Eestis arvatakse olevat vähemalt 15 000 mängusõltlast. Kuigi tegemist on sama ohtliku pahega kui narkomaania või alkoholism, jagub võimalusi mängurite soost välja aitamiseks vaid näpuotsaga.
#000001
“Kasiinosõltuvus on kindlasti rohkem varjatud kui näiteks alkoholism,” ütleb endine mängur Jüri (nimi muudetud). Tema arvates on iga rahaline lisapanus mängusõltlaste ravimiseks teretulnud. Jüri imestab, et kui alkoholismi, suitsetamist ja narkomaaniat tõrjutakse meil pidevalt ja valjuhäälselt, ja ennetamise ning sõltlaste toetamisega tegelevad terved süsteemid, siis mängurlust saadab siiamaani pigem positiivne kuvand.
#000002
“Neist asjadest ühiskonnas väga ei taheta rääkida,” nendib ta. “Seda enam, et kasiinot ja spordipanustamist kuvatakse väga positiivselt. Suured ja uhked reklaamid. Alkoholi ja tubakat praeguses maailmas enam nii atraktiivselt ei saa kuvada.”
#000003
Üks keskus ja kümned tuhanded mängurid
#000005
Mängurlus kui pahe paistab meil olevat justnagu midagi uut. Ometi on meil kasiinod tegutsenud juba taasiseseisvumisest saadik. Selja taga on 12-13 aastat tagasi aset leidnud nn reform, kus nende vohamisele piirangud seati, klientuuri kontrollima sunniti ja väiksed tegijad turult ära kadusid. 300 kasiinost jäi järele vähem kui 50. Nüüdseks on aga lisandunud uus dimensioon: spordiennustused ja üldse kõikvõimalikud mängukeskkonnad internetis. Vaadates medali teist poolt, siis samamoodi nagu alkotööstus, on aga ka hasartmängud lisaks kõigele majandusharu, kus saavad tööd tuhanded. Ja hasartmängumaksust rahastatakse igasuguseid sotsiaalprojekte.
#000006
Mängusõltlaste arvuks loetakse suurusjärgus vähemalt 15 000 ja selle pahe varjatuks jääv osa on õigupoolest hoomamatu
#000007
Kui mängusõltlaste arvuks loetakse suurusjärgus vähemalt 15 000 ja selle pahe varjatuks jääv osa on õigupoolest hoomamatu, tegutseb vaid üks mängurite sõltuvusest vabaneda aitav abikäsi. Tegemist on hasartmängusõltuvuse nõustamiskeskusega, mis pakub tõenduspõhist psühhoteraapiat. Selle juhti ja hinge Pille-Riin Indermittet on tema suure hõivatuse tõttu sama raske tabada kui näha kuuvarjutust.
#000008
Tõsi, jõudumööda nõustavad mängureid nende muredes sotsiaaltöötajad laial skaalal. Sealhulgas võlanõustajad Tallinna sotsiaaltöö keskusest. Kuigi nende tegevusväli jääb kitsamaks, haarates rahalist külge, saadavad nad sõltlasi edasi psühholoogide jutule. Ka hasartmängukorraldajate ühingut esindav Tõnis Rüütel on seda meelt, et ressurssi jääb nõustajatel väheks.
#000010
“Ükski sõltlane ei ole hasartmängu korraldaja jaoks kuidagi kasulik,” väidab Rüütel. “Me jumala pärast loodame, et nad välja ei sure,” lisab ta mängusõltlaste nõustamiskeskuse kohta, et on ise sinna helistanud ja murelikult uurinud sealse rahalise seisu kohta.
#000011
Eelpool viidatud Jüri on üks, kes hasartmängusõltuvuse nõustamiskeskusest abi saanud.
#000012
Jüri lugu sarnaneb paljude teiste mänguritega: sõltuvus kujunes ajapikku. “Ilmselt peitus see sõltuvus minus juba noorest east ja ootas oma aega – kuni sain 21,” jutustab Jüri. “Kohe, kui vanus täis, hakkasin tegelema pokkeriga ja aeg-ajalt kasiinot külastama. Aja jooksul see süvenes. Esmalt oli see meelelahutus ja hobi, kuni muutus vajaduseks ja kinnisideeks.”
#000013
Ühel hetkel lihtsalt läksid panused ja ka kaotused nii suureks, et hakkasin seda kõike rahastama kiirlaenudest
#000016
“Mina kaevasin oma võlaaugu endale spordiennustustega,” kirjutab üks mänguritest võrgupäevikus. “Ühel hetkel lihtsalt läksid panused ja ka kaotused nii suureks, et hakkasin seda kõike rahastama kiirlaenudest. Sealt edasi aga tekkis veelgi suurem vajadus uue raha järele, millest tulenevalt muutusid panused järjest riskantsemaks ja emotsionaalsemaks. Kadus ära igasugune algne ratsionaalsus ja mõistlikud panused ning lumepall oligi veerema pandud. Lumepall veeres tohutu hooga kuni eelmise aasta veebruarini, mil lõpuks reaalsus kohale jõudis. Tänaseks päevaks mul mitte ükski laenuleping üles öeldud pole ja pole ka mitte ühtegi laenu viivises. Seda kõike suuresti tänu sõbra abile, kes mulle pensionifondi rahade tagatisel laenu andis. Samas on mul endiselt kohustused igakuiselt suuremad kui mu sissetulekud, seega asi on veel väga kaugel normaalsusest. Iga kuu jääb tavaolukorras makseteks puudu laias laastus 300-400 eurot. Lähedased minu olukorraga kursis ei ole.”
#000017
Kui näiteid lisaks tuua, siis neiu, kelle nimel võttis laenu tema endine elukaaslane. Kogu laenatud raha mängis mees maha internetikasiinodes, slotimasinate taga. Paljud neist laenudest võeti tegelikult neiu teadmata. Tegelikult on siin tegemist identiteedivargusega.
#000018
Ja siis mees, kes on samuti suured võlad tekitanud taaskord internetikasiinodes slotimasinatega. Nüüd on seis nukker, sest ajutiselt on ära kadunud stabiilne sissetulek: ennekõike koroonamurede tõttu. Ja mis neid kõiki ühendab – kui alkoholismi või narkomaania küüsi langemist ei saa kuigi pikalt varjata, siis eeltoodud näidete puhul ei tea sõltlaste lähedased üldiselt midagi.
#000019
2019. a räägiti ERR-i saates “Pealtnägija” endisest õpetajannast Mirjamist. Neiule seati kasiinokeelud ja jälgiti tema veebikasutust, aga sõltuvus sai ikkagi võitu. Nii see sageli käibki: nagu Ameerika mäed. Praegu püsib ta kuuldavasti ikka “kainena”.
#000020
Endisele mängurile Jürile tekitab muret, et telekat vaadates on erakanalites enamus reklaame kas kasiinokeskkondade või kiirlaenu pakkujate omad.
#000021
“Need on asjad, mis kindlasti paljude jaoks on omavahel seotud,” ütleb ta. “Kui sul on probleeme hasartmängusõltuvusega, siis kindlasti kasutad sa ka võimalust “lihtsalt” raha laenata. Kuna online-keskkondi leidub hirmutavalt palju, ja need on kergesti ligi pääsetavad, siis on see kindlasti ohu märk.”
#000022
Samas ei ole näiteks soomlaste puhul suurt teistmoodi. Välismeedia andmetel kulutavad soomlased hasartmängudele igal aastal ligi kaks miljardit eurot. Pokkerit, spordiennustust, kasiinot ja eri lotosid mängib igal aastal peaaegu 80% täisealistest soomlastest.
#000027
“Noored inimesed, lapsi ei ole, tulid nõustamisele otse psühhiaatriakliinikust,” kirjeldas Tallinna sotsiaaltöökeskuse võlanõustaja Riina Kuremaa ühte juhtumit, kus kiirlaenud ja mängukirg traditsiooniliselt koos. “Sõltlasest noormees oli teinud suitsiidikatse. Ta oli võtnud varem kiirlaene. Vanemad on heal järjel, isa maksis laenud kinni. Poeg oli lubanud, et enam see ei kordu. Kuigi siin kohalikes kasiinodes oli ta endale keelud peale pannud, leidis ta endale ikkagi internetist mängukeskkonna.”
#000028
MTÜ Hasartmängusõltuvuse Nõustamiskeskuse juhi Pille-Riin Indermitte sõnul on mõjutanud nii noori kui täiskasvanuid rohkem hasartmänge mängima Covidi pandeemia. “Ühelt poolt on vaba aega rohkem, teisalt on inimeste sissetulekud vähenenud ja mängimisega loodetakse raha juurde teenida,” lisab ta.
#000034
Kui küsin kogenud psühholoog Indermittelt, miks mängima hakatakse, ütleb ta, et iga juhtum on muidugi eriline. “Paljud hasartmängurid lihtsalt jäävad võitu jahtima ja ei ole nõus kaotusega leppima,” nõustub ta siiski üldistama. “Loodetakse panustatud raha tagasi saada, et võlgu tasuda või üldse mängimise tõttu tekkinud kehva rahalist seisu parandada.”
#000038
• Mängusõltlased saavad nõu ja abi küsida hasartmängusõltuvuse nõustamiskeskuselt, Tatari 25-303, avatud E-R kl 10-17. E-aadress info@15410.ee, tel 15410; mänguriliin 15410
#000041
• Inimesel on võimalik omale seada hasartmängude mängimise piirang: seda nii õnnemängudele (maismaa ja interneti kasiinomängud), totole (spordiennustused) ja klassikalisele loteriile. Kiirloteriile (kraabitavad loteriipiletid) piirangut panna ei saa. Pärast piirangu seadmist pole võimalik seda muuta ega tühistada. Hasartmängukorraldajad teda siis enam mängima ei luba. Piiranguga inimeste nimekirja peab maksu- ja tolliamet ja sealsetes teenindusbüroodes või e-keskkonnas ongi võimalik endale piirang seada.
#000044
“Ükski kasiinosõltlane pole hasartmängu korraldajate jaoks kasulik,” ütleb Eesti hasartmängu korraldajate liidu tegevjuht Tõnis Rüütel. “See 200 000 eurot on igati asja ette minev raha ja me hoiame pöialt, et hasartmängusõltlaste nõustajad jaksaksid oma vankrit vedada,” lausub Rüütel.
#000046
“Õnnemängukohtades peavad olema nõustamise võimaluste kohta visiitkaardid ja voldikud,” nimetab Rüütel meetmeid, millega kasiinod ise sõltuvust ennetavad. “Kasiinod on ise huvitatud ikkagi ainult vastutustundlikust mängimisest. Jah, keeruline on jaole saada kaugmängimise sõltuvusele (internetis), aga kasiinodes koputatakse ikkagi väga selgelt õlale inimestele, kel juba probleemid ilmsed, et lase nüüd jalga. Lisaks on võimalik kasiinol enda poolt inimesele sisenemiskeeld kehtestada.”
#000047
Rüüteli sõnul väljendub hasartmängu korraldajate endi sotsiaalne missioon selles, et on panustatud sõltuvusuuringutesse. Lisaks tunneb liit Rüüteli sõnul huvi, et sõltlaste nõustajatel ikkagi rahalist ressurssi jätkuks ja pannakse võimalusel ka ise lisaks riigile rahaliselt õlg alla.
#000048
2. Mis on halvad kommentaarid?
#000054
Loe, kes saab tänavu teenetemärgi. President tunnustab riiklike teenetemärkidega 167 inimest.
#000066