Käisin Albertiga lastekliinikus. See ei olnud valik, see oli miski, mida ei saa valida. Albert seekord ei karjunudki väga palju, ainult siis, kui keegi võõras ähvardas oma kohaloluga lähedale tulla, et progress seegi... Veel oli Albert kohutavalt häiritud kampsikust, sest sellel olid nööbid ja talle ei meeldinud see. Juba kodus üritas seda seljast kakkuda ning jätkas vaikselt ja sihikindlalt selle tegevusega ka haigemajas.
#000004
Annabelil oli juba üleeile plaan paigas, et ma lähen koos tema ja Sassiga uisutama. Nõos on miniarenast saanud võluväel uisuväli ning spordikool laenutab uiske. Nad käisid kahekesi uisutamas ja jube tore idee tekkis, et mina ka koos nendega. See käik oli algusest peale hukule määratud: küll ei leidnud ma uiske ning siis ei saanud uiskude klambreid kinni. Ma ei tahtnud sinna algusest peale minna, mul oli nii halb tuju ka veel otsa, et ..... Ma ei teagi, kas oleks saanud paremini? Jah, urisesin veel ka, et ma pole kunagi tahtnud uisutama tulla, ma ei oska korralikult uisutadagi... Ok, laste eest on paha tunne, nüüd vaatasin veel “Wendsday” osa ka üksinda ja ongi kõik halvasti. Kõik.
#000007
Viimane pilt siia ka väikesest Albertist. See on tehtud üleeile, kui suunasin Hageni eemale ja Albert sai üksinda ilma sateliidita rahulikult tegutseda- talle meeldib vaikselt asjatada, talle meeldib, kui temaga 1:1 mängida, raamatuid vaadata, või lihtsalt istuda ja olla. Täna hommikul (öösel), midagi kelle 4 läbi ronis ta mulle kaissu, sättisin tekki, tegin musi ning nii ta siis jäigi häälekalt mulle kõrva hingama... Oligi aeg ärgata.
#000009