Rain Rähn “jahib” vikerkaari ja virmalisi
#000000
Saare vallas Kallivere külas elav Rain Rähn (33) tavatseb üsna sageli taevasse vaadata. Ei, ta pole lennujuht ega ilmavaatleja, vaid tõsine hobifotograaf. Tema taevapiltide näitust saab vaadata veebruari lõpuni Saare rahvamajas.
#000001
“Maapealsed asjad püsivad vahel ka muutumatuna, aga taevas muutub kogu aeg. See on üks põhjus, miks mulle meeldib taevas toimuvat pildistada,” ütles Rain Rähn.
#000002
Kes proovinud on, need teavad, et täiskuud ja kuuvarjutust, tähistaevast, vikerkaart, virmalisi ja põnevaid pilvi pole üldse lihtne pildile saada. Rain Rähni sõnul on vaja selleks teadmisi, kogemusi ja head fototehnikat. Ning õnne peab ka olema.
#000003
“Virmaliste teke on näiteks päris hästi prognoositav ja info selle kohta internetist leitav. Sama kehtib helkivate ööpilvede kohta. Aga kui taevas sel ajal pilves juhtub olema, siis pole ette teadmisest midagi kasu,” ütles Rain Rähn.
#000004
Tal endal on õnnestunud virmalisi päris mitu korda pildistada. Eriti uhke virmalistemöll oli tema sõnul Eestimaa taevas möödunud aasta 17. märtsil.
#000005
14. detsembril õnnestus Rainil jäädvustada virmalised, mis paistsid silma tugeva punaka tooniga. Raini sugulane, kauaaegne Luua metsanduskooli õpetaja Aime Oole teadis rääkida, et punaseid virmalisi olevat nähtud ka enne viimast sõda ja enne 1949. aasta suurküüditamist.
#000007
“Ei tea, millised suured vapustused meid siis nüüd ees ootavad?” küsis Rain Rähn.
#000008
Möödunud aasta septembris õnnestus tal pildile saada täielik kuuvarjutus.
#000009
“Tookord oli mul omajagu õnne,” ütles Rain. “Täisvarju faas pidi saabuma pärast kella viit hommikul, aga mul läks juba pool kolm uni ära. Kui aknast välja vaatasin, siis nägin, et vihma sajab. Kella viie paiku läksin siiski vihmavarju ja fototehnikaga välja. Äkki tekkiski pilvedesse korraks auk ja ma sain pildi ära teha. Ning oligi kuuvarjutus “purgis”!”
#000010
Helkivate ööpilvede uurimine tõi omal ajal Tõravere observatooriumile palju kuulsust: see teadusasutus oli üks kahest maailma helkivate ööpilvede vaatlus- ja uuringukeskusest. Olin sellest palju kuulnud, aga seda, millised need helkivad ööpilved on, nägin esimest korda Rain Rähni möödunud aasta 6. juulil tehtud fotolt.
#000011
“Helkivate ööpilvede tekkimine, liikumine ja hajumine on pilt, mida võiks vaatama jäädagi,” kinnitas Rain Rähn. “Need pilved tekivadki enamasti ajavahemikul jaanipäevast juuli alguseni.”
#000012
Huvitavaid taevanähtusi käib Rain tavaliselt pildile püüdmas kodulähedasel Kallivere voorel. Et pildistada tuleb enamasti pika säriajaga, kinnitab ta kaamera statiivile ja paneb kaamerale ette valgusjõulise objektiivi.
#000013
“Ettevalmistus on enam-vähem sama nii siis, kui tahad virmalisi pildistada, kui ka siis, kui tahad tähti või Linnuteed jäädvustada,” ütles Rain Rähn.
#000014
“Seitsme võtte ajal pilt kogu aeg muutus, nii et pärast ei suutnud ükski programm ega ka mina ise panoraami kokku panna. Terve aasta mässasin sellega ja alles vahetult enne näitust sain selle kokku — taevatähtede järgi,” sõnas Rain Rähn.
#000018
Kui 21 fotost koosnev näitus jaanuaris avati, sai publik kuulata ka Raini selgitavat juttu piltidel kujutatud taevanähtustest. See osutus nii põnevaks, et Rainil tuli möödunud pühapäeval anda rahva tungival soovil “kordusetendus”. Ega see publikumenu ime olnudki: Rain on taevanähtuste kohta väga palju lugenud nii raamatutest kui ka internetist ning suhelnud selle ala asjatundjatega. Kui ta näiteks pilvede liigi määramisega hätta jääb, võtab ta ühendust noore, aga juba tunnustatud pilveeksperdi Jüri Kamenikuga Tartu ülikoolist.
#000020
Kui tema taevanäitus Saare rahvamajast maha võetakse, rändab see edasi Elistvere looduskeskusse.
#000028
Koroonapiirangud muutuvad üle Eesti ühtlasemaks
#000032