Keel justkui elab. Keele kohta ei saa ju öelda “asi”. Ta sünnib, elab ja halvimal juhul ka sureb. Elab koos rahvaga ning elab üle sõjad, näljahädad, võõrvõimud. Kannatab ning õitseb koos inimestega, meenutagem kas või laulva revolutsiooni aega! Keel elab ka minu mõtetes, kogeb ja väljendab minu emotsioone ning reageerib välistele impulssidele. Keel emotsioonidega ongi minu väljendusvahend ning päris minu keel sünnib minu sees.
#000008