Muuseum korraldas õdusa kohvilaua, mille ümber oli kena Juhanit meenutada ja Maie üleilmselt kiidetud pirukaid nosida.
Hakatuseks luges Meelis ühe eriti arktilise luuletuse, mis soojas toaski külmavärinad nahavahele ajas, niiet kadus igasugune tahtmine välja minna. Aga kiire polka uhiuuel muhumustrilisel karmoškal pani vere taas käima.
#000001
Vingest vastutuulest ja porist hoolimata sättisime küünlapäeval oma varbaotsad Muuseumi poole. Õdus küünlalõhn tuli juba uksepeal vastu ja kohvilaud kutsus isemeisterdatud suupistetega. Ei puudunud ka punavein, mis on põskede punaseks tegemiseks hädapärane. Traditsioonide vastu ju ei saa.
#000005