"Pildid näituselt" on vene "Võimsa rühma" helilooja Modest Mussorgski tuntumaid teoseid, mis kirjutatud 1874. aastal programmilise, 10-osalise klaverisüidina. Mussorgski sai inspiratsiooni sõbra ja kunstniku Viktor Hartmanni näituselt ning mõjukamad pildid maalis helilooja muusikasse. Karakteerne teos ent ei saanud helilooja eluajal tuntuks, selle tähetund saabus alles siis, kui prantsuse helilooja Maurice Ravel lõi 1922. aastal sellele väärika orkestratsiooni, mis tõi veel enam esile vene muusika avarat hinge ning majesteetlikkust. Seda versiooni autor ise enam ei kuulnudki.
#000006
Aastakümnete vältel on teos pakkunud indu ja võimaldanud uusi aranžeeringuid ning interpretatsioone klassikalise kitarri, jazzkoosseisude, rock- ja metal-bändide tõlgendusteni välja.
#000007
146 aastat teose loomisest hiljem on monumentaalne "Pildid näituselt" taas leidnud uudse kõla, seekord eesti jazzpianisti Kristjan Randalu ning ameerika sopransaksofonisti Dave Liebmani nägemuse läbi.
#000008
Kristjan Randalu sõnul lähtus ta teose uusloomisel täielikult partituurist ning kõigist kirjapandud detailidest. Ta oli originaalvarianti küll noorena harjutanud, kuid mitte kunagi kontserdil esitanud, nooti on ta aastaarvuna kirjutanud 1998, ent see eksemplar on enne juba kuulunud ta pianistist isale.
#000009
Randalu meisterlik klaverimäng väärtustab teose esialgse, klassikalisele pianismile rajatud versiooni ning pianisti enda sõnul polnud tal tingimata vaja lammutada toimivat.
#000010
"Enda jaoks otsin ma sellistest ettevõtmistest uut ja veenvat tervikut. Kui läheneda klassikalisele materjalile nagu alternatiivsetele "standarditele" ja kasutada seda muusikat lihtsalt vormilise kestana - see ei ole enamasti minu jaoks toimiv. Tuntud algmaterjali kasutamine pakub muidugi palju juba olemasolevaid seoseid kuulajale, aga uus tervik peab toimima ka ilma igasugust tausta teadmata. Kellegi teise muusikalise materjaliga seostudes püüan leida enda jaoks neid punkte, mis mind mingil viisil intrigeerivad ja huvi pakuvad. Nendest saab kinni võtta ja midagi arendada.
#000011
Kui kõrvutada originaaliga, siis vahest märgatavaim erinevus seisneb selles, et Randalu ja Liebmani "tõlkes" ei ole äratuntav vene klassikalise muusika helikeel. Kui, siis ehk päris lõpus, kus uhkeldav ja võimas lõpulugu avab kogu oma hiilguses Kiievi väravad... ("The Heroic Gate")
#000013
Kõrvalteema "Promenade'i" ("Jalutuskäik") variatsioone on põnev jälgida ning tehniliselt krõbedate lugude ("Gnomus", "Baba-Yaga", "Ballet of the Unhatched Chickens") vahel on need kenaks, rahustavaks hingetõmbeks.
#000014
Liebmani sopransaksofoni helid annavad edasi karakteersust, lisades spetsiifilist kõlapilti, toetades Randalu seadeid, ent ometi on "kogu orkester" siin duos ikkagi Randalu. Ses suhtes on Randalu haaranud julgelt ohjad ning juhib seda laeva kui südi, selge silmavaatega kapten, samas kui väärikas eas Liebman on rohkem nagu puhkusele suunduv laevandusest kõike teadev õpetaja, kes noorema kolleegiga aeg-ajalt juttu ajab, tema tegevusi ja otsuseid hoolega pealt jälgides. Aeg-ajalt ehk midagi soovitades.
#000016
Nõnda juhendas Liebman ka Kristjanit Stuttgarti õpinguaastate ajal, kui koos sealses saateansamblis mängiti, samuti oli maailmaklassi jazzmuusik pianisti õpetaja hiljem, The Mannhattan School Of Music koolis. Sealt see koostöö algas, ning paarkümmend aastat kestnud tutvus vormus nüüd koos salvestatud albumiks.
#000017
Albumi on välja andnud BMC Ungari esindus, Budapest Music Center Records, ning selle esikaane kujunduses on kasutatud ungari graafilise disaineri László Huszári kontseptuaalset kunsti - moodsa, halli tonaalsuse taustal on antiiksete nikerdustega pildiraame lõhkunud massiivsed kivid. Ometi tahaks uskuda, et klassikat pole lõhutud, vaid seda on taaskõlastatud ja -külastatud respektiga, kuigi vastavalt oma ja tänapäevase vaataja-kuulaja lähtepunktist vastukajastatud.
#000018
Kristjan Randalu on plaadi saateks öelnud: "Nüüdseks valminud plaat on terve rea kokkusattumuste tulemus. Mussorgski muusika idee oli mulle aastaid tagasi välja käinud fotograaf ja hea sõber Karlsruhest, Frank Hügle. Teda omakorda inspireeris ühel talvisel õhtul tehtud foto ühest skulptuurist tuisus. Mõned aastad tagasi olin Moskvas ja olin meilitsi uudiskirja tulevatest kontsertidest teele pannud. Dave vastas koheselt "Let's play!" Kombineerisin need kaks mõtet ja "Eesti Kontsert" oli sellest väga huvitatud. Kava kõlaski esmakordselt Lätis ja Eestis. Dave on suurepärane muusik, täielikult hetkes ja ja intensiivselt igas noodis kohal. Kõla - kõige esimesena paelub mind kaasmuusikute puhul nende oma kõla."
#000019
Randalu väljakutsete ees araks ei löö, vaid tõestab end taas maailmatasemel loova ja omanäolise muusikuna.
#000021
Kristjan Randalu teeb peaaegu maailmatuuri
#000022
Galerii ja video. Selgusid aasta muusikapreemiate laureaadid
#000025
Klassikaraadio sügiskavas annavad tooni kontserdiülekanded ja kultuurisaated
#000029
Paavlis esineb USA post-punk bänd Algiers
#000032
Hannes Kaljujärv: kuigi "Päikesepoisid" on komöödia, on ses ka nukraid toone
#000040
Proovi järele: soojendusharjutused Klassikaraadio muusikapäeva viktoriiniks
#000047