Muuseumikaart on Eesti muuseumide digitaalne ühispilet, millega saad aasta jooksul külastada rohkem kui 100 muuseumi, galeriid ja elamuskeskust üle Eesti. Kaart maksab 59 €.
#000000
Külakaupluse hoone – Mõniste Talurahvamuuseumi peahoone
#000001
Mõniste vanimaks teadaolevaks kaupluseks oli Uti pood, mis töötas juba 19. sajandi lõpul. Kauplus asus 300 m kaugusel koolimajast ja vallamajast, praeguse muuseumi peahoone vastas üle tee. Uti poes on teadaolevalt kaupmeesteks olnud: Eichenbaum, Kond, Ott Anton ja Jaan Henning.
#000002
1925. aastal moodustasid 12 kohalikku Mõniste talumeest Uti poe juurde Mõniste Tarvitajate Ühisuse ning otsustasid ehitada uue poehoone. Selleks rentisid nad kaupluse krundiks poe vastas oleva maatüki ja ehitasid sellele kauplusehoone ja kaubalao. Hoone valmis 1928. aastal.
#000003
Uut kauplust hakkas endale ihaldama Valga kaubaladude omanik ja saetööstur Bernhard Kuus. B. Kuus pakkus talumeestele lahkelt kaupa järelmaksuga. Talumehed ei aimanud ohtu ja võtsid julgesti kaupa vekslitele, kuna oli suuline kokkulepe, et tasutakse raha saamisel. 1931. aastal tekkis kaupmeestel ootamatu võlg, mida ei suudetud ettenähtud aja jooksul tasuda. Sellega oli B. Kuusel soovitud kogus veksleid käes ning ta arestis kaubad ja kauplus läks pankrotti. Hoone jäi siiski talumeeste omandiks, kuigi B. Kuus püüdis seda mitme nõksuga kätte saada. 1933. aasta veebruaris nimetati kauplus ümber B. Kuuse segakaupluseks ja Tarvitajate Ühisuse kaupa enam müügile ei võetud. Kauplus töötas 1938. aastani.
#000006
1940. aasta veebruaris registreeris B. Kuus vallatöötajate kaasabil kauplusehoone peremehetu varana, mida tema on 10 aastat enda nimel vallanud ning ta kirjutas kauplusehoone oma nimele ja müüs kohe edasi.
#000009
Sama aasta suvel avastasid talumehed, et kauplusehoone on tühi, kuid õuel kõnnib ringi võõras mees, kes väitis end olevat Kaldmaa nimeline ning ta olevat kauplusehoone B. Kuuselt ostnud.
#000010
Oma lühikese eluea jooksul läbis kauplus mitu pankrotti. Keerukate skeemidega ajas kaval ärimees eduka kaupluse pankrotti, et saada vastvalminud kauplusehoone omanikuks. Sõja puhkemine katkestas kavala plaani ja hoone võeti riigile. 1940.-1957. aastani oli hoones külanõukogu ja raamatukogu, hiljem õpetajate korterid. Selles majas on neljakümnendate-viiekümnendate vahetusel elanud noore kooliõpetajana Luisa Rõivase (Värgi) ­vanaema ­Koidula Sujev (neiupõlvenimega Alp) .
#000011
Alates 1957. aastast on hoone kasutusel Mõniste Talurahvamuuseumi peahoonena. Hoones on eksponeeritud 20. sajandi alguse külakauplus, kaupmehe eluruum ja pilliruum, ülejäänud ruumid on kasutusel muuseumi tööruumidena.
#000012
Kaupluseruum on taastatud 1926. aastal valminud kaupluse eeskujul, riiulid, lett, nagid ja kaubad asuvad samades asukohtades. Kaupluse peasissekäik asus ruumi maanteepoolsel küljel. Uksed olid suletud raske raudlatiga.
#000013
Peauksest vasakul asus hoburakmete varn, heeringatünn ja petrooleuminõu.
#000014
Vasakul seinas jookide riiul, kus praegu eksponeeritud eelmise sajandi alguse napsu- ja karastusjookide pudelid. Jookide riiuli kõrval asus toidunõudele ja majapidamistarvetele riiul, selle peal ja kohal majapidamises kasutusel olnud tarbevahendid. Nurgas asus tangainete hoidmise kirst, kus hoiti riisi- ja mannakotte.
#000015
Vastasseinal olid riiulid niitide, nõelte, nööpide, riidevärvide, sigarettide, tubaka ja kirjatarvete hoidmiseks, riiulite peal reas kohvrid ja kandekotid.
#000016
Parempoolne riiul oli kommkarpide küpsiste, kakao ja kohvipakkide hoidmiseks.
#000017
Klaasist akendega sahtlikesed olid eri sorti kommide ja küpsiste hoidmiseks. Lahtitõmmatavad, liikuvad sahtlid olid soola ja suhkru hoidmiseks.
#000018
Paremal pool asusid riiderullide ja rõivakauba riiulid, mida näitame seina-pannoona.
#000019
Akna all, paremal asus nipsasjakeste- lõhnaõlide, juukseõlide, kammide kapp.
#000020
Laial letil on 20. sajandi alguse kaubakaal ja arvelaud. Vana arvelaud oli letil aukohal, sellega löödi ostu kulud kokku, sedasi ka praegu. Kaupluses on müügil ka väike valik esemetest, mille kuju ja otstarve on 100 aastat muutumatuna püsinud.
#000021
Omaaegses külakogukonnas polnud pood pelgalt sisseostude tegemise koht, vaid ka omamoodi seltsielu keskus. Siia tuldi suhtlema ja uudiseid vahetama. Külapoed pakkusid ka teatud sotsiaalabi – ajutiste makseraskuste korral võis poodnik usaldusväärsetele kundedele müüa veksli peale või soodsama hinnaga. Kauba eest tasuti sularahas. Praegusel ajal tuleb müüja külastajatele vastu ja maksta saab ka pangakaardiga.
#000022
Riiklikel pühadel on muuseum suletud.
#000024