extracted_text:
Муниципальное автономное
общеобразовательное учреждение
«Викуловская СОШ № 1 - Боковская школа»

Рассмотрено
Согласовано                                      Утверждено
на заседании ШМО                      на заседании методического
Директор школы
учителей _____________
совета                                                  ЛотовА.А./______
 /протокол № ___1_                         /протокол №
1                      приказом № 311/7 - ОД
от 29.08. 2016г.                                 от 31.08. 2016
 г.                            от _31.08. 2017г./
Руководитель ШМО                   Зам. директора по УВР
___________________                   _______________________

РАБОЧАЯ ПРОГРАММА

по  биологии « Растения. Бактерии.
Грибы. Лишайники»
5 класс.
/предмет, класс и т.п./

 Михайлова
Наталья Анатольевна, учитель биологии и географии
/Ф.И.О. учителя, должность/

на 2016__ - 2017__ учебный год

Программа разработана на
основе
авторской рабочей программы
В.В.Пасечника (В.В. Пасечник, В.В.
 Латюшин, В.М. Пакулова)-
(ФИО автора/авторов программы)
______Биология 5- 9 класс____
(название программы)
М.: Дрофа, 2010_
(библиографические данные)

с. Боково
2016 год

                                       Планируемые
результаты изучения учебного предмета.
Личностные результаты освоения:
1) знание основных принципов и правил
отношения к живой природе, основ здорового образа жизни и здоровьесберегающих
технологий;
2) реализация установок здорового образа
жизни
3) сформированность познавательных
интересов и мотивов, направленных на изучение живой природы, интеллектуальных
умений (доказывать, строить рассуждения, анализировать, сравнивать, делать
выводы и др.); эстетического отношения к живым объектам.
Метапредметными результатами освоения
выпускниками основной школы программы по биологии являются:
1) овладение составляющими
исследовательской и проектной деятельности, включая умения видеть проблему,
ставить вопросы, выдвигать гипотезы,
давать определения понятиям,
классифицировать, наблюдать, проводить эксперименты, делать выводы и
заключения, структурировать материал, объяснять, доказывать, защищать свои
идеи;
2) умения работать с разными источниками
биологической информации: находить биологическую   информацию   в   различных
источниках (тексте учебника, научно-популярной литературе, биологических
словарях и справочниках), анализировать и оценивать информацию, преобразовывать
информацию из одной формы в другую;
3) способность выбирать целевые и смысловые
установки в своих действиях и поступках по отношению к живой природе, здоровью
своему и окружающих;
4) умения адекватно использовать речевые
средства для дискуссии и аргументации своей позиции, сравнивать разные точки
зрения, аргументировать
свою точку зрения, отстаивать свою
позицию.
Предметными результатами освоения
выпускниками основной школы программы по биологии являются:
1. В познавательной (интеллектуальной)
сфере:
выделение существенных признаков
биологических объектов (отличительных признаков живых организмов; клеток и
организмов растений, животных, грибов и бактерий; организма человека; видов,
экосистем; биосферы) и процессов (обмен веществ и превращения энергии, питание,
дыхание, выделение, транспорт веществ, рост, развитие, размножение, регуляция
жизнедеятельности организма; круговорот веществ и превращения энергии в
экосистемах);
приведение доказательств (аргументация)
родства человека с млекопитающими животными; взаимосвязи человека и окружающей
среды; зависимости здоровья человека от состояния окружающей среды;
необходимости защиты окружающей среды; соблюдения мер профилактики заболеваний,
вызываемых растениями, животными, бактериями, грибами и вирусами, травматизма,
стрессов, ВИЧ-инфекции, вредных привычек, нарушения осанки, зрения, слуха,
инфекционных и простудных заболеваний;
классификация — определение принадлежности
биологических объектов к определенной систематической группе;
объяснение роли биологии в практической
деятельности людей; места и роли человека в природе; родства, общности
происхождения и эволюции растений и животных (на примере сопоставления
отдельных групп); роли различных организмов в жизни человека; значения
биологического разнообразия для сохранения биосферы; механизмов
наследственности и изменчивости, проявления наследственных заболеваний у
человека, видообразования и приспособленности;
различение на таблицах частей и органоидов
клетки, органов и систем органов человека; на живых объектах и таблицах органов
цветкового растения, органов и систем органов животных, растений разных
отделов, животных отдельных типов и классов; наиболее распространенных растений
и домашних животных, съедобных и ядовитых грибов, опасных для человека растений
и животных;
сравнение биологических объектов и
процессов, умение делать выводы и умозаключения на основе сравнения;
выявление изменчивости организмов;
приспособлений организмов к среде обитания; типов взаимодействия разных видов в
экосистеме; взаимосвязей между особенностями строения клеток, тканей, органов,
систем органов и их функциями;
овладение методами биологической науки:
наблюдение и описание биологических объектов и процессов; постановка
биологических экспериментов и объяснение их результатов.
2. В ценностно-ориентационной сфере:
знание основных правил поведения в природе
и основ здорового образа жизни;
анализ и оценка последствий деятельности
человека в природе, влияния факторов риска на здоровье человека.
3. В сфере трудовой деятельности:
знание и соблюдение правил работы в кабинете
биологии;
соблюдение правил работы с биологическими
приборами и инструментами (препаровальные иглы, скальпели, лупы, микроскопы).
4. В сфере физической деятельности:
освоение приемов оказания первой помощи
при отравлении ядовитыми грибами, растениями, укусах животных; при простудных
заболеваниях, ожогах, обморожениях, травмах, спасении утопающего; рациональной
организации труда и отдыха, выращивания и размножения культурных растений и
домашних животных, ухода за ними; проведения наблюдений за состоянием
собственного организма.
5. В эстетической сфере:
овладение умением оценивать с эстетической
точки зрения объекты живой природы.

Содержание
учебного предмета

Тема

Тема урока

К-во
часов

Лабораторные
работы, практические работы

Экскурсии

Тема 1. " Введение
  "

1. Биология — наука о живой природе
2. Методы исследования в биологии
3. Разнообразие живой природы. Царства живых
  организмов. Отличительные признаки живого от неживого
4. Среды обитания живых организмов.
5. Экологические факторы и их влияние на живые организмы
6. Обобщающий урок

6 часов

Пр.р. №1 «Фенологические наблюдения за сезонными
  изменениями в природе. Ведение дневника наблюдений»

Эк.№1 «Многообразие живых организмов, осенние
  явления в жизни растений и животных»

Тема 2. " Клеточное
  строение организмов "

7. Устройство увеличительных приборов
8. Строение клетки
9. Приготовление микропрепарата кожицы чешуи лука
10. Пластиды
11-12. Химический состав клетки: неорганические и
  органические вещества
13. Жизнедеятельность клетки: поступление веществ в
  клетку (дыхание, питание)
14. Жизнедеятельность клетки: рост, развитие
15. Деление клетки
16. Понятие «ткань»
17. Обобщающий урок

11 часов

Л.р.№1 «Устройство лупы и светового микроскопа.
  Правила работы с ними.»
Л.р.№2 «Изучение клеток растения с помощью лупы.»
  Л.р.№3 «Приготовление препарата кожицы чешуи лука, рассматривание его под
  микроскопом.»
Л.р.№4 «Приготовление препаратов и рассматривание
  под микроскопом пластид в клетках листа элодеи, плодов томатов, рябины,
  шиповника.»
Л.р.№5 «Приготовление препарата и рассматривание под
  микроскопом движения цитоплазмы в клетках листа элодеи.»
Л.р.№6 «Рассматривание под микроскопом готовых
  микропрепаратов различных растительных тканей.».

Тема 3. " Царство
  Бактерии. Царство Грибы "

18. Бактерии, их разнообразие, строение и
  жизнедеятельность.
19. Роль бактерий в природе и жизни человека
20. Грибы, их общая характеристика, строение и
  жизнедеятельность. Роль грибов в природе и жизни человека.
21. Шляпочные грибы.
22. Плесневые грибы и дрожжи
23. Грибы-паразиты
24. Обобщающий урок

7 часов

П.р.№2 «Строение плодовых тел шляпочных грибов.
Л.р.№7 «Строение плесневого гриба мукора. Строение
  дрожжей.».

Тема 4. " Царство
  Растения "

25. Ботаника — наука о растениях
26. Водоросли, их многообразие, строение, среда
  обитания
27. Роль водорослей в природе и жизни человек.
  Охрана водорослей
28. Лишайники
29. Мхи
30. Папоротники, хвощи, плауны
31. Голосеменные растения
32. Покрытосеменные растения
33. Происхождение растений. Основные этапы развития
  растительного мира
34.  Обобщающий урок

10 часов

Л.р.№8 «Строение зеленых водорослей.»
Л.р.№9 «Строение мха (на местных видах).»
Л.р.№10 « Строение спороносящего хвоща»
Л.р.№11 «Строение спороносящего папоротника» Л.р.№12
  «Строение хвои и шишек хвойных (на примере местных видов)»
Л.р.№13 «Строение цветкового растения»

Итого 34 часа
Тематическое
планирование с указанием количества часов, отводимых на освоение каждой темы.

№
  урока по порядку

Тема
  урока

Количество
  часов

1

Биология
  - наука о живой природе

1

2

Методы
  исследования в биологии

1

3

Разнообразие
  живой природы. Царства живых орга-низмов. Отличи-тельные признаки живого от
  неживого

1

4

Среды
  обитания живых организмов.

1

5

Экологические
  факторы и их влияние на живые организмы

1

6

Обобщающий
  урок.
Зачёт
  ( в рамках промежуточной аттестации)

1

7

Устройство увеличительных приборов

1

8

Строение клетки

1

9

Приготовление микропрепарата кожицы чешуи лука

1

10

Пластиды

1

11

12

Химический состав клетки: Неорганические и
  органические вещества

1

13

Жизнедеятельность клетки: поступление веществ в
  клетку (дыхание, питание)

1

14

Жизнедеятельность клетки: рост, развитие

1

15

Деление клетки

1

16

Понятие «ткань»

1

17

Обобщающий урок. Зачёт ( в
  рамках промежуточной аттестации)

1

18

Бактерии, их разнообразие, строение и жизнедеятельность.

1

19

Роль бактерий в природе и жизни человека

1

20

Грибы, их общая характеристика, строение и жизнедеятельность.
  Роль грибов в природе и жизни человека.

1

21

Шляпочные грибы.

1

22

Плесневые грибы и дрожжи

1

23

Грибы-паразиты

1

24

Обобщающий урок. Зачёт ( в рамках промежуточной аттестации)

1

25

Ботаника — наука о растениях

1

26

Водоросли, их многооб-разие, строе-ние, среда
  обитания

1

27

Роль водорослей в природе и жизни человек. Охрана
  водорослей

1

28

Лишайники

1

29

Мхи

1

30

Папоротники, хвощи, плауны

1

31

Голосеменные растения

1

32

Покрытосеменные растения

1

33

Происхождение растений. Основные этапы развития
  растительного мира

1

34

Обобщающий урок. Зачёт ( в
  рамках промежуточной аттестации)

1

file_name: биология 5.doc

alt: В ценностно-ориентационной сфере: знание основных правил поведения в природе и основ здорового образа жизни; анализ и оценка последствий деятельности человека в природе, влияния факторов риска…

alt: Тема Тема урока

alt: Тема 4. " Царство Растения " 25

alt: Среды обитания живых организмов

intro:
Изучение биологии на ступени основного общего образования традиционно направлено на формирование у учащихся представлений об отличительных особенностях объектов живой природы, их многообразии и эволюции; о человеке как биосоциальном существе. Для формирования у учащихся основ научного мировоззрения, развития интеллектуальных способностей и познавательных интересов в процессе изучения биологии основное внимание уделяется знакомству учащихся с методами научного познания живой природы, постановке проблем, требующих от учащихся самостоятельной деятельности по их разрешению.
Содержание курса направлено на формирование универсальных учебных действий, обеспечивающих развитие познавательных и коммуникативных качеств личности. Обучающиеся включаются в проектную и исследовательскую деятельность, основу которой составляют такие учебные действия, как умение видеть проблемы, ставить вопросы, классифицировать, наблюдать, проводить эксперимент, делать выводы, объяснять, доказывать, защищать свои идеи, давать определения понятий, структурировать материал и др. Учащиеся включаются в коммуникативную учебную деятельность, где преобладают такие её виды, как умение полно и точно выражать свои мысли, аргументировать свою точку зрения, работать в группе, представлять и сообщать информацию в устной и письменной форме, вступать в диалог и т. д.

title: Рабочая программа по биологии 5 класс


Для психолога


extracted_text:
Музыка
5 класс, 2 четверть
Тема урока: «Писатели и
поэты о музыке и музыкантах».
1. На каком языке был написан «Реквием» В. А. Моцарта?
1.  латинский
2.  английский
3.  немецкий
4.  французский
2.
Выберите жанры, которые Ф. Шопен не использовал в своём творчестве.
1.  опера
2.  балет
3.  прелюдия
4.  этюд
5.  кантата 6. вальс.
3. Прелюдия - это…
1.
вступление к музыкальному произведению или небольшая самостоятельная
инструментальная пьеса
2.
вступление к опере
3.
музыкальная пьеса, первоначально       предназначенная только для
совершенствования технических навыков
4.     вступление
к крупному музыкальному произведению
4.  В
каких музыкальных жанрах работал Ф. Шопен, а в каких – В. А. Моцарт?
Распределите названия по соответствующим колонкам.

В.А.
  Моцарт

Ф.
  Шопен

опера, симфония, реквием, этюд, вальс, прелюдия
5.  Этюд - это…
1.
вступление к музыкальному произведению или небольшая самостоятельная
инструментальная пьеса
2.
музыкальная пьеса, первоначально предназначенная только для совершенствования
технических навыков
3.     вступление
к крупному музыкальному произведению
6. Вальс - это…
1.
танец с трёхдольным ритмом, основанный на плавном поступательном кружении
2.
танец с двухдольным ритмом, основанный на плавном поступательном кружении
3.     танец
с четырехдольным ритмом, основанный на плавном поступательном кружении
7. Реквием- это…
1.  заупокойная
месса по умершим в католической церкви
2.  пьеса
веселого характера
3.  танцевальная
пьеса
4.  церковная музыка
8. Добавьте правильные подписи к изображениям композиторов

1

                                                          2                                                               3
•
Вольфганг Амадей Моцарт (1756–1791)
•
Фридерик Шопен (1810–1849)
•   Антонио Сальери
(1750–1825)
9. Для какого
состава исполнителей написан «Реквием» В. А. Моцарта? Выберите правильные
ответы.
1.
гитара
2.
арфа
3.
солисты
4.
хор
5.
фортепиано
6.     оркестр
10. В каком городе
жил Ф. Шопен, после того как вынужден был покинуть Польшу? Композитор похоронен
в этом же городе.
1.
Рим
2.
Вена
3.
Лейпциг
4.
Париж
5.
Брюссель

file_name: Тест 5 класс 4.pdf

alt: Музыка 5 класс, 2 четверть

intro: Тест по музыке для 5 класса, 2 четверть. Тема урока:«Писатели и поэты о музыке и музыкантах»

музыка

group: Дисциплины

преподавание

group: Педагогика


file_name: карточка-задание Правописание числительных.docx

alt: Карточка-задание. Правописание числительных 1

intro: Выполнение заданий поможет закрепить правописание числительных


extracted_text:
ЧАСТИНА 3. ОСОБИСТЕ
СТРАХУВАННЯ

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Розділ 8. Страхування життя та пенсій
8.1. Страхування життя та
його основні види
Згідно з класифікацією страхування за об’єктами особисте
страхування розглядається як окрема галузь. Особисте страхування має
на меті надання певних послуг як фізичним (окремим громадянам, членам їхніх
сімей), так і юридичним особам (наприклад, страхування працівників за рахунок
коштів підприємств від нещасних випадків). Ці послуги передбачають страховий
захист страхувальників (застрахованих) у разі настання несприятливих подій для
їхнього життя і здоров’я.
Особисте страхування має багато спільного із соціальним
страхуванням, і насамперед щодо об’єктів страхового захисту громадян. Проте між
особистим страхуванням і соціальним є відмінності. Головна з них стосується
джерел формування страхових фондів. В особистому страхуванні ними є переважно
індивідуальні доходи громадян, а в соціальному — кошти підприємств, установ,
організацій.
В особистому страхуванні розглядають такі страхові ризики:
смерть страхувальника (застрахованого); тимчасова втрата працездатності;
постійна втрата працездатності; закінчення страхувальником (застрахованим)
активної трудової діяльності у зв’язку із виходом на пенсію; дожиття
страхувальника (застрахованого) до закінчення строку страхування.
До підгалузей особистого страхування належать страхування
життя (пенсій), страхування від нещасних
випадків і медичне страхування.
Останні дві підгалузі в економічній літературі об’єднуються під назвою
«страxування здоров’я».
Здійснення особистого страхування пов’язане з певними
труднощами. При його проведенні дуже важко, зокрема, правильно оцінити ті
ризики, які приймаються на страхування. Через це таке страхування пов’язане, по
суті, із встановленням умовної страхової суми, яка лише наближено відбиває
збиток, що його може завдати страховий випадок.
Поділ страхування на окремі підгалузі зумовлюється сукупністю
ризиків, які вони об’єднують, тривалістю дії договорів страхування, а також
порядком накопичення коштів для здійснення страхових виплат. Враховуючи
останнє, страхування життя , що характеризується поступовістю такого
накопичення протягом дії договору страхування, об’єднує накопичувальні види
особистого страхування, а страхування від нещасних випадків і медичне
страхування — ризиковані.
Ризики, які існують при страхуванні життя, пов’язані з
невизначеністю тривалості останнього для кожного окремого страхувальника. Так,
коротке життя людини, наприклад годувальника сім’ї, породжує значні проблеми
для його дружини й дітей. Тривале життя створює проблему фінансового
забезпечення в похилому віці.
Страхування
життя передбачає відповідальність страхової компанії в разі смерті
страхувальника (застрахованого) під час дії договору страхування або дожиття до
певного обумовленого в договорі строку. Крім того, в договорі страхування
додатково може бути обумовлена відповідальність страховика і при дожитті
застрахованої особи до певної події, наприклад одруження, народження дитини, а
також у разі втрати нею здоров’я від нещасного випадку.
Як показує світовий досвід, страхування життя завжди
розглядалося як вигідне вкладення грошей. Страхувальник (застрахований) за
договором страхування життя може розраховувати на страхову суму або пенсію в
разі дожиття до закінчення договору, що є засобом накопичення коштів.
Страхування життя може бути й захистом спадщини страхувальника, оскільки дає
йому змогу передбачити наслідки своєї смерті для близьких і визначити частку
спадщини, що призначається кожному з них. Отже, страхування життя дає змогу
полегшувати передання майна, створювати грошові фонди для різних цілей
(наприклад, витрат на успадкування або поховання).
Окрім того, значне поширення страхування життя сприяє
зменшенню соціальної напруги та навантаження на соціальний бюджет країни.
Довгострокове страхування життя, договори за якими можуть бути укладені і на
10, і на 20, і на 40 років, дає можливість накопичувати досить великі страхові
фонди, тимчасово вільна частина яких може бути використана як джерело
інвестицій у народне господарство, що сприяє стабілізації фінансового стану
держави.
Договори страхування життя мають певні особливості. Так, у
разі страхування життя відповідальність страхової компанії настає, якщо
страхувальник (застрахований) помер з будь-якої причини (а не тільки від
нещасного випадку, як це передбачено при страхуванні від нещасних випадків).
Договір страхування вважається договором приєднання, оскільки цей договір, і
особливо загальні його умови, виробляється лише страховиком. Страхувальник
погоджується на умови, які пропонує йому страховик. Це договір доброї волі, бо
в його основу покладено довіру між страховиком і страхувальником. Наприклад,
страхувальник, укладаючи договір, зобов’язаний відповідати на поставлені
запитання, і відповідати чесно. Інакше договір страхування вважається недійсним.
Договором страхування передбачається, що страхова компанія
зобов’язується сплатити страхувальникові (застрахованому, вигодонабувачеві)
фіксовану страхову суму чи пенсію або погасити суму кредиту, що його взяв
страхувальник для придбання якогось товару. Фіксована сума виплачується
вигодонабувачеві у випадку смерті застрахованої особи. Водночас фіксована
виплата страхової суми передбачена і при дожитті страхувальника
(застрахованого) до закінчення дії договору страхування. За умовами такого
договору страхувальник (застрахований) може в обумовлений період або при
досягненні певного віку одержати пенсійні виплати.
При проведенні страхування життя основними страховими
випадками є дожиття до закінчення строку страхування або смерть страхувальника
(застрахованого) протягом його дії. Саме тому страховій компанії потрібно
визначити ймовірність цих подій. Якщо взяти до уваги цей важливий момент, можна
досягти еквівалентності у відносинах між страховиком та страхувальником і
забезпечити страховикові можливість побудувати міцну фінансову основу своєї
діяльності. На шляху до вирішення цього завдання важливе місце має вимірювання
норм смертності. З цією метою складають таблицю смертності, яка базується на
показниках статистичного обліку населення або матеріалах самої страхової
компанії. Таблиця смертності містить розрахункові показники, які характеризують
смертність населення в окремих вікових групах і доживаність під час переходу до
іншої вікової групи. Така таблиця показує, скільки років у середньому може
прожити одна людина з-поміж тих, хто народився, або тих, хто досяг даного віку.
Страховикові, який здійснює страхування життя, важливо знати фактори, які
впливають на смертність населення. До таких факторів можна віднести вік,
професію, місце проживання, стать. Страховикові при розробці умов страхування
необхідно врахувати, що найбільше людей помирає в дитячому віці, у проміжку до
25 років смертність зменшується, а далі поступово зростає. Залежно від професії
громадянин може підлягати більшому або меншому ризику втратити здоров’я і
життя. Так, наприклад, ризик каліцтва або навіть смерті в акробата вищий, ніж у
службовця. Страховикові необхідно врахувати і стать потенційних
страхувальників. Як свідчить статистика, з ряду причин чоловіча смертність
вища, ніж жіноча. Місце проживання людини також має неабиякий вплив на
тривалість її життя. Різні умови проживання складаються в сільській і міській
місцевостях, у відносно чистих і забруднених з погляду екології зонах. Отже,
розробляючи умови страхування і визначаючи розмір плати за страхову послугу,
страховик має взяти до уваги розглянуті щойно фактори.
Достовірно побудована таблиця смертності вельми важлива для
кожної страхової компанії, оскільки саме від неї залежить розмір премії,
резерви премії.
Порівнюючи таблиці смертності всього населення і таблиці
смертності, розроблені страховими компаніями, можна зробити висновок про те, що
останні точніші, хоча при цьому простір спостережень обмежений. Кожна конкретна
страхова компанія має можливість використати точніші дані щодо своїх
страхувальників (застрахованих) та щодо видів страхування, в яких вони беруть
участь. Високим показникам смертності мають відповідати й вищі за розміром
премії. Страхові премії слугують страховику для формування певного розміру
фондів, які забезпечували б йому виконання взятих зобов’язань перед
страхувальниками. Використовуючи накопичені фонди, страхова компанія може
одержати певний дохід, розмір якого залежить від розміру внесеної до фонду
суми, часу її перебування в обігу, а також норми дохідності. Розмір
установленої страховиком норми дохідності відчутно впливає на розмір тарифної
ставки.
Як страховикові, так і страхувальникові важливо знати суму
внеску, який має бути сплачений на даний час. Проте його розмір особливо турбує
страховика, оскільки він дбає, щоб до закінчення строку страхування
нагромадилася необхідна сума для здійснення виплати. З огляду на те, що
протягом людського життя ймовірність настання смерті змінюється, має
змінюватися й розмір самої премії протягом часу дії договору страхування. Але
такий підхід, ускладнюючи технічну роботу страхової компанії, водночас майже
унеможливлює сплату премії зі збільшенням віку страхувальника (застрахованого).
Саме тому премії, які страхувальники сплачують страховикам, мають характер
постійних за розміром внесків і є незмінними протягом усього часу дії договору
страхування. Такий підхід сприяє нагромадженню певних сум у вигляді страхових
резервів і забезпечує страховикові можливість подальшого виконання зобов’язань
перед страхувальниками. Їх розмір істотно залежить від точності складеної
таблиці смертності, що є основою для розрахунку тарифів, і від встановленої
норми дохідності.
Дострокове припинення дії договору страхування з ініціативи
страхувальника призводить до зміни початкових відносин між ним і страховиком. У
цьому випадку страховик має сплатити страхувальникові певним чином обчислену
викупну суму. Але за умовами договору такий обов’язок на нього може й не
покладатися, якщо договір триває недовго. Страховик не має змоги повернути
страхувальникові всю зарезервовану під час дії договору суму премій.
Страхування охоплює певне коло страхувальників, і коли його залишає навіть один
із них, порушується вся система, на якій базується страхування. Передчасне
припинення договору тягне за собою те, що страхова компанія недоодержує певну
суму премій, яку вона згодом планувала використати на здійснення виплат. До
того ж і витрати страховика, пов’язані з обслуговуванням договорів страхування,
передбачалося поділити на цілий ряд років, а переривання договору робить це
неможливим.
Страхова компанія пропонує страхувальникові, якого спіткали
труднощі зі сплатою внесків, зменшити їх розмір або розмір страхової суми (і
припинити сплату внесків). Така (по суті, не вигідна для страховика) операція
називається редуціюванням.
Світова
страхова практика поділяє страхування життя на страхування капіталів та
страхування рент. У свою чергу, страхування капіталів передбачає можливість
укласти договори страхування з умовою виплати певної суми при дожитті
страхувальника до зазначеного в договорі строку (події) або в разі його смерті.
Страхування капіталів передбачає створення нових капіталів. Великим попитом у
страхувальників користується змішане страхування життя, згідно з умовами якого
передбачається виплата, якщо страхувальник доживе до зазначеного строку (віку)
або помре протягом дії договору страхування.
Якщо йдеться про рентне страхування, то певна обумовлена
договором частка виплачується страхувальникові (застрахованому) у вигляді
регулярних періодичних виплат, а загальна сума останніх залежить від тривалості
його життя.
Класифікація страхування за об’єктами передбачає поділ його
на види. Це дає змогу страховикам розробляти єдині правила страхування певних
об’єктів від характерних для них ризиків, застосовувати методи розрахунку
тарифів, які розробляються для різних видів страхування, визначати особливості
формування резервів страхової компанії.
Практика радянського страхування передбачала такі види
страхування життя: змішане страхування життя, страхування дітей, страхування до
вступу в шлюб (весільне), довічне страхування і страхування додаткової пенсії.
Оцінюючи в цілому зацікавленість страхувальників у цих видах
страхування, можна сказати, що вони були популярними (за винятком довічного
страхування), давали змогу страхувальникові захистити себе або своїх дітей від
різних несприятливих подій (травма, інвалідність, смерть), накопичити певну
суму до закінчення строку договору страхування або певної події (вступ у
зареєстрований шлюб, вихід на пенсію).
Страхування життя є дуже важливим напрямком діяльності на
переважній більшості страхових ринків економічно розвинених країн світу.
Потреба розвивати його надалі існує і в Україні. Україна вже має певний досвід
щодо страхування життя за умов ринкової економіки. Цей досвід пов’язаний, зокрема,
з ухваленим у травні 1993 року Декретом Кабінету Міністрів України «Про
страхування», який передбачив формування страхових резервів зі страхування
життя на загальних засадах, не враховуючи його особливостей, а через це не
забезпечив страховикам можливості формувати резерви в обсязі, достатньому для
здійснення майбутніх виплат. Окрім того, цей документ не висував вимог до
переліку страхових випадків, які можуть бути передбачені договорами страхування
життя, до обсягу зобов’язань страховика тощо. Така ситуація призвела до
виникнення значних проблем у сфері страхування життя, де почали впроваджуватися
види страхування, які з ним нічого спільного не мали. Зрештою цьому важливому
напрямку страхового захисту було завдано значної шкоди, страхувальники зневірилися
в його дієвості та реальності. Довелося вживати заходів щодо виправлення
ситуації, яка склалася. Так, у жовтні 1995 року Укрстрахнагляд затвердив
Тимчасову методику формування резервів зі страхування життя. Цей документ
визначив загальні вимоги до умов договорів страхування життя та термінів їх
дії, установив перелік страхових випадків, які можуть бути передбачені такими
договорами. Тимчасова методика визначила порядок розрахунку нетто-тарифів зі
страхування життя, урахувавши його особливості як виду діяльності.
Подальшому розвитку страхування життя сприяло й ухвалення в
березні 1996 року Закону України «Про страхування», який усунув недоліки
Декрету «Про страхування». Виявом розуміння законодавцями особливостей
страхування життя і його значення стала вимога Закону України «Про
страхування», відповідно до якої з 1 січня 1997 року страховим компаніям, які
проводять страхування життя, заборонено здійснювати інші види страхування.
У червні 1997 року Укрстрахнагляд затвердив Методику
формування резервів зі страхування життя, яка є нині тим документом, що
визначає механізм виконання актуарних розрахунків і формування резервів із
страхування життя. Згідно з Методикою страховими подіями, у разі настання яких
здійснюється виплата із страхування життя, можуть бути смерть застрахованої
особи, дожиття її до закінчення строку дії договору, страхування, досягнення
застрахованою особою пенсійного віку або віку, обумовленого в договорі
страхування, смерть найближчого родича застрахованого.
У жовтні 2001 року було введено в дію нову редакцію Закону
України «Про страхування», в якій багато уваги приділено такому важливому
напрямку діяльності страховиків, як страхування життя. Зокрема, визначено, що
страхування життя передбачає обов’язок страховика здійснити страхову виплату
відповідно до договору страхування у разі смерті застрахованого, а також, якщо
це передбачено договором страхування, у разі його дожиття до закінчення строку
дії договору і/або досягнення ним визначеного в договорі віку. Умови
страхування життя можуть передбачати і обов’язок страховика здійснити страхову
виплату у разі нещасного випадку із застрахованою особою і/або її хворобою.
Якщо при настанні страхового випадку передбачаються регулярні довічні страхові
виплати (страхування довічної пенсії), у договорі страхування неодмінно має
передбачатися ризик смерті застрахованої особи протягом періоду між початком
дії договору страхування і першою страховою виплатою з-поміж довічних страхових
виплат. В інших випадках неодмінно має передбачатися ризик смерті застрахованої
особи протягом усього строку дії договору страхування життя. Підвищені також
вимоги до розміру мінімального статутного фонду страховиків, які займаються
страхуванням життя. Він повинен становити 1,5 млн євро за валютним
обмінним курсом валюти України.
За станом на 1 січня 2002 року в Україні зареєстровано й
ліцензовано на здійснення страхування життя лише 18 страхових компаній, серед
яких «Аска-Лайф» (Донецьк), «Оранта-Життя» (Київ), «Терен-Життя» (Тернопіль).
Майже всі компанії зі страхування життя є компаніями-резидентами на страховому
ринку України.
При формуванні страхового ринку України в цілому практика
страхування життя базувалася на вже відомих і популярних у населення видах
страхування. Дуже популярним як у колишньому СРСР загалом, так і в Україні
зокрема, було змішане страхування життя, що, як і інші види
страхування, давало впевненість в одержанні страхової суми як у разі закінчення
дії договору, так і в разі настання інших обумовлених у договорі подій
(докладно про цей вид страхування йдеться в підрозд. 8.2).
Страхування дітей можна назвати
різновидом змішаного типу страхування життя. Страхувальниками з цього виду
страхування є батьки та родичі дитини, які укладають договори страхування і
сплачують страхові внески. Вік і стан здоров’я страхувальника взагалі не має
значення при укладанні договору страхування, але страхові компанії можуть щодо
них зробити певні застереження. Крім того, договори страхування дітей можуть
бути укладені й юридичними особами — підприємствами, установами, організаціями,
де працюють їхні батьки.
При укладенні договору страхування враховується вік
застрахованої дитини. На страхування приймаються діти віком від дня народження
до 15 років (страхова компанія може обумовити й інші вікові межі). Щодо стану
здоров’я дитини звичайно не робляться застереження при укладанні договору
страхування. Договір страхування укладається на підставі заяви страхувальника
встановленої форми. Укладаючи договір страхування, страхувальник насамперед
цікавиться можливістю накопичити до закінчення договору страхування певну суму.
Здебільшого договори страхування дітей укладаються на дожиття до закінчення
строку страхування. Договором страхування передбачається також виплата
страхової суми у випадку смерті застрахованої дитини, при втраті нею здоров’я
від нещасного випадку, який стався в період дії договору страхування тощо. При
укладанні договору страхування за домовленістю сторін визначається розмір
страхової суми. При цьому страхова компанія може обумовити й мінімально
можливий її розмір.
Розмір страхового внеску залежить від розміру страхової суми
і тарифної ставки, яка, в свою чергу, залежить від віку застрахованого, а також
від строку страхування. Страховий внесок може бути сплачений за один раз,
щорічно, щоквартально або щомісячно, готівкою чи безготівково.
Договір страхування набирає сили після надходження першого
(або одноразового) внеску на рахунок страхової компанії чи після сплати першого
(або одноразового) внеску готівкою працівникові страхової компанії.
Максимальний строк страхування дорівнює 18 рокам, якщо вік
дитини на момент укладання договору страхування становить до 6 місяців. В інших
випадках він визначається як різниця між 18 роками і віком дитини на момент
укладення договору. Мінімальний строк дії договорів страхування життя, в тому
числі і страхування дітей, в Україні становить нині 3 роки.
Застрахований або страхувальник мають право на одержання
страхової суми після закінчення строку дії договору. Розмір суми, яку страхова
компанія виплачує за наслідки нещасного випадку, визначається з урахуванням
ступеня розладу здоров’я. Максимальна сума виплати передбачається при стійкому
розладі здоров’я. При цьому враховується стійкий розлад здоров’я, що
спостерігається лише протягом одного року від настання нещасного випадку. Умови
договору страхування передбачають виплату страхової суми і в разі смерті
застрахованого. Якщо сталася смерть страхувальника (фізичної особи), який уклав
договір страхування, то права і обов’язки його може взяти на себе інша особа. У
цьому разі, якщо постає потреба розірвати договір страхування, то інший
страхувальник може одержати викупну суму лише за той період страхування,
протягом якого він сплачував внески. Викупну суму щодо частини договору
страхування, сплаченого першим страхувальником, одержує застрахований. Але все
це не стосується випадку, якщо перший страхувальник сплатив внески за один раз.
У цьому випадку заміна страхувальника може не проводитись.
У деяких випадках страхова компанія може відмовити
страхувальнику у виплатах. Це стосується випадків, коли застрахований помер
раніше, ніж минуло 6 місяців від дня, коли договір набрав чинності, від
вродженого або тяжкого хронічного захворювання, коли застрахований віком від 14
років одержав травму або помер у зв’язку із скоєнням ним злочину, в якому
слідчими органами або судом встановлені ознаки умисного злочину, або якщо
застрахований зазнав травми або загинув під час управління транспортним засобом
у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп’яніння. Умови страхування
можуть передбачати й інші випадки, настання яких не тягне за собою виплату
страхової суми (акти тероризму, наслідки радіоактивного опромінювання і
т. ін.). Страхова сума виплачується страхувальникові (застрахованому)
готівкою або безготівково перерахуванням на його особистий рахунок в установі
банку.
Страхування
до вступу в шлюб (весільне) передбачає, що договір
може бути укладений із батьками (усиновителями) та іншими родичами дитини,
опікунами (піклувальниками), тобто з фізичними особами, а також із юридичними
особами — підприємствами, установами, організаціями. При укладанні договору з
фізичною особою страхова компанія оговорює її вік (наприклад, від 18 до 72
років з умовою, що на момент закінчення договору цій особі буде не більш як 75
років) і стан здоров’я. Так, договори страхування не можуть бути укладені з
непрацюючими інвалідами І групи. Договори страхування можуть укладатися
відносно дітей віком від дня народження до 15 років на випадок дожиття
застрахованого до закінчення строку страхування і вступу в зареєстрований шлюб
або досягнення 21 року. Договір страхування до вступу в шлюб може передбачати й
відповідальність страховика при настанні смерті застрахованого під час дії
договору або при втраті здоров’я у зв’язку із нещасним випадком.
У страхуванні до вступу в шлюб необхідно розрізняти строк
страхування і вичікувальний період. Строк страхування визначається як різниця
між 18 роками і віком дитини на момент укладення договору страхування. Період
між закінченням строку страхування і 21 роком вважається вичікувальним
періодом. Протягом цього періоду діє тільки відповідальність страховика щодо
дожиття застрахованого до обумовленої події на відміну від періоду між набуттям
договором чинності і закінченням строку страхування, коли має місце більш
широкий обсяг відповідальності страховика. Вичікувальний період закінчується в
день реєстрації шлюбу або в день, коли застрахованому виповниться 21 рік.
Особливістю цього виду страхування є те, що в разі смерті
страхувальника дія договору страхування не припиняється, він продовжує діяти
без подальшої сплати внесків до кінця строку страхування і дає право
застрахованому одержати страхову суму на підставі дожиття.
При укладенні договору страхування страхова сума
встановлюється за бажанням страхувальника, але страхова компанія може
встановити її мінімально можливий розмір. Загалом робота страховика з укладення
і обслуговування договору страхування до вступу в шлюб така сама, як і за
іншими видами страхування життя. Договір страхування може передбачати
відповідальність страхової компанії в разі настання смерті застрахованого, але
страхова сума виплачується за винятком таких, наприклад, випадків:
застрахований помер до закінчення 6 місяців з дня набуття чинності договору
страхування від природженого або тяжкого хронічного захворювання (захворювання
крові, онкологічні та деякі інші); застрахований помер у віці від 14 років у
зв’язку зі скоєнням ним дій, у яких слідчими органами або судом встановлені ознаки
умисного злочину; застрахований помер під час управління засобом транспорту у
стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп’яніння або внаслідок того,
що він передав управління цим засобом особі, яка перебувала в такому стані. У
цьому разі страхувальникові повертаються сплачені внески.
Довічне страхування.
Більшість договорів довічного страхування укладаються з метою полегшення
фінансового тягаря тих, хто залишився живим після смерті страхувальника, і
повинен його поховати або сплатити його борги. Договори довічного страхування
поширюються на фізичних осіб, які перебувають у певних вікових межах, наприклад
у віці від 20 до 70 років, і не укладаються з інвалідами І (і ІІ) групи. При
укладенні договору страхування на достатньо велику суму страховик може вимагати
лікарського засвідчення стану здоров’я страхувальника.
Основою для укладення договору страхування є письмова заява,
яка підписується страхувальником особисто. Страхувальником визначається особа
(фізична або юридична), яка при настанні страхового випадку одержить страхову
суму. Протягом дії договору страхування страхувальник має право на заміну
вигодонабувача (вигодонабувачів). Страхова сума встановлюється за домовленістю
між страховиком і страхувальником. Правилами страхування може встановлюватися
мінімальний і максимальний розміри страхової суми. Розмір страхового внеску
залежить від віку страхувальника на день подання заяви про страхування,
страхової суми і встановлюється окремо для чоловіків і жінок за спеціальною
таблицею, яка прикладається до правил страхування. Страхувальнику може бути
надане право сплатити страхові внески за один раз або протягом певного строку,
наприклад до досягнення 80 років, або протягом усього життя. У разі припинення
сплати внесків договір діє довічно, якщо страхувальник сплатив усі внески, або
протягом певного часу, якщо внески сплачені за два роки і більше (строк виплати
залежить від віку страхувальника на день подання заяви про страхування і
кількості років і місяців, за які були сплачені внески).
Страхувальнику надається право в період дії договору зменшити
розмір страхової суми (але не менш ніж до встановленого правилами страхування
мінімального рівня) і далі сплачувати внески у зменшеному розмірі. У цьому разі
частина сплачених внесків може бути за бажанням страхувальника йому повернена
або зарахована як внески за наступний період.
У разі настання смерті страхувальника виплачується страхова
сума, обумовлена договором, призначеній ним особі. Винятками вважаються ті
випадки, коли страхувальник помер, перш ніж минуло 2 роки від початку набуття
договором чинності, від злоякісного (онкологічного) захворювання чи
захворювання серцево-судинної системи, або внаслідок самогубства (наслідків
замаху на самогубство); смерть страхувальника настала у зв’язку зі здійсненням
ним дій, у яких слідчими органами або судом встановлені ознаки умисного
злочину.
Страхування додаткової пенсії. Добровільне
страхування додаткової пенсії є своєрідним страхуванням на дожиття, яке попри
безперечну доцільність з різних причин досі не набуло в Україні достатнього
розвитку. Цей вид страхування докладно розглядається в підрозд. 8.3.
Світова практика страхування життя пропонує страхувальникам
різні його види (страхування життя на випадок смерті і на дожиття з підвищеною
виплатою на випадок смерті (або на випадок дожиття), відновлюване або
невідновлюване страхування життя, динамічне, фондове страхування життя тощо.
Такі види користуються попитом у страхувальників, захищають їх самих або їхніх
близьких від різних негараздів. Пропонований у розвинених країнах асортимент
послуг із страхування життя становить великий інтерес для українських
страховиків, а набутий там досвід уже починає використовуватися в Україні.

8.2. Змішане страхування
життя

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Одним із найпопулярніших видів особистого страхування є змішане
страхування життя. Воно дає змогу поєднувати в одному договорі і на
одну особу страхування капіталу на випадок дожиття до закінчення строку
страхування і страхування капіталу на випадок смерті від будь-якої причини.
Отже, змішане страхування життя поєднує в собі два ризики, які суперечать один
одному: з одного боку — дожиття до певної дати або події, а з іншого — смерть.
Проте фактично може мати місце лише один ризик: людина або доживе до кінця дії
договору, або ні. Страхувальник, який укладає договір змішаного страхування
життя, не тільки забезпечує й створює накопичення. Він має впевненість у тому,
що в будь-якому разі не втратить своїх внесків.
Умовами договору страхування може передбачатися
відповідальність страховика і при втраті застрахованим здоров’я від наслідків
нещасного випадку. Включення до відповідальності страховика відповідальності за
наслідки нещасних випадків сприяє збільшенню тарифних ставок.
Як правило, у змішаному страхуванні життя страхувальник, який
сплачує внески, і застрахований є однією й тією самою особою.
Договори змішаного страхування життя довгострокові й
укладаються на різні за тривалістю строки. Наприклад, в Україні, як показує
практика, договори змішаного страхування життя можуть укладатися на строк 3, 5,
10, 15 і 20 років. При укладенні договору страхування враховується вік
застрахованого. Він становить від 16 років. Водночас страхова компанія може
встановити і менший початковий вік вступу у страхування. У Росії, наприклад,
при укладенні договору страхування життя з умовою виплати страхової ренти
страховикам пропонується встановлювати його не менш як 14 років.
Умови страхування обмежують і максимальний вік для укладення
договору страхування. Це обмеження також обумовлюється страховою компанією, яка
встановлює, наприклад, що договір змішаного страхування життя може бути
укладений страхувальником, перш ніж як йому виповниться 72 роки. Разом із
обмеженням мінімальних і максимальних вікових меж прийому на страхування чітко
встановлюється і вік застрахованого на час закінчення дії договору страхування.
Враховуючи, що мінімальний строк, на який укладаються договори страхування
життя в Україні, як уже зазначалося, становить 3 роки, страхувальник, вік якого
є максимальним за умовами страхової компанії, може укласти договір лише на 3 роки.
Скажімо, якщо за умовами страхування максимальний вік страхувальника при
укладенні договору становить 72 роки, то на момент закінчення договору
страхування йому не повинно бути більш як 75 років.
При укладенні договору страхування важливе значення має і
стан здоров’я страхувальника, оскільки договори страхування, як правило, не
укладаються з непрацюючими інвалідами І групи. Можуть бути передбачені й інші
обмеження (стосовно інвалідів ІІ групи, хворих онкологічними, тяжкими
хронічними захворюваннями або на СНІД).
Для укладання договору страхування особа, яка має намір
застрахуватися, подає в страхову компанію заяву встановленої форми.
Страхувальникові надається право визначити особу (осіб), яка має право одержати
страхову суму, якщо застрахований помер. Крім того, призначена страхувальником
особа може бути ним замінена іншою до часу настання страхового випадку.
Страхова сума встановлюється при укладенні договору
страхування страхувальником, але страхова компанія може обмежити її
встановленням мінімальної страхової суми. Страхувальникові може бути надано
право під час дії договору страхування за згодою страховика зменшити або
збільшити розмір страхової суми. При цьому в договір страхування вносяться
відповідні зміни.
Страховий внесок, який має бути сплачений страхувальником
страховій компанії, залежить від розміру страхової суми і тарифної ставки, яка,
в свою чергу, залежить від строку страхування і його варіанта (якщо страхова
компанія пропонує страхувальникові можливість вибору), віку страхувальника, і
має бути сплачений за один раз, щорічно, щоквартально або щомісячно готівкою
або безготівково.
Дія договору страхування починається з того дня, коли
страхувальник сплатив перший (одноразовий) внесок готівкою працівникові
страхової компанії або з дня надходження внеску на рахунок страховика в
установі банку. У разі, якщо до строку, установленого в договорі страхування,
страховий внесок (повністю або у визначеній частці) не буде сплачений (не буде
сплачений повністю), договір страхування вважається недійсним і страхові
внески, які надійшли, повертаються страхувальникові.
Факт укладення договору страхування засвідчується страховим
полісом (свідоцтвом). У страховому полісі вказуються строк дії договору
страхування, його початок і закінчення, страхова сума, розмір страхового
внеску, а також особа (особи), яка в разі смерті застрахованого має право
одержати страхову суму (вигодонабувач).
За умовами договору страхування страхувальникові надається
право достроково припинити договір страхування. У цьому разі страхувальник
одержує викупну суму, яка залежить від розміру сплачених страхових внесків і
строку дії договору страхування з урахуванням інвестиційного доходу. Водночас
страхувальникові надається можливість поновити договір страхування, якщо
викупна сума не була йому виплачена і договір страхування ще не закінчився.
При дожитті застрахованого до закінчення дії договору
страхування страхова компанія виплачує йому обумовлену в договорі страхову
суму. Виплати, які були пов’язані із наслідками нещасних випадків під час дії договору,
не впливають на її розмір.
Якщо протягом дії договору застрахований помер, це також
тягне за собою обов’язок страховика виплатити обумовлену в договорі суму. Але
страхова компанія не несе відповідальності з виплати страхової суми, якщо
смерть застрахованої особи сталася протягом перших 6 місяців дії договору від
злоякісних пухлин або серцево-судинного захворювання. Страхова компанія не несе
відповідальності і в тому випадку, коли смерть застрахованої особи є наслідком
скоєння умисного злочину або пов’язана із керуванням ним транспортним засобом у
стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп’яніння, самогубства тощо.
Виплачувана в цьому випадку сума залежить від фактично сплаченого внесками
періоду страхування на день смерті застрахованого.
Якщо договором страхування встановлено відповідальність
страховика при пошкодженні організму страхувальником внаслідок нещасного
випадку, то виплата при цьому становить частину страхової суми, яка залежить
від ступеня втрати здоров’я. Відсоток утрати здоров’я визначається за
спеціальною таблицею, яка розробляється страховою компанією. Для підтвердження
факту нещасного випадку і визначення його наслідків страхувальник має подати до
страхової компанії довідку лікувальної установи. Повна страхова сума виплачується
за 100 %-вої втрати загальної працездатності від нещасного випадку.
При дожитті до закінчення строку страхування або при втраті
здоров’я одержувачем страхової суми є застрахована особа або за її дорученням,
оформленим у нотаріальному порядку, інша особа.
У випадках, коли застрахований помер до одержання страхової
суми за дожиттям, або у зв’язку із втратою здоров’я, страхова сума виплачується
призначеній ним особі чи спадкоємцям, якщо вони не причетні до його смерті.
Умовами договору змішаного страхування життя може бути
передбачене і право страхувальника на одержання позики в розмірі, що не
перевищує викупної суми, яка обчислюється на підставі резерву, сформованого для
виконання страховиком зобов’язань з виплати у зв’язку із страховим випадком
дожиття застрахованого до закінчення строку страхування, на момент видачі
позики. В цьому разі визначається період, з якого така позика може бути видана,
наприклад, після одного року від початку дії договору страхування.
Для одержання страхової суми страхувальник має подати до
страхової компанії заяву, страховий поліс та квитанцію про сплату останнього
внеску, якщо він був сплачений готівкою. Крім того, відповідно до конкретного
страхового випадку необхідно подати й інші документи.
У разі настання смерті страхувальника вигодонабувач або
спадкоємець має подати до страхової компанії копію свідоцтва про смерть
страхувальника, посвідчення своєї особи або свідоцтво про спадщину. Виплата
страхової суми здійснюється на основі заяви страхувальника (вигодонабувача,
спадкоємця) і страхового акта у строки, визначені згідно з укладеним договором
страхування, готівкою, поштовим переказом, чеком на одержання суми в банку,
перерахуванням у вклад на ім’я одержувача.

8.3. Страхування ренти і
пенсій
Як уже зазначалося, страхування життя поділяється на
страхування капіталів і страхування рент. Відмінність між ними полягає в тому,
що при страхуванні капіталів метою є створення нових капіталів, а при
страхуванні рент ідеться про використання вже існуючих капіталів зверненням їх
у річні ренти.
При страхуванні рент (ануїтетів) страхова компанія пов’язує,
як правило, виконання своїх обов’язків із дожиттям страхувальника
(застрахованого) до певного віку або строку, визначеного в договорі
страхування.
Страхування
ренти передбачає, що страхувальник вносить до страхової компанії за
один раз або розстроченими платежами певну суму, яку вона використовує для
цілей інвестування. Після визначеного в договорі страхування часу (віку)
страхувальник одержує певні виплати сам (якщо живий) або їх одержує особа, на
користь якої був укладений договір страхування (чи спадкоємці).
Договір страхування ренти може бути укладений як фізичною,
так і юридичною особою. Фізичні особи можуть укласти договори страхування щодо
себе або іншої особи. Основна вимога до фізичних осіб — це їх дієздатність.
Стан здоров’я не оговорюється, і медичне засвідчення при укладенні договору
страхування не проводиться.
Юридичні особи (підприємства, організації, установи) можуть
укладати договори страхування стосовно своїх працівників.
Страхування ренти має на меті забезпечити страхувальникові
звичний для нього матеріальний стан незалежно від змін, які пов’язані зі станом
здоров’я, зменшенням або втратою працездатності, старістю. За допомогою
різнобічних послуг, які можуть бути запропоновані страховиком у галузі
страхування ренти, страхувальник (фізична особа) може забезпечити звичний
матеріальний стан для рідних і близьких на випадок своєї смерті.
Договори страхування ренти відрізняються від інших договорів
страхування тим, що страхова сума являє собою ту суму, яку виплачуватиме
страховик страхувальнику (застрахованому) частками і періодично після настання
певного часу (віку). Крім цього, страховик має виконувати свої обов’язки перед
страхувальником (застрахованим) лише тоді, коли останній згідно з договором
страхування сплатить усю суму внесків і не раніш як, наприклад, у разі
змішаного страхування життя. При цьому обов’язок почати виплату певних сум може
бути пов’язаний із моментом закінчення виплати всіх обумовлених внесків. Але
може бути встановлений і якийсь період між закінченням виплати внесків і
початком виплати ренти.
Укладаючи договори страхування, сторони узгоджують питання
про періодичність сплати страхових внесків. Страхувальникові може бути надане
право сплатити внески за один раз або частками. При сплаті частками
(періодичними платежами) — щомісячно, щоквартально або щорічно. Розмір
страхових внесків залежить від багатьох факторів, і це ускладнює роботу
страхової компанії з їх визначення. До факторів, які при цьому необхідно врахувати,
належить вік страхувальника (застрахованого), стать, періодичність сплати
внесків тощо.
Під час дії договору страхування страхувальникові надається
право змінити розміри (збільшити або зменшити) виплат та їх періодичність. До
того ж, за бажання, з урахуванням умов страхування, він може розірвати договір
і одержати викупну суму.
Як свідчить зарубіжна практика, існують різні види ануїтетів.
Наприклад, у Великій Британії ануїтети поділяються на строкові, з відстроченням
виплат, тимчасові, гарантовані, ануїтети страхування спільного життя,
індексовані ануїтети, ануїтети захисту капіталу.
До найпростіших форм ануїтету належить строковий ануїтет.
Він передбачає, що страховий внесок буде сплачений за один раз і натомість
страхувальникові (застрахованому) протягом усього його життя страхова компанія
здійснюватиме щорічні виплати. Цей вид ануїтету користується популярністю в
пенсіонерів, які мають намір забезпечити собі регулярні доходи.
Ануїтет з відстроченням виплат
характерний тим, що виплати страховик здійснює з певної дати в майбутньому,
тобто передбачається період відстрочки між укладенням договору страхування і
виплатами. При цьому страхувальникові надається можливість сплачувати платежі
одним внеском або регулярно протягом обумовленого періоду відстрочки.
Тимчасовий ануїтет передбачає, що в
договорі між сторонами оговорюється конкретна дата, після якої договір припиняє
свою дію (якщо до цього моменту смерть не настала).
Гарантований ануїтет
являє собою строковий ануїтет, який не пов’язується із смертю клієнта і
гарантується для мінімального періоду часу.
Ануїтет спільного життя
має на меті забезпечити виплати одному з подружжя в пенсійному віці (тому, хто
залишився живий). Після смерті страхувальника виплати можуть тривати в повному
або у зменшеному обсязі.
Індексований ануїтет
дає змогу зменшити вплив інфляції і підвищити цінність ануїтету. При цьому
розмір початкових внесків нижчий порівняно з ануїтетом з фіксованим рівнем
виплат.
Ануїтет
захисту капіталу дорожчий, ніж строковий, і передбачає забезпечення гарантії
клієнтові страхової компанії або його спадкоємцям одержати суму виплачених
внесків повністю.
До
найпоширеніших видів страхування рент належить страхування додаткової пенсії,
яке призначене для захисту матеріальних інтересів громадян, зокрема, для стабілізації
рівня їх життя.
Пенсійне забезпечення в більшості країн світу здійснюється за
рахунок державних пенсійних систем (у межах соціального страхування),
пенсійними фондами і страховими компаніями та іншими фінансовими організаціями.
У багатьох країнах пенсійне забезпечення громадян
здійснюється приватними пенсійними фондами (наприклад, пенсійні фонди
підприємств). Зацікавленість підприємств у розвитку приватного страхування
пояснюється тим, що продумана пенсійна програма може сприяти зменшенню плинності
найбільш кваліфікованих кадрів. Крім того, підприємство, яке робить внески на
страхування пенсії своїх працівників, має пільги щодо сплати податків.
Приватні пенсійні фонди найбільш розвинені саме в тих
країнах, де недостатній розвиток одержали державні пенсійні системи. Виплати з
приватних пенсійних фондів можуть значно перевищувати розміри державних пенсій.
Пенсійні фонди мають значні кошти, які вони інвестують в
акції, облігації, нерухомість.
Пенсійні
фонди можна поділити на фонди із встановленими розмірами внесків і фонди із
встановленими розмірами виплат. Фонди із встановленими
розмірами внесків можуть бути накопичувальними, з виплатою прибутку й ощадні.
Накопичувальні фонди створюються за участю роботодавців, які сплачують внески,
встановлені у відсотках до заробітної плати працівників. Другий тип передбачає,
що частина прибутку, на яку має право працівник, передається йому, а інша
частина — у пенсійний фонд. Ощадні фонди створюються за рахунок коштів
працівників, які самі здійснюють відрахування в пенсійний фонд, і роботодавців.
Фонди із встановленими розмірами виплат можуть бути із встановленими твердими
розмірами виплат протягом того часу, коли здійснюються внески в пенсійний фонд
(рік, квартал, місяць); ставити розміри виплат залежно від кількості років і
середнього заробітку за весь період роботи; ставити розміри виплат в залежність
від числа років і середнього заробітку за кілька років.
Роботодавець, який має намір розробити пенсійну схему, може
піти кількома шляхами. По-перше, він може виходити з того, що це буде
самостійно керована схема із залученням консультантів-професіоналів. По-друге,
повністю або частково передати пенсійну схему страховій компанії, що, до речі,
має певні переваги, оскільки саме страхова компанія може забезпечити фундаментальний
захист, має більше адміністративного досвіду і більше можливостей для
інвестування.
Пенсійне забезпечення може бути здійснене і шляхом купівлі
індивідуальних страхових полісів у страхових компаній. На Заході, наприклад,
послугами приватних страхових компаній користується значна частина населення,
незважаючи на те, що страхування пенсій є одним із найдорожчих видів
довгострокового особистого страхування.
Договори страхування пенсій укладаються як індивідуально, так
і з групою осіб.
Пенсійне
страхування передбачає, що страхова компанія здійснює застрахованій
особі виплати, які пов’язуються з виходом на пенсію (страхування додаткової
пенсії) або віком, установленим договором страхування. Відповідальність
страхової компанії за договорами страхування додаткової пенсії може бути
розширена за домовленістю сторін. Так, додатково до умов договору страхування
додаткової пенсії страхова компанія може взяти на себе відповідальність
здійснити виплати в разі настання нещасного випадку або смерті страхувальника
(застрахованого). Страхова компанія може надати страхувальникові можливість
укласти договір страхування на користь іншої особи.
Індивідуальні договори страхування додаткової пенсії
укладаються з дієздатними громадянами з урахуванням їх віку та статі і незалежно
від стану здоров’я. Час початку виплати додаткової пенсії може бути пов’язаний
як із настанням пенсійного віку, так і визначений за домовленістю сторін.
Страхова сума обумовлюється при укладенні договору страхування. При її
визначенні враховується розмір поточних виплат, що їх має здійснити страхова
компанія. Крім цих основних виплат, у договорі страхування можуть бути
передбачені й додаткові виплати, які являють собою наслідок участі
страхувальника у прибутку страхової компанії. Страхувальникові надається право
сплатити страхові платежі за один раз або періодичними внесками. Розмір
страхових внесків залежить від страхової суми, від віку і статі страхувальника
(застрахованої особи).
Додаткова пенсія залежно від змісту договору страхування може
бути виплачена страховиком протягом життя застрахованого або упродовж
визначеного періоду. Але можливі випадки, коли застрахований не дожив до
моменту виплати пенсії або одержував її лише протягом дуже малого періоду. У
цих випадках відповідно до умов страхування страхова компанія або виплачує
вигодонабувачу (спадкоємцям) певну кількість пенсій (визначається під час
укладення договору страхування), або різницю між обумовленою кількістю пенсій і
сумою, яка вже була сплачена застрахованому за його життя.
При укладенні договору страхування встановлюється порядок
виплати пенсій (щомісячно, за кожен рік та інше).
Умовами договору страхування може бути передбачено, що за
життя застрахованого він особисто отримує додаткову пенсію, а у випадку його
смерті — вигодонабувач, який визначений застрахованим, у повному обсязі
додаткової пенсії, передбаченої для застрахованого, або в її частині довічно.
Умови проведення страхування додаткової пенсії можуть
передбачати надання пільг страхувальникам. Так, після визначеного строку
страховик може надати страхувальнику можливість одержати позику під заставу
накопиченого до часу звертання за позикою резерву.
Страхові компанії, які пропонують пенсійне страхування, як
свідчить зарубіжний досвід, мають дуже великі страхові резерви.
Існуюча в Україні система пенсійного забезпечення громадян
потребує докорінних змін, оскільки не відповідає сучасним вимогам. З огляду на
це високий рівень пенсійного забезпечення в економічно розвинених країнах може
стати основою для глибокого дослідження і використання набутого досвіду при
удосконаленні пенсійної системи в Україні.

Скачано
с www.znanio.ru

file_name: ЧАСТИНА 3.doc

alt: У разі, якщо до строку, установленого в договорі страхування, страховий внесок (повністю або у визначеній частці) не буде сплачений (не буде сплачений повністю), договір страхування…

alt: Умовами договору змішаного страхування життя може бути передбачене і право страхувальника на одержання позики в розмірі, що не перевищує викупної суми, яка обчислюється на підставі…

title: ЧАСТИНА 3


extracted_text:
1.

2.

3.

Проверочная работа по
обществознанию для 6 класса
по теме «Конфликт»
вариант 1

1.
Какие варианты поведения  в конфликтной ситуации
представлены на картинках? Дай название каждой ситуации.

2. Если в процессе общения нарушаются правила
взаимности, нередко возникают конфликты.
1. Как Вы думаете, что
может стать причиной конфликта?
2. Составьте рассказ о
конфликте, используя план.
— По каким признакам можно
судить, что люди находятся в конфликтной ситуации? Почему?
— Какую стратегию
поведения в конфликтной ситуации можно считать самой лучшей, по вашему мнению?
Почему?
3. Выберите одно из суждений и кратко объясните его
смысл
А).  Конфликтные
ситуации неизбежны, но умный ищет выход из них, а глупый - вход.
Б).  Конфликт  всегда
уладит мудрец, владеющий собой.
4. Всероссийский центр изучения
общественного мнения (ВЦИОМ) в 2018 г. провел опрос о том, как россияне
оценивают влияние  конфликтов на эмоциональное состояние людей. Результаты опроса
(в % от числа отвечавших) представлены в таблице.

Ответы

Доля от числа
  опрошенных в %

Положительное влияние

17

Негативное влияние

65

Никакого серьезного влияния нет

10

Затрудняюсь ответить

8

1). Какое отношение к влиянию
конфликтов на эмоциональное состояние людей высказало большинство россиян?
2) Предположите, какой довод в поддержку своего мнения могли провести эти люди
(выскажите два предположения).

Проверочная работа
для 6 класса
по теме «Конфликт»
вариант 2
1.
Какие варианты выхода  из конфликтной ситуации представлены
на картинках? Дай название каждой ситуации.

А.

 Б.

В.

2. Социологическая служба страны Х провела опрос
граждан в 2019 г. Им задавали вопрос: «Что, по Вашему мнению, необходимо
сделать различным людям, проживающих на территории одного государства, чтобы
предотвратить конфликты?»
Результаты опроса (в % от
числа отвечавших) представлены на диаграмме.

1).Какие два ответа
наиболее популярны?
2). Предположите почему
(выскажите не менее двух предположений).

 3.
 Кратко объясните его смысл
высказывания
От одного слова — да навек ссора

file_name: Проверочная работа по обществознанию 6 кл.docx

intro:
Проверочная работа по обществознанию для 6 класса
по теме «Конфликт», два варианта

tags: межличностный конфликт


extracted_text:
Журавли

Где-то в Амурской области жил-был журавль
по имени Константин. Обитал он на болоте в семействе серых журавлей, радуясь
каждому дню.
 Но со временем Константин, привыкший к
гомону родных голосов вокруг, стал замечать, что с каждым годом их становится
всё меньше и меньше. Люди забили тревогу- занесли серых журавлей в Красную
книгу, объявив их редким видом.
Загрустил Константин… Бабушка, не в силах
видеть любимого внука в печали, решила рассказать ему о том, что они не одиноки
- родственники Константина разбросаны по всему миру. Она достала толстый
фотоальбом и показала снимки  его кузенов и кузин, дядюшек и тётушек.  Константин
был счастлив узнать, что у него такая огромная семья. Он мог часами
рассматривать эти фотографии, слушая бабушкины рассказы о разных видах
журавлей.
Вот с фото ему улыбается дядя Алфи- Австралийский
журавль, статный красавец. Бабушка говорила, что ему принадлежит рекорд самой
высокой птицы в мире, что может летать.

На следующем снимке кузины Йоко и Юко из
семейства Японских журавлей. К сожалению, их семья тоже немногочисленна. А вот
фотография Индийских журавлей- высоких и крупных. Следующий кадр запечатлел
тётушку Мэг из семейства редчайших Американских журавлей.
А это Бард и Марджани-  пара Серёжчатых
журавлей. Бабушка поведала их красивую историю любви на всю жизнь. Они
выглядели очень необычными, украшенные «серёжками»- длинными кожистыми
отростками.

Следующее фото - любимый снимок
Константина, на нём кузина Алия. Она будто нанесла макияж, у нее красные круги
вокруг глаз. Алия- представитель редких  Даурских журавлей. Далее в альбоме
семейство Канадских журавлей - большое и дружное.  Увидев следующее фото,
Константин обзавидовался прекрасному «костюму» дядюшки Альпа- у него чёрные
ноги, верхняя часть шеи и голова, а всё остальное - серое. Этот модник из семьи
Черношейных журавлей. Также законодателями моды можно считать и других
родственников - Райских журавлей с их красивыми
удлинёнными перьями крыла и Венценосных журавлей за их прекрасные короны.

Больше всего бабушка
любила рассказывать о родственниках из России - Белых журавлях с севера нашей
страны и небольшом семействе Чёрных журавлей.
Константин стал гордиться своей огромной
семьёй и мечтал отправиться в кругосветное путешествие, чтобы навестить всех-всех
журавлей Земли. А пока он призывает всех беречь природу, а также своих родных и
близких, и напоминает, что 2020 год- год Журавля по пернатому календарю.

file_name: Журавли (1).doc

alt: А это Бард и Марджани- пара

intro: Сказка о птице года-2020- журавле (в прозе).

title: «Сказка о птице года-2020»- журавле (в прозе).


extracted_text:
Мастер
класс «Снежинка»
Цель: Передать свой опыт путем комментированного показа
последовательности действий, приемов в изготовлении ёлочных украшений.

Материалы: Чтобы сделать снежинку из картонной втулки своими руками,
подготовьте:
·
саму втулку;
·
карандаш;
·
линейку;
·
ножницы;
·
терпомистолет и палочки горячего клея к нему;
·
сухие блестки;
·
клей ПВА;
·
ленточку или нить.

Простая картонная втулка от бумажных полотенец или туалетной
бумаги, которую обычно мы просто выкидываем в мусор, является прекрасной
основой для поделок. Наглядным тому доказательством являются многочисленные
мастер-классы. Этим материалом мы пополним наше собрание новогодних поделок и
основой для изготовления яркой и красивой подвески для елки или украшения
помещения станет именно втулка.

Шаг 1. Сплюсните картонную втулку и с помощью линейки и карандаша
нанесите разметку. В дальнейшем втулку нужно будет разрезать на составные части
и по ширине они должны быть одинаковыми, иначе аккуратной ажурной снежинки у
вас не получится.

Шаг 2. Разрежьте втулку по нанесенным линиям.

Шаг 3. Склейте части втулки между собой, используя горячий клей. Вначале
сформируйте небольшой цветок, а затем дополните его лучами. Чтобы узор
получился действительно ажурным, детали для центровой части сплюсните лишь
немного, а заготовки для лучей снежинки прижмите сильнее, сложите в виде
галочки и дополнительно пройдитесь пальцами по полученным сгибам.

Шаг 4. Дайте изделию высохнуть.

Шаг 5. С помощью кисти нанесите на картонную снежинку клей ПВА.
Смазывайте все видимые поверхности.

Шаг 6. На рабочий стол высыпьте блестки, и пока клей не высох, опустите
снежинку в них. Излишки блесток струсите и, если есть незаполненные места,
добавьте на них блестки вручную.

Шаг 7. После высыхания клея из ленты или нити сделайте петельку, чтобы
снежинку можно было подвесить на елку.

Скачано с www.znanio.ru

file_name: мастер класс по изготовлению снежинки.docx

alt: Мастер класс «Снежинка» Цель:

alt: Шаг 1 . Сплюсните картонную втулку и с помощью линейки и карандаша нанесите разметку

alt: Шаг 3 . Склейте части втулки между собой, используя горячий клей

alt: Шаг 4 . Дайте изделию высохнуть

alt: Шаг 7 . После высыхания клея из ленты или нити сделайте петельку, чтобы снежинку можно было подвесить на елку

intro: На данном занятие занятие проводилось в форме мастер класса в канун нового года. цель данного занятия передать свой опыт путем комментированного показа последовательности действий, приемов в изготовлении ёлочных украшений.  Дети  научились изготовлению елочного украшения из бросового материала в частности из втулки от бумажных полотенец.

доп. образование детей

group: Другое

title: мастер класс по изготовлению снежинки


extracted_text:
Упражнения на тему «Правописание имен
прилагательных»
1.
Правописание окончаний прилагательных.
В  русск… народн… песне; красив… мелодией;
в дальн… дорогу; в син… море (П.п.); под низк… деревьями; у спокойн… речонки.
2.   Написание Ь в притяжательных
прилагательных.
Медвеж…  берлога; олен… мех; на олен…
меху; рыбач… поселок; рыбач… лодок; собол… шапка; тюлен… пастбище; в помещич…
усадьбе.
3.   НЕ с прилагательными
1) Надеть (не)красивый плащ;
очень (не)красивый зонт; вовсе (не)красивый поступок; ничуть
(не)интересный фильм; далеко (не)легкое
дело; сказать явную (не)правду; (не)боялся преград; (не)был в школе;
(не)навидит ложь; небо (не)голубое; портфель (не)кожаный; кабинет (не)папин.
2) Короткий день догорал, и
над землей смыкались (не)уютные сумерки. Мы стояли на краю
(не)глубокого оврага. В отдалении я заметил (не)высокую
белую церковь. Из кустов вылетела
(не)большая ночная птица. Меня тотчас охватила
(не)приятная, (не)подвижная сырость. (Не)об…ятный
(не)бесный свод раздался, раздвинулся еще
(не)объятнее. Попадаются одинокие столетние сосны с (не)правильными макушками.
С (не)обыкновенной быстротой еж бросался на показавшегося в углу комнаты
мышонка и (не)медленно с ним расправлялся. Широкие круглые листья плавали на
поверхности
(не)подвижной воды. Гнездятся беркуты на
почти (не)приступных скалах. Сквозь редкие сосны я видел (не)большие просветы,
пухлые шапки пушистого снега, лежавшего на деревьях. (Не)терпеливым, суетливым
и жадным охотникам лучше (не)участвовать в охоте на зайцев по пороше. Для
настоящего, то есть (не)жадного и (не)суетливого, охотника охота по первым
зимним порошам доставляет много наслаждений. Лодка тихо скользила по водной
(не)движной глади.
4.
Буквы О и Е после шипящих.
А.
Камыш…вый кот; ключ…вая вода; куч…вые облака; ландыш…вый запах; холщ…вая сумка;
пунц…вый закат; кварц…вые часы.
Б.  В пахуч…м воздухе;
новой страниц…й; конкурс чтец…в; древним летописц…м; прекрасным пейзаж…м;
дворц…вый переворот.
В.
Ж…рдочка, щ…чка, ш…в, ш…рох, крыж…вник, чащ…ба, трущ…ба, ч…порный, обж…ра,
ш…колад,ч…рствый, реш…тка.
Г.
Отц…в, кож…й, постриж…м, завлеч…т, испеч…шь, чуж…го края, творц…м, рубеж…м,
сторож…вой пост, сожж…т, грош…вый выигрыш.
Д.   Волч…нок, мыш…нок, одеж…нка, рож…к,
луж…к, крюч…к, мужич…к, пирож…к, клоч…к, прыж…к, пуч…к, зеркальц…м, страниц…й,
снеж…к, ландыш…м, рощ…й, свинц…м, обж…ра, расч…т, ч…рточка, ч…ткий.

http://rybakova-on.ru/matles/ruslan/didmat_ruslan.php
5.  Одна и две буквы Н в
суффиксах прилагательных
А.   Звери…ый  крик;
муравьи…ая куча; льви…ое потомство; глухари…ая охота; петуши…ые бои; комари…ый
писк.
Б.    Нефтя…ой фонтан; дровя…ой склад; жестя…ой чайник;
оловя…ый солдатик.
В.   Зако…ый; со…ый; бездо…ый; карма…ый; глуби…ый;
тума…ый; лимо…ый; урага…ый; батальо…ый; экскурсио…ый.
Г.   птица
осторож…а; морковь полез…а; утро тума…о; дорога дли…а; рукопись бесце…а; даль
пусты…а; герои мужестве…ы.
Д.   Льня…ая ткань; осе…ий лес; дикови…ый
случай; стекля…ый стакан; орли…ый взгляд; карма…ый фонарь; ржа…ой хлеб; лави…ая
опасность; полы…ый запах; дли…ый шарф; звери…ый рев; даль тума…а; берестя…ая
грамота; работа време…а; дорога дли…а; искус…ая резьба; искусстве…ый щелк.
5.1.  Запишите
словосочетания в две колонки: 1) с одним Н; 2) с двумя Н.
Кож…ый портфель; бесчисл…ые стаи; жизн…ый
вопрос; лимо…ый напиток; жест…ая кружка; мысл…ый взор; тыкв…ое семя; царств…ый
жест; торф…ые болота; мыши…ый писк; песч…ый берег; экра…ое пособие; тума…ый
день; стекля…ый шар; горта…ый звук; коча…ая капуста; берест…ой ковш; глин…ая
ваза; были…ый герой.
5.2.  Спишите, вставляя Н
или НН. Объясните выбор правила.
1.
Ра…им утром я возвращался с дальнего глухари…ого тока.
2.
Тяж…лые лоси могут переходить самые топкие тряси…ые болота.
3.
Тихий ровный ш…рох исходит в погожий день от мурав…иных куч… .

4.
Страс…ным любителем соколи…ой охоты был царь Алексей
Михайлович.
5.
Сосновая хвоя является единств…ой пищей глухарей в зимнее
время.
6.
Здесь я слушал таинств…ые лесные голоса.
7.
Этот звук (не)нарушает торжеств…ой тишины зимнего леса.
8.
Поплавок я сделал из гуси…ого пера.
9.
В заросшем осокою и кувшинками пруду я наблюдал ути…ые
выводки.
10.       Мельничный
пруд зарос вод…ой кашкой.
11.
Раков мы ловили руками под камнями на дне (не)глубокой, но чистой
речонки, бежавшей по песча…ому дну.
12.       У
песча…ого дна мы видели дли…ые тени крупных птиц.
13.       Поздней
осенью дли…ы и тем…ы ночи.
6.   Суффиксы
прилагательных -К- — -СК-
Вяз…ая  трясина; низ…ий берег; бурлац…ие
песни; рыбац…ий поселок; персид…ий язык; дет…ая площадка; флот…ие традиции;
солдат…ая выручка; сибир…ие морозы; богатыр…ая сила; сентябрь…ая погода;
июль…ие грозы; январ…ие каникулы; астрахан…ие арбузы; молодец…ий вид.
7.   Дефисное и
слитное написание сложных прилагательных
Юго…восточное направление; древне…русские
летописи; средне…русские леса; широко…плечий юноша; научно…документальный
фильм; длинно…ногие журавли; глагольное слово…сочетание; научно…фантастическая
повесть.
http://rybakova-on.ru/matles/ruslan/didmat_ruslan.php

file_name: Правописание прилагательных.pdf

title: Копилка тренировочных упражнений по теме "Правописание прилагательных"


extracted_text:
9 класс, 4 урок
Дата:

Тема урока: «Переменные:
тип, имя, значение»
Цель: ввести понятия переменные
Задачи:
Образовательные
– дать определение понятию переменная, рассказать о типах переменных, значениях
переменных и взаимосвязи между ними.
Развивающие
–
 развитие
внимательности, памяти, алгоритмического мышления школьников.
Воспитательные
– развитие познавательного интереса, логического
мышления.
Ход урока:

Организационный
  момент

Сообщение
  темы, цели урока
(слайд
  1)

Тема
  урока: Переменные: тип, имя, значение
Цель: познакомиться с
  понятием переменные
Задачи: дать
  определение понятию переменная, рассказать о типах переменных, значениях
  переменных и взаимосвязи между ними.

Актуализация
  знаний
(слайд
  2)

1.      Что
  такое алгоритм?
2.      Какими
  свойствами он обладает?
3.      Как
  записывается алгоритм?
4.      Какие
  алгоритмические структуры вы знаете?

Ознакомление
  с новым материалом
(слайд
  3)

Отдельный
  информационный объект (число, символ, строка, таблица и пр.) называется величиной.

Величины в
  программировании, как и в математике, делятся на переменные и константы.
  Значение переменной величины может изменяться. Значение константы остается
  неизменной в течение всей программы.

(слайд
  4)

Понятие переменной
  является важным понятием программирования.
Для того чтобы
  программа обладала универсальностью, действия в ней должны совершаться не над
  постоянными, а над переменными величинами.
Переменная
  в программе представлена именем и служит для обращения к данным определенного
  типа, конкретное значение которых хранится в ячейке оперативной памяти.

(слайд
  5)

В зависимости от типа
  переменной в памяти компьютера будет выделена определенная область. Данные
  различных типов требуют для своего хранения в оперативной памяти компьютера
  различное количество ячеек (байтов).

(слайд
  6)

У каждой переменной
  есть имя, тип и текущее значение.
 Имя переменной
  (идентификатор) уникально и не может изменятся в процессе выполнения
  программы.
В качестве имен
  переменных могут быть буквы, цифры и другие знаки. Причем
  может быть не одна буква, а несколько.
Примеры идентификаторов:
  a, b5, x, y, x2, summ, bukva...
Количество
  символов не может быть больше1023.

(слайд
  7)

Наглядно переменную
  можно представить как коробочку, в которую можно положить на хранение
  что-либо.
Имя переменной – это
  надпись на коробочке,
значение – это то, что
  хранится в ней в данный момент,
 а тип переменной
  говорит о том, что допустимо класть в эту коробочку.

(слайд
  8)

Тип переменной
  определяется типом данных, которые могут быть значениями переменной.

Существуют три основных
  типа величин, с которыми работает компьютер(Visual Basic
  2005):

q числовой (значения
  переменных типа Byte,
  Short
    Integer, Long, Single, Double  в
виде чисел);
q строковый (строковый
  тип String –

  последовательность символов);
q логический (значения
  логического типа-«истина»(True)
  или
   «ложь» (False))

(слайд
  9)

Тип
    переменной

Возможные
    значения

Объем
    занимаемой памяти

Byte

Целые числа от 0 до
    255

1 байт

Integer

Целые числа от -32768
    до 32767

2 байта

Real

Десятичные
    числа  2.9e-39..1.7e38

6
    байт

Boolean

Логическое значение
    True(истина) или False (ложь)

2 байта

String

Строка символов

1 байт на каждый
    символ

Char

Символьный тип 'а',
    '4',  '+', '-', либо код символа #126

Currency

Число в денежном
    формате

8 байтов

Date

Дата от 1 января
    100г. до 31декабря 9999г.

8 байтов

Object

Ссылки на любой
    объект

4 байта

Variant

Любые значения

>=16 байтов

(слайд
  10)

Присваивание
  переменным значений. Задать или изменить значение переменной можно с
  помощью
  оператора присваивания. При выполнении оператора присваивания
  переменная, имя которой указано слева от знака равенства, получает значение,
  которое находится справа от знака равенства. Например:
А = 255(целое число)
В = -32768(целое число)
С = 3.14(десятичное число)
D
  = "информатика"(Строка символов)
G
  = True(Логическое
  значение)
Значение переменной может быть задано
  числом, строкой или логическим значением, а также может быть представлено с
  помощью арифметического, строкового или логического выражения.

Закрепление
  материала:
(слайд 11)

Задание
  1.“Ответить на вопросы”.
1.   Переменная –
  это область оперативной памяти компьютера, которая может … во время работы
  программы(хранить данные);
2.   Зависит ли имя
  переменной от её типа? (нет:X(имя):
  Real(тип));
3.   Зависит ли
  значение переменной от её имени? (нет:X(имя): Real(тип); Х:=2.6 (значение););
4.   Зависят ли
  хранимые в переменной данные от её типа? (да:X(имя):Real(тип); Х:=2.6
  (значение)).

(слайд 12)

Задание 2.“Определите тип
  величины”.
Определите тип величины, если её
  значение равно:
1)   25 -  integer целый;
2)   36,6 –real вещественный;
3)   'нет' – string
  строковый;
4)   #13 –
  char символьный;
5)   48,2 - real вещественный;
6)   'число' – string
  строковый;
7)   '29' – string
  строковый;
8)   't' – char символьный.

(слайд 13)

Задание
  3.“Выберите значения,  допустимые для величин целого типа ”.
1)     -5 (Byte)
2)     3,7
3)     38
  (Byte,Integer)
4)     'три'
5)     20,2
6)     '23'
7)     6,0
8)     589
  (Integer)

(слайд 14)

Задание
  4.“Сопоставьте величинам, подходящие им типы ”.

Величина

Тип

Число
    учеников в классе

integer(целый)

Название
    дня недели

string
    (строковый)

Фамилия
    студента

string
    (строковый)

Знак
    умножения

char(символьный)

Дробное
    число

real
    (вещественный)

Масса
    Земли

real (вещественный)
    5,9736·1024 кг

Знак
    умножения

char(символьный)

Домашняя работа:
 (слайд 15)

Домашняя
  работа:
1.      Выучить типы
  переменной.
2.      Определите тип
  для величин

Величина

Тип

Высота
    здания

Число
    этажей в здании

Количество
    игроков в команде

Температура
    человека

Название
    вида дерева

Скорость
    машины

Название
    фильма

Подведение
  итогов урока
(слайд 16)

Скачано с www.znanio.ru

file_name: Переменные-  тип имя значение.doc

alt: Byte , Short Integer,

title: «Переменные: тип, имя, значение»


extracted_text:
Муниципальное
бюджетное образовательное учреждение
«Средняя
общеобразовательная школа № 17»

Социальный
проект

«Служить
Отечеству почетно!»

Участники проекта:

учащиеся МБОУ СОШ №17

Авторы проекта:

учащиеся 8б класса

Куратор проекта:

Шипулина Т.Ю., классный

руководитель 8 класса

Балахна
2020
год
I.
 Выбор проблемы
        1 Мая – небольшой поселок
городского типа вблизи города Нижнего Новгорода, где школа является центром
знаний, культуры, общения, работы и занятости подростков, учителей, молодежи,
родителей.
        Ежегодно выпускники нашей
школы призываются в ряды Вооруженных Сил РФ, служат в самых разных точках нашей
необъятной Родины. Это время – очень непростой период жизни для наших ребят, и
мы, старшеклассники, не хотим терять связь со своими сверстниками, друзьями,
потому что считаем, что

Это нужно им,

Это нужно нам

Это в наших силах!
      Проект
соответствует нашему возрасту, возможностям и интересам.

II.
Цель проекта:
Установить
связь учащихся с выпускниками школы, служащими в ВС.
Задачи:
1.     Оформление
стендов на патриотическую тематику.
2.     Воспитание
патриотических чувств и любви к Родине.
3.     Развитие
интереса к военному делу и желание служить в рядах Российских Вооруженных Сил.

III.
Деление классного коллектива на группы.
В
рамках проекта 4 целевые группы:
1
группа проводит анкетирование
2
группа работает со СМИ
3
группа работает с администрацией школы и представителями власти.
4
группа работает с документацией

IV.
План реализации проекта.
Всю полученную информацию  обсудили  на
общем сборе, чтобы выработать собственный вариант решения проблемы,
распределить обязанности среди участников проекта.

2
Мероприятия:
1.     Конкурс
«Лучшее письмо солдату»
2.     Конкурс
рисунков «Служу Отчизне»
3.     Встречи
с ребятами, отслужившими в российской армии
4.     Оформление
стендов
5.     Школа
организатора
6.     Организация
игр на военную тематику
7.     Праздник
«Не перевелись еще на земле русской богатыри»
8.     Турнир
знатоков истории Великой Отечественной войны
9.     Конкурс
юноармейцев
10. Смотр-конкурс
строя и песни
11. Малые олимпийские
игры
12. Общешкольная игра
«Зарничка»
13. Экскурсия в
воинскую часть
14. Публикации в СМИ

V.
Механизм реализации проекта
Проект «Служить Отечеству почетно»
рассчитан на 6 месяцев.
Наш проект призывает обратить
внимание на высокие человеческие качества в людях, воспитывает доброту,
ответственность и чувство патриотизма.
1.     Во
всех классах, включая начальную школу, мы сделали объявление о конкурсе на
«Лучшее письмо солдату-земляку». Это письмо будет отправлено первым. Содержание
писем оценивала группа ребят по следующим критериям:
·
Новости
о жизни нашего поселка
·
В
нашей школе много интересного
·
Наши
вопросы солдатам
           Среди большого количества писем было
отобрано и отправлено 12 самых   лучших.   На все наши письма мы получили от
ребят-военнослужащих подробные ответы  и   фотографии.
2.     Во
2-7 классах был проведен конкурс рисунков на тему «Служу  Отчизне». В рисунках
оценивались такие показатели, как аккуратность, яркость изображения,
красочность, позитивность, тематика. Были отобраны лучшие рисунки и оформлен
стенд в фойе школы.
3.     Уже
организованы 2 встречи с ребятами, отслужившими в армии. Также прошла встреча с
Сидоровым А.М., служившим в Афганистане, который провел беседу с
ребятами-старшеклассниками о военной жизни солдат.

3
4.     Беседы
прошла на очень эмоциональном уровне, ребята узнали много нового и интересного
и пришли к выводу, что такие беседы учащимся необходимы.
5.     Ребята
побывали дома у выпускников школы, служащих в ВС, пообщались с родителями
солдат. Родители с удовольствием предоставляют фотографии сыновей и их адреса. Ребята
написали им письма, поздравили с праздником. Оформили стенд в фойе нашей школы
«В рядах Вооруженных Сил!» Также была оформлена карта «здесь служат наши
земляки»
6.     Группа
ребят в октябре посетили военную часть, находящуюся в 5 км от нашего поселка,
познакомились с военнослужащими – танкистами, узнали о их службе и быте.
Экскурсия в часть ребятам понравилась.
7.     Проведена
школа организаторов, которая работала по следующему плану.
План
работы со старшеклассниками:
1)    Виды
игр
2)    Методика
проведения игр
3)    Формы
проведения игр
4)    Учет
возраста и особенностей детей
5)    Правила
техники безопасности при проведении игр.
8.     Все
мероприятия мы решили объединить и  провести общешкольную игру «Зарничка».
9.     23
февраля поздравить открытками ребят, служащих в рядах ВС, с Днем Защитника
Отечества.
10. Провести конкурс
юноармейцев и смотр-конкурс  строя и песни.
VI.
Ожидаемые результаты проекта
1.     Количественные
показатели.
Вовлечь
в реализацию проекта как можно больше ребят и их родителей.
Ø Письма
Ø Открытки
Ø Рисунки
Ø Оформление стендов
на патриотическую тематику
2.     Качественные
показатели
Воспитание
Ø Гуманности
Ø Доброты
Ø Отзывчивости
Ø Патриотизма
                                                 4

file_name: проект Служить Отечеству почетно!.docx

alt: I. Выбор проблемы 1

title: Социальный проект "Служить Отечеству почетно!"