'Lizzie' kujutab Ameerika kõige kurikuulsamat kirvemõrva verise lesbi melodraamana
#000001
Ajalugu on olnud riigi kurikuulsama kirvemõrvari Lizzie Bordeni mälestuseks ebasoodne. Režissöör Craig William Macneill üritab oma uues filmis “Lizzie” ümber kujundada Bordeni kui veidrat antikangelast, kelle ajendiks pole hullumeelsus, vaid oma aja julmus. Kuid kui ajalootruu on Macneilli versioon?
#000002
IRLi Lizzie Bordeni üksikasjad on siinkohal hästi teada, peamiselt tänu sellele, et temast on kuulus lasteaiariim:
#000003
Kui ta nägi, mida ta oli teinud
#000005
4. augustil 1892 leiti tema isa Andrew Borden ja kasuema Abby Borden nende Massachusettsi kodust surnuks häkkitud ning Lizzie arreteeriti nädal hiljem 11. augustil. kirjutab New York Times . Politsei küsitlusel ei suutnud Lizzie motiivi pakkuda ning andis tapmise kohta segaseid ja vastuolulisi vastuseid.
#000006
Pärast 10 kuud hiljem kohtu alla astumist mõisteti Borden lõpuks õigeks ja žürii uskus, et lugupeetud ühiskonnanaine ei saa kunagi omada sellise kuriteo toimepanemiseks vajalikku jõhkrust, vastavalt Gizmodo uurimisele asjasse. Ta sureks 66-aastaselt vallalisena, annetades filmi stsenaariumi järgi suurema osa oma tohutust rikkusest Humaaniühingule.
#000007
Film 'Lizzie' jääb truuks paljudele teadaolevatele üksikasjadele kuriteo enda kohta, isegi vägivaldsed surmastseenid on oluliste üksikasjadega, nagu uuriti Sarah Milleri 2016. aasta raamatus ' Bordeni mõrvad: Lizzie Borden ja sajandi kohtuprotsess '- kuni märkmeteni Bridget Sullivani kohta, Bordeni live-toateenijana (mängib Kirsten Stewart), kuuldes Lizzie salapärast naeru teiselt korruselt pärast seda, kui Sullivan aitas Andrew ummistunud välisuksega. Lizzie tuvide tõestisündinud lugu, mille Andrew tappis mitu kuud enne surma, saab isegi Macordi perekonna Bordenite eraelu minimalistlikus uurimises keskseks jooneks, mis esindab Lizzie tige isa mürgist temperamenti.
#000008
Kaunistused, mida Macneill pakub Lizzie Bordeni ümbritseva folkloori kaudu, on kummalisel kombel suhteliselt usutavad ega kaldu juhtumi enda faktidest kaugele. Ta kujutab müüti sügavalt feministlikult ümber, kusjuures Lizzie aetakse mõrvani osaliselt tänu isa kontrollivale isiksusele - ta ei lase tal isegi ilma saatjata kodust lahkuda - ja tema korduv vägistamine Sullivanist, tegelikust lahutamatust tegelane Bordeni veresauna tegeliku eluloo juurde.
#000009
Algselt HBO miniseeriana kavandatud filmis 'Lizzie' Huffington Posti andmetel , Sullivanit ja mõrtsukat Bordenit (kehastab Chloë Sevigny) kujutatakse ette salaarmastajatena, keda äratab romantiliselt nende ühine, lõpmatu viletsus. Mõlemad võtavad Andrew vastu vandenõu kokku, ehkki Sullivan kanab viimasel sekundil välja, jättes Bordeni üksi kurja teo kanda. Kuid nagu ka tegelikus ajaloos, annab ta hiljem tunnistust Lizzie kasuks, et säästa teda poomisest.
#000010
Tõepoolest, kui homode võrgutamine oleks Andrew ja Abby tegelike surmade tegur, oleks see ajaloo aastaraamatutes täiesti mainimata jäänud, kuna tollane homoseksuaalsus oli midagi nii häbiväärset ja sotsiaalselt vastuvõetamatut ning sellega tegeleti (kohapeal). selle juhtumi ajal oli Massachusetts hiljuti keelatud „ebaloomulikud ja labased teod“ ja karistas neid kuni viieaastase vangistusega). Macneilli queerhüpotees Lizzie kohta pole eriti võõras, arvestades seda, mida me tema elust teame: Lizzie elas ja suri tõepoolest üksiku naisena.
#000011
Õe Emma Bordeniga hilisemas elus kukkumise võtmeteguriks oli “tihe sõprus” (ja kui palju lesbi suhteid on läbi ajaloo sellisena kirjeldatud?) Teise naisega, kelle nimi on Nance O'Neil, nagu märgib . Ja vastavalt a 1905. aasta artikkel San Francisco üleskutses ajaleht, mis on kirjutatud pärast Lizzie õigeksmõistmist: „Oli võimatu saada Lizzie Bordenilt avaldust tüli kohta oma õega, kuid probleemid tulid talvel tekkinud erimeelsustest pärast seda, kui Lizzie Borden oli andnud õhtusöögi ja meelelahutuse Bordeni kodus Nance O-le. 'Neill ja tema seltskond. Lizzie Borden on preili O’Neilli intiimne sõber ... ”
#000012
Teine motiveeriv tegur surmajuhtumite korral oli Macneilli filmis Lizzie ja tema onu John Morse'i (keda mängis Denis O'Hare) filiaalne vaidlus. Morse, ka tõeline ajalooline tegelane, on kujutatud võluva väljapressijana, kes üritab hirmutada karmilt vägivaldset Andrewd testamendis oma raha kaotama. Lizzie katsed Andrew ja Johni õõnestamiseks lükatakse tagasi tema soo ja tajutava nõrkuse tõttu. See, kui palju see alamjutt põhineb faktil, on mõnevõrra küsitav: Lizzie Bordeni allikaraamat teadlased David Kent ja Robert Flynn märgivad, et Lizzie onu oli külastanud päevi enne tapmist, ehkki spekulatsioonid Morse Bordeni kodus käimise konkreetse olemuse kohta vahetult enne mõrvu pole viinud kindlate järeldusteni, miks ta oli viibinud maja. Võib juhtuda, et vendade omavahelised äriarutelud olid tegelikult veelgi keerulisemat perekondlikku olukorda veelgi süvendanud.
#000013
Vaatamata tema filmi ajaloolistele vabadustele on Macneill intervjuudes selgitanud oma motivatsiooni 19. sajandi skandaali kujutamiseks.
#000014
'Mind huvitas tõesti arusaamine, millised asjaolud võisid neid tapmisi viia, ja kahtlesin, kuidas sellised ohtlikud tungid võivad temas avalduma hakata,' selgitas ta Nightmarish Conjuringsile . Kas ta sündis selle pimeduse seemnega? Või lükati ta selle murdepunktini? Mulle meeldib hoida seda natuke mõistatusena - see jätab publikule ruumi oma järelduste tegemiseks. '
#000015
Vahepeal on Sevigny väljendanud pettumust filmi lõpliku väljaandmise pärast, mis alahindas paljusid originaalskriptide psühho-seksuaalsetest aspektidest.
#000016
'Nii palju on [Bordeni kohta] räägitud. Kuid ma arvan, et me tahtsime tõesti keskenduda sellele, kuidas ta oma [vabaduse] leidmisel käis ja kui oluline see talle oli ja mida see talle tähendas, ”Sevigny, kes oli ka filmi produtsent ja oli mõnes pettunud filmi konservatiivsematest versioonidest, rääkis Huffington Post .
#000017
'Kas siis suhete kaudu [neiu] või lõpuks vanemate tapmisega raha pärast - sest raha võrdus toona vabadusega. Ikka saab. Tahtsin, et see oleks see ärritav, patriarhaatne killuke ja siis saab ta kõik, mida rahaliselt tahab, - kapitalistlik unistus. Ta saab maja mäe otsa ja Bridget jätab ta maha. Õde jätab ta maha. Ta jõuab üksi. '
#000018
Sellest hoolimata toimib filmi väike osatäitmine osavalt ja kaustiliselt läbi vaatemängu. Näidates rõõmutut ja sügavalt misogüünistlikku maailma, on Lizzie Bordeni universumis võib-olla tõeline õudus see, et see sarnaneb paljuski hirmuäratavalt ikkagi meie oma maailmaga. Kas tõesti kohtleme tänapäeval homosid või naisi palju paremini?
#000019
Lõppkokkuvõttes ei muuda Macneilli „Lizzie” dramaatiliselt peaaegu ühtegi tegeliku kuriteo fakti, vaid täidab selle asemel juhtumi tundmatu omaenda kujutlusvõimega, täiendades peategelaste psüühilist elu ja täites tõhusalt kaotatud faktid. ajalugu oma sündmuste tõlgendusega.
#000020