Veel on kuskil külatänavja üks küla- Katela.Seal on kriuksuv kruusaräbuja üks põõsas – toomingas.
#000004
Minu kodu. Aiavärav,kanad, kass ja koerake.Ema, isa. Kõik on omad.Puudu ainult mina veel.
#000006
Alguses on maju palju,igas õues haugub koer.Aga kui käin kilomeetri,tuleb käänaku, põllud vaid.
#000008
Veidikene pärast ojahakkab rada kerkima.Tühjad tared, külm ja kõle.Ääres tee on põllumaa.
#000009
Saba vehkleb. Kiunub, haugub,aga kett ei lase tulla.Juba maja kuskil paugub.Kes sealt tuleb? Las ta tulla.
#000011
Nagu unest ärkan üles:istun tares käed mul süles.Kõik mu unistused katki.Olen üksi istumas siin.
#000012
Majas millel pole aknaid,uks on viltu, põrand mäda.Kes küll tuleks,tööle hakkaks,et võiks elu edeneda.
#000013
Veel me elame, jah, linnas.Pojake on alles väike,Väga loodan kui ta sirgub,Kodu rajab Katelasse.
#000014
Luuletust inspireeris kirjutama see kaunis koht:
#000015