Signe13 November 2016 at 16:16Ma olen just vanemate juures Lõuna-Eestis ja käisin suure tiiru metsas jalutamas, sest nii ilus ja mõnus, aga juba näha kuidas rada vesiseks muutuma hakkas, nii et täitsa mõistan, mis sa kirjutasid. :(Dexter tundub ikka nii lõbus ja armas, et ei oleks endalgi sellise seltsilise vastu midagi! Ja nüüd mu kass on juba kahtlustav, et keda ma siin nii heldinult põrnitsen...ReplyDeleteRepliesUnknown13 November 2016 at 16:21Nii mõnus, metsas on veel eriti lahe lumega sumbata. Haha, paid kiisule! Dex väsis lumes rapsimisest nii ära, et norskab teki all. :DDeleteRepliesReplyReplyUnknown13 November 2016 at 16:48Mulle nii meeldib Su blogi! Ja Sina ka oled vahva ja su koer niisamuti!ReplyDeleteRepliesUnknown13 November 2016 at 16:52Awww, nii armas, aitäh, Merli! :*DeleteRepliesReplyReplyAnonymous13 November 2016 at 19:00Sain viis varblast. Lahkuvast lumest on muidugi kahju, eriti kui teda nii parasjagu on olnud. Aga kõik on muutumises, elame üle... Dexterile tervitused!ReplyDeleteRepliesUnknown13 November 2016 at 19:02Hehe, vale vastus, loe uuesti. :D Dexter tänab!DeleteRepliesReplyReplyUnknown13 November 2016 at 20:17Mul on samuti kahju, et lumi tasapisi sulab, kuid minu lootus valgete jõulude suhtes on ikka veel kirkalt leegitsemas. Mulle endale meeldivad sügis ning talv rohkem kui suvi (tean, oleks üks neist imelikest inimestest, haha :D), aga kui on väga porine ning sombune, siis sügis pole üldsegi nii meeltmööda, v.a juhtudel mil küünlavalguse ning lugemislambi all toas raamatut loed ning vihm aknal koputab.Ja kui ma õigesti lugesin, äkki kuus varblast :DReplyDeleteRepliesReplyGenefic13 November 2016 at 20:22Just, kuus tükki neid ongi! Neid imelikke, kellele kuum suvi ei meeldi on tegelikult päris palju, mina nende seas. :)ReplyDeleteRepliesReplyAnni16 November 2016 at 18:22Tulid mulle eile hommikul koos Dexteriga Kreutzwaldi tänaval vastu. :) Nägin eemalt tuttavat koera ja mõtlesin kohe, et see on vist See koer oma perenaisega, ja oligi! Kõik käis nii kähku ja kuna su ees-taga olid paar inimest, siis ma ei saanudki sulle paari head sõna öelda. Sellest olenemata tegite mu meele rõõmsaks ja ma kohe tundsin, et pean sulle sellest hetkest kirjutama. :D Ehk trehvame teinekordki ja ma luban, et võtan siis julguse kokku. :) PS. Kirjutasin sulle Instagrami samuti, aga kuna sa ei ole mu kirja vist avastanud, siis kirjutasin ka siia. :) ReplyDeleteRepliesGenefic16 November 2016 at 18:59Oii, nii tore, et meid ära tundsid! Dexter oleks jube õnnelik olnud, ta nii ootab, et keegi temast välja teeks, vahel ta püüab ise inimestele tänaval läheneda, aga kahjuks enamus kohkub. :D Järgmisel korral kindlasti tule tervitama. :)DeleteRepliesReplyReply
#000000
Unknown13 November 2016 at 16:21Nii mõnus, metsas on veel eriti lahe lumega sumbata. Haha, paid kiisule! Dex väsis lumes rapsimisest nii ära, et norskab teki all. :DDeleteRepliesReplyReply
#000002
Nii mõnus, metsas on veel eriti lahe lumega sumbata. Haha, paid kiisule! Dex väsis lumes rapsimisest nii ära, et norskab teki all. :D
#000003
Mulle nii meeldib Su blogi! Ja Sina ka oled vahva ja su koer niisamuti!
#000004
Sain viis varblast. Lahkuvast lumest on muidugi kahju, eriti kui teda nii parasjagu on olnud. Aga kõik on muutumises, elame üle... Dexterile tervitused!
#000007
Mul on samuti kahju, et lumi tasapisi sulab, kuid minu lootus valgete jõulude suhtes on ikka veel kirkalt leegitsemas. Mulle endale meeldivad sügis ning talv rohkem kui suvi (tean, oleks üks neist imelikest inimestest, haha :D), aga kui on väga porine ning sombune, siis sügis pole üldsegi nii meeltmööda, v.a juhtudel mil küünlavalguse ning lugemislambi all toas raamatut loed ning vihm aknal koputab.Ja kui ma õigesti lugesin, äkki kuus varblast :D
#000010
Tulid mulle eile hommikul koos Dexteriga Kreutzwaldi tänaval vastu. :) Nägin eemalt tuttavat koera ja mõtlesin kohe, et see on vist See koer oma perenaisega, ja oligi! Kõik käis nii kähku ja kuna su ees-taga olid paar inimest, siis ma ei saanudki sulle paari head sõna öelda. Sellest olenemata tegite mu meele rõõmsaks ja ma kohe tundsin, et pean sulle sellest hetkest kirjutama. :D Ehk trehvame teinekordki ja ma luban, et võtan siis julguse kokku. :) PS. Kirjutasin sulle Instagrami samuti, aga kuna sa ei ole mu kirja vist avastanud, siis kirjutasin ka siia. :)
#000012