Dave Benton tuleb meie intervjuukohtumisele ajalehe Pealinn toimetuses särava ja heatujulisena, tundes rõõmu taastunud energia ning arstidelt äsjasaadud uudiste üle oma tervise kohta. Pärast pikki neerupuudulikkuse all kannatatud aastaid on elu pooleteise aasta eest siirdatud uue neeruga saanud uue tähenduse.
#000002
Pakane! Igal aastal kui külmaks läheb, tunnen, et sellega ei harju! Ja ometi olen ma kõik need aastad sellega hakkama saanud... Nüüd muutsin ma oma suhtumist ja otsustasin pakast nautida. Olen isegi oma sõpradele Aruba saarel fotosid saatnud: vaadake, see onpraeguse hetke ilu... külmakraade mainimata! Minu jaoks on see ime. Kui ma peaksin Eestist ära kolima – tagasi Kariibi mere saartele –, tunneksin neljast aastaajast suurt puudust. Jääksin taga igatsema ootust, mis kaasneb aastaaegadega. Igal aastaajal on oma ilu – sul on võimalik näha sõna otseses mõttes looduse imesid otse oma silme ees. Kui ma vaatan oma aeda praegu – meie Siberi husky mõistagi naudib lund täiel rinnal! – ning kuidas see hakkab muutuma kevadel ja suvel, hakkaksin ma sellest väga suurt puudust tundma. Ma olen Eestis jätkuvalt õnnelik. Olen rahul, et tunnen ümbritsevate inimeste toetust pärast kõike kogetut, iseäranis oma tervisega seotud võitlusest välja tulles. Mind rõõmustab, kui inimesed tulevad ja ütlevad: hei, Dave, on suurepärane, et sul on kõik hästi, tore sind näha; vahva, et sa jälle laulad! See on toetus, mis teeb mind tõesti õnnelikuks. Tunnistan, et see toetus on suurem, kui ma isegi loota oskasin. Tagasiside, mida ma sain pärast oma viimatist jõulukontserti, oli erakordne.
#000010
On tähendusrikas, et me kohtume just siin vanalinna piiril. Neid torne ja hooneid vaadates meenub, kuidas ma Eestisse tulles elasin hotelli Palace kolmandal või neljandal korrusel ja ütlesin vaadet imetledes oma toonasele tüdruksõbrale, nüüd siis abikaasale: «Ma arvan, et võiksin siin elada küll. Tundub, et hakkan sellesse paika ära armuma!» Vanalinnas jalutades olin n-ö müüdud. Olen elu jooksul palju reisinud ning Tallinn ja iseäranis vanalinn on üks kaunimaid kohti, mida ma üldse kunagi näinud olen. Ja uskuge, ma olen vanalinnale jaTallinnale palju reklaami teinud: «Sa peaksid Tallinnasse tulema, ja iseäranis vanalinna nägema!»
#000014
Jah, Eestisse tulek oli tohutu muutus. Otsustasin kolida riiki, kui inimesed mind ei tunne ja kus mina ei tundnud kedagi. See oli raske. Riikides, kuhu iganes ma oleksin võinud kolida, olid inimesed Dave Bentonist kuulnud – mind teleris või šõudes näinud, kuid Eestisse tulles ei teadnud mind keegi. Niisiis oli see suur muutus – teadvustada, et kogu su senine karjäär ei pruugi enammitte midagi tähendada ja sul on vaja otsast peale alata. Olin selleks valmis. Teatud moel tundus see nagu mitte päris otsastalustamise, vaid lihtsalt millegi jätkamise, uue algusena. Tänu taevale, siin ma seni olen. I’m still standing!
#000016
Eestlastel on omad hirmud, mis tulenevad suuresti omaaegsest nõukaajast, kui valitses hirm, et muutume vähemusrahvaks omaenda maal. Kas eestlased on sõbralikud teiste rahvuste esindajate suhtes?
#000019
Enamik seikadest ei ole diskrimineerimisega seotud olnud. Ma usun, et kui ma oleksin üritanud inimesi vastu rünnata või nendega võidelda, oleks minu peale osutatud: aga näete, just seda me silmas pidasimegi! Ma ei reageerinud, sest olen alati mõelnud, et diskrimineerimine on midagi sellist, mida sa ise ei kontrolli. Kui inimesed küsivad, miks sa kedagi diskrimineerid, ei osata enamikul juhtudest vastata. Sa ei saa öelda, et diskrimineerid kedagi sellepärast, et ta on hiinlane, aafriklane või türklane. Mis tegelikult põhjuseks on? Keegi ei tea, kust see tuleb. Enamikku on nii kasvatatud; rassism on alanud aastaid ja aegu tagasi. Asjaolul, et eestlased elasid 50 aastat okupatsiooni all, pole minuga mingit pistmist. Ma olen sama vana või isegi noorem kui need, kes kannatasid nõukogude okupatsiooni all – miks te valite mind välja rassilise kohtlemise objektiks? Kui keegi käitub rassistlikult, peaks ta selgitama, miks ta nii teeb – ja enamikel juhtudel seda ei suudeta. Kui mu tütar kunagi veel kolmandas klassis käis ja ma teda koolimaja juures ootasin, ütles üks poisike teisele. «Vaata, neeger!» Teine aga vastas, et loll, see pole neeger, see on Dave Benton! Kõige kummalisem juhtum oli see, kui üks ärritunud inimene tuli mu juurde mingil peol ja ütles: «Ära arva, et sa tegid Eesti jaoks midagi suurepärast oma Eurovisiooni võiduga!» Vastasin talle: «Tead, sul võib õigus olla, kuid see ei seleta mulle, miks see sind vihastab, et ma Eestile Eurovisiooni võidu tõin.» Ta vastas: «Sa ju ei tunne Eestit!» Mina vastu: «Sul on õigus, ma tõesti ei tunne Eestit, aga see ei selgita mulle, miks sind ärritab, et Eestile tuli Eurovisiooni võit.» Ta ei osanud mitte midagi vastata peale käegalöömise ja lahkumise. Ma ei pruugi inimestele meeldida, aga isiklikult ei ole ma teinud midagi niisugust, et teenida ära kellegi vastuseisu, et ma siin elan. Ma esindan Eestit maailmas rohkem kui keegi eeldadagi oskaks, kuigi ma ei ole eestlane ja ma ehk ei peaks seda tegema. Kuid ma teen seda, sest ma elan Eestis ja mul on siin pere.
#000024
Olete ühes varasemas intervjuus tunnistanud, et teile ei meeldi poliitika, kuna olete poliitiku karjääriks liiga idealistlik. Millised ideaalid teil täpsemalt on?
#000036
NB! Kommentaarid on avaldatud lugejate poolt. Kommentaare ei toimetata. Nende sisu ei pruugi ühtida toimetuse seisukohtadega. Kui märkad sobimatut postitust, teavita sellest moderaatoreid vajutades linki “Sobimatu”!
#000039
avaldab isiklikku arvamust koos põhjendusega
arvustab inimeste mõtteid, mitte isikuid endid
kommenteerib artikli tugevaid ja nõrku külgi
austab kommentaaride kirjutajaid ja lugejaid
#000047