Näitusel esitletakse interaktiivseid installatsioone, mis mängivad religioossuse ja surma mõistetega meie ja teiste kultuuris. Kunstnikud esitavad küsimusi nagu näiteks kellele kuulub surm ja kas kellelgi on õigus kontrollida surmaga seotud tabusid.
#000001
«Mängime mõistete muutuvusega, vahetame nende taustsüsteeme ja kaotame sellega nende esialgse mõtte, leides seeläbi hoopis ootamatuid konnotatsioone ning uusi tähendusi,» selgitas Demodictuse esindaja Mari Prekup. «See on jätkuv otsing leidmaks ühtset võimalikult muutumatut mõistet, et liikuda eri kultuuride vahel.»
#000002
Ülespanekul kutsutakse külastajaid üles mänglema surelikkusega ning seeläbi tabuteema üle arutlema. Autorid võtavad tuntud igapäevased asjad nagu tõukeratas, trenažööripink ning Dance-Dance Pad ning lisavad neile juurde Liiva-Annuse koputuse. Näiteks saab külastaja ehtsa hauaristi peal biitsepsit pingutada ning Bernt Notke «Surmatantsust» inspireeritud lotorattal õnne keerutada.
#000003
Kunstirühmitus Demodictus tegutseb alates 2008.aastast ning on osalenud mitmetel näitustel. Väljapandavatest taiestest on varem eksponeeritud «Dance Dance Macabre» 2009. aastal Kiwa kureeritud noore kunsti näitusel «N0 Wave». Teos «Sur­maratas» osales 2010. aastal Pärnus Sandra Jõgeva kureeritud näitusel «New Age» ning seda kasutas Von Krahli Teater sel kevadel esietendunud lavastuses «Lillede keel».
#000004