Ats Miller: kui lollus lööb koos elektrihinnaga rekordeid
#000000
Järgmised sammud võtavad natuke rohkem aega. Nagu öeldud, CO2 kvooditasu on lihtsalt üks lisamaks, mis praegu, nagu näha, hapuks läks, ja see oleks mõistlik niikuinii lihtsalt pikalt saata. Ja kui EU sellega nõus ei ole, siis seekord ma soovitaksin päris tõsiselt alustada eexiti protsessi; mingit tulevikku ei ole liidul, mis selliste suhteliselt lihtsate asjadega, nagu energiaturu reguleerimine, nii valusalt ummikusse jookseb (ja siis seal uimerdab, selle asemel, et midagi ette võtta).
#000003
Nord Pool on nähtus omaette, mis nõuaks pikemat käsitlust. Kirjutasin 2013. aasta alguses (Eesti Ekspressi), kui Eesti oli sellega just ühinenud: „Elektri hind ei tõusnudki nii palju, kui kardeti. Inimesed tunnevad mõnikord absurdset rõõmu ka siis, kui oodatud halb osutub pisut väiksemaks. Näete, vabandage väljendust, ei toimunudki anaalne penetratsioon harjavarrega, hoopis korralikult salvitud riistaga.”
#000010
Kirjutasin sealsamas: „On kerge näidata, et energia hinna hüppelisel tõusul on ainult kunstlikud põhjused, alates sellest, et ainult iseenda vaenlane müüb midagi vajalikku kõigepealt ära ja siis ostab tagasi “müüja hinnaga”. Võime filosofeerida, et elektrituru avanemine on kaudselt Euroopa Liitu kuulumise hind, kuid see juhib vaid järgmise küsimuse juurde – kas EU ametlik poliitika on Eesti seisundi põlistamine viie vaeseima liikmesriigi hulgas? Ja mis seeni või seemneid on söönud meie valitsus, et see meie rahva heaks midagi ette ei võta? EL on kompromiss ja erikokkulepped on alati võimalikud.”
#000012
Või vast ei ole kõik kadunud? Võib-olla on juba piisavalt valus, et järgmistel riigikogu valimistel on lootust ainult neil erakondadel, kelle majandusprogrammis on selgelt öeldud, et Eesti jätkusuutlikkuse vaates on kõrgeimaks prioriteediks tuumaenergeetika?
#000018
Erki Evestuse karikatuur hetkeolukorra kohta
#000020