Sharpminder – Maailm on olnud viimastel kuudel sügavas kriisis. Muidugi pole ka Eesti sellest kõrvale jäänud, kuigi Eesti jaoks on inimelude mõttes kaotused olnud mõõdukad. Kriisid sunnivad inimesi rohkem pöörama pilgu oma jumalate poole, et leida tuge. Nii avaldas Financial Times 22.05. pikema loo sellest, kuidas kriis on kirikut mõjutanud ennekõike USA’s. Seal on toodud ka järgnev graafik. Nagu graafikult näha on USA kristlaste seas usk märgatavalt tugevnenud. Kas midagi analoogset on tunda ka Eestis? Kui jah, siis millises vormis see väljendub?
#000001
Kindlasti võib tekkida ka küsimus, et miks Jumal sellist asja lubab, et paljud süütud inimesed kannatavad ja surevad? Süütu inimese kannatused on alati olnud meile rasked mõista.
#000003
Üks konkreetne sündmus ei peaks otseselt suunama inimesi Jumala juurde. See on suuremate valikute küsimus, mida igaüks peab enda jaoks lahendama. Igaüks peaks ise leidma oma tee Jumala juurde ja kuidas ennast teha paremaks inimeseks, seda ka oma kaaskodanike jaoks. Samas aitavad mõned välised sündmused, nagu see pandeemia, meil oma valikuid teha.
#000004
Ma olen Eestis kriisi ajal näinud sügavat usku. Kuna jumalateenistusi ei saanud pidada, siis selleks, et Jumalast osa saada, sõitsid inimesed tunde oma maakodudest Tallinnasse, et väljaspool liturgiat ja missat lihtsalt mõne minuti jooksul kirikus armulauda saada. See on minu jaoks sügava usu tunnus. Seda ei tehtud ilusa kirikliku muusika pärast, ei tehtud ilusate jutluste ja kirikliku liturgia või lihtsalt teiste usklike pärast. Nad tulid vastu võtma seda, mis on meie katoliku usu tuum. See oli minu jaoks väga lohutav ja kosutav kogemus kriisi ajal.
#000005
Samas ma olen rääkinud paljude inimestega ja kõik need halvad uudised võivad vahel meie usku kõigutada. Sest sa mõtled, miks Jumal seda kõike laseb juhtuda?
#000006
Mul on väga hea meel, et Ameerikas on usk kasvanud. Me Eestis ei ole mingit statistikat teinud, aga nagu ma ütlesin, ma olen näinud tõesti tugevat usku. Sügavamat kui ma varem arvasin.
#000007
Aga kriis ei ole ainult terviseprobleemid. On ka tööpuuduse kasvu teema. Kriisis on hästi näha, kuidas keegi probleemidele reageerib. Igaüks alati peab valima oma tee ja leidma oma lahendused. Raskutes ehk vaatad endasse rohkem ja leiad ehk ka kergemini tee oma Jumala juurde.
#000008
Sharpminder – Kriis sundis pretsedenditult sulgema kirikute uksi jumalateenistustele. Samas pakkusid paljud kirikud võimalust osaleda jumalateenistustel erinevate telesildade vahendusel, olgu selleks Zoom või mingi muu tehnoloogiline lahendus. Nii avanes ootamatult võimalus osaleda oma koguduse tegemistes ka neil, kes kodukirikuga olid sideme kaotanud. Küsime Teilt, kui palju ja kas üldse sunnib kriis kirikul ennast ja oma sajandeid juurdunud tavasid muutma? Kas see muutus oleks vajalik ja kuhu suunas võiks areng toimuda? Mida Te arvate virtuaalsetest kogudustest, on see võimalus või oht?
#000009
Kirikul on ennekõike katoliiklaste jaoks väga oluline koht füüsiliselt. Kirikusse minnakse, et saada Jumalaga kokku, et saada osa liturgiast, saada armulauda.
#000011
Samas aitavad uued tehnoloogilised lahendused kirikul saada paremini kontakti nende kristlastega, kes elavad kirikutest kaugel ja kes tervise või mõne muu probleemi pärast ei saa ise kirikusse tulla.
#000012
Kirik ei saa olla virtuaalne kogukond. See ei lähe meie katoliku õpetusega kokku. Kohtumine Kristusega on meie usu alus ja see saab olla ikka vaid füüsiline kohtumine reaalses kirikus. Osa saamine sakramentidest. Jumala kohalolek tabernaaklis. On muidugi ka usundeid, kus kirik on Jumala kiitmiseks. Seda saab teha virtuaalselt, aga see pole võimalik meie, katoliiklaste jaoks. Ja see ei saa ega tohigi muutuda. Muutuda saab aga kogu see teemade ring, mis on enne ja pärast kohtumist Jumalaga. Kogu eelnev töö ja tegevus vajavad uute tehnoloogiliste võimaluste tõttu uuesti mõtestamist ja uusi tegevuskavu. Me peame õppima uusi võimalusi hästi ära kasutama.
#000013
Aga veelkord vahetust kontaktist Jumalaga. Ei saa olla usuhull ja iga hinna eest minna kirikusse.
#000014
Paavst Franciscus rõhutas, et kirik peab iga hinna eest kaitsma inimese õigust elule. Jumala viies käsk – ära tapa – tähendab ka teiste inimestega arvestamist ja nende elu mitte ohtu panemist. Õige kristlane mõistab seda ja ei sea teiste elu ohtu.
#000015
Samas on reaalne füüsiline kontakt Jumalaga, kes on meie sakramentides olemas, meie usu alus. Me ei saa sellest taganeda. Kriisis me pidime lihtsalt kohanema. Ma palusin Jumalat, et kirikud saaksid olla lahti ja kristlased saaksid tulla ning Jumalaga kokku saada. Kuigi missasid ei toimunud, on meie jaoks kirikus alati keegi. See ei tähenda, et preestrid oleksid igal hetkel kirikus. Pigem on see Kristuse reaalne kohalolek tabernaaklis. See on meie usk.
#000016
Muudan ennast ja sellest isiklikust muutumisest tuleb maailma muutumine nagu rääkis ka Püha Ema Teresa Kalkutast. Ma arvan, et see on samuti see, mida paavst Franciscus ka oma tegudega näitab, ta on ka enda suhtes väga nõudlik. Sügav vaimne elu on muutuste, ja kui vaja – reformide alus.
#000019
Kriis andis võimaluse tõsta pilku kõrgemale, Jumala juurde. Mul on väga teravalt silmade ees pilt sellest, kuidas Paavst Franciscus pidas 27. märtsil tühjal Peetruse väljakul Vatikanis palvuse. See pilt levis lausa kulutulena maailma meediaväljaannetes. Tuleb välja, et see päev oli kõige suurema surmade arvuga päev Itaalias. Peale seda hakkasid surmad vähenema. Seda märkasid paljud. See ei ole imetegu, vaid pigem oluline märgiline sündmus, mis näitab meile teed.
#000020
Kriis tõi väga olulise sõnumina meile solidaarsuse teema. Paavst Fransciscus on oma seitsme ja poole aasta jooksul paavstina püüdnud rõhutada seda, et kirik ei saa olla vaid nende jaoks, kes elavad kõikide Jumala ja kiriklike kaanonite järgi. Paavst on püüdnud tuua kirikut lähemale nendele, kes on olnud kirikust kaugemal ja ei ela 100% nii nagu kirik ehk näha sooviks. Ta rõhutab, et kirik peaks olema kui välihaigla – aitame neid, kes seda vajavad ja olema nende jaoks olemas. Me ei tohi öelda, et me ei tegele, kuna keegi ei ela täpselt Jumala käskude järgi. Me peame leidma võimaluse ikkagi aidata, inimeste jaoks olemas olla. Kristus tegeles ka nendega, kes ei elanud tema reeglite järgi. Olgu see Samaaria naine või see abielurikkujast naine. See on väga oluline nihe katoliku kiriku õpetuses, mille taga on Paavst Fransiscus.
#000021
Muidugi veel rasked teemad on kiriku jaoks laste ja noorukite seksuaalse väärkohtlemise teemad. Paavst on püüdnud näidata teed, kuidas nende raskete teemadega peaks tegelema. Peab tõstma kiriku üldist teadlikkust ja näitama kuidas kirik reageerib nendele juhtumitele. Peab leidma võimalusi kuidas paremini ohvreid aidata. See on pikk ja raske tee, aga seda teed tuleb väärikalt käia.
#000022
Muidugi on ka see finantsskandaalide teemade ring. Asja juur on selles, et Vatikani pank loodi möödunud sajandi alguses, et hoida ja hallata seda raha, mis oli ette nähtud kiriku misjonitööks kaugetel maadel, kus ei pruukinud olla korralikku pangandussüsteemi. Tänaseks on selline finantsmudel ajale jalgu jäänud. Maailm on palju muutunud ja kahjuks leidub ikka inimesi nii Itaalias, Šveitsis ja ka mujal, kes üritavad kiriku iganenud finantskorraldust ära kasutada. Paavst toetab seda, et kiriku finantstegevus oleks läbipaistev ja kiriku finantsstruktuurid töötaksid tänapäevaste reeglite ja normide alusel.
#000023
Ma tooksin ka siia sisse Paavsti isikliku eeskuju. Kui Paavst käis Eestis visiidil, siis Eesti julgeolekuteenistusi tabas suur üllatus kui Paavsti transpordiks saabusid tagasihoidlikud Fiat sõiduautod. Ei saabunud uhked soomustatud limusiinid, mida ehk oodati ja mida riigipead tavaliselt kasutavad. Paavst soovib sellise isikliku tagasihoidlikusega ka meid kõiki suunata.
#000024
Sharpminder – Kirik baseerub kristlikele väärtustele, mis on paljuski üldinimlikud. Praeguse COVID-19 pandeemia ajal on mõned väärtused tugeva surve all. Võtame näiteks halastuse, elu ja surma küsimused. Arstid pidid tegema raskeid otsuseid, keda ravimisel eelistada ja kas lubada surijatel veelkord omastega kohtuda, olugi et eriolukorra reeglid seda ei lubanud. Kuidas Teie neid eetilisi dilemmasid näete? Kas mõned kristlikud väärtused on saanud ehk uue tähenduse?
#000025
Samas see elu ja surma küsimus on meditsiinis juba vana teema. Näiteks teatud juhtudel, kui arstidel on vaja otsustada – kas päästa ema või tema poolt ilmale tulev väike laps? Või siis vähihaiged, kelle jaoks on vaid väga kalleid ravimeid. Neid olukordi on palju uuritud ja sellest ka kirjutatud. Seetõttu polnud näiteks raskete Covid haigetele piisava arvu ventilaatorite puudumine meditsiiniliselt erakordne juhus. Aga muidugi on väga raske nende valikutega ise emotsionaalselt toime tulla. ’Ära tapa’ on Jumala käsk ja igal konkreetsel juhul oli vaja ratsionaalseid valikuid teha, kuigi inimlikult olid need rasked valikud.
#000027
Sharpminder – Sotsiaalteadustes on tuntud nn Matteuse efekt, mille tõi teadusse ameerika sotsioloog Robert K. Merton 1968 aastal kasutades Matteuse evangeeliumi tsitaati “«Kellel on, sellele antakse, ja tal on rohkem kui küllalt, aga kellel ei ole, sellelt võetakse ära seegi, mis tal on» (Mt 13:12)”. Teadlased näevad sellist efekti mitmetes sotsiaalpoliitika meetmetes, mis on soodsamad keskklassile ja jõukamatele inimestele, aga mitte nendele, kes tuge kõige rohkem vajaksid. Millist mõtet kannab Teie jaoks Matteuse efekt? Kas evangeeliumides on veel selliseid mõtteid, millest Te näeksite, et võiks välja kasvada sotsiaalteaduslikud teooriad?
#000028
Samas katoliiklaste jaoks ütles Kristus, et tema maailm ei ole sellest ilmast. Minu jaoks Kristus ei rõhutanud majanduslikku edukust, pigem ta räägib hingeelust ja Jumala armudest. Mida rikkam on minu hingeelu, seda rohkem on ka Jumala armudest võimalik osa saada. Oluline on ka see, et kuidas sa vastad Jumala armule, milline saab olema sinu elujoon ja sinu isiklikud valikud. Tõsiasi on ka see, et mõni inimene on saanud rohkem Jumala armu kui mõned teised rahvad tervikuna. Sõltub ikka sellest kuidas sa ise vastad Jumala armule.
#000030
Ma vastutame oma tegude eest Jumala ees individuaalselt, aga rahvana, inimestena oleme Jumala ees ka solidaarsed. Seetõttu on Paavst Fransiscus rääkinud ka solidaarsusest pagulastega. See ei ole olnud mitmetes riikides väga populaarne, aga see vastab meie usule. Usun, et pikas vaates jääb see seisukoht peale. Lühiajaliselt see võib tekitada küll pingeid paljude inimeste jaoks, kes tunnevad oma kultuuri ohustatuna. Paavst ise on ka immigrantide perest ja mõistab väga isiklikult seda solidaarsuse teemat.
#000031
Sharpminder – Kriis ja rändamine. Piiblis on kaks väga mõjukat rändamise teemat. Esiteks Aabraham kui paljude religioonide esiisa. Ta tegi lepingu Jumalaga ja pidi koos oma rahvaga asuma uude kohta elama. Teine lugu on seotud Iisraeli rahva põgenemisega Egiptusest ja oma kodu otsingust. Koroonakriis on täna rändamistele paljuski kriipsu peale tõmmanud. On muidugi lootus, et need piirangud järk-järgult kaovad. Kuidas Teie arvates peaks inimeste rändamise teemale lähenema? Viis aastat tagasi oli Euroopas suur rändekriis ja ega see väga tundlik teema pole kuhugi kadunud. Kas maailm on nö valmis ja igasugune rändamine on patust? Või on see igavikuline inimlik püüdlus paremate võimaluste poole?
#000032
Samas kõikjal peab olema kord ja omad reeglid. Ja neid reegleid ja kokkuleppeid peab täitma. Minu jaoks on selge, et Jumal on andnud maailma meile kõigile, mitte ainult osadele meist. Aga meil peab olema kõrgem eetiline standard, et me näeme kõigis rändajates, migrantides ligimest.
#000034
Ma arvan, et migrandid ei ohusta otseselt meie identiteeti ega kultuuri. See hirm on minu meelest liialdatud. Aga nad peavad järgima korda ja reegleid.
#000035
Seega ma ei keskenduks konkreetsetele piiblilugudele, vaid vaataksin seda küsimust kui lihtsalt elementaarset antropoloogiat. Meil ei ole ühtegi inimlikku argumenti, et siia ei tohi keegi tulla ja nad justkui ei ole inimesed nagu meie.
#000036
Sharpminder – Nõukogude korra lagunemisel Idabloki riikides (näiteks Poolas) mängis kirik väga olulist ja positiivset rolli. Täna on kaks katolikku riiki, Ungari ja Poola, oma poliitiliste arengutega jõudnud kuhugi sinna kuhu vähemalt Sharpminder ei tahaks, et Eesti jõuaks. Poola ja Ungari on üha rohkem autokraatlikud, demokraatlikud väärtused on löögi all ja sotsiaalne areng kängub. Kuidas Teie arvates on kirik ennast nendes riikides täna positsioneerinud – ollakse sügavalt apoliitilised ja leitakse, et pole põhjust muret tunda? Samas, nõukogude režiimi langemisele kaasa-aitamist pidas kirik vajalikuks?
#000037
Diktatuuri sõna olen kuulnud küll Ungari kohta, aga Poola kohta mitte eriti. Orban sai väidetavalt küll üsna piiramatu võimu kriisi ajaks, aga nagu ma olen kuulnud, siis järk-järgult need volitused lõpevad.
#000039
Mulle on jäänud mulje, et kohalikud on Ungaris ja Poolas natuke solvunud selle meediakuvandi peale, mis nende kohta maailmas levib. Ungarlased näiteks tundsid, et pagulaskriisi ajal jätsid paljud Euroopa riigid neid probleemiga üksi, välja arvatud ehk Saksamaa. Paljud Ungari noored on läinud Läände õppima ja tööle ning panustavad nende riikide majandustesse, aga pagulastega pidid ungarlased ise hakkama saama. Seega nähakse ehk seda, et Lääneriigid ühel või teisel kujul alati võidavad ja probleemid jäetakse teistele.Olen rääkinud palju ühe oma kolleegiga Ungaris. Ta tunneb alati siirast huvi Eesti ja eesti keele vastu. Samas laiemalt Ungari ühiskonnas ei aduta, et on ka teisi soome-ugri rahvaid. Ennast ja oma keelt peetakse ainulaadseks maailmas.
#000040
Kirik ei vastandu riigivõimule Poolas ega Ungaris. Kindlasti on kohapeal inimestel ehk lihtsam aduda, mida peab kindlasti toetama, milliseid väärtused, otsuseid toetada ja vajadusel nähakse ka puudusi. Samas ei ole kirik mitte kõikides küsimustes ja tingimuseta valitsusega ühel meelel. Olen juba korduvalt rõhutanud kiriku ja Paavsti vaadet migrantidesse ja ka nendes maades on kirik teinud palju, et aidata mujalt saabujaid.
#000041
Sharpminder – Te olete ka Pertusa titulaarpiiskop. Kunagisest vestlusest Sharpminderist Rauliga meenub, et see on piirkond Põhja-Aafrikas. Mida see tiitel teie jaoks tähendab ja kuidas see on seotud Teie tööga Eestis?
#000042
Enne islami vallutusi oli Põhja-Aafrika sügavalt kristlik piirkond. Näiteks meie kiriku jaoks nii oluline Püha Augustinus oli sealt pärit ja kes oli Hippo piiskop. Seal on vägagi väärikas kristlik minevik. Pertusa on konkreetselt piirkond, mis on vaid 10-15 km kaugusel Kartaagost, tänasest Tunisest Tuneesias. Piiskopkonda arusaadavatel põhjustel enam ei ole, aga nimi on säilinud. Aga kunagi olid seal õitsvad kristlikud kogukonnad. Me teame Pertusa piiskopkonnast läbi neljanda ja viienda sajandi kirikukogude ülestähenduste. Tuneesia peapiiskop on mind korra külla kutsunud, aga pole saanud teda veel külastada. Ta palus mind ka selle piirkonna eest palvetada, mida olen ka teinud.
#000044
Natuke huumorikas on vast fakt, et ainuke Petrusa peapiiskop keda kirikukogudes nimeliselt mainitakse, osutus hiljem ketseriks.
#000045
Sharpminder – Viimane oleks väga isiklik küsimus. Oletame, et Teil, austatud Isa Philippe, oleks ajamasin ja saaksite ühe asja, ainult ühe, teha teisiti kui kunagi seda tegite. Mida ja miks Ta oma senises elus muudaksite?
#000048