Soomaa haavast tehtud ühepuulootsik ehk haabjas on nüüd UNESCO kultuuripärandi nimekirjas. Sarnaseid lootsikuid on palju leitud ka Skandinaaviast, Aarhusi lähedalt avastati 2001. aastal näiteks pärnast tehtud ühepuupaate, mis on valmistatud ca 7000 aastat tagasi.
#000001
Kes, kuidas ja millal alustasid Skandinaaviast kuulsaid paadisõite läbi Eesti ja Venemaa Bütsantsi suunas? Ka siin võib olla haabjal oma roll.
#000002
Thomas Frankil, kes uurib viikingite idateid, on hüpotees, et skandinaavlased õppisid muistsetelt soome-ugrilastelt ära tule ja vee abil laiali painutatud parrastega ühepuupaatide ehitamise tehnoloogia ning kasutasid neid aluseid oma pikkadel kaubateedel Venemaal.
#000003
Nii nagu norralane Thor Heyerdahl püüdis oma teooriaid tõestada isiklike rännakutega balsapuust ja pilliroost parvedel, püüab ka Thomas oma ideedele tõestust leida nii, et istub ise haabjasse ja asub teele. Mitu uhket sõitu on juba tehtud ja järjekordne sai alguse maikuus Soomaalt.
#000004
Thomas usub, et enne, kui liikuma hakkasid kuulsad suuremad viikingilaevad, kasutati Venemaa jõesüsteemidel ja ka Läänemerel edasi liikumiseks just väikeseid haabjaid.
#000005
Viikingite lugudes, mida me räägime, on tihti tõde ja müüdid omavahel põimunud. Kuidas neid lahti harutada?
#000006
On selge, et suured viikingilaevad, need, millega viikingid vallutasid maailma, ei saanud sõita mööda idateed, mööda Venemaa kärestikulisi jõgesid. Väiksemad küll, aga mitte suured. Usaldusväärsed ajalooallikad räägivad meile, et skandinaavlased ostsid kohalikke paate. Nende Läänemere äärest ostetud paatidega sõitsid nad Konstantinoopolisse ja ka Kaspia merele.
#000007
Su himu ei saanud esimese ekspeditsiooniga läbi, kirjutasid raamatu, pidasid loenguid ja läksid jälle teele, seekord siis vana Volga kaubateed avastama.
#000010
Ma tahtsin sõita mööda Volgat ehk vana nimega Itilit võimalikult originaalilähedaselt. Siis leidsin ka Youtube’ist video vene haabjatest. Kui ma ses videos neid paate nägin, sain aru, et need olid need, mida nimetati vanades kroonikates. Otsisin Peterburis asuva Taani kultuuriinstituudi abil üles mehe, kes oli selle vene haabjate filmi teinud, ja ta kutsus mind endale külla. Uurisin, kas ta saaks mulle samasuguse paadi teha. Venelane ütles, et mees, kes seal filmis haabjat ehitab, elab Nižni Novgorodi lähistel, aga on juba väga vana, ja ta ei usu, et ta enam jõuab teha. Aga ikkagi selgus, et too vanamees oli nõus mulle haabja tegema. Olin väga õnnelik. Läksin 2020. aasta jaanuaris telemeeskonnaga kohale ja see oli väga emotsionaalne paadiehitus.
#000015
Kahjuks algas siis koroonaaeg. Mulle anti küll algul luba 2020 sügisel Venemaale minna, aga see tühistati. Sain liikuma hakata augustis 2021. Alustasin ekspeditsiooni Staraja Ladogast ehk Aldeigjuborgist, nagu seda paika kutsuti viikingiaegadel, siis, kui ta oli 8.–9. sajandil skandinaavlaste jõukas kaubapunkt. See asub 12 kilomeetrit Volhovi jõe suubumiskohast Laadoga järve.
#000016
Kui olin Bolgarist välja sõitmas, tulid väga suured lained. Otsustasin, et olen tõestanud, et sellise paadiga sõit läbi Venemaa on võimalik, aga lihtsalt Volga jõgi on praeguseks muudetud teistsuguseks, kui ta oli tuhat aastat tagasi. Enne Volgogradi on rajatud tohutu Volga hüdroelektrijaam*. See tähendab, et ma liigun iidses paadis, täielikult muudetud keskkonnas. Ma tahtsin säilitada oma paadi, nüüd asub ta Aarhusi muuseumis. Viisin haabja veoautoga Volgogradi ja pärast seda lasin uuesti vette ning sõitsin läbi viimase osa teest. Olin lõpuks kasutanud paati 2000 kilomeetrit.
#000018
Mööda jõgesid reisimine polnud juba tuhande aasta eest ohutu. Kohalikud elanikud võisid võõraste vastu vaenulikud olla. Kärestikes tuli laevu mööda maad lohistada. Samuti tuli mõnikord ühelt jõelt teisele minekus maad mööda liikuda, olla valmis, et vaenlane võib rünnata. Kas sul oli ka ohtlikke hetki?
#000019
Põhiline ohtlikkus seisneb selles, et jõed on nüüd palju laiemad. Hüdroelektrijaamade juures on suured järved või isegi mered. 2017. aastal ületasin sellist merd Kiievi juures, kus sain minu väikse ja lahtise paadi jaoks ülikõrgeid laineid. Bolgari juures näiteks võtab Volga ületus sõudes kaks tundi.
#000020
Üsna jõhkralt sõidavad Venemaa jõgedel ka mõned veealuste tiibadega kiirlaevad, mis reisijaid veavad.
#000022
*Itil oli Volga jõe nimi turgi rahvastel.
#000029
Idatee sai alguse Birkast, suundus pärast Ahvenamaa ja Edela-Soome sadamate läbimist Rävala peale, kulgedes siitpeale juba piki Põhja-Eesti rannikut Loode-Venemaa suunas. Tuginedes aarete jm arheoloogilise leiumaterjali levikule, kasutati tollal Loode-Venemaalt edasi liikumiseks kaht peamist kaubateed. Neist kuulsaim, Nestori kroonikaski jäädvustatud marsruut „varjaagidest kreeklasteni“, suundus Läänemerelt Loode-Venemaale, sealt vesitsi-maitsi Dnepri jõele ning Mustale merele, kust oli võimalik seilata edasi nii Bütsantsi kui ka islamimaailma. Algusest peale oli tähtis ka Volga, soome sugu hõimude jaoks Valge jõgi, kuhu pääses üle muinasvene keskuste ja meie sugulasrahvastega asustatud laiade alade ning mis viimaks suubus Kaspia merre. Selle taga laius omakorda Orient.
#000031