Tundub ebatõenäoline, et nutiarvestist keeldumine võiks Eestis kaasa tuua arreteerimise, kuid täna ei ole selleks puhuks veel vastust välja mõeldud: “Kuna uute arvestite kohustuslikuks muutumiseni on veel mõni aasta aega, saame otsida lahendusi ja selgub, kas seadusandja reguleerib selleks ajaks ka mingisugused erandid või annab juhised, kuidas käituda olukorras, kus seadusenõuete täitmine ei ole võimalik klientide vastuseisu tõttu.”
#000005
Elektrilevi OÜ koduleheküljelt võib lugeda: “Kauglugemine tähendab, et info tarbitud elektrikoguse kohta jõuab võrguettevõtjale automaatselt kaugloetava arvesti kaudu. Seega pole enam vaja ise näitu teatada. Kaugloetava arvestiga saab elektritarbimist mõõta ka tavaarvestist väiksema intervalli, näiteks tunni kaupa.” Seega võib küsida, et mis selles siis halba on, kui ei pea enam ise näitusid lugema ja meeles pidama, millal on õige aeg neid teatada.
#000007
Peamine, mida on seoses nutiarvestitega välja toodud, on tõsiasi, et need koguvad liiga palju isiklikku infot. National Geograficu detsembrikuises artiklis leiti, et teoreetiliselt annab nutiarvesti info järgi teada saada, kui palju inimesi ühes majapidamises elab, nende päevarutiini ja muutused selles, millist tüüpi elektrilised seadmed on selles majapidamises ja muidki detaile. On lihtne ette kujutada, kuidas sellist infot võiks kasutada lahutusadvokaat, kindlustusfirma või signaali kinni püüda oskavad murdvargad.
#000008
Mis aga puutub argumenti, et need seadmed aitavad raha säästa, siis Naperville’i näitel need hoopis tõstavad kulu, sest selles linnas peab seadme paigaldamise kinni maksma siiski elektritarbija ning arvele lisandub ka igakuine tasu selle lugemise eest.
#000009