Surnult sündinud laste pered peavad ebaõiglaseks, et neil ei võimaldata panna oma lapsele ametlikult nime ning neile ei laiene õigused mitmetele toetustele ja hüvitistele. Valitsuse vahetamise järel tegeleb neile peredele võrdsete võimaluste tagamisega sotsiaalministeerium minister Signe Riisalo juhtimisel, kes lubab sünnitushüvitise maksmise küsimuse viia valitsusse.
#000004
"Teise lapsega me olime täiesti rahulikud. Valmistasime ette, et varsti on venna tulemas ja et sina oled siis suur poiss. Kuskilt meile ei tulnud selliseid sõnumeid, et miskit oleks halvasti. Kõik oli hästi," räägib ka isa Matti Orav.
#000007
Sünnitustähtaeg oli eelmise aasta emadepäeval, 10. mail. Kuid pisipõnn ei kiirustanud.
#000008
Ta tegi oma beebikõhust veel pilti, aga tunne oli väga vale. Tagantjärele ta teab, et poeg oli selleks ajaks kõhus juba surnud.
#000010
"Tollel õhtul magama minnes ma enam tema liigutusi ei tundnud. Ja see oli tegelikult ebatavaline, sest ta kunagi ei lasknud magada. Ta alati siputas siis, kui oli magamamineku aeg," ütleb Agnes. "Järgmisel päeval ma jalutasin oma vanemat last magama, vaatasin taevasse ja mõtlesin, et nüüd on küll midagi valesti."
#000011
Ta lasti ööseks koju, ent järgmisel päeval pidi ta koroonapiirangute tõttu ikkagi üksi oma surnud last sünnitama minema.
#000014
"Järgmine päev ma viisin Agnese haiglasse ja ma sõitsin tagasi pojaga oma maakodusse. Poja jäi tee peal seal tuttu. Ja ma läksin sinna tuppa ja mõtlesin, et mida Agnes praegu teeb seal, et Agnesel on väga keeruline, ma ei saa talle toeks olla kuidagi. Ja siis ma nutsin," räägib Matti, kuidas oli naisest sel keerulisel hetkel eemal olla.
#000015
Sünnituse käigus said vanemad telefoni teel suhelda ja tuhude vahel pani isa pojale nimeks Miikael.
#000016
Pisipoisi olemasolu meenutavad vaid paar üksikut fotot - üks pildistas ema ultraheliaparaadi ekraanilt salaja, teise tegi ta lapsest pärast sünnitust, sest nii soovitas kriisinõustaja. Isa sai Miikaeliga kohtuda ja hüvasti jätta alles krematooriumis. Urn lapse tuhaga veel ootab mahamatmist.
#000017
Matti ja Agnes pole oma tragöödias kaugeltki üksi. Eelmisel aastal sündis Eestis surnult 28 last, varasematel aastatel on neid olnud kuni 50 ringis.
#000019
Paljud neist lastest on maetud nn vaikuse laste kalmistule Harju-Ristil - hauakivi on ainus koht, kuhu lapse nime mitteametlikult panna saab.
#000021
Seda, et pered tahavad surnult sündinud lapsele nime panna, näeb ITK sotsiaaltöötaja Marika Lass iga kord. Ta puutub kokku kõigi selliste peredega, et neid leinaprotsessis aidata. Õigusi, mis neile samuti laieneks, pole just palju.
#000024
Nõnda jäi Miikaeli olemasolust jälg üksnes tema haiguslukku.
#000029
Seejuures on vahe juuspeen – kui Miikael sündinuks elusana ja jõudnuks teha kasvõi ühe hingetõmbe, saanuks ta nime ja isikukoodi ning pere riiklikku sünnitoetust.
#000030
Veel kümme aastat tagasi sai ka surnult sündinud lapsele nime panna, ta sai isikukoodi ja kanti rahvastikuregistrisse. Ent siis muudeti seadust ja need lapsed jäid ametlikult nimetuks.
#000036
Tähelepanuväärne on, et siseministeerium tahtis veel möödunud aastal, mil kurikuulus nimeseadus kooskõlastusringil oli, jätta surnult sündinud lapsed ühemõtteliselt nime saamise õigusest ilma, aga sotsiaalministeerium sellele heakskiitu ei andnud. Vastuolulist seadust pole siiani vastu võetud - uus valitsus saatis selle möödunud nädalal siseministeeriumile tagasi.
#000042
"Need, kellel laps sünnib ja elab mõne aja, nendel selles mõttes on lihtsam, et nad saavad lapsele nime panna, nad saavad riiklikku sünnitoetust, matusetoetust on neil võimalik taotleda, kõik sellised asjad on nende jaoks olemas. Aga need pered, kellel on surnultsünd, siis nemad võivad jääda, jah, neisse seaduseaukudesse kinni ja langeda bürokraatia meelevalda," möönab MTÜ Vaikuse Lapsed juht Triinu Tints.
#000048
"Enamik õigusi, on need siis erinevad puhkused, toetused, on seotud lapse olemasoluga. Ja seetõttu, kui laps on sündinud surnult, siis tegelikult enamike nende hüvede üle vanematel õigust ei tekigi," tõdeb sotsiaalministeeriumi laste heaolu osakonna juhataja Hanna Vseviov.
#000051
Teise käega aga võtab riik neilt peredelt üht-teist ka ära. Kui praegu kestab rasedus- ja sünnituspuhkus 140 päeva, siis uue seaduse järgi selline mõiste kaob ning asemele tuleb üksnes vanemapuhkus. Ja lapse kaotanud emadel lõppeb õigus vanemapuhkusele 30 päeva möödumisel lapse sünnist.
#000054
Sotsiaalministeerium aga ütleb, et tegelikult on hoopis praegu neile peredele vastu tuldud ja seaduse järgi ei peaks 140-päevane sünnituspuhkus neile laienemagi.
#000056
"Vankriga läks mul väga hästi, sest et ma olin vankri oma tuttavatele välja laenanud oma eelmisest lapsest ja ma põhimõtselt sain sellest niimoodi lahti, et ma ei pidanud seda enam nägema. Ja ülejäänd asjade ma lihtsalt jagasin laiali," ütleb ema Agnes Pitka.
#000059
"Surnult sündinud lastega seoses on meil ministri ettepanek olnud, et maksta ka nendel juhtudel sünnitoetust laste eest. Täna sellist võimalust meil seaduses ei ole ja ma leian ise ka, et see on väga põhjendatud," ütleb Lea Danilson-Järg veel viitega Riina Solmanile.
#000060
Agnes Pitka ja Matti Orava suurim soov on, et nende laps saaks ametliku nime - Miikael Orav - vähemalt tagantjärelegi.
#000069
"Ta sündis 41. rasedusnädalal. Ta oli inimene," põhjendab Agnes.
#000070