Koroonaviirusest tingitud eriolukorra tõttu võib nii mõnegi lepingulise kohustuse täitmine osutuda äraütlemata keeruliseks ülesandeks, mistõttu on hetkel aktuaalne lepingute muutmine ja ümberkorraldamine. Üldise reeglina on lepingud täitmiseks kohustuslikud ja neid saab muuta vaid poolte kokkuleppel. Erandina annab võlaõigusseaduse § 97 lepingupoolele õiguse nõuda lepingu muutmist siis, kui poolte lepinguliste kohustuste vahekord on pärast lepingu sõlmimist oluliselt muutunud.
#000000
Lepingu muutmise nõue on õigustatud eelkõige olukordades, kus lepingu sõlmimise asjaolud on sedavõrd oluliselt muutunud, et ühe lepingupoole kohustuse täitmise kulud on kas suurenenud märgatavalt või teise lepingupoole lepinguga saadava väärtus vähenenud oluliselt. Täitmise kulude suurenemiseks loetakse nii tooraine, energia või kütte olulist kallinemist lepingu täitmise ajal, samuti kui täiendavate nõuete tõttu on suurenenud kulud tootmisele, turustamisele või reklaamimisele.
#000001
Teisisõnu, pooled ei saa neist sõltumatutel põhjustel lepingust enam seda, mida nad algselt põhjendatult ootasid.
#000002
Lepingust saadava väärtuse vähenemine peab olema tegelik: võrrelda tuleks lepingust saadava (st kauba või teenuse) hinda ja turuväärtust lepingu ajal ning saadava turuväärtust asjaolude muutumise hetkel. Saadava väärtuse vähenemisele tuginev pool peab ühtlasi esitama tõendid, mis kinnitavad saadava väärtuse vähenemist.
#000003
Lisaks täitmise kulude muutumisele või saadava väärtuse vähenemisele peavad olema täidetud kõik järgnevad tingimused:
#000004
kahjustatud lepingupool ei saanud lepingu sõlmimise ajal mõistlikult arvata, et asjaolud võivad muutuda ja kahjustatud lepingupool ei saanud asjaolude muutumist mõjutada ja asjaolude muutumise riisikot ei kanna seadusest või lepingust tulenevalt kahjustatud lepingupool ja kahjustatud lepingupool ei oleks sellistel tingimustel lepingut sõlminud või oleks seda teinud oluliselt teistsugustel tingimustel.
#000005
kahjustatud lepingupool ei saanud lepingu sõlmimise ajal mõistlikult arvata, et asjaolud võivad muutuda ja
#000006
kahjustatud lepingupool ei saanud asjaolude muutumist mõjutada ja
#000007
asjaolude muutumise riisikot ei kanna seadusest või lepingust tulenevalt kahjustatud lepingupool ja
#000008
kahjustatud lepingupool ei oleks sellistel tingimustel lepingut sõlminud või oleks seda teinud oluliselt teistsugustel tingimustel.
#000009
Lepingu sõlmimise asjaolude hulka loetakse üksnes neid asjaolusid, mille saabumine või edasikestmine on hõlmatud poolte ühisest arusaamast ja millel põhineb lepingu sõlmimise soov (Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 26. oktoobri 2010. a otsus 3-2-1-76-10). Seega ei saa VÕS § 97 alusel muuta lepingut tuginedes lepingupoolte ootustele, kui need ootused ei ole teisele lepingupoolele selgelt teatavaks tehtud ja teine pool ei pidanud neid teadma ka hea usu põhimõttest tulenevalt.
#000011
Oluline ongi esmalt vaadata, kas lepingu muutmise aluseks olev asjaolu on üldse osa lepingust või kas ta mõjutab lepinguliste kohustuste täitmist. Kui vastus on eitav, siis ei ole alust ka VÕS § 97 kohaldamiseks.
#000012
Tähtis on ka lepingulise kohustuste vahekorra muutumisest teada saamise aeg. Nimelt peavad lepingu sõlmimise aluseks olevad asjaolud olema muutunud pärast lepingu sõlmimist, vastasel juhul oleksid lepingupooled pidanud nendega arvestama juba lepingut sõlmides. Kui asjaolude muutumine ei olnud enne lepingu sõlmimist siiski teada kummalegi lepingupartnerile ja mõlemad omasid ebaõiget ettekujutust lepingu asjaoludest, võivad pooled valida, kas tühistada leping TsÜS § 93 lg 3 alusel või üritada seda muuta või lõpetada VÕS § 97 alusel. Kuivõrd neil kahel sättel on erinevad õiguslikud tagajärjed ja ka mõnevõrra erinevad kohaldamisalused, tuleb igal konkreetsel juhul kaaluda, milline neist sobivaim on.
#000013
VÕS § 97 on võimalik kohaldada erisuguste kokkulepete puhul. Eelkõige on sätte rakendamine asjakohane kestvuslepingute, nt üüri- või rendilepingute korral, kus asjaolud võivad muutuda võrreldes lepingu sõlmimise ajaga kõige enam. Teiste lepinguliikide puhul on sätte kohaldamine pigem erandlik, kuid seda võib kohaldada enamasti olukordades, kui lepingu sõlmimise ja täitmise vahele jääb pikem ajaperiood. Välistatud ei ole VÕS § 97 rakendamine ka perekonna ja pärimisõiguse valdkonnas, kuid siis tuleb kindlasti täiendavalt arvestada nende valdkondades kehtivaid erinorme. Nii näiteks on Riigikohtu praktikast käinud läbi üks kaasus, kus antud sätet rakendati ülalpidamiskokkuleppe asjaolude muutmisel (vt Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 23. veebruari 2016. a otsus 3-2-1-101-15).
#000014
Lepingutingimuste muutmist või lepingu lõpetamist ei saa nõuda, kui muudatused lepingu aluseks olnud asjaoludes on vähetähtsad või lepingutingimused ise jäid lepingut sõlmides lepingupooltel juba algselt korralikult läbi mõtlemata. Samuti ei ole antud nõuded õigustatud, kui lepingu kestel kaob lepingupoolel lihtsalt lepingu vastu huvi. Seega peab vaidluse korral igal konkreetsel juhul kohus eraldi hindama, kas asjaolude muutumist saab oluliseks pidada.
#000015
Lepingupartneril, kes soovib lepingu muutmist, tuleb kohtupraktika kohaselt esmalt esitada lepingu muutmise nõue teisele lepingupartnerile (Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 26. oktoobri 2010. a otsus 3-2-1-76-10) ning asuda läbirääkimistesse. Kui läbirääkimised ei õnnestu või teine lepingupool keeldub lepingu muutmisest, on lepingutingimuste muutmiseks võimalik esitada kohtusse hagi. Seega kehtib ka siin põhimõte, et esmalt tuleb lepingupartneri endaga suhelda ning kokkuleppele jõuda. Alles seejärel, kui kokkulepet ei saavutata või tekib vaidlus, on alust kohtusse pöördumiseks.
#000016
Kui lepingu muutmise eeldused on siiski täidetud, kuid muutmine ei ole siiski lepingupoolte jaoks mõistlik või võimalik, võib VÕS § 97 lg 5 kohaselt lepingust ka taganeda või kestvuslepingu üles öelda. Siiski on Riigikohtu praktikas asutud seisukohale, et eelistada tuleb lepingu muutmist (Riigikohtu tsiviilkolleegiumi 23. detsembri 2011. a otsus 3-2-1-136-11), kuna vastasel juhul muutuks tehingud väga ebastabiilseks. Lepingust taganemise ja ülesütlemise formaalsed nõuded (näiteks teate edastamine) kehtivad ka sellisel juhul ning nendest tuleb ka siis kinni pidada.
#000017
tööõigus (8) 8 postsvõlaõigus (6) 6 postsäriõigus (3) 3 postsaktuaalne (2) 2 postsasjaõigus (2) 2 postslepinguõigus (2) 2 postsautoriõigus (1) 1 postkorteriühistu (1) 1 postkriminaalmenetlus (1) 1 postpankrotiõigus (1) 1 postpärimisõigus (1) 1 postperekonnaõigus (1) 1 postpraktiline (1) 1 postriigihanked (1) 1 post
#000020