Harju Maakonnaraamatukogu laste-ja noorteteenindusega seotud info
#000000
Harju Maakonnaraamatukogu lasteteeninduse alalt leiate lastele mõeldud ilu- ja teadmiskirjandust, ajakirju ning lauamänge.
#000001
“Elu nagu muinasjutus” tööde näitused
#000004
Current Page: Küsimustele vastab Helga Rahu
#000006
Minu lapsepõlv möödus Naissaarel. Meenuvad ainult positiivsed elamused. Vaba aega sai veedetud omaealistega enamasti metsas uidates, mere ääres mängides või merel paadiga sõites. Lõbusad olid meeleolukad jaanipäeva pidustused Taanikuninga pargis, millest võtsid osa kõik Naissaare elanikud. Ei meenugi vihmaseid jaanipäevi nagu tänapäeval.
#000009
Naissaarel oli kolm kuueklassilist kooli – Põhjakülas eesti kool, Lõunakülas eesti- ja rootsi kool. Mina käisin Põhjakülas, kus õpilaste arv oli viieteistkümne ümber. Lõpetasin seal ainult 4 klassi, sest ajad muutusid. Meil oli väga tore õpetaja. Tehti palju üritusi. Lavastati näidendeid. Üritustesse olid haaratud kõik õpilased. Lasteraamatuid meil kodus palju ei olnud, mäletan J. Oro raamatuid, mingisuguseid muinasjutte, tellitud oli laste ajakiri “Laste Rõõm”. Aga sõjaväeosas oli raamatukogu, kus raamatuid oli igale eale, sealt sai siis laenutada.
#000010
Mis sai nooruses töökohal valikul otsustavaks ja kas oli ka teisi kaalutlusi?
#000011
Peale keskkooli lõpetamist ja abiellumist olin kodune. Elukohaks sai Keila ja esialgu ei teadnudki, millega tegeleda. Siis kuulsin, et Keila raamatukogusse vajati laenutajat. See saigi mulle saatuslikuks – minust tuli eluaegne raamatukogutöötaja. Pöördusin tollase raamatukogujuhataja Magda Kohava poole. Ta võttis mind jutule ja mind saadeti õppima Tallinna Keskraamatukogusse, sest mul ei olnud ju vastavat haridust. Läbitud sai mitmeid kursuseid ja eksameid. Saanud vastava tunnistuse alustasin tööd Keila raamatukogus laenutajana. 1.okt.1950. 1.detsembril 1953 läksin tööle Keila Lasteraamatukogusse, kus töötasin kuni pensionini (1983.a.)
#000013
Kuidas suhtusid populaarteaduslike raamatute kaelamäärimissse (pidid igakord võtma vähemalt ühe)?
#000016
Populaarteaduslike raamatute kaelamäärimine oli lastele minu meelest natukene lihtsam kui täiskasvanutele. Lastepäraseid populaarteaduslikke raamatuid sai soovitatud rohkem neid, mis ikka lapsi huviats. Ühiskondlik-poliitilise kirjanduse laenutusi sai täidetud peamiselt ajalooliste raamatutega.
#000017
Kas õpilane vajas raamatu soovitamist või tahtis olla oma valikutes iseseisev? Praegu on eneseteadlik õpilane.
#000018
Raamatute soovitamisega oli nii ja naa. Oli lapsi, kes teadsid, mida lugeda, oli neid, kes ootasid pikisilmi, mida neile pakuti. Eks siis vastavalt sellele sai ka tegutsetud.
#000019
Eriti meelde ei tule, mis raamat just alati sobis lugejale. Meenub vast tüdrukutele Rannamaa “Kadri” ning poistele ja tüdrukutele Lindgreni raamatud. Sarja “Seiklusjutte maalt ja merelt” jutte peamiselt poistele.
#000021
Kas kool ootas raamatukoguhoidjat külla või sooviti raamatukokku tulla? Kas oodati raamatukogtöötaja uudiseid või lepiti eelnevalt teema kokku, millistest raamatutest räägitakse? Kas sellised kokkusaamised tõiduusi lugejaid juurde?
#000022
Kooliga oli meil kaunis tihe side. Käisime koolis enamasti raamatuid ja raamatukogu tutvustamas. Kollektiivselt käisid raamatukogus peamiselt lasteaiad. Need külaskäigud tõid tõesti uusi lugejaid juurde. Oli neid, kellest said aktiivsed lugejad, kui ka neid, kes momendi ajel käisid ainult mõned korrad raamatukogu külastamas. Eriti tihe side oli meil tolleaegsete kirjandusõpetajatega Liivia Telgmaga ja Linda Ardvega. Tänuga mäletan Linda Ardved, kellega koos sai tehtud mõnigi meeldejääv üritus. Ei ütleks, et need üritused oleks väga palju uusi lugejaid juurde toonud. Aktiivsed üritustest osavõtjad olid ka head lugejad.
#000023
Lastekirjanikud olid kõik noored, loomeaeg täies ilus, kelle uut teost oodati kõige suurema huviga?
#000024
Kas lapsed soovisid raamatukogutöötajaga juttu ajada? Milline oli kõige armsam kingitus, mida lapsed tegid ja milline kõige kummalisem käitumine?
#000026
Vestluse aktiivsus raamatukogutöötaja ja lugeja vahel olenes palju ka lugejast endast. Mõne kinnise iseloomuga lapsega oli väga raske jutule saada, teisega arenes vestlus ladusalt.Palju olenes raamatukogutöötajast enesest. Kui ikka laenutaja võttis lugeja suhtes juba alguses negatiivse hoiaku ega siis ka tagasisidet ei olnud.Kõige armsam kingitus oli ikka see, kui laps tuli peotäie esimeste oma nopitud kevadiste lilledega. Mis veel võis rohkem rõõmu valmistada! Või mõni lasteaialaps tõi omajoonistatud pildikese.
#000027
Kummalist käitumist nagu ei meenugi. Aga huvitavaid vestlusi küll. Mäletan üht poissi, kes oli väga tehnikahuviline. Olid esimesed lennud kosmosesse. Tema teatas tõsimeeli, et tahab saada kosmonaudiks. Ja nõudis alati vastavateemalist kirjandust. Temast kosmonauti ei saanud, aga tehnikat ta edasi õppima läks. Meenub ka üks ajaloohuviline poiss, kellest hiljem sai ajaloolane. Temaga oli meil isegi pahandusi, kuna ilmnes, et ta lõikas ajakirjadest välja ajaloolisi pilte ja artikleid. Hiljem selgus, et ta tegi neist endale albumeid. Mõned lugejad mäletavad sind tänaseni ja tervitavad, teised aga pööravad kohates pilgu kõrvale.Kuid mälestused möödunud aastatest on head.
#000028
Helga Rahu oma 80. sünnipäeval.
#000029