Ajakirjanikuna nõukogudeaegset pangandust uurinud ja hiljem Hoiupanga juhatusse kuulunud Aavo Kokk meenutab, et üldiselt oli nõuka panganduse süsteem geniaalne. Inimesed said oma raha hoida vaid Hoiukassas, kus nad teenisid paari-kolme protsendist intressi.
#000002
Nõukaaja lõpupoole hakati eraisikutele ka suvila ostmiseks laenu andma. “Muid laene polnud inimestel võimalik saada ja teistes pankades kontosid avada ka mitte,” selgitab Kokk. Sellega lõigati ära inimeste võimalused oma eraäri teha ja hoiti kogu tootmine riigi kontrolli all.
#000003
“Inimesed tegid aga äri ikka, sest ega sa majanduse vastu ei saa. Kuid see äri oli ainult sularahas, näiteks kurkide müük Leningradi turul,” meenutab Kokk.
#000004
Kogu Hoiukassa töötajaskond kuulus tema hinnangul vaeste klassi. Suure osa oma tööst tegeles Kallas enda sõnul sellega, et inimesed ära ei läheks. Valdavalt olid töötajateks üksikud naised. “Nõukogude aja košmaar,” sõnab ta. Pangas töötamine oli vähe prestiižne ja palk oli väike.
#000009
Moskvas hinnati Eesti Hoiukassade juhi tööd selle järgi, kui palju peavad siin hoiused kasvama. “Sain kaks kord aastas sõimata. Tagusid mind, et ei täida plaani. Üritasin küll öelda, et see ei sõltu minust,” räägib Kallas. Ühel hetkel hakkas aga plaan täis tulema ja isegi ületas seda. “Saime preemiat,” lisab ta.
#000010
Miks inimesed viisid raha Hoiukassasse?
#000012
“Sest sularaha võib ju hävineda. Põleb või mädaneb ära,” põhjendab Kallas. Kui raha juba Hoiukassas oli, siis see oli Kallase sõnul kindlas kohas, sest hoiuse saladuse hoidmine oli totaalne. Tema sõnul kehtis Nõukogude Liidus juba Stalini ajast põhimõte, et hoiused on puutumatud. Kogu info oli käsitsi talletatud ja hästi hoitud.
#000013
Raha stabiilsus on tema sõnul üks sotsiaalselt tähtsamaid garantiisid. Ega muidu pole ka tänapäeval riigi poolt kehtestatud kuni 100 000 euro suurune garantii, et vältida väiksemagi probleemi korral pangajooksu.
#000015
“Eks juba siis teati ikka põhitõdesid, et vabalt ringlev raha tekitab inflatsiooni. See tuleb ära korjata. Plaanimajanduses ju palju kaupa saadaval ei olnud. Ringluses olev vaba raha kippus minema mustale turule,” kirjeldab Kallas.
#000017
Kallase sõnul propageeriti juba siis sularahavaba arveldust ettevõtete ja inimeste vahel. Näiteks kommunaalmakseid käidi tegemas Hoiukassa kontoris. Isegi mitmed ettevõtted hakkasid töötajate palku Hoiukassa arvele kandma. Tingimuseks oli, et Hoiukassa kontor oleks ettevõtte territooriumil või sellele väga lähedal, et töötajatel oleks mugav raha kätte saada. Sularahaautomaatidest ei osanud siis keegi ka kõige hullumeelsemates unenägudes unistadagi. Pangakaartide asemel olid hoiuraamatud, mida käsitsi täideti.
#000018
Hoiukassa kontorid olid Kallase sõnul aga äärmiselt nigelas seisukorras. “Kauplesin ehitamist, aga öeldi, et ei saa. Sellele vaadati hapu näoga,” räägib ta. Hoiukassa kontorid olid iga Eesti NSV rajooni keskuses, lisaks oli üle maa sadu agentuurhoiukassasid. Nendeks olid näiteks sidejaoskonnad ja postkontorid.
#000019
“Nõukogude Liidus olid pangad riiklikud krediidiasutused. Pangasüsteemile oli omane panganduse riiklik monopol: ringlusvahendite riiklik emissioon, tsentraliseeritud krediteerimine, kommertskrediidi asendamine otsese pangakrediidiga,” on meenutanud kunagine Eesti NSV rahandusminister, tänaseks lahkunud Albert Norak.
#000020
Sageli püüdis NSV Liidu Riigipank oma juhenditega ette kirjutada, milleks võib raha kasutada. Noraku hinnangul piirati eriti jõhkralt vahendite kasutamist kultuuri-, hariduse- ja tervishoiuasutustes. Ainult kohalike poliitikute sihikindel tegutsemine ja toetus võimaldas neil asutustel vähegi normaalselt toimida.
#000022
Ettevõtted olid nende pankade vahel valdkonnapõhiselt ära jagatud. Pangad andsid laenu ka, aga see oli pigem likviidsustugi. “Näiteks kui mõni ettevõte oli saanud riigiplaaniga kohustuse uut vidinat tootev tsehh rajada, siis pidi ju kusagilt lisaraha saama, enne kui sai hakata toodetud kaupa müüma,” räägib Aavo Kokk. Oluline on aga see, et kaugeltki mitte alati ei pidanud laenu tagasi maksma. Sageli oli riigiplaaniga ette antud ka see, kui palju laenu kustutati.
#000026
Pangad olid Nõukogude ajal Koka sõnul vajalikud peamiselt selleks, et oleks võimalikud sularahata tehingud ettevõtete vahel. Aga pankade kaudu kontrolliti ka rubla stabiilsust. “Nimelt ei saanud ettevõtted oma kontodel olevat raha nii kasutada nagu nad ise oleks soovinud. Oli täpselt pikaajaliste plaanidega määratletud, kui suur on palgafond, kui palju raha läheb sotsiaalüritusteks jne. Pankadel oli ülesanne kontrollida, et ettevõtted ja asutused raha üle etteantud valdkonna limiitide ei kasutaks,” räägib Kokk.
#000027
Eesti NSV-s töötasid NSV Liidu Riigipanga Eesti Kontori osakonnad vabariikliku alluvusega linnades ja rajoonides. Riigipank krediteeris kohalikke ettevõtteid juhendite järgi. “Iga ettevõtte tüübi jaoks oli oma reeglistik,” räägib tolleaegses panganduses töötanud Gennadi Teemaa. Riigipank krediteeris ka kolhoose ja sovhoose. Samuti oli tema kanda linnaehituse ja eramumajutuse finantseerimine.
#000028
Kuna suures osas käis arveldamine sularahas, oli igal Riigipanga osakonnal oma varakamber.
#000030
Kuna suures osas käis arveldamine sularahas, oli igal Riigipanga osakonnal oma varakamber. Kogu arvestus pangasüsteemi üle toimus suurtes arvestuskeskustes, kus andmekandjateks olid perfokaardid ja hiljem magnetlindid
#000031
Tööstusettevõtete raha liikus läbi Tööstus-Ehituspanga. Ettevõtete põhivara amortisatsioon jagunes kaheks – üks osa uute põhivahendite soetamiseks ja ehituseks ning teine osa kapitaalremondiks.
#000033
Ettevõtted moodustasid amortisatsioonifondi ja sellest uute põhivahendite soetamiseks ja ehituseks ettenähtud osa kanti panka, mille kasutamise otsustas riik, mitte ettevõte, kellelt see ära korjati. Tema sõnul oli Tööstus-Ehituspanga kohuseks ka suurte riiklike objektide finantseerimine. Näiteks oli selle panga finantseerida ka Tõnismäel asuva Rahvusraamatukogu ehitus. Samuti kortermajade ehitus.
#000034
Eesti kaugem ajalugu: Kui palju jäi puudu Eesti kuningriigi sünnist?
#000038
Miks Tartu 37 päevaks oma raha tegi?
#000039
Munasõda: mahe muna püüab, aga Eesti tarbija lihtsalt ei hooli kanade heaolust
Kevad Belle Saarepera teab, mida ettevõtlikud noored lugema peaksid
Eesti kaugem ajalugu: Kui palju jäi puudu Eesti kuningriigi sünnist?
Coop Panga juht Margus Rink IPO eel: me tahame agressiivselt kasvada!
Ott Jalakas ärist Jaapanis: tee ainult siis, kui sul on hästi palju aega
#000041
Munasõda: mahe muna püüab, aga Eesti tarbija lihtsalt ei hooli kanade heaolust
#000042