“hüljatud mõtete varjupaik” jt luuletusi
#000002
väga kaua peeglisse vaadates ilmub
nooremaks talle tuleb jälle eluvaim sisse
#000009
kas me täna jälle peitust mängime emme
suvepäeval sillerdab päike nii kaunisti
nii kaunisti ja kiired tungivad läbi
#000010
me ei saa väsida armumast surevatesse meestesse
nähes mustvalgeid pilte nende nooruspõlvest kujutada
ette end vaikides kõndimas pilditagustes ruumides
#000016