extracted_text:
Конспект урока по русскому языку.
Программа: «Л.В. Занков »
Класс:  4 «Б»
Учебник: «Русский язык» Нечаева Н.В., Яковлева С.Г,  1 часть
Тема: «Имя
существительное как часть речи»
Тип урока: повторение
и обобщение ранее изученного.
Цель: повторить и
обобщить знания детей об имени существительном.
Задачи:
Образовательные:

- систематизировать знания об имени существительном;
- тренировать в нахождении имен существительных,
определение признаков существительных;
- обобщить знания детей о роли существительных в
предложении
Развивающие:

- развивать устную и письменную речь учащихся;
- развитие орфографической зоркости, внимания, мышления,
воображения;
Воспитательные:
- воспитывать
учебную активность и умение слушать однаклассников;
УУД:
Личностные: ориентация в
нравственном содержании и смысле поступков, как собственных, так и окружающих.
Регулятивные: принимать и
сохранять учебную задачу;
Познавательные: осознание и
произвольное построение речевого высказывания в устной и письменной речи;
Коммуникативные:
строить понятные для партнёра высказывания.
Ресурсы:
Основные: учебник.
Дополнительные: методическое
пособие, презентация, компьютер, мультимедийный проектор, экран,
презентация, карточки для индивидуальной и групповой работы.
Форма работы на уроке: фронтальная,
индивидуальная.
Ход урока
I. Организация начала занятия
Цель: подготовка
учащихся к работе на занятии.
Громко прозвенел звонок.
Начинается урок.
Наши ушки на макушке,
Глазки широко открыты.
Слушаем, запоминаем,
Ни минуты не теряем.
-Записываем число, классная работа.
III. Минутка чистописания.

II. Словарная работа
- Повторим
словарные слова
С целью выявления орфограммы
сравнение звукового анализа слова (произносим — выделяем слоги — ставим
ударение — интонируем все звуки) со зрительным образом слова.
Учитель: Посмотрите
на доску. Давайте сначала прочитаем. А потом по цепочке объясним написание.
Искусство : удвоенная
согласная с;
Пейзаж: безударная
не проверяемая гласная е в корне, парная согласная ж;
Живопись: безударная
не проверяемая гласная и в корне;
Галерея: безударная
не проверяемая гласная а и е в корне;
Портрет: безударная не
проверяемая гласная о в корне;

III. Актуализация  полученных знаний
- Ребята посмотрите на
словарные слова, что у них общего?( имена существительные)
- На
какие вопросы отвечает имя существительное? Что обозначает?
- В
предложение чем является?
IV. Подготовка
к основному этапу занятия
Цель: обеспечение
мотивации и принятия учащимися цели, учебно-познавательной деятельности, актуализация
опорных знаний и умений
1.Переход к теме урока.
С о с т а в ь т е   и
запишите словосочетания с именами существительными в родительном падеже
единственного числа. Выделите окончания.
Чешуя (рыба), постройка
(дача), письмо (сестра), край (земля.
-
Назовите постоянные грамматические признаки и непостоянные.
2. Название темы в четкой и
краткой форме.
- Значит какая тема нашего урока? («Имя существительное как часть речи»)
- Какую цель поставим на уроке? (повторим
и обобщим знания по теме "Имя существительное"
-Какие задачи поставим на уроке?
V. Физминутка
Вы наверное
устали?
Вы, наверное, устали?
Ну, тогда все дружно встали.
 Ножками потопали,
Ручками похлопали.
Покрутились, повертелись
 И за парты все уселись.
Глазки крепко закрываем,
 Дружно до пяти считаем.
Открываем, поморгаем
И работать продолжаем. (Выполнение
движений вслед за учителем.)
VI. Закрепление знаний и способов действий
Цель: обеспечение усвоения новых знаний и способов действий на уровне
применения в измененной ситуации.
Этапы работы над упражнением:
1. Работа над заданием
1) четкая цель  упражнения :
Для того, чтобы повторить изученное выполним упр. 108
2) четкая проработка задания:
-Прочитайте задание. Что нужно
сделать?
2. Выполнение упражнения.
- К какому типу относится текст?
- Найдём предложение с обращение и запиши его.
Не смотрите на меня, Костя!
-Где находится обращение? Как выделяем обращение на письме?
-Выполним фонетический разбор слова солнце. Откроем Памятку с.154
-
Сравним звукобуквенный состав слова.
1. Работа над заданием
1) четкая цель  упражнения :
Для того, чтобы повторить изученное выполним упр. 109
2) четкая проработка задания:
-Прочитайте задание. Что нужно
сделать?
- Что мы знаем про
однокоренные слова? Допишем по несколько однокоренных слов к данным словам.
2. Выполнение упражнения.

VII.
Подведение итогов занятия
Цель: дать анализ и оценку успешности достижения цели и наметить
перспективу последующей работы.
-О чём мы сегодня говорили?
– Что еще узнали об имени
существительном? (Ответы детей)

VIII.Рефлексия
Цель: мобилизация учащихся на рефлексию своего поведения (мотивации,
способов деятельности, общения.
Оцените  себя по методике "Волшебные линеечки"
1. Каллиграфия
2. Грамотность
3. Усвоение темы.

IX. Информация о домашнем задании
Цель: обеспечение понимания цели, содержания и способов выполнения
домашнего задания.
- На дом с.65 упр.108 (в), упр. 111 (б)
XI Оценка работы класса.

file_name: Имя существительное как часть речи..docx

alt: Конспект урока по русскому языку

alt: VIII .Рефлексия Цель: мобилизация учащихся на рефлексию своего поведения (мотивации, способов деятельности, общения

intro: Имя существительное как часть речи. 4 класс.

title: Конспект урока по русскому языку "Имя существительное как часть речи». 4 класс.


file_name: табл умн3.docx

alt: Входящий контроль для 5 – 7 классов № 3

alt: Для учителя таблица ответов 1 варианта № примера 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17…

математика

group: Дисциплины

title: Входящий контроль для 5 – 7 классов № 3. Таблица умножения.


extracted_text:
Тема: МАРКЕТИНГОВА ТОВАРНА ПОЛІТИКА

1.1
Основні положення і класифікації

Товар –
це все, що може задовольнити нестачу або потребу і пропонується на ринку. До
товару відносяться - фізичні об'єкти, послуги, окремі земельні території,
інтелектуальна власність та здібності, організації, ідеї.
Товарна одиниця – це відособлена цілісність, що характеризується показниками
величини, ціни, зовнішнього вигляду та інших атрибутів.
При
розробці нового товару його розглядають на трьох рівнях:
1)
товар за задумом;
2)
товар у реальному виконанні;
3)
товар з підкріпленням.
Товар за задумом. Розглядаючи цей аспект проблеми, слід шукати відповідь на
запитання: «Що в дійсності здобуває покупець?» Покупець, здобуваючи товар,
задовольняє свої потреби, тому його насамперед цікавить ступінь задоволення
потреб через товар. Він здобуває молоко, хліб, взуття не як оброблену сировину,
а як фізичний об'єкт, що задовольняє певні потреби, тому маркетологи завжди
повинні пам'ятати, що, продаючи товар, вони продають не властивості товару, а
його здатність задовольнити потреби покупця.
Товар у реальному виконанні. Товар повинен володіти як фізична
одиниця наступними характеристиками.
1. Рівень якості.
2. Набір споживчих властивостей.
3. Специфічне оформлення.
4. Марочна назва.
5. Відповідне упакування.
Товар з підкріпленням. Розробляючи новий товар, фірма повинна
передбачити додаткові послуги й вигоди, які буде одержувати споживач, купуючи
товар фірми. У систему підкріплення входять:
• прояв особистої уваги до покупця,
• всілякі пільги при покупці,
• пільги доставки,
• гарантійний ремонт,
• гарантія повернення грошей і обміну товару.
Товар
з підкріпленням – це найбільш ефективний і перспективний маркетинговий підхід,
тому що конкуренція на ринку складається не тільки між товарними марками, але й
у сфері їхнього підкріплення.
На
споживчому ринку обертається величезна кількість товарів. Для ефективної
організації руху товарів їх класифікують за декількома критеріями:
1)
за мірою довговічності (три групи):
• товари тривалого користування,
• товари короткочасного користування,
• послуги;
2)
товари широкого вжитку:

А. Товари повсякденного попиту:
• основні товари, які покупець придбає
регулярно (хліб, сіль і т.д.);
• товари імпульсивної покупки;
• товари для екстрених випадків.

В. Товари
попереднього вибору – при їхній покупці покупець затрачує багато часу, щоб
вибрати товар і порівняти його за рівнем придатності, якості, ціні й
оформленням.

С. Товари особливого попиту, які мають унікальні характеристики або престижні товари. На їхнє придбання покупець згодний витрачати додаткові
зусилля.

D. Товари пасивного попиту, їхнє придбання пов'язано звичайно з агресивною рекламою та
іншими способами тиску.

Е. Товари промислового призначення:
• матеріали й деталі - товари, які
повністю використовуються у виробі:
• сировина (сільськогосподарська й
природна),
• напівфабрикати й деталі - матеріальні
компоненти (цемент),
• комплектуючі вироби (деталі);
• капітальне майно.

При
класифікації товарів використовують таке поняття, як товарні асортименти.
Товарні асортименти – це група товарів, тісно пов'язаних між собою або в
чинність схожості, або тому що їх продають у певних типах магазинів у межах
того ж діапазону цін. Кожні товарні асортименти вимагають відповідної стратегії
маркетингу, в цій сфері фірма приймає:
1)
рішення про широту товарних асортиментів, що визначається цілями фірми. Намагаючись завоювати більшу частку ринку,
фірми звичайно розширюють асортименти. Їх менше хвилюють питання
прибутку за окремими групами товарів, ніж
ринкова частка. Фірми, які орієнтуються тільки на високий прибуток, звичайно
мають вузькі асортименти. Розширення
асортиментів може здійснюватися за рахунок:
а) нарощування;
б) насичення.
Нарощування асортиментів відбувається, коли фірма виходить за межі того, що
вона випускає у цей час.
Насичення асортиментів може відбуватися за рахунок додавання нових товарів.
Є кілька причин, за якими фірми вдаються до насичення:
1)
прагнення дістати додатковий прибуток;
2)
спроби задовольнити посередників, яких не зовсім влаштовують товарні
асортименти фірми;
3)
прагнення задіяти максимум виробничих потужностей фірми;
4)
спроби стати провідною фірмою з вичерпними асортиментами;
5)
прагнення ліквідувати прогалини в асортименті з метою недопущення конкурентів
на ринок.
Перенасичені асортименти ведуть до зменшення прибутку,
тому що товари
починають підривати збут один одного, сильно дезорієнтувати споживача.
Якщо
у фірми нараховуються кілька асортиментних груп товарів, то цю сукупність
називають товарною номенклатурою. Її звичайно характеризують з погляду широти,
насиченості, глибини й гармонійності.

1.2
Розробка товарів-новинок

Фірма
може роздобути новинку товару двома способами:
•
шляхом придбання новинки із сторони, тобто купити фірму, купити патент,
ліцензію;
•
створити в себе дослідницький підрозділ, який буде займатися розробкою новинок.
Новинка –
оригінальний виріб, поліпшені варіанти або модифікації існуючих виробів.
Створення новинок і просування їх на ринок – справа досить нелегка. За
результатами багатьох досліджень на ринку товарів широкого вжитку зазнають
невдачі від 40-50%, на ринку послуг – до 20% новинок.
Новинки можуть зазнавати невдачі з багатьох причин.
Основні з них наступні:
1. Самовпевнене керівництво
(ігнорування ринкової кон'юнктури).
2. Недооцінка обсягу ринку.
3. Недоробки в конструкції й
властивостях товару.
4. Погана реклама.
5. Висока ціна.
6. Сильна протидія конкурентів.

Щоб
не зазнати невдачі, фірма повинна ретельно проробити кожну стадію створення
новинки. Таких стадій виділяється вісім:
1.
Створення і формування ідей новинки.
2.
Відбір найбільш продуктивних і конструктивних ідей.
3.
Розробка задуму новинки і його перевірка.
4.
Розробка стратегії маркетингу під новинку.
5.
Аналіз можливостей виробництва й збуту новинки.
6.
Конкретна розробка товару новинки.
7.
Випробування новинки.
8.
Розгортання комерційного виробництва новинки.
Розглянемо
кожну із стадій докладніше.
Створення і  формування ідей новинки
Існує
багато джерел ідей для створення новинок, їх звичайно класифікують у такий
спосіб:
•
думка споживачів (опитування, групові обговорення, робота зі скаргами й
пропозиціями);
•
розробки вчених, які відкривають нові матеріали й технології;
•
спостереження за технологією і товарами конкурентів (маркетингова розвідка);
•
думка торговельного персоналу й посередників;
•
винахідники, рекламні агентства й фірми, які займаються маркетингом.
Відбір ідей
Ідей
буває багато. Для фірми важливо вибрати з їхнього числа перспективні. Мета
відбору: якомога раніше виявити й відсіяти непридатні ідеї. Якщо цього не
зробити, то фірма втрачатиме багато фінансових і матеріальних ресурсів на
розробку товарів, які не будуть прийняті ринком.
Звичайно
ідеї новинок записують на відповідні бланки, де характеризуються джерело ідеї,
властивості новинки, конкуренти, місткість ринку, приблизна ціна, орієнтовні
витрати на виробництво.
Розробка задуму й перевірка
Важливо визначити чітку відмінність між ідеєю, задумом і
образом товару.
Ідея товару – загальне уявлення про товар, який фірма зможе в перспективі
вивести на ринок.
Задум  –
це пророблений варіант ідеї, що має певні контури.
Образ товару  –  це конкретне, сформоване в споживачів уявлення про реально
існуючий або потенційний товар. Цей образ формує фірма.
Перевірка
задуму передбачає опробування його на певній групі цільових споживачів. Група орієнтована на новинку й повинна
допомогти фірмі відповісти на наступні запитання: Чи зрозумілий задум? У
чому ви бачите явні вигоди? Купили б Ви
новинку? Чи зможе новий товар повністю задовольнити Ваші потреби?
Після
обробки матеріалів опитування фірма вибирає конкретні варіанти задуму й товару.
Розробка стратегії маркетингу під новинку проходить у три етапи.
1.
Дають опис величини структури й поводження цільового ринку, а також можливого
позиціонування товару, на кілька найближчих років визначаються обсяг продажів і
частка ринку.
2.
Дають загальні відомості про передбачувану ціну; розробляють кошторис видатків
на виробничий рік.
3. Розробляють перспективні цілі за показниками збуту й
прибутку, а також довгостроковий стратегічний підхід для корегування комплексу
маркетингу в часі.
Аналіз можливості виробництва й збут.
Ухваливши
рішення щодо попередніх етапів, керівництво фірми повинно приступити до оцінки
ділової привабливості всього заходу. Для цих цілей аналізують намічені
контрольні показники: продажів, витрат, прибутку, тобто визначають, наскільки
вони відповідають цілям фірми. Якщо результати роботи виявляться задовільними,
фірма приступає до безпосередньої розробки товару.
Розробка товару.
На
цьому етапі задум фірми з новинки перетворюється у реальний товар. Фірма
створює один або кілька варіантів фізичного втілення товарного задуму.
Розроблювальний товар повинен задовольняти наступним критеріям.
1.
Споживачі повинні сприймати новий товар як носій всіх основних властивостей,
які були декларовані (заявлені) в задумі.
2.
Товар новинка повинна бути безпечною.
3.
Собівартість товару-новинки повинна перебувати в межах запланованого кошторису
витрат.
Після
виготовлення прототипів товарів-новинок настає період їхнього випробування.
Випробування новинки.
На
цьому етапі фірма випускає невелику партію товару, призначену для цільового
сегменту. Методи випробування різні залежно від виду товару. Вони припускають
виявити погляди споживача й посередника і більш точно встановити обсяг
продажів.
Розгортання комерційного виробництва.
Ринкові
випробування повинні дати фірмі достатньо інформації для ухвалення остаточного
рішення. При виході на ринок фірма повинна вирішити, коли, де, кому і як
пропонувати товар-новинку.
Коли? Першим приймається рішення про
час випуску новинки на ринок. Якщо новинка підриває збут інших товарів фірми,
випуск такої новинки відкладається. Він відкладається і в тому разі, якщо на
момент виходу на ринок у товару виявилися якісь дефекти, що не були помічені на
попередніх етапах.
Де? Фірма повинна вирішити, чи буде
товар реалізовуватися:
-
в одній місцевості або регіоні,
-
у декількох регіонах,
-
у загальнонаціональному
масштабі,
-
у міжнародному масштабі.

Далеко
не всі фірми мають упевненість і засоби для виходу з новинкою відразу на
загальнонаціональний рівень. Звичайно розробляється часовий графік
послідовності освоєння фірмою ринків. Невеликі фірми вибирають невеликі міста й
проводять там бліц-кампанію по виходу на ринок. Потім з такою ж тактикою
освоюються ринки інших міст.
Великі
фірми випускають новинку спочатку на ринок одного регіону, а потім поступово
захоплюють інші регіони.
Кому? При черговості освоєння ринків
фірма повинна в першу чергу вибирати найбільш вигідні й зосередити зусилля там.
Найімовірніше, що при ринкових випробуваннях фірма вже мала можливість скласти
характеристики своїх цільових ринків.
В
ідеалі цільові сегменти для товарів широкого вжитку повинні мати наступні
характеристики:
1.
Складатися з числа покупців, які відразу зауважують і реагують на новинку
(мотивування покупців).
2.
Покупці повинні бути активними споживачами.
3.
Споживачі повинні бути в більшості лідерів думок і сприятливо відгукуватися про
товар і фірму.
4.
Покупці цільового сегмента повинні бути охоплені маркетинговими заходами фірми
при невеликих витратах.
Як? Фірма, яка випускає новинку,
повинна розробити план послідовності дій для ведення її на ринок. На цьому
етапі визначаються кошториси видатків з комплексу маркетингу для кожного етапу
життєвого циклу товару. Випуск новинки в обов'язковому порядку повинен
супроводжуватися пропагандистською рекламною кампанією.

1.3  Концепція життєвого циклу
товару

     Життєвий цикл  товару  -  це
модель реакції ринку на товар у часі, залежні перемінні - збут,  прибуток,
єдина  незалежна змінна - час.
     Життєвий цикл товару ділиться на чотири
етапи:  поява  на ринку, зростання, зрілість, спад. На кожному етапі
відбуваються зміни в стратегіях позиціонування, реклами, ціноутворення,
розподілу.
Основні характеристики ЖЦТ

Показники

Етапи
  життєвого циклу товару

Впровадження

Зростання

Зрілість

Спад

Мета

Проникнення
  на ринок

Розширення
  ринку

Збереження
  переваг товару

Перехід
  до нового товару

Збут

Низький

Швидке
  зростання

Досягає
  максимуму

Зменшується

Прибуток

Відсутній

Зростає

Максимально
  починає зменшуватися

Низький

Конкуренція

Незначна

Зростає

Велика

Зменшується

Ціна

Висока
  або низька

Діапазон
  цін

Знижується

Мінімальна

Витрати на просування

Дуже
  високі

Високі

Стабілізуються

Зменшуються

Зміст реклами

Інформування

Створення
  прихильності

Нагадування

Відсутня

Споживачі

Новатори

Рання
  більшість

Масовий
  ринок

Консерватори

Попит

Низький

Швидке
  зростання

Зростання
  уповільнюється

Різке падіння

Стратегія маркетингу

Диференціації

Низьких
  витрат

Низьких
  витрат

Диференціації

Етап появи на ринку (Впровадження)
Головне завдання маркетингу – це
досягти визнання  товару на ринку, тобто не тільки у споживачів, але й оптових
і роздрібних торговців.
Цей етап починається з першої
появи товару на ринку. Завоювання ринку потребує часу, тому обсяг продажів, як
правило, зростає з невеликою швидкістю. Прибутки при цьому від’ємні або
незначні внаслідок невеликих обсягів продажу  і великих витрат на маркетинг.
Багато коштів потрібно на створення розподільчої мережі. Продажі концентруються
на тих споживачах, які найбільш готові до покупки.
На цьому етапі приймається одна з
декількох маркетингових стратегій. Компанія може встановити верхній чи нижній
рівень для кожної маркетингової перемінної – ціни, розподілу, просування,
якості товару.
      Чим коротша ця стадія, тим краще для
фірми.  Її тривалість буде функцією сприйнятливості покупців. Оцінка може бути
проведена, виходячи з таких чинників:
     - істотності вигод, забезпечуваних новим
товаром;
     - ступеня  виразності вигоди: чи легко
вона сприймається і розуміється цільовою групою;
     - відсутність  для  клієнта великих
витрат при переході на новий товар, що пов’язано  із навичками споживання або
виробництва;
     - тиску конкуренції, що спонукає клієнта
прийняти інновацію. На цьому етапі  маркетинговим пріоритетом для новатора є
якнайбільш швидке формування  первинного попиту з тим, щоб вийти з даного
етапу  непевності. Ця загальна  мета конкретизується в таких задачах:
·
домогтися популярності існування товару;
·
інформувати ринок про вигоди, що несе інновація;
·
 спонукати покупців випробувати товар;
·
ввести товар у збутові мережі.
     Таким чином, на  першому
етапі  ЖЦТ пріоритетні цілі носять переважно інформаційний і освітній
характер.
     Мета маркетингу - створення ринку
для нового товару.

Етап зростання
 Якщо товар успішно витримує іспит
першим етапом, він переходить у стадію зростання, що  характеризується швидким
розвитком продажів.
Відповідно до моделі ЖЦТ, такий ріст
обумовлений такими причинами:
• перші задоволені користувачі
повторюють свої покупки і впливають на інших потенційних користувачів за
допомогою усної комунікації, рівень охоплення ринку швидко зростає;
• наявність  товару  в місцях
продажів забезпечує його гарну помітність, що також сприяє його поширенню по
ринку.
      Важливою характеристикою  цієї  стадії
є  систематичне зниження виробничих витрат у зв'язку з ростом обсягу випуску й
ефектом досвіду,  який  уже починає виявлятися. Ціни мають тенденцію до
зниження, що дозволяє поступово охопити весь потенційний ринок. Завдяки цьому
маркетингові витрати розподіляються на швидко  зростаючі обсяги продажів.
Грошові потоки стають позитивними.
Прибуток, який виробник одержує на
цьому етапі, залучає на ринок конкурентів і ринок розширюється. Збільшення
числа конкурентів призводить до збільшення числа дистриб’юторів, продажі
стрімко зростають. Інформування ринку залишається актуальним, але тепер треба
враховувати ще й  конкурентів.
      Пріоритетні цілі маркетингу також
повинні бути спрямовані  на:

- розширення і розвиток ринку відповідно до  умов розширення  попиту;

- максимізацію рівня охоплення ринку;
-  створення прихильності споживачів до товару.
     Для досягнення  цих  цілей маркетингова
програма повинна бути орієнтована на поліпшення самого  товару,
інтенсифікацію  збуту  і збільшення кількості збутових мереж, зниження ціни для
притягнення нових груп покупців, удосконалювання комунікаційної програми.
Мета маркетингу - закріплення позицій товару
на ринку.

Етап  зрілості
 На цьому етапі зростання
первинний попит сповільнюється і товар переходить в етап зрілості. Етап
зрілості продовжується довше, ніж попередні етапи і ставить перед
маркетологами  серйозні проблеми.
Уповільнення зросту продажів
відбувається за рахунок появи багатьох споживачів і великої кількості товарів.
Таке насичення викликає жорстку конкуренцію. Конкуренти починають знижувати
ціни, збільшувати витрати на рекламу і стимулювання збуту,  а також на
дослідження і розробки з метою  пошуку кращих  моделей товару. Ці дії
призводять до падіння прибутку, і в результаті на ринку залишаються тільки
сильні виробники.
На цьому етапі компанія робить
спробу збільшити споживання існуючого товару.  Вона шукає нових споживачів і
нові сегменти ринку.
Фірми роблять спроби змінити свої
товарі на краще: модифікують їх, поліпшують якість і характеристики, змінюють
дизайн і упаковку.
Маркетологи також роблять спроби
збільшити обсяги продажу, модифікувавши один або кілька елементів комплексу
маркетингу .
       У цьому контексті пріоритетна
стратегічна мета фірми -  збереження  своєї частки ринку і досягнення стійкої
конкурентної переваги перед прямими конкурентами.
      Мета  маркетингу - підтримка
стабільного рівня продаж.

Етап  спаду
Продажі більшості товарів
поступово падають. Падіння може бути поступовим, або швидким.
Продажі падають з багатьох причин,
включаючи технічний прогрес, зміни смаків споживачів, зростання конкуренції.
При падінні продажів і прибутку більшість компаній покидає ринок. Ті, що
залишаються, звужують ринок товару. Вони не обслуговують менші сегменти ринку,
другорядні канали збуту, скорочують бюджет стимулювання збуту, зменшують ціни.
Підтримка слабкого товару може
дуже дорого коштувати підприємству, і не тільки у відношенні прибутку. Існує
багато скритих витрат – спадаючий товар часто потребує зміни цін, переобліку
складських запасів, уваги торгового персоналу і т.і.  Така підтримка шкодить
пошуку нового товару, відволікає кошти, ослаблює стійкість компанії.
         За винятком рідкісних випадків
відродження ринку, припинення  випуску  технологічно застарілого товару стає
неминучим. Керівництво може поступово скорочувати обсяги товару у торговій
мережі, може припинити виробництво товару, може продати товар іншій фірмі.
    Мета  маркетингу - мінімізація втрат.
     На кожному етапі фірма намагається
домогтися відповідних цілей:

- скоротити етап  появи на ринку - підготувати споживачів і посередників;

- прискорити процес росту - стимулювати споживачів;

- продовжити як можна довше етап зрілості (нові споживачі, нові сфери
застосування, нові модифікації);

- уповільнити етап спаду.
     Ідеальний профіль  життєвого циклу має
коротку стадію появи товару на ринку, стадію швидкого росту, довгу стадію
зрілості і повільну, поступову стадію спаду.

                Особливості:
■ Перехід від однієї стадії
до  іншої  відбувається  плавно,  без стрибків. Служба  маркетингу  повинна
уважно стежити за динамікою продажів і прибутку,  щоб вловити межі стадій і
внести зміни в програму маркетингу
■ Тривалість ЖЦТ і його
окремий стадій залежить як  від товару,  так і від ринку. Сировинні товари
мають більш тривалий період, готові вироби - більш короткий, продукти високих
технологій ще коротший - 2-3 роки.
■ Життєвий цикл того самого
товару на різних ринках неоднаковий.
■ За  допомогою маркетингу
життєвий цикл може бути як  продовжений, так і скорочений.

1.4    Ринкова атрибутика
товару
Підприємство, яке випускає товари
на ринок, повинно потурбуватись, щоб споживачі впізнавали товар і відрізняли
його від товарів конкурентів, тобто стає необхідною власна ринкова атрибутика:
товарна марка, товарний знак, упаковка, штрих-код.
► Товарна марка – це ім’я, назва, символ, малюнок чи їх
поєднання, призначені для ідентифікації товарів чи послуг конкретного виробника
і диференціації їх від товарів-конкурентів. За допомогою марки формується
імідж ї фірми й товару.  До характеристик марочних товарів відносяться
маркування,  незмінність упаковки, незмінна (як правило, поліпшена якість),
незмінна  кількість  в упаковці, інтенсивна реклама, високий рівень
популярності і широке розповсюдження на ринках збуту.
З огляду на те, хто є власником
марки, розрізняють марки виробників і марки торговельних посередників
(дилерські марки).
Більшість марок виходять на ринок
з марками виробників, які ще називають  загальнонаціональними марками.
Ці марки орієнтовані на широке коло споживачів і є гарантом якості продукції.
Виробники витрачають значні кошти на підтримку своєї марки (контроль її якості,
сервіс, рекламу тощо), що призводить до підвищення цін на марочні товари.
Головна мета – збільшити коло прихильників даної марки.
Марки дилерів (або приватні марки) містять назву відомої
оптової чи роздрібної збутової фірми. Вони закуповують у середніх і дрібних
виробників немарочні товари і ставлять на них свій товарний знак. Для
споживачів, які постійно купують у даного посередника і довіряють йому,
дилерська марка гарантує певний рівень якості незалежно від того, хто цю
продукцію виробив.
Оскільки витрати на маркетинг у
виробників у такій ситуації менші, товари з дилерськими марками коштують дещо
дешевше, що приваблює значне коло споживачів. Головна мета у використанні
приватних марок – збільшувати кількість постійних покупців даного магазину або
торговельної мережі.
Можливий і третій варіант –
використання у товарно-знаковій концепції франчайзингу.  Сутність його
полягає в тому, що добре відоме підприємство – франчайзер – на  ліцензійній
основі надає право використовувати свій товарний знак (і відповідну технологію
тощо) самостійному підприємству.  Останнє використовує авторитет і довіру
споживачів до відомої марки, але водночас бере на себе велику відповідальність.
І виробники і торговельні
посередники у своїй практиці можуть орієнтуватися на різні способи
використання  товарних марок:
◊
одна назва для всіх товарів;
◊
індивідуальна назва для кожного товару
◊
марочні назви для асортиментних груп товарів
◊
поєднання назви фірми з індивідуальною назвою товару
◊ пропозиція безмарочних товарів це так звані
"білі" продукти - це  проста упаковка і оформлення.
► Товарний знак – це
товарна марка (або її частина), що зареєстрована у встановленому порядку і має
юридичний захист. Товарний знак є об’єктом промислової власності.
Функції товарних знаків:
·
Створюють відмінності між товарами;
·
Полегшують ідентифікацію товару;
·
Виступають гарантом якості товару;
·
Надають інформацію про товар та його виробника;
·
Рекламують товар;
·
Забезпечують правовий захист товару.
     ► Упаковка - виконує
функцію  захисту  товарів  при  збереженні  і транспортуванні,  її
використовують для реклами і різноманітних,  адресованих споживачу повідомлень.
Це – елемент товарної політики, складова іміджу підприємства.
Розрізняють три види упаковок:
·
Внутрішня – вмістилище товару;
·
Зовнішня – конструкція для захисту внутрішньої
упаковки;
·
Транспортна – конструкція, призначена для
пакування, зберігання, транспортування.
Функції упаковки:
·
Дає можливість збирати в потрібних обсягах і формі
різні продукти;
·
Захищає товар при транспортування та зберігання;
·
Полегшує використання продукту;
·
Є засобом комунікації є елементом планування
продукції.
Проблеми, що пов’язані з упаковкою
– це висока вартість, забруднення довкілля, ступінь правдивості інформації на
упаковці.
► Штрих-код – або
система штрихового кодування товарів.
Наявність штрих-коду є нормою на
світовому ринку, він несе велику кількість інформації. Широке застосування
системи штрихового кодування дає переваги і виробнику, і правцю, і споживачеві,
сприяє проблемі ідентифікації товару та захищає товар від підробок.

alt: Тема: МАРКЕТИНГОВА ТОВАРНА ПОЛІТИКА 1

alt: Товар з підкріпленням – це найбільш ефективний і перспективний маркетинговий підхід, тому що конкуренція на ринку складається не тільки між товарними марками, але й у…

alt: Відбір ідей Ідей буває багато

alt: Ринкова атрибутика товару Підприємство, яке випускає товари на ринок, повинно потурбуватись, щоб споживачі впізнавали товар і відрізняли його від товарів конкурентів, тобто стає необхідною власна…

title: Тема: МАРКЕТИНГОВА ТОВАРНА ПОЛІТИКА


extracted_text:
План работы по теме самообразования
«Развитие творческих
способностей у детей дошкольного
возраста через нетрадиционную
технику рисования».

Тема: «Развитие творческих способностей у детей дошкольного
возраста через нетрадиционную технику рисования».

Цели:
—
Формировать умение выполнять полученные знания о средствах выразительности в
собственном творчестве;
—
Формировать умение выполнять коллективную композицию, согласовывать свои
действия со сверстниками;
—
Развивать потребность к созданию нового, необычного продукта творческой
деятельности;
—
Развивать эстетическую оценку, стремление к творческой самореализации.
Задачи:
—
расширять представление о многообразии нетрадиционных техник рисования;
—
формировать эстетическое отношение к окружающей действительности на основе
ознакомления с нетрадиционными техниками рисования;
—
формировать эстетический вкус, творчество, фантазию;
—
развивать ассоциативное мышление и любознательность, наблюдательность и
воображение;
—
совершенствовать технические умения и навыки рисования;
—
воспитывать художественный вкус и чувство гармонии.
Актуальность темы:
«Детство
– каждодневное открытие мира, поэтому надо сделать так, чтобы оно стало, прежде
всего, познанием человека и Отечества, их красоты и величия».
«Истоки
способностей и дарования детей – на кончиках пальцев. От пальцев, образно
говоря, идут тончайшие нити – ручейки, которые питают источник творческой
мысли. Другими словами, чем больше мастерства в детской руке, тем умнее
ребенок». В. А. Сухомлинский.
Все
дети любят рисовать. Испытав интерес к творчеству, они сами находят нужные
способы. Но далеко не у всех это получается, тем более, что многие дети только
начинают овладевать художественной деятельностью. Дети любят узнавать новое, с
удовольствием учатся. Именно обучаясь, получая знания, навыки ребенок чувствует
себя уверенно.
Рисование
необычными материалами, оригинальными техниками позволяет детям ощутить
незабываемые положительные эмоции. Нетрадиционное рисование доставляет детям
множество положительных эмоций, раскрывает новые возможности использования
хорошо знакомых им предметов в качестве художественных материалов, удивляет
своей непредсказуемостью. Оригинальное рисование без кисточки и карандаша
расковывает ребенка, позволяет почувствовать краски, их характер, настроение.
Незаметно для себя дети учатся наблюдать, думать, фантазировать.
Педагог
должен пробудить в каждом ребенке веру в его творческие способности,
индивидуальность, неповторимость, веру в то, что он пришел в этот мир творить
добро и красоту, приносить людям радость.
Актуальность
состоит в том, что знания не ограничиваются рамками программы. Дети знакомятся
с разнообразием нетрадиционных способов рисования, их особенностями,
многообразием материалов, используемых в рисовании, учатся на основе полученных
знаний создавать свои рисунки. Таким образом, развивается творческая личность,
способная применять свои знания и умения в различных ситуациях.
Рисование
нетрадиционными техниками — важнейшее дело эстетического воспитания.
Изобразительная деятельность — одна из самых интересных для детей дошкольного
возраста: она глубоко волнует ребенка, вызывает положительные эмоции.
Нетрадиционные
техники рисования — это способы создания нового, оригинального произведения
искусства, в котором гармонирует все: и цвет, и линия, и сюжет. Это огромная
возможность для детей думать, пробовать, искать, экспериментировать, а самое
главное, самовыражаться.
За
время пребывания в группе дети успевают изучить различные технологии
изображения такие как: тычок жесткой полусухой кистью, рисование пальчиками,
оттиск пробкой, восковые мелки + акварель, монотипия предметная, кляксография
обычная, кляксография с трубочкой, кляксография с ниточкой, набрызг,
тычкование, монотипия пейзажная.
Включение
в работу с детьми нетрадиционных техник рисования позволяет развивать сенсорную
сферу не только за счет изучения свойств изображаемых предметов, выполнение
соответствующих действий, но и за счет работы с разными изобразительными
материалами. Кроме того, осуществляется стимуляция познавательного интереса
ребенка (использование предметов, которые окружают малыша каждый день в новом
ракурсе — можно рисовать собственной ладошкой, пальчиками, использовать вместо
кисточки колосок или листик березы). Происходит развитие наглядно — образного,
и словесно — логического мышления, активизация самостоятельной мыслительной
деятельности детей. ( Чем я еще могу рисовать? Что я могу этим материалом
нарисовать). За счет использования различных изобразительных материалов, новых
технических приемов, требующих точности движений, но не ограничивающих пальцы
ребенка фиксированным положением (как при правильном держании кисти или
карандаша, создаются условия для развития общей моторной неловкости, развития
мелкой моторики. Ведь вместо традиционных: кисти и карандаша ребенок использует
для создания изображения собственные ладошки, различные печатки, трафареты,
технику «кляксография». Созданию сложного симметричного изображения
способствует техника «монотипия».
Именно
нетрадиционные техники рисования создают атмосферу непринужденности,
открытости, раскованности, способствуют развитию инициативы, самостоятельности
детей, создают эмоционально — положительное отношение к деятельности. Результат
изобразительной деятельности не может быть плохим или хорошим, работа каждого
ребенка индивидуальна, неповторима.
Техника нетрадиционного рисования для детей среднего
дошкольного возраста:

— тычок
жесткой полусухой кистью.
—
печать поролоном;
—
печать пробками;
—
восковые мелки + акварель;
— свеча
+ акварель;
—
отпечатки листьев;
—
рисунки из ладошки;
—
рисование ватными палочками;
— с
помощью ватных дисков;
—
кляксография с трубочкой .
Каждая
из этих техник — это маленькая игра. Их использование позволяет детям
чувствовать себя раскованнее, смелее, непосредственнее, развивает воображение,
дает полную свободу для самовыражения.
Информационно-аналитический
этап работы над темой самообразования:
1. Изучение методической литературы по теме:
1. А.
А. Фатеева «Рисуем без кисточки»»
2. Т.
Н. Давыдова «Рисуем ладошками»
3. Г.
Н. Давыдова «Нетрадиционная техника рисования в детском саду»- М. 2007г.
4. И.
А. Лыкова «Цветные ладошки»
5.
Журналы «Дошкольное воспитание», » Воспитатель».
6. А.
В. Никитина «Нетрадиционные техники рисования в детском саду»
7. И.
А. Лыкова — «Методическое пособие для специалистов дошкольных образовательных
учреждений».
2. Изучение педагогического опыта.
-
Внедрение в практику.
- Разработка
перспективного плана на сентябрь – май по нетрадиционной техники рисования в
средней группе.
Перспективный план работы по нетрадиционному
рисованию в средней группе.

№

Тема

Программное
  содержание.

Рисование
  пальцем или ватной палочкой.

1.
2.
3.
4.

Ягоды в
  тарелке.
Осенний вечер.
Украшение
  блузки.
Ветка сирени.

Продолжать учить рисовать ватной
  палочкой или пальцем. Развивать чувство цвета и ритма. Прививать любовь к
  прекрасному. Воспитывать аккуратность при работе с краской.

Рисование
  ладошкой.

5.
6.
7.

Деревья.
Рыбка.
Осьминог.

Совершенствовать работу руки. Учить
  детей фантазировать и воображать. Расширять знания об окружающем мире.
  Убеждать детей в том, что их ладошки необыкновенные. Развивать творческое
  мышление.

Тампонирование.

8.
9.
10.

Ёлки в лесу.
Цветы на
  поляне.
Кораблики.

Учить работать тампоном с использованием
  трафаретов. Развивать аккуратность при работе с краской. Учить придумывать
  несложный сюжет. Радоваться полученному результату.

Печатание
  подручными материалами.

11.
12.
13.
14.

Домик
  (кубики).
Узор (печатка).
Украсим
  салфетку.
Украсим
  тарелку.

Познакомить с использованием знакомых
  бытовых предметов в качестве оригинальных художественных материалов. Учить
  самостоятельно находить и предлагать различные печатки, составлять несложные
  композиции.

Рисование
  методом тычка.

15.
16.
17.
18.
19.
20.
21.
22.
23.

Астры в вазе.
Подсолнух.
На выставке
  кошек.
Поможем зайцу
  найти друзей.
Гусь.
Грачи
  прилетели.
Расцвели
  одуванчики.
Пушистые
  зверята.
Цыплята.

Продолжать учить рисовать методом тычка:
  закреплять умение правильно держать кисть; углублять представление о цвете и
  геометрических формах. Воспитывать любовь ко всему живому.

Кляксография.

24.
25.

Чудесные
  превращения кляксы.

Создавать условия для свободного
  детского экспериментирования с разными материалами и инструментами
  (художественными и бытовыми).Показать новые способы получения абстрактных
  изображений (клякс). Развивать творческое воображение.

- Консультация
для родителей «Зачем детям рисовать».
 - Семинар-практикум
для родителей «Использование нетрадиционных техник и материалов в совместном
творчестве с детьми».
 - Выставки
детских рисунков для родителей.
- Составить
конспекты занятий по нетрадиционному рисованию.
Представление
опыта работы:
- Мастер-класс по проведению занятия по нетрадиционной технике
рисования пейзажа.
- Мастер-класс
по проведению занятия по нетрадиционной технике рисования натюрморта.
- Консультация
для воспитателей по теме самообразования.
- Консультация
для родителей «Нетрадиционные техники рисования в развитии детей дошкольного
возраста».
- Отчёт
по теме самообразования на итоговом педсовете.

file_name: План работы по теме самообразования НОВЫЙ.docx

alt: Кроме того, осуществляется стимуляция познавательного интереса ребенка (использование предметов, которые окружают малыша каждый день в новом ракурсе — можно рисовать собственной ладошкой, пальчиками, использовать вместо…

alt: Ягоды в тарелке. Осенний вечер

alt: Домик (кубики). Узор (печатка)

alt: Выставки детских рисунков для родителей


extracted_text:
«Сказка о мальчике, который хотел,
чтобы на него обращали внимание»
Действующие
лица: группа детей
девочки и мальчики, мальчик-главный герой, волшебник, бабушка, медсестра с
бинтами; зрители (в качестве интерактива).
Декорации
и атрибуты:
игрушки – конструктор «Лего» с готовыми постройками для макета города, мяч,
верхняя одежда: куртки, шапки…; «зебра» - дорожка для перехода дороги- макет,
светофор-макет, ткань синего цвета – макет воды. Медали на ленточке «Самый
смелый»,  «Умелец».
На заднике
сцены (если спектакль демонстрируется на сене)-фон: групповая комната; двор с
дорогой.

Место действия

Действия героя

текст

Примечания

Сцена первая
«В группе
  детского сада»

На сцене три группы
  детей:

Группы детей
  расположены поодаль друг от друга: одна - на авансцене, вторая и третья -
  слева и справа от центра сцены

Медсестра сидит в
  центре сцены у задника

На сцене появляется
  мальчик-герой пьесы, встаёт в центре сцены:

Подходит к детям,
  строящим город.

Ломает дом

Дети окружают его и
  имитируют драку, убегают за кулисы, унося атрибуты

Мальчик подбегает к
  медсестре.
Медсестра бинтует
  ему руку.

Подходит к детям,
  которые одеваются на прогулку

Дети окружают его и
  имитируют драку, убегают за кулисы, унося атрибуты

Мальчик подбегает к
  медсестре.
Медсестра бинтует
  ему ногу.

Подходит к детям,
  играющим в мяч и забирает мяч.

Дети окружают его и
  имитируют драку, убегают за кулисы, унося атрибуты

- Серёгу хвалят
  опять. Конечно: он умеет рисовать;
Юльку заметили
  опять. Конечно, она умеет танцевать.
И Женьку всегда
  замечают: он роли хорошо играет.
Тренер на занятиях
  заставляет стараться – правильно от пола отжиматься...
А я не хочу ничем
  заниматься, люблю я просто по группе «болтаться».
Вот хожу я по
  группе, «болтаюсь», никто меня не замечает.
Никто меня не
  замечает. Вот сейчас я им дом сломаю…

- Ой-ёй-ёй
Меня побили – не
  беда.
Зато заметили меня!

- Никто меня не
  замечает.
Вот я сейчас им
  одеваться помешаю

- Ой-ёй-ёй
Меня побили – не
  беда.
Зато заметили меня.

Никто меня не
  замечает.
Вот я сейчас им
  играть помешаю

- Ой-ёй-ёй
Меня побили – не
  беда.
Зато заметили меня.

У одной группы лего
  -конструктор с макетами для создания городской среды
Во второй группе
  два ребёнка сидят напротив друг друга – катают по полу мяч
Третья группа детей
  одевается на прогулку

Злорадствует

Оправдывется

Радуется

Злорадствует

Оправдывается

Радуется

Злорадствует

Оправдывается

Радуется

Сцена вторая
«Встреча с
  волшебником»

На заднике заставка
  «Двор с дорогой»

Слева появляется
  девочка, которая сидит возле «воды» на середине, которой лежит мяч

Справа на сцене
  появляется бабушка с палочкой, она стоит возле зебры, с другого конца зебры
  стоит светофор

Сцена третья
«В детском саду»

На заднике заставка
  «Группа детского сада»

На сцене дети
  строят город из конструктора «Лего»

На сцене появляется
  волшебник и беседует с мальчиком

Мальчик замечает
  девочку и подходит к ней.
Девочка отвечает:

Волшебник
  комментирует действия мальчика:

Мальчик забирает из
  воды мяч и произносит:

Девочка отвечает:

Девочка надевает
  мальчику медаль «За смелость» и уходит с мячиком.

Волшебник подаёт
  знак зрителям, чтобы тебе аплодировали.
Мальчик произносит:

Мальчик замечает
  бабушку и подходит к ней.
Переводит бабушку
  через дорогу.
Бабушка отвечает:

Бабушка уходит.
Волшебник подаёт
  знак зрителям, чтобы тебе аплодировали.
Мальчик произносит:

Волшебник
  комментирует:

Мальчик произносит:

Берёт в руки макет
  дома из конструктора «Лего» и подходит к детям.

Ставит рядом с
  постройкой свой макет
Один из детей
  отвечает:

Мальчик произносит:

- Тебе повезло:
я тебя заметил.

Твоему горю помогу:
  стать заметным научу.

- Девочка плачет.
Что с тобой?

- Мячик мой унесло
  волной.

Мальчик в реку
  полез смело.
Мяч отдал девочке.
Полезное дело!

- Вот твой мяч,
  бери, не плач…

Спасибо за мячик.
  Ты самый смелый мальчик!

- Меня похвалили.
  Вот это да! Значит, заметили меня!

Бабушка, постой, я
  тебе помогу – через дорогу переведу!

- Спасибо, внучек,
  ты самый добрый и самый лучший!

- Меня похвалили.
  Вот это да! Значит, заметили меня!

- Чтобы тебя
  заметили, делай дела полезные!

- Вот играют ребята
  в саду. Я сейчас к ним подойду.
Чтоб заметили меня,
  Доброе дело сделаю я.

- Ребята, примите
  меня в игру. Я город построить вам помогу.

- Ты настоящий
  строитель, умелец.
Можно тебе медаль
  мы наденем?
- Спасибо, ребята,
  Я понял теперь: чтобы тебя похвалили, заметили. Поступки твои должны быть
  полезными!

Снимает с мальчика
  бинты.

Что-то шепчет в
  сторону, «колдует»

Всхлипывает

Ласково

С благодарностью

Заботливо

Тепло

file_name: сценарий спектакля Сказка о мальчике.docx

alt: Мальчик подбегает к медсестре

alt: Сцена вторая «Встреча с волшебником»

intro: Интересный и доступный спектакль для детского восприятия

title: Терапевтический спектакль "Сказка о мальчике, который хотел, чтобы на него обращали внимание"


extracted_text:
Сутність господарського обліку
Загальне
поняття обліку є досить широким і багатогранним. Загальновизнаним є тлумачення
поняття обліку у широкому його розумінні, котре охоплює спостереження,
вимірювання та реєстрацію певних природних і суспільних явищ, пов’язаних з
господарською діяльністю. Отже, об’єктом особливої уваги обліковців була і
залишається господарська діяльність, основу якої становить виробництво
матеріальних благ.
Господарська
діяльність – це будь-яка діяльність, що пов’язана з виробництвом, обміном і
споживанням матеріальних і нематеріальних благ.
Господарство
України складається з галузей – промисловості, сільського господарства,
будівництва, торгівлі, транспорту тощо. Кожна галузь складається з окремих
підприємств і організацій. До них належать заводи, колективні
сільськогосподарські підприємства, фермерські господарства, торговельні
підприємства тощо.
Для
здійснення господарської діяльності кожне підприємство має в своєму
розпорядженні необхідні господарські засоби – будівлі, машини, матеріали,
товари, грошові кошти та джерела господарських засобів.
Поряд
з господарськими засобами необхідною умовою господарської діяльності є праця.
Затрати праці включаються разом із матеріальними затратами та іншими засобами
виробництва до вартості виготовлюваних виробів, уречевлюються в них.
Господарська
діяльність складається з господарських процесів, котрі поділяються на
господарські операції. Так, на виробничому підприємстві характерні операції із
закупівлі сировини та  інших матеріалів складають     у

своїй сукупності процес
заготівлі; операції з виготовлення із сировини та інших матеріалів виробів
утворюють процес виробництва; операції з продажу вироблених виробів належать до
складу процесу реалізації.
Господарська
діяльність кожного підприємства вимагає планування, управління і контролю. Щоб
керувати підприємствами різних форм власності і всім народним господарством
України, необхідно мати відомості про господарську діяльність кожного
підприємства: розміри й склад його засобів, коштів, розвиток окремих галузей
тощо. Всі ці відомості можуть бути одержані лише завдяки обліку.
Облік
трактується як встановлення наявності, кількості будь-чого шляхом підрахунків.
На території Росії й України термін "бухгалтер"  увійшов до
словарного обігу за часів реформ Петра I. Бухгалтерський облік був і залишається до цього часу сферою
діяльності, котра забезпечує користувачів основним письмовим свідченням про
прийняті управлінські рішення стосовно довірених менеджменту фінансових,
матеріальних, трудових, нематеріальних ресурсів. Документально оформлена –
зафіксована в документах і врахована інформація є доказом рішень менеджерів, їх
виконання або невиконання.
Готовою
продукцією, котру отримують у результаті здійснення облікового процесу –
господарського обліку, є економічна інформація. Виражена у грошовому вимірнику
(фінансова) інформація дає змогу економічно підготовленому її користувачеві
аналізувати минулі події і рішення менеджменту підприємства, прогнозувати його
майбутній економічний розвиток і приймати рішення про власні вигоди від участі
або співпраці з іншими організаціями (їх менеджерами).
Господарський
облік завжди за своїм призначенням забезпечує інформацією процес управління та
його апарат, оскільки господарський облік у широкому розумінні є функцією
управління, поряд із плануванням (бюджетуванням), контролем, аналізом і
прогнозуванням.

Історія
розвитку бухгалтерського обліку свідчить про те, що він являє собою самостійну
галузь наукових знань, яка має певні системоутворюючі ознаки, а саме на їх
підставі облік вважають складовою частиною системи економічних наук.
Облік,
який виник у процесі матеріального виробництва на певному ступені культурного
розвитку суспільства, дістав назву «господарський».
Господарський
облік завжди за своїм призначенням забезпечує інформацією процес управління та
його апарат, оскільки господарський облік у широкому розумінні є функцією
управління, поряд із іншими
(плануванням, контролем, аналізом тощо).
Господарський
облік реєструє господарські факти – діяльність людей, спрямовану на добування,
перетворення і пристосування продуктів природи до потреб суспільства. Ця
діяльність людей і є матеріальним виробництвом.
Розгляд
господарського обліку як інформаційно-обчислювальної системи управління
підприємством показує, що між складовими елементами цієї системи існує
економічний зв'язок, оснований на методологічній, організаційній і технічній
єдності групування інформації про господарські явища і процеси, які
здійснюються на підприємстві.
Протягом
історичного розвитку у процесі загального зростання матеріально-технічної
культури змінювалися й удосконалювалися також методи, техніка та форми обліку
від примітивних засобів і способів до складних сучасних комп'ютерних систем.
Сучасний
бухгалтерський облік є системою збору, накопичення й обробки інформації для
прийняття ефективних управлінських рішень.
Визначення
бухгалтерського обліку вказує на те, що:
1)
бухгалтерський облік сприймається
як інформаційний процес;
2)   змістом бухгалтерського обліку (як і
будь-якого обліку в загальному його розумінні)
є:
-виявлення
(спостереження) – цілеспрямоване сприйняття об’єкта дослідження відповідно до
поставленої мети;

-вимір,
який полягає у співставленні об’єкта спостереження із вибраними вимірниками;
-реєстрація
– збереження інформації про об'єкт дослідження для передачі у просторі та часі;
-обробка,
що передбачає систематизацію (накопичення, узагальнення, зберігання) інформації
про об'єкт дослідження для надання її користувачам.
3)     предметом дослідження та відображення
бухгалтерського обліку є діяльність підприємств;
4)    інформація бухгалтерського обліку
використовується для прийняття рішень щодо підприємства зовнішніми та
внутрішніми її користувачами.
Бухгалтерський
облік часто називають азбукою і мовою бізнесу, оскільки він сполучною ланкою
діяльності осіб, які приймають управлінські рішення. У процесі господарювання
виникає потік різносторонньої інформації про діяльність підприємств. Облікова
інформація про господарство, його стан та зміни стану знаходять широке коло
користувачів, які використовують цю інформацію для прийняття рішень. В умовах
ринкових відносин коло користувачів облікової інформації постійно зростає.
Основний
масив економічної інформації на рівні суб’єктів господарювання продукується
системою бухгалтерського обліку, яка  в умовах ринкових відносин має бути
максимально зорієнтованою на забезпечення потреб управління. Навіть за
адміністративно-командної системи управління облік вважався важливою його
функцією, самостійною складовою загальної управлінської системи. Водночас його
розглядали у сукупності з іншими функціональними підсистемами управління як
"рівний серед рівних", не дивлячись на те, що саме економічна
інформація, основний масив якої формується підсистемою бухгалтерського обліку,
є первинною складовою процесу управління на підприємстві, завдяки якій
взаємодіють решта функцій останнього.

Основним
видом інформаційного забезпечення процесу управління на рівні господарюючих
суб’єктів є економічна інформація, яка характеризує виробничі відносини у
суспільстві.
Виходячи
з інформаційних потреб користувачів бухгалтерської обліково-аналітичної
інформації можна класифікувати за різними ознаками (рис. 1.1), зокрема:
-
відносно організації – зовнішні та внутрішні;
-
відносно
власності організації – ті, що мають прямий фінансовий інтерес і ті, що не
мають його.
Насамперед, користувачами економічної
інформації є керівництво компанії, представники адміністрації, які несуть
відповідальність за управління діяльністю підприємства і приймають рішення.
Рада директорів, менеджери, керівники підрозділів тощо є внутрішніми
користувачами облікової інформації.

Рис. 1.1. Класифікація користувачів облікової
інформації Зовнішніми користувачами з прямим фінансовим інтересом є інвестори

(засновники, акціонери),
банки та інші кредитори, які на підставі даних фінансової звітності роблять
висновок стосовно фінансових перспектив компанії у майбутньому:
-власники-інвестори
(нинішні та потенційні акціонери) зацікавлені в інформації про ризикованість і
прибутковість передбачуваних або здійснених інвестицій, про здатність
організації виплачувати дивіденди;
-кредитори зацікавлені в інформації, що дає змогу визначити, чи  будуть
своєчасно погашені надані ними позики і виплачені відповідні відсотки;
-постачальники
і підрядники зацікавлені в інформації, що дає змогу визначити можливість
своєчасної сплати належних їм сум;
-покупці
та замовники – в інформації про продовження діяльності організації.
Зовнішні
користувачі з непрямим фінансовим інтересом – податкові органи, органи
державного управління (органи державної статистики, фонд державного майна тощо)
громадськість, профспілки тощо, котрі  мають  певну зацікавленість щодо
використання облікової інформації господарюючих суб’єктів:
-органи
влади зацікавлені в інформації для здійснення покладених на них функцій (з
розподілу ресурсів, регулювання державної власності, розробки й реалізації
загальнодержавної політики, ведення статистичного спостереження);
-громадськість
у цілому зацікавлена в інформації щодо ролі та внеску підприємства (організації)
у підвищення добробуту суспільства на  місцевому, регіональному, державному
рівнях тощо.
Основним
постачальником фінансової інформації історично була бухгалтерія, очолювана
головним бухгалтером. Бухгалтерський облік допустимо тлумачити як систему класифікації
й опрацювання первинної інформації  про   минулі  події   і  рішення
менеджерів   за   розпорядженням

ресурсами, що привели до кількісних і
якісних змін власності (приватною, акціонерною, державною тощо).
Результатом
опрацювання облікової-аналітичної інформації є систематизовані звіти –
бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових
коштів, звіт про власний капітал тощо. Сукупність перерахованих звітів прийнято
називати фінансовою звітністю, яка регулюється, складається, використовується
кожною державою і потреба в якій зберігається при здійсненні міждержавних зв'язків.
Загальну
сукупність облікової-аналітичної інформації фінансової звітності підрозділяють
на три основні категорії:
1.
Інформація, що
характеризує поточний фінансовий стан підприємства: величину і структуру його активів
(майна), джерел їх отримання, розмір залучених в оборот матеріальних і
фінансових ресурсів, ефективність їх використання, результати господарської
діяльності за певний проміжок часу. Такого роду інформація потрібна для аналізу
і, відповідно, оцінки привабливості організації.
2.   Інформація, що має відношення до
оподаткування. Традиційно
вона є різновидом інформації бухгалтерського обліку і водночас є частиною
інформаційної бухгалтерської системи. Ця інформація розкриває взаємини
підприємства з державою у вигляді фінансового потоку, що наповнює його бюджет.
Через важливість правильного взаємовідношення з державою у формі розрахунків з
бюджетом у фінансовому обліку виділився податковий облік як частина
інформаційної бухгалтерської системи.
3.      Інформація, необхідна для ефективного
управління організацією. Вона застосовується менеджерами і служить для задоволення головним чином
внутрішніх потреб щодо забезпечення поточного і оперативного управління
ресурсами (мікроекономіка).
До
такого роду інформації відносяться дані про величину витрат на виробництво і
реалізацію продукції, про собівартість одиниці продукції, про співвідношення
обсягів  реалізованої продукції,  її собівартості  та прибутку,

про величину очікуваних
прибутків і витрат у результаті здійснення планованих господарських заходів,
контрактів, угод, інвестицій, про прогнозування рівня рентабельності нових
видів продукції та інша. Цей інформаційний потік формується у рамках так
званого управлінського або виробничого обліку. Внутрішня економічна інформація
відноситься до розряду комерційної таємниці, її обсяг для керівників різних
рівнів обмежений рамками їх безпосередньої компетенції, а  доступ  до  різних
видів облікової інформації регулюється виконанням менеджерами функціональних обов'язків.
Угрупування
інформації по трьох перерахованих категоріях є основою тлумачення
бухгалтерського обліку як системи мікро- і макроекономіки, що складається з
трьох взаємозв'язаних підсистем: бухгалтерського фінансового обліку
(макроекономіка, надання зовнішньої звітності та оцінка діяльності
менеджменту), бухгалтерського податкового обліку (макроекономіка, оцінка
виконання зобов'язань по наповненню бюджету як фінансової основи держави),
бухгалтерського управлінського обліку (мікроекономіка, для управління
підприємницькими ризиками і забезпечення фінансово- економічної безпеки
організації).

alt: Сутність господарського обліку

alt: Зовнішні користувачі з непрямим фінансовим інтересом – податкові органи, органи державного управління (органи державної статистики, фонд державного майна тощо) громадськість, профспілки тощо, котрі мають певну…

title: Сутність господарського обліку


extracted_text:
«__»____2019
ЧОУ
Школа «Новое поколение»

КИМ
Итоговой
контрольной работы
для
обучающихся   1  класса по технологии.
1.      Инструкция для обучающихся
2.      Содержание итоговой работы

ИНСТРУКЦИЯ
ДЛЯ ОБУЧАЮЩИХСЯ

В работе 5 заданий. Одни задания покажутся
тебе лёгкими, другие – трудными. Если  не знаешь, как выполнить задание,
пропусти его и переходи к следующему. Если останется время, можешь ещё раз
попробовать выполнить пропущенные задания.

На выполнение работы даётся 1 урок (40
минут).

Желаем
успеха!

Фамилия __________________________ Имя
______________________ Класс 1
1.Раскрась :

1.   Ткань
и нитки-это:
·       Инструменты
·       Материалы
2.   Игла-это:
·       Инструмент
·       Материал
·       Приспособление
3.   Строчки
на ткани выполняются из:
·       Проволоки
·       Ниток
·       Булавок
4.   Укажи
правильные названия перевивов.
·       «Волна»,
« Змейка», «Цепочка»
·       «Шторм»,
« Уж», «Колечки»
·       «Барашки»,
« Питон», «Колокольчик»

5.   Шаблон-это:
·       Инструмент
·       Материал
·       Приспособление

Подпись проверяющего учителя______________________

file_name: итговая контрольная 1класс технология.docx

alt: ЧОУ Школа «Новое поколение»

alt: Строчки на ткани выполняются из: ·

title: Итоговая контрольная по технологии1кл


extracted_text:
Инструкция по проведению диагностики:

1. Для детей, умеющих читать
и писать:

- написать под каждой фигурой
её название;
- написать над каждой фигурой
её ценность (силу) в пешках.

2. Для детей, НЕ умеющих
читать и писать:

- отметить каждую фигуру
определённым образом по указанию педагога (подчеркнуть одной чертой короля,
обвести ферзя (королеву), закрасить ладью, зачеркнуть слона крестиком);
- написать над каждой фигурой
её ценность (силу) в пешках.

file_name: Диагностика названий фигур и их силы.doc

alt: Инструкция по проведению диагностики: 1

intro: Файл содержит 5 доступных для распечатки карточек с изображениями всех 6 шахматных фигур для диагностики знаний обучающихся об их наименованиях и силе. Также в файле содержится краткая инструкция о том, как проводить диагностику с детьми владеющими и не владеющими навыками чтения и письма.

title: Раздаточный материал для диагностики знаний обучающихся о наименованиях и силе шахматных фигур


extracted_text:
№
  урока

Содержание
(разделы, темы)

Кол-во
часов

Даты
  проведения

Оборудование урока

план

факт

I.

Повторение

6

1

Отрезок
  числового ряда от 11 до 20.

1

Числовой
  ряд

2

Счёт
  в пределах 20 (количественный, порядковый).

1

3

Построение
  отрезка больше (меньше) данного, равного данному.

1

Образцы
  отрезков, линейка

4

Пересечение
  линий (отрезков), точка пересечения. Обозначение точки пересечения буквой.

1

Образцы
  отрезков, линейка

5

Сложение
  и вычитание. Название компонентов при сложении и вычитании.

1

Таблица
  название компонентов.

6

Проверочная
  работа №1  «Нумерация чисел в пределах 20»

1

II.

«Нумерация».

21

7

Работа
  над ошибками. Нумерация чисел в пределах 100.

1

Числовой
  ряд

8

Счёт
  десятками до 100.

1

Раздаточный
  материал.

9

Запись
  круглых десятков.

1

10

 Получение
  полных двузначных чисел из  десятков и единиц, их запись.

1

11

Разложение
  полных двузначных чисел на десятки и единицы.

1

Карточки
  десятков и единиц

12

Умение
  откладывать число в пределах 100 на счетах.

1

Раздаточный
  материал.

13

Числовой
  ряд 1 -100.

1

Числовой
  ряд.

14

Счёт
  в пределах 100 (количественный и порядковый).

1

15

Присчитывание
  и отсчитывание по единице, равными числовыми группами по 2(в прямой и
  обратной последовательности).

1

Раздаточный
  материал.

16

Присчитывание
  и отсчитывание по единице, равными числовыми группами по 3 (в прямой и
  обратной последовательности).

1

Раздаточный материал.

17

Присчитывание
  и отсчитывание по единице, равными числовыми группами по 4 (в прямой и
  обратной последовательности).

1

Раздаточный материал.

18

Присчитывание
  и отсчитывание по единице, равными числовыми группами по 5 (в прямой и
  обратной последовательности).

1

Раздаточный материал.

19

Сравнение
  чисел: сравнение чисел,   стоящих рядом в числовом ряду.

1

Числовой
  ряд

20

Сравнение
  чисел: сравнение чисел по количеству десятков и единиц.

1

21

Упражнение
  в сравнении чисел: сравнение чисел по количеству десятков и единиц.

1

22

Увеличение
  и уменьшение чисел на несколько десятков, единиц.

1

23

Отработка
  навыков в увеличении и уменьшении чисел на несколько десятков, единиц.

1

24

Числа
  чётные и нечётные.

1

Числовой
  ряд

25

Окружность,
  круг.  Циркуль.

1

Круг.
  Циркуль.

26

Проверочная
  работа №2 «Нумерация чисел в пределах 100»

1

27

Работа
  над ошибками.

1

III.

«Единицы измерения и их соотношения».

28ч

Единицы измерения

8

28

Монета
  50 коп., бумажные купюры достоинством 50 р., 100 р..  Соотношение: 1 р. =100
  коп.

1

Образцы
  монет и купюр

29

Заочная
  экскурсия в супермаркет.

1

Иллюстрации
  к уроку.

30

Замена
  нескольких бумажных купюр по 5 р., 10 р. (монет по 5 коп., 10 коп.)  одной
  купюрой 50 р., 100 р. (монетой 50 к.)

1

Образцы
  монет и купюр

31

Решение
  задач.

32

Размеры
  бумажных купюр достоинством 50 р., 100 р.  (монеты  50 к.)  по 5 р., 10 р.
  (монет по 5 коп., 10 коп.).

1

Образцы
  монет и купюр

33

Решение
  задач и примеров на вычитание чисел

34

Соотношение:
  1р=100 коп

1

Образцы
  монет

35

Практическая
   работа по теме: «Единицы измерения». Оплата небольшой покупки.

 Единицы
  измерения длины, массы, времени

20

Единицы
  измерения длины, массы

8

36

Единицы
  измерения длины: метр. Обозначение: 1
   м.

1

Метр,
  рулетка

37

Соотношение:
  1 м. =10 дм., 1 м. =100 см.

1

Метр,
  рулетка, линейка.

38

Единицы
  измерения  массы: килограмм.

1

Весы,
  гирьки.

39

Обозначения:
  1 кг.

1

40

Центр
  и радиус.

1

Циркуль

41

Построение
  окружности с помощью циркуля.

1

42

Единицы
  измерения  ёмкости: литр. Обозначения: 1
   л.

1

Литровая
  банка, бутылка

43

Решение
  задач.

1

44

 Единицы
  измерения времени

12

45

Единицы
  измерения  времени: минута, год.

1

Часы,
  календарь

46

Обозначения:
  1 мин., 1 год.

47

Соотношения:
  1ч.=60 мин., 1сут.=24 ч.

1

Часы,
  календарь

48

Соотношения:
  1мес.=28, 29, 30, 31 сут., 1 год=12 мес.

49

Отрывной
  календарь и табель-календарь.

1

календарь

50

Порядок
  месяцев, их названия.

Календарь

51

Работа
  с календарём. Определение дней недели, дней рождений, соответствующих
  праздников.

Календарь

52

Чтение
  и запись чисел, выраженных одной единицей измерения.

1

53

Сравнение
  записей,  полученных при счёте и  измерении.

54

Определение
  времени  по часам с точностью до получаса, четверти часа, до 5 мин. (10ч. 45
  мин., без 15 мин.  11ч.) с точностью до часа.

1

циферблат

55

Многоугольник.

1

Образцы
  многоугольников

56

Практическая
  работа. Установка будильника на заданное время.

1

Будильник,
  телефон, часы.

IV.

«Арифметические действия».

45 ч

Сложение и вычитание

15

57

Называние
  компонентов и результатов действий сложения и вычитания (в речи учителя).

1

58

Сложение
  и вычитание в пределах 20  с  переходом через  десяток.

1

Карточки
  десятков и единиц

59

Сложение
  и  вычитание  чисел в пределах 100 без перехода через разряд.

1

Карточки
  десятков и единиц

60

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  (60+30 и соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки десятков и единиц

61

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  ( 60+7   и соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки десятков и единиц

62

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  (60+17    и соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки десятков и единиц

63

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  (61+27   и соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки десятков и единиц

64

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  (92+8  и соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки десятков и единиц

65

Сложение
  и  вычитание  чисел в пределах 100 без перехода через разряд  (65+1  и
  соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки
  десятков и единиц

66

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  (61+7  и соответствующие случаи вычитания).

1

67

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  (61+27 и соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки
  десятков и единиц

68

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  (61+9,61+29 и соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки
  десятков и единиц

69

Сложение и  вычитание  чисел в пределах 100 без
  перехода через разряд  (61+39  и соответствующие случаи вычитания).

1

Карточки
  десятков и единиц

70

Нуль
  в качестве компонента сложения и вычитания, нуль в результате вычитания.

1

71

Вершины,
  стороны, углы многоугольника.

1

линейка

Умножение

14

72

Умножение
  как сложение нескольких одинаковых слагаемых.

1

73

Знак
  умножения «х».  Запись и чтение действия умножения.

1

Таблица
  умножения

74

Замена
  сложения одинаковых слагаемых умножением, замена умножения сложением.

1

75

Название
  многоугольника в зависимости от количества углов.

1

76

Таблица
  умножения числа на 2. Называние компонентов и результата умножения .

1

Таблица
  умножения

77

Таблица
  умножения чисел на 3.

1

Таблица
  умножения

78

Таблица
  умножения чисел на 4.

1

Таблица
  умножения

79

Таблица
  умножения чисел на 5.

1

Таблица
  умножения

80

Обозначение
  центра окружности буквой О.

1

Циркуль,
  линейка

81

Переместительное
  свойство умножения.

1

Таблица
  умножения

82

Взаимосвязь
  таблиц умножения и деления.

1

Таблица
  умножения

83

Увеличение
  числа в несколько раз.

1

Таблица
  умножения

84

Уменьшение
  числа в несколько раз.

1

85

Измерение
  сторон, вычерчивание по данным вершинам.  Четырёхугольник.

1

Линейка,
  карандаш

Деление

16

86

Деление
  на две равные части, или пополам.  Деление предметных совокупностей на 2 равных
  частей (поровну), запись деления предметных совокупностей на равные части
  арифметическим действием деления.

1

Таблица умножения и деления

87

Деление
  предметных совокупностей  на 3     равных частей (поровну), запись деления
  предметных совокупностей на равные части арифметическим действием деления.

1

Таблица умножения

88

Деление
  предметных совокупностей на   4   равных частей (поровну), запись деления
  предметных совокупностей на равные части арифметическим действием деления.

1

Таблица умножения

89

Деление
  предметных совокупностей на 5  равных частей (поровну), запись деления
  предметных совокупностей на  равные части арифметическим действием деления.

1

Таблица умножения и деления

90

Знак
  деления «:».  Чтение действия деления.
Таблица
  деления числа на 2.

1

Таблица умножения и деления

91

Называние
  компонентов и результата деления (в речи учителя).

1

Таблица умножения

92

Таблица
  деления числа на 2. Называние компонентов и результата деления (в речи
  учителя).

1

Таблица умножения

93

Взаимосвязь
  действий умножения и деления.

1

Таблица
  умножения и деления

94

Деления на 3  равных частей в пределах
  20.

1

Таблица
  умножения

95

Деления на    4    равных частей в пределах 20.

1

Таблица
  умножения

96

Деления на   5 равных частей в пределах 20.

1

Таблица
  умножения

97

 Скобки.  Действия  I
  и  II  ступеней.

1

Таблица
  «Порядок действий»

98

Порядок
  выполнения действий в примерах со скобками.

1

99

Прямоугольник
  (квадрат).

1

Образцы
  прямоугольников, квадрата

100

Контрольная
  работа по теме: «Арифметические действия».

1

101

Работа
  над ошибками.

1

V.

«Арифметические задачи».

8

Простые задачи

102

Простые
  арифметические  задачи  на нахождение произведения.

1

Таблица
  умножения

103

Простые
  арифметические  задачи  на нахождение частного (деление на равные части).

1

Таблица
  умножения

104

Простые
  арифметические задачи на увеличение в несколько раз.

1

105

Простые
  арифметические задачи на уменьшение в несколько раз.

1

106

Вычисление
  стоимости на основе зависимости между ценой, количеством и стоимостью.

1

Таблица
  умножения

107

Составные
  арифметические задачи в два действия, составление из раннее решаемых простых
  задач.

1

108

Контрольная
  работа по теме «Простые задачи».

1

109

Работа
  над ошибками. Решение задач и примеров.

1

VI.

Геометрический материал

16ч

Отрезки

4

110

Построение
  отрезка больше (меньше) данного, равного данному.

1

Линейка,
  карандаш

111

Упражнение
  в построение отрезка больше (меньше) данного, равного данному.

1

Линейка,
  карандаш

112

Пересечение
  линии (отрезков), точка пересечения.

1

113

Обозначение
  точки пересечения буквой.

1

циркуль

Окружность

12ч

114

Окружность,
  круг. Циркуль. Центр и радиус.

1

Циркуль

115

Построение
  окружности с помощью циркуля.

1

Циркуль

116

Обозначение
  центра окружности буквой О.

1

Циркуль

117

Дуга
  как часть окружности.

1

Циркуль

118

Многоугольник.
  Вершины, стороны, углы многоугольника.

1

Треугольник

119

Название
  многоугольника в зависимости от количества углов.

1

Линейка,
  треугольник, карандаш

120

Измерение
  сторон, вычеркивание по данным вершинам.

1

121

Четырехугольник.

1

122

Прямоугольник
  (квадрат). Противоположные стороны.

1

Образцы
  квадрата, прямоугольника, треугольника

123

Свойства
  сторон, углов.

1

124

Углы,
  виды углов. Построение углов.

1

Треугольник

125

Проверочная
  работа по теме «Угол. Окружность»

1

VII.

 Повторение материала изученного за год

11

126

Числовой ряд 1- 100.

1

127

Умножение и деление изученных видов.

1

Таблица
  умножения

128

Порядок действий при решении примеров.

1

Таблица
  «Порядок действий»

129

Решение задач изученных видов.

1

130

Составные задачи с элементами деления.

1

131

Сравнение выражений.

1

132

Сложение (вычитание) в пределах 100 без перехода
  через разряд.

1

133

Составление и решение задач по рисунку.

1

134

Взаимное положение геометрических фигур на
  плоскости.

1

Линейка,
  карандаш

135

Геометрические фигуры. Пересечение геометрических
  фигур.

1

Циркуль,
  треугольник

136

Итоговая
  контрольная  работа.

1

Итого:

136ч

file_name: КТП 3 матем..docx

alt: Содержание (разделы, темы)

alt: Порядок месяцев, их названия. Календарь 51Работа с календарём

alt: Составление и решение задач по рисунку

title: Адаптивные программы для детей с умственной отсталостью (легкая степень) на основе программы специальных (коррекционных) образовательных учреждений VIII вида 0-4 классы под ред. И.М. Бгажноковой, находящихся на домашнем обучении


extracted_text:
Традиции
отечественного музыкального образования 19века
Традиции
музыкального образования имеют давнюю историю. Русские и зарубежные педагоги в
теории и на практике разрешали сложнейшую проблему - приобщение детей к
высокому искусству, отыскивая пути и методы освоения музыкального наследия.
Основополагающим принципом, объединившим разные по форме и содержанию работы Б.
Л. Яворского, Б. В. Асафьева, К. Орфа, З. Кодай, Д. Б.
Кабалевского, О. А. Апраксиной, стало не просто
формирование у ребенка способности слышать и воспринимать музыку в игре, танце,
песне, но и воспитывать творческую личность. В этой связи весьма
интересно проследить, какие же исторические предпосылки способствовали подобным
педагогическим изысканиям.
Методика
музыкального воспитания как наука появилась еще в средние века, но в России
активное ее становление началось с 60-ых гг.XIX века. Это было вызвано
распространением передовых идей народности искусства и воспитания. Идеи
просветительства второй половины XIX века отражены в трудах В. Ф. Одоевского.
Эти рукописные материалы по вопросам музыкального обучения в большей части не
опубликованы и представляют исключительный интерес. Одоевский страстно выступал
против схоластики в школе, за осмысленность и содержательность в обучении,
развитии инициативы и самостоятельности учащихся, т. е. ратовал за творческое
развитие учеников.
Смелостью
педагогического поиска, новизной и оригинальностью идей отличалась деятельность
С. В. Смоленского. Для развития творческих способностей
воспитанников регентского синодального училища он ввел класс по сочинению. В
целях активизации творческих возможностей учащихся педагог применял формы
спонтанного музицирования: сочинение подголосков и варьирование мелодий
народных песен и духовных напевов, сочинение второго и третьего голосов. В 1891
г. в синодальном училище по инициативе С. В. Смоленского был создан детский
оркестр. Это был первый в России коллектив со специально для детей
сконструированными инструментами: «дудофоном» вместо флейты-пикколо,
«кларинофоном»-синтезом кларнета и фагота, детскими литаврами, контрабасом,
складными трубами, хроматическими цитрами и пр. Неоднократно присутствующие на
репетициях П. И. Чайковский, Н. А. Римский-Корсаков, С. И. Танеев высоко
оценивали результаты детского творчества. Смоленский указывал на необходимость
развития инструментального музицирования в народной школе.
На
распространение творческих методов обучения в России конца XIX - начала XX века
большое влияние оказала деятельность известных педагогов-музыкантов Д.
Н.Зарина и А. Л. Маслова.  На основе своего
педагогического опыта они доказали, что музыкальные способности развиваются
даже у детей, которых признали музыкально-неспособными, если пробуждать их
творческую активность. Д. Н. Зарин в своем пособии «Методика школьного хорового
пения» (1907 г.) предлагал вводить творческие задания: сочинить на определенный
текст мелодию, досочинить незаконченную музыкальную фразу и др. Кроме того,
знание музыкальной грамоты педагог также советовал закреплять в детских
сочинениях. А.Л.Маслов в книге «Методика пения в начальной школе» (1913 г.)
творчество детей видел в исполнительской интерпретации песен и вокальной
импровизации.

file_name: Традиции отечественного музыкального образования 19 века.docx


extracted_text:
Статья
учителя физики Афониной Н.С.  ГБОУ ЦРО 4 по теме:

«Применение
здоровьесберегающих  технологий на уроках.»

Прекрасное и
красивое в человеке немыслимо без представления о гармоническом развитии
организма и здоровья. /Н.Г. Чернышевский/

Еще в
глубокой древности существовали медицинские рекомендации, направленные на
создание условий, содействующих развитию детей.
    С
середины 19 века врачи отметили значительное распространение среди школьников
некоторых заболеваний и патологических состояний. Установили большой процент
нарушения зрения, искривлений позвоночника, расстройств пищеварения, нервных
заболеваний. Была определена и причинная связь этих заболеваний учащихся с
неудовлетворительной организацией процесса обучения и условиями  быта. Признаки
здорового человека: здоровье-это благополучное состояние человека (физическое,
психическое, нравственное).
Болезнь-медицинская
категория.
Здоровье-категория
педагогическая.
Здоровьесберегающие
технологии-совокупность приемов, способов и методов организации
учебно-воспитательного процесса без ущерба для здоровья школьников.
      Цель
здоровьесберегающих  технологий обучения - обеспечить школьнику возможность
сохранения здоровья за период обучения в школе. Особенно велика роль
учителя-предметника. Учитель должен работать так, чтобы обучение в школе не
наносило ущерба  здоровью школьников. То есть создавать условия для
физического, психического, социального и духовного комфорта обучающегося. В
арсенале учителя такие средства и методики, которые позволяют сохранять и
укреплять здоровье учащихся, сберечь нервную систему, снять стрессы и
напряжение. От уровня гигиенической рациональности  урока во многом зависит
состояние школьников в процессе учебной деятельности, возможность длительно
поддерживать работоспособность и предупреждать переутомление.
  Очень
важно научить ребенка применять полученные знания, те или иные правила, законы.
Для каждого ребенка создается ситуация успеха: я могу, у меня получится… На
уроках различные формы работы: фронтальные, парные, групповые, индивидуальные.
Хочется отметить групповой метод работы: сильные становятся добрее,
внимательнее к товарищам, готовы прийти на помощь, объяснить непонятное. Слабые
дети перестают бояться ошибаться, у них появляется желание ответить на вопрос,
самим что-либо спросить что-либо, помочь товарищу. Атмосфера увлеченности и
радости , ощущение посильности заданий создают комфортную обстановку и
способствуют преодолению стрессовых ситуаций.

Использование игровых технологий позволяет решить одновременно несколько задач:
снять эмоциональное напряжение, обеспечить психологическую разгрузку, побудить
к активизации самостоятельной познавательной деятельности. Это могут быть
физические сказки, кроссворды, задачи-загадки и т. д.  Благоприятный психологический
климат на уроке предупреждает утомление учащихся. Доброжелательная обстановка
на уроке, спокойная беседа, внимание к каждому высказыванию, позитивная реакция
учителя на желание ученика выразить свою точку зрения, тактическое исправление
допущенных ошибок, поощрение к самостоятельной мыслительной деятельности –все
это вносит позитивный мотив на уроке.
Охрана здоровья ребенка предполагает профилактику различных
заболеваний и пропаганду здорового образа жизни. Очень важно вводить вопросы
здоровья в рамки учебного предмета при изучении различных тем  (звук,
электричество,  давление, оптика, электромагнитные волны, свет и т. д.
Среди
здоровьесберегающих  технологий можно особо выделить технологии личностно
ориентированного обучения, учитывающие особенности каждого ученика и
направленные на возможно полное раскрытие его потенциала. Сюда можно отнести
технологии проектной деятельности, дифференцированного обучения, обучения в
сотрудничестве. Личностное ориентирование обучение предполагает использование
разнообразных форм и методов организации учебной деятельности. Перед учителем
встают новые задачи: создание атмосферы заинтересованности каждого ученика в
работе класса; стимулирования учащихся к высказываниям и использованию
различных способов выполнения заданий без боязни ошибиться; создания
педагогических ситуаций общения на уроке, позволяющих каждому ученику проявлять
инициативу, самостоятельность, избирательность в способах работы, создание
обстановки для естественного самовыражения ученика.
    Исходя из
сказанного становится очевидным, что эти технологии позволяют решать задачи
охраны здоровья школьников  как в психологическом, так и физиологическом
аспектах. Обеспечить наиболее комфортные условия каждому  ученику, учесть
индивидуальные особенности каждого ребенка, а следовательно, минимизировать
негативные факторы, которые могли бы нанести вред его здоровью. Важнейшим
направлением в работе каждого педагога должно стать формирование мотивации на
здоровье, осознание социальных норм здорового образа жизни, знание факторов
риска для здоровья.
Здоровьесберегающие
технологии не могут быть вырваны из общей системы образования, они способствуют
грамотному и рациональному использованию других приемов и средств  обучения,
развития и воспитания. Основой современной педагогики является не только
стремление к развитию творческих и познавательных способностей каждого
индивидуума, но и забота о воспитании физически и нравственно здорового
поколения граждан.

file_name: Применение здоровьесберегающих  технологий на уроках (Автосохраненный).docx

alt: Статья учителя физики Афониной

title: Применение здоровьесберегающих технологий.