Kuigi Valgevene president Alaksandr Łukašenka üleastumisi ja inimõiguste rikkumisi on raske unustada ja andeks anda, tuleb Euroopa Liidul jätkata suhtlust praeguse võimueliidiga ning vältida Venemaa-vastaste meeleolude toetamist Valgevenes, kus neid on väga palju. Kui Moskva tunneb, et on Valgevenet kaotamas, on tõenäoline, et käivitub Krimmi või Donbassi tegevuskäik ja EL-i piirile tekib järjekordne külmutatud konflikti piirkond.
#000001
Aastatel 2014–2020 olid Valgevene ja Lääne suhted ehk parimas seisus pärast 1991. aastat. Sidemed ei tekkinud aga tänu millelegi, vaid pigem millegi kiuste: Venemaa ja Lääne poliitilised suhted halvenesid järsult Ukraina konflikti tõttu. Valgevenes 9. augustil 2020 alanud sündmused viisid aga suhetes vähikäiguni ning EL-i Valgevene poliitilisele eliidile sätestatud kolm sanktsioonipaketti andsid ränga tagasilöögi varem saavutatud edule.
#000003
Esmapilgul tundub, et vähemalt praegu ei ole kumbki pool valmis lepituseks samme astuma. Eriti kehtib see Valgevene poliitiliste juhtide kohta: võttes arvesse jõudu, millega rahvameeleavaldused maha suruti, ja Łukašenka varasemaid rikkumisi poliitiliste oponentidega „tegelemisel“, ei ole ta kunagi nõus tagasi astuma (nagu opositsioon ja mõned EL-i liikmesriigid nõuavad), ükskõik mida EL ja/või võimu üleandmise koordinatsiooninõukogu talle lubavad. Seejuures on Łukašenkale pidevaks meenutuseks Slobodan Milošević, kes kaotas presidendivalimised, astus tagasi ja veetis siis oma viimased päevad kohtus (vangis).
#000004
Praegust sündmuste arengut arvesse võttes on väga ebatõenäoline, et Łukašenka lähikuude jooksul suhteid EL-iga normaliseerida püüaks. Kui ühiskondlik rahutus kevadel või suvel uuesti kasvab, võib Valgevene eliit otsustada olemasolevaid sidemeid EL-iga (ja eriti mõnede liikmesriikidega) piirata, kasutades olukorda „ümberpiiratud kindluse“ narratiivi tugevdamiseks ja levitamiseks.
#000005
Kui EL ei taha Valgevenet päriselt kaotada, peaks ta valima väga tasakaaluka lähenemise, sealhulgas püüdma suhelda Łukašenkaga, kes hoolimata suurtest sõnadest ei loobu tõenäoliselt oma „mitmevektorilisest välispoliitikast“ mis on Valgevenele oluline tööriist. Kui EL keeldub otsimast viise Łukašenkale lähenemiseks, tõukab see ta Moskvaga tihedamaid suhteid looma.
#000006
Kui EL ei taha Valgevenet päriselt kaotada, peaks ta valima väga tasakaaluka lähenemise, sealhulgas püüdma suhelda Łukašenkaga.
#000007
Ehkki Łukašenka üleastumisi ja mitmeid inimõiguste rikkumisi on raske unustada (ja andeks anda), on praeguse võimueliidiga suhtluse jätkamise ülioluline. See mõte võib tunduda küüniline, kuid pidades silmas opositsiooni mitmeid struktuurilisi nõrkusi ja tugeva juhi puudumist, võiks EL-il olla mõistlik keskenduda põhiliselt Łukašenkaga suhtluse taastamisele.
#000008
Teine ülioluline aspekt on vältida (isegi vaikimisi) Venemaa-vastaste meeleolude/narratiivide edendamist või toetamist Valgevenes, kus neid on väga palju. Kui Moskva tunneb, et on Valgevenet kaotamas, on tõenäoline, et rakendatakse Krimmi või Donbassi tegevuskäiku ja EL-i piirile tekiks järjekordne ebastabiilne piirkond, nn külmutatud konflikt.
#000009
Asjaolu, et Minski suhted EL-i, nii Brüsseli kui ka üksikute liikmesriikidega on halvenenud, tekitas alguses Venemaa konservatiivsetes ekspertides selget entusiasmi (et mitte öelda võidurõõmu).
#000010
Meeleavalduste tipphetkel, kui tundus, et Łukašenka võim on lagunemas, võis mõelda, et tal ei olnud muud valikut kui Venemaa ja selle lõimumisnõudmistega täielikult leppida. Nüüd aga paistab, et olukord on vähehaaval muutumas ja Łukašenka on (jälle) naasmas varasema Venemaa „partnerlusmudeli“ juurde, mis põhineb retoorikal, pidevatel alusetutel lubadustel ning vähestel konkreetsetel tegevustel.
#000011
Valgevene poliitilised juhid ei kavatse muuta oma varasemat „mitmevektorilist välispoliitikat“, mis Venemaad pidevalt häirib, kuid millel samas põhineb Valgevene püsimajäämine iseseisva riigina.
#000012
Seoses sellega tuleb silmas pidada kahte olulist punkti. Esiteks rõhutas Łukašenka 11.-12. veebruaril Minskis toimunud Valgevene kuuendal üleriigilisel rahvakogul Venemaa ja Hiinaga sõlmitud poliitiliste ja majanduslike suhete olulisust, jätkates sellega oma valimiste-eelset kurssi, mis seisnes mõlema võimuriigi kummardamises. Tegelikult tähendab see, et Valgevene poliitilised juhid ei kavatse muuta oma varasemat „mitmevektorilist välispoliitikat“, mis Venemaad pidevalt häirib, kuid millel samas põhineb Valgevene püsimajäämine iseseisva riigina.
#000013
Teiseks tuleb meenutada, et Łukašenka lükkas edasi põhiseaduse reformi, mis peaks Venemaa lootuste kohaselt muutma Moskvaga lõimumise Minski peamiseks prioriteediks. Moskva on valmis Łukašenkale lubatud reformi eest suuremat majanduslikku tuge pakkuma, de facto tähendaks see „mitmevektorilise välispoliitika“ lõppu, kuid tundub, et Venemaa kannatus hakkab katkema (ehkki Vene ametiasutused seda oma väljaütlemistes otsustavalt varjavad). Praegu aga jätkab Łukašenka läänevastase retoorikaga ja lükkab edasi Venemaa-suhetes olulisemate otsuste tegemist.
#000014
Olles esmalt jultunumalt ja põlastusväärsemalt kui kunagi varem presidendivalimiste tulemusi võltsinud (ehkki tundub kaheldav, et Łukašenka oleks valimised kaotanud) ja siis meeleavaldajate vastu vägivalda kasutanud, on Łukašenka pannud end nii sise- kui ka välissuhetes väga keerulisse olukorda.
#000015
Riigisiseselt oli tal mitmetel põhjustel väga suur tugi, mis ulatus muuseas ka Valgevenest kaugemale, kuid nüüd võis president käivitada viitsütikuga pommi, mis võib plahvatada sellel kevadsuvel või järgmiste presidendivalimiste eel ja/või väljakuulutatud põhiseadusemuudatuste korral, mis ei pruugi tegelikke muutusi kaasa tuuagi. Kui see tõeks saab, võib Valgevenet oodata uus laine meeleavaldusi, mille tagajärgi on raske ette ennustada.
#000016
Põhiline probleem seisneb aga selles, et EL tundub olevat Valgevenest väsinud ja samas väldib uut vastasseisu Venemaaga Valgevene üle.
#000017
Välispoliitikas on Łukašenka niigi piiratud sidemed Lääne partneritega põhimõtteliselt katkestanud, ehkki kahju ei ole pöördumatu, kui Lääne ja Venemaa suhted uue madalseisuni jõuavad. Põhiline probleem seisneb aga selles, et EL tundub olevat Valgevenest väsinud ja samas väldib uut vastasseisu Venemaaga Valgevene üle. Sõnaline tugi ja (piiratud) toetus „eksiilis opositsioonile“ ei too tõenäoliselt mingeid tulemusi.
#000018
Venemaa juhid on aga Łukašenkast juba mõnda aega väsinud ja tüdinud ning otsustasid lõpuks pöörata Łukašenka tekitatud raskused millekski käegakatsutavamaks kui „vennalik retoorika“ ja pidevad lubadused. Võib väita, et Venemaa jaoks on aeg küps, et viia kahe riigi lõimumisprotsess uuele kvaliteeditasemele. Esmajoones on Valgevene militaarstrateegilisest ja moraalipsühholoogilisest vaatepunktist Venemaale väga eriline paik. Kui Ukraina, Moldova ja Gruusia moodustavad niinimetatud „punase joone“, nagu Venemaa poliitikud ja intellektuaalid on märkinud, siis Valgevene positsioon on riigisisese julgeoleku mõttes ülioluline. Pärast ebakindlaid Ukrainas saavutatud tulemusi tegutseb Venemaa aga ilmselt palju ettevaatlikumalt kui 2014. aastal.
#000019
Nii nagu on raske öelda, kas üks konkreetne sündmus viimase paarikümne aasta sees märgistab Venemaa otsustavat irdumist demokraatlikult arenguteelt, nii on seda raske öelda viimase kümne aasta Gruusia sündmuste kohta. Ometi on see irdumine toimunud ja seda Eesti, Euroopa Liidu, USA, kõigi Gruusia Lääne sõprade jõuetute katsete saatel Gruusiat rajal hoida.
#000020
Ukraina verehind Euroopa suuna valimise eest
#000021
Nüüd, kui Euroopa Liit on andnud Ukrainale kandidaatriigi staatuse, peab Ukraina nägema vaeva nõuete täitmisega ning EL näitama, et väljavaade liitumiseks on tõeline, mitte illusioon.
#000022
Lääne esmased õppetunnid Venemaa Ukraina-vastases tegevuses
#000023
Miks päriselt Venemaa koondab vägesid Ukrainasse ja selle ümber, teab vaid president Vladimir Putin ja talle lähedal seisev sisering, kuid oleks rumal uskuda, et see jõudemonstratsioon pole seotud signaalidega, mida Moskva Kiievist ja lääneriikide pealinnadest saab. Lääneriigid ei tohi Venemaa infooperatsioonidest ja vägede koondamisest end päriselt ega näiliselt heidutada lasta.
#000024
Venemaa peab hübriidsõda ja suurendab oma mõjuvõimu lõhestunud Gruusias
#000025
Nagu tavaliselt, püüab Venemaa lõigata kasu Gruusia mürgisest poliitilisest õhustikust ja kasutada ära lahkhelisid. Venemaa on kahekordistanud survet ja šantažeerib Gruusiat, et sundida haavatavat riiki muutma ametlikult oma läänemeelset välispoliitikat. Õõnestades oma demokraatiat ja lähenemist läänele liigub Gruusia Venemaa huviorbiiti.
#000026
Riia tippkohtumise eel: mis suunas liigub ELi naabruspoliitika
#000027
Eesti peab oma Euroopa Liidus eesistumise aega ära kasutama, et võidelda idapartnerluse eest.
#000028
Kord kuus ülevaade analüüsidest ja kommentaaridest ning Eesti välis- ja julgeolekupoliitikast sinu e-postkasti.
#000030
Diplomaatia mõtestab Eesti välis-, kaitse- ja julgeolekupoliitikat ning aitab sügavamalt mõista maailmas toimuvat.
#000031
Diplomaatia veebileht kasutab küpsiseid, et lehe sirvimine oleks mugavam ja isikupärasem. Täpsem info meie privaatsustingimustes.
#000032