Tänavune laulu- ja tantsupidu toob kokku ligi 200 000 osalist ja külalist, keda ühendab soov saada osa oma kultuuri hoidmise ja edasi kandmise suurüritusest. Inimesed tulevad koos töökaaslastega, kodukoha inimestega, perega, sõpruskonnaga, kooliga, LGBT+ kogukonnaga jne. Ja ükski neist kogukondadest ei ole õigem osalemaks sellel üritusel.
#000001
Laulu- ja tantsupeo eesmärk on tuua kokku inimesi üle kogu maailma, sooviga olla koos ning teha koos midagi nii võimast Eesti kultuuri hoidmiseks. Erinevad kogukonnad kogunevad ühisele üritusele, erinevate sümbolite all, mida uhkelt esitletakse riietel, lippudel, plakatitel, märkidel jne. Sellega näidatakse, kuidas erinevad inimesed ja kogukonnad moodustavad ühtse terviku.
#000002
Aga milleks? Seda sama küsimust võiks küsida kõikidelt osalejatelt. Milleks sa kannad seda lippu? Milleks sa kannad neid riideid? Milleks sul on vaja näidata, et sa oled siin just selle kogukonnaga? Milleks üldse on vaja jaotada rongkäigul inimesed gruppidesse. Laseme kõigil läbisegi marssida, ühesuguse riietusega ja vaid sini-must-valge lipp käes. Aga ometi me kõik tahame sellel üritusel kuuluda kuskile pisemasse gruppi, mis meile on sarnasem ja armsam. Ja seda sellepärast, et see on osa inimese identiteedist – soovist kuuluda kuskile, soovist olla kellegagi sarnane, soovist olla osa mingist kogukonnast. Ja selles soovis ei ole mitte midagi halba, sest see on inimlik.
#000004
Seega ei ole vale koonduda ka vikerkaarelipu alla, sest see sümbol esindab täpselt seda sama, mida esindab näiteks kooli lipp, kodukandi vapp, rahvariie – ühtekuulumine, kokku hoidmine, austus, hoolime, koos laulmine, koos tantsimine, sõprus, armastus jpm. Nad ei vastandu ühelegi teisele kogukonnale, üritusele endale, meie kultuurile, Eestimaale. Vastupidi, vikerkaarelipu alla koondunud kogukond armastab seda maad sama palju, kui kõik need teised tuhanded kogukonnad, kes täna rongkäigul marsivad ja kes laulukaare all laulavad.
#000005
Selleaastase laulu- ja tantsupeo juhtmõte on “Minu arm”, mis on Lydia Koidula sulest saanud tähenduse oma maa hoidmisele ja kasvamisele. Sellel maal, kus on nii palju erinevaid inimesi ja kogukondi, on see mõte täna sama tähtis, kui siis, kui Koidula need read kirja pani. Me elame ajal, mil Eestis elavad inimesed vihkavad teisi Eestis elavaid inimesi. See on aeg, mil me oleme sõjas iseendaga, selle maaga, mida ühiselt nii oluliseks peame.
#000006
Vikervaade on Eesti LGBT+ kogukonna ajaveeb ja häälekandja, mille eesmärk on teenida kogukonna huve, avaldades arvamusartikleid, huvitavaid ja väärtuslikke uudised valdkonna arengutest ja sündmustest.
#000010