Кульмінацією Масниці залишається спалювання опудала Зими - символ догляду зими і настання весни. Передують спалення пісні, ігри, танці, хороводи, супроводжуються частуванням гарячим сбитней (медовим напоєм) і млинцями, і булочками - жайворонками. Як жертвопринесення (колись це саме так і осмислювалось) виготовляли величезну смішну й страшну ляльку - опудало Масляної з соломи або ганчірок, наряджали його звичайно в жіночий одяг, як давній священний образ божества. Потім несли її через усе село, іноді посадивши опудало на колесо, увіткнені зверху на жердину; вийшовши за село, опудало або топили в ополонці, або спалювали або просто розривали на частини, а решту солому розкидали по полю. Іноді замість ляльки по селу возили живу «Масляну»: ошатно одягнену дівчину або жінку, стару або навіть старого в рвані. Потім під крик і улюлюкання їх вивозили за село і там висаджували або вивалювали у сніг («проводили Масляну»).  Цей обряд свята родючості пов'язаний з ідеєю відродження через жертвопринесення і смерть; плодоносних сил природи, оновлення її життєвої сили.Християнська церква намагалася викорінити це свято як язичницький, але змогла лише трохи перенести його за термінами і скоротити дні святкування з чотирнадцяти до восьми.
Масленница