Maailmas, kus müra on muutunud normiks, on vaikus see, mis meid hirmutab.
#000001
„Müra” on kehapõhine intiimne kohtumine helide, kehade, ruumi ja vibratsiooniga, mida on leotatud erisugustes mürades, kuid mis hoolimata selle häirivast mõjust on märkamatult muutunud meie elude pärisosaks. Tantsulavastus, mis on sündinud Eesti vaikuses ja kasvanud Palestiina lärmakatel tänavatel.
#000003
Lavastaja Helena Krinal, kes elab hetkel ise ka Palestiinas ütleb: „Ma olen alati olnud üsnagi müratundlik ning tunnen end halvasti valju heli, rohkete rahvahulkade, kiire elutempo ja keeruliste inimsuhete vahel laveerides. Justkui saatuse vingerpussina elan nüüd Palestiinas, kus kõike seda müra on päris parajalt palju. Või tegelikult, mõnda liiki müra on rohkem ja teist laadi jälle selle võrra vähem. Ja nii ma siis siin võõras mürakeskkonnas olen õppinud „ellu jääma”, otsides vaikust müra seest ja kohandudes uut laadi müraga. Seda enam oskan hinnata Eesti vaikset elukeskkonda ning suhtuda kriitiliselt mürasse, mis aeg-ajalt ka Maarjamaal pead tõstab. Päris kummaline, kuidas me alustasime proovides inimsuhetes sisalduva müraga ning lõpuks oleme välja jõudnud hoopistükkis vaikuse otsinguteni.”
#000004
Uus eesti etenduskunst: Netti Nüganen
#000008
Netti Nüganen on noor etenduskunstnik, kes õpib viimast aastat Amsterdami teatri- ja tantsuakadeemias (SNDO) koreograafiat. Ta on olnud Kanuti Gildi SAALi ja Sõltumatu Tantsu Lava resident ning avas jaanuaris koos Kadi Estlandiga Tartu Kunstimuuseumis näituse „oksendan ja karjun oksendan ja karjun: sina minu õde sina minu õde”.
#000009
11. aprillil esietendus Tallinnas Kanuti Gildi saalis Kädi Metsoja koreograafiline põnevik „tegeele”, kus Kädi on nii lavastaja kui tantsija rollis. Diagonaalsetel kaldteedel ülesse alla viskuv, kukerpallitav, libisev, saltotav, jooksev lavastus tekitab vaatajas adrenaliinisööste ja kerget peapööritust.
#000010
Kiirkohting: Artjom Astrov ja Ruslan Stepanov
#000011