extracted_text:
Физика
7 класс
(домашнее
обучение)
Пояснительная
записка

  Календарно-тематический план по физике за 7
класс разработан для ученицы 7 «Д» класс, Талапбаевой Гульназ на основе
следующих нормативных документов:
ü Приказ №441 от 4
сентября 2018 года Министерства образования и науки, утвержденный решением
типовых правил образовательных учреждений приказом №499 от 17 мая 2013 года
Правительством РК;
ü Приказ №453 от 15
июля 2016 года МОН РК приложением 1. Приказ №500 от 8 ноября 2012 года МОН РК
«Об утверждении образцового плана начального, основного среднего, общего
образования»;
ü Приказ №66 от 14
февраля 2017 года МОН РК «Об утверждении образцовых принципов (норм) работ
разных видов специальных образовательных организаций»;
ü Приказ №595 от 30
октября 2018 года МОН РК «Об утверждении образцовых принципов (норм) работы
образовательных организаций»;
ü На основании
приказа №174 от 8 апреля 2015 года МОН РК «Стандарт государственных услуг
местных исполнительных органов в сфере специального среднего образования».
ü Заключение ПМПК г.
Тараз № 0-402 от «23»07. 2019г. для ТалапбаевойГульназ

Целью
изучения
курса физики 7–го
класса является формирование у учащихся основ научного мировоззрения,
познавательных интересов, интеллектуальных и творческих способностей,
критического мышления на основе знаний и умений, полученных при изучении
явлений природы, знакомстве с основными законами физики, их применении в
технике и повседневной жизни.
Достижение
этой цели обеспечивается решением следующих задач:
1)
овладеть знаниями
о физических явлениях, понятиях, законах и теоретических выводах, лежащих в
основе современной физической картины мира, знаниями о методах
научного познания природы, умениями проводить наблюдения, выполнять экспериментальные задания, строить гипотезы и
осуществлять проектную деятельность;
2)
развиватьнавыки выполнения
физического эксперимента, способности
к исследованиям;познавательные
интересы, интеллектуальные и творческие способности в процессе использования
приобретенных знаний и умений для решения практических, жизненных задач;
3)     воспитыватьответственное
отношение к учебной и исследовательской деятельности.
Содержание образования по предмету «Физика» для 7
класса составлено на основе таких принципов, как фундаментальность,
системность, целостность, культуросообразность, доступность, преемственность.
Объем учебной
нагрузки по предмету «Физика» составляет:в
7классе
– 1 час в неделю, 34 часа в учебном году.Исключены
лабораторные работы, заменены на проверочные (кратковременные) работы. При
необходимости занятия могут прерываться, учитывая состояния ребенка.
Учебник:Физика для 7 кл.общеобразоват.шк. – Алматы: Атамұра, 2017. – 192
с.

      Календарное планирование
по
физике
7
«Д» класс
 (домашнее
обучение)
на
2019 – 2020 учебный год
1
час в неделю, 34 часа в учебном году.

№

Темы/Содержание
  раздела долгосрочного плана

Цели обучения

Кол-во часов

Сроки

Примечание

Физика – наука о
  природе (1 ч)
1-я  четверть

1

Физика
  – наука о природе Научные методы изучения природы

7.1.1.1 - приводить
  примеры физических явлений

1

2.09-7.09

Физические
  величины и измерения (2 ч)

2

СОР 1Международная
  система единиц
Скалярные и векторные физические
  величины.

7.1.2.1
  - соотносить
  физические величины с их единицами измерения Международной
  системы единиц
7.1.2.2
  - различать
  скалярные и векторные физические величины и приводить примеры

1

9.09-14.09

3

Запись
  больших и малых чисел.СОР 2

7.1.2.3
  - применять
  кратные и дольные приставки при записи больших и малых чисел: микро (μ),
  милли (m), санти (c), деци (d), кило (k) и мега (M)

1

16.09-21.09

Механическое
  движение (5 ч)

4

 Механическое
  движение и его характеристики.Система отсчета

7.2.1.1
  -объяснять смысл
  понятий –
  материальная
  точка, система
  отсчета, относительность
  механического движения; траектория, путь, перемещение

1

23.09-28.09

5

Относительность
  механического движения Прямолинейное равномерное и неравномерное движение

7.2.1.3
  -приводить примеры относительности механического движения
7.2.1.4
  -различать прямолинейное равномерное и неравномерное движение

1

30.09-5.10

6

Расчет
  скорости и средней скорости
СОР
  3

7.2.1.5
  - вычислять скорость и среднюю скорость движения тел
7.2.1.6
  - вычислять скорость и среднюю скорость движения тел

1

7.10-12.10

7

СОЧ
  №1

1

14.10-19.10

8

Обобщение пройденного материала

1

21.10-26.10

Плотность (3 ч)
2-я четверть

9

Масса
  и измерение массы тел.

7.2.2.1-
  измерять
  массу тела с использованием электронных, пружинных и рычажных весов

1

4.11-9.11

10

Плотность
  вещества и единицы измерения плотности

7.2.2.4-
  объяснять
  физический смысл плотности;

1

11.11-16.11

11

СОР
  4

7.2.2.6
  - применять
  формулу плотности при решении задач

1

18.11-23.11

Взаимодействие
  тел (5
  ч)

12

 «Решение
  экспериментальных задач»

7.2.2.2 -приводить
  примеры действия сил из повседневной жизни

1

25.11-30.11

13

Явление
  тяготения и сила тяжести. Вес.

7.2.2.4 -определять
  коэффициент жесткости по графику зависимости силы упругости от удлинения;
7.1.3.3- знать и
  соблюдать технику безопасности в кабинете физики

1

3.12-7.12

14

Сила
  трения
Учет
  трения в технике
СОР
  5

7.2.2.6 - описывать трение
  при скольжении, качении, покое;
7.2.2.7
  - приводить
  примеры полезного и вредного проявления силы трения
7.2.2.8 -
  изображать силы графически в заданном масштабе;
7.1.3.3- знать и
  соблюдать технику безопасности в кабинете физики

1

9.12-14.12

15

СОЧ №2

1

16.12-21.12

16

Повторение

1

23.12-28.12

3-я четверть
Давление (7 ч)

17

Молекулярное
  строение твердых тел, жидкостей и газов

7.3.1.1
  -описывать
  строение твердых тел, жидкостей и газов на основе молекулярного строения
  вещества

1

9.01-11.01

18

Давление
  твердых тел ПР

7.3.1.2-объяснять
  физический смысл давления и описывать способы его изменения
7.3.1.3 - применять
  формулу давления твердого тела при решении задач

1

13.01-18.01

19

Решение
  задач

7.3.1.5
  - выводить
  формулу гидростатического давления в жидкостях и применять ее при решении
  задач

1

20.01-25.01

20

Гидравлическая
  машина

7.3.1.8 -
  рассчитывать выигрыш в силе при использовании гидравлических машин

1

27.01-31.01

21

Атмосферное
  давление, измерение атмосферного давления.

7.3.1.9
  – обьяснение происхождения атмосферного давления и пути ее измерения

1

01.02-08.02

22

Выталкивающая
  сила

7.3.1.11
  -определять
  выталкивающую силу и исследовать ее зависимость от объема тела, погруженного
  в жидкость

1

10.02-15.02

23

СОР
  6

7.3.1.13применять закон
  Архимеда при решении задач

1

17.02-22.02

Работа и
  мощность (4 ч)

24

 Механическая
  работа

7.2.3.1 - объяснять
  физический смысл механической работы;

1

24.02-29.02

25

Мощность.
  СОР 7

7.2.3.8 - применять
  формулы механической работы и мощности при решении задач

1

02.03-07.03

26

СОЧ
  №3

1

10.03-14.03

27

Обобщение
  знаний

1

16.03-20.03

Энергия (2 ч)
4-я четверть

28

Кинетическая
  энергия
Потенциальная
  энергия

7.2.3.2
  - различать
  два вида механической энергии;

1

6.04-11.04

29

СОР
  8
  Закон сохранения и превращения энергии

7.2.3.4
  - применять
  формулу потенциальной энергии тела, поднятого над землей, при решении задач
7.2.3.5
  - приводить
  примеры переходов энергии из одного вида в другой;

1

13.04-18.04

Момент
  силы (2 ч)

30

Простые
  механизмы. Центр
  масс тел

7.2.4.1- приводить
  примеры использования простых механизмов и формулировать «Золотое правило
  механики»;
7.2.4.2 - объяснять
  физический смысл понятия «момент силы»
7.2.4.3 - экспериментально
  определять положение центра масс плоской фигуры

1

20.04-30.04

31

Коэффициент
  полезного действия
СОР
  9

7.2.4.5  - экспериментально
  определять условия равновесия рычага;
7.2.4.6 - экспериментально
  определять коэффициент
  полезного действия наклонной
  плоскости;

1

27.04-30.04

Космос и Земля
  (3 ч)

32

Наука
  о небесных телах
 СОР
  10

7.7.1.1
  - сравнивать
  геоцентрическую и гелиоцентрическую системы;

1

04.05-08.05

33

СОЧ №4

1

11.05-16.05

34

Итоговый урок

1

18.02-23.05

                                          Всего

34

      Физика
8 класс
(домашнее
обучение)
Пояснительная
записка

  Календарно-тематический план по физике за 8
класс разработан для ученика 8 «СГ» класс, Жумали Армана на основе следующих
нормативных документов:
ü Приказ №441 от 4
сентября 2018 года Министерства образования и науки, утвержденный решением
типовых правил образовательных учреждений приказом №499 от 17 мая 2013 года
Правительством РК;
ü Приказ №453 от 15
июля 2016 года МОН РК приложением 1. Приказ №500 от 8 ноября 2012 года МОН РК
«Об утверждении образцового плана начального, основного среднего, общего
образования»;
ü Приказ №66 от 14
февраля 2017 года МОН РК «Об утверждении образцовых принципов (норм) работ
разных видов специальных образовательных организаций»;
ü Приказ №595 от 30
октября 2018 года МОН РК «Об утверждении образцовых принципов (норм) работы
образовательных организаций»;
ü На основании
приказа №174 от 8 апреля 2015 года МОН РК «Стандарт государственных услуг
местных исполнительных органов в сфере специального среднего образования».
ü
Заключение
ПМПК г. Тараз № 0-339 от «02» 07.  2019г. для Жумали Армана.

Целью
изучения
курса физики 8–го
класса является формирование у учащихся основ научного мировоззрения,
познавательных интересов, интеллектуальных и творческих способностей,
критического мышления на основе знаний и умений, полученных при изучении
явлений природы, знакомстве с основными законами физики, их применении в
технике и повседневной жизни.
Достижение
этой цели обеспечивается решением следующих задач:
4)
овладеть знаниями
о физических явлениях, понятиях, законах и теоретических выводах, лежащих в
основе современной физической картины мира, знаниями о методах
научного познания природы, умениями проводить наблюдения, выполнять экспериментальные задания, строить гипотезы и
осуществлять проектную деятельность;
5)
развиватьнавыки выполнения
физического эксперимента, способности
к исследованиям;познавательные
интересы, интеллектуальные и творческие способности в процессе использования
приобретенных знаний и умений для решения практических, жизненных задач;
6)     воспитыватьответственное
отношение к учебной и исследовательской деятельности.
Содержание образования по предмету «Физика» для 8
класса составлено на основе таких принципов, как фундаментальность, системность,
целостность, культуросообразность, доступность, преемственность.
Объем учебной
нагрузки по предмету «Физика» составляет:в
8 классе
– 1 час в неделю, 34 часа в учебном году.Исключены
лабораторные работы, контрольные работы заменены на проверочные (кратковременные)
работы. При необходимости занятия могут прерываться, учитывая состояния
ребенка.
Учебник: Физика, общеобр.шк./ Н. А.
Закирова, Р. Р. Аширов. – Астана: Издательство «Арман - ПВ», 2018. – 304 с.

Календарное
планирование
по
физике
8
«СГ» класс
 (домашнее
обучение)
на
2019 – 2020 учебный год
1
час в неделю, 34 часа в учебном году.

№

Темы /Содержание
  раздела долгосрочного плана

Цели обучения

Кол-во
  часов

Сроки

Примечание

8.1A: Тепловые
  явления (5 ч)
1-я четверть

1

Тепловое движение, броуновское движение,
  диффузия

8.3.1.1
  - описывать
  эксперименты и приводить примеры, подтверждающие основные положения молекулярно-кинетической
  теории

1

02.09-07.09

2

Внутренняя энергия, способы изменения
  внутренней энергии

8.3.2.1 -
  описывать способы изменения внутренней энергии

1

09.09-14.09

3

Теплопередача в природе и технике Роль
  тепловых явлений в жизни живых организмов

8.3.2.3
  - приводить примеры применения теплопередачи в быту и технике
8.3.2.4
  - приводить примеры приспособления живых организмов к различной температуре

1

16.09-21.09

4

Энергия топлива, удельная теплота
  сгорания топлива.

8.3.2.7 -
  применять формулу количества теплоты, выделяемого при сгорании топлива, в
  решении задач

1

23.09-28.09

5

Закон сохранения и превращения энергии в
  тепловых процессах.
СОР 1

8.3.2.9 -
  применять уравнение теплового баланса при решении задач

1

30.09-09.10

8.1 В Агрегатные
  состояния вещества (3 ч)

6

Плавление и кристаллизация твердых тел,
  температура плавления, удельная теплота плавления.Кипение, удельная теплота
  парообразования
СОР 2

8.3.1.4 -
  описывать переход из твердого состояния в жидкое и обратно на основе
  молекулярно-кинетической теории
8.3.2.7 -
  применять формулу количества теплоты, поглощаемого / выделяемого при
  плавлении /кристаллизации, в решении задач
8.3.2.11 -
  анализировать график зависимости температуры от времени при плавлении и
  кристаллизации

1

07.10-12.10

7

СОЧ №1

1

14.10-19.10

8

Повторение

1

21.10-26.10

8.2 А Основы
  термодинамики (4 ч)
2-я
  четверть

9

Первый закон термодинамики, работа газа
  и пара

8.3.2.17- объяснятьпервыйзаконтермодинамики

1

04.11-09.11

10

Тепловые двигатели
Коэффициент полезного действия теплового
  двигателя

8.3.2.19
  - определять коэффициент
  полезного действия теплового двигателя;
8.3.2.21
  – предлагать
  пути
  совершенствования тепловых двигателей
8.3.2.22
  - описывать преобразование энергии в тепловых машинах;
8.3.2.20
  - описывать принцип работы двигателя
  внутреннего сгорания и паровой турбины

1

11.11-16.11

11

Коэффициент полезного действия теплового
  двигателя.СОР
  3

8.3.2.19
  - определять коэффициент
  полезного действия теплового двигателя;
8.3.2.21
  – предлагать
  пути
  совершенствования тепловых двигателей

1

18.11-23.11

12

Решение задач.

8.3.2.24 –
  определение коэффициента полезного действия тепловых двигателей, решение
  задач

1

25.11-30.11

8.2 В Основы
  электростатики (4 ч)

13

Закон сохранения
  электрического заряда, взаимодействие неподвижных зарядов, закон Кулона, элементарный
  электрический заряд.

8.4.1.4 -
  объяснять закон сохранения электрического заряда;

1

3.12-7.12

14

Электрическое
  поле, напряженность электрического поля. СОР 4

8.4.1.6
  - объяснять физический смысл понятия электрическое поле и определять его
  силовую характеристику
8.4.1.7 - рассчитывать
  силу, действующую на заряд в однородном электростатическом поле

1

9.12-14.12

15

СОЧ №2

1

16.12-21.12

16

Повторение

1

23.12-28.12

8.3 А Постоянный
  электрический ток (7 ч)
3-я четверть

17

Электрический
  ток, источники электрического тока.

8.4.2.1
  - объяснять
  возникновение и условия существования электрического тока

1

09.01-11.01

18

Электрическое сопротивление проводника,
  удельное сопротивление проводника, реостат

8.4.2.1
  - объяснять
  возникновение и условия существования электрического тока

1

13.01-18.01

19

Закон Омадля участка цепи.»

8.4.2.5
  - строить
  и объяснять вольт-амперную характеристику металлического проводника при
  постоянной температуре;
8.4.2.6
  - применять
  закон Ома для участка цепи при решении задач

1

20.01-25.01

20

Последовательное и параллельное
  соединения проводников.

8.4.2.11
  - рассчитывать
  электрические цепи, используя закон Ома для участка цепи в последовательном и
  параллельном соединении проводников

1

27.01-31.01

21

Работа и мощность электрического тока.
Тепловое действие электрического тока,
  закон Джоуля – Ленца

8.4.2.11
  - рассчитывать
  электрические цепи, используя закон Ома для участка цепи в последовательном и
  параллельном соединении проводников

1

01.02-08.02

22

ПР №20 Решение задач.

8.4.2.14 -
  экспериментально определять

1

10.02-15.02

23

Химическое действие электрического тока
  (закон Фарадея).
СОР 5

8.4.2.18
  - объяснять
  природу электрического тока в жидкостях

1

17.02-22.02

8.3 В
  Электромагнитные явления (4 ч)

24

Постоянные
  магниты, магнитное поле

8.4.3.1
  - характеризовать основные свойства магнитов и графически изображать
  магнитное поле посредством силовых линий

1

24.02-29.02

25

Действие
  магнитного поля на проводник с током, электродвигатель, электроизмерительные
  приборы.СОР
  6

8.4.3.5
  - описывать действие магнитного поля на проводник с током
8.4.3.6
  - объяснять устройство и работу электродвигателя и электроизмерительных
  приборов

1

02.03-07.03

26

СОЧ №3.

8.4.3.4-
  сравнивать магнитные поля, образованные полосовым магнитом и током в
  соленоиде.

1

10.03-14.03

27

Повторение

1

16.03-20.03

8.4 А Световые явления (7 ч)
4-я четверть

28

Закон прямолинейного распространения
  света

8.5.1.1
  - графически
  изображать солнечное и лунное затмения

1

06.04-11.04

29

Сферические зеркала, построение
  изображения в сферическом зеркале

8.5.1.4
  - строить
  изображение в плоском зеркале и описывать его характеристики 8.5.1.5
  - строить ход лучей в
  сферических зеркалах для получения изображений тела, характеризовать
  полученное изображение

1

13.04-18.04

30

Полное внутреннее отражение

8.5.1.9
  - экспериментально
  определять показатель преломления стекла;
8.5.1.10
  - сравнивать
  полученное значение показателя преломления с табличным и оценивать
  достоверность результата

1

20.04-30.04

31

Линзы,
  оптическая сила линзы, формула тонкой линзы.
Построение изображений в линзах.

8.5.1.11
  - применять
  формулу тонкой линзы для решения задач;
8.5.1.12
  - применять
  формулу линейного увеличения линзы в решении задач

1

27.04-30.04

32

Глаз
  как оптическая система, дефекты зрения и способы их исправления. СОР 7

8.5.1.15 - описывать
  коррекцию близорукости и дальнозоркости глаза

1

04.05-08.05

33

СОЧ №4

1

11.05-16.05

34

Итоговый урок

1

18.05-23.05

Всего

34

       Физика
9 класс
(домашнее
обучение)
Пояснительная
записка

  Календарно-тематический план по физике за 9
класс разработан для ученицы 9 «ЕЭ» класс – Бейсенбаевой Д., на основе
следующих нормативных документов:
ü Приказ №441 от 4
сентября 2018 года Министерства образования и науки, утвержденный решением
типовых правил образовательных учреждений приказом №499 от 17 мая 2013 года
Правительством РК;
ü Приказ №453 от 15
июля 2016 года МОН РК приложением 1. Приказ №500 от 8 ноября 2012 года МОН РК
«Об утверждении образцового плана начального, основного среднего, общего
образования»;
ü Приказ №66 от 14
февраля 2017 года МОН РК «Об утверждении образцовых принципов (норм) работ
разных видов специальных образовательных организаций»;
ü Приказ №595 от 30
октября 2018 года МОН РК «Об утверждении образцовых принципов (норм) работы
образовательных организаций»;
ü На основании
приказа №174 от 8 апреля 2015 года МОН РК «Стандарт государственных услуг
местных исполнительных органов в сфере специального среднего образования».
ü
Заключение
ПМПК г. Тараз № 0-844 от «12».09.2019г. для Бейсенбаевой Д.

Целью
изучения
курса физики 9–го
класса является формирование у учащихся основ научного мировоззрения,
познавательных интересов, интеллектуальных и творческих способностей,
критического мышления на основе знаний и умений, полученных при изучении
явлений природы, знакомстве с основными законами физики, их применении в
технике и повседневной жизни.
Достижение
этой цели обеспечивается решением следующих задач:
7)
овладеть знаниями
о физических явлениях, понятиях, законах и теоретических выводах, лежащих в
основе современной физической картины мира, знаниями о методах
научного познания природы, умениями проводить наблюдения, выполнять экспериментальные задания, строить гипотезы и
осуществлять проектную деятельность;
8)
развивать навыки выполнения физического эксперимента, способности к исследованиям;познавательные
интересы, интеллектуальные и творческие способности в процессе использования
приобретенных знаний и умений для решения практических, жизненных задач;
9)     воспитыватьответственное
отношение к учебной и исследовательской деятельности.
Содержание образования по предмету «Физика» для 9
класса составлено на основе таких принципов, как фундаментальность,
системность, целостность, культуросообразность, доступность, преемственность.
Объем учебной
нагрузки по предмету «Физика» составляет:в9классе
– 1 час в неделю, 34 часа в учебном году.Исключены
лабораторные работы, заменены на проверочные (кратковременные) работы. При
необходимости занятия могут прерываться, учитывая состояния ребенка.
Учебник: Физика, учеб. для 9 кл.общеобразоват.шк./Н.А.Закирова, Р.Р.Аширов – Астана: Издательство «Арман - ПВ», 2018. –
320 с.

Календарное
планирование
по
физике
9
«ЕЭ» класс
 (домашнее
обучение)
на
2019 – 2020 учебный год
1
час в неделю, 34 часа в учебном году.

№

Темы/Содержание раздела долгосрочного
  плана

Целиобучения

Практические
  работы: решение задач, фронтальный эксперимент, СОРы

Кол-вочасов

Сроки

Примечание

1-я четверть

9 «ЕЭ»

9.1А Основыкинематики – 5 ч

1

Механическое
  движение

9.2.1.1
  - объяснять смысл понятий: материальная точка, система отсчета,
  относительность механического движения

1

2.09-7.09

2

Прямолинейное
  равнопеременное движение, ускорение

9.2.1.3
  - находить перемещение, скорость и ускорение из графиков зависимости
  этих величин от времени

1

9.09-14.09

3

Скорость
  и перемещение при прямолинейном равноускоренном движении

9.2.1.5
  - применять формулы скорости и ускорения при равнопеременном прямолинейном
  движении в решении задач;
9.2.1.6
  - применять уравнения координаты и перемещения при равнопеременном
  прямолинейном движении в решении задач

1

16.09-21.09

4

Свободное
  падение тел, ускорение свободного падения

9.2.1.9
  - использовать кинематические уравнения равнопеременного движения для
  описания свободного падения

1

23.09-28.09

5

Криволинейное
  движение, равномерное движение материальной точки по окружности
Линейная
  и угловая скорости

9.2.1.13
  - описывать равномерное движение тела по окружности, используя понятия
  линейных и угловых величин;
9.2.1.14
  - применять формулу взаимосвязи линейной и угловой скорости при решении задач

СОР 1 «Основы
  кинематики»

1

30.09-5.10

9.1В Основыастрономии – 3 ч.

6

Звездное
  небо
Небесная
  сфера, системы небесных координат

9.7.2.1 - различать абсолютную и видимую звездные
  величины;
9.7.2.2
  - называть факторы, влияющие на светимость звезд
9.7.2.3
  - называть
  основные элементы небесной сферы
9.7.2.4
  - определять
  небесные координаты звезд по подвижной карте звездного неба

СОР 2 «Основы
  астрономии»

1

7.10-12.10

7

СОЧ
  1

1

14.10-19.10

8

Обобщение
  знаний

1

21.10-26.10

2-я четверть

9.2А Основы
  динамики – 8 ч.

9

Первый
  закон Ньютона, инерциальные системы отсчета

9.2.2.1
  - объяснять смысл понятий: инерция, инертность, инерциальная
  система отсчета;
9.2.2.2 - формулировать
  первый закон Ньютона и применять при решении задач

1

01.11-9.11

10

Силы
  в механике

9.2.2.3 - объяснять
  природу силы тяжести, силы упругости, силы трения

1

11.11-16.11

11

Второй
  закон Ньютона, масса

9.2.2.4 - формулировать
  второй закон Ньютонаи применять при решении задач

1

18.11-23.11

12

Третий
  закон Ньютона

9.2.2.5
  - формулировать
  третий
  закон Ньютона и применять при решении задач

1

25.11-30.11

13

Закон
  Всемирного тяготения

9.2.2.6
  - формулировать закон Всемирного тяготения и применять его при решении задач

1

01.12-7.12

14

Вес
  тела, невесомость

9.2.2.10
  - определять
  вес тела, движущегося с ускорением;
9.2.2.11
  –объяснятьсостояниеневесомости

СОР 3 «Основы
  динамики»

1

9.12-14.12

15

СОЧ
  2

1

16.12-21.12

16

Обобщение
  знаний

1

23.12-28.12

3-я четверть

9.3А Законысохранения – 3 ч

17

Импульс
  тела и импульс силы

9.2.3.1 - различать понятия «импульс тела» и
  «импульс силы»

1

09-11.01

18

Закон
  сохранения импульса
Реактивное
  движение

9.2.3.2 - формулировать закон сохранения импульса
  и применять его при решении задач;
9.2.3.3 - приводить примеры реактивного движения в
  природе и технике;
9.2.3.4
  - оценивать региональное и международное значение космодрома Байконур

1

13.01-18.01

19

Закон
  сохранения и превращения энергии

9.2.3.7
  - применять закон
  сохранения энергии
  при решении задач

1

20.01-25.01

9.3В Колебания и
  волны – 8
  ч

20

Колебательное
  движение

9.2.5.1 - приводить примеры свободных и
  вынужденных колебаний;
9.2.5.2  - экспериментально находить амплитуду,
  период, частоту;
9.2.5.3 - рассчитывать период,  циклическую
  частоту, фазу по формуле

СОР 4 «Законы
  сохранения»

1

27.01-1.02

21

Превращение
  энергии при колебаниях

9.2.5.4 - описывать сохранение энергии в колебательных
  процессах

1

3.02-8.02

22

Колебания
  математического и пружинного маятников

9.2.5.6 - объяснять причины возникновения колебаний
  в различных колебательных системах;
9.2.5.7 - исследовать зависимость периода
  колебаний маятника от различных параметров

1

10.02-15.02

23

Свободные
  и вынужденные колебания, резонанс

9.2.5.10 - описывать по графику зависимость
  амплитуды вынужденных колебаний от частоты вынуждающей силы;
9.2.5.11 - описыватьявлениерезонанса

1

17.02-22.02

24

Волновое
  движение

9.2.5.12- применять формулы скорости,
  частоты
  и длины волны
  при решении задач;
9.2.5.13 - сравнивать поперечные и
  продольныеволны

1

24.02-29.02

25

Звук,
  характеристики звука, акустический резонанс, эхо

9.2.5.15
  - называть
  условия возникновения
  и распространения звука;
9.2.5.16
  - сопоставлять характеристики звука с частотой и амплитудой звуковой волны;
9.2.5.17 - называть условие возникновения резонанса
  и приводить примеры его применения;
9.2.5.18
  - описывать природу появления эха и способы его использования;
9.2.5.19
  - приводить
  примеры использования ультразвука и инфразвука в природе и технике

СОР 5 «Колебания
  и волны»

1

2.03-7.03

26

СОЧ
  № 3

1

9.03-14.03

27

Обобщение
  знаний

1

16.03-20.03

4-я четверть

9.4А Строение атома, атомные явления – 2
  ч

28

Тепловое
  излучение Гипотеза Планка о световых квантах

9.6.1.1 -описывать зависимость энергии теплового
  излучения от температуры
9.6.1.2 - применять формулу Планка для решения
  задач

1

3.04-11.04

29

Рентгеновское
  излучение

9.6.1.5 - сравнивать рентгеновское излучение с
  другими видами электромагнитного излучения;
9.6.1.6 - приводить примеры применения
  рентгеновского излучения

СОР 6 «Строение
  атома, атомные явления»

1

13.04-18.04

9.4В Атомноеядро – 2
  ч

30

Ядерное
  взаимодействие, ядерные силы. Дефект масс, энергия связи атомных ядер

9.6.1.8 - описывать свойства ядерных сил;
9.6.1.9 - определять дефект масс атомных ядер;
9.6.1.10 - применять формулу энергии связи атомного
  ядра при решении задач
9.6.1.10 - применять формулу энергии связи атомного
  ядра при решении задач

1

20.04-25.04

31

Деление
  тяжелых ядер, цепная ядерная реакция
Ядерный
  реактор

9.6.2.4
  - описывать условия протекания цепной ядерной реакции;
9.6.2.5 - описывать принцип действия
  ядерного реактора

СОР 7 «Атомное
  ядро»

1

27.04-30.04

9.4С Современная
  физическая картина мира – 3 ч

32

Мировоззренческое
  значение физики и астрономии

9.8.1.1-  объяснять влияние развития физики и
  астрономии на формирование мировоззрения человека

СОР № 8 «Современная физическая картина мира»

1

4.05-9.05

33

СОЧ
  4

1

11.05- 16.05

34

Итоговый
  урок

1

18.05-25.05

Всего за год

68

       Физика
11
«ЕЭ»класс
(домашнее
обучение)
Пояснительная
записка

  Календарно-тематический план по физике за 11
класс разработан для ученицы 11 «ЕЭ» класса Хидировой С.  на основе следующих
нормативных документов:
ü Приказ №441 от 4
сентября 2018 года Министерства образования и науки, утвержденный решением
типовых правил образовательных учреждений приказом №499 от 17 мая 2013 года
Правительством РК;
ü Приказ №453 от 15
июля 2016 года МОН РК приложением 1. Приказ №500 от 8 ноября 2012 года МОН РК
«Об утверждении образцового плана начального, основного среднего, общего
образования»;
ü Приказ №66 от 14
февраля 2017 года МОН РК «Об утверждении образцовых принципов (норм) работ
разных видов специальных образовательных организаций»;
ü Приказ №595 от 30
октября 2018 года МОН РК «Об утверждении образцовых принципов (норм) работы
образовательных организаций»;
ü На основании
приказа №174 от 8 апреля 2015 года МОН РК «Стандарт государственных услуг
местных исполнительных органов в сфере специального среднего образования».
ü  Заключение ПМПК
г. Тараз № 0-212 от «31 »05.2019г. для Хидировой С.

Цель
обучения: формирование у
учащихся основ научного мировоззрения, познавательных интересов,
интеллектуальных и творческих способностей, критического мышления на основе
знаний и умений, полученных при изучении явлений природы, знакомстве с
основными законами физики, их применении в технике и повседневной
жизни.
Задачиобучения
в 11 классе:
-
Овладеть знаниями
о физических явлениях, понятиях, законах и теоретических выводах, лежащих в
основе современной физической картины мира, знаниями о методах
научного познания природы, умениями проводить наблюдения, выполнять экспериментальные задания, строить гипотезы и
осуществлять проектную деятельность;
-
Развивать навыки выполнения физического эксперимента, способности к исследованиям; познавательные
интересы, интеллектуальные и творческие способности в процессе использования
приобретенных знаний и умений для решения практических, жизненных задач;
-
Воспитывать
ответственное отношение к учебной и исследовательской деятельности, навыки
рационального природопользования и защиты окружающей среды, навыки обеспечения
безопасности жизнедеятельности человека и общества, навыки участия в
социальной, культурной, политической и экономической деятельности на основе
базовых знаний.
Объем учебной
нагрузки по предмету «Физика» составляет:в
11классе
– 1 час в неделю, 34 часа в учебном году.Исключены
лабораторные работы, контрольные работы заменены на проверочные
(кратковременные) работы. При необходимости занятия могут прерываться, учитывая
состояния ребенка.
Учебник: Физика 11 кл., естест.-мат.направление общеобраз.шк./С.Т. Туякбаев,
Ш.Б. Насохова, Б. А. Кронгарт и др. – 2-е изд., перераб. – Алматы: Мектеп,
2011. – 408 с.

      Календарное планирование
по
физике
11
«ЕЭ» класс
 (домашнее
обучение)
на
2019 – 2020 учебный год
1
час в неделю, 34 часа в учебном году.

Неделя

Дата

№
урока

Наименование тем, разделов

Кол-во
часов

Примечаиие

Главы

Электродинамика

1

Электростатика

4 часа

1

2.09-7.09

1/1

Развитие
  учения об электрическом поле. Электрическое взаимодействие. Закон сохранения
  электрического заряда. Закон Кулона.

1

2

9.09-14.09

2/2

Напряженность
  электрического поля и потенциал. Суперпозиция полей.

1

3

16.09-21.09

3/3

Электроемкость.
  Энергия электрического поля.

1

4

23.09-28.09

4/4

Решение
  задач.

1

2

Постоянный ток

3 часа

5

30.09-5.10

5/1

История
  развития представлений об электрическом токе. Условия существования тока
  .Законы Ома для участка и полной цепи.

1

6

7.10-12.10

6/2

Законы
  Ома для участка и полной цепи.

1

7

14.10-19.10

7/3

Работа
  электрического тока. Закон Джоуля-Ленца. Основы электронной проводимости
  металлов. Объяснение законов Джоуля-Ленца и Ома с позиции электронной теории.

1

3

Электромагнетизм

4часа

8

21.10-26.10

8/1

История
  учения о магнетизме. Магнитное поле. Взаимодействие токов. Сила Ампера.
  Магнитная индукция. Сила Лоренца. Применение сил Ампера и Лоренца.

1

9

4.11-9.11

9/2

Сила
  Лоренца. Применение сил Ампера и Лоренца.

1

10

11.11-16.11

10/3

Магнитные
  свойства вещества и их применения. Магнитные поля небесных тел.

1

11

18.11-23.11

11/4

Магнитные
  свойства вещества и их применения. Магнитные поля небесных тел.

1

4

Электромагнитные
  колебания и волны

5 часов
+1

12

25.11-30.11

12/1

Как
  создавалась картина электромагнитного поля. Закон электромагнитной индукции.
  Индукционный ток. Понятие о переменном токе.

1

13

3.12-7.12

13/2

Использование
  явления электромагнитной индукции.

1

14

9.12-14.12

14/3

Электромагнитное
  поле. Энергия электромагнитного поля. Электромагнитная волна. Электромагнитная
  природа света.

1

15

16.12-21.12

15/4

Шкала
  электромагнитных волн. Электромагнитная природа света. Волновые свойства
  света и их проявление. Использование электромагнитных волн.  Радиосвязь и
  телевидение. Радиолокация. Сетевые технологии и Интернет. Электродинамическая
  классическая картина мира.

1

16

23.12-28.12

16/5

Радиолокация.
  Сетевые технологии и Интернет. Электродинамическая классическая картина мира.

1

17

9.01-11.01

17/6

Повторение

1

Современная физика

5

Элементы специальной теории
  относительности

2 часа

18

13.01-18.01

18/1

Скорость
  света. Постулаты специальной теории относительности.

1

19

20.01-25.01

19/2

Закон
  взаимосвязи массы и энергии. Релятивистская и классическая механика.

1

    6

Основы квантовой теории света

3часа
+1

20

27.01-31.01

20/1

Развитие
  представлений о природе света. Корпускулярная и волновая теория света.
  Понятие о квантовой теории.

1

21

1.02-8.02

21/2

Фотоэффект.
  Уравнение Эйнштейна для фотоэффекта. Объяснение законов фотоэффекта на
  основе  вантовой теории света. Фотон и его характеристики.

1

22

10.02-15.02

22/3

Давление
  света. Диалектическое единство волновых и корпускулярных свойств
  электромагнитного излучения.

1

23

17.02-22.02

23/4

Решение
  задач.

1

7

Атом  и атомное ядро

5 часов

24

24.02-29.02

24/1

Открытие
  электрона. Открытия Рентгена и Беккереля. Модель атома по Дж.Томсону. Опыты
  Резерфорда по выявлению строения атома .Планетарная модель атома.

1

25

2.03-7.03

25/2

Радиоактивные
  элементы. Опыты Резерфорда по выявлению природы радиоактивного излучения.
  Закон радиоактивного распада. Превращения ядер.

1

26

10.03-14.03

26/3

Спектры
  атомов. Спектральный анализ.

1

27

16.03-20.03

27/4

Решение
  задач

1

28

6.04-11.04

28/5

Физические
  основы действия лазера. Открытие нейтрона. Протонно-нейтронная модель ядра.
  Ядерные силы. Ядерные реакции деления и синтеза. Перспективы  использования
  атомной энергии. Проблема термоядерного синтеза.

1

8

Вселенная.
  Элементарные частицы – кирпичики  Вселенной.

3часа
+1

29

13.04-18.04

29/1

Историческое
  представление о строении мира. Конец геоцентрической системы мира.
  Элементарные частицы – кирпичики мироздания.

1

30

20.04-25.04

30/2

Строение
  Солнца. Эволюция звезд, или биография Вселенной.

1

31

27.04-30.04

31/3

Галактики,
  туманности и черные дыры. Классификация галактик. Современная картина мира.

1

32

4.05-8.05

32/4

Решение
  задач

1

Обобщающее повторение

2 часа

33

11.05-16.05

33/1

Повторительно-обобщающий
  урок.

1

34

18.05-23.05

34/2

Итоговый
  урок.

1

Всего 34 часа

file_name: ктп домашники 2019-2020 готовый.docx

alt: Физика 7 класс (домашнее обучение)

alt: С одержание образования по предмету «Физика» для 7 класса составлено на основе таких принципов, как фундаментальность, системность, целостность, культуросообразность, доступность, преемственность

alt: Явление тяготения и сила тяжести

alt: Гидравлическая машина 7.3

alt: Простые механизмы. Центр масс тел 7

alt: Физика 8 класс (домашнее обучение)

alt: С одержание образования по предмету «Физика» для 8 класса составлено на основе таких принципов, как фундаментальность, системность, целостность, культуросообразность, доступность, преемственность

alt: Физика 9 класс (домашнее обучение)

alt: С одержание образования по предмету «Физика» для 9 класса составлено на основе таких принципов, как фундаментальность, системность, целостность, культуросообразность, доступность, преемственность

alt: СОР 5 «Колебания и волны» 12

alt: Физика 11 «ЕЭ»класс (домашнее обучение)

alt: Воспитывать ответственное отношение к учебной и исследовательской деятельности , навыки рационального природопользования и защиты окружающей среды , навыки обеспечения безопасности жизнедеятельности человека и общества ,…

alt: Открытие электрона. Открытия

title: Календарное планирование


extracted_text:
MEIN ZIMMER

Mein Zimmer
ist nicht groß, aber sehr bequem. Das breite Fenster geht auf den
Garten.  Am Fenster hangen blaue Gardinen.  Auf dem Fensterbrett stehen die
Blumen. Vor dem Fenster befindet sich mein Schreibtisch. Auf dem Schreibtisch
steht eine Tischlampe. Links an der Wand steht ein großer
Bücherschrank, voll mit Büchern. Ich schlafe auf der Couch, die sich
rechts befindet. In meinem Zimmer gibt es auch zwei Stuhle, zwei Sessel, ein
kleines Tischlein und naturlich einen Kleiderschrank. An den Wanden hangen zwei
Bilder, eine Poster und ein Kalender. An der Decke hangt eine Lampe. Mein
Zimmer ist blau. Ich mag  mein Zimmer.
MEIN ZIMMER

Mein Zimmer
ist nicht groß, aber sehr bequem. Das breite Fenster geht auf den
Garten.  Am Fenster hangen blaue Gardinen.  Auf dem Fensterbrett stehen die
Blumen. Vor dem Fenster befindet sich mein Schreibtisch. Auf dem Schreibtisch
steht eine Tischlampe. Links an der Wand steht ein großer
Bücherschrank, voll mit Büchern. Ich schlafe auf der Couch, die sich
rechts befindet. In meinem Zimmer gibt es auch zwei Stuhle, zwei Sessel, ein
kleines Tischlein und naturlich einen Kleiderschrank. An den Wanden hangen zwei
Bilder, eine Poster und ein Kalender. An der Decke hangt eine Lampe. Mein
Zimmer ist blau. Ich mag  mein Zimmer.
MEIN ZIMMER

Mein Zimmer
ist nicht groß, aber sehr bequem. Das breite Fenster geht auf den
Garten.  Am Fenster hangen blaue Gardinen.  Auf dem Fensterbrett stehen die
Blumen. Vor dem Fenster befindet sich mein Schreibtisch. Auf dem Schreibtisch
steht eine Tischlampe. Links an der Wand steht ein großer
Bücherschrank, voll mit Büchern. Ich schlafe auf der Couch, die sich
rechts befindet. In meinem Zimmer gibt es auch zwei Stuhle, zwei Sessel, ein
kleines Tischlein und naturlich einen Kleiderschrank. An den Wanden hangen zwei
Bilder, eine Poster und ein Kalender. An der Decke hangt eine Lampe. Mein
Zimmer ist blau. Ich mag  mein Zimmer.
MEIN ZIMMER

Mein Zimmer
ist nicht groß, aber sehr bequem. Das breite Fenster geht auf den
Garten.  Am Fenster hangen blaue Gardinen.  Auf dem Fensterbrett stehen die
Blumen. Vor dem Fenster befindet sich mein Schreibtisch. Auf dem Schreibtisch
steht eine Tischlampe. Links an der Wand steht ein großer
Bücherschrank, voll mit Büchern. Ich schlafe auf der Couch, die sich
rechts befindet. In meinem Zimmer gibt es auch zwei Stuhle, zwei Sessel, ein
kleines Tischlein und naturlich einen Kleiderschrank. An den Wanden hangen zwei
Bilder, eine Poster und ein Kalender. An der Decke hangt eine Lampe. Mein
Zimmer ist blau. Ich mag  mein Zimmer.

file_name: MEIN ZIMMER.docx

title: Адаптированный текст по немецкому языку для 5 класса


extracted_text:
Найди лишний кубик и раскрась его синим
  карандашом

1.    Найди
и подчеркни  все буквы Т
Любит буква Т трезвон — танцы,
трактор, телефон…А потом, чуть станет тише, тортом угостит детишек.
2.
Соедини слоги с картинкой
ТЫ
ТИ                     ТУ                  ТА                      ТО

3.
Составь схемы слов ТОМА И ТИМА.

file_name: Рабочий лист буква Т.docx

русский язык

group: Дисциплины

title: Рабочий лист "Буква Т"


extracted_text:
Какие
  положительные моменты были на уроке? (обоснуйте  свой оптимизм)

 Изложите кратко
  происходящее на уроке опираясь и подкрепляя свой ответ цифрами и фактами.

Пригодятся ли нам знания, полученные на уроке?

 Укажите, на что
  необходимо обратить внимание при изучении данной  темы?

Выскажите свои эмоции
  по поводу данного урока.

Выскажите свое мнение о том, что не получилось на уроке
  или что требует доработки.

file_name: 7_6_Рефлексия (1).docx

title: 7_6_Рефлексия (1)


extracted_text:
«О ком это?»
(викторина)
1.
«Появился на птичьем дворе маленький птенец-утенок, и до того он был
безобразный: с большой головой и длинной шеей, что птицы не приняли его в свою
семью». (Гадкий утенок из сказки Г.-Х. Андерсена «Гадкий утенок».)
2.
Кто из литературных героев 28 лет провел на необитаемом острове? (Робинзон;
Д. Дефо «Робинзон Крузо».)
3.
Кто потерпел кораблекрушение в путешествии и был взят в плен лилипутами? (Гулливер.)
4.
Кто вывернул волка наизнанку, застрелил бешеную шубу, вытащил себя из болота,
побывал на Луне? (Мюнхгаузен, Э. Распэ «Приключения барона Мюнхгаузена».)
5.
Кто проучил директора кукольного театра Карабаса Барабаса? (Буратино; А.
Толстой «Золотой ключик, или приключения
Буратино».)
6.
«Это был тощий и смуглый старичок с бородой по пояс, в роскошной чалме, тонком
белом шерстяном кафтане, обильно расшитом золотом и серебром». (Джинн
Хоттабыч; Л. Лагин «Старик Хоттабыч».)
7. «Платье на ней было
оборвано, лицо маленькое, острое, сморщенное от старости, с красными глазами и
длинным крючковатым носом». (Колдунья; В. Гауф «Карлик Нос».)

file_name: О ком это.doc

alt: О ком это?» (викторина) 1

title: О ком это


extracted_text:
ЧАСТИНА VI.  ПЕРЕСТРАХУВАННЯ

РОЗДІЛ 17. ПЕРЕСТРАХУВАННЯ І СПІВСТРАХУВАННЯ

17.1.
СУТНІСТЬ І РОЛЬ ПЕРЕСТРАХУВАННЯ

Важко
встановити, коли саме виникло перестрахування, який договір поклав йому
початок, але можна з упевненістю стверджувати, що воно завжди крок за кроком
розвивалося слідом за самим страхуванням.
За
одними джерелами, перше перестрахування було проведене в 1370 році:
перестраховувалася частина рейсу від Коделес до Брюге (Бельгія). Інші датують
перші договори перестрахування кінцем XVI століття, коли страховики-купці
поділяли між собою ризики в певних частках.
Пізніше,
зі зростанням обсягу перестраховувальних операцій та ускладненням їх характеру,
виникли спеціалізовані компанії. Першою професійною перестраховувальною
компанією була «Колонія Реіншу-ранс» (1846 рік, Німеччина). У 1863 році було
створено Швейцарське перестраховувальне товариство «Свіс Ре», у 1895 році —
«Російське товариство перестрахування». У 1910 — 1915 роках в Україні земські
страхові компанії перестраховували ризики від вогню.
У
наш час індустріалізації та науково-технічної революції ризики нестримно
примножуються, дедалі підсилюється їх концентрація, а це, у свою чергу,
збільшує як кількість, так і розміри збитків. Нові держави, котрі після
розпаду колишнього СРСР здобули політичну та економічну незалежність, сприяють
посиленню ролі перестрахування. Національний страховий ринок формується,
спираючись на певну підтримку держави, яка обмежує діяльність іноземних
компаній. Проте нові страхові компанії мають відносно невеликі можливості щодо
Прийняття ризиків. А потреба в покритті ризиків зростає швидше, ніж статутні
фонди.
Якщо
страхова компанія утримуватиме на своїй відповідальності ризики з високою
страховою вартістю, то можлива ситуація, коли створені страхові резерви не відповідатимуть
ступеню ризику і в разі настання страхової події компанія не зможе виконати
своїх фінансових зобов'язань. Страховій компанії загрожують також великі збитки
від масових дрібних ризиків, сконцентрованих на невеликій території
(наприклад, коли йдеться про страхування будівель у сільській місцевості). І
саме перестрахування дає змогу передбачити всі зазна-ІчеНі випадковості. Отже,
потреба в ньому виникає за таких обставин.
•
Можливий збиток, пов'язаний з великим ризиком. До цієї кате-ВрІЇ згідно з
правилом, прийнятим ЄС, належать підприємства, що ідповідають двом з трьох
наведених далі умов:
372

сума
балансу перевищує 6,2 млн екю;
товарообіг
більший за 12,8 млн екю за рік;
число
зайнятих— понад 250 осіб.
•
Можливий катастрофічний випадок, тобто кумуляція збитків у результаті однієї
події.
•
Перевищується середня частота збитків. Класичне визначення перестрахування було
дано в законодавстві Великої Британії на початку XIX століття: перестрахування
є новим страхуванням уже застрахованого ризику. А призначення перестрахування
полягає в тому, щоб убезпечити андеррайтера від раніше взятих ризиків.
У
практиці вітчизняних страховиків використовується таке визначення:
перестрахування — це страхування одним страховиком (цеден-том,
перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання всіх або
частини своїх обов 'язків перед страхувальником іншого страховика
(перестраховика). Тобто в договорі перестрахування беруть участь: страхове
товариство, що передає ризик; страхове товариство, що приймає ризик на свою
відповідальність; посередник (не обов'язково). Процес, пов'язаний з
передаванням ризику, називають цедуванням ризику, або цесією. Страховика
(перестрахувальника), що віддає ризик, називають цедентом. Страховика
(перестраховика), котрий ризик приймає, — цесїонарієм.
Страховик (цедент, перестрахувальник}, який уклав з
перестрахо-виком договір про перестрахування, лишається відповідальним перед
страхувальником у повному обсязі згідно з договором страхування.
При
настанні страхового випадку перестраховик несе відповідальність згідно з
узятими на себе зобов'язаннями з перестрахування. Відносини страховиків із
перестрахування регулюються договорами, що укладаються між ними.
Ризик,
прийнятий перестраховиком від перестрахувальника, може бути знову переданий у
певній частині іншому перестраховику. Цей процес називають ретроцесією.
Сторону, що передає непрямий ризик, називають ретрог/едентом, а сторону, що
бере на себе такий ризик, — ретроцесіонарієм (рис. 17. 1).
У
результаті перестрахування (цесії) та ретроцесії відбувається поділ ризиків,
відповідальність розподіляється між багатьма страховиками як на внутрішньому,
так і на зовнішньому ринку.
Шляхом
ретроцесії частина ризиків може бути знову передана прямому страховикові
(цедентові). Щоб уникнути такої кумуляції збитків, у договорі перестрахування
можна зробити відповідне застереження.
Як
у страхових, так і в перестрахувальних операціях іноді потрібні посередники.
Здебільшого до послуг брокерів звертаються, перестраховуючи такі, що
трапляються рідко, дорогі ризики; коли виникає необхідність розмістити їх на
спеціалізованих ринках. Брокер готує всю потрібну інформацію для пропозиції і
розміщує її оптимальним способом. Після розміщення пропозиції брокер готує
перестраховувальний
373
договір.
А після його підписання забезпечує необхідний документообіг. Брокер отримує
комісію, що варіюється, як правило, від 10 до 15% нетто-премії.

Рис. 17.1. Цесія і ретроцесія
Отже,
головні функції брокера такі:
•
представлення клієнта;
•
консультування;
•
ведення переговорів;
•
розподіл ризиків.
Оскільки
у природі страхування і перестрахування є багато спільного (розподіл ризику
між зацікавленими сторонами договору страхування або перестрахування; схожість
між страховиком, котрий передає ризик перестраховикові, і страхувальником,
котрий передає ризик страховій компанії), то при проведенні перестрахувальних
операцій спираються на ті самі принципи, що й при страхуванні, зокрема:
принцип страхового інтересу; принцип відшкодування збитків; принцип найвищої
сумлінності.
У
разі купівлі в перестраховика захисту (гарантії від збитків) страховик передає
йому частину ризику, а також і частину премії. Але за організацію прийому
ризику на страхування страховик має право на отримання комісійної винагороди,
або комісії, з премії. Отже, комісійна винагорода — це узгоджена частина
понесених цедентом витрат ! з укладання договорів страхування.
(Існують
такі види комісій:
Оригінальна
комісія — відрахування з премії на користь цедента. Виплачується в
перестраховувальній цесії. Перестраховувальна комісія — відрахування з премії
на користь . рвтроцедента. Використовується при ретроцесії.
374
Брокерська
комісія — відрахування з премії на користь брокера. Слугує для покриття витрат,
пов'язаних із розміщенням перестрахову-вального договору, і враховує прибуток.
Страховик
(цедент) має також право на тантьєму — комісію з прибутку, що його
перестраховик може отримати за результатами проходження договору
перестрахування. Тантьєма виплачується щороку із суми чистого прибутку, який
отримує перестраховувальна компанія. Це форма заохочення перестраховиком
перестрахувальника щодо наданої участі в договорі перестрахування, сумлінності
та обачного ведення справи.
Значне
місі/є у перестрахуванні посідають перестраховувальні пули. Розрізняють два
типи пулів: пул страхування і пул перестрахування. Пул страхування проводить
продаж полісів, за якими всі його учасники беруть на себе раніше узгоджену
частку відповідальності. Пул перестрахування передбачає, що страховики
випускають поліси самостійно, утримують узгоджену частку, а решту передають у
пул на основі квоти або ексцеденту. Перестраховувальний пул діє як посередник,
розподіляючи передані в перестрахування ризики між своїми членами.
Особливого
значення пули набувають у країнах, де відбувається становлення ринку
страхування і перестрахування. З огляду на світовий досвід слід зауважити, що
для збільшення місткості національного ринку перестрахування вживають різних
заходів, один з них — створення страхових і перестраховувальних пулів. Перші
паростки таких страхових об'єднань уже з'явилися в Україні.
Необхідність
у перестрахуванні з кожнем днем зростатиме через охоплення страхуванням дедалі
більшої кількості великих, специфічних ризиків, а також у зв'язку з
приватизаційними процесами, що відбуваються в нашій країні. Адже об'єкти
приватизації, які втратили підтримку з боку бюджету, органів управління,
опиняються в ризикованих ситуаціях.
Отже,
роль перестрахування важко переоцінити.
Перестрахування
— це необхідна умова забезпечення фінансової стійкості й нормальної діяльності
страховика незалежно від розміру його капіталу та страхових резервів.
Перестраховик,
фінансове підтримуючи страхову компанію, сприяє розширенню її страхової
діяльності. Це дуже важливо для страховика, який зацікавлений у розширенні
можливостей своєї компанії. Ураховуючи перестрахування, страховик може брати
на страхування більшу кількість ризиків. А це дає страховій компанії змогу
використовувати закон великих чисел і основну закономірність страхування —
збитки кількох покриваються багатьма.
Перестрахування
не лише захищає страховиків, а й сприяє захисту самого страхувальника;
працівників страхових компаній від втрати роботи; акціонерів компаній від
зниження прибутку; держава має гарантію надходження податків від страхової
діяльності і т. ін.
375

17.2.
МЕТОДИ ПЕРЕСТРАХУВАННЯ
Передавання
ризиків у перестрахування може відбуватися постійно або одноразово. Історія
розвитку перестрахування свідчить, що першими були епізодичні передачі
найбільш небезпечних ризиків.
Отже,
за методом передавання ризиків у перестрахування і за оформленням правових
взаємовідносин сторін перестрахувальні операції поділяються на такі:
•
факультативні;
•
облігаторні (договірні);
•
факультативно-облігаторні (змішані).
Факультативний
метод перестрахування характеризується повною свободою сторін договору
перестрахування. Перестрахувальник має право передавати ризики або лишати їх на
власній відповідальності, а перестраховик має право прийняти ризики чи відмовитися
від них. При факультативному перестрахуванні кожний ризик передається окремо.
Отже, договір факультативного перестрахування — це індивідуальна угода, що
найчастіше стосується одного ризику. Головна особливість цього методу
перестрахування полягає в можливості індивідуальної оцінки ризику.
Факультативне
перестрахування в багатьох аспектах схоже на пряме страхування, зокрема в тому,
що перестраховик, приймаючи ризик, дуже докладно його вивчає, знайомиться з
практикою страхових операцій цедента. Таке докладне, ретельне вивчення партнера
та його пропозицій має сенс, особливо якщо це одне з перших приймань від
компанії-цедента. Проте вивчення інформації в такому обсязі потребує багато
часу і чималих адміністративних витрат для обох сторін (перевірка документів,
вивчення подробиць щодо ризиків і т. ін.).
Переваги
факультативного методу полягають ось у чому:
•
у можливості вибору для компанії-цедента якомога сприятливіших умов
перестрахування (розміщення ризику в кількох перестраху-вальних компаніях, вибір
найкращих пропозицій);
•
у використанні цедентом перестрахування в тих випадках, коли відповідальність
справді може зашкодити фінансовій стійкості страховика або коли він має
розширити свою діяльність у сфері несприятливих для нього страхувань.
Характерною
особливістю факультативного перестрахування є можливість регулювання
страховиком (цедентом) розміру власного утримання.
Власне
утримання — економічно обгрунтована частина страхової суми, яку страхова
компанія залишає на своїй відповідальності. Цю суму визначають:
•
окремо за страховим полісом;
•
за одним ризиком;
•
за рядом ризиків.
Складним
питанням для практичного перестрахування є визначення частки ризику, яку слід
залишати на своєму утриманні. Передавати
376

в перестрахування досить велику частку не вигідно,
оскільки страховик відраховує і значну частину зібраних ним страхових премій.
Водночас досить високий ліміт власного утримання впливає на фінансову
стійкість страховика. Тому виникає необхідність регламентації розміру власного
утримання. Така регламентація може бути встановлена як законодавством, так і
учасниками перестрахування. Існує багато теорій і практичних рекомендацій, які
потрібно враховувати при визначенні ліміту власного утримання. Розглянемо їх.

•
Обсяг премії. Чим більший обсяг зібраної премії при незначному відхиленні від
загальної кількості ризиків, тим вищий ліміт власного утримання.
•
Середня дохідність або середня збитковість за окремими видами страхування, за
об'єктами. Чим вищою буде дохідність і нижчою збитковість, тим більшим може
бути рівень власного утримання.
•
Розмір витрат на ведення справи. Якщо витрати з ведення справи за окремими
видами страхування досить великі, страховик (цедент) при встановленні нижньої
межі власного утримання може перекласти більшу частину цих витрат на
перестраховиків.
•
Територіальний розподіл застрахованих об'єктів. Чим більший розподіл, тим
меншою буде кумуляція збитків і більшим можна встановити власне утримання.
•
Кваліфікація і практичний досвід спеціалістів страховика (це-дента). Визначення
правильної оцінки ризику, максимально можливого збитку, установлення
адекватного розміру комісії і необхідного розміру передач впливає на розмір
власного утримання.
Для
кожного виду ризиків (груп ризиків) страхові компанії складають таблиці
лімітів власних утримань, які часто коригуються.
Попередньою
умовою для укладання договору в перестрахуванні на факультативній основі є
сліп. Сліп — це документ-пропозиція, що пересилається перестраховикам цедентом і
містить основні характеристики ризику.
Сліп
включає таку інформацію: найменування та адресу страхувальника; тип договору;
об'єкт страхування; страхову суму; ставку премії; власне утримання і т. ін.
(рис. 17.2).
Отримуючи
сліп, перестраховик може прийняти пропозицію або відмовитися від неї,
звернутися до страховика за додатковою інформацією щодо ризику. Якщо
перестраховик погоджується прийняти ризик, він указує на сліпі частку, яку
зможе нести на своїй відповідальності.
Далі
перестраховик відправляє перестрахувальникові підтвердження щодо участі в
договорі, потім розраховується премія перестрахови-кові і оформлюється договір
перестрахування. Нині складна процедура оформлення договору факультативного
перестрахування спрощується: пропозиції можна внести, скориставшись телефоном,
телексом або звернутися до брокера.
377

СЛІП

Тип
договору _________________________________

Перестрахувальник ______________________________

Перестраховик
________________________________
Період
Ризики
_____________________________________

Майнове забезпечення перестрахувальника
________________
Страхова сума _________________________________
Оригінальна премія
______________________________

Утримання
перестрахувальника __ % _______________ грн.
Комісія
перестрахувальника ________ % від оригінальної премії,
_____________________________грн.
Частка
перестраховика ____% від страх, суми ________ (грн.)
Премія
перестраховика (з урахуванням комісії) _________ (грн.)
Умови
перестрахування ___________________________

Додаткова інформація ____________________________

Перестрахувальник                 Перестраховик
(найменування, адреса)               (найменування, адреса)

тел. (факс)                          тел. (факс)
Р/Р_______________        Р/Р______________
Прізвище, ім'я та по батькові
Прізвище, ім'я та по батькові керівника                          керівника

МП
МП
Рис. 17.2. Сліп

При
розгляді факультативного перестрахування необхідно звернути увагу на недоліки
цього методу:
1)
без згоди перестраховика перестрахувальник не може змінити умови страхування;
2)
великі витрати з оформлення факультативного перестрахування, особливо в разі
неодноразової факультативної пропозиції;
378

3) тривалість оформлення факультативного
перестрахування впливає на можливість укладання договору або навіть відмови
від нього;

4)
вивчення кожного ризику і часте проведення перестрахувань дає певну інформацію
конкурентам про андеррайтерську політику ком-панії-цедента;
5)
неможливість автоматичного поновлення факультативного покриття.
Комісія
у факультативному перестрахуванні встановлюється не регулярно, тантьєма
здебільшого не виводиться. Факультативні договори перестрахування укладаються
на період дії оригінального полісу.
Факультативна
цесія здійснюється в усіх галузях страхування. Найчастіше до неї вдаються при
покритті великих ризиків (промислові підприємства, вузли та агрегати, що мають
високу вартість у майновому страхуванні), а також при страхуванні цивільної
відповідальності, де страхові випадки не поодинокі і більш імовірні.
Зі
зростанням обсягу страхових операцій постала потреба прискорити механізм
передавання ризиків у перестрахування. А це, у свою чергу, сприяло появі іншого
методу перестрахування, який надав страховикові більших можливостей щодо
здійснення страхування, зниження його витрат за ризиками. Ідеться про
облігаторне (договірне) перестрахування.
Облігаторне
перестрахування передбачає обов'язкове віддавання перестрахувальником раніше
узгодженої частини ризику за всіма покриттями. Перестраховик також обов'язково
має приймати ці частини ризиків згідно з умовами договору.
У
договорі облігаторного перестрахування обов'язково визначаються ліміти
відповідальності, перестраховувальна премія, перестра-ховувальна комісія,
обмеження щодо покриття. Перестрахування на облігаторній основі має
універсальний характер, тобто використовується в усіх видах страхування, діє
на всіх страхових ринках світу. Облігаторне перестрахування дало поштовх до
розвитку техніки перестрахування, що посприяло розробленню системи договорів у
різних галузях і видах страхування. В облігаторному, як і у факультативному
перестрахуванні, ризики передаються прямо або через посередника. Зрозуміло, що
вартість ризику, переданого в перестрахування через посередника, буде більшою,
ніж у разі прямого передання.
Облігаторне
перестрахування дозволяє збільшити обсяги страхових операцій, збирає більшу
частину перестрахову вальної премії у професіональних перестраховиків світу.
Інші переваги цього методу полягають ось у чому:
•
у рівномірному розподілі ризиків (перестраховик упевнений в тому, що ризики як
більш, так і менш сприятливі, будуть розподілені рівномірно);
•
автоматичності приймання ризиків, що потребує значно менших витрат пов'язаних з
обробкою ризиків;
•
можливості розвитку довгострокових відносин між сторонами:
379

• гарантії підтримки перестраховика, яка надає більшої
свободи цеденту щодо проведення страхових операцій.

В
облігаторному перестрахуванні перестрахувальник має систематично висилати
перестраховикові перелік ризиків, що потрапляють під перестрахування. Такий
перелік у перестрахуванні називається бордеро. Коли діють облігаторні договори
перестрахування, бордеро премій і бордеро збитків складаються регулярно. У
такому разі відпадає необхідність надання додаткової інформації, що відбиває
стан страхового портфеля цедента.
Зауважимо,
проте, що облігаторне перестрахування не позбавлене й недоліків. Основна
недосконалість цього методу така: коли ризик, що підлягає перестрахуванню, не
підпадає під умови облігаторного договору або страхова сума за ризиком
перевищує ліміт відповідальності за договором, тоді може виникнути потреба в
додатковому договорі факультативного перестрахування.
Договір
облігаторного перестрахування частіше укладається на не-визначений термін з
правом взаємного розірвання шляхом повідомлення сторін щодо прийнятого
рішення. Перестраховики багатьох країн надають перевагу облігаторному методу. У
вітчизняному перестрахуванні поширенішим є факультативне перестрахування,
оскільки облігаторна форма технічно складніша.
У
практиці перестрахування інколи використовується поєднання методів
перестрахування, так зване факультативно-облігаторне перестрахування.
При
факультативно-облігаторному перестрахуванні компанія-це-дент передає чи залишає
в себе ризики або їх частину. Перестраховик згідно з таким методом
перестрахування зобов'язаний прийняти обумовлені договором ризики. Отже,
факультативність передбачається для страховика (цедента), а облігаторність —
для перестраховика.
Зрозуміло,
що перестраховик, який укладає факультативно-обліга-торний договір, має повною
мірою довіряти компанії-цеденту, оскільки його інтереси та збалансованість
портфеля залежать від перестрахувальника. Тому перестраховик не завжди
зацікавлений у факультативно-облігаторному договорі, віддаючи перевагу
звичайній факультативній цесії, яка дає йому змогу всебічно проаналізувати
кожний ризик.
Факультативно-облігаторне
перестрахування використовується в особливо великих, небезпечних ризиках, у
разі можливої кумуляції збитків, коли вичерпано місткість пропорційних
договорів.

17.3.
ФОРМИ ПРОВЕДЕННЯ ПЕРЕСТРАХУВАЛЬНИК ОПЕРАЦІЙ
Існує
безліч різних за формою перестраховувальних договорів. Немає стандартного,
спільного для всіх страхових компаній договору. : 'У кожному окремому випадку
договори перестрахування мають свої
380

певні
особливості, різняться частками участі у договорі, ставками премії, власним
утриманням. Проте всі договори можна поділити на дві основні групи, що
різняться системою розподілу ризиків між перестрахувальником і
перестраховиком. До них належать пропорційна і непропорційна форми проведення
перестрахувальник операцій (рис. 17.3).

Рис. 17.3. Основні форми перестрахувального захисту
Пропорційна
форма перестрахування передбачає часткову участь сторін у розподілі
відповідальності. Відповідно до узгодженої частки участі в договорі між
сторонами розподіляються страхові премії і збитки.
У
пропорційному перестрахуванні розрізняють квотний договір перестрахування,
договір ексцедента суми і квотно-ексцедентний договір. Крім того,
використовуються різні системи чи модифікації цих форм.
Згідно
з квотним договором перестрахування перестрахувальник зобов'язується передавати
перестраховикові частку в усіх ризиках певного виду, а перестраховик
зобов'язується приймати її. Частка участі в перестрахуванні може бути подана у
відсотках від страхової суми або в абсолютному вираженні. Перестраховик має
право встановлювати ліміти відповідальності за договором.
Наприклад,
перстрахувальник має договір з квотою 80 %. Ліміт відповідальності
перестраховика згідно з договором встановлено в 300 тис. ум. од. Якщо
перестраховується ризик в 100 тис. ум. од., власне утримання становить 20 тис.
ум. од., частка перестраховика — 80 тис. ум. од. Ризик в 400 тис. ум. од.
розподіляється так: цедент — 80 тис. ум. од., перестраховик — 320 тис. ум. од.
Але ліміт перестраховика за договором дорівнює 300 тис. ум. од., який він і
приймає (20 тис. ум. од. лишилося за межами квотного договору).
Розподіл
ризиків і премій згідно з квотним договором схематично ілюструє рис. 17.4.
381

Рис-
17.4. Розподіл ризиків і премій за квотним договором:

Збитки
у квотних договорах також розподіляються пропорційно до участі сторін у ньому.
Якщо збиток за ризиком І становить 100 %, зрозуміло, що цедент заплатить 20
тис. ум. од., а перестраховик — 80 тис. ум. од. Збиток за ризиком II дорівнює
50 %. Тоді участь сторін у збитку така: цедент — 40 тис. ум. од.;
перестраховик — 160 тис. ум. од,
Розподіл
збитків згідно з квотним договором унаочнює рис. 17.5.

Рис.
17.5. Розподіл збитків за квотним договором:

Квотний
перестрахувальний договір має переваги, які більше стосуються
компанії-цедента:
•
на власному утриманні страховика лишається така частина відповідальності, яка
повністю відбиває його фінансові можливості;
382
Частина
VI. Перестрахування
•
квотний договір не потребує великих витрат з його обслуговування;
•
при автоматичності передання ризиків страховик звільняється від зобов'язань
передавати інформацію з прийнятих ризиків, що дає певну свободу цеденту (у
регулюванні збитків, поновленні або анулюванні полісів);
•
результати квотних договорів більш збалансовані й стійкі. Ця форма
перестрахування використовуються тоді, коли компанія починає вести страхову
діяльність в тому виді страхування, де не існує чітких статистичних даних; коли
компанії потрібна фінансова підтримка з огляду на збільшення обсягів бізнесу
(формування резервів, участь у витратах на ведення справи і т. ін.); коли
необхідно спростити адміністративні витрати в тих видах страхування, де існує
великий обсяг відповідальності і відносно стабільні страхові суми.
Квотне
перестрахування широко використовується тоді, коли йдеться про страхування
цивільної відповідальності власників транспортних засобів, а також про
страхування автокаско. Цей вид договору застосовують у пропорційних
ретроцесіях.
Основним
недоліком квотного перестрахування є те, що за договором передаються всі
ризики — великі і малі. Коли б цедент мав змогу утримувати на своїй відповідальності
малі ризики, у нього була б можливість залишати за собою і певні частки
страхової премії. Наявність у квотних договорах лімітів відповідальності
перестраховика в деяких випадках змушує здійснювати додаткове перестрахування
на факультативній основі.
Коли
йдеться про квотний договір, страховик не має захисту від ефекту кумуляції
ризиків, пов'язаного з одним і тим самим страховим випадком. Тому квотні
договори нерідко доповнюються ексцедентни-ми з метою досягти спільної вигоди
цедента і перестраховика або лише для захисту цедента.
Ексцедентне
перестрахування — складніший вид пропорційного перестрахування. Такий вид
перестрахування використовується в тих випадках, коли застраховані ризики різні
за страховими сумами. Договір ексцедента суми передбачає передавання цедентом
обумовленої частини ризиків понад власне утримання. Отже, цедент несе відповідальність
за всіма ризиками у розмірі страхової суми, що менша або дорівнює власному
утриманню, а перестраховик — за всіма ризиками, де страхова сума перевищує
розмір власного утримання цедента.
Ексцедент
за договором — це величина, кратна власному утриманню цедента. Сума ексцедента
виражається в кілька разів збільшеним розміром власного утримання. Власне
утримання на певному рівні в ексцедентному перестрахуванні називають лінією
(часткою).
Місткість
ексцедентного договору складається із суми власного утримання цедента і
покриття перестраховика.
Наприклад,
якщо розмір власного утримання страхової компанії дорівнює 250 тис. ум. од.,
сума ексцедента (покриття перестраховика) — 300 тис. ум. од., тоді місткість
ексцедентного договору — 550 тис. ум. од.
Для
покриття всього ризику буває недостатньо одного ексцедентного договору, тому
крім договору першого ексцедента укладаються договори другого, третього і наступних
ексцедентів.
Наприклад,
існує договір ексцедента суми, який передбачає 10 ліній (часток), і другий
ексцедентний договір на 5 ліній (часток). Власне утримання цедента становить
20 тис. ум. од. Маємо три групи ризиків зі страховими сумами:
І—
15 тис. ум. од.;
II
— 200 тис. ум. од.;
IІІ — 350 тис.
ум. од.
За
групою І ризиків зі страховою сумою 15 тис. ум. од. передання на
перестрахування не відбувається. За групою II зі страховою сумою 200 тис. ум.
од. цедент лишає собі 20 тис. ум. од., 180 тис. ум. од. передає
перестраховикові (перестраховикам) згідно з договором першого ексцедента. За
групою ІІІ ризиків зі страховою сумою 350 тис. ум. од. першого ексцедента
недостатньо, у такому разі починає діяти другий ексцедентний договір.
Як бачимо з табл. 17.1, 2-го ексцедентного договору
також замало, тому цеденту потрібно шукати додаткове покриття на 30 тис. ум.
од. До переваг ексцедентного перестрахування можна віднести:
•
можливість компанії-цедента встановлювати ліміт власного утримання з
урахуванням свого фінансового становища;
•
цедент при старанному визначенні суми власного утримання залежно від
характеристик застрахованих об'єктів може досягти не тільки обмеження своєї
відповідальності, а й якісної зміни страхового портфеля.
Недолік
цього виду договору полягає в необхідності обробки кожного ризику — його
вивчення, визначення відповідної частки в ексцедентному договорі, групування
ризиків тощо. Тому витрати з обслуговування ексцедентних договорів значно
вищі, ніж з обслуговування квотних договорів. До недоліків ексцедентного
перестрахування, що стосуються переважно перестраховиків, можна віднести
потенційно
384

існуючу можливість передавання їм більш небезпечних
ризиків при диференційованому власному утриманні. Як правило, у квотних та
екс-цедентних договорах передбачається тантьєма.

Ексцедентне
перестрахування найчастіше застосовується у страхуванні від вогню, нещасних
випадків, а також у страхуванні життя.
Іноді
квотний договір та договір ексцедента суми використовуються комбіновано.
Квотно-ексцедентний договір передбачає встановлення ексцедента залежно від
визначеної частки (квоти) власного утримання. А понад рівень утримання
використовується ексцедент — ліміт відповідальності перестраховиків, що фіксується
в абсолютному вираженні.
Наприклад:
за квотним перестрахуванням передається 80 % зобов'язань, але не більш ніж 80
тис. ум. од. за одним об'єктом. Якщо після використання квотного договору є
надлишок, то він передається перестраховику згідно з договором ексцедента суми
за умови, що він не перевищить утримання цедента більш як у 20 раз. При
використанні двох видів договорів цедент зможе взяти зобов'язання до 500 тис.
ум. од., залишаючи на власне утримання всього 20 тис. ум. од.
Квотно-ексцедентний
договір використовують у тому разі, коли компанія розширює свій бізнес у новому
для неї виді страхування, тобто цедент може точно обчислити ефект збільшення
квотного утримання.
Зауважимо,
що всім договорам пропорційного перестрахування притаманна характерна особливість:
збитки та премії за оригінальними полісами розподіляються між цедентом і
перестраховиком у відповідній пропорції і прив'язані до страхової суми.
Сутність
непропорційного перестрахування полягає в тому, що відшкодування, яке надається
перестраховиком, визначається тільки розміром збитку і не залежить від
страхової суми, а тому немає пропорційного розподілу відповідальності за
окремим ризиком і оригінальною премією. Призначення непропорційного
перестрахування — гарантувати відповідальність страховика за прийнятими
ризиками щодо великого сукупного збитку за визначений період. Отже, у непропорційному
перестрахуванні цедент сам оплачує збитки до певного розміру, а перевищення
цього розміру оплачує перестраховик у межах ліміту відповідальності за
договором. Відповідальність за непропорційним договором установлюється в
абсолютній сумі (договір ексцедента збитку) чи у відсотках (договір ексцедента
збитковості). Ліміт відповідальності цедента називають першим збитком,
франшизою, пріоритетом. Відповідальність перестраховика— покриттям.
Непропорційне
перестрахування має такі характерні особливості:
•
страховик може захиститися від великих збитків, що впливають на його фінансові
результати;
•
перестраховик не бере участі у відшкодуванні дрібних збитків, які легко
покриваються страховиком;
385

• обсяг обліку бухгалтерських операцій зменшується,
оскільки враховуються лише окремі збитки або фінансові результати страхувань.
Але водночас зростає потреба в підготовчій роботі;

•
тантьєма в договорах цієї форми, як правило, не передбачається.
Непропорційне
перестрахування представлене договором ексцедента збитку та договором
ексцедента збитковості.
Згідно
з договором ексцедента збитку механізм перестрахування вступає в дію тоді, коли
остаточна сума збитку за застрахованим ризиком перевищує обумовлену в договорі
суму (пріоритет, франшизу) у разі настання страхового випадку.
Нехай,
наприклад, існує договір ексцедента збитку на 500 тис. ум. од. понад 200 тис.
ум. од. Збиток у 200 тис. ум. од. повністю покривається цедентом (він не
перевищує фіксованого пріоритету). Збиток у 400 тис. ум. од. розподіляється
так: цедент виплачує 200 тис. ум. од., перестраховик — 200 тис. ум. од. Але
збиток може перевищувати ліміти і цедента, і перестраховика. Скажімо, збиток
становить 800 тис. ум. од. Перестраховик виплачує 500 тис. ум. од. (понад 200
тис. од. власного утримання цедента). Цедент відшкодовує частку своєї участі у
збитку і додаткову суму, що перевищує ліміт покриття (якщо він не передбачив
іншого договору з тим чи іншим перестраховиком). Підсумовуємо:
200 + 100 = 300 тис. ум. од. (цедент);
500 тис. ум. од. (перестраховик).
Розглянемо,
як розподіляється відповідальність між цедентом і пе-;   рестраховиком згідно з
договором ексцедента збитку, скориставшись а   рис. 17.6.

Рис.
17.6. Розподіл відповідальності між цедентом і перестраховиком
за
договором ексцедента збитку:

386
Премія, що її призначено перестраховикам за
договором ексцеден-та збитку, частіше розраховується в певних відсотках
відносно річної суми брутто-премії за портфелем страхувань, що підлягає
захисту. Оскільки до початку дії договору може бути відома тільки сума очікуваної
премії, то спочатку сплачується повністю або частково визначена сума авансу -—
депозит премії з подальшими перерахунками. Результати договорів по закінченні
кожного року розглядаються, і проводяться переговори між сторонами стосовно
розмірів ставок премій або лімітів покриття на наступний строк. Договори
ексцедента збитку досить прибуткові для перестраховиків. Частіше вони укладаються
в результаті вірогідного прогнозування можливості настання дуже великих
збитків.
Збитки
можуть виникати внаслідок одного випадку або кумуляції ризиків. Тому
розрізняють два типи покриття:
1)
ризиковий ексцедент збитку —
WXL (working exess of loss — робочий
ексцедент збитку за окремим ризиком);
2)
катастрофічний ексцедент збитку —
CXL (catatroph exess of loss). Основою
договору ризикового ексцедента збитку є одиничний ризик. Договір в умовах
певного випадку (вибух, ризик від вогню) вико-ристовуєься стільки, скільки
існує окремих ризиків, що призводять до збитків, обсяг яких перевищує пріоритет
(франшизу).
У
таких видах страхування, як страхування цивільної відповідальності, не завжди
можна визначити сам ризик (якщо це вимоги третіх осіб), тому доцільно
використовувати покриття не за ризиком, а за цілим випадком. Скажімо, під час
стихійного лиха (землетрус, буря) вступають у дію більшість договорів
страхового портфеля, але жодний збиток не перевищує ліміту. Сукупність цих
збитків може пошкодити цеденту. У цій ситуації має сенс використати покриття за
випадком — катастрофічний ексцедент збитку.
В
основі катастрофічного ексцедента збитку лежить захист від кумуляції збитків в
разі настання одного випадку. Зрозуміло, що цей вид захисту потребує точного визначення
випадку. Тому в таких договорах враховується «погодинне» застереження, яке
обмежує час виявлення страхового випадку (у годинах, днях). Перестрахувальник
фіксує час початку страхового випадку.
Ризиковий
ексцедент збитку та катастрофічний ексцедент збитку можуть доповнювати один
одного. У цьому виді договору покриття поширюється на збитки за ризиком і за
випадком, де немає змоги запобігти кумуляції. Тому найчастіше це покриття
використовується при автотранспортному страхуванні або страхуванні цивільної
відповідальності.
До
цілком особливого, відокремленого виду договорів непропорційного
перестрахування можна віднести договір ексцедента збитковості (stop loss). Це договір перестрахування, який покриває не окремі ризики, а
збитковість за всім портфелем договорів, що має це-дент за даним видом
страхування.
387
Відмінність
договору ексцедента збитковості полягає в тому, що перестраховик бере участь у
відшкодуванні збитків лише у випадках, коли збитковість за певний строк
перевищує обумовлений договором перестрахування відсоток. Розмір збитковості,
понад який вступає в дію договір, установлюється так, щоб компанія-цедент не
мала можливості отримати прибуток з частки її відповідальності. Отже, мета договору
ексцедента збитковості — захист страховика (цедента) від додаткових або
великих втрат.
Наприклад,
діє договір ексцедента збитковості. Відповідальність перестраховика встановлена
на рівні 103 — 127 %. Збитковість за даний рік— 135 %. Отже, перестраховик
покриває тільки 24 % (127 - 103) від загальної збитковості, а цедент покриває
111 % збитковості: (103 + 8), де додаткові 8 % (135 - 127) становлять
перевищення верхнього ліміту відповідальності перестраховика (127 %).
Особливості,
які слід враховувати при укладанні договорів ексцедента збитковості:
•
повна довіра перестраховика щодо компанії-цедента, її стратегії в проведенні
страхування;
•
це форма покриття, що призначена для кореляції відхилень частотності від
норми. Отже, обов'язково мають існувати попередні форми перестрахуваня;
•
ліміт (пріоритет) страховика має бути на такому рівні, щоб компанія-цедент на
початок дії договору ексцедента збитковості вже несла понаднормативні збитки.
Договори
ексцедента збитковості використовуються в тих випадках, коли за окремими
видами страхування результати проходження договорів піддаються різким
коливанням або існує небезпека, що один чи кілька страхових випадків можуть
негативно вплинути на результати (градобиття, бурі).
Отже,
непропорційні договори перестрахування є досить мобільними, простими в обробці
та організації, але водночас і більш збитковими. Хоча пропорційні договори
виникли значно раніше, однак тенденція сьогодні така, що непропорційні
договори набувають більшої ваги, насамперед з розглянутих щойно причин. Цим
пояснюється зростання інтересу страховиків до непропорційних договорів.

17.4.
ОСОБЛИВОСТІ ПЕРЕСТРАХУВАННЯ РИЗИКІВ У НЕРЕЗИДЕНТІВ
Перестрахування
з огляду на притаманні йому особливості та специфіку не може бути обмеженим
рамками однієї держави. Бажання максимального розосередження ризиків, їх
неоднорідність та сумарний розмір припускають проведення перестраховувальних
операцій на міжнародному страховому ринку.
388

Для України, як і для всіх країн колишнього СРСР,
питання перестрахування ризиків у нерезидентів є особливо актуальним через незначну
місткість внутрішнього страхового ринку. На 01.04.97 сплачені статутні фонди
всіх страховиків України становили 77593,0 тис. грн., а сформовані страхові
резерви — 110779,0 тис. грн. Таким чином, розміщення на внутрішньому
страховому ринку особливо великих ризиків цілком практично неможливе.
Насамперед це стосується ризиків з добровільного майнового страхування,
страхування відповідальності та недержавного обов'язкового страхування.

При
укладанні договорів страхування, дія яких поширюється на територію іноземної
держави, багато страховиків уважають доцільним їх перестрахування в цій
державі, з додатковим зобов'язанням перест-раховика виступати в ролі аварійного
комісара або сюрвейєра у разі, коли страхові випадки трапились на території
його держави.
Проте
вступ до співстрахувальних відносин з нерезидентами заборонений законодавством
(згідно зі статтею 2 Закону «Про страхування» страхова діяльність здійснюється
виключно страховиками-резидентами України). Страховики використовують інститут
перестрахування для вирішення важливих питань.
Такі
ситуації виникають нерідко, наприклад при страхуванні вантажів. При цьому
страховик здійснює контроль за проходженням ризику на території своєї держави.
Що ж до перестраховика, то він здебільшого буває не професійний, а який
спеціалізується в тому виді страхування, що підлягає перестрахуванню. Взагалі,
це більш схоже не на перестрахування, а на співстрахування.
Перестрахування
ризиків за межами країни зумовлює відплив валюти у вигляді перестрахувальних
премій за кордон України, а також неможливість здійснення контролю за
діяльністю перестраховиків-нерезидентів з боку державних наглядових органів
України. Це, у свою чергу, вимагає від законотворців застосовувати особливі
вимоги до перестрахування ризиків у нерезидентів,
Зауважимо,
що в різний час уряди різних держав доклали зусиль щодо регулювання
перестраховувальних операцій, стримування перестрахування ризиків за кордоном.
Так, деякі з країн приймали рішення про заснування державних
перестраховувальних компаній. Перші такі компанії були засновані в Латинській
Америці — в Уругваї (1912 p.) та в Чилі (1920 p.). Ідеться
про Державні страхові банки. В Італії протягом 1913 — 1923 pp.
був установлений перехідний період, протягом якого страхові товариства повинні
були перестраховувати 40 % ризиків у Національному страховому інституті (National delle Assicurazioni).
У
Туреччині 1929 року було запроваджене державне перестрахування. Усі ризики
турецьких та закордонних страхових товариств підлягали обов'язковому
перестрахуванню у розмірі 75 % в державному акціонерному товаристві «La Reassurance Nationale S.A.Turguie».
389

В Ірані з 1937 p. встановлено
обов'язкове перестрахування 25 % всіх ризиків у державному страховому
товаристві «Іран». У 1946 p. у Франції була заснована «Центральна
перестраховувальна каса», до якої всі страхові товариства були зобов'язані
надавати 10 % всіх ризиків, що були прийняті у прямому порядку. У сімдесяті
роки урядами деяких держав були прийняті кроки з регламентації перестраховувальних
операцій, серед яких найбільш помітними були заснування «Азіатської
переетраховувальної корпорації». Згодом, у 1942 році у країнах Африки були
прийняті закони про обов'язкове передання 5 % всіх прямих страхувань державним
підрозділам. Ці заходи були підтримані Конференцією Об'єднаних Націй з Торгівлі
та Розвитку (ЮНКТАД).

Українські
законотворці пішли шляхом підвищення вимог з боку держави до іноземних
перестраховиків.
Перші
кроки з регулювання перестрахування ризиків були здійснені 24 квітня 1996 року
з затвердженням Кабінетом міністрів України Положення «Про здійснення операцій
з перестраховування». Згідно з цим Положенням укладання договорів
перестрахування за межами України з перестраховиками-нерезидентами дозволяється
тільки в разі, якщо:
1)
законодавством країни, в якій зареєстровано перестраховика-нерезидента,
передбачений державний нагляд за страховою (перестра-хувальною) діяльністю;
2)
перестраховик-нерезидент має безперервний досвід роботи у страхуванні
(перестрахуванні) не менш ніж 3 роки, котрі передують року, в якому
укладається договір перестрахування, що страховик (цедент, перестрахувальник)
може підтвердити відповідними бухгалтерськими звітами;
3)
перестраховик-нерезидент не порушував страхого законодавства країни його
місцезнаходження, і до нього не застосовувалися відповідні заходи з цього
приводу протягом останніх двох років.
При
укладанні договорів перестрахування за участю страхових посередників —
брокерів Ллойду страховики повинні вимагати у зазначених брокерів копії
відповідних свідоцтв про їхні повноваження.
Страховики
мають в установленому порядку повідомляти Комітет у справах нагляду за
страховою діяльністю про обсяги отриманих та сплачених перестраховикам
страхових платежів, якщо:
1)
укладаються (продовжуються) договори перестрахування з
пе-рестраховиками-нерезидентами, згідно з якими перестраховикам сплачується
частка страхових платежів, що перевищує 50 % суми надходжень зазначених
страхових платежів за цими договорами;
2)
частка страхових платежів, сплачених перестраховикам-нерези-дентам, перевищує у
попередньому звітному періоді 50 % частки страхових сум та страхових
відшкодувань, сплачених перестраховиками-нерезидентами за цей самий період.
390
Крім
зазначених вище вимог особливістю перестрахування ризиків у
перестраховиків-нерезидентів є оподаткування перестра-ховувальних премій. Так,
згідно із Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» суми
доходів нерезидентів, отриманих у вигляді страхових премій від перестрахування
ризиків на території України, оподатковуються за ставкою 15 % на відміну від
тих самих доходів резидентів, що оподатковуються за ставкою 3 %.
Зазначена
ситуація, в якій доходи нерезидентів у вигляді перестра-ховувальних премій
оподатковуються за більшою ставкою, ніж доходи резидентів, існує не тільки в
Україні, а наприклад, у Росії та Білорусії, а також у багатьох країнах далекого
заруб іжжя.
З
огляду нате, що в 1997 році в Україні з 63057 тис. грн. страхових платежів,
сплачених перестраховикам, 42484 тис. грн. (67,4 %) було сплачено нерезидентам,
указана норма закону є дуже актуальною. Досить велику питому вагу серед часток
страхових платежів, сплачених перестраховикам-нерезидентам у 1997 році,
належить обов'язковому страхуванню. Ідеться про відповідальність експлуатанта
повітряного судна за збитки, які можуть бути завдані ним при виконанні авіаційних
робіт, що становить 77,7 %; для водного транспорту — 92,4 %; вантажів та
багажу — 58,4 %.
Щодо
обов'язкового страхування відповідальності повітряного перевізника з
відшкодування збитків, заподіяних пасажирам, багажу, пошті, вантажу, частка
платежів, сплачених перестраховикам-нерезидентам у 1997 році, становила 92,6
%.
Остання
особливість, пов'язана з перестрахуванням ризиків у перестраховиків-нерезидентів,
полягає в проведенні розрахунків з ними.
Так,
згідно з Роз'ясненням Національного банку України № 276 від 26.07.1995 p.
«Щодо питань застосування іноземної валюти у страховій діяльності» для
здійснення розрахунків з перестраховиками-нере-зидентами за договорами
перестрахування страховики повинні надавати уповноваженим банкам такі
документи:
1.
Копію ліцензії перестраховика-нерезидента;
2.
Договір перестрахування або перестрахувальний сертифікат і підтвердження про
прийняття ризику до перестрахування.
Або
такі: договір перестрахування чи перестраху вальний сертифікат (поліс),
примірник страхового полісу і звіт перед партнером (бордеро) або інший документ
згідно з договором перестрахування, який оформляється страховиком.
Або
договір перестрахування чи перестрахувальний сертифікат (поліс) і
рахунок-фактуру (інвойс).
Отже,
перестрахування ризиків у перестраховиків-нерезидентів має свої особливості,
які треба враховувати сторонам договору перестрахування.
391

17.5.
СПІВСТРАХУВАННЯ ТА МЕХАНІЗМ ЙОГО ДІЇ
Один
і той самий об'єкт страхування може бути застрахований за одним договором
страхування і, за згодою страхувальника, кількома страховиками.
Співстрахування
— страхування, при якому два та більше страховиків беруть участь визначеними
частками у страхуванні одного й того самого ризику, видаючи спільні чи окремі
поліси, кожний на страхову суму у своїй частці.
При
цьому договір має містити умови, що визначають права і обов'язки кожного
страховика.
За
наявності угоди між співстрахувальниками та страхувальником один зі
співстраховиків може представляти всіх інших у взаємовідносинах із
страхувальником, залишаючись відповідальним перед ним лише у розмірі своєї
частки.
На
практиці страховик, котрий бере участь у страхуванні в меншій частці,
підпорядковується умовам, узгодженим страховиком, що має більшу частку. Однак
це не зобов'язує його, як прийнято у пропорційному перестрахуванні,
підпорядковуватися всім рішенням лідируючого страховика та сплачувати свою
частку у збитках на тій підставі, що інші страховики сплатили свої частки.
Якщо
страхувальник застрахував об'єкт не на повну суму, він розглядається як один
зі страховиків і несе відповідальність за недостра-хованою часткою. Інколи
страховики, які беруть участь у співстраху-ванні, вимагають, щоб страхувальник
сам виступав співстраховиком, тобто утримував на власній відповідальності
частину ризику.
Інколи
співстрахування розглядається як окремий випадок перестрахування, коли
одночасно кілька страховиків за взаємним узгодженням приймають чи передають на
страхування великі ризики.
І
це не є випадковим. Хоча з юридичного погляду співстрахування та страхування
різні, за своєю економічною сутністю вони дуже схожі. В обох випадках
здійснюється розподіл страхових внесків та страхових виплат, наявна співучасть
у преміях та страхових ризиках. В обох випадках відповідно координуються
страхові фонди різних страховиків (перестраховиків), які одночасно беруть
участь в одному й тому самому страхуванні.
Співстрахувальні
ознаки можна спостерігати на прикладі перест-рахувальних пулів (об'єднань,
фондів).
Пул
базується на концепції взаємності. Сутність його полягає в тому, що премія та
суми збитків за відповідними ризиками передаються в пул, який розподіляє
проходження операцій між членами пулу згідно з розміром премії, що її передано
до пулу.
Розрізняють
два типи пулів: пули страхування та пули перестрахування.
Зауважимо,
що багато з пулів не виправдали надій, оскільки середні."! результат
діяльності страхових компаній, що не були членами пулів, був вищий, ніж у членів
пулу.
392
Проте
створення пулів було доречним при страхуванні ризиків з потенційною
катастрофічною відповідальністю (наприклад, страхування атомних
електростанцій, авіаційних ризиків). Об'єднання страховиків до пулів
відбувається також за КАСКО суден, у разі страхування нафторизиків,
коштовностей тощо.
Раніше
в деяких країнах пули створювались для скорочення обсягу операцій з
перестрахування, що виходять за межі країни.
Об'єднання
страховиків до пулів виправдане також при проведенні небажаних з технічного
погляду страхових операцій або невеликих за вузькоспеціалізованих операцій
окремих страховиків, для яких важливо утримати спеціалістів у цій галузі,
також виправдує діяльність пулів. Мало місце створення регіональних
перестраховувальних пулів, мета яких була в міжнародному розподілу ризиків.
Учасники
пулу зобов'язані приймати всі зазначені в угоді ризики тільки в межах пулу.
Вони також повинні приймати частку у всіх ризиках, що передані до пулу, чи
колективно підписаних всіма його членами.
Нерідко
через пул здійснюється перестрахування ризиків. У такому разі договори
страхування спочатку укладаються окремими його учасниками, а надалі
передаються повністю в пул. Доля кожного члена пулу в перестрахуванні
визначається на підставі пропорційного розподілу. Частка, яку отримує кожний з
учасників пулу, визначається у вигляді фіксованого відсотка.
Пул,
створений на базі співстрахування, має принципові особливості. Він
відрізняється від перестрахового пулу тим, що в полісі, який видається
страхувальнику, зазначається перелік членів пулу, які беруть участь у
страхуванні певного ризику, і їхня частка в страховій сумі. У тому разі, коли в
пулах зі співстрахування беруть участь і професіональні перестраховики, які не
укладають прямих договорів страхування, їхня частка повинна бути погоджена і
підписана прямими страховиками, що беруть участь у конкретному пулі.
Кожний
із учасників пулу бере участь у ризиках, що покриваються пулом, на підставі
схеми пропорційного розподілу. Частка кожного члена пулу визначається у
відсотках від загальної місткості пулу під час його створення. Із зарубіжної
практики відомі також випадки визначення частки в абсолютних долях (наприклад
15 із 100 долей), а інколи і в фіксованих сумах. Для країн з високим рівнем
інфляції такий метод визначення пайової участі не зручний.
Кожний
з учасників пулу бере участь як у тих ризиках, які він сам прийняв і передав до
пулу, так і в усіх інших ризиках, які внесені до пулу іншими учасниками. Це дає
можливість кожному учаснику пулу збільшити кількість ризиків, що приймаються на
страхування, поліпшити структуру страхового портфеля, зменшити небезпеку
кумуляції ризиків.
Пул
може нормально функціонувати тільки тоді, коли він дотримується прийнятих
правил та обмежень і всі члени пулу використову-
393

ють ті самі умови та ставки премій, аби уникнути
будь-яких несанкціонованих переваг одного учасника над іншими.

Міжнародним
досвідом об'єднання страховиків відпрацьовані головні принципи їх організації.
Ці принципи відображені в угоді про пул та визначають такі умови:
•
форму об'єднання (обов'язкову чи добровільну, з укладанням юридичної особи чи
без отримання відповідного статусу);
•
форму прийняття чи розподілу відповідальності за страховим ризиком:
співстрахування чи перестрахування;
•
вид відповідальності учасників пулу перед страхувальниками:
часткова,
солідарна або субсидіарна;
•
порядок об'єднання страховиків у страховий пул: вільний, обмежений, з
урахуванням відповідних спеціальних критеріїв;
•
форму взаємовідносин між учасниками пулу та страхувальниками, що стосується
укладання договору страхування: будь-яким учасником пулу, тільки
учасником-андеррайтером чи лідером пулу;
•
установлення ліміту відповідальності пулу;
•
проведення спільної політики з перестрахування відповідальності, що перевищує
місткість пулу;
•
здійснення спільної політики інвестування страхових резервів;
•
проведення страхування на підставі загальних правил та тарифів.
Деякі
із зазначених умов включаються в угоду про страховий пул як безперечні принципи
його організації. До таких безперечних принципів належать, наприклад, умови
про проведення страхування за єдиними правилами та тарифами, умови здійснення
єдиної політики з перестрахування відповідальності, що перевищує місткість
пулу, ліміт його відповідальності.
Питання
про прийняття інших умов як основоположних принципів організації страхового
пулу може бути вирішене різними шляхами.
На
принципи організації страхового пулу впливають, насамперед, такі чинники:
•
цілі та завдання, які встановлені при його створенні;
•
специфіка ризиків, для страхування яких створюється пул;
•
правова та страхова нормативна база, що регламентує діяльність страхових пулів
у країні їх утворення;
•
особливості національної економіки та національного страхового ринку, що
коригують міжнародний досвід страхових пулів. Шляхом створення пулу вирішуються
такі завдання:
•
Заявляються умови для страхування ризиків, раніш невідомих і таких, точно
оцінити які дуже важко; таких, що трапляються рідко і не дають змоги в разі
максимального охоплення сформувати збалансований страховий портфель;
катастрофічних ризиків.
•
За рахунок об'єднання фінансових засобів окремих страховиків відповідно
збільшується місткість пулу, а також підвищуються можливості страховиків з
прийняття на страхування значних ризиків.
394
•
Підвищується надійність страхового захисту за рахунок збільшення гарантій
виконання страховиками своїх обов'язків з відшкодування збитків. При цьому
надійність страхового захисту, що гарантується пулом, залежить від того, на
основі якого договору будуються взаємовідносини між страховиками — учасниками
пулу та страхувальниками: співстрахування або перестрахування. І якщо пул є
співстра-хувальним, то на основі якої відповідальності: часткової, солідарної
або субсидіарної—діють учасники страхового пулу. Форми договорів та
відповідальності, на підставі яких будуються взаємовідносини учасників пулу,
визначаються угодою про пул.
Один
із головних принципів організації страхового пулу — це визначення ліміту його
відповідальності.
Ліміт
відповідальності пулу, чи максимальний обсяг зобов'язань за договором
страхування, що укладений від імені пулу, установлюється в угоді про пул як
сукупність максимальних обсягів відповідальності кожного учасника пулу. У свою
чергу, максимальний обсяг відповідальності кожного страховика за окремим
ризиком за договором страхування не може перевищувати 10 % статутного фонду та
сформованих страхових резервів страховика.
Місткість
страхового пулу безпосередньо впливає на актуальність вирішення питання про
перестраховування відповідальності, що перевищує зазначену місткість.
Перестрахувальні
пули бувають таких видів:
•
Пул ринку або ринковий пул.
Ринковий
пул є організаційною формою, яка об'єднує більшість компаній ринку для
прийняття великих чи дуже небезпечних, навіть катастрофічних ризиків.
Особливості пулу можуть бути корисними для покриття нових видів страхування
(наприклад, атомних ризиків).
•
Урядовий перестрахувальний пул.
У
деяких країнах з метою запобігання передання ризиків іноземним закордонним
перестраховикам урядами створюються центральні перестрахувальні компанії або
пули, у які всі страхові компанії, що здійснюють страхування в державі, повинні
передавати до перестрахування всі ризики або їх частину.
•
Андеррайтерські пули.
Невеликі
компанії, що мають бажання вийти на новий ринок чи почати проводити новий вид
страхування, не мають достатнього досвіду чи необхідної місткості. У такому
разі вони можуть об'єднуватись, утворюючи пули з компаніями, що мають більший
досвід, об'єднуючи андеррайтерські можливості для прийняття на страхування
конкурентоспроможних часток.
Україна
також іде шляхом створення перестрахувальних пулів. Нині вже існують ядерний
пул, авіаційний пул, пул зі страхування морських ризиків, до яких увійшли
найвідоміші українські страховики, що спеціалізуються у відповідних галузях.
395

ТЕСТ 17
Перестрахування
1.
Сума власного утримання страховика становить 50 тис. ум. од. Сума ексцедента —
200 тис. ум. од. Якою буде місткість договору?
1)
250 тис. ум. од.;
2)
150 тис. ум. од.;
3)
200 тис. ум.од.
2.
Що означає договір з 60 %-вою квотою?
1)
Цедент приймає 60 % кожного ризику;
2)
цедент приймає 40 % кожного ризику;
3)
перестраховик приймає 40 % кожного ризику;
4)
перестраховик приймає 60 % кожного ризику.
3.
Коли використовується 2-й договір ексг/едента суми?
1)
Використовується додатково до 1-го договору ексцедента суми;
2)
використовується для небезпечних ризиків;
3)
використовується як альтернатива до 1-го договору ексцедента суми;
4)
використовується в тому разі, коли 1-й договір ексцедента суми не може
задовольнити позовів.
4.
Основна перевага факультативного перестрахування:
1)
жодних переваг;
2)
висока ставка комісії перестрахування;
3)
увага, що приділяється окремим ризикам;
4)
легкість в управлінні.
5. Що
означає «погодинне» застереження?
1)
Час виявлення страхового випадку;
2)
час оплати перестраховиком претензій;
3)
час початку перестрахування.
6.
Які з наведених далі тверджень правильні? (Так; ні)
1)
Перестрахувальний пул діє як посередник, розподіляючи передані в
перестрахування ризики.
2)
Власне утримання в перестрахуванні — це частина ризику, яку утримує цедент
згідно зі своїми фінансовими можливостями.
3)
Ліміт покриття в перестрахуванні — це відповідальність цеден-та і
перестраховика за договором.
4)
Тантьєма — це винагорода перестрахувальникові від перестраховика за прибуток,
отриманий перестраховиком.
396
7. Коли цедент одержує найвшцу комісію перестрахування?
І)
За квотним договором;
2)
за договором ексцедента суми;
3)
за факультативно-облігаторним договором.
8.
Власне утримання цедента за договором ексцедента суми становить 20 тис. ум.
од. Ексцедентний договір складається з чотирьох часток (ліній). Клієнт має
намір укласти договір страхування на суму 200 тис. ум. од.
Який
розмір ризику може прийняти цедент?
1)
80 тис. ум. од.;
2)
100 тис. ум. од.;
3)
40 тис. ум. од.
9.
Чи правильне твердження, що сукупний ексцедент збитку — це той самий договір
ексцедента збитковості (stop
loss) за умови, що ліміти будуть виражені
в абсолютній сумі?
1)
Так;             2) Ні.
10.
У непропорційному перестрахуванні збитки, котрі більші за середню суму власного
утримання і{едента і вищі за верхню максимальну межу відповідальності
перестраховика, покриваються:
1)
перестраховиком;
2)
цедентом;
3)
перестраховиком і цедентом згідно з їхніми частками (поділяються між ними).

file_name: Частина_6.doc

alt: ЧАСТИНА VI. ПЕРЕСТРАХУВАННЯ

alt: Відмінність договору ексцедента збитковості полягає в тому, що перестраховик бере участь у відшкодуванні збитків лише у випадках, коли збитковість за певний строк перевищує обумовлений договором…

title: Частина_6