Harilik viigipuu – Hooldus, paljundamine ja ümberistutamise nõuanded
#000000
Arvukate “kodustatud” fikuste seas eristavad paljud floristid Harilik viigipuu ehk viigimarju selle ainulaadse võime tõttu kanda vilju ka kodus. Ehtsat viigipuud (Ficus carica) nimetatakse sageli lihtsalt viigipuudeks tema viljade tõttu ja see on pärit Väike-Aasiast. See on üks vanimaid kultiveeritud ja kasulikke taimi maa peal ning on meil vannitaimena väga populaarne. Viigipuud on hinnatud oma magusate, söödavate, roheliste või lillade viljade pärast. Pottides kasvavad dekoratiivsete lehtedega Vahemere taimed kaks kuni kolm meetrit kõrgeks. Õied on märkamatud. Ostmisel otsige iseviljakaid sorte. Baieri viigimarjana tuntud sort ‘Violetta’ on eriti vastupidav ja vastupidav. Aretaja sõnul talub see kuni -20 kraadi madalat temperatuuri. Vähemalt sama vastupidavaks peetakse sorti ‘Michurinska-10’. See hämmastav taim jõudis meile Väike-Aasiast ja levis hiljem Kesk-Aasiasse, Kaukaasiasse ja isegi Krimmi, kus ta kasvab vabas õhus.
#000001
Harilik viigipuu oma looduslikus keskkonnas:
#000002
Samuti võib Harilik viigipuu looduslikel kasvukohtadel kõrgus ulatuda 5 m kuni 10 m. Selle puu tüvi on väga lühike, paks, hallikaspruun koor. Lehed võivad olla sõltuvalt asukohast kas tahked, kergete sisselõikega (tüve allosas) või labakujulised, mitmeks lombiks jagunevad, südamekujulised (tüve tipus). Lisaks sellele on lehed piisavalt suured, ülemine plaat on karvane, rohelise värvusega, alumine plaat on väikeste karvadega, hallikasroheline. Pikkuses ulatuvad nad 10 cm kuni 25 cm, laiuses – kuni 20 cm, kroonlehe – 7 cm looduslikus kasvukeskkonnas on ühel viigipuul mitu õisikut:
#000003
ainult emasõied, millest kasvavad mahlakad magusad viigimarjad;
lühikesed õisikud (emased), millest kasvavad mittesöödavad viljad.
#000004
Kodukasvatuses piisab puu viljakandmiseks ainult emasõielistest õisikutest, mis annavad söödavaid vilju. Muide, Harilik viigipuu on kahekojaline taim, mis tähendab, et ta ei vaja tolmeldamist isasõieliste õisikute poolt.
#000005
Viljad ise näevad välja nagu lapikud pallid, läbimõõt võib ulatuda 8 cm-ni, nende sees on peened terad, väga magusad ja mahlakad.
#000006
Ülaltoodud taime kirjeldusest selgub, et Harilik viigipuu erineb oma vendadest ja välistest omadustest ning võimest kanda vilju isegi ilutaimena. Kuid see ei ole tema hooldust kuidagi mõjutanud, st ei ole muutnud seda koormavaks.
#000007
Valgustus: Viigimarjad või viigimarjad (selle taime teine nimetus) armastavad heledat valgust, veidi varjatud otsest päikesevalgust.
#000008
Harilik viigipuu armastab värsket õhku, mistõttu suvel võib ta olla ideaalne rõdu- või roosiaeda.
#000009
Temperatuur: Lisaks valgusele meeldib viigimarjadele ka soojus. Näiteks suveperioodil eelistatakse õhutemperatuuri vahemikus +71,6°F kuni +77°F, talvel eelistab taim jahedust vahemikus +42,8°F kuni +50°F.
#000010
Nagu teisedki fikuuseliigid, ei talu viigipuu järske temperatuurimuutusi – see võib põhjustada lehtede enneaegset langemist ja muid häireid.
#000011
Kastmine: Harilik viigipuu armastab rohket kastmist, eriti suvel, samuti sooje dušše ja pritsmeid. Kuid viimaste puhul on vaja kaitsta mustuse kile või kotiga, et ei tekiks liigset niiskust.
Õhuniiskus: suvel – kõrge, talvel – ei tohi lasta õhku kuivada.
Ümberistutamine: noored taimed istutatakse ümber igal aastal, täiskasvanud taimed üks kord 2 aasta jooksul, kevadel. Suurema suuruse saavutanud fikuuride puhul piisab vaid mulla pealmise kihi vahetamisest.
#000012
Kui istutamist süvendada, võib taim vabastada mitu uut juurt, mis suurendab arengu kiirust.
#000013
Söötmine: Väetage viigimarju aktiivse kasvu ajal kord iga 10 päeva tagant. Väetamiseks võite kasutada mineraalseid või universaalseid vedelsubstraate.
Paljunemine: Harilik viigipuu paljuneb killustiku või seemnete abil. Esimese meetodi puhul on vaja lõigata hea vars, umbes 15 cm. Kuivatage lõigatud osa paar tundi (10-12) ja võite hakata juurduma. Selleks tuleb pistikud istutada väga toitevasse mulda, näiteks liiva ja turba segusse, veidi kasta puhta, pideva veega ja ehitada väike kasvuhoone tsellofaankoti või klaaspurgiga. seemnetega paljundamisel tuleb neid pesta ja kuivatada päeva jooksul, seejärel asetada mulda ja ehitada kasvuhoone. Pärast esimeste lehtede ilmumist võib need ümber istutada potti
Pügamine: Kuna puud võivad õitseda kolm korda aastas, on nad väga tundmatud lõikamise ajastuse suhtes. Ideaalne on siiski kevadine kärpimine, sest see soodustab täiendavalt kasvu ja õitsemist. Reeglina on puud klimaatilistest tingimustest tingituna üsna jõulise kasvuga, mis tähendab, et suurt pügamist on harva vaja teha.Viigipuu – Harilik viigipuu Pügala pügamisel tuleb jälgida, et üksikud külgharud oleksid vabad ja saaksid hästi päikesevalgust. Harva kasvav puu ei tooda mitte ainult rohkem vilju, vaid need arenevad ka intensiivsemalt magusaks, kui nad saavad head päikesevalgust.
jätke oksakohad alles, kui soovitakse uusi võrseid.
radikaalne kärpimine ainult siis, kui on oht, et taimed vananevad.
#000014
jätke oksakohad alles, kui soovitakse uusi võrseid.
radikaalne kärpimine ainult siis, kui on oht, et taimed vananevad.
#000015
Hooldusnipid: Kui väldite mõningaid vigu viigimarjade hooldamisel, kasvab taim tervena. Kevadest kuni sügiseni tuleks viigipuud regulaarselt kasta, talvel väga säästlikult. Et vältida veepaistet, peab liigne vesi saama kergesti ära voolata. Alates aprillist kuni augustini toita viigipuid kord nädalas kvaliteetse vedela konteinertaimede väetisega. Kõik sügisel õues valmimata jäänud viljad võib jätta rippuma. Need kasvavad edasi ja annavad kevadel teise saagi.
#000016
Kahjurite hulgas on meile juba teada: kilbi, liivahammas ja ämblikulestik. Viimast saab ennetada, hõõrudes taime lehti. Aga tolmuluss võib taime hävitada, seega on kõige parem vabaneda kahjustatud lehtedest, pühkida ficus niiske käsnaga, samuti võite kasutada carbonophos’t. Võid eemaldada harja käsitsi ja seejärel töödelda taime seebitubaka lahusega. Lisaks võivad viigulehed kannatada liigse või vähese niiskuse tõttu.
#000017