Kirjutas meil Tõnis Saarts 10. novembri Postimehes, et ringi hiilivat mingi „uus väärtuspõhine tuumkonflikt, mille Helmed on osavalt püsti pannud.“
#000000
Saarts on kena rõõsa noorehärra, aga mõistust on vähe. Temal kipub ikka põhjus ja tagajärg segamini minema. EKRE oli aastaid taskupartei ja vana Helme kõrvaline wannabe. Aga siis tuli Reformierakond, nuusutas tuult ja leidis, et tarvis õige korraldada väike võidukas ja progressiivne sõda. Näiteks suruda läbi kooseluseadus. Euroopalikud väärtused, 21. sajand, sallivus, avatus, ilu ja rahuldus. Bla-bla. Et kui Randpere ja Ligi küllalt innukalt vainlasi solvavad, küll kugistatakse alla. Kugistatigi – peaaegu. Aga odraokka saime kurku, kõik see läks üle taluvuspiiri ja tigedaks aetud allhoovus hääletas EKRE kapist välja. Vähe sellest, valitsusse karmauh, nagu ütles üks teine Lauri kivi otsas jutlust pidades. Kes tegi? Ise tegi.
#000001
On küsimusi, milles rahvahääletust sobib korraldada, ja on küsimusi, milles ei sobi. Millest võiks järeldada kõigepealt niipalju, et vaidlus selle üle, kas rahvahääletus kui selline on õige või vale, on lihtsalt mõttetu. Küsima peaks, kas vaat just see küsimus on sobiv, et seda otsustada rahvaküsitlusel, aga mitte näiteks hääletamisega riigikogus, liisuheitmisega või ohvrihärja sisikonda uurides. Selle üle võikski vaielda, mitte lehvitada labasusi stiilis „meil on siin esindusdemokraatia, meil rahvahääletustega riiki ei juhita“. On jah esindusdemokraatia, on jah rahvahääletus riigi juhtimiseks halb meetod (EKRE ei taha sellest kuidagi aru saada), aga päris välistatud ta pole ja sellise võimaluse näeb ikkagi ette ka põhiseadus.
#000004
Kuid on ka küsimusi, mille lahendamine rahvahääletusega on mõistlik. Või vähemalt tundub mõistlik olevat. Selline küsimus ei tohi olla esiteks liiga pakiline, teiseks peab ta olema arusaadav igaühele. Vastamiseks ei ole tarvis eksperdikvalifikatsiooni, piisab elukogemusest, täiesti tavalisest mõistusest ja ka tunnetest. Näiteks võiks rahvaküsitlusel otsustada kahe võistleva rahvuslipu variandi üle. Võidab see, mis enamusele meeldib ja jutul lõpp.
#000006
Kas abielu kuulub sellist küsimuste hulka? Minu arvates kuulub, vastasrinna arvates mitte. Minu meelest on tegemist täiesti igapäise küsimusega sarjast „Millises Eestis te elada soovite?“ Igaüks ütleb oma soovi – tahtmine on taevariik – ja nagu enamus ütleb, nii tehaksegi. Vastasrind aga kinnitab valulisel ilmel, otsekui põeks maksatsirroosi viimast staadiumi, et tegemist on ülimalt komplitseeritud probleemideringiga, milles orienteerumine nõuab rahvusvahelise õiguse, Euroopa Inimõiguste Kohtu pretsedentide, inimõiguse ülddeklaratsiooni ja Michel Foucault’ kogutud teoste põhjalikku tundmist. Tädi Maali lüpsku aga lehma edasi või riisugu vähemalt lehti ja ärgu tükkigu diskursust dekonstrueerima, muidu tabab Eestit arhüksose hüoosis ja Vladimir Putin kallistab meid kõiki surnuks.
#000007
Lauri Vahtre on Eesti ajaloolane, poliitik, kirjanik, stsenarist ja tõlkija. Siin blogis jagab ta oma mõtteid kõige kohta, mis tundub talle oluline ja arutamisväärt olevat.
#000008