Jaak Jõerüüt põhjendab, miks peaks Eesti kandideerima ÜRO julgeolekunõukogu ajutiseks liikmeks ning selgitab, kuidas sinna saada ja mis see maksab.
#000000
Mõne nädala eest tegin ettepaneku, et Eesti võiks esitada avalduse ÜRO julgeolekunõukogu ajutiseks liikmeks saamiseks. Sellele on reageeritud positiivselt. Ühtlasi on aga märgata, et mõndagi asjasse puutuvat on paljude jaoks veel loori taga.
#000001
Kas selline samm on suurim kontseptuaalne välispoliitiline uuendus või ei, see on teisejärguline teema. Selge on ju seegi, et Eesti peab mõne aja pärast olema üks Euroopa Liidu eesistujamaa. 2018. aasta läheneb vääramatult ja see on riigile igal juhul nii vältimatu eesmärk kui ka suur väljakutse. Nii terve riigi välispoliitiline ülesanne kui ka iseenda proovilepanek. Isiklikult on mul kahju, et ELi eesistumine nii kaugele lükkus, võimalikult lähedase tähtaja korral olnuks väljakutse suurem ja motiiv riigi igakülgseks kiireks arenguks tugevam.
#000002
Mida tähendab tegelikkuses ÜRO julgeolekunõukogu koha taotlemine? Ei midagi keerulist!
#000005
Esiteks on valitsusel vaja langetada põhimõtteline otsus. Seejärel esitatakse avaldus.
#000006
ÜRO jaotub (tehnilises mõttes, mitte poliitiliselt) viieks regionaalgrupiks. Lääne-Euroopa ja teised, Ida-Euroopa, Aasia, Aafrika ja Ladina-Ameerika. Eesti lootis kaua, et saab liituda Lääne-Euroopa grupiga, kas või seetõttu, et ÜRO regionaalgruppide struktuuris tehakse pärast suurt ELi ja NATO laienemist muudatused. See oli emotsionaalselt mõistetav, kuid riikide huvide loogikat arvestades põhjendamatu lootus. Asi on selles, et mitmesugustele kohtadele kandideerimiseks, sealhulgas ÜRO julgeolekunõukogusse, on regionaalgruppidele ette nähtud kvoodid. Selge see, et näiteks Euroopa Liidu vanadele liikmesriikidele on kasulikum, kui uued ei paku neile konkurentsi oma grupis, vaid EL toimetab ise mitmes kohas. Mingit struktuurimuudatust ei tehtud.
#000007
Eesti oli Ida-Euroopa riikide hulgast viimane, kes idagrupiga liitus. See tähendab, et alles nüüd on Eestil võimalus täiel määral ÜROs kaasa lüüa. Sloveenia näiteks sai ÜRO julgeolekunõukogu roteeruva koha juba sajandi lõpus kätte. Mitme taseme ning tähtsusastmega ja mitmesugust ettevalmistust ning erinevat koormust nõudvaid kohti on ÜROs väga palju. Ka ÜRO peasekretäri koht on põhimõtteliselt kõigile kättesaadav. Sealjuures otsest kvooti ei ole, kuid regionaalgruppide taustaloogika mängib sealgi kaasa. Auväärsed, riigile heas mõttes reklaami tagavad kohad on näiteks ÜRO peaassamblee presidendi ja asepresidendi koht. Sobivad nii poliitikutele kui diplomaatidele. Nõuavad muidugi lisaks rahvusvahelisele mainele head ÜRO problemaatika ja tavade tundmist. Eestit võiks pikema aja jooksul kindlasti huvitada ka inimõiguste ja põlisrahvaste teemadega seotud kohad.
#000008
Et protseduurist ei jääks vale muljet, on vaja märkida, et kui Ida-Euroopa grupis on näiteks julgeolekunõukogusse mingiks perioodiks üks koht, siis kandidaate võib olla mitu. Regionaalgrupp käitub üldjuhul n-ö postkastina, millesse lastakse sooviavaldus. Hääletatakse suures saalis, st. et lobi tuleb teha kõigi liikmesriikide hulgas. Ja see lobitegemine ongi suur koormus diplomaatidele nii New Yorgis kui ka kõigis pealinnades, kus vastaval riigil on oma saatkond.
#000010
Niisiis: kui Eesti valitsus otsustab, et avaldus antakse, siis vormistab ja registreerib selle regionaalgrupis Eesti alaline esindus ÜRO juures New Yorgis, Manhattanil.. Seejärel tuleb välisministeeriumis teha lobistamise strateegia.
#000011
Õnneks on sellega piisavalt aega. Praegu on Ida-Euroopa regionaalgrupis avaldusi esitatud selliselt, et lähematel aastatel on konkurents tugev. Ühele kohale pretendeerivad näiteks 2008. aastal Gruusia, Horvaatia ja Tšehhi, aastaks 2012 Armeenia, Aserbaidžaan ja Sloveenia jne. Kaaluda tuleks avaldust kandideerimiseks kümnendi lõpus.
#000012
Avalduse esitamine ei maksa sentigi. Ja välispoliitiliste strateegiate väljatöötamine ning diplomaatiline pikaajaline lobitegevus kuulub diplomaatide palga sisse niikuinii. Seega on tegemist välispoliitilise sammuga, mis veel pikki aastaid ei nõua mingeid lisakulutusi, mitte midagi sellist, mida Eesti välisteenistusel niigi oma arenguks vaja ei läheks.
#000013
Lisakulutused tulevad siis, kui Eesti on edukas ja saab kunagi viieteistkümne aasta pärast oma koha kätte. Siis tuleb kaheks aastaks meie ÜRO missiooni läkitada lisapersonali. Selle suurusjärgu ennustamisega ei tahaks täna tegelda. Aga irooniliselt võib ütelda, et seegi raha on tunduvalt väiksem mitmesugustest Eestis juba kulunud summadest, millega on finantseeritud kõmulisi ja/või mõttetuid kodumaiseid projekte ja mille kohta liiguvad tänini ringi rahvanaljad ja sappi täis fraasid.
#000014
Hoopis omaette teema on aga terve Eesti välisteenistuse pikaajaline alarahastamine. Hulk välisesindusi ei saa seetõttu täna oma igapäevaülesandeid korralikult täita. Eesti alaline esindus ÜRO juures sealhulgas vajab igal juhul väga kiiresti täiendavat ressurssi.
#000015
Kaugema eesmärgi seadmine konkretiseerib ühte Eesti välisteenistuse vundamendilõiku, milleks rahvusvaheline õigus ja ÜRO kahtlemata igal juhul on. Pikk planeerimine märgib sel puhul ka vajadust hoida välisministeeriumis mingi hulk inimesi aastate jooksul ÜRO kursil. Paljud riigid käituvad just nii. Asjasse süvenenute roteerumine toimuks New Yorgi, Genfi, Viini ja peamaja vahel. New Yorgis märkasin, et paljude riikide diplomaadid olid seal tööl teist või kolmandat vahetust.
#000016
Oluline on ka teada, et kui valitsus langetab nüüd kandideerimisotsuse, siis ei ole see pöördumatu iseloomuga. Koomiline oleks muidugi kuu möödudes avaldus tagasi võtta. Ent kui mis tahes põhjusel tundub Eestile näiteks aastal 2014, et meile ei sobi aastal 2020 võimalik JN liikmestaatus, siis pole loobumises midagi tavatut. Konkurendid pigem rõõmustavad.
#000017
Hoolimata kogu kriitikast, mis ÜRO-le langeb, on julgeolekunõukogu ajutise liikme koht väga prestiižne. Võimalus olla kahe aasta jooksul maailma julgeolekupoliitika otsustajate hulgas, see on suur vastutus ja väljakutse, nii riiklikult kui inimlikult. Julgeolekunõukogu töökorra kohaselt on igal liikmesriigil kõige muu juures ka eesistuja au ja kohustus. See vahetub igal kuul.
#000018
Kogu protsessi positiivset tagasimõju Eesti riigile on raske üle hinnata. Strateegia planeerimine ja pidev jooksev olukorra analüüs kandideerimisprotsessil, diplomaatiline keskendunud lobitegevus, edu korral mitmetele diplomaatidele langeva koorma kaudu saadav unikaalne juhtimis- ja läbirääkimiskogemus kõrgeimal tasemel, globaalprobleemide analüüsimise kogemus, kõigi maailmariikide fookuses olemine jne – selliste tegevuse ja kogemuste mõju Eestile oleks tema ajaloos unikaalne ja hindamatu.
#000019
Lühidalt kokkuvõtteks: kaotada pole midagi, võita on palju. Aga mitte raha või maid, vaid midagi hoopis enamat: positiivset tähelepanu, inimlikku kogemust ja riigitarkust.
#000021
Eesti ÜRO julgeolekunõukogus: ajalugu kolmes kriisivaatuses
#000022
Nii Afganistani, Valgevene kui ka Iraani kriis, millega Eesti kahe aasta jooksul ÜRO tähtsaimas otsustusorganis silmitsi pidi seisma, sümboliseerivad laiemalt külma sõja järgse maailmakorra mõranemist.
#000023
731 päeva ÜRO hobuseraua-laua taga, mis avardasid Eestile maailma
#000024
Möödunud aasta viimasel päeval lõppes Eesti esmakordne liikmesus ÜRO julgeolekunõukogus. Millised olid tähtsaimad hetked ja õppetunnid maailma võimsaimate riikide kohtumispaigas seal kahe esirinnas oldud aasta jooksul ning milline on väikeriigi kaal maailma suures poliitikas, palus Diplomaatia arutleda Kristi Raigil ja Sven Jürgensonil.
#000025
Sõda, rahu ja veto: väikeriigil on ÜRO Julgeolekunõukogus oma koht
#000026
ÜRO Julgeolekunõukogul on tugev mõju rahvusvahelistele suhetele, kuid väikeriikidel tuleb seal pidevalt võidelda oma koha eest, sest alalised liikmed ei kõhkle kasutamast vetoõigust. Äsja julgeolekunõukogu valitud liikmeks olnud Eesti pälvis austuse järjepideva tähelepanu hoidmise eest oma regiooni kriisidel, milleks Ukraina kõrvale tõusis Valgevene. Kuigi neil teemadel jäid resolutsioonid sündimata, siis julgeolekunõukogu kõige kaalukamate otsuse kirjutamisel sai Eesti käe valgeks.
#000027
Viimasel aastakümnel on ÜRO julgeolekunõukogus jälle tunda suuri riikidevahelisi pingeid, mis vähendavad nõukogu suutlikkust võtta vastu ühiseid otsuseid ja vahel isegi halvavad selle töö.
#000029
Eesti võimalused ÜROs ja selle Julgeolekunõukogus
#000032
Julgeolekunõukogu näitab maailma riikide koostöötahet.
#000033
Kord kuus ülevaade analüüsidest ja kommentaaridest ning Eesti välis- ja julgeolekupoliitikast sinu e-postkasti.
#000034
Diplomaatia mõtestab Eesti välis-, kaitse- ja julgeolekupoliitikat ning aitab sügavamalt mõista maailmas toimuvat.
#000035
Diplomaatia veebileht kasutab küpsiseid, et lehe sirvimine oleks mugavam ja isikupärasem. Täpsem info meie privaatsustingimustes.
#000036