Kristiina Alliksaar: Vanemuise teatrisaalid on pooltäis
#000000
Vanemuise teatri direktor Kristiina Alliksaar käib tänaseni tihti teatrites etendusi vaatamas ja samas õpib ülikoolis ainet, kus räägitakse tehnoloogialõksudest, millest pääsemiseks polegi tagasiteed.
#000001
Vanemuise teatri direktor ütleb, nagu paljud temavanused teatrini jõudnud inimesed, et tema teatriusk ja -armastus tulid läbi televiisori. Kristiina Alliksaar arvab, et suured teatrid ei ole halvas olukorras: „Suured teatrid on turvatud, pigem me muretseme ka etendusasutuste liidus väikeste pärast. Väikestel ja vabakutselistel on väga raske. Mitmekesisus on meile ka oluline.” Lähiajal ei juhtu küll midagi katastroofilist, usub direktor: „Eesti teater on rohkem kui 150 aastat vana. Elanud üle mõned sõjad ja katkud. Ei tapa see koroona meid ka.”
#000002
Küsin, olles märganud Vanemuise uuslavastuste seas Tiit Palu lavastatud „Niskamäe naisi”, kas teadlikult valitakse kindla peale minevaid tükke. „Muidugi me mõtleme sellele ka,” ütleb Kristiina Alliksaar. „Teater on traditsiooniline kunst ja ma arvan, et aegajalt põhitekstide juurde tagasipöördumine on mõistlik. Selles olukorras, kus sa enam ei suuda infos orienteeruda, ajas, kus kaovad pidepunktid, kõike on palju ja kõik on uus! Siis võib-olla on korraks mõistlik rahuneda ja kuulata teatris vana tõde.”
#000003
Saan ma õigesti aru, et sa pead hakkama kohe teatritöötajatele palka maksma ja raha ei ole?
#000004
Ei, ei, meil likviidsusega muret ei ole. Seda muret, et palgad jääksid välja maksmata, pole. Meil on riigi rahastus ja käesoleva aasta toetusleping sõlmimisel. Sellist kriisi ei ole.
#000005
Kui palju Vanemuise teatris töötajaid on?
#000008
Palka kellelgi vähendanud ei ole. Selles mõttes on teatrid praegu ikkagi hoitud olnud.
#000011
Kas Vanemuise teater on märganud, et seoses Tallinna teatrite kinniolekuga on pealinna publik teid vaatama tulnud?
#000012
Jah. Märkasime. Samas on teatritest rohkem seda tundnud hotellid, spaad ja restoranid. Meil nii just öelda ei saa, et on käidud massiliselt või et pool publikust on juurde tulnud, aga tuldi küll.
#000013
Meil lubatakse nüüd pool panna ja minu jaoks on pool ikkagi pooltäis alati.
#000015
Nüüd kolmapäevast (lehe ilmumise ajal eilsest – MM) hakkavad kehtima uued reeglid ja siis meil tohib kõikjal olla vaid pool saali.
#000018
Urmas Lennuk rääkis, et neil Rakvere teatris on olnud olukordi, kus hommikuks ei ole ühtegi piletit ostetud ja teatrijuhid kaaluvad etenduse ärajätmist, aga siis viimasel hetkel läheb ostmiseks.
#000021
Ma saan inimeste ettevaatlikkusest aru. Kui kassa helistab ja ütleb, et etendus jääb ära või lükkub edasi, siis inimesed on öelnud, et ahah, see on mul nüüd viies kord nii.
#000023
Kuidas sa arvad, kas nüüdne kriis vähendab teatripublikut ka tulevikus?
#000024
Ma arvan, et ei. Ma pigem tajun seda, kuidas inimesed väga tahavad tulla teatrisse, aga osa lihtsalt pelgab.
#000025
Mina käin palju. Eile käisin Endlas esietendusel – Johan Elmi lavastus „Pimevalge”. Väga soovitan. Ma arvan, et mina vist ei olegi näinud laval Carmen Mikiveri nii võimsas rollis. Ta on väga heas vormis.
#000026
Ma teatris ei tunne ennast ohustatuna. Teatrid on sellesse ka väga palju panustanud. Teatris inimesed ei ole purjus, ei räägi kõva häälega, istuvad paigal. Ventilatsioon on tänastes teatrimajades ka väga hea. Teatris ma julgen rahuliku südamega käia.
#000027
Kas ütled ka, mitu korda nädalas sa teatrietendusi vaatad?
#000028
Kriisiajal vähem, aga tavapäraselt vaatasin kolm-neli etendust nädalas.
#000029
Juba enne teatrisse tööle jõudmist ma ikkagi teadsin, mis on teater ja publikuna olin sinna sageli jõudnud. Viljandis teatrit juhtima hakates tajusin, et minu haridus ei ole teatriharidus ja kuna ma ei olnud teatrit enne seestpoolt näinud, oli etenduste vaatamine mõnes mõttes eneseharimine. Enesekaitse ka – et kursis olla, mida keegi teeb, et oskaks kaasa mõelda ja rääkida. See on viinud selleni, et nüüd on teatri vaatamine minu jaoks isikliku hügieeni osa. Ma ei saa ilma selleta enam. See on minu elu, minu päevade osa.
#000030
Ma olen valinud sellise rolli, et usaldan meie kunstilisi juhte. Vanemuises on neid kolm. Olen veendunud, et teater saab toimida ainult nii, et neil on vabadus valida ja teostada sellist programmi, nagu nemad soovivad. See on nende nägemus, mida nad ellu viivad ja minu roll on neid selles võimalikult toetada. Jah, ma arutan kaasa, pakun mõtteid, analüüsin koos, aga lõpliku otsuse ja valiku teevad kunstilised juhid. Muidu tekib rollikonflikt ja me ei jõuaks kaugele.
#000032
Jah, ma läksin tegema teist magistrit ja õpin sotsiaalteaduste osakonnas – muutuste juhtimist ühiskonnas. Selline programm.
#000034
Jäin jah. Taas XXI sajand. Muutused on kiired, kuidas nendega hakkama saada? On sellel midagi pistmist ka kriisijuhtimisega?
#000036
Praegu veel mitte. Peamiselt oleme keskendunud sellele, et aru saada, kuidas toimuvad muutused riiklikul tasandil, mis üldse muutuse läbiviimisega kaasas käib, millega arvesetada, aga sa saad selle taandada ka sellele, kuidas muutusi läbi viia ühes organisatsioonis. Ma olen seda viimast sattunud palju tegema. Kahes teatris. Esiteks tuleb aru saada, mis protsessid muutusega vallanduvad. Mis inimestega juhtub? Psühholoogiline taust – kus tekivad tõrked? Mille vastu ollakse? On eraldi ained, mis õpetavad kommunikatsiooni, ehk seda, kuhu sa peaksid teraviku suunama. Kui hakkad muutust läbi viima, siis kas peaksid...
#000037
Hästi huvitav. Vaat seda läksin õppima, sest tajusin, et mul on vaja teatri kõrvale midagi veel, mis mul aitaks mõtestada seda, mis maailmas toimub. Ja sellega koos ka minu enda kollektiivis.
#000043
Kui palju sina, teatridirektor saad olla oma töös loominguline?
#000044
Ma arvan, et pean olema loominguline. Ma ei ole juhtinud ühtegi teist asutust peale teatri. Võrrelda millegi muuga on mul seega keeruline, aga teater iseenesest on traditsiooniline organisatsioon. Vaatamata sellele võib iga hommik mulle tuua täiesti uue olukorra, mida peab hakkama lahendama. Ma ei saa mõelda endale välja kolme stsenaariumit, mille järgi ma iga kord käitun. Ma pean improviseerima, selleks valmis olema kogu aeg. Pean olema loominguline. Siin ei ole muid variante.
#000045
Omaette põnev teema on, kuivõrd saab teater olla demokraatlik, kuivõrd mitte, kuivõrd saab teatris rakendada kaasaegset juhtimist.
#000046
Olen hakanud aru saama sellest, et oleme praegu ajahetkes, kus lisaks ilmselt üsna tavapärasele generatsioonide vahelisele konfliktile – seda ikka juhtub, põlvkonnad ikka vahetuvad ja sealt tekivad ka probleemid – on meil ka ühiskonnakordade vaheline konflikt. Ehk siis: vanem põlvkond tuleb teisest ühiskonnast, lausa teisest kultuurist. Ja peale tulevad noored, kes on sündinud vabas riigis, nad mõtlevad hoopis teistmoodi.
#000047
Need on ka need mõtted, mille lahenduste leidmisele mu uuesti õppimaminek mingil moel tuge pakub. Ma naudin koolis seda, mismoodi noored mõtlevad. Saan aru, et ma olen sellest maailmast, mis neid kahte maailma natukenegi seob. Ma saan mõlemast aru. Mul on mingi pagas.
#000050
Kuidas sa seda praegu teatris käies tajud, mida piiratud piiranguid arvestama pidav publik tunneb ja mida näitlejad tunnevad?
#000051
Iga teatrietendus, mis saab toimuda, on praegu nagu väike ime. Inimesed on tänulikud. Nii laval kui saalis. Kunagi ju ei tea, millal ja millest võib tekkida paus, kas homme saab lavale mängima. Iga kokkusaamise hetk on erilisem. See on saalis ka tajutav. Selle tänutunde võiksime kaasa võtta ka pärast kriisi.
#000052
Viive Ernesaks: kullerkupp läeb paljajalu
Rapla Riinimanda fenomen hõlmab kombinatsiooni psühholoogiast ja muusikast
Looduse tundmine on elu hoidmise alus
Mart Kivastik: Ma loodan, et maailm pärast seda sõda saab mõnes mõttes kord
Rein Lang: Inimestevahelised suhted baseeruvad väärtustel, mitte mingitel tsirkulaaridel
#000062
Tere sobrama Teatritaskus! Teatritasku on koht, kuhu igaüks võib torgata sõrme ja anda käe. Teatritasku on koht, kus elu saab kokku teatriga. Teatritaskus on Raplamaa ajalehe Nädaline kunagine lisa Teatriküljed. Teatriküljed on ilmunud 2006. aasta algusest ja tasapisi võiks taskupõhjast leida kõik seniilmunud ja just ilmuvad lood. Monoloogid, dialoogid, intervjuud... kõik eesmärgil, et taskupõhja tekiks teatripilt. Ehk saab siit isegi vastuse, miks teater on, mis teater on? Tasku täieneb ajas. Ja kui sa juba siin käid, siis kirjuta ka midagi! Eesriie avaneb.
#000066
Teatritasku on koht, kuhu igaüks võib torgata sõrme ja anda käe. Teatritasku on koht, kus elu saab kokku teatriga. Teatritaskus on Raplamaa ajalehe Nädaline kunagine lisa Teatriküljed.
#000067
Teatriküljed on ilmunud 2006. aasta algusest ja tasapisi võiks taskupõhjast leida kõik seniilmunud ja just ilmuvad lood. Monoloogid, dialoogid, intervjuud... kõik eesmärgil, et taskupõhja tekiks teatripilt. Ehk saab siit isegi vastuse, miks teater on, mis teater on? Tasku täieneb ajas. Ja kui sa juba siin käid, siis kirjuta ka midagi!
#000068