Adhesiivse kapsuliidi ehk külmunud õla diagnoos on koerte esijala lonke põhjusena pigem harv nähtus. Carr jt (2016) uuringus osales 8 koera (3 krantsi, 3 welshi corgit, üks saksa lambakoer ja üks beagle vanuses 3-12a).
– Koertel esines krooniline ühepoolne esijala longe 4-6/6, kaasnes valu õlaliigese painutus-sirutusliigutusel ning piiratud liikuvusulatus probleemses õlaliigeses. Neljal patsiendil ei saadud valu tõttu testida liigesliikuvuse ulatust painutus-sirutus ja abduktsiooni suundades. Kahel koeral tekkis valu harjaülise lihase ning õlavarre kakspealihase palpeerimisel, kahel koeral küünarliigese mediaalse osa palpeerimisel. Kuuel koeral kaasnes suur lihaskõhetumine õla piirkonna lihastes, kahel koeral kerge atroofia.
– Röntgenülesvõtted, ultraheli ning MRT näitasid muutuseid liigest ümbrisevatest struktuurides: liigesturse, artriit, liigeskapsli paksenemine, sidemerebend (MGHL), kõõlused (osalised rebendid, kõõluse paksenemine, pitsumine), lümfisõlme suurenemine.
– 5 koeral teostati ka artroskoopiline lõikus.
– Konservatiivse ravina põletikuvastased ravimid ja tramadol, lisaks glükosamiin/kondroitiin preparaadid ja omega 3 toidulisandid. 7 patsienti said füsioteraapiat, mis koosnes manuaalsest teraapiast (massaaž, venitusravi, passiivse liikuvusulatuse harjutused, liigesmanipulatsioonid), ultraheliravist, TENSist, laserravist ja magnetravist. 5 patsienti proovisid ka veealuse kõnnilindi kasutamist, kuid sellest loobuti lonke suurenemise tõttu. Lisaks kasutati viiel koeral lööklaineravi (3 seanssi), kelledest kahel märgati kerget lonke vähenemist.
– 12-29 kuu möödudes ravist leidsid viie koera omanikud, et ükski teraapia ei aidanud ravida nende koera seisundit, kuigi kaks omanikku tõdesid, et koer tundis end mugavamalt peale füsioteraapiat.
#000000
– Hobuse kehaehituse sobivus spordialaga
– Kabjad: väär kabjahooldus tekitab trigerpunkte, eriti kompkapjade, pika varbaosa, madala kannaosa ning varba telje murdumisel tahapoole.
– Ratsaniku rüht ja asend sadulas.
– Lihase/kõõluse rebendid või jäikus
#000003
Arvatakse, et 80% 8-aastastest koertest esineb mingit sorti artriiti. Vanema koera puhul märgatakse looma aktiivsuse ja energiataseme vähenemist, liikumisrõõmu kadu, mida seostatakse faktiga, et loom on vana ning erilist tähelepanu ei pöörata. Tähtis on aga märgata valuilminguid koheselt.
#000004
Vananedes väheneb hobuste jõud ja painduvus. Samuti alaneb organismi stressitaluvus ja vastupanu infektsioonidele. Liikumine võib muutuda raskemaks ning pole enam nii nauditav, vigastused ja haigused ilmnevad sagedamini ja nendest paranemine ei pruugi kerge olla.
– Nagu ka inimesed, kaotavad hobused vananedes lihasmassi, mis asendub rasvkoega. Enamik üle 20 a. hobustest põevad artriiti. Suur kehakaal mõjub aga liigestele. Regulaarne kerge liikumine on liigestele ravi. Seega oleks mõistlik hoida hobust 5-7/10 keha konditsiooni skaalal ning hoida neid väljas liikumas.
– Keha vananedes suureneb resistentsus insuliinile, mis raskendab glükoosi ainevahetust.
– Terve hobuse keha toodab liikumise tulemusena kortisooli, mis mobiliseerib glükogeenivarusid. Kuid vana hobuse kortisooli tase ei tõuse treeningu järgselt enam samamoodi nagu noorematel ning taastumiseks kulub rohkem aega.
– Aeroobne võimekus väheneb peale 20. eluaastat. Süda ei suuda pumbata enam nii suurt verekogust ühe löögi korral kui noorema hobuse puhul. Seega peaks olema sooja ja niiske kliima korral ettevaatlik vanema hobuse treenimisel. Vanema hobuse süda peab töötama rohkem ning keha temperatuur tõuseb kiiremini kui nooremal hobusel. Isegi, kui hobune higistab tavapäraselt, ei suuda hobune enam samas mahus tööd teha.
#000007
Kuigi liigeshädad on tavaliselt suurt tõugu koerte probleem, on leitud, et 20% kõikidest koertest põevad mingil eluhetkel artriiti. Artriit on suurim kroonilise valu põhjustaja.
Koerte liigesvalu põhjused võivad olla arengulised (levinumaks küünarliigese ja puusaliigese düsplaasia) või degeneratiivsed (osteoartriit).
#000008
Kallakust alla liikudes ilmneb hobuse küünarliigeses ebanormaalne liikumine, mida varasemalt on veterinaaride poolt nö tavaliseks peetud.
• Kõhrekahjustus ilmneb õlavarre-, kodar-ja küünarluul, lisaks ka veri sünoviaalvedelikus.
• Sharon May-Davis’e poolt avastatud küünarliigese artriidi korral puudub iseloomulik longe, kuid kaasub iseloomulik “topeltliikumine” küünarliigeses kallakust alla liikudes.
• Kõhre kulumine küünarliigeses on alati suurem püstisema kabja korral ning see võib esineda kõikidel ratsa või rakendis käivatel hobustel.
#000011
Konservatiivsest põlve ristatisideme ravist koertel
#000015