Lisaks sellele, et paljud peavad elusalt hingelt eluvõtmist ebaeetiliseks toidulaua katmise viisiks, on lihasöömise juures veel mitu kurvaks tegevat aspekti, mis meid kõiki rohkem või vähem mõjutab. Need on seotud nii keskkonna kui tervisega.
#000001
Loomakasvatus, mis on toidusüsteemi suurim kasvuhoonegaaside tekitaja, vastutab erinevatel allikatel 15-18% ülemaailmsetest heitkogustest, mis on ligikaudu samaväärne transpordisektori heitkogustega.
#000010
Maakera viljakast põllumajanduspinnast lausa 83% võtab enda alla loomakasvatus, aga globaalseid kaloreid tuleb meie toidulauale siit 18%. Sellist ebarentaablust selgitab ka asjaolu, et nt veisel kulub vaid 3% sissesöödud kaloritest lihamassi kasvatamisele – 97% sissesöödud kaloritest läheb looma elushoidmisele. Kui kõik inimesed oleksid taimetoitlased, siis kuluks meil 75% vähem põllumajandusmaad, sest otse inimestele süüa kasvatada on nii palju efektiivsem, kui kasvatada seda loomadele, keda inimesed söövad. Seda probleemide nimekirja võiks veel jätkata, rääkides nii Amazonase vihmametsade hävitamisest, kõrgenevast viiruste riskist ning teiste loomade ja taimeliikide väljasuremise ohust, miks kõik on seotud lihatarbimisega, aga tõmbame siin joone alla.
#000012
Mina ise pole parim näide sellest, kuidas kõige keskkonnasõbralikumalt toituda. Ma armastan juustu, aeg-ajalt tarbin ka linnuliha ja mõnikord ostan kilesse pakendatud köögivilju. Mulle maitsevad avokaadod ja armastan liiga palju śokolaadi, mille süsiniku jalajälg on samas klassis kus lihal. Aga mida rohkem olen nende teemade kohta lugenud ja uurinud, seda rohkem märkan, et valikuid tehes arvestan ka sellega, millist hinda mu toidunaudingud keskkonnale maksavad. Eks igaüks peabki enda jaoks parima lahenduse leidma, millest loobuda ja millest mitte, sest päris kõigest loobuda nagunii ei saa. Keskmise eestlase ökoloogiline jalajälg on 6,9 hektarit ehk 3,8 korda suurem kui sama näitaja maailmas keskmiselt. Siin on päris palju mõtlemisainet, mida me kõik muutma peaks ja selles valguses tundub hommikuste peekoniviilude söömata jätmine piisavalt väike ohverdus, millest võidab nii keskkond kui sinu tervis.
#000013