Ei, mul on võimatu temast realistlikult rääkida. Kuidas kujutada realistlikult elus mõistujuttu? Kõik vigurid, kõik käänud või stilistiline automatism, mis sarnanevad veidigi proosaga, masendavad mind ja ajavad iiveldama. Ütlen veel, et pärast vanglast vabanemist hakkas ta jooma, käis kõige rohkem aastaga kohutavalt alla. Tööd tal ei olnud ning ainsad kohad, kust võis teda kindla peale leida, olid odavad kõrtsid, kus ta muide minu arvates ka magas. Teda võis näha ühe laua juurest teise juurde kõndimas, seljas silmanähtavalt joodikulikud rõivad (pintsak palja ihu peal, püksitagumik lohisemas mööda kõnniteed), kerjamas mõnda kannu õlut. Olen mitu korda näinud seda jubedat, mulle valusat, ent samas lõbustavat janti, mida kõrtsi püsikunded talle aeg-ajalt korraldasid: nad kutsusid ta lauda ja ütlesid, et ta saab õlle, kui tõmbab kahest tikust pikema. Ja kunded olid naerust nõrkemas, kui ta tõmbas rusikast alati lühema. Mitte kunagi – olen selles kindel – ei "võitnud" ta niimoodi õlut.
#000009
Arvustus. Panso "Naljakas inimene": naljakalt tõsine või tõsiselt naljakas
#000015
Endla teater otsib lavastusse "Rocco ja tema vennad" noort osatäitjat
#000022
Margus Allikmaa filmilinnakust: oleme läbirääkimistega lõpusirgel
#000023
Anthony Horowitz: ma usun kirjutamise ja kirjanduse jõudu
#000029
Terje Pennie: mõtlesin tõsiselt näitlejakarjääri lõpetamisele
#000031
Klassikaraadio ootab muusikasõpru viktoriini lahendama
#000035