Millal ja kus on vana foto tehtud?
#000000
Reti: Vana foto on tehtud 1991. aasta augusti lõpus Otepääl vanaema ja vanaisa juures. Olin suvel saanud seitsmeaastaseks, mis tähendas, et olinlõpuks "suur" ja valmis kooli minema. Emme-issi olid sel suvel aga ärevad jamures, sest räägiti Soome kolimisest.
#000001
Reti: Augustis tegi isa meist pilti, et vanaemale ja vanaisale jääks mälestus, juhul kui me ei peaks kaua kohtuma. Õnneks läks kõik hästi, ärevad ajad möödusid ja mina sain sõpradega kooliteed alustada.Milliseid mälestusi vana foto vaatamine esile kutsub?
#000002
Reti: 1991. aasta oli minu jaoks põnev – täitusid soovid, mida eelmisel kevadel 12-lehelist sireliõit neelates olin soovinud. Sain imeilusa välismaa nuku – oma esimese Barbie – ja päris oma väikese venna!Tiia Adeya: Minu jaoks oli 1991. aasta äärmuste aasta. Aasta esimeses pooles valitses rõõm kauaoodatud poja sünnist ning teises pooles ebakindlus pere ja kodumaa tuleviku pärast. Kuna sõbrad juba elasid Soomes, ei tundunud sinna kolimine kättesaamatuna. Ärevust tekitas mõte siinsete lähedaste mahajäämisest. Õnneks läks kõik siiski hästi! Meie lapsed said turvalise ja vanemate lapsepõlvega võrreldes küllusliku lapsepõlve vabal Eestimaal. Neil on olnud vabadus, valikuvabadus ja võimalused. Saime perega reisida – midagi, millest meie omal ajal unistadagi ei osanud. Tänu sellele on lastest saanud laia silmaringiga ja targad inimesed.Mikael: Teiste vaatevinklist on kõige selle kohta huvitav kuulda. Ise ma küll ju nägin, aga mida iganes mälu talletada suutis, see ununes sama kiiresti. Kuskil kindlasti on mingi samastumine nende emotsioonidega olemas, aga ise ma neid läbi elama ei pidanud.Millal ja kus on tehtud uus foto?
#000003
Reti: Uus foto on tehtud 2019. aasta juulis Tartus vanematekodu aias. See praegune suvi on esimene, mil mu vanemad elavad üksi Tartus, sest kevadel kolis ka mu vend kodust välja Tallinna elama.Mikael: Ja kõige toredam selle juures on näha, et ema sai endale uhke lillepõõsa, mille taustal saame nüüd pilti teha. Värvid on kirevamad, kõik on suuremaks kasvanud, elugi mingis mõttes suurem ja värvilisem. On palju, mille üle tänulik olla!
#000004
Reti: Käime vennaga Tartus vanemate juures väga tihti. Mikael tänu oma tööle pea iga nädal ja mina vähemalt kaks korda kuus. Otepää maakodu külastame nüüd harvem, sest vanaisa on surnud ja vanaema käib pigem Tartus ennast tuulutamas. Olen väga õnnelik, et Eestisse ja Tartusse elama jäime. Reisid Soome on pärast vanemate räägitud lugu alati erilised olnud.
#000005