"Kuulsuse narrid" Autor/allikas: Kaader filmist
#000004
Bornhöhe oli kõva kutt. Justkui naiiv, aga "Viimset reliikviat" ja "Kuulsuse narre" hekseldame siiani. Siin peaks juba Carl Gustav Jungi appi kutsuma, et mida Eduard Bornhöhe eesti meelest ja mehest suutis ära tabada, mida me siiani läbi kammime. "Reliikvias" vene ja saksa mõjud ja vabadusevõimalus ikke all, "Narrides" wannabe teema – tahaks maailmas keegi olla. Eesti ja eestlased par excellance. Kuigi jutud on parajad vembu-tembu lood. Tee või koomiks. Mõni targem analüütik võiks neist miski eestluse tuuma välja kangutada.
#000008
Olen ise püüdnud kirjutada lasteraamatuid täiskasvanutele. Neile, kes pikka ja rasket teksti ei taha pärast tööd lugeda, aga vana Punamütsikese asemel tahaksid punamütsikest, kes vorsti sööb ja telekat vahib.
#000010
"Kuulsuse narrid" ongi lastefilm täiskasvanutele ja sellisena stiilne. Film rehabiliteerib narrid, kes Bornhöhel olid lollakad. Filmis on nad lihtsad ullikesed, heatahtlikud. Ja see inimlik headus jääb domineerima.
#000011
Kui mõtlema hakkan, on suur osa eesti kunstirahvast parajad narrid. Mina teiste hulgas. Kord ütles mulle hea kirjanike liidu Ingrid, et liidu liikmetest on suurem osa hullud. See meeldis mulle. Küsisin: "Mina ka või?" "Sa oled poolhull," vastas Ingrid diplomaatiliselt. Ilmselt teadmata, kas pretendeerin pärishullude hulka või mitte.
#000012
Sedapidi vaadates on film sellest, et kunsti tegemiseks peab olema hull või vähemalt poolhull. Arusaamine võib muidugi lapsi rikkuda, aga minu meelest tulebki lapsi rikkuda nagu jaksu on. Siis saavad neist ehk mõistlikud inimesed.
#000013
Üka aspekt veel. Film romantiseerib esimest Eesti Vabariiki, kuigi tegevus toimub tsaariaajal ja sada rubla on suur raha, mille eest võib Jaan Tatikas pantida maja, ehitada lennuki ja Saalomon Vesipruul hakata kirjutama surematut poeemi armastusest. Ometi on seal sees igatsus heakodanlise ja turvalise Eesti järele, kus (Bertold Brechti pisut ümber sõnastades) elu oli ilus, vargad varastasid, litsid lõid litsi ja kord oli majas.
#000014
Selline ürgõnneaja kuvand on paljudes kultuurides. Inglismaal kuningas Arthur või miks ka mitte Robin Hood. Ovidiusel "kuldajajärk". Nalja- ja narrinumbrina on nüüd juba inimesi, kes peavad ENSV-d kuldajastuks, kus plombiir oli palju maitsvam. Ju on meil taolist psühholoogiliselt vaja. Nüüdseks uusmütoloogia. Ja Kivirähi Andrus kirjutab juba uutest narridest. Nõukaaegsed narrid on ehk aga Harri Lehiste kodanik Männikese lood.
#000015
Jah, "Narrid" pakub õndsat vana aega, kus kõik inimesed olid head. Ainult koer Pontu, kelle laipa julmalt (krestomaatiliselt, klassikast kõrvale kaldumata), kõigi loomakaitsjate pahameeleks, üle aia loobitakse, on kurjavõitu, aga tema hauale keevitatakse ilus nurkraudadest rist.
#000016
Kunstnikutöö on suurepärane, detaile ja pisiasju pudeneb varrukast. Milline on peldikuputka õues, milline punaveinipudel, mis kosja minnes kamraadidega tee peal pooleni rüübatakse. Millised Jaan Tatika geniaalsed agregaadid kahurina, vesilennukina. Hullumaja puhvet ja paraad! Kostüümid! Jaan Tatika keevitajaprillid sööbisid mällu.
#000017
Vähe virinat ka. Minu jaoks keeras vindi üle, kui kolm kavaleri Ferdinand, Jaan ja Saalomon tulid ühekorraga Agnese kätt paluma. Lõhkus tingliku reaalsuse. Kuidagi oli vaja otsad kokku sõlmida, aga... Nojah, maitse on vist teine. Ei saa nõuda, et koguperefilmis kaunis Agnes mürki jooks nagu Shakespeare ́i Julia, õnnis Saalomon end peldikus üles pooks jne.
#000018
Muuseum kogub inimeste fotosid ja mälestusi Palmse mõisast
#000026
Kodumaine "Suvitajad" jõuab kinoekraanile veebruaris
#000030
Suri filosoof ja literaat Ülo Matjus
#000035
Galerii: Vanemuine saatis aasta ära traditsioonilise aastalõpuballiga
#000051
Galerii: Riho Sibula ärasaatmine Jaani kirikus
#000052
Arhiivide üldinfoarhiiv.err.eeKoopiad ja kasutamineMuuseumKostüümilaenutusTehnilised teenusedHelistuudiodKultuuriteatedKutse andmine
#000053