumi viimaste klasside gruppi kuulama sättisin, oli mul korralik eeltöö tehtud. Nii hea see muidugi polnud, et lühikestki katkendit peast lugeda, aga mu meelest ongi palju tahta, et inimene suudab peast ette lugeda mitu lehekülge rasket teksti. Lugeda nii, et kuulajad naudivad. Ometi, seda need noored reedel mõisa saalis tegid. Igal esinejal oma lähenemisnurk ja oma stiil, et mõtet edasi anda.
#000132
Ja mõtetest Tammsaare loomingus vajaka ei jää!
#000133
Kolm esinejat olid õppinud pähe leheküljed, mis võetud minu sellel nädalal taasavastatud teosest, nemad lugesid juba päris tuttavaks saanud tekste romaanist "Ma armastasin sakslast". Sealgi surm sees, ja rohkem kui üks.
#000137
See on lugu armastuse tähtsusest, tähtsusest isegi olukorras, kui armastus on lootusetu. Nii nagu lugu mitmes teiseski valitud tekstis, olenemata mis teosega on tegu.
#000138
Fotod mõisas, pool tunnikest enne ürituse algust.
#000142
K kirjutas paar päeva tagasi:
#000143
Minu auto fooliumist aknakate võib kuskil sihituna ringi liikuda. Nähtavasti on heitunud, ei oska öelda oma nime ega aadressi. Kui keegi näeb, võiks märku anda. Tal siiani pole kolamise kommet olnud. Kodus ollakse mures
#000144
Jooksik leitud. Vajab pisut turgutamist, aga kodusest ravist piisab.
#000145
Igatahes olen saanud jälle targemaks. Muidu oli nii, et kui fooliumist jutt, tuli kõigepealt müts meelde.
#000146
Foolimmüts, nüüd küll juba ajalugu.
#000147
Aga kadunud kapsel tekitab küsimusi.
#000148
Kuidas ta ikka kaduda sai?
#000149
Ma paar päeva tagasi otsisin oma kääre, suured käärid, oranži värvi.
#000151
Vahepeal olin juba lootuse kaotanud. Üles leidsin täiesti juhuslikult.
#000152