Pealkirja täiusliku palindroomi taga peitub eesti jazzi ühe juhtiva kitarristi Ain Agana sama täiuslik tervikutunnetus. Albumikaanel seisavad vennalikus võrdsuses nii Ain Agana, Kristjan Randalu, Mihkel Mälgandi, Mika Kallio kui keelpillikvartett Prezioso nimed, kuid nagu pealkirigi viitab, esteetika ja kõlavärvid kutsub oma valikutega ellu neist esimene. Plaadi koondkõla taga peituvad ilu, korrapära, ent samas ka soojuse ja inimlikkuse otsingud. Just selle meelelaadiga laetud helimaastikud ei vaevle, ei kaeble, ei heida enda turjalt kuulaja kanda oma valusid vaid aitavad märgata enda ümber eelkõige seda, mis lootustandev ja edasiviiv. Viimistletud salvestuse ja nõeltäpse kokkumängu vahel jääb ellu ka tunne. Üdini autoriplaadina sündinud "AganagA" võlgneb oma õnnestumises palju tänu nii kaasmuusikute kui arranžeerijate valikule. Kahe mehe, Raul Söödi ja Kristjan Randalu, meisterlikud seaded haaravad kuulajat. Seaded, kuhu läbimõeldult paigutuvad nii Prezioso perfektsed poognatõmbed kui Agana ja Randalu kahekõnedena kõlama jäävad soolod. Ühtlasi on rütmigrupp, Mihkel Mälgand kontrabassil ja Mika Kallio trummidel, endale igasugust allahindlust lubamata ja vaatamata oma näilisele tagasihoidlikkusele, selle muusikalise universumi valvurid. Lihvitud koostöö selgrooks pole aga mitte pelgalt albumil kõlavate muusikute professionaalsus. Selle taga peitub ka paras annus vastastikkust kamraadlust, respekti ja imetlustki. "AganagA" on tabav teetähis vahetult enne selle autori ümmargust tähtpäeva.
#000003
Raik: Narvas algab eestikeelsele õppele üleminekuga venitamine
#000010