Me oleme end geopoliitiliselt kindlalt positsioneerunud, kirjutab Eiki Berg algselt Diplomaatias ilmunud kommentaaris.
#000005
Piirid ja neile omistatud tähendused käivad ajaga kaasas. Keel, mis neist muutustest võiks rääkida, on omamoodi meediumiks. Meie oma eesti keel võimaldab piirist tuletada tegusõnu (piirnema, piirduma, piirama, piiritlema) ja nimisõnu (piirang, piiritus).
#000006
Või et igasugune füüsilise ja sotsiaalse ruumi tähistamine viitab piiritlemisele kujutletava sise- ja välisohu vastu. Kellel on õigus riiki sisenda, mis tingimustel seal elada ja töötada, omada kinnisvara ja osaleda poliitikas, on ju küsimus piirangutest.
#000008
Tänapäeval ei peaks piiri mõistma ainult staatilise eraldusjoone või kokkupuutepunktina, vaid märksa laiemas sotsiaal-kultuurilises tähenduses, mis eksisteerib meie endi kujutluskaartidel ja teadvuses.
#000010
Mida suuremaks takistuseks need inimeste- või riikidevahelisele läbikäimisele on, seda rohkem paistavad selle tagant kerge haavatavuse kõrvad.
#000013
Mõelgem sellele, miks mõnede majade ümber on ehitatud kahe meetri kõrgused läbipaistmatud tarad, teiste ümber aga haljendavad madalad põõsashekid. Või mis sõnumi jätab heausksele möödakäijale järgmine märgistus: "Sissetungija saab peksa, kes peksu üle elab, saab kuuli"?
#000014
19. detsembril 1917 ilmus Rootsi vabameelsete ajalehes Afton-Tidningen artikkel "En ny Östersjöstat?" ("Kas uus Balti riik?") koos kaardiga, kus Veebruarirevolutsiooni järel moodustatud Eestimaa kubermangu oli laiendatud nii, et sellesse riiki kuulusid Valga, natuke Valga-tagust ja Pihkva kant. Eesti riigiidee sai esimese visuaalse vormi võõras trükisõnas ja kõigest mõni kuu enne iseseisvusmanifesti.
#000015
Sel ajal oli ebaselgust Eesti tulevase riikluse osas rohkem, kui arvata võib. Eesti rahvuse osas polnud kahtlust, aga kaugemale autonoomiast Vene riigi koosseisus ei suudetud enamasti näha.
#000016
Manifest kõigile Eestimaa rahvastele sündis reaktsioonina valitsevale sõjakaosele. Iseseisev Eesti Vabariik piiritleti kirjas Eesti ajalooliste ja etniliste piiridega. Uue loodava riigi piiridesse kaasati Narva, sealt jäeti aga paraku välja Valga ümbrus ja Petserimaa. Sellist valikut võib põhjendada sõjaolukorraga, mis ei võimaldanud piirialadel riikliku kuuluvuse osas rahvahääletust läbi viia. Või siiski arvame, et mõttelise "Eesti" geograafilises ulatuses polnudki küsitavusi?
#000017
Vabadussõda aitas üldpilti paljuski teravustada. Vene impeeriumit kaitsnud Eesti rahvusväeosade baasil loodi kaitsevägi, mis seisis vastu vene enamlastele ja baltisaksa parunitele.
#000018
Eesti saavutas olulise strateegilise edumaa idarindel, mis tõi uue vabariigi koosseisu Narva-taguse osa Ingerimaast ja Petserimaa.
#000020
Etnilised kaalutlused olid olulised, kuid määravaks said ikkagi 12 versta Narva jõest ja samapalju veel Jakob Hurda kaardistatud idapoolsetest seto asualadest. 2/3 Valga linnast ja 2/3 Narva elanikkonnast muutsid need linnad osaks Eestist, mida on raskem väita Vastseliina ja Irboska vahelise üleminekuvööndi kohta.
#000021
Eesti puhul tõmmati uued eraldusjooned maha 1940. aasta juunipöördega ja sellele järgnenud küüditamistega. Ehk eeltoodu selgitab pisutki, miks 2. veebruaril 1920 sõlmitud Tartu rahu on sümboolselt Eesti Vabariigi sünnitunnistuseks, millest lahti ütlemine võrdsustub eneseeitamisega.
#000023
Seoses taasiseseisvumisega kerkisid uuesti päevakorda küsimused Eesti geopoliitilisest kuuluvusest. Nõukogudeaegsed repressioonid ja venestamissurve andsid veenvalt märku sellest, et "idakaarest midagi head loota pole".
#000024
Üsna kõnekalt joonistus see tsivilisatsiooniline põrkumine välja Narva jõel: Lääne-Euroopa roomakatoliiklik/protestantlik kultuuritraditsioon vastamisi slaavi ortodoksse maailmaga, mille veenvaks tunnistajaks said keskaegsed kindlused jõe mõlemal kaldapealsel.
#000025
"Unistajate leer nõudis kaljukindlalt piiri nihutamist veelgi kaugemale itta ehk Tartu rahu järgsele joonele."
#000026
Ilmselt veenis selline piiritlemine kõige rohkem neid, kes olid valmis ENSV administratiivpiiri riigipiiriks kuulutama. Unistajate leer nõudis kaljukindlalt piiri nihutamist veelgi kaugemale itta ehk Tartu rahu järgsele joonele. Skeptikute arvates oli jällegi keeruline 80 protsendi ulatuses venekeelset Ida-Virumaad läänelikuks pidada. Vaatamata erinevatele nüanssidele piiritlemisel naasis Eesti enesestmõistetavalt Euroopasse ja eraldus jõuliselt idast.
#000027
Eesti poliitiline eliit valis restitutsioonilise tee iseseisvuse taastamisel ja riikluse rajamisel, mis tähendas paljuski 1938. aasta põhiseaduse kohandatud taaselustamist ning ühtlasi ka territoriaalseid pretensioone 2000 km2 suurusele alale Venemaal, mis kuulus enne Teist maailmasõda Tartu rahulepingu järgselt Eestile ning liideti 1945. aastal administratiivselt vastavalt Leningradi ja Pihkva oblastitega.
#000028
Eesti 1992. aasta põhiseadus võimaldas otsustada põhiseadusliku korra üle üksnes kahe maailmasõja vahelisel perioodil eksisteerinud Eesti Vabariigi õigusjärgsetel kodanikel, muutes pool miljonit venekeelset sõjajärgset immigranti eksterritoriaalseteks.
#000029
Laulva revolutsiooni ajal laialdaselt levinud "muulane" (ehk siis tulnukas, võõras, välismaalane) kinnistus vähemasti esimeseks kümnendiks kui mitte kauemaks.
#000030
Eestil õnnestus tõestada kogu maailmale, et iseseisvus taastati pärast viiekümne aasta pikkust okupatsiooniperioodi. Kuid katse taastada vana rahvusriiki legaalsel teel osutus fiktsiooniks.
#000031
Eesti territoorium suurenes "kaotatud territooriumide" arvel, riigiga seotud elanikkond aga sootuks vähenes illegaalsete immigrantide näol. Konstrueeritud reaalsust (sõnaühend, mida Lauri Vahtre "armastab") kajastasid esimesed ajaloo- ja geograafiaõpikud, kooliatlased ja maakaardid, välispoliitiline retoorika ja isegi ilmateenistus.
#000032
See oli aeg, kus esimest ja viimast korda eksplitsiitselt defineeriti julgeolekupoliitika alusdokumendis Eesti riiklust ohustava tegurina Venemaad. Kuid samal ajal leidus ka poliitikute hulgas neid, kes soovisid Venemaaga sõlmida sidusalade lepingu, et saada osa õigusjärgsete, kuid hetkel Eesti jurisdiktsiooni alla mittekuuluvate territooriumide ühishaldamisest.
#000033
Veel 1992. aastal ületasid radikaalsemad jõud korduvalt kontrolljoont eesmärgiga püstitada piiritulbad õigusjärgsele piirile. Rääkimata tavapärastest pikettidest Toompeal ja Venemaa saatkonna ees, mis nõudsid tagasi kaotatud alasid.
#000034
Praeguses Eestis on Venemaad palju vähem vaja selleks, et õigustada Eesti iseolemist nii riigi kui rahvusena. Eestlaseks olemine on kaugelt enamat kui venelaseks mitteolemine. Identiteedi tugevusest räägib oskus jääda rahulikuks ka siis, kui välised ärritajad (Venemaa korduvad õhupiiri rikkumised, piiriäärsed sõjamanöövrid ja Sputniku libauudised) punasele joonele ohtlikult lähedale jõuavad.
#000035
Enamikku meist ei häiri "Tujurikkuja" klipp küüditamisest. Võime traagilised sündmused musta huumoriga vürtsitada ja samal ajal tõsimeeli kommunismiohvreid mälestada. Eestlaseks olemine on avardunud ning piiritusena toiminud, omasid keeleoskuse alusel liitnud ja joovastanud.
#000036
Rääkigu EKRE, mida tahab, verd võib ikka segada – ega see veel sellepärast lahjemaks muutu. Oleme näinud vene emakeelega poliitikuid Eesti asja ajamas ega kipu neile muulase silti külge kleepima. Nad on omad. Seda eriti olukorras, kus eestlane kardab rändesurvet ja on valmis piire sulgema.
#000037
Me oleme end kindlalt geopoliitiliselt positsioneerinud ja ebakindlast "kahevahelolekust" distantseerinud. Idapiir on paigas ja demarkeeritud ka maastikul. Nii filigraanselt, et Eston Kohvri lugu enam korduda ei saaks. Aga ega seepärast veel unistamist õigusjärgsetest piiridest saa keelata.
#000038
Seda unistust poliitikavankri ette rakendada oleks aga praegustes oludes kurjast. Henn Põlluaas peaks riigikogu esimehena ju teadma, et Eesti maismaapiir on määratud Tartu rahulepinguga ja teiste riikidevaheliste piirilepingutega (§122). Keegi ei soovi Eesti riigi sünnitunnistusest loobuda, aga suhteid idanaabriga ei peaks see segama.
#000039
Peeter Kaasik: lihtsat vene inimest ei maksa veel lõplikult maha kanda
#000040
Välispoliitika eksperdid: piirileping on vajalik, aga vähetõenäoline
#000042
Mihhail Lotman: ajalugu on sõda
#000044
Mihkelson: Venemaale nõudmisi esitav Põlluaas tuleks spiikri kohalt maha võtta
#000045
Lauri Vahtre: Tartu rahu hävimatu paragrahv
#000047
Urmas Reinsalu: meie välispoliitika ülesanne on tagada Eesti huvide kaitse
#000048
Toomas Sildam: me ei taha poliitilist kohut ja poliitilisi kohtunikke
#000050
Lauri Mälksoo: Venemaa istub laua taha, et küsida, kas sa armastad mind
#000051
Mälksoo: Tartu rahu üle käiva vaidluse iva on hinnangus nõukogude perioodile
#000055
Aimar Ventsel: Vene perifeeria Eestis
#000056
Madis Müller: intresside tõstmine jätkub kiire hinnakasvu pidurdamiseks
#000059
Uno Lõhmus: riigikohtu otsus tundub õiglane, aga saatan peitub detailides
#000060
Arsenal sai hooaja teise kaotuse
#000064
Kalev/Cramo pidi tunnistama liider Prometei paremust
#000066
Zelenski: olukord rindel muutub raskemaks
#000067
IPC president ERR-ile: Eesti parasporti võib ees oodata tubli kasv
#000070
Eesti teatenaiskond võitis suusaorienteerumise EM-il ajaloolise hõbeda
#000071
Kristjan Ilves tuli Oberstdorfis viiendaks
#000072