extracted_text:
Тема
урока: «Алюминий, его свойства  и применение»
Это не первый урок
по теме: «Металлы». Ранее по аналогичному плану изучались: щелочные,
щелочно-земельные металлы и железо. При формировании знаний о строении,
физических и химических свойствах алюминия, ребята  опирались на известные для
них понятия: физический смысл порядкового номера элемента, номера периода,
номера группы, состав металлической решетки и общие физические и химические
свойства металлов.
Цель урока:
«Познакомиться с физическими, химическими  свойствами и применением алюминия»,
т. е. познакомиться с тем чего еще не знают учащиеся.
Актуализация
знаний учащихся о строении атома, физических смыслах порядкового номера, номера
группы, номера периода на примере алюминия происходит путем самостоятельной
работы в тетради по построению электронной формулы атома алюминия, один из
учащихся выполнял данную работу на доске. При этом все учащиеся работают по
ПСХЭ. На основании полученных выводов прогнозировали физические и химические
свойства алюминия, демонстрируя умения анализировать и сравнивать, выявлять
общие закономерности.
Далее на основании
полученных выводов осуществлялся логический переход к формированию новых
знаний, путем выполнения демонстрационного лабораторного опыта и лабораторной
работы, по окончании которой самостоятельно каждым учеником формулировался
вывод, записывались уравнения реакций, Комментирование записей в тетради
способствует обобщению и систематизации знаний об алюминии, самостоятельному
формулированию вывода по теме урока.
Этап подведения
итогов – традиционный момент, но проводимый самостоятельно самими учащимися.
Учащиеся хорошо справились с обобщением, которое помогает закрепить, повторить
основные понятия для последующего воспроизведения их на уроке.  Контроль
осуществлялся путем проверки тестирования  учащихся.
Структура урока
подчинена триединой цели урока. В течение всего урока учащиеся  заняты
самостоятельной исследовательской работой, активной познавательной
деятельностью. Каждый последующий момент урока тесно связан с предыдущим и
является его продолжением.
Урок представляет
собой целостную систему.
Некоторые вопросы
темы урока «Алюминий, его свойства и применения» рассматривались  на
факультативе «Химия рядом» в 10 классе, при подготовке учащихся к ОГЭ и ЕГЭ, на
классном часе «Хакасия - мой край родной!» в 6 классе.

Тема урока:«Алюминий,
его свойства  и применение»
с мультимедийным
сопровождением.

Цель урока: формирование
системы знаний о строении, свойствах алюминия и его соединений.
Задачи:
Обучающие:
·
познакомить
учащихся с историей открытия, изучения свойств и  применении алюминия;
·
познакомить
учащихся со строением и свойствами алюминия и его соединений.
Развивающие:
·
развивать
умения обобщать, сравнивать, делать выводы о наличии взаимосвязей между
составом и свойствами веществ;
·
развивать
мотивацию изучения предмета при обращении к жизненному опыту школьников;
·
развивать
речь, творческие и интеллектуальные способности учащихся,
 самостоятельность.
Воспитательные:
·
развивать
познавательный интерес к предмету;
Тип урока – Урок изучения
нового материала.
 Методы обучения – эвристическая
беседа, решение проблемных ситуаций, взаимоконтроль, тестирование
 Оборудование и
реактивы:
учебник Рудзитис Г.Н.,Фельдман Ф.Г.. Химия. 9 класс М.,
 Дрофа, 2009, компьютер,
проектор, экран, образцы алюминия (проволока, фольга, гранулы), ПСХЭ, растворы
разбавленной соляной кислоты, концентрированной азотной кислоты, гидрооксида
натрия, стакан с водой, бенгальский огонь, спички. тестовые задания
 Ход урока
I.Мотивация и
целеполагание
Сегодня
познакомимся с хорошо известным вам металлом. Послушаем сообщение и сделаем
вывод, о каком металле идет речь.
Сообщение
ученика: Этот
элемент сразу после его открытия привлек химиков своей красотой и легкостью.
Внешне походит на серебро, примерно в три раза легче железа и меди. Он очень
пластичен: его можно прокатать в тонкую фольгу, сделать тончайшие украшения ,
 придать нужную форму.  Вот только прочность чистого металла невелика, но
в виде сплавов с другими металлами он заметно «крепчает». Уже созданы сплавы
данного элемента с прочностью в 10 раз выше, чем у стали.
Первоначально из-за несовершенного способа получения был необычайно дорог –
почти в 10 раз дороже золота. Первые украшения и изделия из него были доступны
только очень богатым людям.  Император Наполеон III заменил
серебряную посуду в своем дворце на более дорогую и редкостную, изготовленную
из данного металла. Так, не ведая того, французский император заглянул в
XX в., когда посуда из этого металла стала обычной в любом доме. В знак
признания выдающихся заслуг Д.И.Менделеева в Великобритании ему был преподнесен
подарок – весы, одна чаша которых была сделана из золота, а другая – из этого
химического элемента.
На балах знатные дамы во времена Наполеона III нередко щеголяли ювелирными
украшениями, изготовленными из этого элемента. Я думаю, вы догадались, что это
за элемент? (Алюминий)
Учитель: тема урока: «Алюминий,
его свойства и применение»(слайд 1).
Ознакомимся с
планом изучения металла алюминия (слайд 2)
II. Актуализация
знаний учащихся

Деятельность
  учителя

Деятельность
  учащихся

1.Устно: на
  основе положения алюминия в ПСХЭ дать характеристику алюминия.

Слайд № 3
Устный ответ по
  плану характеристики элемента (приложение 1)

2.Начертить
  строение атома алюминия и его электронный паспорт (все учащиеся выполняют в
  тетрадях)

Один учащийся
  работает у доски (сверяем ответы)

3.Какова высшая
  степень окисления у алюминия в соединениях?

Отвечают с места
+3

4.Проблемная
  ситуация (слайд № 4)
На основании
  положения алюминия в ПСХЭ сравнить, у какого из металлов более выражены
  металлические свойства в периоде? У магния (Mg) и алюминия (Al ), у кремния (Si) и алюминия ( Al )
Какой вывод?
  Запишите в тетраде
Mg  ˂  Al  ˃ Si

Отвечают с
  места.
Алюминий более
  активный, чем кремний, но менее активный, чем магний

Учащиеся
  записывают в тетрадях

Слайд № 5
1.Перечислить
  физические свойства металлов.
Дополните
  физические свойства следующими const:
Легкий ( ρ=
  2,7 г/см3)
Легкоплавкий
  сплав –tплав 6000С

По
  электропроводности уступает только серебру (Ag ) и меди (Cu  )

Учащиеся с места
  записывают в тетрадях:
- металлический
  блеск,
- пластичность (фольга)
-
  теплопроводность (связь с профессией)
-
  электропроводность
- ковкость

Слайд № 6
Почему алюминий
  не вступает в реакции с кислородом воздуха и с водой даже при нагревании?

Ответ учащегося:
  потому, что он покрыт прочной тонкой пленкой оксида алюминия.
 tплав 20500С
  - тугоплавка

2.Химические
  свойства алюминия (слайд № 7)
Взаимодействие
  алюминия с простыми веществами.
Посмотрите,
  какое место алюминий занимает в ряду напряжения металлов?

Ответ учащегося:
  в ряду напряжения металлов Al помещен за самыми активными металлами –
  это металл средней активности.

Демонстрация
  опыта.
  Горение бенгальского огня на воздухе. Назовите правила безопасности при
  обращении с бенгальским огнем.
Наряду с другими
  образующимися веществами, мы можем увидеть вещество белого цвета. Это и есть
  оксид алюминия Al2+3O3−2.
Запишем в
  тетради уравнение реакции взаимодействия алюминия с простыми веществами
4Al0
  + 3O20 → 2Al2+3O3−2

    реакция соединения.,окислительно-восстановительная.

2Al0 + 3I20 → 2Al+3I3−2.
реакция
  соединения.,окислительно-восстановительная
 2Al0 + 3Br20 → 2Al+3Br3−2
реакция
  соединения.,окислительно-восстановительная
2Al0 + 3S0 → Al2+3S3−2 (сульфид Al)
реакция
  соединения.,окислительно-восстановительная

Ответ учащегося:
- Нельзя держать
  огонь около бумаги, горючих и воспламеняющихся веществ,
- Нельзя
  направлять огонь на себя и своего товарища, нужно держать его  на расстоянии.

видеофрагмент

видеофрагмен

видеофрагмент

Учащиеся сверяют
  свои записи со слайдом № 7

Взаимодействие
  алюминия со сложными веществами (слайд № 8)
Будет ли
  алюминий реагировать с растворами кислот, исходя из его положения в
  электрохимическом ряду напряжения металлов?
Взаимодействия
  алюминия с раствором соляной кислоты.

Ответы учащихся:
Да, будет, т.к. он расположен в ряду напряжения
  металлов до водорода и будет вытеснять его из растворов кислот и воды(в
  чистом виде)
видеофрагмент

2Al0 + 6H+Cl− → 2Al+3Cl3− + 3H20 ↑ р-я
  зам., ок-восст.
Назвать тип
  реакции. Давайте проверим, как ведет себя алюминий с концентрированной
  азотной кислотой при н.у он пассивируется, делается пассивным.
Сделайте вывод о
  реакциях алюминия с разбавленной соляной кислотой и концентрированной

Ответ:
Это реакция замещения, она
  окислительно-восстановительная

Демонстрация
  опыта. Взаимодействие алюминия с солями меди. Обращаемся к электрохимическому
  ряду напряжения металлов:
Вытеснит ли
  алюминий из растворов солей металлы, расположенные в ряду напряжения металлов
  до него?

Al0 +
  Fe2+SO42−  ≠ Реакция не идет

Вытеснит
  алюминий из растворов солей металлы, расположенные в  ряду напряжения
  металлов за ним?
Проведение
  опыта: помешаем кусочек алюминия в раствор сульфата меди.
2Al0
  + 3Cu2+SO42−  → Al23+(SO4)32−
  + 3Cu0
 реакция зам.,
  ок-восст.
Будет ли
  алюминий взаимодействовать с гидрооксидом натрия  при
2Al0 + 2NaOH+1 + 2H2O+1 → t    2NaAl+3O2 + 3H20 Соед.,ок-восст.

Вывод: таким образом,
  вы видим, что алюминий реагирует и с кислотами и с основаниями,
  следовательно, он проявляет амфотерные (двойственные связи)
Слайды 9-10
Природные
  соединения алюминия.
Какие природные
  соединения алюминия, вы знаете?
 Слайды
  11-12
Производство
  алюминия
Рассказ учителя
Слайды 13
НРК
  «Производство алюминия в Хакасии
Слайды 14
Применение
  алюминия

Ответ:
Нет, потому что алюминий менее активен, чем железо

Да. Потому что он более активен, чем медь.

Записывают
  уравнение реакции

Да, потому что
  он амфотерен, т.е. проявляет двойственные свойства

видеофрагмент

Учащиеся записывают уравнение реакции и вывод

Ответы учащихся:
- корунд;
- боксит;
- каолинит;
- нефелин и другие природные минералы
Учащиеся
  записывают  основные тезисы

Сообщение учащегося
(Приложение 4)

III. Обобщение
материала (слайд № 15)
IV. Закрепление
материала (3 мин)
Вам предлагается
тест из 5-ти вопросов в 2-х вариантах. (Приложение 2,3). Подчеркните правильные
ответы. Оценивается тест по 5-ти бальной системе. После окончания работы над
тестом поменяйтесь вариантами теста, проверьте знания,  сидящего рядом и
поставьте оценки. Варианты ответов записаны на доске. Работы передайте на
первые парты.
V.Подведение итогов
.
Как вы считаете,
удалось ли нам достичь цели урока?
VI.Домашнее задание
(1-2 мин)
§ 42.  Пользуясь
дополнительной литературой и электронными ресурсами, составьте презентацию на
СД или на бумаге по следующим вопросам:

История открытия
     алюминия
Применение
     алюминия, связь с моей профессией
Влияние
     соединений алюминия на организм человека

Литература.
1.      Аликберова Л.Ю. Занимательная
химия. – М.: АСТ-ПРЕСС, 2003 г.
2.      Аранская О.С.,
Бурак Н.В. Проектная
деятельность школьников в процессе обучения химии. – М.: Вентана-Граф, 2007 г.
3.      Врублевский А.И. Тесты по
химии. – Минск: Юнипресс, 2010 г.
4.      Горбунцова С.В. Тесты по
основным разделам школьного курса. 8-9 класс. – М.: Вако,
2006 г.
5.      Корощенко
А.С. ЕГЭ:
шаг за шагом. – М.: Дрофа, 2011 г.
6.      Кузнецова Н.Е.,
Шаталов М.А. Обучение
химии на основе межпредметной интеграции. М.: Вентана-Граф, 2007 г.
7.
Курганский
А.М. Внеклассная
работа по химии.: ООО «5 за знания»,                                           8.Литвинова
С.А.,Манкевич Н.В. Весь школьный курс в таблицах.-Минск:Букмастер:
Кузьма,2013.-7-е изд.- 384
с
9.Махова Л.В. Минутки школьного урока. – Сыктывкар: КРИП и ПК РНО, 1993 г.
10.Радецкий А.М. Дидактические материалы. Химия. 8-9 классы. – М.:
Просвещение, 2009 г.
11.Рудзитис Г.Е., Фельдман Ф.Г. Химия. Учебник для 9 класса общеобразовательных
школ. М.: Просвещение, 2013 г. -125
с

Приложение
№ 1
План
характеристики элемента.

Название,
     химический символ и относительная атомная масса элемента.
Атомный
     номер.

     3. Положение
элемента в периодической системе химических элементов.
     4. Строение
атомов химического элемента:
          а) заряд
ядра атома;
          б) число
протонов;
          в) число
нейтронов;
          д) схема
строения электронной оболочки атомов;
      5. К какому
классу относится элемент по свойствам атома.
      6. Возможные
степени окисления для атомов данного элемента:
          а)
высшая степень окисления;
          б)
минимальная степень окисления;
          в) в
какой роли (окислителя или восстановителя) элемент может

выступать в окислительно-восстановительных реакциях.

Приложение
№ 2
Тестовое
задание
Вариант
1
Время
выполнения и взаимопроверка составляет 4 минуты
Критерии
оценок:   5 заданий – оценка «5»

4 задания – оценка «4»

3 задания – оценка «3»
Ответ
обвести кружочком. Возможен только один ответ.

У атома  алюминия
     на внешнем энергетическом уровне

5е, 6е, 1е, 3е

Металл
     алюминий имеет следующий цвет:

а)
серый
б)
белый
в)
серебристо-белый
г)
желтый

Какие
     свойства проявляет алюминий в реакциях с кислотами (разб) и щелочами:

а)
основные
б)
кислотные
в)
окислительные
г)
амфотерные

В вашей
     профессии алюминий ценится за высокую:

а)
температуру плавления
б)
электропроводность
в)
теплопроводность
г)
твердость

При
     нормальных условиях алюминий не реагирует:

а)
с кислородом
б)
с концентрированной азотной кислотой
в)
с соляной кислотой
г)
с щелочами

Приложение
№ 3
Тестовое
задание
Вариант
2
Время
выполнения и взаимопроверка составляет 4 минуты
Критерии
оценок:   5 заданий – оценка «5»

4 задания – оценка «4»

3 задания – оценка «3»
Ответ
обвести кружочком. Возможен только один ответ.
1.
Указать
свойство алюминия, используемое в вашей профессии для упаковки продуктов
питания, при прокатывании его в алюминиевую фольгу
а)
теплопроводность
б)
пластичность
в)
металлический блеск

г) непрозрачность
2.
Чему
равна степень окисления алюминия в соединениях:
а)
+3
б)
+1
в)
+5
г)
+2
3.
При
обычных условиях поверхность алюминия покрыта:
а)
оксидной пленкой
б)
краской
в)
кислотой
г)
полимером
4.
Электропроводность
алюминия используется при изготовлении:
а)
электрических проводов
б)
посуды и столовых приборов
в)
зеркал
г)
мебели
5.
Из-за
применения в какой отрасли промышленности алюминий называют «крылатый металл»?:
а)
машиностроительной
б)
пищевой
в)
самолетостроительной
г)
судостроительной

 Приложение № 4

Производство
алюминия в Хакасии.

Хакасский
алюминиевый завод, запущенный в декабре 2006 года, был построен компанией РУСАЛ
за два с половиной года. Сегодня ХАЗ – лучшее предприятие алюминиевой отрасли
по технической оснащенности. Алюминий на ХАЗе получают на мощных российских
электролизерах РА – 300 – одних из самых эффективных в мире .Газоочистные
установки нового завода обеспечивают самые высокие показатели по очистке
электролизных газов. Еще одно новшество на ХАЗе – автоматизированная система
управления процессом электролиза, позволяющая в режиме реального времени
наблюдать за технологическим процессом. Для РУСАЛа строительство нового
алюминиевого завода  - это еще и первый  большой проект, выполненный от начала
до конца собственными силами и по собственной технологии, разработанной в компании.
Выйдя на проектную мощность, ХАЗ будет выпускать300 тысяч тонн первичного
алюминия. Хакасский алюминиевый и Саянский алюминиевый заводы располагаются по
соседству и вместе составляют единый производственный комплекс.

file_name: Урок Al.docx

alt: Деятельность учителяДеятельность учащихся 1

alt: Al 0 + 3 S 0 → Al 2 +3 S 3 −2 (сульфид

alt: Литература. 1. Аликберова

alt: Приложение № 2 Тестовое задание

alt: Приложение № 3 Тестовое задание

alt: Приложение № 4 Производство алюминия в


extracted_text:
Роль семейных традиций

1. Семейные традиции очень важны для
становления настоящей Семьи.
2. Они важны для ощущения ребенком
себя как представителя Фамилии, для формирования у него чувства защищенности,
уверенности.
3. Не важно, что именно станет
семейной традицией — «Первый снеговик года», празднование прихода весны или
совместные воскресные ужины… Важно, что это все создает дружественную атмосферу
уюта, стабильности и взаимоподдержки в семье.
4. Ещё одна из значительных
составляющих семейных традиций и обычаев — это то, что ребенок становится
полноценным их участником и выполняет определенную роль. Это может быть
обязанность расставлять посуду перед обедом, или готовить пригласительные перед
организованной праздником-поездкой на природу. Главное, что при этом даже самый
маленький член семьи чувствует себя значимым. Почему бы не ввести в привычку, к
примеру, семейные ежевечерние чтения перед сном, а один раз в неделю —
обсуждение прочитанного? Так каждый из членов семьи сможет лучше узнать друг
друга, научиться понимать мысли родных, в задушевных беседах становиться ближе
и роднее. А если личностное становление происходит в семье, будьте уверены, у
вас не будет проблем с пониманием собственного ребенка и тогда, когда он
вырастет.
Важно:
- чтобы семейные
традиции устанавливались естественно, a не под давлением одного из супругов.
- чтобы с
семейными традициями были согласны оба и обоим они приносили радость и чувство
защищенности.
- чтобы семейные
традиции поддерживались годами, не разрушаясь от минутных настроений и
состояний.

file_name: Роль семейных традиций.docx

alt: Роль семейных традиций 1.

title: Памятка "Роль семейных традиций"


extracted_text:
Муниципальное
дошкольное образовательное автономное учреждение
«Детский
сад №174»

КОНСПЕКТ
ПРОВЕДЕНИЯ РОДИТЕЛЬСКОГО СОБРАНИЯ
тЕМА: «Быть здоровым здорово!»

Выполнила:

 Ефимова
  Ирина
 Викторовна

г.
Оренбург, 2023 год.

Форма проведения: деловая игра.
Цель: систематизация
знаний родителей об оздоровлении детей дошкольного возраста, и
пропаганда здорового образа жизни в семье.
Задачи:
-
повысить уровень знаний родителей в области формирования, сохранения и
укрепления здоровья детей;
-
формировать у родителей мотивации к здоровому образу жизни,
ответственности за свое здоровье и здоровье своих детей;
-
расширять знания родителей с учетом современных требований и
социальных изменений по формированию основ здорового образа жизни.
-
совершенствовать формы взаимодействия детей, родителей и педагогов.
-
развивать творческий потенциал родителей.
Ожидаемые результаты:
-Привлечение
к вопросам здорового образа жизни;
-активизация
знаний детей и родителей о здоровом образе жизни;
-
формирование желания и стремления вести здоровый образ жизни
-
формирование осознанного отношения к соблюдению культурно-гигиенических
требований и здоровьесберегающего поведения в повседневной жизни
Материалы и оборудование:
·
приглашения на
родительское собрание
·
цитаты, высказывания о
здоровье (для оформления группы)
·
презентация
«Составляющие здоровья»
·
ноутбук,
мультимедийная установка
·
литература по теме
·
карандаши разной
толщины, прищепки, грецкие орехи, дорожки здоровья, фонотека песен, связанных с
продуктами питания.
·
шапочки, костюмы для инсценировки

·
фото родителей «Нам
болезни не страшны с физкультурой мы дружны» (для оформления газеты)
·
родители и дети в
спортивной форме.
План проведения:
1.
Актуальность темы здорового образа
жизни (воспитатель группы)
2.
 «Веселая разминка»
3.
Сценка в исполнении детей «Советы
Айболита»
4.
Подвижные игры, профилактические
упражнения.
5.
Музыкальная пауза.
6.
Презентация фотогазеты «Нам
болезни не страшны с физкультурой мы дружны» (родители воспитанников)
7.
Заключительное слово,
обмен мнениями, вопросы по теме собрания.
Предварительная работа:
1.      Разучивание пословиц, поговорок с
детьми о здоровье, спорте.
2.       Придумывание загадок  о здоровье
с детьми, их аудиозапись.
3.      Подготовка спортивного и
оздоровительного инвентаря для показа родителям.
4.      Консультирование родителей по
вопросу подбора фотографий с семейного спортивного праздника, или спортивной
секции.
•        фотовыставка «В стране здоровья»,
Фотографии детей из жизни детского сада и семейных альбомов;
•        материалы на стенде: «Параметры
развития физических качеств старших дошкольников»;
•        буклеты на тему «Приучаем с
детства к здоровой пище»,
•        папка-передвижка
«Правильная осанка – это здоровье на долгие годы», «Фиточай – залог здоровья»
•
консультация для родителей «Русские народные подвижные игры для детей»
Ход собрания:
1.      Актуальность
темы здорового образа жизни.
Здоровье
— это состояние полного физического, психического и социального благополучия, а
не просто отсутствие болезней или физических дефектов (согласно формулировке
ВОЗ) (слайд №1).
Актуальность
темы здорового образа жизни последние годы заметно возросла. Забота о здоровье
ребенка стала занимать во всем мире приоритетные позиции. Это и понятно,
поскольку любой стране нужны личности не только творческие, гармонично
развитые, активные, но и в первую очередь здоровые. Усилия работников ДОУ
сегодня как никогда направлены на оздоровление ребенка-дошкольника,
культивирование здорового образа жизни. Мы педагоги понимаем, что может сделать
для здоровья дошкольника много полезного, но не без участия родителей. Сегодня
важно нам, взрослым, формировать и поддерживать интерес к оздоровлению, как
самих себя, так и детей.
А
что же особенно важно для поддержания, улучшения здоровья?
(слайд №2)
¨воспитание
с раннего детства здоровых привычек и навыков
¨двигательная
активность:физические упражнения с учетом возрастных и
физиологических особенностей
¨отказ
от вредных привычек
¨безопасная
среда, знание о влиянии окружающих предметов на здоровье
¨питание:умеренное,
соответствующее физиологических потребностям конкретного человека
¨гигиена
организма
¨закаливание
¨сбалансированный
режим дня
¨психоэмоциональное
самочувствие
¨сбалансированный
режим дня.
Поэтому
нашу встречу сегодня мы предлагаем провести с вами в форме деловой игры.  А
начать нашу деловую игру я предлагаю с разминки.
2.
«Весёлая разминка» (слайд №3)
Проводится
разминка «Зверобика». Автор текста (слов): Хайт А. Композитор (музыка): Савельев
Б.
 Родители
и дети становятся в круг и все вместе выполняют под текст движения.
Уселась
кошка на окошко (Выполняем имитацию мытья ушей кошкой)
 И
стала лапкой уши мыть.
 Раз,
два, три. Ну- ка, повтори!
 Раз,
два, три. Ну- ка, повтори!
 Три,
четыре, пять. Повтори опять!
 Очень
хорошо             (хлопаем в ладоши)
 Змея
ползет лесной тропою, (выполняем имитацию движения змеи левой рукой вперед)
 Как
лента, по земле скользит (выполняем имитацию движения змеи правой рукой вперед)
 А
мы движение такое (выполняем имитацию движения змеи левой рукой вперед)
 Рукою
можем вам изобразить (выполняем имитацию движения змеи левой рукой вперед)
 Раз,
два, три. Ну- ка, повтори! (выполняем имитацию движения змеи правой рукой в
сторону)
Три,
четыре, пять. Повтори опять!
Повтори
опять!
Очень
хорошо (хлопаем в ладоши)
Мартышка
к нам спустилась с ветки (прыжки на месте, руками изображаем передвижение по
лиане
Мартышку
нужно уважать,
 Ведь
обезьяны наши предки,
 А
предкам, детки, нужно подражать
 Раз,
два, три. Ну- ка, повтори!
Три,
четыре, пять. Повтори опять!
 Очень
хорошо (Хлопаем в ладоши)
 Живет
на свете очень много (выполняем дыхательные упражнения)
 Мартышек,
кошек, птиц и змей.
 Но
человек - ты друг природы,
 И
должен знать повадки всех зверей.
 Раз,
два, три. Ну- ка, повтори! (моем ушки как кошка)
 Раз,
два, три. Ну- ка, повтори! (изображаем движение руки змеей)
Три,
четыре, пять. Повтори опять! (Прыгаем как мартышки)
 Повтори
опять! (хлопаем в ладоши).
3.
Следующая составная часть нашего здоровья, это забота о своем здоровье (слайд
№2)
Я
предлагаю вашему вниманию сценку в исполнении ваших детей «Советы доктора
Айболита»
Действующие
лица: доктор Айболит, медведь, заяц, собака, лиса, петух, волк.
 Доктор
Айболит:
Здравствуй,
Миша,
Что
не весел?
Что
так низко нос повесил?
Опечалился
чему?
Медведь:
Я
конфеты скушал тьму.
Позабыл
почистить зубы.
Вот
теперь я слёзы лью.
Что
мне делать не пойму?
Доктор
Айболит:
Не
печалься, не тужи.
Всё
в твоих руках, держи. (Даёт зубную пасту и щётку.)
Чисти
зубы по утрам
И,
конечно, вечерам.
И
забудешь навсегда
Про
зубную боль тогда.
Доктор
Айболит: ( Обращаясь к зайцу)
А
ты, заяц, не пойму!
Почему
очки на лбу?
Или
зрение ослабло?
Или
модно это стало?
Заяц:
Я
писал в тетради носом,
Книжки
в темноте читал,
Телевизор
свой любимый
Никогда
не выключал.
А
теперь я даже маму
Вижу
только из очков.
Доктор
Айболит:
Это
дело поправимо.
Только
ты не забывай,
Что
гимнастика для глаз
Слепоту
излечит враз.
Собака:
Ой,
животик мой болит.
Помоги
мне, Айболит!
Доктор
Айболит:
Вот
тебе лекарство, друг.
Только
ты уж не забудь
Руки
с мылом вымыть.
Все
микробы пропадут
И
бактерии уйдут
Доктор
Айболит: (к Лисе)
Ну,
голубушка, Лиса,
Признавайся,
как дела?
Лиса:
Голова
болит немножко,
Спать
охота. Этой ночью,
Телевизор
допоздна
Мы
смотрели, как всегда.
Доктор
Айболит:
Ты,
Лиса, ещё мала
И
поэтому должна
Много
спать и высыпаться.
А
чтобы в садик не проспать,
Ты
ложись пораньше спать.
Петух:
Доктор,
дайте мне лекарство
Горб
свой вылечить…
Доктор
Айболит:
Напрасно.
Здесь
лекарство ни к чему.
А
чтобы выпрямить осанку,
Сделай
правильной зарядку.
Спинку
ровненько держи,
Не
сутулься, не кривись
(Волк
хрипит)
Доктор
Айболит:
Та-а-ак!
Всё ясно, всё понятно.
Ты
без шапки и без куртки
Ел
мороженое. Сутки
Ты
на улице гулял,
Громким
голосом кричал.
Вот
поэтому охрип.
У
тебя, наверно, грипп?
Все
хором:
Вмиг
положим мы больного.
Скорая
помощь наготове!
Айболит:
Чтобы
нам не болеть
И
не простужаться,
Нужно
спортом заниматься!
Приучай
себя к порядку —
Делай
каждый день зарядку.
4.
Очень важным для нашего здоровья является занятия спортом,
особенно любимые всеми детьми подвижные игры.
Предлагаем,
вам разделится на 3 команды, взрослый со своим  ребенком становится в колонны.
 Подвижная
игра «Гусеница». Ребенок со взрослым берутся за руки и бегут к модулю,
обегают его и возвращаются к команде. Затем вторая пара присоединяется к ним, и
уже вчетвером бегут на следующий этап эстафеты. Игра продолжается, пока команда
полностью не пробежит все этапы.
Эстафета
«Пингвины» - участники  стоят  друг за другом, мяч зажат  между
ног. Задача - быстро дойти до стойки, не потеряв  мяч. Соревнуются две команды
дети и родители.
Большую
роль для нашего здоровья оказывают упражнения по профилактике плоскостопия,
выполняя все упражнения наглядно: (предлагаю всем встать в 2 круга, внутренний
круг дети, внешний круг взрослые).
Упражнения
проводятся в три этапа:
1
этап
- упражнения без предметов. Например: повороты стоп вправо, влево, как карасики
«В парке есть глубокий пруд, караси в пруду живут.  Чтобы  рыбок нам догнать,
нужно хвостиком махать».
2
этап
– упражнения с предметами. Захватывание пальцами ног мелких предметов,
удерживание и выбрасывание их (камушки, прутья, шарики).
3
этап
– движения по ребристым дорожкам, наклонным доскам, гимнастической стенке и
т.д.
Зрительная
гимнастика. Особенно важным в наше время является сохранение зрения, поэтому
работу нужно начинать с раннего возраста. Предлагаем вам выполнить упражнение.

5.
Следующая  составная часть нашего здоровья это питание.
Очень много мы знаем о полезном питании, в вредных для нашего здоровья
продуктах, каждая семья принимает решение по питанию, хотим вам напомнить
полезные продукты. Командный конкурс, нам нужно разделится на 2 команды.
Придумайте название команды, связанное с полезным продуктом. Звучит музыка, вы
угадываете песню, где идёт речь о продуктах питания и еде и можете командой
подпевать.
Давайте
попробуем вместе отгадать 1 мелодию
•        Как
на Ванины именины испекли мы каравай…
1.      Антошка,
Антошка – пойдём копать картошку…
2.      Калинка
– малинка…
3.      Эх,
яблочко, да на тарелочке...
4.      Чунга
чанга.Ешь кокосы жуй бананы…
5.      Пейте
дети молоко, будете здоровы…
А
вы знаете, какие продукты и блюда, запрещенные в д/ саду?
1.      майонез;
кетчуп;
2.      блинчики
с мясом;
3.      яичница-глазунья;
4.      торты,
пирожное;
5.      макароны
по -  флотски;
6.      кофе
натуральный;
7.      консервированная
продукция с уксусной кислоты;
8.      газированные
напитки.
6.      Презентация
фотогазеты «Нам болезни не страшны с физкультурой мы дружны» (родители
воспитанников)
Заключительное
слово.
Уважаемые
родители, наша встреча подошла к концу, сегодня мы делились с вами
разнообразными советами для сохранения и укрепления здоровья наших детей. Я
могу с уверенностью сказать, что все они оказывают положительное воздействие на
здоровье. Древняя восточная мудрость гласит «Человек в молодости тратит
здоровье на то, чтобы заработать деньги, а в старости тратит деньги на то,
чтобы выкупить здоровье. Но никому это пока не удавалось». Так давайте тратить
наше время на то, чтобы воспитать ребенка здоровым — с самого детства научить
его вести здоровый образ жизни. Спасибо всем большое!

file_name: родительское собрание Быть здоровым здорово.docx

alt: Форма проведения: деловая игра

alt: Музыкальная пауза. 2.

alt: Петух: Доктор, дайте мне лекарство

alt: Делай каждый день зарядку. 4

intro: Форма проведения совместного собрания для родителей и детей  - деловая игра. Конспект разработан для старшего дошкольного возраста. представлены цель, задачи, план проведения собрания. предварительная работа, ход собрания.

воспитательная работа

group: Дисциплины

title: родительское собрание "Быть здоровым здорово"


extracted_text:
Воспитание школьника через развитие интереса к
предмету физика
МАОУ Гимназия №11 « Гармония»  г. Новосибирск
АНОТАЦИЯ
В статье рассматривается, как воспитать у ребят
интерес и любознательность при изучении физики, так как эти два качества лежат
в основе тяги человека к знаниям.

В свете современных требований к
выпускнику, образование, ориентированное только на получение знаний устарела.
Система образования должна формировать такие качества, как инициативность,
мобильность, инновационность, гибкость   и динамизм.
Учителя физики совершенствуют методику,
внедряют идеи проблемного обучения, оснащают кабинет новой техникой,
интерактивными средствами, однако нельзя не заметить, что некоторые учащиеся занимаются
физикой без интереса. Поэтому основная цель, стоящая передо мной воспитать у
ребят интерес и любознательность, так как они лежат в основе тяги человека
вообще к знаниям.
Снижение интереса к физике способствовали
следующие факторы:
1.
Если
в 7, 8 классах преобладает материал связанный с окружающей жизнью и практикой,
то в старших классах материал более отвлечен от жизненных реалий. Много формул,
выводов, более сложный теоретический материал.
2.
Большую
роль играет и организация урока. Если урок идет по образцу: учитель – излагает,
а ученик заучивает          готовые знания, в конце опрос, то это приводит к
равнодушию и боязни предмета и не дает никакого педагогического эффекта
3.
Личность
учителя. Если учитель не влюблен в свой предмет, или им тяготиться, то он
никогда не сможет привить своим ученикам любви к предмету.
Как
же я выхожу из этой ситуации. Предмет-физика, уже сам по себе интересен и таит
в себе много захватывающего. Практически все, что нас окружают: техника, быт,
звук, музыка, спорт связано с законами физики. И конечно в первую очередь я
обращаюсь к самим ученикам.
Они приносят на урок новшества науки из журналов,
интернета, газет, телепередач. Пять минут практически каждого урока я отвожу на
сообщение учащихся. После этого идет обсуждение услышанного, иногда споры
продолжаются и после уроков, а у некоторых ребят этот вопрос вызывает такой
интерес, что появляется научно-практическая работа.
Познавательный интерес, только тогда будет
иметь прочную основу для своего развития, когда связь между содержанием
учебного материала и его назначением в жизни находит постоянное место в системе
уроков.
Стараюсь
применять такую форму организации уроков при которой все школьники активно
участвуют в получении знаний.Ставится проблемная ситуация, демонстрируется
эксперимент, читается стихотворение: это и другое дает толчок к знаниям,
заставляет воспользоваться дополнительной информацией. Большое внимание уделяю
качественным, жизненным задачам, не забываем и про творческие задания, которые
нередко ребята составляют сами: рисунки, рассказы, сочинения, сканворды, устраиваем
суды над физическими явлениями и т.д., то есть использую приемы, активизирующие
самостоятельную познавательную деятельность учащихся.
Никогда не обхожу исторический материал. Нахожу
время рассказать о некоторых исторических фактах и конечно же о биографии
ученых физиках, так как некоторая научная и гражданская позиция этих людей достойна
восхищения и имеет огромное воспитательное значение.
На уроках стараюсь создать ситуацию
успеха. Слабым ученикам-выполнимое задание, более способному задание по трудней.
Формой мотивации для самореализации детей можно считать и внеурочные формы
работы: академические часы, посещение выставок и институтов, участие в
конференциях.
При
изучении материала стараюсь делать упор на главное в теме. Объясняю, что все
остальное следует получать, как следствие выводы из общих положений и принципов.
 Или сообщать учащимся для сведения, для расширения их кругозора. В наш век-
информатизации возникает проблема информационной адаптации человека в обществе.
Поэтому учу детей технологии познавательной деятельности: умение осваивать
новые знания в любых формах и видах, а главное качественно обрабатывать
получаемую информацию. Одним из важнейших направлений, решающих эту задачу, является
внедрение информационных средств в процесс обучения, формирование у учащихся
информационной компетенции. Таким образом снимается проблема информационной
адаптации человека в обществе.
Говоря о качествах учителя, К. Д. Ушинский
отмечал, что учитель должен быть не только преподавателем, но прежде всего воспитателем.
«В преподавателе среднего учебного заведения, — писал он, — знание предмета
далеко не составляет главного достоинства. Трудно ли знать какой-нибудь один
предмет в пределах гимназического курса? Трудно ли знать три, четыре такие
предмета, занимаясь ими исключительно год или два? Но главное достоинство
гимназического преподавателя состоит в том, чтобы он умел воспитывать учеников
своим предметом». Хочется верить, что кем бы не стали мои ученики-инженерами,
врачами, рабочими, менеджерам они никогда не пройдут мимо нового открытия в
науке, не пропустят ляпов, связанных с физикой на экранах телевизора и в
интернете, смогут хорошо ориентироваться в информационном пространстве, знать
фамилии ученых, прославивших нашу страну и   применять полученные знания на
практике

ЛИТЕРАТУРА
1 Ланина, И.Я. Методика развития
познавательного интереса учащихся при обучении физике /И.Я. Ланина. Ленинград,
1984 г
2 Сычев-Михайлов М.В. Из истории
русской школы и педагогики XVIII. – M. 1960
3Ланина, И.Я. Не уроком единым /И.Я.
Ланина - М.: Просвещение, 1991 г.
4 Щукина Г.И. Активизация
познавательной деятельности учащихся в учебном процессе /Г.И. Щукина - М.:
Просвещение, 1979 г.

alt: Большое внимание уделяю качественным, жизненным задачам, не забываем и про творческие задания, которые нередко ребята составляют сами: рисунки, рассказы, сочинения, сканворды, устраиваем суды над физическими…


extracted_text:
МЕСТООБИТАНИЯ: ФРАГМЕНТАЦИЯ
В начале XVI века более 80%
территории современного бразильского штата Сан-Паулу было покрыто тропическими
дождевыми лесами. Спустя пятьсот лет от них мало что лесов и основанных на них
мест обитания посреди освоенных человеком районов едва напоминают о былом
разнообразии. То же самое наблюдается и во всем мире; в наше время сокращение и
фрагментация естественных мест обитания представляет основную угрозу
биологическому разнообразию.
Фрагментация ведет
не только к сокращению количества мест обитания (а потому и к сокращению
биологического разнообразия), но и к изолированности оставшихся фрагментов, что
увеличивает риск вымирания видов.
Фрагментация
влечет за собой так называемые «пограничные эффекты» как на физическом, так и
на биологическом уровне; все больше и больше районов становятся переходными
зонами между различными местообитаниями. На границе леса, например, теплее,
светлее и менее влажно, чем внутри, туда переселяются организмы из пограничных
районов.
Здесь важно
понять, что при фрагментации мест обитания (в том числе заповедников и
природоохранных зон), не превышающих определенную площадь, образуются
исключительно пограничные зоны без центра; в таком случае становится
невозможным сохранять сообщества центральных зон.
Один из возможных
способов преодолеть эффект изоляции мест обитания, возникающей при их
фрагментации, — это поддержание (или создание) «коридоров» дикой природы, чтобы
виды могли перемещаться по ним из одного места обитания в другое. Но такие
коридоры должны быть достаточно широкими, чтобы поддерживать и сообщества
центральных зон, иначе некоторые виды просто не смогут ими воспользоваться. При
этом сами виды тоже должны быть достаточно подвижными, а многие исчезающие виды
обладают невысокой способностью к расселению. Создание коридоров влечет за
собой определенный риск: по ним из одного фрагмента в другой могут перейти
нежелательные элементы, например «нежелательные» хищники или болезни.
Так на чем же
следует сконцентрировать усилия по охране природы, принимая во внимание
ограниченность наших средств и ресурсов? Создавать коридоры, даже если их
эффективность не столь велика? Или же нужно сначала устранить отрицательные
последствия пограничных эффектов? В настоящий момент нет однозначного ответа на
эти вопросы.
См. также статьи
«Биологическое разнообразие», «Ландшафтная экология», «Межвидовые
взаимоотношения», «Метапопуляция», «Островная биогеографическая теория».

Скачано
с www.znanio.ru

file_name: Экология_32.docx

alt: МЕСТООБИТАНИЯ : ФРАГМЕНТАЦИЯ

title: Для уроков по экологии


extracted_text:
ЧАСТИНА 5. СТРАХУВАННЯ
ВІДПОВІДАЛЬНОСТІ

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Розділ 15. Страхування загальної цивільної
відповідальності
15.1. Юридичні поняття
відповідальності та підстави для її страхування
Згідно з вітчизняним законодавством види
страхування, де об’єктами страхування є майнові інтереси, пов’язані з
відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди юридичній або фізичній
особі, її майну, належать до страхування відповідальності.
Страхування
відповідальності спрямоване як на захист майнових прав осіб,
постраждалих у результаті дії або бездіяльності страхувальника, так і на захист
фінансового стану самого страхувальника. За наявності страхового полісу
відшкодування збитків постраждалим гарантується страховою компанією і не
залежить від платоспроможності страхувальника. Страхувальник на суму страхового
відшкодування звільняється від витрат, пов’язаних із компенсацією спричиненої
ним шкоди. Суми компенсацій можуть бути дуже значними (збитки часто мають
катастрофічний характер), та й процес урегулювання позовів за такими збитками
доволі тривалий.
Страхування відповідальності з огляду на його
економічну доцільність і соціальну вагомість з’явилося й на українському ринку.
Страхування відповідальності перевізників, власників транспортних засобів,
туристичних організацій, імпортерів фармацевтичної продукції, нотаріусів та
аудиторів вже широко здійснюється українськими страховиками як в обов’язковій,
так і в добровільній формі.
Правова основа страхування відповідальності.
Рівень розвитку страхування відповідальності прямо залежить від досконалості
національних правових інститутів та законодавства, оскільки в основу цього
напрямку страхування покладено норми національного та міжнародного права. Для
страхування становить інтерес цивільна відповідальність, яка має майновий
характер і пов’язана з компенсацією завданої шкоди.
Цивільна
(цивільно-правова) відповідальність страхувальника виникає як
юридичний наслідок невиконання або неналежного виконання ним передбачених
цивільним правом обов’язків, через що було порушено суб’єктивні цивільні права
третьої особи. До страхувальника в інтересах потерпілого застосовуються
встановлені законом або договором санкції майнового характеру. Ідеться про
відшкодування збитків, які реально завдані третій особі, та неодержану користь.
Для накладання відповідальності на страхувальника
потрібна наявність його вини; проте можливі випадки, коли відповідальність
настає незалежно від вини та навіть без вини; іноді навіть дія непереборної
сили не звільняє страхувальника, який заподіяв шкоду, від відповідальності. Це
залежить від специфіки діяльності страхувальника та правових норм, які її
регламентують.
Цивільне право засновується на презумпції вини,
тому страхувальник вважається винним доти, доки він не доведе свою невинність,
а потерпіла третя особа зобов’язана довести факт здійснення проти неї
правопорушення, наявність у неї збитків та наявність причинного зв’язку між
протиправною поведінкою страхувальника та збитками. Страховикові потрібно
ураховувати, що сам факт заподіяння шкоди вважається протиправним, доки страхувальник
не доведе, що мав право на дії, які спричинили шкоду. Протиправна заподіяна
шкода підлягає відшкодуванню в усіх випадках. Шкода, спричинена правомірними
діями, підлягає відшкодуванню лише у випадках, передбачених законом.
Прикладом відповідальності за шкоду, спричинену
правомірними діями, є передбачені Кодексом торговельного мореплавання
зобов’язання щодо розподілу збитків, що звуться загальною аварією. Згідно з
правилами про загальну аварію збитки, що виникли під час морського перевезення
в результаті цілеспрямованих пошкоджень, здійснених з метою рятування судна,
фрахту та вантажу, що перевозиться на судні, від спільної для них небезпеки,
розподіляються між судном, фрахтом та вантажем пропорційно до їх вартості.
Не вимагається наявності вини страхувальника,
який заподіяв шкоду, якщо він є власником джерела підвищеної небезпеки
(безумовна, або сувора, відповідальність).
У деяких випадках відповідальність не настає,
якщо був злий умисел або необережність потерпілого. Так, власник джерела
підвищеної небезпеки звільняється від відповідальності, коли доведе, що шкода
виникла внаслідок умислу потерпілого. Здебільшого відповідальність знімається,
якщо йдеться про дію непереборної сили. Виняток становить Повітряний кодекс
України, який передбачає відповідальність за особисту шкоду, спричинену
пасажирові під час старту, польоту або посадки літака навіть у разі дії
непереборної сили.
Ці умови виникнення відповідальності
страхувальника визначають положення договору страхування відповідальності
(перелік страхових ризиків, винятки зі страхового покриття, ліміт
відповідальності, страховий тариф тощо).
Типи договорів страхування відповідальності.
Позови за договором страхування відповідальності потенційно можуть бути подані
протягом кількох років, а отже, це може статися тоді, коли страхувальник
страхуватиметься вже в іншого страховика. Через це постають труднощі з
визначенням «відповідального» за такими претензіями страховика. Тому важливо,
які саме принципи покладено в основу договору страхування. Вибір залежить від
діяльності страхувальника та національного законодавства.
Якщо період між спричиненням шкоди та фактом її
виявлення незначний, то договір укладається на основі події — «occurrence
policy». Якщо такий період може бути надто тривалим (наприклад, у разі
страхування відповідальності за фармацевтичні препарати), то доцільніше укласти
договір на підставі заявлених позовів — «claims-made policy» (Шинкаренко И. Э.
Страхование ответственности: Справочник. — М.: Финансы и статистика, 1999. —
С. 82—85).
Страхування відповідальності здійснюється, як
правило, на підставі події. Це означає, що страховик несе відповідальність за
шкоду, яка є наслідком події, що настала протягом дії договору. При цьому
причиною виникнення такої події може бути діяльність страхувальника до початку
дії договору страхування. Якщо збитки стали очевидні після закінчення терміну
страхування, але подія відбулася ще в момент дії договору, то ці збитки також
покриваються страховиком згідно зі строком позовної давності.
Останнім часом поширилися договори на підставі
поданих позовів. Іноді їх називають ще договорами за умовою «поданих вимог».
Страховий захист поширюється на позови (обставини), які вперше висуваються
(заявляються) страховикові під час дії договору страхування, тобто незалежно
від дати нанесення шкоди. Щоб уникнути позовів, що є наслідком попередніх
подій, страховики застосовують ретроактивну
дату. Шкода, спричинена до цієї дати, покриттю не підлягає.
Договори на основі заявлених позовів часто містять умову про продовжений період
подання позовів — «extended reporting period». Страхувальник має захист на
обумовлений період (наприклад, кілька років), але лише стосовно позовів,
спричинених обставинами, повідомленими страхувальником страховикові до дати
закінчення договору страхування.
У національних законодавствах можуть міститися
положення, що впливають на визначення «відповідального» страховика. Наприклад,
суди США розробили систему «потрій-ної умови». Згідно з цією системою позивач
може сам зазначити, який з періодів — час нанесення шкоди, час виявлення шкоди
або період між ними — найбільше відповідає його випадку.

15.2. Поліси страхування
загальної цивільної відповідальності

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Страхування
загальної цивільної відповідальності дуже популярне у світі.
Законодавства багатьох країн вимагають здійснювати таке страхування
обов’язково. Покриття надається стосовно компенсації третім особам за будь-яку
шкоду, нанесену страхувальником їхньому життю, здоров’ю, майну, за винятком
випадків, що обумовлюються у договорі окремо. Страхувальниками є фізичні або
юридичні особи. Залежно від цього розрізняють поліси страхування персональної
відповідальності (Personal Liability) та відповідальності підприємств/установ
(General Third Party Liability).
Страхування
персональної відповідальності. Необережність, легковажність або
забудькуватість людини може завдати шкоди здоров’ю або майну третіх осіб,
наприклад:
o
з вини велосипедиста сталася дорожньо-транспортна пригода;
o
вода зі шланга пральної машини, який був погано закріплений,
протекла до сусідської квартири;
o
під час прогулянки собака покусав перехожого;
o
покупець вибирав подарунок у магазині та зіпсував товар;
o
відвідувач отримав травму на слизьких сходинках у будинку.
Особа, яка винна в таких збитках, несе цивільну
відповідальність перед постраждалими особами та зобов’язана компенсувати
завдану шкоду. Якщо винна особа має поліс страхування персональної
відповідальності, ці збитки відшкодує страховик.
Умови
страхування. Цікавим є принцип побудови страхового захисту.
Вважається, що все, що не обумовлене як виняток, покривається страхуванням.
Страховий поліс неодмінно містить застереження, що збитки, які підлягають
відшкодуванню за іншими полісами, не підпадають під дію полісу страхування
персональної відповідальності (наприклад, ризик цивільної відповідальності власників
транспортних засобів).
Страхування деяких ризиків визначається на
особливих умовах. Так, ризики забруднення навколишнього середовища покриваються
страхуванням, якщо забруднення є випадковим та непередбаченим. Крім того,
страховик може установити окремий невеликий ліміт відповідальності. За
додаткову страхову премію до страхового полісу можуть включатися ризики
відповідальності домовласників, власників тварин, відповідальність мисливців,
спортсменів.
Страховий захист поширюється на чоловіка (дружину)
страхувальника, неповнолітніх дітей або осіб, які перебувають на його
утриманні, а також осіб, котрі доглядають за домом, дітьми, тваринами
страхувальника або працюють на нього (якщо ця відповідальність страхувальника
застрахована). Вони є застрахованими на тих самих умовах та в тому самому
розмірі, як і сам страхувальник.
Страховик бере на себе обов’язок не лише
визначити наявність та розмір відповідальності страхувальника, відшкодувати
збитки третій особі, а й захищає страхувальника від необґрунтованих вимог. Якщо
претензія розглядається в суді, страховик діє в суді від імені страхувальника
та компенсує судові витрати, тобто надає юридичний захист.
Страхування
відповідальності юридичних осіб. Усі підприємства — від дрібних
виробників до транснаціональних корпорацій — несуть відповідальність за шкоду,
завдану у процесі їх діяльності життю, здоров’ю та майну третіх осіб. Отже,
умови, які можуть призвести до відповідальності, дуже широкі. Тому поліс
страхування відповідальності покриває ризики відповідальності комерційної,
виробничої та торговельної діяльності, крім чітко визначених у полісі винятків.

Андеррайтинг.
Страхувальник заповнює заяву, де особлива увага приділяється:
1) стану приміщення страхувальника, освітленню, огорожі, східцям;
2) роботі працівників страхувальника на території третіх осіб, характеру
послуг (товарів) страхувальника; 3) майну страхувальника, яке він здає в
оренду, спортивній та соціальній діяльності страхувальника, стану дитячих і
медичних закладів, які належать страхувальникові. Ця інформація дає змогу
страховикові оцінити можливість нанесення тілесних пошкоджень людині або шкоди
її майну, передбачити необхідні ліміти відповідальності.
У договорі страхування ліміт відповідальності
визначається на рік або агрегатний (тобто сумарний). Крім того, страховик
установлює ліміт на кожний страховий випадок (подію), а також безумовну
франшизу в розмірі 10 % і більше від суми збитку. Страхова премія
визначається на основі валового обігу або заробітної плати, якщо премія
розраховується від кількості працівників. Договір страхування може містити
умову перерахунку страхової премії після закінчення дії договору.
До стандартного покриття страхування цивільної
відповідальності додаються доповнення, де залежно від діяльності страхувальника
визначаються особливі умови та винятки:
o
страхування відповідальності за забруднення навколишнього
середовища;
o
страхування відповідальності перед споживачем;
o
страхування відповідальності за орендоване страхувальником майно;
o
страхування фінансових збитків.
Відповідальність
перед споживачем може включатися й до полісу відповідальності
товаровиробника за якість продукції, що поширює надане покриття. Наприклад,
вантажники, які заносили в дім нові меблі, ненавмисне розбили антикварну вазу,
яка була в кімнаті. Усі витрати будуть компенсовані за полісом, який містить
ризик відповідальності перед споживачем. Можливо, це буде поліс
відповідальності роботодавця, можливо, товаровиробника. Якщо ж інше не
передбачено, то компенсація буде виплачена за полісом цивільної відповідальності.
Щоб уникнути складної ситуації, коли ризик може бути включений до інших
договорів страхування відповідальності, у договорі страхування загальної
цивільної відповідальності застосовується застереження: «страховик компенсує
страхувальникові суми збитків третім особам, якщо шкода не покривається ніяким
іншим полісом страхування».
У полісі страхування цивільної відповідальності фінансові збитки визначаються
як прямо не пов’язані зі шкодою здоров’ю або майну збитки третіх осіб.
Наприклад, під час ремонтних робіт у приміщенні страхувальника було пошкоджено
електричний провід і в сусідньому офісі не стало світла. Страхувальник має
відшкодувати фінансові збитки цієї фірми, які виникли внаслідок перерви в
роботі.
Страхування відповідальності охоронних служб, будівельних
компаній, власників готелів, товаровиробників, роботодавців здійснюється на
особливих умовах, які визначаються в додатках до полісу страхування цивільної
відповідальності або розглядаються як окремі види страхування. Так, Мюнхенське
перестрахувальне товариство рекомендує страховикам ризики відповідальності
товаровиробників та загальної цивільної відповідальності розглядати як одне
комбіноване покриття. Однак андеррайтинг здійснюється по кожній групі ризиків.
Тому далі розглянемо особливості та умови страхування деяких видів ризиків
окремо.

15.3. Страхування
відповідальності виробника за якість продукції

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Мета цього виду страхування — захищати страхувальника в разі
претензій, що їх висувають споживачі його продукції (послуг, котрі ним
надаються) і за які він несе відповідальність згідно із цивільним
законодавством. Природно, що розвиток страхування
відповідальності за якість продукції тісно пов’язаний з
розвитком правових норм, що захищають споживачів товарів. Так, у Великій
Британії та США цей вид страхування з’явився ще наприкінці минулого століття.
Численні положення британського права покладено в основу Директиви про
уніфікацію правових та адміністративних норм у зв’язку з відповідальністю
виробників за якість продукції (далі — Директива), прийнятої 1985 року країнами
ЄС.
Оскільки вітчизняні виробники прагнуть розширити
свої експортні можливості, підвищити конкурентоспроможність своєї продукції, їм
необхідно враховувати прийняті за кордоном вимоги до якості, а також заходи, що
вживаються для захисту прав споживачів. Українське законодавство також
зорієнтоване на положення Директиви. Тому досвід країн ЄС слід розглянути
докладніше.
Поняття
продукції та дефекту. Поняття «продукція» охоплює будь-які
товари, комплектуючі, сировину, електроенергію. Не входять до цього поняття
природні ресурси, продукти тваринництва, рибальства, мисливства, а також
сільськогосподарська продукція, не піддана промисловій переробці.
Дефектною є продукція, безпечність якої не
відповідає рівню, на який має право розраховувати споживач з огляду на всі
обставини (призначення продукції, зовнішній вигляд, упаковка, наявність
інструкцій та правил експлуатації і т. ін.). Під дефектом розуміють також
недоліки конструкції, виробничі огріхи, помилки в інструкції, недоліки контролю
за якістю продукції.
Визначення
відповідальності. Питання про вину виробника не порушується —
відповідальність виникає із самого факту шкоди, заподіяної позивачеві, тобто
«відповідальність без вини». Для одержання компенсації особа, котра
постраждала, має довести, що їй було завдано шкоди і що шкода є наслідком
дефекту цієї продукції.
Відповідальність за шкоду покладається не лише на
виробника кінцевого продукту або комплектуючих, використаних у виробництві
зазначеного продукту, а й на тих, хто пропонує продукт як «свій» (наприклад,
супермаркети та фірмові магазини несуть відповідальність за продукцію з
нанесеним власним фірмовим знаком або своєю назвою). Продукція, перш ніж
потрапити до споживача, може пройти через багатьох осіб — безпосередніх
виробників, постачальників, імпортерів, продавців. Кожний із цього ланцюжка
може нести відповідальність перед клієнтами за заподіяну шкоду, якщо не назве
іншої винної особи. Тобто термін «виробник» тлумачиться досить широко.
Директива ЄС дозволяє обмежувати відповідальність виробника за тілесні
пошкодження або смерть через неякісну продукцію. Деякі країни ЄС, наприклад
Велика Британія, не установлюють ліміту відповідальності взагалі.
Способи
захисту виробника. У разі висунення позову тягар доказів (тобто
збір та надання доказів на свій захист) повністю лягає на виробника. При цьому
він може знизити відповідальність, довівши таке:
o
він ужив усіх необхідних кваліфікованих заходів, аби унеможливити
дефекти у продукції на етапі виробничого процесу, або діяв згідно з певним законодавчим
актом;
o
не передав дефектну продукцію до сфери збуту;
o
поставка здійснювалась не в ході бізнесу з метою отримання
прибутку (наприклад, подарунок);
o
він виготовив тільки частину продукції, а дефектною виявилась уся
продукція, або причиною стала інструкція, надана на наступному етапі;
o
на момент передавання товару до збуту він не міг виявити цей
дефект, виходячи з рівня наукових і технічних знань того періоду (так званий
ризик розвитку; не всі члени ЄС прийняли цей вид захисту);
o
дефект настав у результаті неправильного, необережного
використання продукту або ремонту, а також недотримання правил обережності й
інструкцій, що додаються до продукту.
Директива зберігає право виробника на регрес або
відхилення розміру заявленого збитку за умови, що потерпілий сам винний у
заподіянні шкоди.
Позовна
давність. Позивач за своїм вибором може подати позов або у
країні виготовлення, поставки продукції, або у країні, в якій настав факт
завдання шкоди. Це право позивача закріплене Брюссельською конвенцією ЄС «Про
судові рішення та обов’язкове виконання судових рішень з цивільних та
комерційних справ». Позивач має право подати позов протягом 10 років з моменту
завдання шкоди. Протягом трьох років позов має бути вирішений.
Умови
страхування. За договором страхування відповідальності
виробника за якість продукції страховик зобов’язується відшкодувати всі суми,
які страхувальник буде зобов’язаний виплатити:
o
за випадкову шкоду, завдану здоров’ю деякої особи, включаючи
смерть;
o
випадкові знищення і/або пошкодження майна, що трапились у період
терміну страхування у визначених договором географічних межах, і причиною яких
була продукція страхувальника (продана, надана, доставлена, встановлена,
відремонтована, перероблена або перевірена ним).
Страховик несе відповідальність лише за прямі та
ненавмисні збитки, що виникли протягом дії договору страхування у зв’язку з
продукцією, яка покривається договором. При цьому продукція має перебувати поза
контролем страхувальника, у тому числі поза приміщеннями, що належать
страхувальникові або які він займає.
Страхувальник має знати, що страхове покриття
надається тільки за збитки, спричинені неякісними, дефектними товарами. Шкода
самим товарам не відшкодовується. Наприклад, страхувальник розмістив промислову
установку у приміщенні замовника. Під час експлуатації через дефект в установці
відбувається пожежа. Страховик виплатить компенсацію за шкоду через травму, за
втрату майна замовника, але вартість самої установки, вартість її заміни або
ремонту звичайним полісом не покривається.
Страховики у своїх договорах указують
номенклатуру продукції та ризики, що страхуються. Як правило, визначаються
тара, маркування та упаковка продукції, оскільки вони можуть стати причиною
пошкодження. (Наприклад, шкода, зумовлена фарбою, що протікає з банки.) Деякі обмежуються
тільки ризиками, пов’язаними з дефектом виробничого характеру.
Загалом страховики беруть на себе ризики
продавців та посередників більш охоче, ніж безпосередніх виробників, з огляду
на можливість використовувати право суброгації проти виробника.
Винятки
з договору страхування. Виключається відповідальність за шкоду
споживачеві (третій особі), якої було завдано продукцією з таких причин:
o
радіація, радіоактивне зараження, ядерні вибухи;
o
страйки, політичні акції, воєнні дії, а також розпорядження військових
і цивільних владних структур;
o
дефекти, які були відомі страхувальникові до реалізації продукції;
o
неправильне зберігання продукції на складі страхувальника;
o
транспортування продукції (цей ризик вноситься до інших полісів,
наприклад щодо відповідальності перевізника);
o
шкода нематеріальних активів: патентів, знаків для товарів,
ліцензій і т. ін.
Як правило, відповідальність виключається, якщо
дефект зумовлюється природними властивостями або коли шкода здоров’ю та майну
вважається неминучою. Скажімо, у разі навмисних дій або грубої необережності
страхувальника.
Деякі із зазначених ризиків вносяться до
розширеного страхового покриття.
Територіальні
межі страхування. Більшість договорів надають захист по всьому
світу. Але страховик може внести умову, що обмежує територію страхування.
Наприклад, страховики неохоче надають захист для продукції, що експортується до
США, оскільки американські суди присуджують вищі суми компенсацій.
Якщо продукція поставляється з розташованих у
інших країнах філій підприємства-страхувальника, то цей ризик доцільно
застрахувати в місцевих страховиків. Вони краще знають місцеві закони, завдяки
чому вдається уникнути багатьох проблем під час судових розглядів.
Для підприємства, що має поставки за кордон, є
рація оформити поліси за місцем збуту, а також основний поліс у своїй країні з
покриттям по всьому світу та на основі «диференціації умов». Тоді всі позови,
що не покриваються локальними полісами, покриватимуться основним полісом. У
такому разі страхувальник централізовано контролює претензії, що виникають, і
може до того ж скористатися перевагами локальних полісів.
Ліміт
відповідальності страховика. Договір страхування передбачає агрегатний ліміт відповідальності за
весь термін страхування. Це захищає страховика від катастрофічних збитків і
водночас дозволяє уникнути суперечок у суді про те, що вважати одним випадком.
Можуть також установлюватися субліміти щодо окремих груп продукції.
Андеррайтинг.
Ризик оцінюється на підставі анкети-заяви. Страховикові
потрібна інформація, про яку йдеться далі.
Особа
страхувальника.
Коли страхувальник репрезентує кілька юридичних осіб, то
важливо, як будуються взаємини з урегулювання позовів між ними, хто має
пріоритет. Ім’я у своєму бізнесі також може мати певну репутацію, що є
покажчиком рівня ризику.
Адреса
страхувальника та територія з активним здійсненням його бізнесу дають
змогу визначити країни з найбільш можливою кількістю позовів та врахувати
специфіку законодавств цих країн.
Одним з істотних моментів, що впливають на розмір
премії, є опис бізнесу страхувальника.
На цьому етапі страховик визначає, до якого типу ризиків належить бізнес
страхувальника — ризик виробника, ризик імпортера, ризик оптового
постачальника, ризик роздрібного торгівця. Ризики, пов’язані з виготовленням
продукції, вважаються найсерйознішими, оскільки найчастіше відповідальність
зрештою припадає на виробника. Ризик імпортера може прирівнюватися до ризиків
виробника, якщо в імпортера немає змоги перенести відповідальність на
виробника, наприклад через відсутність такого законодавства у країні
виробництва. Оскільки споживач контактує безпосередньо з роздрібним торговцем,
то він, напевне, спрямує свій позов саме роздрібному торговцеві. Тому
страховикові важливо знати права (на одержання страхового відшкодування або
висунення регресу до постачальника) торгівця, що випливають з відповідних
контрактів продавця.
Тривала
участь страхувальника в певному бізнесі говорить про його репутацію
як постачальника якісного товару. Природно, що ризик компанії, яка давно
працює, набагато нижчий, ніж у щойно створеної, чию продукцію на відповідність
стандартам якості ще потрібно вивчати.
Тип
продукції разом з упаковкою та інформаційними матеріалами, що додаються, її
призначення та сфера застосування. Включення нешкідливої самої по
собі продукції до складу іншої продукції може призвести до великої шкоди.
Наприклад, недорога деталь, умонтована у складну установку, за наявності
дефекту стане причиною великих збитків.
Система
контролю за якістю продукції під час виробництва (доставки), кваліфікація персоналу.
Це особливо важливо, якщо страхувальник націлений випускати нову продукцію.
Вивчення
умов, на яких продукція продається або купується. Зміни в
законодавстві можуть вплинути на права одержання страхового відшкодування або
висунення регресу.
Обсяг
і місце призначення експорту. Розмір страхової премії вищий, коли
враховуються додаткові витрати на розгляд і врегулювання закордонних позовів.
Обсяг
і джерело імпорту.
Історія
збитків за останні 5 років, сума найбільшого збитку.
Розрахунок
премії. Як правило, ставка премії обчислюється у відсотках
річного грошового обігу страхувальника на підставі даних попередніх періодів.
Наприкінці року ставка коригується згідно з реальним обігом.
Для деяких видів виробництва придатний інший
метод розрахунку премії. Ставка визначається на кожні 100 одиниць випущеної
продукції. Цей метод менш популярний, оскільки він не впливає на тарифну ставку
в разі подорожчання продукції та на витрати з урегулювання позовів у зв’язку з
інфляцією.
Страхування
гарантії продукції. За бажанням страхувальника страховик може
додатково розширити страхове покриття за можливий непрямий збиток. Покриття
може бути надане у трьох формах: відповідальність за фінансовий збиток,
відповідальність за витрати з повернення продукції, відповідальність за витрати
із заміни продукції.
Страхування
відповідальності виробника за фінансовий збиток. Страхуванням
покриваються збитки, завдані споживачеві внаслідок непридатності продукції для
виконання призначених їй функцій, коли не було заподіяно шкоди здоров’ю або
майну. Наприклад, нездатність поставленого страхувальником обладнання
виконувати свою операцію з належною якістю призводить до зниження обсягу
виробництва, зменшення прибутку підприємства. Або через серйозні неполадки
освітлювальної системи відміняється вистава, а отже, не отримується прибуток.
Страховики укладають такі договори з низьким лімітом відповідальності
(орієнтовно 250 тис. фунтів стерлінгів). У договорі зазначається також
визначений відсоток «власного утримання страхувальника» за кожним позовом — безумовна франшиза —
без права додаткового страхування цієї франшизи в іншого страховика.
Страхування
відповідальності виробника за витрати на повернення продукції вважається
ще менш привабливим. Договором покривають витрати страхувальника з повернення або
знищення продукції, використання якої може завдати шкоди здоров’ю або збитків
майну споживача. Неодмінною є умова, що дефект виник не в результаті дій
споживача. Ризик такої шкоди може спричинюватися упущенням в інструкціях і
пояснювальних вкладишах, недостовірністю етикеток, недостатністю упаковки. Цей
ризик може бути набагато серйозніший, ніж ризик дефекту самої продукції.
Ідеться, передусім, про вибухо- та вогненебезпечну хімічну продукцію,
використовувати й зберігати яку потрібно в суворій відповідності з правилами
застосування, які наводяться в інструкціях і попередженнях на упаковці, а також
про якість самої упаковки. Природно, через такі дефекти страхувальник змушений
терміново знімати продукцію з продажу, вилучати з обігу, зазнаючи великих збитків,
які він намагається компенсувати страхуванням.
Страхування
відповідальності виробника разом із витратами заміни продукції не
приймається на розгляд багатьма страховиками. Вони вважають це виробничим
ризиком, який має покладатися на виробника. Договір страхування укладається на
випадки, коли в результаті дефекту продукції буде заподіяно шкоду здоров’ю чи
збитки майну або коли продукція не відповідає своєму призначенню. Споживач може
звернутися з проханням замінити дефектну продукцію або відремонтувати її, а
через це знадобляться витрати на огляд, вилучення або заміну, ремонт, а також
на транспортні потреби. Наприклад, у разі спалахування промислової установки
під час експлуатації страховик за таким договором покриває збитки за шкоду
здоров’ю та майну, що її завдав вогонь третій особі, а також витрати на заміну
або ремонт самої установки.

15.4. Страхування
відповідальності роботодавця

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

У середині ХІХ століття в результаті стрімкого розвитку промисловості,
ускладнення технологічних процесів почастішали нещасні випадки на виробництві
та професійні захворювання. Тому постала гостра потреба в законодавчих актах,
що регулюють взаємини роботодавця та його службовців у процесі виробництва.
Перші законодавчі норми передбачали слабкий правовий захист службовця. Він мав
довести не лише сам факт шкоди своєму здоров’ю під час роботи на роботодавця, а
й те, що ця шкода стала наслідком грубої необережності роботодавця або
порушення ним вимог охорони праці. Розвиток законодавства європейських країн
привів до встановлення суворої відповідальності роботодавця за шкоду життю та
здоров’ю службовця. Якщо нещасний випадок стався не внаслідок грубої помилки,
якої припустився службовець, чи навмисного невиконання ним своїх зобов’язань,
йому має бути виплачена компенсація. Наприкінці 60-х років багато європейських
країн ввели закон про обов’язкове страхування
відповідальності роботодавця.
Визначення
відповідальності. Роботодавець несе відповідальність перед
службовцями в разі, коли:
o
він припустився особистої необережності (якщо роботодавець є
фізичною особою);
o
не зміг забезпечити відповідного та безпечного обладнання,
устаткувати безпечні робочі місця й підібрати кваліфікованих, компетентних
службовців;
o
сталися порушення законодавчих актів, які можуть призвести до
відповідальності роботодавця;
o
необережність одного зі службовців призвела до травми іншого
службовця.
Службовці — це особи, які працюють за наймом або
навчаються, стажуються на підприємстві роботодавця. Службовцем вважається також
будь-яка особа, найнята за договором субпідряду.
Кожний службовець під час роботи має додержувати
розумної обережності щодо свого здоров’я та безпеки, а також щодо здоров’я та
безпеки інших осіб, які можуть постраждати від його хибних дій.
Обов’язок кожного роботодавця:
o
забезпечити охорону здоров’я, безпеку та благополуччя своїх
службовців під час робіт;
o
вжити всіх заходів, щоб запобігати будь-якому ризику для здоров’я
осіб, які не є службовцями роботодавця, та гарантувати їх безпеку;
o
усіма можливими засобами запобігати викидам у атмосферу отруйних і
шкідливих речовин.
Якщо працівникові було завдано шкоди під час
виконання роботи в будь-якому місці, не пов’язаному з діяльністю роботодавця,
останній жодної відповідальності за це не несе і компенсація не виплачується.
Умови
страхування. За договором страхування відповідальності
роботодавця страховики відшкодовують збитки страхувальникові в разі притягнення
його до відповідальності за шкоду, якої було заподіяно життю та здоров’ю
службовця, і сталося це в період дії договору страхування, коли службовець
працював на страхувальника, виконуючи службові обов’язки. Додатково страховики
сплатять витрати страхувальника, понесені ним за згодою страхової компанії і
пов’язані з розслідуванням, медичними та технічними звітами про обставини
пригоди, а також із захистом у суді.
Компенсація за рішенням суду виплачується
страхувальникові або за дорученням останнього — потерпілому працівникові, якщо
це передбачено договором страхування. Проте в українській судовій практиці
позови щодо відшкодування збитків працівникові трапляються поки що рідко.
Роботодавець сам відшкодовує постраждалому збитки, не доводячи до суду. Тому в
договорі страхування страховим випадком може визнаватися не лише рішення суду,
а й претензія службовця.
Винятки
з договору страхування.
Зауважимо, що страховий захист надається лише стосовно відповідальності
роботодавця за тілесні пошкодження, смерть та професійні захворювання. Шкода
майну, якої завдано службовцям, покривається полісом цивільної
відповідальності.
Страховик не відшкодовує витрати:
o
за будь-якими видами штрафів та неустойок;
o
викликані навмисними діями страхувальника;
o
особі, яка не є страхувальником або партнером страхувальника, на
котрого поширюється страховий захист.
Для певних видів діяльності страховик може
вдаватися до обмежень. Наприклад, щодо роботи з деякими механізмами. Такі
роботи, як підривні виключаються, але можуть прийматись на страхування за
додаткову платню.
Поліси страхування відповідальності роботодавця
виключають ризик шкоди службовцям під час використання транспортних засобів
(покривається транспортними страховиками) та ризик під час роботи на морських
бурових установках і платформах (із 1993 року).
Якщо службовець дістав травму під час виконання
робіт, не пов’язаних із його безпосередніми обов’язками (визначеними
контрактом) та кваліфікацією, то компенсація за полісом не відшкодовується.
Так, травма, отримана токарем під час виконання слюсарних робіт, або
некваліфікованим робітником, котрий виконує роботу, яка вимагає певної
кваліфікації, страхуванням не покриваються. Під час укладання договору
страхування обов’язково обумовлюється вид робіт, що їх можуть виконувати ті або
інші групи працівників.
Строк
страхування. Роботодавцеві зручно постійно страхуватись в
одного страховика. Наприкінці року переглядаються умови договору страхування,
уточнюється страхова премія.
Для страхувальника буває складно визначити, хто з
його страховиків має сплатити позови у зв’язку з латентними захворюваннями.
Хвороба, що виникла під час та з приводу професійної діяльності, може
розвиватись та не виявлятись тривалий час. Наприклад, рак, азбестоз, силікоз,
професійна глухота і т. ін. З’являються нові види професійних захворювань,
пов’язаних із пасивним курінням, стресом на робочому місці, електромагнітними
випромінюваннями. Якщо протягом періоду розвитку хвороби страхувальник
обслуговувався в різних страховиків і визначити «відповідального» неможливо,
практикується розподіл виплат за позовом між цими страховиками. Кожний із них
сплачує свою частину відшкодування залежно від тривалості періоду страхування
саме в нього.
Ризики латентних професійних захворювань
спричинилися до збільшення кількості договорів страхування, які укладаються на
базі «заявлених позовів». Таке покриття захищає страховика від відповідальності
за хвороби, що виникли до початку дії полісу, але виявились у період дії цього
страхування.
Територіальні
межі страхування. Здебільшого в полісі обумовлюється територія
страхування — конкретна країна або навіть чітко визначені ділянки, наприклад
територія заводу, будівельного майданчика.
Ліміт
відповідальності страховика. Донедавна страховики не обмежували
суми відшкодування за угодами страхування відповідальності роботодавців. Багато
страхових компаній почали вводити ліміти відповідальності на поодинокі
катастрофічні збитки. Нині вони становлять від 10 до 25 млн фунтів стерлінгів
за кожним страховим випадком, включаючи юридичні витрати.
Однією з причин таких змін стала катастрофа на
морській платформі «Пайпер Альфа», де в результаті вибуху загинуло 165 із 226
працівників. Службовці, які працюють у різних роботодавців, піддались ризику
одного нещасного випадку, тобто сталась кумуляція ризику. Загальна сума
сплачених позовів досягла 2 млрд доларів.
Страховики обов’язково застосовують франшизу по
одному страховому випадку, а також по збитках стосовно одного службовця.
Андеррайтинг. Для оцінки ризику
андеррайтер зажадає від страхувальника таку інформацію:
Вид
виробництва. Рід діяльності страхувальника описується докладно з
метою уточнення страхового захисту, селекції ризиків. Наприклад, у полісі
страхування компанії, що здійснює прокладення комунікацій, може бути не
передбачена робота у шахтах метрополітену.
Умови
праці службовців, дотримання техніки безпеки та розвиток соціальної сфери.
На підставі цієї інформації можна судити про ступінь ризику та ймовірність
розвитку професійних захворювань.
Кількість
службовців, їх кваліфікація, стаж.
Річна
заробітна плата. Саме цей показник береться за основу для
визначення достатніх лімітів.
Специфіка
діяльності окремих категорій службовців. Вивчається характер робіт
— чи пов’язані вони з використанням вибухових та вогненебезпечних речовин,
хімікатів, механічних пристроїв, з роботою на висоті або під землею. Відповідно
андеррайтер може виключити окремі ризики або ввести обмеження, наприклад,
покриття надається для робіт, виконуваних на висоті не більш ніж 20 метрів.
Робота
на чужій території.
Історія
збитків за останні 5 років, сума найбільшого збитку.
Розрахунок
премії. Поліси, як правило, оформляються на регульованій
основі. Страхувальник виплачує депозитну страхову премію, сума якої залежить
від річної суми заробітної плати (брутто-заробітної плати за страховий рік,
включаючи всі оподатковувані прибутки).
Другий метод підрахунку страхової премії
ґрунтується на сумах річного обігу — прибутків від продажу продукції та
побічних операцій, а також від кількості зайнятих у виробництві.

15.5. Страхування професійної
відповідальності

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Відповідальність за помилки або упущення, що їх припустилася особа під
час виконання професійних обов’язків, базується на законодавчих та нормативних
актах, які регламентують зобов’язання сторін у тій чи іншій сфері діяльності.
Основу професійної
відповідальності становить порушення контракту між
професіоналом та клієнтом щодо надання послуг. Будь-яка особа, що придбає
послугу, розраховує на компетентність та сумлінність професіонала. Якщо
клієнтові завдано шкоди, він має право притягти до відповідальності
професіонала в судовому порядку.
Зауважимо, що в європейській практиці
відповідальність поширювалася спочатку лише на осіб, котрі перебували з
професіоналом у договірних стосунках. Сучасне тлумачення охоплює й відповідальність
за шкоду, заподіяну професіоналом третій стороні.
У цьому ключі показовим є процес 1951 року
«Кандлер проти «Крейн Крістмас та К». Позивач придбав компанію на підставі
наданої йому фінансової документації, підготовленої бухгалтерами компанії.
Документація виявилась неточною, і позивач зазнав збитків. Його позов проти
бухгалтерів було відхилено на тій підставі, що бухгалтери працювали на компанію
та не мали жодних зобов’язань щодо позивача. У 1963 році у судову практику
Великої Британії було запроваджено «принцип Хедлі Бірні», який поширював
професійну відповідальність на третіх осіб. Отже, якби процес відбувся не в
1951 році, а після 1963-го, то бухгалтери були б визнані відповідальними.
Таке розширене визначення відповідальності
ствердилося в сучасній світовій практиці.
Визначення
відповідальності.Головним джерелом претензій до професіоналів є
упущення, помилки або хибні дії, які призвели до фінансових збитків клієнтів
або третіх осіб. Природа шкоди залежить від характеру професійної діяльності.
Відповідальність професіонала полягає в
додержанні необхідної обережності та майстерності під час виконання своїх
обов’язків. При цьому він не обов’язково має бути компетентним в усіх питаннях.
Рівень кваліфікації професійного працівника має бути не нижчим від рівня, якого
один професіонал очікує від іншого в тій самій професійній галузі.
Способи
захисту професіонала.
Захистом проти висунених претензій може бути доказ, що професіонал не перевищив
своїх повноважень, був обережний та що його дії відповідали рівню кваліфікації,
яка вимагається від професіоналів у цій галузі. Він повинен переконати суд, що
діяв чесно та розумно.
Великі суми позовів, а також відсутність резервів
для таких виплат, які професіонал потенційно має бути готовий сплатити,
змушують його вдаватись до страхування. Більше того, у деяких країнах
страхування професійної відповідальності здійснюється обов’язково.
Умови
страхування.
Страховик зобов’язується згідно з договором страхування виплатити
страхувальникові компенсацію за будь-яким позовом третьої сторони за шкоду,
заподіяну їй страхувальником через недбалість або помилку. Як правило, договір
страхування укладається згідно з принципом «заявлених позовів». Позов може бути
сплачений страховиками, якщо він пред’явлений під час дії договору страхування,
незалежно від часу та місця, де сталася помилка або виникла підозра щодо її
наявності.
Професійна діяльність нерідко ґрунтується на
засадах партнерства. При цьому партнери можуть бути відповідальні за позови, що
виникли з вини співвиконавців. Склад партнерів може змінюватися з часом. Тому
постає потреба в захисті від позовів, що виникають через порушення колишніх
партнерів. Відповідальність страхувальника тлумачиться не лише як
відповідальність особи, що уклала цей договір страхування, але й як відповідальність
за помилки її колишніх партнерів у цьому бізнесі, а також за відповідальність
її співробітників.
Договір страхування зобов’язує страхувальника
негайно повідомити про будь-який позов або намір притягти його до
відповідальності.
Як і в інших видах страхування відповідальності,
страховик вимагає від страхувальника не вести переговорів, не давати будь-яких
обіцянок про компенсацію без погодження зі страховиком. На прохання
страхувальника страховик може взяти на себе врегулювання позову, ведення справи
в суді.
Існує, проте, істотна відмінність врегулювання
позову щодо професійної відповідальності від інших видів страхування.
Зрозуміло, що страхувальник налаштований на те, щоб страховик прийняв претензію
без суду. Судовий процес, розголос можуть відчутно зашкодити професійній
діяльності страхувальника, його репутації, іміджу. Проте договір страхування
ґрунтується на судовій відповідальності страхувальника. Якщо страховик вважає,
що проти цього позову існує захист, то він намагатиметься заперечити його в
суді. Тому в договір включається «стаття про Королівську Раду» (положення про
розв’язання суперечки між страховиком та страхувальником з приводу судового
розгляду позову), що регулює такі суперечності. Якщо страхувальник та страховик
не дійшли згоди з приводу конкретного позову, то остаточним є рішення арбітра —
«Королівської Ради».
Винятки
з договору страхування.
Як правило, виключається відповідальність, що виникає з таких причин:
o
через дискредитацію та наклеп, поговір (хоча такий ризик може бути
включений за додаткову плату);
o
через нечесність, шахрайство, кримінальні дії страхувальника.
Виключаються позови, які підпадають під дію інших
полісів страхування.
Виникнення нових видів професійної діяльності,
нових ризиків породжує нові винятки. У зв’язку з позовами, викликаними
екологічним забрудненням, деякі страховики почали виключати ці ризики зі своїх
полісів. Наприклад, фахівець з оцінювання земельних ділянок може не врахувати,
що раніше на ділянці було звалище, куди часто вивозилися хімічні відходи. Використання
цієї ділянки може зашкодити здоров’ю. Сума позову в такому разі може бути
значною.
Можуть виключатися позови щодо ліквідації
пошкоджень, а також пов’язані з місцевими умовами, трудовим законодавством
і т. ін.
Термін
страхування.
Поліс покриває всі позови, які були подані в період його дії. Не має значення,
коли припустилися необережності, що викликала позов, — під час дії цього полісу
чи раніше. Тому страхувальник має бути дуже уважним, відповідаючи на запитання
страховика під час укладання договору страхування. Це дозволить страховикові
надати адекватне страхове покриття. Щоб уберегтися від можливої лавини
«довгохвостих позовів», страховик може передбачити в договорі ретроактивну
дату. Позови, шкоди за якими було завдано до такої дати, страховик не приймає.
Територіальні
межі страхування.
Договір страхування передбачає покриття робіт, виконуваних у
межах країни. Під час виконання робіт за кордоном страхувальник має додатково
повідомляти страховика, щоб розширити страхове покриття.
Ліміт
відповідальності страховика. Здебільшого встановлюється агрегатний
ліміт відповідальності за весь період страхування. Ліміт за однією подією, за
одним позовом, як правило, не застосовується. Проте договір передбачає
поновлення ліміту за додаткову платню.
Судові витрати сплачуються страховиком понад
обумовлений ліміт. При оплаті позовів, сума яких перевищує передбачений ліміт,
страховик компенсує витрати пропорційно. Тобто, якщо ліміт дорівнює
40 000 гр. од., а сума позову — 50 000 таких одиниць, то
страховик сплатить лише 80 % усіх витрат.
Страхування
професійної відповідальності передбачає високі ліміти
відповідальності. Не завжди страхувальник може сплатити потрібну високу
страхову премію, що забезпечує достатню суму покриття. Слід особливо відзначити
США, де, наприклад, приватним лікарям висуваються позови на мільйони доларів
пацієнтами, які незадоволені лікуванням.
Андеррайтинг. Оцінювання ризиків
та розробка умов страхування залежить від виду професійної діяльності.
Наприклад, відповідальність нотаріусів передбачає суми компенсацій менші
порівняно з ризиками будівельних підрядчиків, лікарів. Методи андеррайтингу та
умови страхування значно різняться. Страховик ретельно вивчає історію
діяльності страхувальника, вік, досвід та кваліфікацію працівників, кількість
партнерів та співробітників фірми, якість контролю, клієнтуру. На ступінь
ризику впливають масштаби підприємства, наявність діючих офісів за кордоном та
особливості національного законодавства в цих країнах. В основу оцінки буде
покладено досвід та інтуїції андеррайтера, який визначає основні фактори ризику
професіонала.
Розрахунок
премії.
Премія розраховується за одним із принципів:
o
відсотки від річного грошового обігу страхувальника плюс фіксовані
суми премій за кожну застраховану особу (тобто службовця);
o
згідно із сумами компенсацій з додаванням оплати за кожного
службовця.
Ліміти відповідальності страховиків на території
колишнього СРСР за договорами професійної відповідальності є нижчими від
світових. Недостатньо розроблено правову базу з питань виникнення відповідальності
та урегулювання позовів. Це позначається на тарифній політиці страховиків.
Страхування
від наклепу, поговори та дискредитації. У такому покритті мають
потребу особи, пов’язані з друком та виданням книжок, журналів, газет, ведучі
телевізійних та радіопрограм. Позови можуть висуватися, якщо через поговір
завдано шкоди репутації інших осіб. Наклепи, поговори можуть викликати до них
ненависть, зневагу, насмішки, завдати шкоди роботі. При цьому недостатньо
самого лише ущемлення гідності та почуттів постраждалих. Має бути факт завдання
шкоди репутації.
Якщо наклепні заяви стають доступними третій
стороні і такі заяви прямо або посередньо вказують на постраждалого, то це може
стати основою для порушення позову.
Природно, що тільки деякі страховики готові
надати таке покриття. Їх лякають високі суми компенсацій. Наприклад, у 1988
році газета «Сан» виплатила 1 млн фунтів стерлінгів співакові Елтону Джону
у зв’язку з однією зі своїх публікацій. Як правило, договір страхування вимагає
надавати сумнівний матеріал юристові страховика до його друку (у світовій
практиці цей обсяг становить 40 % усіх публікацій). Своєчасні вибачення чи
виправлення може усунути можливий позов. При цьому страхове покриття містить
витрати на виправлення або скасування наклепницького матеріалу.
Зі страхового покриття виключаються претензії, що
виникають внаслідок особистої злоби та недоброзичливості; богохульства; шкоди,
яка стосується комп’ютерного програмного забезпечення. Можливість страхування
може бути обмежена специфікою публікацій. Виключаються також позови, зроблені
іноземними судами або внаслідок наклепу кримінального та міжнародного
характеру.
Для фінансової зацікавленості страхувальника
договір передбачає його участь у компенсаціях — від 10 до 20 % у кожному
позові.
Оцінюючи ризик, андеррайтер покладатиметься
насамперед на історію позовів страхувальника, його репутацію та майбутні плани.
Страхова премія призначається згідно із сумою
тиражу, кількістю опублікованого матеріалу та величини обігу або гонорару
страхувальника.
Може виплачуватись єдина премія з додатковими
доплатами, наприклад за кожний том публікацій.
Нечесність
працівників. Страхування ризиків відповідальності
страхувальника у зв’язку з нечесністю службовців не покриває нечесності
партнерів та керуючих директорів. Таке страхування не поширюється на шкоду
страхувальникові (його грошовим коштам, власності та ін.) внаслідок нечесності
службовців. Шкоду страхувальникові розумніше страхувати у того самого
страховика, у якого одержано поліс професійної відповідальності з розширенням
на ризики нечесності. На практиці можуть виникнути обставини, що об’єднують
обидва покриття.
Нечесність з боку особисто страхувальника
виключається.
Втрата,
шкода документам. Часто професіонали утримують у себе різні
документи своїх клієнтів — заповіти, закладні, сертифікати. Договір може
передбачати покриття витрат на заміну або відновлення таких документів
унаслідок їх часткової втрати або знищення. Покривається і відповідальність
перед третіми особами, що постраждали внаслідок такої втрати.
На практиці існують численні ризики, які можуть
бути віднесені до полісу страхування професійної відповідальності на особливих
умовах та за додаткову премію.

15.6. Страхування
відповідальності за екологічне забруднення

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Невід’ємним правом людини є право мешкати поза забрудненим навколишнім
середовищем. Екологічні катастрофи — Сівесо, Італія, 1976 р.; Бхопал,
Індія, 1984 р.; Чорнобиль, Україна, 1986 р.; Ексзон Валдес, США,
1989 р. — привернули увагу людства, загострили розуміння небезпеки для
життя, здоров’я, господарської діяльності людини. Уже сьогодні відчутно зросла
захворюваність, спричинена різними забрудненнями, неможливістю використовувати
певні водні та земельні ресурси. Уряди багатьох країн ухвалили закони, що
регулюють питання відповідальності та компенсацій за забруднення. Було
встановлено жорсткий контроль за додержанням превентивних заходів виробниками,
постачальниками, перевізниками, власниками місць зберігання забруднювальних
речовин. Національні законодавства та міжнародні угоди покладають безумовну
відповідальність за викиди небезпечних речовин у навколишнє середовище за
принципом «платить осквернитель». При цьому заподіювач шкоди повинен
компенсувати не лише прямі втрати, а й витрати на очищення забруднених водойм
та ґрунту.
Гостро постала проблема охорони навколишнього
середовища і в країнах колишнього СРСР. Політика вирішення господарських
завдань «за будь-яку ціну», відсутність або порушення нормативів, що обмежують
викиди забруднювальних речовин, екстенсивне природокористування негативно
відбилися на екології. Відсталість та зношеність технічної бази багатьох
виробництв призводить до частих аварійних ситуацій і порушень екологічних норм
експлуатації. Частина збитків відшкодовувалася державою за рахунок
централізованих резервів. З переходом до ринкової моделі економіки ця функція
лягла на плечі самих підприємств і місцевих органів влади, що не мають
достатніх коштів. Окрім того, відсутні економічні важелі зацікавленості
підприємств витрачати кошти на природоохоронні заходи.
Закон України «Про охорону навколишнього
природного середовища» визначає правові, економічні та соціальні основи
організації захисту природного середовища.
Поняття
забруднення.Розв’язуючи проблеми екології, передусім необхідно
визначити, що містить поняття «забруднення». Будь-який викид шкідливих речовин,
незалежно від їх природи та характеру, забруднює атмосферу, водні або земельні
ресурси. До того ж, навіть нешкідливі речовини, вступаючи в реакції з хімічними
речовинами, що містяться у ґрунті та воді, можуть утворювати шкідливі сполуки.
Можна тлумачити забруднення і вужче. Забруднення — це викид
та нагромадження шкідливих речовин в обсязі, який не може більше поглинатися
навколишнім середовищем.
Забруднення можна класифікувати на випадкові, на
ті, що настали в результаті непередбачених
подій, та на навмисні.
На практиці визначення характеру викиду може викликати ускладнення, особливо
при постійних або
повторних викидах.
Підприємство може періодично скидати шкідливі речовини у межах норм, визнаних
безпечними. У якийсь момент ці викиди перестають бути безпечними. Шкода
перестає вважатись випадковою, якщо вона стала явною та забруднювач усвідомив
це. Необхідно враховувати й те, що шкода може виявитися через багато років. У
такому разі важко встановити зв’язок між результатом забруднення (наприклад,
захворюванням) та викидами. Забруднювальні викиди можуть здійснюватись кількома
забруднювачами, що ще більше загострює проблему.
Визначення
відповідальності.Згідно з вітчизняним законодавством
забруднювач несе відповідальність за забруднення навколишнього природного
середовища та зниження якості природних ресурсів, а також за порушення
законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Підприємства, які є джерелами підвищеної
екологічної небезпеки, звільняються від відшкодування шкоди, заподіяної
навколишньому природному середовищу, тільки коли доведуть, що шкода виникла
внаслідок стихійних природних явищ чи навмисних дій потерпілих. Що ж до
підприємств, не віднесених до власників джерел підвищеної екологічної небезпеки,
то вони звільняються від відшкодування шкоди, якщо доведуть, що шкоду заподіяно
не з їхньої вини. Особи, яким завдані збитки, мають право на відшкодування
неодержаних прибутків за час, необхідний для відновлення здоров’я, якості
навколишнього природного середовища, відтворення природних ресурсів до стану,
придатного для використання за цільовим призначенням.
Ряд директив ЄС порушують питання, що стосуються
забруднення, примушують здійснювати обов’язкове страхування підприємств —
джерел небезпеки.
Початково ризик забруднення був введений багатьма
страховиками у поліс страхування цивільної відповідальності. Страхове покриття
поширювалося тільки на раптове та випадкове забруднення. Великі суми позовів,
складності у виявленні характеру та винуватця забруднення призвели до виділення
такого страхування в окремий вид.
Одночасно з формуванням ринку екологічного страхування
починається розвиток перестрахувального ринку по таких ризиках. Для надання
більш розширеного покриття та забезпечення високих лімітів, достатніх для
компенсації збитків, почали утворюватись спеціальні страхові пули. В Україні у
1997 році створений пул зі страхування ядерних ризиків.
Умови
страхування.
Починаючи з 60-х років Ллойд надавав покриття компенсацій за позовами,
висуненими третіми особами за шкоду їх здоров’ю та нерухомому майну внаслідок
забруднення, а також при ущемленні інших прав та погіршенні умов життя, що
захищаються законом. В страхове покриття включались і витрати на превентивне
очищення. Поліс покривав не лише забруднення внаслідок нещасного випадку.
Складність у визначенні умов страхування та
ризиків, що страхуються, викликана тим, що ризики, які призводять до
забруднення навколишнього середовища, нині ніхто не в змозі точно оцінити. Страхування відповідальності за
шкоду, заподіювану навколишньому середовищу, базується сьогодні
на таких умовах:
o
компенсувати страхувальникові усі суми, присуджені за законом
постраждалим третім особам у зв’язку з настанням страхового випадку. До суми
компенсацій вносяться також судові витрати;
o
страхуванням покриваються лише випадкові забруднення. Навмисні дії
або помилки, які можуть збільшити ймовірність шкоди третім особам, страхуванням
виключаються;
o
суми штрафів не включаються у страхове покриття.
Винятки
з договору страхування.
Формулювання винятків можуть варіюватись у кожному конкретному випадку. Поліси
страхування відповідальності за екологічні забруднення не покривають шкоди
внаслідок навмисного порушення страхувальником законодавчих актів, постанов,
розпоряджень та інших нормативних документів, що регулюють питання екології.
Строк
страхування.
Хоч договір укладається на рік, розуміється продовження його в того самого
страховика. Через високі страхові премії, великі адміністративні витрати при
розробці умов страхування та укладанні договору чи програми превентивних
заходів та здійсненні контролю і страховикові, і страхувальникові вигідно
партнерство на строк не менш як 5—10 років.
Територіальні
межі страхування.
Географічні ліміти чітко обумовлюються, особливо в разі використання
транспортних засобів, наприклад при перевезенні шкідливих речовин.
Ліміт
відповідальності страховика. Страховики обмежують максимальну
відповідальність грошовою сумою та періодом часу. Ліміти компенсацій, що
надаються, не влаштовують підприємства-забруднювачі, оскільки вони є нижчими
від реально необхідних. Проте висока вартість страхування не дозволяє придбати
страхування з великими лімітами. Водночас навіть наявність пулів не вирішує
проблему місткості національних та міжнародних ринків. Ліміти відповідальності,
що надаються в Європі, не перевищують 20 млн дол., Лондонський ринок надає
покриття до 170 млн дол. Для прикладу, шкода навколишньому середовищу від
експлуатації Бхопальського заводу в Індії досягла понад 300 млн дол., а у
зв’язку з численними людськими жертвами влада індійського штату Мадхия-Прадеш
подала позов на суму в 3 млрд дол.
Андеррайтинг. Як уже зазначалось,
оцінка ризику дуже ускладнена. Проблема екології досить нова для людства та
складна. Практично неможливо отримати достовірний сценарій її розвитку. Недостатньо
вивчені природа та характер ризиків. Унаслідок тривалої кумуляції мало
статистичних даних про можливі розміри збитків, їх залежність від впливу різних
факторів.
Андеррайтер, передусім, повинен мати великий
досвід у страхуванні екологічних ризиків. Йому слід орієнтуватись у
технологічному процесі виробництва для кращого розуміння природи можливих
забруднень; оцінити можливості різних потенційних джерел забруднення та ступінь
їх впливу на суму збитків. Часто провадиться спеціальна експертиза для вивчення
цих аспектів. Надзвичайно важливим фактором є історія збитків підприємства
через забруднення навколишнього середовища, а також на інших підприємствах
аналогічного профілю. Слід враховувати, що страхувальник підвладний великим,
але нечастим збиткам. Корисно також вивчити екосистему місцезнаходження
підприємства страхувальника, виявити інших можливих потенційних забруднювачів у
минулому та сучасності, що впливають на цю екосистему. Оцінюючи ризик та
розробляючи умови, слід пам’ятати про розвиток та постійне посилення
законодавства у галузі охорони навколишнього середовища, про кумулятивний
характер забруднень, вплив якого росте з кожним роком. Враховуються фінансові
можливості страхової компанії, наявність програм перестрахування, загальна
місткість ринку.
Поліс страхування може покривати не тільки
випадкові забруднення, але й ризик поступового забруднення. Складність поля-гає
у визначенні характеру забруднення. Якщо страхувальник змінив кількох
страховиків, важко визначити, хто та в якому розмірі повинен відшкодовувати
збитки у зв’язку з поступовим забрудненням. При ризику поступового забруднення
гостро постає питання про ступінь відповідальності інших можливих
забруднювачів.
Страхування
витрат з очищення наслідків забруднення. Страхове покриття
надається по відшкодуванню збитку третім особам. Тому страховик не відшкодовує
витрати страхувальникові на превентивні заходи або на очищення його власного
майна. Проте компенсуються витрати третіх осіб щодо мінімізації збитку,
прийняті після настання нещасного випадку. Навіть якщо забруднення сталось у
приміщеннях страхувальника, воно може бути джерелом небезпеки навколишньому
середовищу та третім особам. Наприклад, забруднення ґрунтових вод з причини
зараження шкідливими речовинами земельної ділянки страхувальника. У цьому
випадку превентивні заходи та заходи з очищення служать не лише інтересам
страхувальника, а значить, ці втрати не є його власним збитком. Тому в деяких
країнах такі витрати, згідно з законами, повинні охоплюватися договором.
Страховики неохоче йдуть на розширення страхового
покриття. Додаткові складності виникають у випадку довгочасних викидів або
викидів, що повторюються. Страховики воліють здійснювати окреме страхування
подібних витрат.

Скачано с www.znanio.ru

file_name: ЧАСТИНА 5.doc

alt: Шинкаренко И. Э . Страхование ответственности:

alt: Для підприємства, що має поставки за кордон, є рація оформити поліси за місцем збуту, а також основний поліс у своїй країні з покриттям по всьому…

alt: Поліси страхування відповідальності роботодавця виключають ризик шкоди службовцям під час використання транспортних засобів (покривається транспортними страховиками) та ризик під час роботи на морських бурових установках…

alt: Андеррайтинг . Для оцінки ризику андеррайтер зажадає від страхувальника таку інформацію:

alt: Бхопал, Індія, 1984 р.; Чорнобиль,

alt: Оцінюючи ризик та розробляючи умови, слід пам’ятати про розвиток та постійне посилення законодавства у галузі охорони навколишнього середовища, про кумулятивний характер забруднень, вплив якого росте…

title: ЧАСТИНА 5