Mängija võtab endale hävitaja rolli, kes koos meeskonnaga peab New Los Angeles tänavad puhastama karvastest Marsilt pärit nuhtlustest. Meeskond muidugi ei tee suurt midagi peale naljatamise ja mängija mõnitamise, sest ootavad põrumist, et ise hävitaja roll üle võtta. Mäng alustab kiiresti, sest midagi keerulist siin ei ole – kokku on 3 erinevat relva, ja 2 tagavara abivahendit täbarateks olukordateks. Tegevus toimub alati ühes kolmes võimalikus suunas – paremalt, vasakult või otse ning nagu tänapäeval on kombeks saanud, siis mida rohkem karvaseid jäneseid Marsilt hävitada, seda kiiremini saavad relvad igasuguseid uuendusi.
#000003
Põhifunktsiooniks olev tulistamine on päris sujuv ja nauditav ning mäng kindlasti ei ole raske – kuni kindla momendini kui hullumaja käivitub. Vaenlaseid on kolme tüüpi – tavaline pehme jänku, kes peale paari lasku muutub koletiseks, mõned suhteliselt ohutud väikesed raskelt tabatavad skaudid ja hiiglaslikud jänesed. Eelnevalt mainitud tagavara relvad on äärmiselt oluline ressurss, sest ühel momendil on vaenlaseid igas suunas, seega siis on vajalik nad kõik ühte kohta kokku koguda või näiteks igas suunas eemale tõigata, et ennast päästa. Laskmine on kerge ja isegi kõige täpsem laskur ei suuda kõiki vaenlaseid tõrjuda, seega tagavara või teisejärguliste vahendite kasutamine on koht, kus mängija oskus ja kogemus mängib enim rolli.
#000004
Igasugune tegelase kontrollimine on intuitiivne ja kes varem on FPS või VR mänge proovinud ei näe kindlasti mingisugust takistust. Esimene probleem tuleb ilmsiks kui kõik kolm relva on leitud. Relva saab vahetada küljenuppudega, kuid need liiguvad ainult kindlas suunas, seega Pellet Pistol (kõige esimene ja nõrgem relv) on kasutuna lihtsalt tülikas ajaraiskamine kui pidevalt tuleb üle selle liikuda, et saada teisi paremaid ja efektiivsemaid valikuid. Kõige tugevam aspekt kogemuse juures on visuaalid. Multifilmilik keskkond on “Rick and Morty: Virtual Rick-ality” ja “GNOG” sarnane ning tundub, et “Hangry Bunnies From Mars” kinnitab, et taoline stiil on VR mängude jaoks suurepärane valik.
#000005
Tunnistan, et mõnda aega nautisin meeskonnakaaslaste norimist ja naljatamist, kuid lõpuks ammendas see aspekt ennast täielikult. Reaalsuses lihtsalt tulistan jäneseid ja ongi kõik. Mäng toimib enda žanris suurepäraselt kui seda mängida lühikeste kordustena – 30 kuni 45 minutit korraga ja nii näiteks kord nädalas. Selliselt selle mõju, huumor ja atmosfäär ei väsita ja meelelahutusena täiesti toimib. Juba tunnikene korraga on liiga palju ja tegevustik kukub täiesti ära. Soliidne mäng enda žanris, mis pakub silmailu, kuid sellega suuresti ka piirub.
#000006
+ Kerge ja sujuv liikumine
+ Meeskonnakaaslaste kommentaarid on tõepoolest naljakad
+ Kiiresti saab edasi anda virtuaalset kogemust
#000007
– Enda žanris ei too midagi uut ega tõuse eriliselt esile
– Korduvmängimise väärtus on olematu
– Muutub igavaks peale lühikest sessiooni
#000008
Raiko on eluaegne videomängur ja maailmas tuntud video- ja lauamängu kollektsionäär. Matemaatik ja endine ehituse peatöövõtja ja/ning projektijuht on täiskohaga rahuvusvaheline meelelahutuse ajakirjanik. Abikaasa ja nelja lapse kõrvale aega leida pole kerge, kuid suurimaks kireks videomängude juures on JRPG ja kaklusmängude žanrid, lauamängude puhul strateegia ja deck-building.
#000009
You may like these posts
#000010
Siil Sonicu mäng ei olegi halb? “Sonic Frontiers” on seeria uus standard
#000020