extracted_text:
Лекція №
     Фінансова надійність страховика

1 Поняття фінансової надійності
2 Страхові
резерви
3 Інвестиційна політика страховика
4 Оцінка
платоспроможності страховика

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

 1 Поняття фінансової
надійності
Зацікавленість людей у страховому захисті — це основа існування
страхових компаній, які пропонують різноманітні види страхових послуг і
виступають на ринку їх продавцями, маючи на меті одержання прибутку. Якщо немає
зацікавленості з боку страхувальників у придбанні страхових послуг, страховик
не в змозі існувати. Адже тільки за умови реалізації свого специфічного товару
компанія створює страхові резерви, здійснює інвестування, накопичує доходи.
Таким чином, страхувальникові у відносинах із страховиком належить вирішальна
роль.
Особливістю діяльності страховика є забезпечення страхового
захисту за умови акумулювання коштів у вигляді надходжень страхових премій до
страхових резервів. Страхові резерви є коштами страхувальників, які тимчасово
перебувають у розпорядженні страховика. Використання коштів страхових резервів
має цільове призначення. Страховик у змозі їх використовувати тільки у разі
настання страхового випадку за укладеними ним договорами страхування. Інакше
кажучи, особливість організації діяльності страховика визначається своєрідністю
страхового процесу, на вході і на виході якого знаходяться гроші, які лише
тимчасово затримуються у страховика.
Страховик, на відміну від промислових і комерційних підприємств,
приймає від страхувальника гроші не в обмін на суто матеріальний товар або послуги,
а в обмін на послугу, яка забезпечує страховий захист у вигляді майбутніх
страхових виплат тільки тим страхувальникам, які зазнали збитків і потребують
фінансової допомоги. Ця особливість (тобто «плата наперед») потребує певних
гарантій щодо здатності страхової компанії відповідати за своїми зобов’язаннями
перед страхувальниками. Однією з гарантій є фінансова надійність страховика.
Вона постійно перебуває в центрі увика постає потреба застосовувати кілька
критеріїв:
o   розмір власних коштів;
o   правильність розрахованих тарифних ставок;
o   наявність збалансованого страхового
портфеля;
o   величину страхових резервів, адекватних
сумі взятих страховиком на себе зобов’язань;
o   ефективність розміщення страхових
резервів; ваги як страховика, так і страхувальника та пов’язана з тарифною,
фінансовою, інвестиційною, перестрахувальною політикою страховика. При оцінці
фінансової надійності страхо
o   перестрахувальницькі операції.
Фінансова надійність страховика — це
спроможність страховика виконати страхові зобов’язання, прийняті за договорами
страхування та перестрахування у випадку впливу несприятливих чинників. Тому
стійка фінансова надійність страхових операцій дає змогу страховикові виконати
усі зобов’язання за будь-яких несприятливих обставин.
Існують законодавчі вимоги до власних коштів
страховика, які мають бути сформовані за рахунок вкладів засновників і
прибутку. Статутний фонд — головний елемент функціонування будь-якого суб’єкта
господарської діяльності незалежно від форми власності. Він є сумою вкладів
засновників для забезпечення життєдіяльності компанії. Порядок формування
статутного фонду регулюється чинним законодавством та статутними документами.
Основними вимогами до створення українських страхових компаній, як уже
зазначалось, є наявність мінімального розміру статутного фонду —
1 млн євро для страховика, який займається видами страхування іншими, ніж
страхування життя, а страховика, який займається страхуванням життя, —
1,5 млн євро за валютним обмінним курсом валюти України. Важливо, що 100
відсотків статутного фонду має бути внесено у грошовій формі, тобто являти
собою ліквідні кошти для виконання зобов’язань перед страхувальниками у разі
нестачі спеціальних коштів — страхових резервів.
Страховик у ході діяльності повинен мати не тільки статутний фонд,
а й значний обсяг власних коштів, вільних від зобов’язань. Такими коштами є
гарантійний фонд та вільні резерви. До гарантійного фонду страховика
належать спеціальні та резервні фонди, а також сума нерозподіленого прибутку. Вільні
резерви — це частка власних коштів страховика, яка резервується з метою
додаткового забезпечення фінансової надійності.
Фінансова надійність страховика залежить від правильного
розрахунку тарифних ставок, які є ціною за страхову послугу. Цей
розрахунок не може бути зроблений без урахування збитковості страхової суми
страховиком. Виходячи з обсягу та рівномірності розподілу ризику, частоти
настання страхових випадків, обсягу доходу компанії на основі статистичних
даних за кілька років страховиком розраховується тарифна ставка. Але не завжди
об’єктивні виміри доступні страховику хоча б з тієї причини, що він не володіє
потрібною інформацією. Тоді йому не залишається нічого іншого, як тільки
покладатися на свій суб’єктивний погляд щодо вірогідності настання негативних
подій і можливих збитків. За добровільними видами страхування страховик
самостійно розраховує страхові тарифи і затверджує їх в уповноваженому органі
зі страхової діяльності. Крім того, існує розвинута система знижок до базових
тарифів, яка застосовується для поновлення договору страхування при закінченні
його дії, та для корпоративних клієнтів. Також страховий ринок України
характеризується демпінговими тенденціями та необґрунтованими низькими цінами
на деякі види страхування. Відхилення страхового тарифу від об’єктивних обґрунтувань
може призвести до зниження фінансової надійності страховика та невиконання
страховиком своїх зобов’язань перед страхувальниками.
Ще один критерій фінансової надійності страховика — достатність
страхових резервів, які відображають обсяг страхових зобов’язань за
укладеними договорами страхування. Розмір страхових резервів має бути
адекватний прийнятим страховим зобов’язанням. Виконання страхових зобов’язань в
першу чергу має здійснюватися за рахунок коштів страхових резервів, а їх
достатність обумовлено правильно визначеною тарифною ставкою.
Акумульовані у страхові резерви премії деякий час перебувають у
розпорядженні страховика і можуть бути інвестовані з метою одержання
додаткового доходу. Проте тимчасово вільні кошти страхових резервів,
інвестовані страховиком, підлягають регулюванню з боку держави, бо вони є
коштами страхувальників і мають бути повернуті їм при настанні страхової події.
Активи страховика, сформовані за рахунок страхових резервів, є гарантією
виконання його зобов’язань та повинні розміщуватися з метою забезпечення
ліквідності, диверсифікації, надійності та прибутковості. Такі вимоги дають
змогу забезпечити своєчасні і в повному обсязі страхові виплати. Крім того, при
розміщенні тимчасово вільних коштів страхових резервів необхідно враховувати
характер розподілу ризику; термін страхування; обсяг акумульованих коштів;
необхідність у інвестиційному доході.
Фінансова надійність страховика забезпечується і таким
інструментом, як перестрахування. Висока
вартість об’єктів, які можуть бути прийняті на страхування, незбалансований
страховий портфель, коливання результатів діяльності страховика можуть
негативно вплинути на його фінансову надійність. Проте при перестрахуванні
страховик, приймаючи на страхування крупний ризик, не тільки передає його частку
перестраховику, а й продовжує нести відповідальність перед страхувальником у
повному обсязі. Тому страховик має правильно визначити розмір власного
утримання зобов’язань. Справді, якщо розмір зобов’язань буде надто високим, то
в разі настання страхового випадку в страховика може бути недостатньо коштів
для покриття збитків страхувальників.
Розмір власного утримання має бути залежним від галузі
страхування, а також від характеру та ймовірності ризику, ступеня схильності до
нього, можливого максимального розміру збитку, обсягу власних коштів страхової
компанії. Одним із найважливіших моментів визначення розміру власного утримання
є залежність від обсягу власних коштів: чим більше розмір власних коштів
страховика, тим надійніше виконання його страхових зобов’язань. З метою захисту
виконання зобов’язань страховика перед страхувальниками Законом України «Про
страхування» передбачається в обов’язковому порядку укладання угоди
перестрахування у випадку, коли страхова сума за окремою угодою страхування
перевищує 10 відсотків суми сплаченого статутного фонду і сформованих вільних
резервів та страхових резервів. Страховики, які взяли на себе страхові
зобов’язання в обсягах, що перевищують можливість їх виконання за рахунок
власних активів, повинні застрахувати ризик виконання зазначених зобов’язань у
перестраховиків.
Дотримання
страховиком перелічених критеріїв фінансової надійності є гарантією для
страхувальників, які в обмін на сплачені гроші отримують від страховика
запевнення щодо страхового захисту
2 Страхові резерви

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Проведення страхування потребує спочатку внесення страхової премії, а
потім, через деякий час, — надання страхової послуги у вигляді виплати
страхової суми і страхового відшкодування. Моменти надходження страхових премій
і виплати страхового відшкодування, як правило, не збігаються, і це дає змогу
страховикові акумулювати значні кошти у вигляді страхових резервів. Розмір цих
резервів на будь-який момент має бути постійно достатнім для виконання
страховиком умов договору страхування.
Міжнародний досвід розрахунку розміру страхових резервів показує,
що вони формуються за рахунок страхових премій з урахуванням наявності у
страховому портфелі страховика видів страхування та терміну дії договору
страхування. Методика розрахунку страхових резервів визначається
залежно від виду та строку дії договору страхування.
Через неоднаковий розподіл ризику та різну структуру тарифної
ставки як джерела формування страхових резервів страхові резерви у ризикових
видах страхування і страхуванні життя мають відмінності у складі та методах
визначення. При страхуванні життя згідно з особливостями його проведення
формуються резерви зі страхування життя. За видами страхування, відмінними від
страхування життя, формуються технічні резерви.
Формування
резервів зі страхування життя здійснюється відрахуванням частини страхової
премії, яка передбачена для забезпечення страхових виплат (нетто-премії),
та частини інвестиційного доходу від розміщення тимчасово вільних коштів
страховика.
Технічні резерви — це показник, який виражає грошову
оцінку обов’язків страховика за страховими зобов’язаннями, і одночасно — сума
коштів, що є гарантією виконання зобов’язань перед страхувальниками з огляду на
наявні у портфелі страховика договори страхування.
Технічні резерви дають змогу страховику бачити загальний обсяг
відповідальності за діючими договорами їх страхування. Обсяг технічних резервів
має бути достатній для покриття відшкодування всіх збитків за діючими
договорами страхування, навіть у випадках припинення надходження премій
договорами.
З огляду на це при оцінюванні фінансового стану страховика та його
надійності, розміру статутного фонду і резервів, вільних від зобов’язань,
правильно розрахованої тарифної ставки та збалансованого страхового портфеля
важливе місце має надаватися достатності страхових резервів. Останнє
зумовлюється складом таких резервів і застосуванням тих чи інших методів їх
обчислення.
Резерви зі страхування життя мають у своєму складі резерви
довгострокових зобов’язань (математичні резерви); резерви належних виплат страхових
сум. Величина резервів довгострокових зобов’язань обчислюється актуарно, окремо
за кожним договором за методикою формування резервів зі страхування життя.
Законодавством України передбачено таке: резерв
незароблених премій, щовключає частки від сум надходжень
страхових платежів, які відповідають страховим ризикам, що не минули на звітну
дату; резерв збитків — зарезервовані несплачені суми
страхового відшкодування за відомими вимогами страхувальників. Технічні
резерви формуються окремо за кожним видом страхування. Згідно із Законом
України «Про страхування» українські страховики використовують один спрощений
метод розрахунку резерву незароблених премій — метод «плаваючих кварталів»
(див. підрозд. 19.3), застосовуваний також при визначенні прибутку страховика.
Призначення кожного виду технічних резервів різне. Спільним є те,
що протягом певного часу в період дії договору страхування вони являють собою
кошти страхувальників, а не страховиків, і призначені для виплати страхових
відшкодувань за договорами страхування, які не минули на звітну дату.
Страховики країн ЄС, які здійснюють ризикові види страхування,
формують резерви премій та резерви збитків. При цьому майже 2/3 обсягу річної
премії припадає на резерв збитків і 1/3 — на резерв премій. Систему технічних
резервів ілюструє рис. 1.

Рис. 1 -  Система технічних резервів,
згідно з директивами ЄС

Резерви премій являють собою резерв незароблених премій; додатковий
резерв ризиків, що не минули.
Резерв
незароблених премій складається з частини страхових премій, які надійшли за
договорами страхування, що укладені у звітному періоді, але стосується терміну
дії договору страхування, що припадає на наступний звітний період.
 Отже, резерв незароблених премій за своїм змістом є не резервом,
а статтею розмежування обліку отриманих страхових премій між суміжними звітними
періодами. Це обумовлено тим, що страхові премії, як правило, сплачуються
наперед — авансом за весь термін дії договору страхування, який не завжди
збігається зі звітним періодом. Резерв незаробленої премії — це страховий
резерв, призначений для виплат страхового відшкодування в майбутньому. Отже,
він являє собою витрати майбутніх періодів.
Для визначення справжнього розміру резерву незаробленої премії
існують різні методи. При виборі тієї чи іншої методики розрахунку резерву
незаробленої премії необхідно враховувати такі чинники: вид страхування, термін
дії договору страхування, рівень збалансованості страхового портфеля,
рівномірність розподілу ризику. Береться до уваги також періодичність сплати
премій за укладеними договорами страхування.
У практиці страхування зарубіжні компанії використовують кілька
методів визначення розміру частини страхової премії, яка не є заробленою, —
резерву незаробленої премії:
метод 1/365 — «pro rata temporis»;
метод 1/4; 1/8; 1/12; 1/24 — «паушальні» методи;
метод 40 %; 36 %.
При застосуванні методу «pro rata temporis» розрахунок
незаробленої премії виконується за кожним договором страхування окремо.
Незароблена страхова премія за і-м договором страхування визначається
як добуток страхової премії та частки від ділення строку дії договору
страхування, який ще не закінчився (у днях) до всього строку дії договору
страхування (у днях) за такою формулою:
,
де Пі — страхова премія за і-м договором
страхування;
mi —
строк дії і-го договору страхування;
ni —
число днів, що минули з моменту, коли і-й договір страхування набрав
чинності до звітної дати.
На підставі визначеної величини незаробленої премії за кожним
договором страхування обчислюється сумарна величина резерву. Перевага цього
методу в тому, що він дає змогу страховику на будь-яку дату визначати розмір
резерву незароблених премій.
Метод 1/365 є найбільш точним, проте він дуже трудомісткий. Його
використання потребує чіткої організації роботи страховика. Необхідне своєчасне
відображення: надходження страхової премії по кожному договору страхування;
дати укладення договору страхування; дати, коли договір страхування набирає
чинності; дати його закінчення; строку дії договору страхування. У страховиків,
що укладають велику кількість договорів, опрацювання даних без використання
сучасних технічних засобів потребує багато часу й зусиль. Для швидкого обліку
та опрацювання даних необхідно застосовувати системи програмного забезпечення.
Принцип методу 1/24 полягає ось у чому: за всіма договорами
страхування, що укладаються протягом місяця терміном на один рік,
припускається, що страхова премія надходить в середині місяця. Отже, на кінець
місяця заробленою страховою премією вважається половина страхової премії
певного місяця або 1/24, а розмір резерву становить відповідно 23/24 страхової
премії. Наприкінці наступного місяця дії договору страхування, укладеного в
попередньому місяці, вважається, що договір діє половину попереднього місяця і
повний місяць, наприкінці якого здійснюється розрахунок резерву незароблених
премій. Тому страхова премія є заробленою і дорівнює половині розміру належної
страхової премії попереднього місяця і належної страхової премії місяця,
наприкінці якого здійснюється розрахунок резерву. Отже, зароблена страхова
премія становить 3/24 (1/24 + 2/24), а резерв незароблених премій — 21/24
(24/24 – 3/24) страхової премії.
При використанні методу 1/8 з огляду на організацію роботи
страховика припускають, що договори страхування, строк дії яких рік, укладені
протягом одного кварталу і набирають чинності у середині кварталу.
Страховики застосовують іноді простіші, але не такі точні методи
розрахунку незаробленої премії — метод 40 %; 36 %. Метод цей ґрунтується на
тому, що дата укладення договору страхування не має конкретного значення і
вважається, що всі договори страхування укладені у середині року, тобто 1
липня. Отже, резерв незароблених премій на кінець року має відповідати половині
нетто-премії. Водночас для спрощення розрахунок виконується на основі не
нетто-, а брутто-премії. Проте береться до уваги, що витрати на ведення справи
становлять 20 %; 28 %. Звідси половина брутто-ставки дорівнює
40 %; 36 %. Метод 40 %; 36 % придатний тоді, коли страховик
здійснює масові види страхування на основі уніфікованих договорів, тобто коли
договори страхування укладені на один строк, страхові премії надходять
рівномірно, а компанія має надійний страховий портфель.
Резерв ризиків, які ще не минули, формується як додаток до
резерву незароблених премій, щоб компенсувати можливість заниження тарифу.
Резерв катастроф формується з метою
забезпечення страхових виплат у разі настання природних катастроф або значних
промислових аварій, у результаті яких буде завдано збитків численним страховим
об’єктам і коли постає потреба здійснювати виплати страхового відшкодування в
сумах, що значно перевищують середні розміри збитків, які взято до уваги при
розрахунку страхових тарифів. Резерв катастроф формується з урахуванням
можливості великомасштабних аварій, від яких одночасно постраждає багато
страхових об’єктів, і виявиться брак страхових резервів, сформованих з огляду
на рівномірне настання випадків. Резерв катастроф особливо необхідний при
страхуванні ризиків стихійних лих, а також при формуванні страхового портфеля
на території підвищеної небезпеки. Відрахування до резерву катастроф мають надходити
протягом тривалого періоду і формуватися страховиками в разі, якщо діючими
договорами страхування передбачена відповідальність при настанні такого роду
подій.
Резерв коливань збитковості
дозволяє страховикам компенсувати перевищення своїх витрат, що пов’язані з
відшкодуванням збитків, у випадках, коли фактична збитковість страхової суми за
видом страхування на звітний період перевищує очікуваний рівень збитковості,
який узято за основу при розрахунку тарифної ставки за цим видом страхування. У
роки успішної діяльності страховика цей резерв поповнюється за рахунок
отриманих у результаті страхової діяльності надлишків, у збиткові з нього
вилучаються кошти для покриття збитків, що пов’язані зі здійсненням страхових
операцій.
Що ж до резерву збитків, то фіксуються суми виплат, які
передбачаються за страховими випадками, що настануть до закінчення фінансового
року.
Підставою для формування резерву збитків є забезпечення можливості
відшкодувати збитки в майбутньому періоді за страховими випадками. У практиці страхової
справи збитки за застрахованими ризиками сплачуються страховиком не відразу, а
через деякий час. Так, визначення резерву збитку можна поділити на кілька
етапів. Перший етап — настання страхового випадку: страховик не отримав
повідомлення про його настання і розмір збитку не визначений. На другому етапі
— страховик на підставі заяви страхувальника про випадок, який настав, у
журналі реєстрації збитків фіксує страхову суму за даним договором страхування.
Наступний етап — визначення фактичної суми збитку. І останній етап — розрахунок
зі страхувальником за збитками, що заявлені. Отже, резерв збитків поділяється
на резерв збитків, що сталися, але ще не відомі (IBNR); резерв збитків, що
заявлені, але ще не врегульовані
Резерв
збитків, що заявлені, але ще не врегульовані, формується для
забезпечення зобов’язань, які пов’язані з урегулюванням збитків за страховими
випадками, про настання яких в обумовленому порядку було заявлено страховикові.
При цьому резерв є сумою таких елементів:
o   невизначених збитків, які розраховуються в
розмірі 5 % від сум надходжень страхових премій;
o   заявлених, але ще не врегульованих
збитків, тобто збитків, за якими ще не складений розрахунок страхового
відшкодування;
o   урегульованих, але ще не сплачених
збитків, тобто збитків, які заявлені страхувальником і зафіксовані в регістрах
обліку страховиком та за якими складений розрахунок страхового від-шкодування,
але відшкодування ще не надане.
Величина резерву збитків, що заявлені, але ще не врегульовані,
визначається за кожною неврегульованою заявою від страхувальника. Якщо збиток
заявлений, але розмір збитку не встановлений, для розрахунку береться
максимально можлива величина збитку, яка не перевищує страхової суми.
Резерв
збитків, що сталися, але ще не відомі (IBNR), формується
у зв’язку з випадками, які сталися, але про факт настання яких страховикові не
було повідомлено на звітну дату і зобов’язання за якими будуть виконані в
наступному звітному періоді.
Зауважимо, що достатнього розміру резерву збитків (на відміну від
резерву премій), на практиці домогтися неможливо. Важко оцінити майбутні збитки
навіть за збитками, що заявлені, а тим більше за збитками, які сталися, але ще
не відомі. Проте є види страхування, за якими можна точно оцінити розмір
збитків. Наприклад, страхування майна, авто-каско. Але існують і такі види
страхування, як страхування цивільної відповідальності, відповідальності
роботодавця, що їх зарубіжні страховики називають «страхування з довгим
хвостом». Така назва пояснюється тим, що врегулювання збитків може тривати
довго після закінчення договору страхування. Наслідок нещасного випадку або
захворювання може виявитися через деякий час. Судовий розгляд може розтягтися
на кілька місяців. Нерідко бувають обставини, коли страховики сплачують збитки
десятирічної давності. Найбільш відомий приклад — збитки, яких зазнали
британські та страховики інших країн у зв’язку з захворюваннями, що були
викликані використанням у будівельній справі шкідливого азбесту, котрий у свій
час вважався матеріалом, що не впливає на здоров’я людини. Зауважимо, що
фактичний розмір резерву збитку досягається в практиці. Для розрахунку розміру
резерву збитків, що сталися, але ще не відомі, існують різноманітні методи. За
ступенем складності вони варіюються від вельми складних до найпростіших. Кожний
метод обирається залежно від виду страхування, кількості показників і наявності
відповідних даних.
Отже, порядок визначення розміру технічних резервів, який
застосовують українські страховики, недостатньо відбиває обсяг відповідальності
страховика за діючими на момент оцінки договорами страхування. Це може
призвести до зниження надійності страхових операцій, платоспроможності
страховика.

 3  Інвестиційна
політика страховика

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Світовий досвід показує, що страховики є важливим джерелом
інвестиційного капіталу. По-перше, це пов’язано з інверсією циклу (оскільки
отримання страхової премії передує наданню страхової послуги), а по-друге, із
розподілом ризику в часі. Тому страховик протягом часу дії договору страхування
тимчасово розпоряджається коштами страхувальника, які акумульовані у страхові
резерви.
Крім коштів страхових резервів, страховик має у своєму
розпорядженні власні кошти у вигляді вкладів засновників, а також спеціальних
фондів, які сформовані за рахунок прибутку та суми нерозподіленого прибутку.
Тому кошти страховика, які перебувають у його розпорядженні, є
сукупністю ресурсів, за рахунок яких він (страховик) виконує свої зобов’язання
при настанні страхового випадку та забезпечує нормальне функціонування
компанії. Ці кошти представлені, по-перше, надходженнями страхових премій,
по-друге, власними коштами, які можуть використовуватися протягом кількох
років.
З огляду на це при інвестуванні таких коштів необхідно враховувати
їх структуру, а також оптимальний термін інвестування. Потрібно виходити з
того, що резерви є коштами страхувальників і в разі настання страхового випадку
мають своєчасно повертатися їм у вигляді страхового відшкодування, яке може
бути й більшим порівняно з внесками за надання страхової послуги. Активи
страхової компанії мають бути розміщені з урахуванням безпечності,
прибутковості, ліквідності, диверсифікованості. Зазначимо, що це й є основні
вимоги до управління активами.
Безпечність вкладень активів страхової компанії свідчить
про мінімальний інвестиційний ризик, вона може досягатися шляхом
диверсифікованості коштів.
Що ж до прибутковості активів страховика,
то вона істотна при визначенні загального фінансового результату. Адже іноді в
кінці звітного періоду страховик компенсує збитки, пов’язані зі страховою
діяльністю, за рахунок прибутку від інвестиційної діяльності. Тому в цілому по
компанії може досягатися позитивний фінансовий результат.
Говорячи про ліквідність активів страхових
компаній, мають на увазі можливість оперативної конвертації їх у готівкові
платіжні кошти, за рахунок яких страховик дістає змогу виконати свої
зобов’язання. Особливістю використання принципу ліквідності у страхуванні є те,
що вимоги до ліквідності залежать від ризиків страховому портфелі страховика.
Якщо страховик здійснює страхування високоризикованих (авіаційне, страхування і
т. ін.) видів страхування, йому в короткий термін необхідно буде
перетворити свої активи на готівкові кошти. Отже, страховикові з ризикових
видів страхування доцільно мати високоліквідні активи.
Але безпечність, прибутковість, ліквідність активів не є
взаємозамінюваними характеристиками. Так, за надійними активами (державні цінні
папери) маємо низьку прибутковість. Збалансований портфель інвестування
досягається за допомогою диверсифікації вкладень. Диверсифікованість —
це розподіл інвестиційних коштів між категоріями активів інвестування.
Кошти, які надходять від ризикових видів страхування, перебувають
у розпорядженні страховика протягом терміну дії договору страхування, тобто, як
правило, до одного року. Максимальний період часу між датою акумулювання коштів
у страхові резерви та датою їх використання для страхових виплат становить рік.
Але частина коштів може знадобитися в будь-який час для відшкодування збитків
за цими договорами страхування. Тому кошти страхових резервів за договорами
ризикових видів страхування мають бути інвестовані у високоліквідні,
короткострокові активи.
Кошти, акумульовані в резерви коливань збитковості та катастроф,
призначаються для забезпечення виконання страховиком своїх зобов’язань за
договорами страхування у випадках, коли поточних надходжень страхових премій
буде недостатньо. Кошти цих резервів можуть використовуватися не щороку, тому
вони мають бути інвестовані в довгострокові активи. Але вони мають бути
високоліквідними, коли постане потреба використати їх за призначенням.
Що ж до резервів зі страхування життя, то з огляду на більші
терміни дії договорів і виконання зобов’язань здебільшого по закінченні строку
дії договору або в обумовлений строк страховики мають можливість інвестувати
кошти на триваліший термін та знизити вимоги до ліквідності таких інвестиційних
вкладень.
Власні кошти страховика, вільні від зобов’язань, можуть бути
вкладені переважно в довгострокові та менш ліквідні види активів.
При інвестуванні коштів слід враховувати їх розмір. Від самого
початку діяльності страховика значну частку інвестицій становлять власні кошти,
насамперед статутний фонд. У ході діяльності головним джерелом інвестицій
стають страхові резерви.
Отже, страховик обирає власну інвестиційну політику, виходячи з
видів страхування, терміну та розміру акумульованих коштів. Компанії, які
здійснюють страхування життя, на відміну від страховиків, що проводять ризиковані
види страхування, довше володіють коштами і можуть інвестувати їх у
нерухомість, державні цінні папери та інші довгострокові активи. Для компаній,
які здійснюють ризикові види страхування, слід робити акцент на більш ліквідних
інвестиційних коштах.
Згідно із Законом України «Про страхування» страхові резерви мають
бути представлені активами таких категорій:
o   грошові кошти на розрахунковому рахунку;
o   банківські вклади (депозити);
o   нерухоме майно;
o   цінні папери, що передбачають одержання
доходу;
o   цінні папери, що емітуються державою;
o   права вимог до перестраховиків;
o   довгострокові інвестиційні кредити (для
резервів зі страхування життя, банківські метали, інвестиції в економіку
України).
З метою захисту страхувальників від невиконання страховиком своїх
зобов’язань установлюється державний контроль за інвестиційною діяльністю.
Директивами ЄС установлені розміри обсягів інвестицій страхових резервів, а
саме: вкладення в нерухомість — не більш як 10 % загального обсягу
резервів за кожним об’єктом; вкладення в акції, які котируються, та гарантовані
кредити — не більш як 10 % розміру резервів за кожним із видів зазначених
вкладів; інвестиції в незабезпечені кредити — не більш як 5 % за кожним їх
видом; в акції, що не котируються, — не більш як 10 % у сукупності вкладень;
у готівку — не більш як 3 % загальної суми резервів.
З розвитком страхового ринку, збільшенням обсягів страхових
операцій, насамперед зі страхування життя, збільшенням розміру страхових
резервів та власних коштів страховика зростає роль страхової системи в
інвестиційному процесі нашої країни. Але обсяг коштів, акумульованих
страховиками, на відміну від банківських, ще малий. Це тому, що розмір
статутних фондів страхових компаній значно менший, ніж розмір таких самих
фондів банків.
Зростання продажу страхових послуг сприятиме збільшенню
інвестування. Добра передумова до цього така: витрати на придбання страхової
послуги дозволено включати до собівартості продукції (послуги). Що ж до
фізичних осіб, то їм слід було б надавати податкові пільги.
Зростання інвестиційної можливості страхової системи
забезпечувалося б наявністю державної перестрахувальної компанії. Низька
фінансова місткість українського страхового ринку призводить до того, що значні
суми страхових премій, тобто інвестиційні ресурси, надходять до іноземних
перестрахувальних компаній. Наявність державної перестрахувальної компанії
сприяла б акумулюванню певної частини страхових премій, які нині надходять за
кордон. Така компанія могла б узяти на себе відповідальність за ризиками, які
перевищують суми, що їх здатні лишити в себе прямі страховики. Частина цієї
суми могла б лишатися на власне утримання, а решта — бути переданою іншим
страховим та перестрахувальним компаніям у нашій державі та за її межами.
Завдяки цьому зменшилася б частка страхових премій за договорами
перестрахування в інші країни і збільшився б обсяг власних інвестиційних
коштів.
Надходження
інвестиційних ресурсів страховика у сфери, важливі для розвитку суспільства,
мають бути відповідно обумовлені, а їх вкладення бути надійними як для
страховика, так і для страхувальника. Слід також приділити увагу вимогам, які
застосовуються при визначенні рівня покриття коштів, що інвестуються
страховиком. Щоб вкладення страховика були доцільними, перегляд структури та
рівня покриття інвестиційних коштів має враховувати надійність вкладів та їх
ліквідність. Тому ефективна інвестиційна діяльність страховика залежить
насамперед від розвитку фінансового ринку, а також від забезпечення вільного
доступу до нього страхових компаній.
4 Оцінка платоспроможності страховика

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Зобов’язання страховика складаються з двох груп:
o   зовнішні зобов’язання, тобто зобов’язання
перед страхувальниками, фінансовими установами, перестраховиками, бюджетом і т.
ін.;
o   внутрішні зобов’язання — це зобов’язання
перед засновниками, представництвами та філіями, співробітниками.
За обсягом перевагу мають зовнішні зобов’язання, які можна
поділити на страхові та інші. Обсяг зовнішніх зобов’язань є основним показником
для визначення платоспроможності.
У Західних країнах страхові компанії поряд зі страховою діяльністю
здійснюють фінансову та інвестиційну, тому у страховика виникають фінансові й
інвестиційні зобов’язання, які впливають на його платоспроможність.
Страхові зобов’язання — основна складова
зовнішніх зобов’язань. Страхова платоспроможність забезпечується за рахунок
двох основних джерел — коштів страхових резервів, які мають бути адекватними
взятим зобов’язанням, і власних вільних коштів. З огляду на характер страхової
послуги, в основі якої лежить категорія страхового ризику та випадковість його
настання, розрахунковий розмір страхових резервів може бути недостатнім для
виконання всіх зобов’язань за страховими виплатами. Тому страховик повинен мати
вільні від зобов’язань кошти, які може використати для виплат у разі, коли страхові
резерви будуть вичерпані.
Коли бракуватиме страхових резервів, страховик повинен буде
виконати страхові зобов’язання за рахунок власних коштів. Західний досвід
показує, що страховика можна вважати платоспроможним у разі, коли власні кошти
перевищують зовнішні зобов’язання.
До власних коштів страховика належить статутний фонд, а також
резерви, які формуються за рахунок прибутку, та резерви, які не пов’язані із
зобов’язаннями. Сюди слід також віднести нерозподілений прибуток. Наявність
значного обсягу власних коштів має важливе значення із самого початку
діяльності. Коли страховик не має збалансованого страхового портфеля, а
страхові резерви малі й не можуть дати значного інвестиційного прибутку,
страховик за рахунок власних коштів може виконати свої зобов’язання. Власні
кошти страховика утворюють запас (маржу) платоспроможності.
У Європейському союзі у зв’язку зі специфікою проведення кожного
виду страхування та різним розподілом ризику запас платоспроможності
визначається окремо за ризиковими видами страхування і зі страхування життя.
У ризикових видах страхування оцінка платоспроможності полягає в
зіставленні фактичної платоспроможності з розрахунковою нормативною.
Директивами ЄС передбачено визначати фактичний запас
платоспроможності як різницю між активами (крім нематеріальних) і
зобов’язаннями. У разі, якщо фактичний запас платоспроможності перевищує
розрахунковий нормативний, страхова компанія вважається платоспроможною. Іншими
словами, власних коштів, вільних від зобов’язань, разом із страховими резервами
має бути достатньо для виконання зобов’язань за страховими виплатами.
Розрахунковий нормативний запас платоспроможності має дорівнювати
найбільшій із двох сум, одна з яких обчислюється на підставі страхових премій,
а друга — на підставі страхових виплат.
У першому випадку розрахунковий запас платоспроможності визначається
на підставі надходжень страхових премій за звітний
період, а саме:
,
де Р1 — розрахунковий розмір на підставі страхових
премій;
SP1 —
сума надходжень страхових премій до 10 млн євро;
SP2 —
сума надходжень страхових премій більше, ніж 10 млн євро (загальна сума
страхових премії за винятком SP1);
VS —
загальна сума страхових виплат за винятком виплат, сплачених перестраховиками;
V —
загальна сума страхових виплат.
З огляду на досвід західні компанії загальну суму надходжень
страхових премій поділяють на дві частини — суму надходжень страхових премій до
10 млн євро і понад 10 млн євро. У разі, якщо страховик має
надходження страхових премій понад 10 млн євро, вважається, що страховик
уклав більше угод страхування, у нього ширше розподілений ризик, а тому він
(страховик) більш надійний. У такому разі застосовується «пільговий» коефіцієнт
0,16, інакше він становить 0,18.
Відношення загальної суми страхових виплат (за винятком виплат, що
сплачені перестраховиками) до загальної суми страхових виплат виокремлює частку
виплат, які сплачені самим страховиком, причому воно повинно бути не меншим від
50 %. У разі, коли фактично цей коефіцієнт менший за 50 %, він
береться в розмірі 50 %.
У другому випадку розмір розраховується на підставі страхових
виплат:
,
де Р2 — розрахунковий розмір на підставі страхових
виплат;
V1 —
середньорічна сума виплат до 7 млн євро;
V2 —
середньорічна сума виплат понад 7 млн євро (загальна сума страхових виплат за
винятком V1).
Період розрахунку середньорічної суми виплат установлено три роки,
при страхуванні кредитів — сім років. Використання середньорічної суми виплат
на відміну від визначення страхової премії за звітний період пов’язане з
випадковістю настання страхової події і коливань розміру збитків.
Поділ загальної середньорічної суми страхових виплат на дві
частини зумовлений тими самими причинами, що й поділ загальної суми страхової
премії.
Перший результат відрізняється від другого тим, що нормативний
запас платоспроможності на підставі страхових премій визначається згідно із
зобов’язаннями, які прийняті, а нормативний запас платоспроможності на підставі
страхових виплат — на основі зобов’язань, що виконані.
Директивами ЄС передбачено також наявність гарантійного фонду,
тобто вільних від зобов’язань коштів в обсязі 1/3 фактичного запасу
платоспроможності. Цей фонд створюється страховиками для контролю за
додержанням фактичного запасу платоспроможності.
Забезпечення платоспроможності страховиків України контролюється
згідно із Законом України «Про страхування», яким передбачено:
o   наявність сплаченого статутного фонду та
наявність гарантійного фонду страховика;
o   створення страхових резервів, достатніх
для майбутніх виплат страхових сум і страхових відшкодувань;
o   перевищення фактичного запасу
платоспроможності над розрахунковим нормативним запасом платоспроможності.
Принциповим моментом у новому українському законодавстві є
введення маржі платоспроможності, тобто перевищення фактичного запасу
платоспроможності над розрахунковим, де розрахунковий нормативний запас
встановлюється на рівні двох коефіцієнтів: 0,25 та 0,30, відповідно взятих від
надходжень страхових премій за звітний період та від страхових відшкодувань за
той самий період.
Зміст методики визначення платоспроможності страховика полягає в
порівнянні обсягу зобов’язань страховика перед страхувальниками з обсягом
власних коштів, які можуть бути використані на покриття зобов’язань. Порівняння
фактичного запасу платоспроможності над нормативним запасом відображає частку
власних коштів страховика в загальних зобов’язаннях.
Згідно з українським законодавством фактичний запас
платоспроможності страховика визначається відніманням від вартості майна
страховика суми нематеріальних активів і загальної суми зобов’язань, зокрема
страхових, які беруться в розмірі технічних резервів. Фактичний запас
платоспроможності страховика має перевищувати розрахунковий нормативний запас
платоспроможності.
Нормативний запас платоспроможності страховика дорівнює більшій з
двох визначених величин. Першої, яка визначається множенням суми надходжень
страхових премій протягом звітного періоду на 0,18. При цьому сума надходжень
страхових премій зменшується на 50 % страхових премій, сплачених
перестраховикам. Другої, яка визначається множенням суми здійснених страхових
виплат протягом звітного періоду за договорами страхування на 0,26. При цьому
сума здійснених страхових виплат зменшується на 50 % страхових виплат,
компенсованих перестраховикам згідно з укладеними договорами перестрахування.
Платоспроможність залежить також від розміру ресурсів страховика і
зобов’язань, які бере на себе страховик. Якщо страховик бере страхові
зобов’язання, які не відповідають його фінансовим можливостям, то частина
зобов’язань лишається не покритою ресурсами, за рахунок яких страховик мав би
змогу їх виконати. З урахуванням забезпечення виконання зобов’язань перед
страхувальниками Законом України «Про страхування» передбачено обов’язкове
укладання договору перестрахування в разі, коли страхова сума за окремим
об’єктом страхування перевищує 10 % суми сплаченого статутного фонду і
сформованих страхових резервів.

Скачано с www.znanio.ru

file_name: Лекція №      Фінансова надійність страховика.doc

alt: Законодавством України передбачено таке: резерв незароблених премій, щовключає частки від сум надходжень страхових платежів, які відповідають страховим ризикам, що не минули на звітну дату; резерв…


extracted_text:
1.
ПОЯСНИТЕЛЬНАЯ ЗАПИСКА

Программа  по технологии составлена на основании примерной программы начального
общего образования,  с учетом авторской программы«Технология» Е.А.Лутцевой,
Т.П.Зуевой.(М.: Просвещение, 2014г.)(УМК «Школа России»), составленной в соответствии с Федеральным компонентом
Государственного стандарта, утверждённым в 2004 г. приказом
Минобразования РФ № 1089 от 05.03.2004.
Программа соответствует ООП ФГОС НОО МКОУ«СОШ»
с.п.Белокаменское  Зольского района  КБР.

Рабочая программа
конкретизирует содержание предметных тем образовательного стандарта и дает
примерное распределение учебных часов по разделам курса и последовательность
изучения разделов русского языка с учетом межпредметных связей, логики
представления учебного материала, возрастных особенностей учащихся.
Программа
направлена на реализацию средствами предмета «Технология» основных задач
образовательной области «Технология».

 Курс
«Технология» рассчитан на 34 часа ( 1 ч в
неделю, 34 учебные недели).

Цель изучения курса технологии – развитие
социально-значимых личностных качеств (потребность познавать и исследовать
неизвестное, активность, инициативность, самостоятельность, самоуважение и
самооценка), приобретение первоначального опыта практической преобразовательной
и творческой деятельности в процессе формирования элементарных
конструкторско-технологических знаний и умений и проектной деятельности,
расширение и обогащение личного жизненно-практического опыта, представлений о
профессиональной деятельности человека.
Основными задачами курса являются:
ü    развитие
личностных качеств (активности, инициативности, воли, любознательности и т.
п.), интеллекта (внимания, памяти, восприятия, образного и образно-логического
мышления, речи) и творческих способностей (основ творческой деятельности в
целом и элементов технологического и конструкторского мышления в частности);
ü    формирование
общих представлений о мире, созданном умом и руками человека, об истории
деятельностного освоения мира (от открытия способов удовлетворения элементарных
жизненных потребностей до начала технического прогресса и современных
технологий), о взаимосвязи  человека с природой (как источника не только
сырьевых ресурсов, энергии, но и вдохновения, идей для реализации
технологических замыслов и проектов); о мире профессий и важности правильного
выбора профессии;
ü    формирование
первоначальных конструкторско-технологических и организационно-экономических
знаний, овладение технологическими приемами ручной обработки материалов;
усвоение правил техники безопасного труда; приобретение навыков
самообслуживания;
ü    овладение
первоначальными умениями передачи, поиска, преобразования, хранения информации,
использования компьютера; поиска (проверки) необходимой информации в словарях,
каталоге библиотеки;
ü    использование
приобретенных знаний о правилах создания предметной и информационной среды для
творческого решения несложных конструкторских, художественно-конструкторских
(дизайнерских), технологических и организационных задач;
ü    развитие
коммуникативной компетентности младших школьников на основе организации
совместной продуктивной деятельности; приобретение первоначальных навыков
совместной продуктивной деятельности, сотрудничества, взаимопомощи,
планирования и организации;
ü    воспитание
экологически разумного отношения к природным ресурсам, умения видеть
положительные и отрицательные стороны технического прогресса, уважения к людям
труда и культурному наследию — результатам трудовой деятельности предшествующих
поколений.

Используется учебник
«Технология» для 3 класса общеобразовательных учреждений. Базовый уровень под
редакцией  Е. А Лутцевой, Т.П. Зуевой.

2.Планируемые
результаты освоения учебного предмета «Технология».
В результате
изучения курса «Технология» обучающиеся на уровне начального общего образования:
- получат начальные
представления о материальной культуре как продукте творческой
предметно-преобразующей деятельности человека, о предметном мире как основной
среде обитания современного человека, о гармонической взаимосвязи предметного
мира с миром природы, об отражении в предметах материальной среды
нравственно-эстетического и социально-исторического опыта человечества; о
ценности предшествующих культур и необходимости бережного отношения к ним в
целях сохранения и развития культурных традиций;
- получат начальные знания и представления о наиболее важных
правилах дизайна, которые необходимо учитывать при создании предметов
материальной культуры;
- получат общее представление о мире профессий, их социальном
значении, истории возникновения и развития;
- научатся использовать приобретенные знания и умения для
творческой самореализации при оформлении своего дома и классной комнаты, при
изготовлении подарков близким и друзьям, игрушечных моделей,
художественно-декоративных и других изделий.
Решение конструкторских, художественно-конструкторских и
технологических задач заложит развитие основ творческой деятельности,
конструкторско-технологического мышления, пространственного воображения,
эстетических представлений, формирования внутреннего плана действий, мелкой
моторики рук.
Обучающиеся:
в результате выполнения под руководством учителя коллективных и
групповых творческих работ, а также элементарных доступных проектов, получат
первоначальный опыт использования сформированных в рамках учебного предмета коммуникативных
универсальных учебных действий в целях осуществления совместной продуктивной
деятельности: распределение ролей руководителя и подчиненных, распределение
общего объема работы, приобретение навыков сотрудничества и взаимопомощи,
доброжелательного и уважительного общения со сверстниками и взрослыми;
овладеют начальными формами познавательных универсальных учебных
действий – исследовательскими и логическими: наблюдения, сравнения, анализа,
классификации, обобщения;
получат первоначальный опыт организации собственной творческой
практической деятельности на основе сформированных регулятивных универсальных
учебных действий: целеполагания и планирования предстоящего практического
действия, прогнозирования, отбора оптимальных способов деятельности, осуществления
контроля и коррекции результатов действий; научатся искать, отбирать,
преобразовывать необходимую печатную и электронную информацию;
познакомятся с персональным компьютером как техническим средством,
с его основными устройствами, их назначением; приобретут первоначальный опыт
работы с простыми информационными объектами: текстом, рисунком, аудио‑ и
видеофрагментами; овладеют приемами поиска и использования информации, научатся
работать с доступными электронными ресурсами;
получат первоначальный опыт трудового самовоспитания: научатся
самостоятельно обслуживать себя в школе, дома, элементарно ухаживать за одеждой
и обувью, помогать младшим и старшим, оказывать доступную помощь по хозяйству.
В ходе
преобразовательной творческой деятельности будут заложены основы таких
социально ценных личностных и нравственных качеств, как трудолюбие,
организованность, добросовестное и ответственное отношение к делу,
инициативность, любознательность, потребность помогать другим, уважение к
чужому труду и результатам труда, культурному наследию.
Общекультурные и общетрудовые компетенции. Основы культуры
труда, самообслуживание
Выпускник
научится:
-иметь представление о наиболее
распространенных в своем регионе традиционных народных промыслах и ремеслах,
современных профессиях (в том числе профессиях своих родителей) и описывать их
особенности;
-понимать общие правила создания
предметов рукотворного мира: соответствие изделия обстановке, удобство
(функциональность), прочность, эстетическую выразительность — и руководствоваться
ими в практической деятельности;
-планировать и выполнять практическое
задание (практическую работу) с опорой на инструкционную карту; при
необходимости вносить коррективы в выполняемые действия;
-выполнять доступные действия по самообслуживанию и
доступные виды домашнего труда.
Выпускник получит возможность научиться:
-уважительно относиться к труду людей;
-понимать культурноисторическую
ценность традиций, отраженных в
предметном мире, в том числе традиций трудовых династий как своего региона, так
и страны, и уважать их;
-понимать особенности проектной деятельности,
осуществлять под руководством учителя элементарную проектную деятельность в малых группах: разрабатывать замысел, искать пути
его реализации, воплощать его в продукте, демонстрировать готовый продукт
(изделия, комплексные работы, социальные услуги).
Технология ручной обработки материалов. Элементы графической
грамоты
Выпускник
научится:
-на основе
полученных представлений о многообразии материалов,
их видах, свойствах, происхождении, практическом применении в жизни осознанно
подбирать доступные в обработке материалы для изделий по декоративно-художественным
и конструктивным свойствам в соответствии с поставленной задачей;
-отбирать и
выполнять в зависимости от свойств освоенных материалов оптимальные и доступные
технологические приемы их ручной обработки (при разметке деталей, их выделении
из заготовки, формообразовании, сборке и отделке изделия);
-применять приемы
рациональной безопасной работы ручными инструментами: чертежными (линейка,
угольник, циркуль), режущими (ножницы) и колющими (швейная игла);
-выполнять символические действия
моделирования и преобразования
модели и работать с простейшей технической документацией: распознавать простейшие чертежи и эскизы,
читать их и выполнять разметку с опорой на них; изготавливать плоскостные и
объемные изделия по простейшим чертежам, эскизам, схемам, рисункам.
Выпускник получит возможность научиться:
-отбирать и выстраивать оптимальную
технологическую последовательность реализации собственного или предложенного
учителем замысла;
-прогнозировать конечный практический результат и
самостоятельно комбинировать художественные технологии в соответствии с
конструктивной или декоративнохудожественной задачей.
Конструирование и моделирование
Выпускник
научится:
-анализировать
устройство изделия: выделять детали, их форму,
определять взаимное расположение, виды соединения деталей;
-решать простейшие задачи
конструктивного характера по изменению вида и способа соединения деталей: на достраивание,
придание новых свойств конструкции;
-изготавливать несложные
конструкции изделий по рисунку,
простейшему чертежу или эскизу, образцу и доступным заданным условиям.
Выпускник получит возможность научиться:
-соотносить объемную конструкцию, основанную
на правильных геометрических формах, с изображениями их разверток;
-создавать мысленный образ конструкции с целью решения
определенной конструкторской задачи или передачи определенной художественно-эстетической информации; воплощать
этот образ в материале.
Практика работы на компьютере
Выпускник
научится:
-выполнять на основе знакомства с
персональным компьютером как техническим
средством, его основными устройствами и их назначением базовые действия
с компьютерами другими средствами ИКТ, используя безопасные для органов зрения, нервной системы, опорнодвигательного
аппарата эргономичные приемы работы;
выполнять компенсирующие физические упражнения (минизарядку);
-пользоваться компьютером для поиска и
воспроизведения необходимой информации;
-пользоваться компьютером для решения доступных учебных задач с простыми информационными объектами (текстом,
рисунками, доступными электронными ресурсами).
Выпускник получит возможность научиться пользоваться доступными приемами работы с
готовой текстовой, визуальной, звуковой информацией в сети Интернет, а также
познакомится с доступными способами ее получения, хранения, переработки.

3.Содержание учебного предмета «Технология»

Общекультурные и общетрудовые компетенции.
Основы культуры труда, самообслуживания
Трудовая деятельность и ее значение в жизни человека.
Рукотворный мир как результат труда человека; разнообразие предметов
рукотворного мира (архитектура, техника, предметы быта и
декоративно-прикладного искусства и т. д.) разных народов России (на примере
2–3 народов). Особенности тематики, материалов, внешнего вида изделий
декоративного искусства разных народов, отражающие природные, географические и
социальные условия конкретного народа.
Элементарные общие правила создания предметов рукотворного
мира (удобство, эстетическая выразительность, прочность; гармония предметов и
окружающей среды). Бережное отношение к природе как источнику сырьевых
ресурсов. Мастера и их профессии; традиции и творчество мастера в создании
предметной среды (общее представление).
Анализ задания, организация рабочего места в зависимости от
вида работы, планирование трудового процесса. Рациональное размещение на
рабочем месте материалов и инструментов, распределение рабочего времени. Отбор
и анализ информации (из учебника и других дидактических материалов), ее
использование в организации работы. Контроль и корректировка хода работы.
Работа в малых группах, осуществление сотрудничества, выполнение социальных
ролей (руководитель и подчиненный).
Элементарная творческая и проектная деятельность (создание
замысла, его детализация и воплощение). Несложные коллективные, групповые и
индивидуальные проекты. Культура межличностных отношений в совместной
деятельности. Результат проектной деятельности – изделия, услуги (например,
помощь ветеранам, пенсионерам, инвалидам), праздники и т. п.
Выполнение доступных
видов работ по самообслуживанию, домашнему труду, оказание доступных видов
помощи малышам, взрослым и сверстникам.
Технология ручной обработки материалов. Элементы
графической грамоты
Общее понятие о материалах, их происхождении. Исследование
элементарных физических, механических и технологических свойств доступных
материалов. Многообразие материалов и их практическое применение в жизни.
Подготовка материалов к работе. Экономное расходование
материалов. Выбор материалов по их декоративно-художественным и конструктивным
свойствам, использование соответствующих способов обработки материалов в
зависимости от назначения изделия.
Инструменты и приспособления для обработки материалов
(знание названий используемых инструментов), выполнение приемов их
рационального и безопасного использования.
Общее представление о технологическом процессе: анализ
устройства и назначения изделия; выстраивание последовательности практических
действий и технологических операций; подбор материалов и инструментов;
экономная разметка; обработка с целью получения деталей, сборка, отделка
изделия; проверка изделия в действии, внесение необходимых дополнений и
изменений. Называние и выполнение основных
технологических операций ручной обработки материалов: разметка деталей (на
глаз, по шаблону, трафарету, лекалу, копированием, с помощью линейки,
угольника, циркуля), выделение деталей (отрывание, резание ножницами,
канцелярским ножом), формообразование деталей (сгибание, складывание и др.),
сборка изделия (клеевое, ниточное, проволочное, винтовое и другие виды
соединения), отделка изделия или его деталей (окрашивание, вышивка, аппликация
и др.). Выполнение отделки в соответствии с особенностями декоративных
орнаментов разных народов России (растительный, геометрический и другие
орнаменты).
Использование измерений и построений для решения
практических задач. Виды условных графических изображений: рисунок, простейший
чертеж, эскиз, развертка, схема (их узнавание). Назначение линий чертежа
(контур, линия надреза, сгиба, размерная, осевая, центровая, разрыва). Чтение
условных графических изображений. Разметка деталей с опорой на простейший
чертеж, эскиз. Изготовление изделий по рисунку, простейшему чертежу или эскизу,
схеме.
Конструирование и моделирование
Общее представление о конструировании как создании
конструкции каких-либо изделий (технических, бытовых, учебных и пр.). Изделие,
деталь изделия (общее представление). Понятие о конструкции изделия; различные
виды конструкций и способы их сборки. Виды и способы соединения деталей.
Основные требования к изделию (соответствие материала, конструкции и внешнего
оформления назначению изделия).
Конструирование и
моделирование изделий из различных материалов по образцу, рисунку, простейшему чертежу
или эскизу и по заданным условиям (технико-технологическим, функциональным,
декоративно-художественным и пр.). Конструирование и моделирование на
компьютере и в интерактивном конструкторе.
Практика работы на компьютере
Информация, ее отбор, анализ и систематизация. Способы
получения, хранения, переработки информации.
Назначение основных устройств компьютера для ввода, вывода,
обработки информации. Включение и выключение компьютера и подключаемых к нему
устройств. Клавиатура, общее представление о правилах клавиатурного письма,
пользование мышью, использование простейших средств текстового редактора. Простейшие
приемы поиска информации: по ключевым словам, каталогам. Соблюдение безопасных
приемов труда при работе на компьютере; бережное отношение к техническим
устройствам. Работа с ЦОР (цифровыми образовательными ресурсами), готовыми
материалами на электронных носителях.
Работа с
простыми информационными объектами (текст, таблица, схема, рисунок):
преобразование, создание, сохранение, удаление. Создание небольшого текста по
интересной детям тематике. Вывод текста на принтер. Использование рисунков из
ресурса компьютера, программ Word и PowerPoint.

КАЛЕНДАРНО
- ТЕМАТИЧЕСКОЕ ПЛАНИРОВАНИЕ ПО ТЕХНОЛОГИИ
в 3 классе

№
  п/п

Тема
  урока

Кол-во
  часов

Дата
  проведения

план

факт

Информационная
  мастерская  (3 часа)

1

Вводный инструктаж
  по ТБ.

1

 06.09

2

Знакомимся с
  компьютером.

1

13.09

3

Компьютер - твой
  помощник.

1

20.09

Мастерская скульптора (6 часов)

4

Изготовление
  скульптурных изделий из пластилина.

1

27.09

5

Скульптуры разных
  времён и народов.

1

04.10

6

 Изготовление
  статуэтки в технике намазывания.

1

11.10

7

Статуэтки.

18.10

8

Рельеф и его виды.

1

25.10

9

Конструируем из
  фольги.

1

08.11

Мастерская рукодельниц  (8 часов)

10

Вышивка и
  вышивание. Вышивка крестом.

1

15.11

11

Строчка петельного
  стежка.

1

22.11

12

Пришивание
  пуговицы.

1

29.11

13

Наши проекты.
  «Волшебное дерево».

1

06.12

14

Изготовление
  изделия из тонкого трикотажа.

1

13.12

15

Секреты швейной
  машины.

1

20.12

16

  Изготовление
  футляра с застёжкой.

1

27.12

17

Подвеска. Изготовление
  изделий из пирамид.

1

17.01

Мастерская инженера, конструктора, строителя, декоратора
  (12  часов)

18

Изготовление
  макетов зданий из гофрокартона.

1

24.01

19

Изготовление
  изделия кубической формы.

1

31.01

20

Подарочные
  упаковки.

1

07.02

21

Декорирование
  коробок оклеиванием тканью.

1

14.02

22

Конструирование из
  сложных развёрток.

1

21.02

23

  Изготовление
  изделий из наборов типа
«Конструктор».

1

28.02

24

Изготовление
  макетов и моделей техники .

1

07.03

25

Изготовление
  поздравительной открытки.

1

14.03

26

Изготовление
  изделий с использованием
художественной
  техники «квиллинг»
.

1

21.03

27

Филигрань и
  квиллинг.

1

04.04

28

Изготовление
  изделий в технике «изонить».

1

11.04

29

Художественные
  техники из креповой бумаги.

1

18.04

Мастерская кукольника (5 часов)

30

Изготовление
  декоративных зажимов.

1

25.04

31

Театральные куклы –
  марионетки.

1

02.05

32

  Изготовление
  изделий из предметов  одежды.

1

16.05

33

Кукла-неваляшка.

1

23.05

34

Что узнали, чему
  научились? Выставка  работ

1

30.05

file_name: Календар 3 кл технолог.docx

alt: ПОЯСНИТЕЛЬНАЯ ЗАПИСКА

alt: В ходе преобразовательной творческой деятельности будут заложены основы таких социально ценных личностных и нравственных качеств, как трудолюбие, организованность, добросовестное и ответственное отношение к делу, инициативность,…

alt: Выпускник получит возможность научиться: -отбирать и выстраивать оптимальную технологическую последовательность реализации собственного или предложенного учителем замысла; -прогнозировать конечный практический результат и самостоятельно комбинировать художественные технологии…

alt: КАЛЕНДАРНО - ТЕМАТИЧЕСКОЕ ПЛАНИРОВАНИЕ

alt: Подвеска . Изготовление изделий из пирамид

intro: Рабочая программа по  технологии  составлена на 2018-2019 учебный год.  Автор учебника по  технологии Е.А Лутцева, Т.П. Зуева .  Рабочая программа имеет : 1. Пояснительную записку.  2. Планируемые результаты.   3. Содержание курса.  4. Тематическое планирование . 5.Календарно- тематическое планирование.  Программа соответствует ФГОС.

технология

group: Дисциплины

title: Рабочая программа по  технологии    в 3 классе.


extracted_text:
Формирование навыков письма  с учётом требований
к подготовке к ОГЭ и ЕГЭ.
Теоретический аспект экзамена по иностранному языку

ОГЭ (ГИА) по английскому языку – один из группы экзаменов по
иностранным
языкам в 9-м классе. По структуре, сложности и типу заданий
практически идентичен
экзаменам по немецкому, французскому и испанскому языкам.
Экзамен является
необязательным для сдачи, но его результаты потребуются
выпускникам для продолжения
обучения в профильных классах старшей школы (10 и 11-й
классы).
  Что касается ЕГЭ по английскому языку, то он сдается пока
по выбору обучающихся.
Английский язык - самый популярный из четырех языков,
которые сдают в рамках ЕГЭ.
Экзамен проводится в два дня. В первый день школьники сдают
обязательную
письменную часть, состоящую из четырех разделов:
аудирование; чтение; грамматика и
лексика; письмо (личное письмо и письменное высказывание с
элементами рассуждения).
Всего в письменной части 40 заданий, и на них отводится 180
минут. По желанию
школьники могут прийти на второй день экзамена и сдать
устную часть, состоящую из
четырех заданий (на проверку навыков говорения). На
выполнение устного экзамена
отводится 15 минут. Стоит заметить, что только за письменную
часть можно получить не
более 80 баллов.
    Успех устной части экзамена обеспечивают следующие
умения и навыки: владение
техникой чтения, умение вести диалог-расспрос, умения
монологической речи по
представленному плану, навыки оперирования грамматическими
формами и
лексическими единицами в контексте и, конечно, знакомство с
форматом заданий.
   Прежде чем приступить к выполнению пробных заданий по
различным сборникам
серии «Подготовка к ОГЭ» \ «Подготовка к ЕГЭ»,
онлайн-тестов, заданий Открытого
Банка необходимо изучить общие сведения об экзамене, его
структуру, временные рамки
и шкалу оценивания с помощью учителя.
     Если все понятно, то следующий этап должен быть
повторительно-обобщающий,
чтобы задания (особенно лексико-грамматического плана) не
выполнялись наугад.
Необходимо подготовить папки-файлы с разного рода таблицами:
формы неправильных
глаголов, видовременные формы глаголов (активные и пассивные
конструкции), списки
основных фразовых глаголов с переводом, списки
словообразовательных суффиксов \
префиксов, словообразовательную таблицу наиболее часто
употребляемых лексических
единиц, списки слов – антонимов и синонимов.
     Для подготовки письменной и устной речи полезно
распечатать списки возможных
средств логической связи, эмоциональных реплик: слова, фразы
начала \ поддержания \
окончания разговора (письменного высказывания).
   Все перечисленное должно стать «настольной книгой»
обучающихся, готовящихся
сдавать экзамен по иностранному языку. Полезно также
создавать тематические кейсы с
вопросами, фразами на определенную тематику для подготовки
устной части экзамена.
    Считаю необходимым дать рекомендации обучающимся о
правильном «подходе» к
аудированию, чтению с разными стратегиями, выполнению
лексико-грамматических
заданий, написанию личного письма и письменного высказывания
с элементами
рассуждения. Показать это на примерах и образцах. Это
способен сделать только
компетентный учитель, учитель, хорошо владеющий
преподаваемым иностранным
языком, современными методами обучения, а также знакомый с
требованиями ФГОС к
государственной итоговой аттестации обучающихся.

    Следующий этап - это переход непосредственно к практике
языка в формате ОГЭ \ ЕГЭ,
используя демоверсии с сайта ФИПИ, Открытый Банк заданий,
пособия с заданиями,
тесты в режиме on-line. Представленные там тесты по своей
сложности и структуре
идентичны реальным экзаменам, проводившимся в
соответствующие годы. Все
предложенные тесты разработаны и одобрены для подготовки к
экзамену Федеральным
институтом педагогических измерений (ФИПИ). Эти задания,
скорее всего, не встретятся
на экзамене, но будут задания, аналогичные демонстрационным,
по той же
тематике. Важным будет напомнить, что выполнение
тренировочных заданий в формате
ОГЭ-ЕГЭ без последующего анализа – практически бесполезно.
Хорошо, если ученик сам
сможет объяснить почему он выбрал ту или иную грамматическую
форму или
лексическую единицу, сможет доказать фактами из текста выбор
ответа на вопрос по
прочитанному. Или найдет ошибку, внимательно проанализировав
ситуацию, вспомнив
правила \ исключения. В противном случае, он должен сделать
это под руководством
учителя.
   Большое значение для системной подготовки к экзаменам
имеет используемый учебник.
Он должен содержать востребованные виды заданий, чтобы
школьники привыкали к
новым форматам и это не вызывало у них непонимания или
стресса при сдаче экзамена.

file_name: Формирование навыков письма.docx

intro: статья


extracted_text:
СОДЕРЖАНИЕ
1.
Технология
прокладки, предварительно не изолированных тепловой изоляцией трубопроводов
тепловой сети                                                   3
2.
Составление
технологических карт на ремонтные работы трубопроводов тепловой сети                                                                       5
3.
Составление плана
проведения ремонта трубопроводов тепловой сети                                                                                6

1.ТЕХНОЛОГИЯ ПРОКЛАДКИ,
ПРЕДВАРИТЕЛЬНО НЕ ИЗОЛИРОВАННЫХ ТЕПЛОВОЙ ИЗОЛЯЦИЕЙ ТРУБОПРОВОДОВ ТЕПЛОВОЙ СЕТИ
Наиболее экономичным видом прокладки
теплопроводов тепловых сетей является надземная прокладка. Однако с учетом
архитектурно-планировочных требований, требований экологии в населенных пунктах
основным видом прокладки является подземная прокладка в проходных,
полупроходных и непроходных каналах. Бесканальные теплопроводы, являясь более
экономичными в сравнении с канальной прокладкой по капитальным затратам на их
сооружение, применяются в тех случаях, когда они по теплотехнической
эффективности и долговечности не уступают теплопроводам в непроходных каналах.
Проектирование тепловых сетей всех
способов прокладки осуществляется в соответствии с требованиями СНиП
2.04.07-86* «Тепловые сети». Требования к конструкциям тепловой изоляции и
нормы плотности теплового потока от теплоизолированных трубопроводов в
зависимости от диаметра трубопровода, температуры теплоносителя и вида
прокладки (надземная или подземная) регламентируются СНиП 2.04.14-88.
Тепловая изоляция предусматривается
для линейных участков трубопроводов тепловых сетей, арматуры, фланцевых
соединений, компенсаторов и опор труб для надземной, подземной канальной и
бесканальной прокладки.

При выборе материалов теплоизоляционных конструкций
трубопроводов, прокладываемых в жилых, общественных и производственных зданиях
и проходных тоннелях, следует учитывать требования норм проектирования на эти
объекты в части пожарной опасности.
Для изоляции арматуры, сальниковых
компенсаторов и фланцевых соединений следует применять преимущественно съемные
теплоизоляционные конструкции.
В качестве теплоизоляционного слоя в
этих конструкциях наибольшее применение в практике находят теплоизоляционные
изделия на основе минерального и стеклянного волокна, выпускаемые различными
предприятиями по ГОСТ 21880-94, ГОСТ 9573-96, ГОСТ 10499-95 и Техническим
условиям (ТУ) производителей.
Эффективными теплоизоляционными
изделиями для прокладываемых в каналах трубопроводов тепловых сетей являются
цилиндры из минеральной ваты и стекловолокна. Российскими производителями этой
продукции являются
В конструкциях теплоизоляции
подземных трубопроводов канальной прокладки с учетом возможного попадания в
конструкцию капельной влаги рекомендуется применять только гидрофобизированные
теплоизоляционные материалы. Для ограничения увлажнения волокнистой
теплоизоляции при надземной и подземной канальной прокладке по
теплоизоляционному слою устанавливается защитное покрытие из гидроизоляционных
материалов. В отечественной практике в конструкциях с минераловатными и
стекловатными утеплителями при прокладке в каналах используются стеклопластики
по ТУ 6-48-87-92, ТУ 36.16.22-68-95, ТУ 6-48-00204961-14-90, изол, гидроизол,
полимерные пленки и штукатурные покрытия. При надземной прокладке применяются
преимущественно металлические покрытия из оцинкованной стали и алюминиевых
сплавов.
Перспективным теплоизоляционным
материалом для трубопроводов тепловых сетей с температурным графиком 95–70°C в
проходных и непроходных каналах и систем горячего водоснабжения, прокладываемых
в технических подпольях и подвалах зданий, является вспененный каучук,
производимый фирмой L'Isolante K-Flex под фирменной маркой К-Flex. Изделия
К-Flex марки ЕС и ST имеют предельную температуру применения 116°C, а при
испытаниях на горючесть по ГОСТ 30244 относятся к группе Г1. Следует отметить,
что эти изделия имеют разрешение № РРС 04-5986

2.СОСТАВЛЕНИЕ ТЕХНОЛОГИЧЕСКИХ КАРТ НА
РЕМОНТНЫЕ РАБОТЫ ТРУБОПРОВОДОВ ТЕПЛОВОЙ СЕТИ
Основные технологические требования по ремонту тепловых сетей
разбросаны по различным нормативным документам. Для ознакомления с ними обычно
необходимо значительное количество времени. Поэтому для удобства работы ниже
приведена выборка всех этих требований.
Основные технологические требования
по ремонту тепловых сетей
Выполнение настоящих требований
обязательно для всех организаций, выполняющих работы по монтажу и капитальному
ремонту теплотрасс, независимо от форм собственности и ведомственной
принадлежности.
1. Предприятием тепловых сетей (ПТС)
до начала ремонтных работ разрабатывается проект капитального ремонта (ПКР) и
проект организации строительства (ПОС).
За дней ПКР передается организации,
выполняющей капитальный ремонт сетей. На основе ПКР ремонтная организация
разрабатывает проект производства работ (ППР) и согласовывает его с
субподрядными организациями. ППР утверждается ПТС за < >.дней до начала
работ. Разрешение на производство работ выдается лишь при наличии ППР и журнала
производства работ (Л. 1, п. 4.7.11). После вскрытия трассы необходимо
проверить соответствие фактической трассы ПКР, при необходимости скорректировать
ПКР.
Производятся по специальному
разрешению (ордеру) на производство земляных работ, выдаваемому
административно-технической инспекцией по благоустройству администрации города.
(Л. 1, п. 4.6.4).
В местах прохождения коммуникаций
работы ведутся вручную, далее – землеройной техникой. Грунт из канала
выбирается до плит перекрытия (с одновременной подчисткой вручную) по
конфигурации поперечного сечения.

3.СОСТАВЛЕНИЕ ПЛАНА ПРОВЕДЕНИЯ
РЕМОНТА ТРУБОПРОВОДОВ ТЕПЛОВОЙ СЕТИ
В настоящее время нормативный срок
службы тепловых сетей директивно определен равным 25 годам. Этим же временным
интервалом задан и срок полной амортизации оборудования тепловых сетей, но во
многих случаях он не соответствует реальному эксплуатационному ресурсу
трубопроводов тепловых сетей. Снижению нормативного срока службы способствует
наличие ряда факторов, ускоряющих процесс коррозионного износа трубопроводов:
высокий уровень грунтовых вод; высокая коррозийная активность грунта; наличие
большого числа сопутствующих подземных коммуникаций (вредное влияние кабелей
постоянного тока ЛКС, телефонных линий, газопровода, водопровода, канализации);
вредное влияние электротранспорта. Все перечисленные коррозионные факторы
приводят, в конечном итоге, к повышенной повреждаемости тепловых сетей.
В настоящее время из всех
принадлежащих Предприятию трубопроводов 26% полностью выработали свой
нормативный ресурс, и каждый год в эту категорию переходят те тепловые сети,
которые эксплуатируются около 25 лет. Для качественного повышения надежности
теплоснабжения необходимо за короткое время заменить от 200 до 300 км
трубопроводов, что не реализуемо, исходя из технических и финансовых
возможностей Предприятия. Средства, ежегодно выделяемые теплоснабжающей
организации на реконструкцию и капитальный ремонт, обеспечивают выполнение
замены не более 40-50 км трубопроводов. Поэтому программа реконструкции и
модернизации тепловых сетей рассчитана на несколько лет, в течение которых
надежность системы теплоснабжения должна постоянно повышаться.
В этих условиях планирование работ по
реконструкции и капитальному ремонту на ближайшую перспективу (следующий год)
предполагает решение оптимизационной задачи, которая состоит в следующем:
направить выделенные теплоснабжающей организации средства на реконструкцию тех
участков теплопроводов, которые на данный момент наиболее остро нуждаются в
замене. Но как выделить эти участки из общего объема тепловых сетей?
Сложность решения этой задачи
обусловлена тем, что при определении очередности реконструкции тепловых сетей теплоснабжающей
организации необходимо руководствоваться множеством факторов, в большинстве
своем не поддающихся численной оценке.
В первую очередь, при выборе участка
реконструкции следует учитывать техническое состояние тепловых сетей: чем
больше степень физического износа трубопроводов, тем выше приоритет,
определяющий срочность вывода рассматриваемого участка тепловых сетей в
капитальный ремонт. Большую сложность представляет определение степени
физического износа трубопроводов. Детально обследовать на этот предмет все
тепловые сети (особенно при подземной прокладке) практически невозможно.
Исключение составляют те участки тепловых сетей, которые ежегодно
диагностируются методами неразрушающего контроля (МНК), позволяющими с
различной степенью достоверности определять участки трубопроводов с критической
величиной остаточного ресурса. На Предприятии используется несколько МНК, такие
как: метод акустической эмиссии; акустический метод разработки НПК «Вектор»;
ультразвуковой метод диагностики Wavemaker; метод тепловизионной аэросъемки
(более подробно об опыте использования этих методов на Предприятии см. статью
А.И.Хейфеца «Внедрение системы мониторинга состояния технологического
оборудования тепловых сетей, опыт и перспектива использования», журнал «НТ», 2008,
№ 4, с. 42-46 - прим. ред.).

file_name: Отчет Евсеев уп 02.docx

alt: ТЕХНОЛОГИЯ ПРОКЛАДКИ, ПРЕДВАРИТЕЛЬНО

alt: СОСТАВЛЕНИЕ ТЕХНОЛОГИЧЕСКИХ КАРТ

alt: СОСТАВЛЕНИЕ ПЛАНА ПРОВЕДЕНИЯ РЕМОНТА

title: Отчет о практике специальности 08.02.07.


extracted_text:
Итоговое
мероприятие Недели английского языка

Ответственные:  10-ые
классы
Название:  “Romance
Island”
Форма проведения:
вечер на английском языке

Обучающая цель:
развитие коммуникативной компетентности учащихся, вовлечение их в «диалог
культур»
Развивающая цель:
развитие познавательной активности учащихся, их творческого потенциала
Воспитательная цель:
формирование готовности учащихся к сотрудничеству, приобщение к культуре и
традициям англоязычных стран

Место проведения:
актовый зал гимназии
Возраст учащихся:
15-17 лет
Время проведения:
45 минут

Оформление и
оборудование:
   1. мультимедийная
презентация
   2. фоновая музыка и
музыкальное сопровождение песен и танцев
   3. эмблема острова

Подготовительная работа:
1.     Целеполагание
( определение целей и задач мероприятия)
2.     Разработка
сценария
3.     Подготовка
музыкальных номеров

Сценарий
мероприятия:
1-й ведущий: Dear
friends! Ladies
and gentlemen!
You are
welcome to
our party!
2-й ведущий: It’s
a pleasure to see you all here. We hope you’ll enjoy
our English party.
1-й
ведущий: Love! Beauty! Happiness! There aren’t so
many days in a year when we pronounce these wonderful words. Today we have an
excellent chance to plunge into the atmosphere of love. Any person can’t live
without love. We love our parents when we’re little kids. We are in love with
our girlfriends and boyfriends at our teenage. We love our wives and husbands
when we’re grown-ups. Love follows us during all our life.
2-й ведущий:
I fully agree with you here. In my view love is the sense of life. At any age
people look for love, fall in love, need in love. And when they are in love,
they feel happy. The world is full of bright colours and miracles for them.
Today is a romantic day and we invite you on an unforgettable trip to a magic
island where eternal, everlasting love lives.
To see
a World in a Grain of sand,
And a
Heaven in a Wild flower,
Hold
Infinity in the palm of your hand,
And
Eternity in an hour.
1-й
ведущий:
Dear guests! Imagine that we are at sea on board a nice ship called “Dream”.
We’re travelling to an imaginary island. A light tender wind is blowing,
seagulls are shouting above the waves and there is a feeling of freedom and
happiness.
If once
you have met on the island
You’ll
never be quite the same;
You may
look as looked the day before
And go
by the same old name.

Oh, you
won’t know why, and you can’t say how
Such
chance upon you came,
But –
once you’ve met on the island
You’ll
never be quite the same.
(музыкальный номер)

2-й ведущий: We’ve
come to the place. Let me introduce the Queen of the Island. Everyone calls her
the Queen of Love. She is the most important person on the Romance Island.
( Выходят Королева
и Премьер- министр. Ведущий вручает Королеве розу.)
1-й ведущий: Your
Majesty, your island is fantastic! Everything is so beautiful around. It looks
like a great magic planet of Love and Bliss. I’d like to express my admiration
with all my heart.
Queen: It’s  nice
to see so many guests on our island. Today is really a great day – the birthday
of our Island. This special day sets aside for friendship and love. It’s
marvelous that our heart-shaped island was born on the day of Love and that’s
why we called it “Romance Island”. Our land is the right place for Love!
(музыкальный номер)
Queen: Let me
introduce my Right Hand – Prime Minister.
Prime
Minister: It goes without saying that love and friendship are themain values on
our island. It’s necessary for a human being to have a person with whom he can
be sincere and frank. It’s great to think that there is someone to turn to for
help and advice, someone who will be always there for you in any situation.
(музыкальный номер)
1-й ведущий: Do you
believe in love at first sight?
2-й ведущий: Why
not? This feeling makes the world go round, sets somebody’s heart fluttering
and opens up a new life.
1-й ведущий: Oh,
it’s really so! It was a great idea to create an island where all people are
happy because they love.
Queen: And
now, Prime Minister, will you call your Cabinet and let the Ministers tell our
guests about our magic island.
Prime
Minister:
Meet our Ministers. (Министры
выходят по очереди)
1.     Minister
of Home Department
2.     Minister
of Nature
3.     Minister
of
History
4.     Minister
of Love

Queen: Minister of Home Department, start
showing our guests rond the Romance Island. ( Премьер передаёт розу министру)

Minister of Home Department: I
think if Gods and Goddesses of Love are with us today, we are to speak about
love, aren’t we? You see, yellow, red and green – these are our flag’s colours.
There is a leaf in the middle of the flag. It symbolizes the high spirits of
the people who live on the Island. The red  is the colour of love and it’s not
necessary to explain why. And the green colour symbolizes the beautiful green
nature of our land. The symbol of our Romance Island is the rose and it’s
natural as it is the flower of Love.
(музыкальный номер)

Queen: It’s your turn, Minister of
Nature. (Передаёт ему Розу)

Minister of Nature: Our Romance
Island is the most beautiful in the world. The visitors are immediately struck
by a myriad of greens in this soft and gentle land of hills, small valleys,
forests. Winding rivers, tranquil lakes, waterfalls, streams, wild flowers are
a typical sight throughout our land.
( музыкальный номер)

Queen: I’m convinced that you, dear
guests, would like to know the history of our imaginary island. Your turn,
Minister of History. (Передаёт розу)

Minister of History: What gives this
island its charm? What is it that marks this island, the land of all people in
love, so unique? The people, their feelings, their relations, their belief in
kindness, their love and respect – all these make Romance Island one of the
best loved places on our planet. We call it “the Land of Dreams”.
(музыкальный номер)

Queen: Minister of Love, it’s your time
to appear on the stage. Accept greetings and congratulations and show your
terrific beauty! Today is your glorious day. Look! How exciting everyone is on
the island! (Передаёт розу)

Minister of Love: Now, dear guests,
I’d like to invite you to  an unforgettable tour around the most marvelous and
thrilling places of LOVE on the island.
(сценка «Two gifts”)

Queen: The last thing we'd like to tell
you today is If you want to find such an island you don’t have to travel
faraway. You are able to create it yourselves – just love and respect each
other,  and don’t forget to forgive… Love and be happy!!!

1-й ведущий: Nowadays
this wonderful holiday is a chance for the whole world to get away from the fuss
and worries, and let their hearts fill up with love and tenderness.

2-й ведущий: And
now it’s time to say “ Thank you, dear friends for your coming!” It’s time to say
“Good- bye!”

1-й ведущий: Thanks
to all of you for coming

For taking part and learning something

And we hope that shows like this

You will never ever miss!

2-й ведущий: Our English
party has come to the end. Let’s sing the final song together!
(Исполняется
финальная песня участниками концерта и зрителями. На экране слова песни: «I
Just Called To Say  I Love You… “

alt: Сценарий мероприятия: 1-й ведущий:

alt: Queen: It’s your turn, Minister of

title: Внеклассное мероприятие по английскому языку


extracted_text:
Доклад на тему: Здоровьесберегающие
технологии на уроках истории, обществознания и внеурочное время

Учитель истории и обществознания
МОБУ «СОШ №56» им. Хана В.Д.
Шляхтун Ольга Владимировна

Тема «Здоровьесберегающие
технологии на уроках истории, обществознания и внеурочное время» не нова, об
этом свидетельствуют многочисленные разработки в СМИ, Интернете. Но эти же
статьи свидетельствуют и об актуальности данной темы. «Укрепление здоровья
детей и подростков - будущих матерей и отцов - является общей государственной
задачей, имеющей межведомственный характер» - эти слова прозвучали ещё в
далёком 2002 году, но не потеряли значимость и сегодня. Демографическая
ситуация в стране по - прежнему оставляет желать лучшего: в школу приходит
малое количество здоровых детей, а из неё выходит ещё меньшее число. Конечно,
совместными усилиями общество и государство делает немало для улучшения
здоровья детей: игровые и спортивные площадки, множество кружков и секций по
интересам, многочисленные СПК, пропаганда здорового образа жизни по TV и
многое другое. Но все вышеназванные меры подразумевают времяпровождение досуга
детей и подростков. А ведь значительную часть своего времени ребята проводят в
школе, сидя за партами. Каждый современный учитель на каждом уроке пытается не
только дать детям знания, он старается применять здоровьесберегающие
технологии, тем более, что материалы практических действий ориентированы на
каждого учащегося.
Целью использования новых
технологий является проблема преодоления «больного детства». Задачи, которые
стоят перед современным учителем для достижения поставленной цели, можно
сформулировать следующим образом:
1.
выполняя образовательную функцию, содействовать оздоровлению
учащихся;
2.
вовлекать родителей в оздоровление детей;
3.
передавать знания по предотвращению отдельных болезней;
4.
пропагандировать здоровый образ жизни;
5.
совместными усилиями воспитывать с детства бережное отношение к
своему здоровью, здоровью окружающих и потребность к здоровому образу жизни.
Одной из проблем, стоящих
перед современным обществом является ухудшение уровня материального
благосостояния семей в целом, отсутствие полноценного питания. Главный способ
решения этой проблемы - организация горячего питания в образовательных
учреждениях. Необходимо отметить, что все дети образовательного учреждения
питаются в школьной столовой, в том числе и дети из малообеспеченных семей
благодаря особому вниманию администрации к вопросам оздоровления детей и
подростков, и пониманию родителей, что ребёнок может быть здоров только тогда,
когда он сыт.
Как же решаются поставленные
учителем задачи на уроках истории, обществознания и внеурочное время? Одним из
направлений работы стало использование работы в режиме двигательной активности.
Начиная с первых уроков в 5 классах, на каждом уроке педагог следит за осанкой
детей, проводит физическую паузу с комплексом упражнений для уставших мышц и
зарядку для глаз по методике офтальмотренинга. Иногда физические паузы
приходится проводить не в середине, а в начале урока, т.к. это помогает
сосредоточить внимание детей, нацелить их на работу, снять напряжение,
оставшееся в них с предыдущего урока (особенно во время контрольной работы). На
каждой перемене обязательно проветривается кабинет, впрочем, открываются окна в
помещении и во время физминуток. Ведь школьникам необходим свежий воздух для
улучшения самочувствия детей и повышения их работоспособности.
Другими формами двигательной
активности являются ролевые игры на уроках, «инсценирование» исторических
сюжетов и поиска решений, исторических и обществоведческих задач, работа в
группах, когда учащиеся двигаются, пересаживаются во время урока. При этом
значительную роль играет эмоциональный фактор, ведь, как правило, школьники
садятся с тем, кто им симпатичен и привлекателен. Заряд положительными эмоциями
сказывается как на ход урока, так и на самочувствие учащихся.
Чтобы дети чувствовали себя
комфортно и раскованно на уроках, учитель позволяет и себе и им шутить,
смеяться, но естественно, не нарушая при этом дисциплины и порядка. Пожалуй,
сложнее всего, в данной ситуации – это сохранение баланса между раскованностью
и дисциплинированностью. Поэтому выход видится в том, чтобы учащимся было
интересно и увлекательно, чтобы работали много, но плодотворно, так, чтобы
работы на дом оставалось мало, и выполнять её было бы интересно. Каким образом
педагог достигает этого? Во-первых, дети по возможности сами читают новый
материал, изложенный в учебнике. Во-вторых, систематизация прочитанного
происходит в совместной деятельности учащихся и учителя, когда наводящими
вопросами учитель проверяет первичное восприятие, делая при этом записи,
выстраивая схемы на доске и в тетрадях для установления причинно-следственных
связей. Как правило, уже к концу первой четверти дети начинают говорить,
спорить, доказывать свою точку зрения, поправлять других и учителя, когда он
«допускает ошибку». Казалось бы, в классе должен стоять неимоверный шум, но
ведь одновременно воспитывается и культура поведения по принципу: «Хочешь быть
выслушанным – умей слушать других». Выстроенные в тетради логические цепи,
позволяют детям не сидеть долго над домашней работой, а вспомнить, закрепить
изученный на уроке материал и отдыхать. Таким образом, одновременно решается,
пусть и частично, проблема ненормированной продолжительности учебного дня,
недели и предельного напряжения организма в течение этого времени
Через создание спокойной и
заинтересованной атмосферы, педагог пытается решить первую задачу, выделенную в
данной работе, ведь как говорят пожилые люди: «Все болезни от нервов». Если
ребёнок спокоен и уверен в себе, если он уходит с урока довольным, то можно с
уверенностью сказать, что и здоровье его тоже в порядке, т.к. положительные
эмоции снижают утомление школьника, вызванное учебными занятиями.
Со слабыми и больными детьми
организована индивидуальная работа, которая предусматривает меньшую нагрузку,
дополнительное разъяснение во время и после уроков, работу по карточкам,
заполнение кроссвордов, выполненных другими учащимися.
По поводу вовлечения
родителей в оздоровление детей, уже было сказано, что все учащиеся
образовательного учреждения охвачены горячим питанием. Кроме этого проводится
ежегодный медицинский осмотр с целью оценить состояние здоровья каждого
ребёнка. Запрашивается согласие родителей о проведении профилактических
прививок. Установлена связь «школа – родители - школа» о самочувствии и
здоровье детей. Но современное общество волнует как физическое, так и моральное
здоровье наших детей, в частности такие негативные тенденции как потери
нравственных идеалов, потребительское настроение, нежелание трудиться,
распространение наркомании, курения, употребления спиртных напитков,
преступности. В связи с этим, на каждом родительском собрании ставятся вопросы
о комфортности и дискомфорте детей в школьных условиях, рассматриваются темы о
возрастных психологических особенностях раннего подросткового возраста,
проводятся различные виды анкет и опросов, позволяющие понять насколько
родители знают своего ребёнка, общаются с ним. При этом используется учебник
«Обществознание» (автор А.И.Кравченко) для седьмого класса. Родителям было
рекомендовано сделать этот учебник своей настольной книгой, т. к. в нём в
доступной форме раскрываются все психологические трудности, которые переживают
их дети, показываются различные пути преодоления этих трудностей, предлагаются
возможные способы, как сохранить связь со своим ребёнком, который становится
бунтарём и нигилистом. Особое внимание уделяется вопросу о взаимосвязи «школа –
родители - школа» при отсутствии учащихся на уроках, при нарушении дисциплины.
Разъясняется, что не следует критиковать школу, педагогический коллектив в
присутствии ребёнка, т.к. это приводит к подрыву авторитета всего «взрослого
мира», к внутреннему противостоянию подростка этому миру, что может в
дальнейшем вылиться в негативные тенденции названные выше.
Решение третьей задачи, как
передача знаний по предотвращению отдельных болезней осуществляется как на
уроках, так и во внеурочной деятельности. Например:
1.
при изучении темы «Древний Египет» (5, 10 классы) обязательно
рассматривается вопрос «Почему в ежедневном рационе простых египтян были чеснок
и лук?»;
2.
при выяснении причин вымирания американских индейцев (6, 7, 8,
10 классы) заостряется внимание на отравляющее влияние алкоголя на организм
человека и отсутствие иммунитета у аборигенов на такие инфекционные заболевания
как грипп и ангина, унёсшие жизнь многих коренных жителей Америки, отмечается,
что африканцам удалось избежать эпидемий этих болезней благодаря употреблению
бананов;
3.
при изучении средневековой Европы подчёркивается, что основная
причина моров и эпидемий – отсутствие элементарных правил гигиены, таких как
умывание и мытьё, регулярная смена белья;
4.
на уроках обществознания в 7 классе, когда рассматривается тема
физиологических особенностей подросткового возраста, звучит предостережение о
последствиях ранней половой жизни и т.д.
Во внеурочной деятельности с
детьми не только говорится о пользе гигиены, зарядки, закаливания и спорта, но
ребята учатся готовить целебный чай и народным методам оздоровления, изучают
полезные свойства овощей и фруктов. Реальность снижения уровня заболеваемости
гриппом доказана включением в меню лимона, чеснока, лука. Анализ показал, что
своевременная профилактика позволила предотвратить подъём гриппозных
заболеваний и снизить заболеваемость.
Значительная часть
современных болезней вызвана экологическими проблемами, поэтому в школе так
много аллергиков и просто ослабленных детей. На внеурочных мероприятиях и
уроках обществознания говорится об экологических проблемах и их последствиях,
изыскиваются пути их решения. Интересно проходят «Круглые столы» на эту тему в
9-11 классах. Учащиеся спорят, аргументируют, иногда так и не приходят к
единому мнению, хотя всегда соглашаются в том, что для здорового человечества
нужны чистые воздух, вода и земля, что решение экологических проблем зависит от
каждого, в том числе и от них. Часто ругают молодёжь за её инфантильность, за
неумение думать и рассуждать, но вот такие уроки доказывают, что молодые люди
также как и весь мир озабочены здоровьем человечества и заинтересованы в
изучении, разработке и применении здоровьесберегающих технологий не только в
школе, но и в дальнейшей жизни.
С целью пропаганды здорового
образа жизни на уроках обществознания и классных часах педагог проводит такие
внеклассные мероприятия как:
-«Молодёжь за здоровый образ
жизни» (Брейн-ринг)
-«Береги здоровье смолоду»
(Часы общения с приглашением врачей - педиатров; в старшие классы – специалистов
из наркологического и кожно-венерологического диспансеров)
-Конкурсы рисунков,
плакатов, газет на тему «Здоровое поколение», «Мы за здоровый образ жизни»,
«Скажем «нет» нездоровым привычкам».
-Акции «Нет - нецензурным
словам», «Нет - наркотикам», «Нет – курению», «Нет – СПИДу», «Доброта спасёт
мир».
Пропагандируется здоровый
образ жизни и на уроках истории и обществознания. Например:
- в 5 классах при
рассматривании темы «Спарта» акцентируется внимание учащихся на том, что
спартанцы специально и насильно поили вином илотов, чтобы посмеяться над ними и
показать подрастающей спартанской молодёжи пагубное воздействие вина;
- на уроках правоведения в
9, 10 классах обязательно рассматривается статья 23 УК РФ. «Уголовная
ответственность лиц, совершивших преступление в состоянии опьянения»;
- на уроках обществознания в
7 классах, изучая психолого-возрастные особенности подросткового возраста,
подчёркивается, что подражание «взрослому» образу жизни – всего лишь иллюзия,
которая может привести к пагубным последствиям, единственный путь, чтобы
избежать эти последствия - осознанные понимание и контроль своего поведении;
- при изучении глобальных
проблем человечества в 5- 11 классах подростки понимают, что демографическая
проблема сегодня - это результат не только экологических и экономических
проблем, но и последствие небрежного отношения к себе и своему здоровью
предшествующих поколений (табакокурение и употребление спиртных напитков
беременными женщинами и кормящими матерями, бездумная абортизация в юности).
Естественно, что вышеназванные темы рассматриваются согласно возрастным
особенностям детей, но они не оставляют равнодушными ни детей, ни подростков.
Все эти факты вместе взятые
свидетельствуют о том, что подрастающее поколение озабочено тем, как
развивается мир, как гармонично сочетаются его прошлое, настоящее и будущее.
Это ли не факт нравственного здоровья детей и подростков?
Древние индийцы говорили:
«Мы взяли этот мир взаймы у предков, чтобы передать его последующему
поколению». Именно эти слова являются эпиграфом к каждому уроку обществознания
в каждом классе при изучении тем «Глобальные проблемы человечества». Именно
этими словами автор работы пытается показать учащимся необходимость воспитывать
с детства бережное отношение к своему здоровью, здоровью окружающих и
потребность к здоровому образу жизни. Сложность данной задачи состоит в том,
что каждый человек учится на собственных ошибках, и никакие «вредно», «плохо» и
«нехорошо» не научат его избегать проб и примерок. Только собственный опыт
показывает детям и подросткам, что «такое «хорошо» и что такое «плохо». Главной
своей задачей автор считает, необходимость обоснованно и доказательно показать
учащимся важность бережного отношения к самому себе, чтобы вместе с аттестатом
о среднем образовании наши выпускники не приобретали целый список болезней.
С этой целью проводятся
родительские собрания на тему «Если мы научим ребёнка любить, мы научим его
всему», мастер-классы «Я и мы» и другие, широко пропагандируется учение
Конфуция: «Не делай другим того, чего не желаешь себе». Эта мысль красной нитью
проходит через все уроки истории, обществознания и права, т.к. выстраиваемые на
доске и в тетради логические цепочки показывают, что история человечества, а, следовательно,
история общества зависит от личной заинтересованности людей в изменениях или
сохранении жизни без изменений. И если человек любит себя и окружающих, то
отношение его будет добрым и бережным. В план воспитательной работы с учащимися
входит раздел «Хочу быть здоровым». Здесь учитель использует самые различные
формы работы: беседы, встречи со специалистами, диспуты, анкетирование,
тренинги, обзор литературы по вопросам здоровья и здорового образа жизни.
Система работы в данном
направлении позволила добиться достаточно высокого показателя качества знаний,
что в свою очередь свидетельствует об интересе к изучаемым предметам.
Предметам, на которых у детей и подростков формируется ценностное отношение к
жизни и здоровью, которое позволит успешно адаптироваться во многих сферах
жизни на пути к самореализации, социальной адаптации.
Естественно, что наряду с
успехами есть и трудности: такие как нигилизм детей и подростков, сомневающихся
не только в учителях, их искренности, но и в самой жизни. Нередко из их уст
звучит вопрос: «А сами вы живёте по правилам?» Учащиеся чувствуют любую фальшь
и неискренность и поэтому самая большая трудность – завоевание авторитета и
уважения. Ведь без этого невозможно ни проведение диспутов и «круглых столов»,
ни других форм традиционных и не традиционных уроков, ни формирование стойкой
жизненной позиции у школьников. Перефразируя одну из пословиц, употреблённую
выше, можно сказать: «Если хочешь жить интересно, будь интересным сам».

file_name: Здоровьесберегающие технологии на уроках истории, обществознания и внеурочное время.docx

администрации

group: Педагогика


file_name: Химия в таблицах и схемах Основания.docx

title: Материал Химия в таблицах и схемах