“Kas kristlik võrdubki üldinimlikuga, ei midagi spetsiifilisemat? Või: kas nimetatud väärtused on omased vaid kristlusele? Kas kunsti hindamine kristlikel alustel arvestabki üldse kunstilist kujundit või taandab selle hoopis mingile selgesti sõnastatavale sõnumile, koguni ideoloogiale?,“ küsib ajakirjas Teater. Muusika. Kino kultuuriväljaande peatoimetaja Madis Kolk (pildil). Sellised küsimused võivad tema sõnul esile kerkida ka Pimedate Ööde Filmifestivali (PÖFF) kontekstis.
#000002
Juba alates 2014. aastast PÖFFi programmi teiste žüriide seas ka oikumeeniline žürii, mis „tõstab esile neid filme, mis esindavad olulisel määral kristlikke või lihtsalt üldinimlikke põhimõtteid, empaatilist ja üksteisega arvestavat elukorraldust, traditsioonilisi eluväärtusi ja elu pühadust.” „Juba see lühike määratlus võib kirikukaugemas kinohuvilises tekitada poleemikasoovi,“ nendib Madis Kolk. „Ainuüksi see aspekt, et oikumeeniline žürii hindab traditsioonilisi eluväärtusi, et see kattuks poliitilise konservatismiga ja viimane omakorda „parempopulismiga”. Loo autori sõnul samastatakse neid justkui enesestmõistetavalt samastatakse kristlike väärtustega.
#000003
Palju möödarääkimisi tulebki Madis Kolgi sõnul sellest, et igapäevaelus on suuremale osale inimestest asjade ja nähtuste vaimulik perspektiiv tundmatu. „Vaimulikku elu pole lihtne mõista, kuid ainus moodus sellest rääkida ei ole „piibliga pähe tagumine” – see saab olla ka salapärane, poeetiline ja ilus,“ märgib Kolk. Tähtis pole mitte ainult see, mida kujutatakse, vaid ka see, kuidas seda tehakse. „Kõigest saab rääkida austusega ja kõigest saab rääkida kõrgilt; mitte ainult kristlik kunst, vaid igasugune kunst püüdleb ju ideaalis esimest – vastasel korral poleks oma sõnumit vaja kunstiteose raami asetada,“ ütleb kultuuriajakirjanik.
#000004
Et Madis Kolk ise on olnud festivali oikumeenilises žüriis viiel aastal seitsmest, kinnitab ka ilmikust liikmena, et žürii on filmide hindamisel alati lähtunud eeskätt ikkagi kunstilistest kaalutlustest. „See ei tähenda, et need lahkneksid ja eristuksid kuidagi filmi kristlikest või üldinimlikest põhimõtetest, küll aga peab filmi „sõnum” sisalduma tema „meediumis”, mitte seda suunama või endale allutama,“ täpsustab Kolk. „Mitte ainult oikumeenilise žürii lemmikfilm, vaid iga kunstiteos peaks ju ideaalis püüdma meil aidata luua suhet tundmatuga. Mitte taandama seda tuntule ega ka mitte definitsioonidega tühistama, samuti mitte öeldes, kuidas inimene tohib või ei tohi toimida, kuid seadma meid pidevalt silmitsi millegi meist suuremaga, mis ei ole täiel määral meie kätes, olgu see siis sünd ja surm või kliima soojenemine.“ Oma artiklis öeldut avab ta detailse ülevaatega, milliseid filme ning milliste põhjendustega on alates 2014. aastast pärjatud.
#000005
„Kristlik vaade” kunstile erineb konfessiooniti tuntavalt, leiab artikli autor, ent kinnitab, et oikumeeniline žürii otsib just nimelt ühisosa. „See ei tähenda erinevate käsitluslaadide nivelleerimist, kuid žürii edastatav sõnum peaks need vaated endas ühendama ja andma nende põhjal konfessioonide ülese vaate, eriti kontekstis, kus näeme, kuidas paljusid kunstisse puutuvaid hinnanguid langetatakse poliitilistel ja ideoloogilistel alustel,“ täpsustab Kolk.Oikumeenilise žürii kaasamisega samast, 2014. aastast kuulub PÖFF rahvusvaheliste A-kategooria festivalide hulka. Oikumeeniline žürii on ka teistel selle kategooria festivalidel; Cannes’is näiteks juba alates 1974. aastast.
#000007
Selle nädala “Kirikuelu” saates: kirikuarhitektuur ja teoloogia II
Tänu XXX Kirikukogu hiigeltööle saab EELK astuda uude ajajärku
Vaimulike konverentsil arutletakse hirmu ja armu teemadel nii kirikus kui ühiskonnas
Erilisest olukorrast väljuvad koolid tugevamana
#000009
"Tänulikkus võib olla nii reaktsioon, hoiak kui ka iseloomujoon. See viimane avaldub kestvalt erinevates eluolukordades. Tänulikkus tähendab sooja heasoovlikkuse tunnet ja tegusid, mis seda tunnet väljendavad."
#000011
"Kindlustunne on elus praegu kõige olulisem. Seda me välistes asjades väga ei leia. See tuleb seest, sisemise väärtuse läbi. Kindlasti on kiriku järjepidevusega hoitud tavad ja arusaamad inimesele toeks. Kirikus on kindlustunde elemendid, millega inimene saab hakata oma elu taas täitma."
#000012
"Niisugustel hetkedel, mil Issand tundub olevat selja pööranud, on kõige olulisem temast mitte lahti lasta. Vastupidi: haara temast veel kõvemini kinni. Ja siis tunned sa erilist rõõmu."
#000013
"Nimi Jeesus on ülimalt tähendusrikas: heebrea Jehosua tähendab “Jumal on pääste”. Sellele tähendusele vastab ka Jeesuse eluülesanne, mis seisneb oma rahva päästmises pattudest. See lühike lause edastab Jeesuse elutöö mõtte ning eesmärgi, mis kõigile inimestele saab teatavaks alles Jeesuse ristisurmaga ja ülestõusmisega surnuist."
#000015
"Eks see ole keeruline küsimus, kes on kristlane. Augustinuse järgi niikuinii nähtamatu ja nähtava kiriku liikmed ei kattu. Kristlasi võib olla nende seas, kes ei ole kiriku liikmed, ja kõik kiriku liikmed ei tarvitse olla kristlased."
#000017
"Mõnikord oleks targem lõigata suur oks väiksemaks või maha selleks, et päike ulatuks alumiste okste juurde. Suur vaimulik juht näeb võimalusi astuda samm kõrvale nii, et nähakse paremini Kristust – kogudust, mis on Kristuse ihu."
#000020
"Tuul hellitas viljapõldu ja seda vaadates meenusid mulle Uku Masingu sõnad, et kui vanasti räägiti tuulest, siis kõneldi hoopis Jumala vaimust."
#000022
"Johannese eeskujust on meil palju õppida: „Tema peab kasvama, aga mina pean kahanema“ (Jh 3:30). Selline elu- või südamehoiak kasvagu meis kõigis."
#000025
"Vahel kuuleme, kuidas keegi ütleb kas siis iseenda või kellegi teise kohta, et “mul/tal pole midagi hinge taga”. Enamasti mõeldakse selle all, et pole hetkel materiaalseid võimalusi ja tuleviku jaoks sääste. Olen siis mõelnud,, et see väljend sobib väga hästi iseloomustama ka inimese vaimset olukorda."
#000027
"Jõuludes taipame, kuidas muidu nii hääletu, käest libisev aeg saab korraga kuuldavaks, nähtavaks ja taibatavaks. Kuuldud Jumala sõna saab kuulaja ehedalt kätte ning loob ja uuendab teda. Nii saab inimene sõnast nõnda puudutatud, et sõna hakkab teda kandma, teda pidama."
#000028
Martin Lutheri järgi on Jumal seadnud nii vaimuliku kui ilmaliku valitsemisviisi
“Vestlusi usuelust”: Gloria, päevapalve ja pühakirjalugemised jumalateenistuses
Jaakobitee rändurid kogunevad sõbrapäeva eel
Vaimulike konverents võttis suuna ühtse peajumalateenistuse korra koostamisele ja kasutuselevõtmisele
#000029