Sel aastal siis ilmselt viimast korda aktus NO99 saalis ja õppetöö poollammutatud Karla katedraalis... Talvel kolib kogu kupatus Mustamäele.
#000000
Väga kümnesse idee oli ka Skype’i esindajana [L] Parasiili rääkimakutsumine. Vend ütles otsesõnu, et oodatud on töökäed, mis on ühendatud toimiva aju külge – ning ka see tuli kenasti välja, et 90-ndate aastate olukord, kus tüübid peale teist kursust ülepeakaela tööellu tormasid, on selge minevik. Tänapäeval läheb hea haridus üha enam hinda.
#000002
(Muide, pildil esiplaanil näoga publiku poole istuv daam on viipekeeletõlk – ka sel aastal pidavat rebaste seas paar kurti tudengit olema. Igati positiivne tendents.)
#000004
(Õige vastuse leidmiseks hoia hiirekursorit pildi juures või vaata tekstirežiimis)
#000008
Uus semester ukse ees, ju läheb vaja...
#000009
IT ja eriti programmeerimise õpetamisega tegelevad inimesed peaksid kindlasti lugema läbi Joel Spolsky kriitilise loo [L] The Perils of Java Schools. Tundub, et sarnased tendentsid on ka Eestis päris selgelt näha – ainult et meil on viimase kümnendi jooksul levinud palju suurem õudus Microsofti Visual Basicu näol (kas siis täisversioonis või VBA vormis). Siin on natuke mõtteainet – mis ikkagi peaks eristama mõnest kutsekast tulnud IT-inimest IT Kolledži lõpetajast ning neid mõlemaid akadeemilise kõrghariduse saanud TTÜ/TLÜ/TÜ itimeestest-naistest?
#000012
Mõne aja pärast tegi masin siiski külma restardi ja sülitas kaardi välja. Asi võttis aga piisavalt kaua aega (ikka päris mitu minutit), et IT-võõras inimene oleks jõudnud mitu korda paanikasse sattuda (“Ukraadinaaaa! Masin sõi kaardi ära!”).
#000015
Päris huvitav oli näha ka käivituva süsteemi poolt ekraanile visatud detaile. Mõnele kräkkerile oleks see ilmselt üsna huvipakkuv olnud. Too Maksimarketi automaat on üldse vist kõige õnnetum omataoline – seal on eri aegadel õnnestunud näha päris mitut Windowsi mahasuremise viisi.
#000016
Sihuke asi (täpsemalt selle esimene, praktiline osa) toimus sel nädalavahetusel – loengud eile TTÜs ning praktiline harjutamine eile Västriku tänava aikido-dojos ja täna Mustamäel Saksa gümnaasiumis. Kuna koos oli nii aikido, iaido kui kobudo rahvas, siis oli õpetajaks palutud soome aikido- ja mõõgaõpetaja Jukka Helminen-sensei. Muide, selle tiitli klaaris Jukka rahva jaoks ka ära – “sensei” on Jaapanis üldine lugupidav kõnetlus vanema inimese puhul, tähendab lihtsalt “varem sündinud” (seega on ka auväärne torumehest vanahärra “sensei”). Iga trenni läbi viiv inimene – ka õpilane – on ka sel hetkel sensei, päris õpetajat kutsutakse “shidoin” või veel muude sõnadega (Kakk üldiselt teadis seda enne ka, aga nüüd seletati põhjalikult lahti).
#000018
Loengutes sai üksjagu tarkust juurde keha mehaanika, füsioloogia ja trennikorralduse kohta. Praktilises osas pidi igaüks eelnevalt vastama kirjalikult portsule küsimustele ja viima läbi 10-minutilise minitrenni kõigile teistele. Enamik olid aikidokad (meie Tõnuga olime Ryukyu kobujutsust ja kaks inimest iaidost) ja seetõttu keskendus suur osa trenne aikidole. Siinkirjutaja peab aikidost küll väga lugu, kuid endale see ei sobi – liiga peen liikumine, jalad esialgu seda ei võta. Seetõttu tuli eile (ja ka täna viimased seansid) päris palju pealt vaadata.
#000019
Kohe alguses rivvi võttes hakkas itsitamine, üksteise togimine ja sarvede tegemine. Lollid küsimused veel peale selle (“Õpetaja, õpetaja – kas me Bruce Leed ka mängime?”) . Harjutus ise lihtne – panna silmad kinni ja lahti tehes lüüa vastu paarilise kätt, mis on suvalises kohas ette pandud. Kiai’na pidi ütlema “Hai!”. Nojah, kes ütles “Valaskala!”, kes “Silk!”. Eriti pahad poisid ütlesid välismaa keeles “H*i!”.
#000022
Taga hullemaks läks. Yours truly mängis paarilisega plaksumängu, mõned hakkasid virisema, teised kaklema, kolmandad viskasid kukerpalli. Kogu oopus lõppes üleüldise külakuhjaga keset saali. Oi johhaidii...
#000023
Nüüd tuleb millalgi sügisel TLÜ-s loengud ära kuulata ja seejärel aasta lõpus eksam teha. Kirjalik test üldteadmistest (mitokondrid, lihaskoed etc), kirjalik test erialast ja viimaks tunnine treening hindaja pilgu all. Ilmselt üsna jupp tegemist, aga eks ta kasuks tuleb.
#000025
Maks tuli oma lastekodulaagrist nädalavahetuseks tagasi ja plaanib kohe järgmine nädal jälle laagerdama minna. Eks nüüd nädalavahetusel tuleb siis vahepeal kurjal Kakul natuke tagant torkida (kuigi trenni teeb kutt endiselt ilma erilise tagaajamiseta). Muidu pidi Ädu-Krõõt ta jälle enda juurde “hüppesse” viima, paraku aga juhtus neil kodus üks tõsine avarii ja nii jäi seekord see tegemata.
#000026
Tänase trenni põhisaavutus – kogu trenn tavalise tooli (mitte enam ratastooli) peal istudes, ilma igasuguste käetugedeta. Ümberkukkumine jäi ära. 🙂 Küljelihased on niisiis vahepeal tublisti paremaks läinud. Lasin tal isegi väikeste hantlitega veidi küljepainutusi teha – küll hasti väikese amplituudiga, aga siiski. Triitsepsid on ka paranenud, väiksemaid edasiminekuid on veel.
#000027
Maksi sõber Madis tegi ka trenni, aga tema treenimisega tuleb veidi ettevaatlik olla – vend tahab kangesti Bruce Lee olla, läheb hoogu ja vehib siis üsna kontrollimatult. Tuleb hakata pidureid kasvatama, niisiis lasin tal just nimelt üliaeglasi ja kontrollitud lööke teha. Jorises, aga tegi. 🙂
#000028
Homme-ülehomme on siis too kaualubatud treenerikoolitus. Aga loodetavasti jääb õhtul aega ka korra Mustamäelt läbi hüpata.
#000029