Ühel päeval 2005a varasügisel saabusime abikaasaga Nõvale, et oma silmaga vaadata üle saadaval maalappe. Rannas, mereäärsed krundid jätsid meid suht külmaks. Intrigeerivam oli pakutav Oti kinnistu suurusega 8ha. Helge männimets võlus abikaasa südame. Minu fantaasia hakkas lendama kõrgemal künklikul maastikul krundi keskel. Käivitusid minu, kui arhitekti kontrollimatud refleksid ehk disainiideed. Siiski suureks miinuseks oli veekogu rajamise võimaluse puudumine ja potentsiaalne ehitusala Oti kinnistust läänes ja Nõva maastikukaitse ala vahel. Võis kindel olla, et see ühel päeval täis ehitatakse ja oleme taas privaatsest ruumist asustuse keskel. Suundusime siis koos seda maa-ala vaatama.
#000002
Ühtäkki seisime mõlemad vana mereluite tipus, jalge all lookles jõgi, ees laius iidne mererand. Hindasime mõlemad sõnatult omaette ümbrust. Paar minutit pingelist vaikust. Ei tea mis teine arvab? Üheaegselt tegime lahti oma suu ja sõnum oli lihtne „Võtame ära!“
#000003