extracted_text:
Конспект
  родительского    собрания                                                     «Расти
   здоровым,    малыш!»
«Здоровье не всё, но всё без здоровья –
ничто»
Сократ

Цель:
Сплочение родительского коллектива. Обучение родителей конкретным приемам и
методам оздоровления и укрепления детского организма.
Задачи:
1.
Познакомить родителей воспитанников с основными формами работы, способствующими
укреплению и сохранению здоровья детей  в условиях дошкольного учреждения.
2.
Повысить уровень знаний родителей в области формирования, сохранения и
укрепления здоровья детей, здорового образа жизни в семье.
3.
Предоставить родителям практический материал.
Форма
проведения: семинар-практикум
Участники:
родители воспитанников группы «Бусинки», воспитатели
Место
проведения: группа «Бусинки» Отделение ранней помощи
Ожидаемые
результаты:
•
повысится уровень педагогической культуры родителей;
•
повысится уровень ответственности за здоровье собственных детей.
Информационно
- техническое обеспечение: презентация.
План
проведения
1.
Организационный момент.
2.
Знакомство родителей с мероприятиями, направленными на оздоровление детей.
3.
Проведение оздоровительных игр с родителями.
4.
Итог собрания.
Предварительная
работа:
Разработка
памяток для родителей по формированию здорового образа жизни у своих детей.
Анкетирование
родителей.
Создание
презентации «Формирование основ здорового образа жизни у детей раннего возраста
в Специализированном доме ребёнка»

ХОД
СОБРАНИЯ:
1. Вступительное слово
Ведущая: Уважаемые
родители, здравствуйте! Спасибо, что Вы нашли время и пришли на нашу встречу.
Здравствуйте, кажется на первый взгляд, такое простое и обыкновенное слово. Но
в нём всё: и тепло, и встречи, и рукопожатия друзей, и пожелание здоровья.
         Я говорю Вам
«здравствуйте», а это значит, я всем Вам желаю здоровья! Задумывались ли Вы
когда-нибудь о том, почему в приветствии людей заложено пожелание друг другу
здоровья? Наверно потому, что здоровье для человека - самая главная ценность.
Но, к сожалению, мы начинаем говорить о здоровье, лишь тогда когда его теряем!
И вот сегодня мы с Вами поговорим об этом.
Тема нашего семинара
«Воспитание здорового образа жизни с ранних лет»
-
Начнем нашу работу с первого задания.
Перед
вами однокоренные слова к слову «здоровье», объясните их значение
Здоровый
– одаренный здоровьем, сильный.
Здоровяк
– тот, кто отличается крепким телосложением и хорошим здоровьем.
Здороветь
– становиться здоровым, крепким.
Здравствовать
–
быть здоровым, жить.
Здороваться
– приветствовать друг друга.
Здоровье
сохраняющий – полезный для здоровья, укрепляющий.
-
А теперь перейдем к следующему заданию:
Игра «Кто быстрее соберёт фразу»
На
разрезанных карточках написаны пословицы и поговорки о здоровье.
Соберите их.
•
Здоровье ни за какие деньги не купишь.
•
Чисто жить – здоровым быть.
•
Здоровым быть – горе забыть.
•
Береги платье снова, а здоровье смолоду.
•
В здоровом теле – здоровый дух.
•
Самое ценное у человека – жизнь, а самое ценное в жизни – здоровье.
•
Я здоровье берегу, сам себе я помогу.
•
Здоровье дороже золота.
•
Чистота – залог здоровья.
•
Здоровьем дорожи — терять его не спеши.
2.
Основная часть
Ведущая: Сегодня
мы собрались для того, чтобы поговорить с Вами о том, как растить малышей
здоровыми. Этот вопрос актуальный, потому, и Вы, родители, и мы – педагоги,
хотим, чтобы наши детки не болели, год от года становились здоровее, сильнее,
выносливее, чтобы вырастали и входили в большую жизнь не только воспитанными и
образованными, но и здоровыми.
         По определению
специалистов Всемирной организации здравоохранения (ВОЗ) «Здоровье – это
состояние полного физического, душевного и социального благополучия, а не
только отсутствие болезней и физических дефектов».
Факторы,
влияющие на состояние здоровья.
20%
- наследственность
20%
- экология
10%
- развитие здравоохранения
50%
- образ жизни
         Как же нужно
воспитывать ребенка, чтобы он понимал значимость здоровья и умел бережно к нему
относиться? Эту задачу нам воспитателям и Вам родителям нужно начинать решать с
самых ранних лет жизни ребенка, системно и сообща.
        В нашем Доме
ребёнка оздоровление детей происходит в течение всего дня. Сейчас я познакомлю
Вас с некоторыми технологиями оздоровления, которыми Вы сможете воспользоваться
и дома.
Режим дня
Чтоб
здоровье сохранить, организм свой укрепить,
Знает
даже ребятня - должен быть режим у дня.

Режим - это рациональное чередование видов деятельности и отдыха в течение
суток с учетом возрастных возможностей и особенностей человека. От того, как
строится наш день, как сочетаются работа и отдых, достаточен ли сон, вовремя ли
мы завтракаем, обедаем и ужинаем, зависит не только наша работоспособность, но
и самочувствие, настроение.
       У ребенка,
приученного к строгому распорядку, потребность в еде, сне, отдыхе наступает
через определенные промежутки времени и сопровождается ритмическими изменениями
в деятельности всех внутренних органов. Организм как бы заблаговременно
настраивается на предстоящую деятельность, поэтому она осуществляется
достаточно эффективно, без лишней траты нервной энергии и не вызывает
выраженного утомления.
       Ребенку до 5 лет
положено спать в сутки 12 – 12,5 часов. Дети-дошкольники спят днем один раз.
Укладывают их так, чтобы они просыпались в 15 – 15 часов 30 минут.
Организовывать дневной сон позже нецелесообразно – это неизбежно вызывало бы
более позднее укладывание на ночной сон. Шестичасовое бодрствование во второй
половине дня – это как раз тот промежуток времени, в течение которого ребенок
достаточно наиграется, чтобы почувствовать потребность в отдыхе.
       Поведение ребенка
в дошкольном учреждении, его настроение, работоспособность находятся в прямой
зависимости от того, как организован его режим дня в семье в обычные, а также в
выходные дни.
Утренняя
гимнастика
         Утренняя
гимнастика является одним из важнейших компонентов двигательного режима детей.
Она направлена на оздоровление, укрепление, повышение функционального уровня
систем организма, развитие физических качеств и способностей детей, закрепление
двигательных навыков.
        Утренняя гимнастика
–  чудо-средство, которое сделает вас самым здоровым, веселым и дружным
семейством. Сделать утром веселую разминку вместе с мамой и папой - прекрасная
идея! И не такая уж невыполнимая, как кажется на первый взгляд. Ну, подумайте:
всего несколько минут в день - и хорошее самочувствие плюс отличное настроение
обеспечены каждому. Попробуйте воспринимать ежедневные разминки не как лишнюю
нагрузку, а как возможность пообщаться с близкими. Ведь родительский пример для
ребенка больше, чем убедительные речи о пользе ежедневных спортивных занятий.
        Предлагаю вместе
выполнить  утреннюю гимнастику под музыку
Выполняется
утренняя гимнастика «Солнышко проснулось»
Здоровое
питание
Ведущая: Чего
только не приходится придумывать родителям ради того, чтобы их ненаглядный
малыш покушал. А этот капризуля и гурман только и знает, что от ложки отворачивается.
Не секрет, что дети не хотят есть кашу, овощи, молочные блюда. Что же делать,
как вызвать аппетит у ребенка к полезной пище?
Несколько советов:
- Сделайте из приема пищи
праздник! Давайте блюдам необычные названия. Запеканки
украшайте смешными рожицами из овощей, пироги делайте в виде ракет, звездочек,
сердечек, выкладывайте мозаику на бутербродах. Проявите фантазию, заинтересуйте
своего ребенка и ни в коем случае, не заставляйте его кушать, такое поведение
только усугубит желание малыша. Во время еды очень важна эмоциональная
атмосфера. Завтраки, обеды, ужины нельзя использовать как возможность наказать
или покритиковать ребенка за непослушание.
- Старайтесь кормить
ребенка на кухне, там, где едите сами. Дети более склонны принимать пищу, если
они видят, что их родители сами едят и наслаждаются этой пищей. Если малыш
видит, что вы с удовольствием едите морковку или овощное пюре, он думает, что
это вкусно и быстрее попробует такую еду в будущем.  Учите
детей правильному поведению за столом и соблюдайте его сами, создайте традиции:
садиться за стол всей семьёй в хорошем настроении, соблюдайте сервировку стола.

- Не старайтесь насильно
заставлять ребенка съесть больше, чем он может. Это может сформировать у него
нежелательную привычку набирать пищу в рот и держать там, не проглатывая.
Иногда
достаточно придать блюдам необычную форму, чтобы ребенок с интересом принялся
кушать ранее обычное блюдо. Избегайте использовать сладости, как награду за
съеденные овощи или выпитое молоко. Это вряд ли расположит ребенка к еде,
которую Вы заставляете его есть.
- По возможности, давайте
ребенку пробовать все, что ему не запрещено в этом возрасте – это только
увеличит интерес к еде. Рассказывайте детям, что вы готовите, из
чего и как,
привлекайте ребенка к сервировке стола и готовке (перебрать крупу, почистить
яйцо, перемешать салат).
- Пейте больше чистой
воды. Одна
из самых распространенных ошибок родителей – предлагать ребенку вместо воды
сладкие фруктовые соки или молоко, когда тот просит пить. Ведь сахар, входящий
в состав указанных напитков, снижает аппетит.
- Постарайтесь свести к
минимуму употребления «вредных» продуктов и полуфабрикатов.
Проводится
игра  «Полезные и вредные продукты»
Прогулки на
свежем воздухе
        Прогулка является
одним из существенных компонентов режима. Это наиболее эффективный вид отдыха,
хорошо восстанавливает сниженные в процессе деятельности функциональные ресурсы
организма, и в первую очередь – работоспособность. Пребывание на воздухе
способствует повышению сопротивляемости организма и закаляет его. После
активной прогулки у ребенка всегда нормализуется аппетит и сон. Прогулка должна
проводиться в любую погоду, за исключением особо неблагоприятных условий.
 Дети
должны гулять не менее 2 раз в день по 2 часа, летом – неограниченно.
         Обычно на
прогулке малыши много двигаются. При этом одежда и обувь должны соответствовать
погоде и всем гигиеническим требованиям. Во время прогулки нельзя допускать,
чтобы дети длительное время находились в однообразной позе, поэтому необходимо
изменять их вид деятельности и место игры.
        Нужно побуждать
малыша выполнять основные виды движения: это бег, ходьба, лазание по лесенке, а
так же перешагивание через препятствия, ходьба по ограниченной поверхности,
прыжки, метание.
       Для этого не нужен
обязательный инвентарь. У вас, конечно же, есть мячи, прыгалки, мел. Можно
нарисовать на земле круги различной величины и на разном расстоянии. Попрыгайте
«с кочки на кочку» (из круга в круг) или побегайте вокруг «лужиц», не наступая
в них.
      Натяните веревку
или прыгалки на высоте 15 – 20 см от земли и перешагивайте через нее прямо или
боком, перепрыгните так же. Поднимите веревку чуть выше и предложите ребенку
пройти под ней, не задевая ее. Можно натянуть несколько веревок на разной
высоте и предложить ребенку пробраться сквозь «паутину».

Используйте возможности природного окружения. По дороге пусть малыш перешагнет
неглубокую канавку, держась за вашу руку, пройдет по бровке тротуара по ритм
незатейливого стихотворения:
По
узенькой дорожке шагают наши ножки.
По
камешкам, по камешкам, в ямку – бух!
И
малыш с удовольствием спрыгнет
     Вышли на опушку
леса, набрали шишек и тут же начинается игра «Попади в толстый ствол» (с
расстояния 60 – 80 см), или «Перекинь через кустик» (высотой 40 – 50 см).
      На площадке можно
организовать общую игру для небольшой компании детей примерно одного возраста.
Объем знаний малышей пока незначителен, кругозор невелик, внимание
непроизвольно и неустойчиво. Поэтому сюжет игр должен быть простым и понятным.
Мышки или птички убегают (прячутся) от кошки или собачки. Характерным для этих
игр является то, что все дети исполняют одинаковые роли (все цыплята, котята и
так далее), движения однотипны (попрыгали, полетели). В ходе таких игр малыши
приучаются к согласованным коллективным действиям. Все дети испытывают
удовольствие от того, что взрослый играет вместе с ними.
       Ну и, конечно же,
используйте все возможные игры с мячом.
       Нежелательно,
чтобы ребенок длительное время занимался одним и тем же. Однообразные движения
одних утомляют, других перевозбуждают. Дети чувствуют дискомфорт, а сами еще
малы, чтобы остановиться, переключиться на другой вид деятельности. Здесь
обязательно нужна ваша помощь. Побегали, попрыгали, теперь можно перейти к
спокойным играм в песочнице или в куклы, машинки.
       Пока дети на
свежем воздухе, в группе или квартире проводится сквозное проветривание и
влажная уборка.
Дневной сон
        Дневной сон детям
не просто нужен, он им необходим. Об этом же говорят практически все педиатры,
психологи и неврологи. Дневной сон обеспечивает правильное психическое и
физическое развитие.
      Дневной сон
помогает малышам справляться с эмоциями и впечатлениями, полученными ранее.
Детская нервная система более подвержена эмоциональным перегрузкам. Дневной сон
способствует более длительной концентрации внимания. Малыш становится
спокойным, может долгое время играть самостоятельно и не требует повышенного
внимания.
        Дневной сон
благотворно влияет на психическое и физическое развитие малыша, является
профилактикой различных неврологических и психологических проблем. Только во
время сна восстанавливается работоспособность нервных клеток.
        Дневной сон
помогает укрепить иммунитет. Важно, чтобы малыш ежедневно (и днем,
и ночью) засыпал в одно и то же время.
Культурно –
гигиенические навыки
        Большое значение
в профилактике различных заболеваний принадлежит личной гигиене. Личная гигиена
– это основа здоровой, полноценной и счастливой жизни ребенка. Начиная с
раннего возраста необходимо формировать у детей навык личной гигиены. Что делаем
для этого мы, в Доме ребёнка и советуем делать Вам:
Мы учим детей:
- мыть руки по мере
загрязнения и перед едой, сначала под контролем взрослого, а к концу года
самостоятельно;
- насухо вытирать лицо и
руки личным полотенцем;
- объясняем значение
каждого органа для нормальной жизнедеятельности человека (глаза – смотреть, уши
– слышать, нос – нюхать, язык – пробовать, определять на вкус, руки – хватать,
держать, трогать, ноги – стоять, бегать, прыгать, ходить, голова – думать,
запоминать, туловище – наклоняться, поворачиваться в разные стороны).
Профилактические
мероприятия
          Вся
жизнедеятельность ребенка в нашем дошкольном учреждении направлена на
сохранение и укрепление здоровья. Целью оздоровительной работы в Доме ребёнка
является создание устойчивой мотивации  в сохранении своего собственного
здоровья и здоровья окружающих. Через здоровьесберегающие
технологии процесса обучения и развития, специально организованную двигательную
активность ребёнка, занятия оздоровительной физкультурой, подвижные игры,
проведение различных видов гимнастик.
Дыхательная
гимнастика
Дыхательная гимнастика -
восстанавливает нарушение носового дыхания, улучшает дренажную функцию лёгких,
положительно влияет на обменные процессы, играющие важную роль в кровоснабжении
и лёгочной ткани, повышает общую сопротивляемость организма, его тонус,
улучшает нервно-психическое состояние.
Предлагаю
выполнить дыхательную гимнастику  «Шарик лопнул»
Родители садятся полукругом.
Ведущий предлагает «надуть шарик»: широко развести руки в стороны и глубоко
вдохнуть воздух носом, выдуть его в воображаемый шарик через рот “ффф... ”,
медленно соединяя ладони под шариком. Затем по хлопку ведущего шарик лопается —
все хлопают в ладоши. Из шарика выходит воздух:  произносят звук “шшш...”,
делая губы хоботком и складывая руки на коленях. Шарик надувают 2 — 5 раз.
Ведущий следит, чтобы
вдох был глубокий, а во время игры не возникало чрезмерного эмоционального
возбуждения у ребенка.
Артикуляционная
гимнастика:
Артикуляционная
гимнастика (звуковая) - стимулирует обмен процессов в клетках за счёт звуковой
вибрации, позволяет улучшить микроциркуляцию в области лёгочных альвеол,
улучшает дренаж мокроты, расслабляет мускулатуру бронхов, повышает
эмоциональный тонус.
Пальчиковая
гимнастика
Пальчиковая гимнастика -
развитие мелких движений кисти рук, подвижности пальцев.
Проводится
пальчиковая гимнастика «Капуста»
Подвижные и
спортивные игры
Важнейшим ежедневным
занятием с детьми являются подвижные игры. Мы часто удивляемся способностям
детей целый день проводить в играх, иногда даже ругаем за неугомонность и
неумение спокойно посидеть на одном месте. А между тем, для детей, такая
двигательная активность жизненно необходима. Самой природой в ребенке заложена
любовь к играм, к движению, которая приносит огромную пользу здоровью
маленького человека. Для того, чтобы ребенок хорошо развивался, ему необходимо
много двигаться.
Гимнастика для
глаз
Ежедневно по 3-5 минуты,  в
любое свободное время; в зависимости от интенсивности зрительной нагрузки с
младшего возраста проводим гимнастику для глаз
Гимнастика
бодрящая
Ежедневно после дневного
сна, 5-10 минут. Основная цель корригирующей гимнастики после сна – поднять
настроение и мышечный тонус детей с помощью воздушных ванн и физических
упражнений. Форма проведения различна: упражнения на кроватках, ходьба по
ребристым дощечкам; легкий бег из спальни в группу с разницей температуры в
помещениях и другие в зависимости от времени года.
Закаливание
организма
        Если Вы хотите
видеть своего ребенка здоровым – надо постоянно, каждодневно уделять время для закаливающих
процедур. Закаливание – это повышение устойчивости организма к
неблагоприятным воздействиям внешней среды. Закаленные дети не боятся
переохлаждения перепадов температуры воздуха, влияния ветра. У них резко
снижается заболеваемость. При закаливании одновременно происходит и повышение иммунитета
за счет увеличения выработки в организме интерферона и других защитных
факторов.
В нашей группе, мы
используем следующей виды закаливания:
Умывание лица и рук
прохладной водой, ходьба по «дорожке здоровья», сон без маечек,  воздушные
ванны после сна, бодрящая гимнастика после сна, солнечные и воздушные ванны.
         Было бы здорово,
если бы закаливание общим семейным делом.
Хождение босиком.
При этом укрепляются своды и связки стоп, идет профилактика плоскостопия. В
летний период предоставляйте детям возможность ходить босиком по горячему песку
и асфальту, по мелким камешкам и шишкам, которые действуют как сильные
раздражители. Напротив, теплый песок, мягкая трава, комнатный ковер действуют
успокаивающе. При ходьбе босиком увеличивается интенсивность деятельности почти
всех мышц, стимулируется кровообращение во всем организм, улучшается умственная
деятельность.
Контрастный душ
– наиболее эффективный метод закаливания в домашних условиях. Полоскание горла
прохладной водой со снижением температуры является методом профилактики
заболевания носоглотки. (Полоскание горла начинается при температуре воды 36 –
37 градусов, снижается каждые 2 – 3 дня на 1 градус и доводится до комнатной.)
Одними из способов
закаливания организма являются массаж.
        Массаж полезен в
любом возрасте: он улучшает кровообращение кожи, снимает напряжение мышц,
нормализует деятельность центральной нервной системы.
         Если мама сама
делает своему малышу несложный массаж, то это становится дополнительным поводом
для эмоционально–физическим общения матери и ребенка, способствует укреплению
чувства доверия и взаимопонимания. Во время массажа ребенок получает
удовольствие и успокоение.
3. Заключительная часть
Ведущая: К
сожалению, в силу низкого развития культурного уровня нашего общества,
здоровье ещё не стоит на первом месте среди потребностей человека. Рост
количества заболеваний связан не только с социально-экологической обстановкой,
но и самим образом жизни семьи ребенка, во многом зависящим от семейных
традиций и характера двигательного режима.
          Да и многие
родители не могут служить для ребенка положительным примером здорового образа
жизни, так как часто злоупотребляют курением и алкоголем, предпочитают
многочасовые просмотры телепередач и видеофильмов, закаливанию, занятиям
физкультурой, прогулки на свежем воздухе. Зачастую родители плохо представляют,
как же необходимо приобщать ребенка к здоровому образу жизни.
Давайте  поиграем в игру: «Незаконченное предложение»
Я
буду бросать мяч и говорить часть фразы, а Вы должны эту фразу  закончить
Мой
ребенок будет здоров, если будет …. Каждый день делать гимнастику.
Мой
ребенок будет здоров, если будет …. Правильно и вовремя питаться.
Мой
ребенок будет здоров, если будет …. Закаляться.
Мой
ребенок будет здоров, если будет …соблюдать режим дня.
Мой
ребенок будет здоров, если будет … заниматься физкультурой.
-
Итак, подведем итог, ребенок будет здоров, если будет вести здоровый образ
жизни.
Решение
родительского собрания:
Создать необходимые
условия для реализации потребности ребенка в двигательной активности в
повседневной жизни (срок – постоянно, ответственные – воспитатели, родители).
Равномерно распределять
физическую и умственную нагрузки в течение дня (срок – постоянно, ответственные
– воспитатели, родители).
Систематически
интересоваться полученными знаниями детьми по формированию здорового образа
жизни и закреплять их дома (срок – постоянно, ответственные – родители).
Организовать дома режим
дня и питание, приближенное к детсадовскому (срок – постоянно, ответственные –
родители).
В выходные дни
обязательно организовывать прогулки вместе с детьми.
Систематически проводить
закаливание ребенка в условиях семьи.
Ведущая: Уважаемые
родители! Помните, что здоровье ребенка в Ваших руках! Вам необходимо создать условия
здорового образа жизни ребенка. Чем больше мы будем показывать, и рассказывать
ребенку о здоровье, тем лучше для его развития. Предлагаем Вам поддержать
инициативу детского сада и внедрять ЗОЖ в семью.
Не забудьте взять с собой
буклеты, которые лежат в шкафчиках ваших детей. В них есть все, с чем мы
сегодня познакомились.
И помните: “Здоровый
ребенок – это счастливая семья!”
До свидания!  До новых
встреч!
ПАМЯТКА
ДЛЯ РОДИТЕЛЕЙ «ФОРМИРОВАНИЮ ПРАВИЛ ЗДОРОВОГО ОБРАЗА ЖИЗНИ У ДЕТЕЙ РАННЕГО
ВОЗРАСТА»
Каждый
новый день начинайте с утренней гимнастики и улыбки.
Соблюдайте
режим дня.
Больше
читайте книги, меньше смотрите телевизор.
Не
бывает плохих детей, бывают плохие поступки.
Положительное
отношение к себе - основа психологического выживания.
Личный
пример здорового образа жизни - лучше всяких бесед о нем.
Закаливайтесь
- солнце, воздух и вода- наши лучшие друзья
Лучший
вид отдыха - прогулка с семьей на свежем воздухе.
Помните:
простая пища самая полезная для здоровья.
Лучшее
развлечение для ребёнка - совместная игра с родителями.
С
раннего детства воспитывайте у своих детей привычку заниматься физкультурой и
спортом!

Использованные
источники:
1.
Бердыхова. Я. Мама, папа, занимайтесь со мной. М: Физкультура и спорт,1990
2.
Горцев Г. Энциклопедия здорового образа жизни. - М.: Вече, 2001.
3.
Общественно-политический, научно-популярный и художественный журнал «Ватандаш»
/Статья Шевалдиной Е.// Образ жизни родителей и здоровье детей.
4.
Формирование представлений о здоровом образе жизни у дошкольников. Новикова
И.М. Издательство: Мозаика-Синтез, 2009 г.
5.
http://madou1.pr-edu.ru/obraz/metodicheskaya-kopilka/formirovanie-zozh-rebyenka-doshkolnika.php
6.
http://refleader.ru/polatyatyujgrna.html

Скачано с www.znanio.ru

file_name: Собрание Расти здоровым, малыш!.docx

alt: Утренняя гимнастика

alt: Закаливание организма

alt: Да и многие родители не могут служить для ребенка положительным примером здорового образа жизни, так как часто злоупотребляют курением и алкоголем, предпочитают многочасовые просмотры телепередач…

title: Конспект родительского собрания "Расти здоровым, малыш!"


file_name: Музыкальная литература в таблицах_62.docx

title: Музыкальная литература в таблицах


extracted_text:
Самостійна робота №1
Класифікація страхування

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

  1  Поняття
класифікації та її значення
Страхування, як і будь-яка інша сфера діяльності людини,
будь-яка інша система знань, потребує внутрішньої структурно-логічної
впорядкованості. Без такої впорядкованості неможливо організувати складну
справу, виробити методологію наукових досліджень, побудувати навчальний процес.
Щоб досягти необхідної впорядкованості, застосовують класифікацію. І потреба в
ній тим нагальніша, чим складніший об’єкт, який має бути класифіковано.
Поняття «класифікація» походить від
латинського classis — розряд, клас. Латинський корінь визначає «квінтесенцію»
цього поняття, його найістотніше, найсуттєвіше значення: поділ предметів певної
сукупності за спільними ознаками з утворенням системи класів цієї сукупності.
Отже, під класифікацією розуміють систему підпорядкованих деякій ознаці понять
(класів) у певній галузі знань або діяльності людини, використовувану як засіб
для встановлення взаємозв’язків між цими поняттями (класами).
Будуючи таку систему підпорядкованих понять, використовують
певні спільні ознаки, притаманні цим поняттям. Вони називаються ознаками
класифікації і відіграють вирішальну роль в отриманні результату класифікації.
Розрізняють натуральну класифікацію, коли за ознаку класифікації беруть істотні
ознаки понять, що класифікуються (скажімо, класифікація за об’єктами
страхування), і штучну класифікацію, коли для неї використовуються несуттєві
ознаки (наприклад, класифікація в алфавітному порядку).
Залежно від того, з якою метою потрібно виконати натуральну
класифікацію, обирають ту чи іншу класифікаційну ознаку.
Страхування як наука, як галузь знань та як сфера бізнесу
характеризується багатьма специфічними поняттями. Без класифікації цих понять
неможливо виконувати ні теоретичні дослідження, ні практичну роботу в цій
галузі. Тому класифікації страхування приділяється пильна увага.
В основу класифікації страхування можна покласти розбіжності
у сферах діяльності страхових компаній, у підходах щодо забезпечення страхового
захисту майнових інтересів фізичних і юридичних осіб, у визначенні об’єктів
страхування, обсягів страхової відповідальності, у формах проведення
страхування тощо. У зв’язку з цим можна вирізнити найістотніші класифікаційні
ознаки, за допомогою яких класифікують страхування і які мають найбільше
значення як у теоретичному, так і у практичному розумінні, а саме:
o
історичні ознаки (етапи розвитку страхової справи; час виникнення
окремих видів страхування);
o
економічні ознаки (інвестиційна складова договору страхування; рід
небезпеки; об’єкт страхування);
o
юридичні ознаки (вимоги міжнародних угод і внутрішнього
законодавства; форма організації страховика; форма проведення страхування).
Класифікація
за історичними ознаками передбачає виокремлення
етапів розвитку страхування (зародки страхування в античному суспільстві;
середньовічне страхування у формі взаємодопомоги; страхування в період раннього
капіталізму; страхування в сучасному капіталістичному суспільстві) і поділ
усієї сукупності страхових послуг за часом їх виникнення (докладніше див.
підрозділ 1.2). Така класифікація має швидше теоретичне, аніж практичне
значення. Проте слід зауважити, що теоретичні знання історії страхової справи,
її витоків, генезису допомагають практикам орієнтуватися у процесах, що
відбуваються на страховому ринку, прогнозувати тенденції його розвитку,
будувати страхові правовідносини з урахуванням досвіду, нагромадженого за
багаторічну історію зарубіжного і вітчизняного страхування.
Класифікація
за економічними ознакамипередбачає кілька підходів.
Найважливішою економічною ознакою для класифікації страхування є наявність або
відсутність у договорі страхування інвестиційної складової. З огляду на це у
світовій практиці всю сукупність страхових послуг поділяють на дві великі
групи.
Перша група об’єднує ті договори страхування, які не лише
задовольняють потреби страхувальників у страховому захисті, а й здатні
забезпечити їхні інвестиційні інтереси, тобто уможливлюють нагромадження й
капіталізацію страхових внесків. Такі договори охоплюються поняттям «Life
assurance» — «страхування життя». Хоча не
обов’язково, щоб у конкретному виді страхування йшлося саме про страхування життя.
Прикладом подібних договорів є договори індивідуального страхування життя,
страхування дітей до повноліття і вступу в шлюб, страхування додаткової пенсії
тощо. Це довгострокові договори страхування, які укладаються на 5, 10, 20, 30 і
більше років.
Страхові премії за договорами страхування життя зазвичай
сплачуються в розстрочку протягом усього терміну дії договору з таким розрахунком,
щоб на момент закінчення дії договору розмір нагромаджених страхувальником
внесків дорівнював би страховій сумі за договором. Відбувається начебто
«накопичення» страхувальниками коштів, які зберігаються (перебувають в
управлінні) у страховика на період дії договору страхування.
Оскільки за договорами страхування життя відповідальність
страховика настає або в разі смерті застрахованої особи, або в разі дожиття нею
до заздалегідь обумовленої договором події, то зрозуміло, що за будь-яких
обставин внесені кошти повернуться застрахованій особі або її правонаступникам,
причому, як правило, — з певними відсотками. Тобто внески за договорами
страхування життя мають для страхувальника яскраво виражений характер
інвестиції.
Законодавство багатьох країн передбачає встановлення норми
прибутковості, що її має забезпечити страховик у результаті управління коштами,
які надійшли компанії у вигляді премій зі страхування життя. На цю норму
прибутковості, передбачувану при розрахунках страхового тарифу, може зменшуватися
розмір страхової премії, що її сплачує страхувальник. Якщо ж такого зменшення
не відбувається, то страховик зобов’язаний нараховувати певні відсотки на суму
отриманих від страхувальника страхових премій. Тобто страхувальник залучається
до участі у прибутку, який утворюється в результаті інвестування й розміщення
коштів страхових резервів зі страхування життя. Безперечне і повне повернення
страхувальникові (застрахованому, його правонаступникам) внесеної суми премій
плюс додатковий дохід у вигляді відсотків річних саме і означає ту інвестиційну
складову, якою вирізняються договори страхування життя і якої немає в інших
договорах страхування.
Друга група договорів — це ті договори, які обслуговують
потреби виключно у страховому захисті, не торкаючись інвестиційних інтересів
страхувальників. Прикладом подібних договорів є договори страхування нерухомого
майна, засобів транспорту, фінансово-кредитних ризиків тощо. Вони об’єднуються
поняттям «Non-life», або «General insurance» —
«не-життя», або «загальне страхування». В
українській практиці, термін «не-життя», як правило, не вживається; зазвичай у
такому разі вживають термін «ризиковані види страхування», або «види
страхування інші, ніж життя», або ж «загальні види страхування».
Загальне страхування включає всі ті види страхування, які не
підпадають під ознаки договорів страхування життя. Договори загального
страхування є короткостроковими. Стандартний термін їх дії — рік (саме з огляду
на цей термін обчислюють страхові тарифи для більшості видів загального страхування).
Іноді вони можуть укладатися навіть на кілька днів, наприклад при страхуванні
вантажів — на період транспортування, а при страхуванні туристів, що виїздять
за кордон, — на період перебування там. Отже, тут немає змоги протягом
тривалого часу нагромаджувати страхові премії. Та й самі страхові премії
порівняно з договорами страхування життя мають зовсім інший економічний зміст.
Вони, як правило, сплачуються одноразово і становлять невеличкий відсоток від
страхової суми. Вони не нагромаджуються, не розглядаються страхувальниками як
інвестовані кошти і не повертаються страхувальникам по закінченні дії договору
страхування. Договори загального страхування, таким чином, призначені лише для
забезпечення компенсації збитків внаслідок страхових подій.
Класифікація з виокремленням двох зазначених груп, незважаючи
на зовнішню простоту, має дуже велике значення і глибокий зміст.
Річ у тім, що фінансове управління компанією, яка здійснює
страхування життя, відрізняється від управління компанією, що провадить загальні
види страхування. Необхідність збереження довгострокових заощаджень
страхувальників за договорами страхування життя висуває до страховиків, що
здійснюють таке страхування, особливі вимоги. Для них, як правило,
передбачається підвищений розмір статутного капіталу. Установлюється особливий
порядок формування страхових резервів, які обчислюються окремо за кожним
договором страхування з використанням методів актуарної математики. Доходи
таких компаній у вигляді внесків за договорами страхування життя не підлягають
оподаткуванню.
Довгостроковий характер зобов’язань за договорами страхування
життя позначається на характері інвестиційної політики страховика. Він може
дозволити собі значну частку довгострокових вкладень у загальному обсязі
власних інвестицій. Це стає можливим завдяки тому, що договори страхування
життя укладаються на довгий строк, а обов’язки з виплат страхувальникам, як
правило, значно віддалені в часі і, крім того, піддаються досить точному
прогнозуванню. А компанії, що провадять загальні види страхування (строк дії
яких майже завжди не перевищує року), орієнтовані здебільшого на
короткострокові високоліквідні інвестиції. Особливі інвестиційні можливості
компаній зі страхування життя роблять унікальним їх становище на ринку
капіталу: вони чи не єдині фінансові установи (за винятком пенсійних фондів),
які задовольняють потреби економіки в дефіцитному капіталі для довгострокових
інвестицій.
З огляду на ці розбіжності в більшості країн світу заборонено
створювати так звані композитні компанії, які б одночасно здійснювали
страхування життя і загальне страхування. У країнах Європейського Союзу,
наприклад, така заборона діє з 1982 року. Страховий ринок чітко поділений на
ринок страхування життя і ринок загального страхування. Відповідним чином будується
і статистика. Так, за даними статистичного щорічника «European Insurance in
Figures», CEA Publications, структура страхового ринку країн — членів ЄС має
такий вигляд (табл. 1).
Таблиця
1 - ЗАГАЛЬНА СТРУКТУРА СТРАХОВОГО РИНКУ КРАЇН — ЧЛЕНІВ ЄС ЗА
ЗБОРОМ СТРАХОВИХ ПРЕМІЙ, %

Страхування

1992

1994

1996

1997

Життя (Life)

48,0

50,0

53,5

56,1

Загальне (General)

52,0

50,0

46,5

43,9

У нашій країні заборона на створення композитних компаній
існує з 1 січня 1997 р. Законодавством України передбачено, що компанії, які
отримали ліцензію на страхування життя, не мають права займатися іншими видами
страхування і навпаки. Структура страхового ринку України з огляду на
виокремлення цих двох сфер діяльності страховиків має такий вигляд (табл 2).
Таблиця
 2 -ЗАГАЛЬНА СТРУКТУРА
СТРАХОВОГО РИНКУ УКРАЇНИ ЗА ЗБОРОМ СТРАХОВИХ ПРЕМІЙ, %

Страхування

1997

1998

1999

2000

Життя (Life)

4,6

1,6

0,7

0,5

Загальне (General)

95,4

98,4

99,3

99,5

Іноді практика страхування потребує комплексного страхового
захисту майнових інтересів страхувальника. Тоді за одним страховим полісом
беруться на страхування кілька різнорідних об’єктів на випадок одних і тих
самих страхових подій. У цьому разі доцільніше додержувати класифікації не за
об’єктами страхування, а за родом небезпеки. Під родом небезпеки розуміється
набір специфічних страхових подій (страхових ризиків), які супроводжують
конкретну діяльність страхувальника. Із цього погляду в загальному страхуванні
виокремлюють, наприклад, автотранспортне страхування, морське та авіаційне
страхування, страхування ядерних, космічних, кредитних ризиків тощо.
Як приклад використання класифікації за родом небезпек можна
навести вимогу Директиви Комісії Європейського союзу 92/49/СЕЕ, згідно з якою
країни — члени цієї організації зобов’язані формувати відповідну статистику з
таким групуванням видів загального страхування: страхування від нещасних
випадків та на випадок хвороби; автотранспортне страхування (за винятком
відповідальності перевізника); страхування майна від вогню та стихійного лиха;
авіаційне, морське та транспортне страхування; страхування загальної цивільної
відповідальності; страхування кредитів та поручительств; інші види.
Не менш важливою з економічного погляду є класифікація за
об’єктами страхування, тобто об’єктами, на які спрямовується страховий захист.
Класифікація за об’єктами страхування передбачає виокремлення трьох галузей:
o
особистого страхування (об’єкти —
життя, здоров’я і працездатність страхувальників або застрахованих);
o
майнового страхування (об’єкти —
майно в різних його видах: рухомі і нерухомі матеріальні цінності, грошові
кошти, доходи);
o
страхування відповідальності
(об’єкт — відповідальність за шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров’ю,
майну третьої особи).
Ця класифікація довгий час була основною в теорії і практиці
вітчизняного страхування. Не втратила вона свого значення і тепер, хоча
застосовується, здебільшого, у теоретичному аспекті. Об’єкт страхування є
вирішальним фактором, від якого залежить характер договору страхування і його
основні умови: страхова сума, перелік страхових випадків (обсяг страхової
відповідальності), страхова премія, франшиза, термін дії договору, винятки,
обмеження і т. ін. (докладніше див. підрозділ 2.2 і 6).
Класифікація
за юридичними ознаками, як і за економічними, передбачає
кілька підходів. Насамперед це — виокремлення певних класів страхування згідно
з міжнародними нормами. Так, згідно з директивами ЄС, з 1 січня 1978 року
країни—члени цієї організації використовують класифікацію, яка встановлює 7
класів довгострокового страхування (життя і пенсій) і 18 класів загального
страхування.
Довгострокове
страхування (страхування життя і пенсій)
Клас І. Страхування життя і ренти (ануїтетів) (Life and
annuity).
Клас  II. Страхування до шлюбу і народження дитини
(Marriagere and birth).
Клас  III. Зв’язане довгострокове страхування життя
(Link long term).
Клас  IV. Безперервне страхування здоров’я (Permanent
health).
Клас  V. Тонтіни (Tontines).
Клас  VI. Страхування виплати капіталу (Capital
redemption).
Клас VII. Страхування пенсій (Pension fund management).
Загальні види страхування
Клас 1. Страхування від нещасних випадків (Accident).
Клас 2. Страхування на випадок хвороби (Sickness).
Клас 3. Страхування наземних транспортних засобів (Land
vehicles).
Клас 4. Страхування залізничного транспорту (Railway
rolling stock).
Клас 5. Страхування авіаційної техніки (Aircraft).
Клас 6. Страхування суден (Ships).
Клас 7. Страхування вантажів (Goods in tranzit).
Клас 8. Страхування від пожеж і стихійного лиха (Fire and natural forces).
Клас 9. Страхування власності інше, ніж передбачене класами 3—8 (Other damage to property).
Клас 10. Страхування відповідальності власників моторизованих транспортних засобів (Motor vehicles liability).
Клас 11. Страхування відповідальності власників авіаційної техніки (Aircraft liability).
Клас 12. Страхування відповідальності власників суден (Liability for ships).
Клас 13. Страхування загальної відповідальності (General liability).
Клас 14. Страхування кредитів (Credit).
Клас 15. Страхування поручительств (застави) (Suretyship).
Клас 16. Страхування фінансових втрат (Miscellaneous financial loss).
Клас 17. Страхування судових витрат (Legal axpenses).
Клас 18. Страхування фінансової допомоги (Assistance).
Згідно з цією класифікацією в багатьох країнах ліцензується
страхова діяльність. Починаючи з 1996 року приблизно такий самий підхід до
виокремлення класів (вони названі «видами») страхування при видачі страховикам
ліцензій практикує державний наглядовий орган у галузі страхування (до 2000 р.
— Комітет у справах нагляду за страховою діяльністю України, а далі —
Департамент фінансових установ та ринків Міністерства фінансів України). Хоча
слід зазначити, що окремої класифікації з поділом страхування на «життя» і
«не-життя» у нас немає. Перелік видів страхування, на які видаються ліцензії,
визначено в статті 6 закону України «Про страхування». Тобто йдеться про
класифікацію страхування з офіційного погляду, згідно з вимогами внутрішнього
законодавства України. Ця класифікація передбачає такі види страхування:
o
Страхування життя.
o
Страхування від нещасних випадків.
o
Медичне страхування (безперервне
страхування здоров’я).
o
Страхування здоров’я на випадок
хвороби.
o
Страхування залізничного
транспорту.
o
Страхування наземного транспорту
(крім залізничного).
o
Страхування повітряного
транспорту.
o
Страхування водного транспорту
(морського внутрішнього та інших видів водного транспорту).
o
Страхування вантажів та багажу
(вантажобагажу).
o
Страхування від вогневих ризиків
та ризиків стихійних явищ.
o
Страхування майна (іншого, ніж
передбачено пунктами 5—9).
o
Страхування цивільної
відповідальності власників наземного транспорту (включаючи відповідальність
перевізника).
o
Страхування відповідальності
власників повітряного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).
o
Страхування відповідальності
власників водного транспорту (включаючи відповідальність перевізника).
o
Страхування відповідальності перед
третіми особами (іншої, ніж передбачена пунктами 12—14).
o
Страхування кредитів (у тому числі
відповідальності позичальника за непогашення кредиту).
o
Страхування інвестицій.
o
Страхування фінансових ризиків.
o
Страхування судових витрат.
o
Страхування виданих гарантій
(порук) та прийнятих гарантій.
o
Страхування медичних витрат.
o
Інші види добровільного
страхування.
Безперечна перевага такої класифікації полягає в тому, що вона
значною мірою наближена до загальноєвропейських стандартів. Це сприяє
взаєморозумінню між вітчизняними та іноземними страховими компаніями, що з
огляду на інтернаціональний характер страхового бізнесу є дуже позитивним.
Іноді існує потреба у класифікації за формою
організації (юридичним статусом) страховика. Така класифікація
використовується переважно з метою забезпечення державного регулювання
страхової діяльності (видача ліцензій, ведення державного реєстру страхових
компаній тощо), контролю за страховиками, аналізу розвитку страхового ринку в
інституційному і територіальному аспекті. У цьому плані можна виокремити
страхування комерційне (в Україні, згідно з чинним законодавством,
його здійснюють страхові компанії, створені у формі акціонерних товариств
відкритого і закритого типу, повних, командитних товариств, товариств з
додатковою відповідальністю; в інших країнах комерційне страхування здійснюють
також приватні страхові компанії), взаємне (його здійснюють товариства
взаємного страхування), державне (його здійснюють спеціалізовані
державні страхові організації).
Класифікація за юридичними ознаками передбачає можливість
застосування такої класифікаційної ознаки, як форма проведення
страхування. За цією ознакою страхування поділяють на обов’язкове і
добровільне. Більшість договорів страхування укладається на
добровільній основі. Страхувальник має право, але не зобов’язаний укладати
договір страхування. Водночас і страховик має повне право відмовитися від
прийняття на себе тих ризиків, які він вважає небажаними. Проте в деяких
випадках, коли йдеться про потреби суспільства в цілому, ступінь свободи
страхувальника і страховика суттєво обмежується. При цьому замість права
укласти страховий договір у страхувальника з’являється обов’язок це
зробити, а страховик втрачає право відмовити страхувальникові і набуває
обов’язку взяти ризик на страхування. Ідеться про обов’язкове страхування,
яке встановлюється відповідними законодавчими актами. В Україні існують 33 види
обов’язкового страхування. Їх перелік визначений у статті 7 Закону України «Про
страхування» (докладніше див. підрозділ 2.3).
Отже, розглянувши ймовірні підходи до класифікації
страхування на основі найважливіших класифікаційних ознак, доходимо висновку:
класифікацію страхування можна визначити як систему поділу страхування за
історичними, економічними або юридичними ознаками на сфери діяльності, галузі,
підгалузі, види, класи, групи залежно від цілей використання результатів
класифікації.

 2  Класифікація
страхування за об’єктами

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Класифікацію за об’єктами з виокремленням галузей, підгалузей і видів
страхування можна вважати класичним підходом у теорії та практиці вітчизняного
страхування. Схематично таку класифікацію унаочнює рис. 2.1. Вона є найбільш
звичною для національних страховиків і дуже важливою з теоретичного погляду.
Закон України «Про страхування» визначає, що об’єктами
страхування можуть бути три групи майнових інтересів:
o
пов’язані з життям, здоров’ям,
працездатністю та додатковою пенсією страхувальника або застрахованої особи (особисте
страхування);
o
пов’язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування);
o
пов’язані з відшкодуванням
страхувальником заподіяної ним шкоди фізичній особі або її майну, а також
шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності).
За часи існування в колишньому СРСР єдиної державної
страхової компанії — Держстраху — найбільш розвиненою галуззю було
особистестрахування, яке забезпечувало понад 60 % загального щорічного
обсягу надходжень страхових премій на користь цієї страхової компанії. Понад
90 % у складі надходжень за особистим страхуванням припадало на премії за
довгостроковими договорами страхування життя.
Особливістю цієї галузі порівняно з іншими є те, що об’єкти
особистого страхування (життя, здоров’я, працездатність людини) не мають
вартісної оцінки. Тому вважається, що в особистому страхуванні не відбувається
компенсації матеріальної шкоди, а виплати страховика на користь страхувальника
(застрахованого) або його родини мають характер фінансової допомоги.
Особисте страхування поділяється на три підгалузі. Їх
існування пов’язане з різною тривалістю договорів страхування і різними
обсягами страхової відповідальності (переліком подій, на випадок яких
провадиться страхування). Підгалузями особистого страхування є страхування
від нещасних випадків, медичне страхування,
страхування життя. У рамках цих підгалузей виокремлюються
види страхування.
Страхування
від нещасних випадків об’єднує короткострокові (як
правило, до одного року) види особистого страхування. Обсяг відповідальності за
видами, які входять до цієї підгалузі, передбачає виплату страхової суми або її
частини в такому разі: а) смерті застрахованого; б) постійної втрати ним
здоров’я (встановлення інвалідності); в) тимчасової непрацездатності. Необхідна
умова настання відповідальності страховика — щоб перелічені події були
наслідком нещасного випадку, передбаченого договором страхування.
Під нещасним випадком розуміють раптову, короткочасну,
непередбачувану та незалежну від волі страхувальника (застрахованої особи)
подію, що може призвести до травматичного пошкодження, каліцтва або іншого
розладу здоров’я застрахованої особи.
Страхувальником може бути як фізична, так і юридична особа
(наприклад, підприємство, яке страхує своїх працівників), а застрахованим —
лише фізична особа. Якщо особа укладає договір страхування власного життя
і здоров’я, то вона одночасно є страхувальником і застрахованим. При укладанні
договору страхування життя і здоров’я іншої особи (наприклад, дитини)
застрахованою буде саме ця особа, а страхувальником — особа, що уклала договір
і сплачує внески. Страхування від нещасних випадків в Україні провадиться як у
добровільній, так і в обов’язковій формі. Перелік обов’язкових видів
страхування наведений у підрозділі 3.

Рис. 1. Класифікація страхування за об’єктами
Конкретними видами страхування в цій підгалузі є, наприклад,
індивідуальне страхування від нещасних випадків, колективне страхування
працівників за рахунок коштів підприємств і організацій, страхування туристів,
пасажирів, дітей, окремих категорій працівників, чия робота пов’язана з
особливою небезпекою для життя і здоров’я, та інші такі види. Вони мають дуже
багато спільних рис, і тому законодавством України передбачається можливість
здійснення страховиком усіх цих видів страхування за однією ліцензією, а саме:
ліцензією на право здійснення страхування від нещасних випадків
(докладніше див. розділ 9).
Друга підгалузь особистого страхування — медичне
страхування. Воно виникло і почало розвиватися в нашій країні
порівняно недавно, хоча Західні країни мають уже досить великий досвід у цій
справі. За радянських часів потреби в медичному страхуванні начебто й не було,
оскільки медична допомога надавалася на безоплатній основі. З переходом до
ринкових відносин ситуація змінилася. Висока вартість кваліфікованої медичної
допомоги зумовила інтерес населення до медичного страхування, що сприяло його
розвитку.
Медичне страхування як самостійна підгалузь особистого
страхування об’єднує всі види страхування, пов’язані з відшкодуванням витрат
страхувальника у зв’язку із захворюванням і необхідністю лікування.
Особливістю цієї підгалузі є наявність тут як довгострокових,
так і короткострокових видів страхування. До довгострокових видів медичного
страхування належить, наприклад, безперервне страхування здоров’я, договір
про яке страхувальник може укласти на невизначений період.
Прикладом короткострокових видів медичного страхування
є страхування здоров’я на випадок хвороби, медичне страхування туристів, що
від’їжджають за кордон, страхування на період вагітності та пологів тощо.
Ще одна особливість медичного страхування — це те, що
страхова виплата може здійснюватися страховиком двома способами: по-перше,
безпосередньо страхувальникові (застрахованому) у вигляді повної страхової суми
або її частки; по-друге, у вигляді оплати медичній установі вартості лікування
застрахованого (включаючи плату за перебування в стаціонарі, фізіотерапевтичні
процедури, консультації провідних фахівців, витрати на придбання ліків і т.
ін.).
Так само, як і в разі страхування від нещасних випадків,
страхувальниками тут можуть бути і фізичні і юридичні особи; страхувальник і
застрахований можуть поєднуватися в одній і тій самій особі.
Медичне страхування може здійснюватися як у добровільній, так
і в обов’язковій формі. До переліку видів обов’язкового страхування, наведеного
в Законі України «Про страхування», належить і медичне страхування. Проте досі
системи обов’язкового медичного страхування в Україні немає, хоча, наприклад, у
Росії вона діє вже кілька років .
Третя підгалузь особистого страхування — страхування
життя.
Ця підгалузь об’єднує довгострокові види особистого
страхування, обсяг відповідальності за якими, згідно з чинним законодавством
України, передбачає одноразову або розстрочену виплату страхової суми в разі:
а) смерті застрахованої особи в період дії договору страхування
(або рішення суду про оголошення застрахованої особи померлою); б) дожиття
застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування; в) досягнення
застрахованою особою певного віку: пенсійного (пенсійне страхування) або
віку, визначеного договором страхування; г) настання події в житті
застрахованої особи, яка обумовлена у договорі страхування (укладання шлюбу,
народження дитини, вступ до навчального закладу тощо).
За вимогами вітчизняного страхового законодавства, договори
страхування життя в Україні мають укладатися на строк не менше як три роки.
Страхування життя має ту особливість, що всі види
страхування, які входять до цієї підгалузі, провадяться тільки в добровільній
формі .
Найдавнішою і традиційно розвиненою галуззю страхування є майнове
страхування. Його економічне призначення полягає в компенсації шкоди,
заподіяної страхувальнику внаслідок страхового випадку із застрахованим майном.
Ідеться як про матеріальні, так і про фінансові збитки.
Обсяг відповідальності страховика включає виплату страхового
відшкодування страхувальникові в разі пошкодження або знищення матеріальних
цінностей, а також у разі втрати страхувальником грошових коштів або неотримання
ним запланованого доходу (прибутку) внаслідок страхових випадків, обумовлених
договором страхування.
Особливістю цієї галузі є те, що в основу визначення
страхової суми за більшістю договорів майнового страхування покладено дійсну
вартість застрахованих об’єктів. У разі страхування майна не на повну вартість
збитки при настанні страхової події, як правило, також не відшкодовуються в
повному обсязі.
Розмір відшкодування залежить від системи страхового
забезпечення, передбаченої конкретним договором страхування. У майновому
страхуванні використовують три системи страхового забезпечення: пропорційну,
систему першого ризику і граничну (граничного відшкодування).
Пропорційна
система передбачає виплату відшкодування в тій самій пропорції щодо
реального збитку, в якій страхова сума за договором перебуває відносно дійсної
вартості застрахованого майна.
Система
першого ризику передбачає повне відшкодування збитків, завданих
застрахованому майну, але в межах страхової суми за договором. Тобто якщо при
використанні пропорційної системи страховик бере до уваги загальний обсяг
збитків і відшкодовує його в певній пропорції, то в разі використання системи
першого ризику обсягом збитків, який перевищує страхову суму, страховик просто
нехтує. Зазначений обсяг вважається «другим» ризиком (на відміну від «першого»,
який підлягає відшкодуванню і від якого походить назва цієї системи).
Обидві ці системи використовуються страховиком як засіб
заохочення страхувальника укладати договори на повну вартість майна. Вони
втрачають сенс, коли страхова сума за договором і дійсна вартість майна
збігаються.
Система
граничного відшкодування використовується в тих видах
майнового страхування, де страховик має компенсувати збитки страхувальника, які
обчислено як різницю між заздалегідь обумовленою границею (звідси назва
системи) і фактичним рівнем доходів. Ця система поширюється на страхування
врожаю, втрат від простоїв у виробництві тощо.
Майнове страхування об’єднує найрізноманітніші види
страхування, які іноді поділяють на дві підгалузі: страхування майна
громадян і страхування майна юридичних осіб. Виокремлення цих двох
підгалузей пов’язане з істотними розбіжностями у практиці проведення
страхування майна юридичних і фізичних осіб.
По-перше, розмір ризику (з огляду на обсяги можливих збитків)
при страхуванні майна громадян, як правило, значно менший, аніж розмір
ризику юридичної особи.
По-друге, перелік об’єктів страхування у громадян є
досить обмеженим. До нього належать зазвичай власні житлові і дачні будинки,
господарські споруди, автомобілі, домашнє майно, домашні і сільськогосподарські
тварини. Перелік об’єктів майнового страхування юридичних осіб значно
ширший. Він охоплює будівлі і споруди, машини і технологічне устаткування,
електронне обладнання, транспортні засоби усіх видів, вантажі,
будівельно-монтажні й інженерні ризики, фінансово-кредитні ризики тощо.
Відповідно до перелічених об’єктів в обох підгалузях виокремлюються конкретні
види страхування.
По-третє, ризики громадян достатньо прості й
однорідні, тому доволі часто страховик може страхувати їх за стандартними
умовами (видавати стандартний страховий поліс). А ризики юридичних осіб
складні та неоднорідні, тому часто доводиться створювати індивідуальні програми
страхового захисту відповідно до потреб конкретного страхувальника.
По-четверте, процес прийняття на страхування ризиків громадян
— річ, здебільшого, порівняно нескладна. Інколи страховики навіть не вдаються
до попереднього огляду майна, що страхується. Чого не можна сказати про
прийняття на страхування ризиків юридичних осіб. Тут майже завжди
потрібен попередній огляд.
По-п’яте, складність ризиків юридичних осіб часто
спонукає страховиків скористатися послугами професійних страхових посередників
— брокерів — з їхнім досвідом і знанням. При страхуванні майна громадян
страховик може сам пропонувати поліси клієнтам або використовувати послуги
страхових агентів, якими можуть бути фізичні особи, кредитні установи,
відділення зв’язку, туристичні фірми, станції технічного обслуговування
автомобілів тощо.
Страхування майна, як правило, здійснюється в добровільній
формі.
Третя (порівняно нова для вітчизняного страхування) галузь —
це страхування відповідальності. Економічне призначення такого
страхування полягає в захисті майнових інтересів страхувальника в разі, якщо
він завдасть шкоди життю, здоров’ю і майну третьої особи, а також майнових
інтересів потерпілої третьої особи. Залежно від виду страхування страхову
виплату страховик може здійснювати або на користь страхувальника, або на
користь третьої особи, котру визнано постраждалою внаслідок певних дій або
бездіяльності страхувальника. Страховою подією при страхуванні
відповідальності вважається факт настання відповідальності
страхувальника, який може бути встановлений судовими органами або
добровільно визнаний самим страхувальником.
На відміну від майнового та особистого страхування,
особливістю страхування відповідальності є те, що крім страховика і
страхувальника тут завжди присутня третя особа, майнові інтереси якої захищає
конкретний договір страхування. Найчастіше ця третя особа є невідомою (виняток
становить страхування відповідальності за невиконання договірних зобов’язань).
Види страхування, які належать до цієї галузі, мають
комплексний характер. Адже більшість полісів страхування відповідальності
забезпечують одночасний страховий захист як життя і здоров’я третьої особи
(об’єкти особистого страхування), так і її майна (об’єкти майнового
страхування). У цьому полягає ще одна особливість страхування відповідальності.
Особливістю страхування відповідальності є також порядок
визначення в договорі страхової суми. На відміну від страхування майна, де
страхова сума зазвичай залежить від дійсної вартості об’єкта страхування, при
страхуванні відповідальності страхова сума встановлюється у вигляді граничної
суми відшкодування — ліміту відповідальності, яку бере на себе страховик, коли
страхувальник завдасть шкоди третім особам (їхньому життю, здоров’ю, майну).
Законодавство більшості розвинених країн передбачає
обов’язкове страхування відповідальності власників деяких джерел підвищеної
небезпеки, найбільш загрозливих унаслідок значного поширення або великих
масштабів імовірної шкоди. Практично в усіх країнах існує обов’язкове
страхування відповідальності власників автотранспортних засобів. З 1 січня 1997
року страхування відповідальності власників транспортних засобів у обов’язковій
формі запроваджене також в Україні. У більшості країн світу здійснюється
страхування відповідальності власників авіаційного транспорту, власників суден,
користувачів ядерних установок, обов’язкове страхування професійної
відповідальності певних категорій фахівців. Практично всі перелічені види
страхування відповідальності починають активно розвиватися й у нашій країні.

 3  Обов’язкове
і добровільне страхування

<!--
google_ad_client = "ca-pub-4735452452517403";
/* Sb_336х280 */
google_ad_slot = "0771680582";
google_ad_width = 336;
google_ad_height = 280;
//-->

Найважливіша класифікаційна ознака у страхуванні — форма проведення.
За цією ознакою страхування поділяється на добровільне й обов’язкове.
Класифікацію страхування за формами проведення унаочнює рис.  2.
Здебільшого взаємовідносини між страхувальником і страховиком
будуються на добровільних засадах і оформлюються договором страхування. Згідно
із Законом України «Про страхування» договори страхування укладаються
відповідно до правил страхування. Правила страхування при добровільній формі
страховик розробляє самостійно для кожного виду страхування, а далі їх
затверджує державний наглядовий орган у сфері страхування, видаючи ліцензію на
право здійснення відповідного виду страхування.
Правила страхування визначають загальні умови і порядок
здійснення конкретним страховиком того чи іншого виду добровільного
страхування. Правила проведення одного й того самого виду страхування різними
страховиками можуть бути істотно різними. Тому страхувальник має змогу обрати
найбільш прийнятний для себе варіант страхування і, відповідно, — страховика.
Страховик, у свою чергу, не залишається пасивною стороною, він також має право
обирати: прийняти на страхування запропонований страхувальником ризик чи
відхилити його. Якщо обидві сторони досягнуть попередньої згоди, вони укладають
договір, у якому конкретизуються загальні умови страхування, викладені у
правилах.

Рис.  2 -Класифікація страхування за формами
проведення
Добровільне
страхування передбачає, що всі істотні моменти договору страхування
визначаються виключно за згодою сторін.
В обов’язковому страхуванні — інша справа.
Тут страхові відносини виникають згідно із законом, а страхування здійснюється
на підставі відповідних законодавчих актів, якими передбачено перелік об’єктів,
що підлягають страхуванню; перелік страхових подій, винятки з них; максимальні
страхові тарифи; страхові суми; рівень страхового забезпечення та інші суттєві
моменти. Згідно із Законом України «Про страхування» форми типового договору і
порядок проведення обов’язкового страхування визначаються Кабінетом Міністрів
України. Отже, при укладанні договору обов’язкового страхування ні у
страховика, ні у страхувальника практично не лишається «свободи маневру», адже
всі суттєві моменти будь-якого виду обов’язкового страхування, навіть сама
форма договору, заздалегідь визначені законодавчими актами.
Принцип обов’язковості однаково поширюється і на
страхувальника, і на страховика. Перший має обов’язково застрахувати
передбачений законодавством об’єкт, а другий не в праві відмовити йому в цьому.
За часів державної монополії, коли потреби страхувальників
задовольняв єдиний страховик — Держстрах, проведення обов’язкового страхування
не супроводжувалося укладанням договорів. Нині оформлення договорів страхування
є обов’язковим у будь-якому випадку.
Право на здійснення обов’язкових видів страхування може
отримати будь-який страховик, якщо він має відповідну ліцензію.
У Законі України «Про страхування» наведено перелік 33 видів
обов’язкового страхування, які здійснюються (або мають здійснюватися) в нашій
країні, і встановлено, що нові види обов’язкового страхування можуть бути
введені лише шляхом внесення змін у цей Закон. До складу обов’язкового
страхування українським законодавством віднесено:
o
медичне страхування;
o
особисте страхування медичних і
фармацевтичних працівників (крім тих, які працюють в установах і організаціях,
що фінансуються з Державного бюджету України) на випадок інфікування вірусом
імунодефіциту людини при виконанні ними службових обов’язків;
o
особисте страхування працівників
відомчої (крім тих, які працюють в установах і організаціях, що фінансуються з
Державного бюджету України) та сільської пожежної охорони і членів добровільних
пожежних дружин (команд);
o
страхування спортсменів вищих
категорій;
o
страхування життя і здоров’я
спеціалістів ветеринарної медицини;
o
особисте страхування від нещасних
випадків на транспорті;
o
авіаційне страхування цивільної
авіації;
o
страхування відповідальності
морського перевізника та виконавця робіт, пов’язаних із обслуговуванням
морського транспорту, щодо відшкодування збитків, завданих пасажирам, багажу,
пошті, вантажу, іншим користувачам морського транспорту та третім особам;
o
страхування цивільної
відповідальності власників транспортних засобів;
o
страхування засобів водного
транспорту;
o
страхування врожаю
сільськогосподарських культур і багаторічних насаджень державними
сільськогосподарськими підприємствами, врожаю зернових культур і цукрових
буряків сільськогосподарськими підприємствами всіх форм власності;
o
страхування цивільної
відповідальності оператора ядерної установки за шкоду, яка може бути заподіяна
внаслідок ядерного інциденту (порядок та умови цього страхування визначаються
спеціальним законом України);
o
страхування працівників (крім тих,
які працюють в установах і організаціях, що фінансуються з Державного бюджету
України), які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, в тому числі
здійснюють догляд за особами, які страждають на психічні розлади;
o
страхування цивільної
відповідальності суб’єктів господарювання за шкоду, яку може бути заподіяно
пожежами та аваріями на об’єктах підвищеної небезпеки, включаючи
пожежовибухонебезпечні об’єкти та об’єкти, господарська діяльність на яких може
призвести до аварій екологічного та санітарно-епідеміологічного характеру;
o
страхування цивільної
відповідальності інвестора, в тому числі за шкоду, заподіяну довкіллю, здоров’ю
людей, за угодою про розподіл продукції, якщо інше не передбачено такою угодою;
o
страхування майнових ризиків за
угодою про розподіл продукції у випадках, передбачених Законом України «Про
угоди про розподіл продукції»;
o
страхування фінансової
відповідальності, життя і здоров’я тимчасового адміністратора та ліквідатора
фінансової установи;
o
страхування майнових ризиків при
промисловій розробці родовищ нафти і газу у випадках, передбачених Законом
України «Про нафту і газ»;
o
страхування медичних та інших
працівників державних і комунальних закладів охорони здоров’я та державних
наукових установ (крім тих, які працюють в установах і організаціях, що
фінансуються з Державного бюджету України) на випадок захворювання на
інфекційні хвороби, пов’язаного з виконанням ними професійних обов’язків в
умовах підвищеного ризику зараження збудниками інфекційних хвороб;
o
страхування відповідальності
експортера та особи, яка відповідає за утилізацію (видалення) небезпечних
відходів, щодо відшкодування шкоди, яку може бути заподіяно здоров’ю людини,
власності та навколишньому природному середовищу під час транскордонного
перевезення та утилізації (видалення) небезпечних відходів;
o
страхування персоналу ядерних
установок, джерел іонізуючого випромінювання, а також державних інспекторів з
нагляду за ядерною та радіаційною безпекою безпосередньо на ядерних установках
від ризику негативного впливу іонізуючого випромінювання на їхнє здоров’я за
рахунок коштів ліцензіатів;
o
страхування об’єктів космічної
діяльності (наземна інфраструктура), перелік яких затверджується Кабінетом
Міністрів України за поданням Національного космічного агентства України;
o
страхування цивільної
відповідальності суб’єктів космічної діяльності;
o
страхування об’єктів космічної
діяльності (космічна інфраструктура), які є власністю України, щодо ризиків,
пов’язаних з підготовкою до запуску космічної техніки на космодромі, запуском
та експлуатацією її у космічному просторі;
o
страхування відповідальності щодо
ризиків, пов’язаних з підготовкою до запуску космічної техніки на космодромі,
запуском та експлуатацією її у космічному просторі;
o
страхування відповідальності
суб’єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних
наслідків при перевезенні небезпечних вантажів;
o
страхування професійної
відповідальності осіб, діяльність яких може заподіяти шкоду третім особам, за
переліком, встановленим Кабінетом Міністрів України;
o
страхування відповідальності
власників собак (за переліком порід, визначених Кабінетом Міністрів України)
щодо шкоди, яка може бути заподіяна третім особам;
o
страхування цивільної
відповідальності громадян України, що мають у власності чи іншому законному
володінні зброю, за шкоду, яка може бути заподіяна третій особі або її майну
внаслідок володіння, зберігання чи використання цієї зброї;
o
страхування тварин на випадок
загибелі, знищення, вимушеного забою, від хвороб, стихійних лих та нещасних
випадків у випадках та згідно з переліком тварин, встановленими Кабінетом
Міністрів України;
o
страхування відповідальності
суб’єктів туристичної діяльності за шкоду, заподіяну життю чи здоров’ю туриста
або його майну;
o
страхування відповідальності
морського судновласника;
o
страхування ліній електропередач та
перетворюючого обладнання передавачів електроенергії від пошкодження внаслідок
впливу стихійних лих або техногенних катастроф та від протиправних дій третіх
осіб.
Усі види страхування, що не ввійшли до цього переліку,
вважаються добровільними.
Міжнародне право і право більшості держав світу пов’язують
впровадження окремих видів обов’язкового страхування з необхідністю захисту
інтересів третіх осіб у разі, коли їм завдано шкоди. Тому обов’язкова форма
страхування найбільш поширена у страхуванні відповідальності, а конкретніше — у
страхуванні відповідальності власників джерел підвищеної небезпеки. А особисте
і майнове страхування провадяться, як правило, у добровільній формі.
Ефективність державного регулювання у сфері страхування
багато в чому залежить від створення оптимальної системи страхового захисту на
базі раціонального використання можливостей і переваг як обов’язкового, так і
добровільного страхування.

Скачано с www.znanio.ru

file_name: Розділ 2 Класифікація страхування.doc

alt: Класифікація за історичними ознаками передбачає виокремлення етапів розвитку страхування (зародки страхування в античному суспільстві; середньовічне страхування у формі взаємодопомоги; страхування в період раннього капіталізму; страхування…

alt: Україні, згідно з чинним законодавством, його здійснюють страхові компанії, створені у формі акціонерних товариств відкритого і закритого типу, повних, командитних товариств, товариств з додатковою відповідальністю;…

alt: Під нещасним випадком розуміють раптову, короткочасну, непередбачувану та незалежну від волі страхувальника (застрахованої особи) подію, що може призвести до травматичного пошкодження, каліцтва або іншого розладу…

alt: По-перше, розмір ризику (з огляду на обсяги можливих збитків) при страхуванні майна громадян , як правило, значно менший, аніж розмір ризику юридичної особи

alt: Кабінетом Міністрів України за поданням

title: Розділ 2 Класифікація страхування


extracted_text:
Диктанты для 1
класса

***

У
Бори кот. Барсик катал клубок. Мы были в парке. Там липа и сосны. Зина мала. У
Зины кукла.

***

Рома мал. Он сам
мыл руки. Вот куры. Иван кормит кур. Вот сок. Дана пила сок.

Ключ

Алеша и Коля шли в
рощу. Было жарко. А вот и ключ. Он чист. Алеша пил воду.

***

Пролетело лето. В
лесу красиво. У нас краски и кисти. Нина и Лена рисовали сосны. Антон рисовал
кусты.

Летом

Летом поют чижи.
Летают стрижи. В лесу цветут ландыши. Под елью шуршат ежи. Ребята ищут в лесу
шишки.

Бобры

Бобры
живут на реке. Они отличные строители. У бобров зубы острые, как бритва. На
реке бобры делают плотины из стволов осины.

Рысь

На
дереве лежала рыжая кошка. У кошки были зеленые глаза и кисточки на ушах.
Сильные лапы впились в ствол. Это была рысь.

Новый дом

У
нас идет большая стройка. Сёма и Яша едут в новый дом. В доме пять этажей. У
крыльца машины. Мальчики рады.

Слова
для справок: большая, этажей, у нас.

Игрушки

У
нас был урок труда. Мы сами делали игрушки. Вот конь и зайка. У Любы и Маши
кукла. Коля сделал из бумаги ёлку. Хороши наши игрушки!

Слова
для справок: у нас, сделал.

Шиповник

В
лесу рос красивый куст. Куст цвёл яркими цветами. Это был шиповник. Хороши
душистые розы! Стала Маша рвать розы. А там шипы. У Маши заноза.

Два товарища

Ученик
Юра Чайкин решал задачу. Задача была трудная. Пришёл Слава Щукин. Друзья вместе
решили задачу. Так Слава помог товарищу.

Мой друг

Мы
живем в новом доме. Алёша — мой друг. Он ходит в школу. Алёша любит читать. Он
учит меня. Я уже знаю все
буквы.

Слова
для справок: друг, меня, в новом.

Наша школа

Наша
школа новая. Она светлая и красивая. Около школы растут клёны и липы. Мы любим
свою школу. Наши ученики живут дружно.

Слова
для справок: около, растут, ученики.
Наш двор

Наш
двор большой. Я и мой брат Алёша сделали горку. Хороша каша горка. Малыши были
рады. Быстро мчат они на санках с горки.

Для друзей

Саша
и Тимоша вышли из дома. Они идут гулять. Вот двор. Играют малыши. Мальчики
стали делать для них горку. Малыши рады.
Зима в лесу

Зима.
Мороз. Снег укрыл пни и кусты. Толстый лёд сковал быстрый ручей. Снежные шубы
надели сосны и ели. Пушистый шарф лежит на ветках кедра. Вот сугроб. Там спит
медведь.

Зимой

Зиму
мы ждали. Зиму мы звали. У дома сугробы. Ольга катит ком снега. Таня катит ком
снега. Вот и снежная баба.

Слова
для справок: весело, катит.
Зимой

Вот
и зима. Дети рады. У Алёши дом из снега. Ваня взял санки. Петя надел лыжи. Они
идут на горку. Там всем весело.

Слова
для справок: весело, они.

Зимой

Настала
зима. Кругом пушистый снег. На окнах узоры. Вот кормушка для птиц. У Зины и
Лизы крошки хлеба. Они кормят птиц. Слова для справок: кормят, кормушка.

Первый снег

Выпал
первый снег. Все рады снегу. Миша и Яша вышли во двор. Там их ждала Оля. Папа
купил ей лыжи. Дети идут в парк.

Слова
для справок: выпал, снег, во двор.

Корм для птиц

Кругом
пушистый снег. Он тихо падает на землю. Старый пень весь закрыт снегом. Юра
идёт в лес. В руках у мальчика кормушка.
Встреча

Стоит
ясный день. Мы идем в лес. На лапах ели лежит снег. Ком снега упал на старый
пень. Ваня заметил зайца. Зайка скрылся в кустах.

Слова
для справок: стоит, заметил, лежит

Ель

Настала
зима. Я иду в лес. Хрустит снег. На краю леса стоит ель. В густых лапах ели
скрылась белка. С ели упал ком снега.

Слова
для справок: снег, стоит.

Розка

Миша,
Таня и Петя жили в деревне. У них была собака Розка. Розка жила на дворе. У неё
были щенки. Дети любили Розку. (По Л. Толстому)

На горе

У
школы большая гора. Весь день на горе толпа детей. У Ильи и Ольги лыжи. Быстро
мчат они с горы. У Юры новые сани. Он катает малышей.

Заяц и лиса
Жил
в лесу зайка. Он построил под ёлкой избу. Шла лиса. Она заметила избушку и
постучала. Зайка открыл дверь. Лиса попросилась в гости.

1.          У Бори кот.
Барсик катал клубок. Мы были в парке. Там липа и сосны. Зина мала. У Зины
кукла.

2.
Рома
мал. Он сам мыл руки. Вот куры. Иван кормит кур.

3.          Алёша и Коля
шли в рощу. Было жарко. А вот и ключ. Он чист. Алёша пил воду.

4.         Пролетело лето.
В лесу красиво. У нас краски и кисти. Нина и Лена рисовали сосны. Антон рисовал
кусты.

5.         Летом поют
чижи. Летают стрижи. В лесу цветут ландыши. Под елью шуршат ежи. Ребята в лесу
ищут шишки.

6.          Бобры живут на
реке. Они отличные строители. У бобров зубы острые, как бритва. На реке бобры делают
плотины из стволов осины.

7.           Люба и Маша
пасли утят на берегу реки. Утята были маленькие. Вдруг в небе появился коршун.
Он схватил одного утёнка. Девочки закричали. Прибежал Ваня. Он тоже стал кричать
и размахивать руками. Коршун выпустил утёнка и улетел.

8.         Утро было
тёплое. Пчёлы проснулись рано и полетели в поле. Там много цветов. Это лютики и
ромашки. Цветёт душистая липа. Около липы летают пчёлы. Они трудятся всё лето.
Много мёду получаем мы от пчёл. (35 слов)

9.           Наш лес
большой. В лес пришли дети. Они ищут грибы. Боря и Андрюша собрали много
рыжиков и маслят. Юра и Яша под ёлкой нашли ёжика. Они положили его в шапку.
Ёжик уколол Юру. Но Юра не заплакал. Ребята потрогали зверька и выпустили.

10.
     Тарас,
мороз, урок, волчок, багаж, мальчик, лошадь, матрос, ученик, уж, пляж, сапог,
гвоздь, груз, медведь, круг, берег, колос, пирог, заказ, лед, овес, навес, снег,
стог (сена), индюк, друг, флаг, ученик, жук, берег, ночлег, охотник, волчок, утюг,
зайчик, круг, мальчик, сапог.

11.
В лесу.

Братья
Илья и Толя пошли в лес. Толя собирал шишки и сухие сучья, Илья – ягоды.
Мальчики сели отдыхать у ручья под тенью деревьев. Тетя Марья сварила варенье
из свежих ягод.

  12.
Оляпка.
          Ночью был мороз.
На льду реки весело пела птичка. Вот она прыгнула в прорубь и там стала искать
пищу. Это оляпка. Перья ее покрыты жиром. Вскоре птичка вскочила на лед и
запела.

Помощники.
Летом мы жили в
деревне. Часто ходили полоть траву в сад или на огород. Мы помогали деду
Архипу. Он давал нам лошадь, и мы с луга везли стог сена в сарай. Луг был похож
на цветной ковер. Сено пышное, душистое, сухое.

13.                                                               Весна.
Первые ручейки
смывают грязь и льдинки. Я люблю ходить весной в рощу или парк. Поют чижи,
дрозды. За долгую зиму глаз отвык от яркого. Весной все рады первым цветам. Как
красивы первые тюльпаны на клумбах!

14.
Скворцы прилетели.
Село стоит на
берегу красивой реки. Вернулись на родину птицы. Каждая птица обновляет свое
гнездо. Вечером они садились на рябину под окном и пели. Днем они работали в
саду. Скоро появятся птенцы. Надо их кормить.

15.
На островке.
Заяц жил на
островке. По ночам он глодал кору с осин. Днем зверек прятался в кустах. Вода в
реке стала быстро прибывать. Заяц спокойно спал под кустом. Он проснулся.
Вокруг зайчишки была вода. Зайцу удалось прыгнуть на толстый сук дерева.

16.
Гроза.
С утра хмурилось
небо. Из – за леса выплыла туча. Закружилась столбом пыль. Глухо ударил гром.
Быстро промчалась по озеру волна. Упала первая капля дождя. И вдруг вода
полилась, как из ведра. Началась гроза.

17.
На горе.
У школы большая
гора. Весь день на горе толпа детей. Всюду большие сугробы. Поля и холмы
покрыты пушистым снежком. У Гриши и Саши большие сани. Они катают малышей.
Быстро катят с горы сани.

file_name: Диктанты для 1 класса.docx

alt: Диктанты для 1 класса ***

alt: Шиповник В лесу рос красивый куст

alt: У Бори кот. Барсик катал клубок

alt: В лесу.

title: Диктанты для 1 класса


extracted_text:
Цель:  Обучающие:
дать представление о происхождении праздника «День защиты животных»
Задачи:
Развивающие: развивать речь, самостоятельность мышления учащихся, умение
отстаивать и защищать свою позицию;
Воспитательные: воспитывать гуманные общечеловеческие качества – заботу,
сострадание; воспитывать чувство ответственности за прирученных животных;
прививать любовь к слову.
Образовательные: формирование у учащихся понимания
целостного восприятия мира;
Коррекционные: помочь им осознать свою моральную
ответственность за судьбу родной земли.
Методы: Словесный :
рассказ, объяснение, беседа
По времени проведения
- кратковременные
(продолжительностью от нескольких минут до нескольких часов);
 по видам
деятельности - общение
Технологии:
Технология педагогической оценки поведения и поступков детей
По способу влияния
педагога - опосредованные.
По субъекту организации -
организаторами детей выступают педагоги, родители и другие взрослые;
По результату -
результатом является информационный обмен;
По количеству участников
- групповая
Оборудование:
компьютер, мультимедийный
проектор, экран, презентация «В мире животных», листы бумаги (А3) по количеству
детей, гуашь, зубные щетки, кисточки
Форма работы:
групповая
Ход занятия:
1.      Организационный момент
Как
хорошо, что в доме звери,
И на полу, и на окне!!!
Торчат их морды в каждой двери
И улыбаются тебе...
Как хорошо, что в доме радость
От их участия во всем...
Нам их присутствие досталось,
А наше - им. И мы живем...
Они нас любят просто так,
За то, что мы живем на свете,
Зло забывают, как пустяк,
И помнят доброе, как дети...
Они от горя защищают,
Как только в жизни свет погас,
И вместо нас заболевают,
И умирают вместо нас...
Как хорошо, что в доме звери,
Когда всю жизнь в твоей судьбе,
Торчат их морды в каждой двери
И улыбаются тебе...
 Ребята, вы согласны с этим стихотворением? Представьте, что в одночасье
исчезли бы все животные - звери, птицы, рыбы. Что было бы? (Ответы детей)
2.
Основная часть.
Поэтому  сегодня мы с вами поговорим о животных.  Вы знаете, что
недавно 4 октября был праздник Всемирный день защиты животных. (Слайд 1)
 А знаете ли вы, как и почему родился этот праздник? (история возникновения
праздника): решение празднования всемирного дня животных было принято в
1931 году на международной конференции сторонников движения защиты животных,
проходивших во Флоренции. 4 октября было выбрано не случайно. Это день ангела и
день смерти монаха Франциска Ассизского. Он основал орден, носящий его имя, и
считается защитником и покровителем животных.
Во многих
странах в этот день проходят мероприятия в защиту домашних животных. Вспомните
слова Сент-Экзюпери: «Мы в ответе за тех, кого приручили». Они должны иметь
право на хорошую жизнь.
             Почему
животных становится всё меньше? Человек, думая о своей выгоде, уничтожает то,
что необходимо сохранить, что создавалось природой веками и тысячелетиями. По
вине людей уже исчезли или находятся на грани исчезновения многие виды растений
и животных. На одних охотились, другим не оставили клочка леса. И люди поняли,
если не помогать природе, животные и растения будут гибнуть. Чтобы этого не
происходило, ученые составили специальную книгу- Красную книгу. (Слайд 2) , куда занесены
исчезающие виды.(Слайд с 3-8) Это и амурские
тигры, и дальневосточные и снежные леопарды, зубры, бобер, белозубка,
перевязка, степные и лесные хори ,тушканчик и другие, птиц- дрофа, колпица,
розовый и кудрявый пеликаны, фламинго и другие, а также представители классов
земноводных и пресмыкающихся такие как степная гадюка и даже беспозвоночные.
       Игра
«Наборщик»     (Слайд 9)

Составьте из  набора букв названия животных
Давайте обсудим, что нужно людям нужно сделать, чтобы защитить
животных. (Слайд 10)

·
охранять природу, создавать заповедники, бороться с браконьерами;
·
строить очистные сооружения;
·
стать вегетарианцами;
·
отменить моду на меха;
·
не выбрасывать мусор в реки и озера;
·
помогать бездомным животным
·
беречь редких животных
Воспитатель: Говоря
о братьях меньших мы подразумеваем всех животных – диких и домашних. У кого
дома есть домашние животные? (рассказы детей)
 Но есть
такие люди, которые выбрасывают животных на улицу. И их жизнь становится
мучительной. У них нет еды, тепла и ласки. Им приходится жить в подвалах и на
улице. Они заболевают и умирают. И поэтому я хочу обратиться ко всем: – Люди!
Будьте людьми! Не выбрасывайте домашних животных!
Физкультминутка
Что дают
животные человеку?
* Они
приносят радость и счастье в повседневной жизни.
 * Они
дают человеку работу, требуя заботы и ухода.
 * Они
позволяют думать о ком-то другом, кроме вас самих, своих проблемах и болезнях.
 * Они
улучшают родственные связи в семье.
 * Они
стимулируют движение и активность.
 * Они
предоставляют источник тепла и любви.
 * Они
повышают уверенность в себе, придают смысл жизни.
 * Они
дают возможность обрести новых друзей.
 * Они
помогают мягко пройти через одиночество, болезни и депрессии.
 * Они
уменьшают уровень стресса.
* Они
позволяют вам создать уникальную и неповторимую модель отношений: человек –
животное.
Люди, у
которых есть домашние животные, живут дольше, чем те, у кого их нет. Это
результат исследований, подтвержденный практически. Таким образом, во многих
странах официально одобрено лечение с участием животных. Самые распространенные
животные, которые помогают больным людям – это собаки, кошки, лошади и
дельфины.
Канистерапия
– лечение с участием собак(Слайд 11)

Этот метод
терапии и реабилитация помогает людям с ограниченными возможностями и тем, кто
имеет проблемы с социальной адаптацией. Она проводится с участием специально
обученных собак.
Фелинотерапия
– лечение с участием кошек(Слайд 12)

Что это дает?
Во-первых, пушистый мех животных успокаивает, снимает стресс, расслабляет.
 Во-вторых, мурлыканье кошки оказывает успокаивающее действие на психику
пациентов, перенесших лечение. Дельфинотерапия(Слайд
13)

 Было
доказано, что среди животных, которые помогают больным людям, дельфины по праву
занимают третье место после собак и кошек. При работе с дельфинами
увеличивается выделение эндорфинов. Эти гормоны отвечают за хорошее настроение
и устраняют изнурительные боли. Таким образом, в присутствии дельфинов
пациенты, даже те, которые ранее испытывали сильные боли, с удовольствием
общаются и забывают о недугах. Это дает большие результаты.
Иппотерапия –
лечение с участием лошадей(Слайд 14)

Игра
 «Угадай чьи следы»
 Воспитатель
: В благодарность за помощь многим животным поставили  памятники
-В Лондоне на
Парк-Лейн находится монумент животным, погибшим в боях за Англию. Надпись на
монументе гласит: «У них не было выбора» (Слайд
15)

2. В Японии
памятник дельфину Оло, который помогал рыбакам . (Слайд 16)

3.В США в
Бостоне  находится памятник обыкновенному воробью., который спасал сады и
посевы от нашествия гусениц. (Слайд 17)

4.  В Париже
– памятник сенбернару Барри, который спас вот время снежных заносов 40 человек
в Альпах. (Слайд 18)

5. В
Петербурге памятник  собаке Павлова, служившей науке. (Слайд 19)
6. Памятник
собаке Балту, которая принесла вакцину для смертельно больных детей. (Слайд 20)

7. В Ижевске
– памятник собаке-космонавту, лайке по имени Звездочка. (Слайд 21)

3. Заключительная часть. Рефлексия
Ребята, вам
понравилось наше занятие? Что нового вы для себя узнали? Какими новыми знаниями
вы поделились бы с друзьями?
 Я предлагаю
вам создать нашу школьную Красную книгу,  Мы нарисуем сами животных, Рисовать
мы будем гуашью, используя технику рисования набрызгами..
После обьяснения воспитателя,
дети рисуют.

file_name: Всемирный день защиты животных.docx

alt: Игра «Наборщик» (Слайд 9)

alt: Ребята, вам понравилось наше занятие?

воспитание

group: Педагогика

title: Всемирный день защиты животных


extracted_text:
Сенсорное панно « Чудо -  поляна»

Как сделано:
Панно изготовлено из материалов разной структуры. Это цветная
бумага : бархатная, рельефная, гофрированная, наждачная,  различная крупа:

( гречневая, фасоль, горох), деревянные элементы, вата,
объемные картинки на липкой основе. На панно меняется цветное оформление
согласно сезонным изменениям ( лето,  осень, зима, весна). Панно расположено на
доступной высоте, так чтобы ребенок мог свободно самостоятельно выполнять
задания.
Цель:
·
Развитие
тактильных ощущений.
·
Развитие связной
речи.
·
Обогащение
словарного запаса детей.
·
Совершенствование
лексико-грамматических категорий.
Приемы и задания:
Детям предлагают все рассмотреть и рассказ о том, что они
видят, при этом используя развернутые фразы.
 « Потрогай и расскажи»
Детям предлагают потрогать «домик», «елочку», «плетень» и
объяснить какие они на ощупь, из какого материала сделаны. Затем задание  можно
усложнить: предлагая найти предмет закрытыми глазами.
« Найди всем место»
Дети должны расположить картинки с изображением животных,
птиц, людей. Дети получают инструкции: « Посади зайчика на  пенёк,  на ветку
посади снегиря, лису спрячь под елку и т.д.». Расскажи где сидит белка? Таким
образом , закрепляя употребление предлогов.
« Сочиним сказку»
Детям предлагают придумать сюжетный рассказ или  сказку  с
использованием панно.
Вариативность использования сенсорного панно весьма
разнообразна.

file_name: Сенсорное панно «Чудо -  поляна».docx

alt: Сенсорное панно « Чудо - поляна»

title: Сенсорное панно «Чудо -  поляна»


extracted_text:
ФИО
  учителя: Елдізерова
  Ақтоты Нұрболатқызы

Количество
  присутствующих:

Количество
   отсутствующих:

Дата:

Класс: 1

Тема
  урока

Тема:
  Народные сказки

Цели
  обучения, которые достигаются на данном  уроке (ссылка на учебную программу)

1.4.1.1
  создавать постер/писать слова-признаки к предмету, изображенному на картинке
1.3.3.1
  различать тексты разных жанров (стихотворение, сказка, загадка)

Цели
  урока

Критерии
  успеха

-понимать  слова по теме;
-понимать содержание текста;

Межпредметные
  связи

Раздел
  связан с предметами «Познание мира», «Казахский язык», «Искусство».

Предварительные знания

Учащиеся
  должны знать слова и фразы по теме.

Ход
  урока

Запланированные
  этапы урока

Запланированная
  деятельность на уроке

Ресурсы

Начало
  урока
10
  минут

Приветствие.
Здравствуй,
  солнце!
Здравствуй,
  небо!
Здравствуй,
  вся моя Земля!
Мы
  проснулись очень рано,
И
  приветствуем тебя!

http://posnayko.com.

Середина
  урока

15 минут

 Тема:
  Народные сказки

№1
  Послушай сказку.
№2Пройграйте
  сказку.

Электронные
  учебники

Разминка
5 минут

Прочитай
  цепочки слов.
Назови,
  кто это.
Чиж
  – клёст – синица – стриж – сорока.
Носорог–обезьяна–кенгуру
  - крокодил.
Щенок
  – телёнок – ягнёнок – цыплёнок – утёнок – жеребёнок.

https://infourok.ru/material.html?mid=115733

Конец
  урока
10
  минут

Подведение
  итогов.
Рефлексия

сегодня я узнал…
было интересно…
было трудно…
я выполнял задания…
я понял, что…
теперь я могу…
я почувствовал, что…
я приобрел…
я научился…
у меня получилось …
я смог…
я попробую…
меня удивило…
урок дал мне для жизни…
мне захотелось….

Рефлексия

Дифференциация
  – каким образом Вы планируете оказать больше поддержки? Какие задачи Вы
  планируете поставить перед более способными учащимися?

Оценивание
  – как Вы планируете проверить уровень усвоения материала учащимися?

Дополнительная
  информация

Межучебные
  связи
  Проверка соблюдения правил охраны здоровья и безопасности
  ИКТ связи
  Связи значений

Скачано с
www.znanio.ru

file_name: Народные сказки.docx

alt: ФИО учителя: Елдізерова Ақтоты

alt: Конец урока 10 минут Подведение итогов

title: Народные сказки


extracted_text:
ИЗБАВЛЕНИЕ  ОТ
МОЗОЛЕЙ И НАТОПТЫШЕЙ НАРОДНЫМИ СРЕДСТВАМИ.

 Мозоли на ногах в настоящее время являются среди женщин и даже
девушек достаточно распространенной проблемой. Причиной в основном является
ношение узкой обуви или же новой. Могут появляться мозоли и из-за ношения очень
широкой обуви, так как включается процесс трения, при этом уплотняется кожа и
возникает натоптыш.
Лечение народными средствами.
 1. Лимон. С помощью лимона можно легко удалить ороговевшую
кожу. Для этого нужно дольку лимона закрепить в проблемной зоне и оставить на
ночь. Ороговевшую кожу можно удалить с легкостью уже утром.
 2. Алоэ. Это средство применяют издавна при лечении различного
рода уплотненных мозолей. Для этого понадобится один листочек алоэ разрезанный
пополам. Его мясистой стороной необходимо приложить к больному месту. Необходимо
закрепить алоэ бинтом или пластырем. Утром ваша кожа будет мягкой, и вы легко
удалите нежелательное образование с помощью пемзы.
3. Картофель. Измельчите картофель при помощи блендера и
нанесите его плотным слоем на ороговевшею кожу. После этого, с помощью бинта и
полиэтилена, зафиксируйте кашицу. Эту процедуру рекомендуется делать на ночь,
для того чтобы очистить кожу утром.
4. Содовая ванночка. Для этой процедуры понадобится тазик с
двумя литрами воды комнатной температуры и растворенной в ней двух столовых
ложек пищевой соды. Опустите ноги в этот раствор и подержите 15 минут, потом
вытрите их насухо и сверху наложите жирный крем.
 5. Ванночка с марганцовкой. В тазик требуется налить теплую
воду и растворить марганцовку или 2% раствор борной кислоты. В этом растворе
подержите ноги порядка 15-ти минут, а затем хорошо их вытрете. После процедуры
мозоль необходимо смазать детским кремом.
 6. Водочный компресс. Положите на мозоль маленький кусочек
ватки, смоченной водкой, сверху накройте целлофаном и сделайте бинтовую
повязку, а затем наденьте на ногу шерстяной носок.
 7. Мать-и-мачеха. Возьмите сок из этого растения.
Предварительно хорошо распарьте ноги. Затем, в течение дня требуется смазывать
их соком данного растения. Можно делать компрессы из растолченных листьев
мать-и-мачехи.
Жидкую мозоль нельзя никогда прокалывать, так как в открытую
ранку легко попасть инфекции. Лучше будет, если вы нанесете на нее зеленку и
подождете, пока она сама лопнет и засохнет. Если она лопнула из-за трения
обуви, то следует обработать ее перекисью водорода. В таких случаях
использование пластыря необходимо. Если вы совсем не имеете времени для
выполнения этих процедур, то можете приобрести в аптеке специальные пластыри
для удаления мозолей и воспользоваться ими. Если домашнее лечение оказалось
безрезультативным, то обратитесь за консультацией к дерматологу.
Специальные мази.
 1. «Супер Антимозолин». В состав данной мази входит карбамид, а
также молочная кислота. С их помощью размягчается огрубевшая кожа. Эта мазь
используется для удаления натоптышей и сухих мозолей. Способ применения: мазь
распределите густым слоем на участке с проблемной кожей и с помощью пластыря
закрепите. Эту процедуру нужно делать ежедневно, пока проблема не исчезнет
полностью.
2. Мазь «Бенсалитин». Это средство состоит из бензойной и
салициловой кислоты, в результате чего оказывает на кожу ног кератолитическое и
антисептическое действие. Перед использованием, ноги необходимо хорошо
распарить, вытереть насухо, нанести мазь и пластырем закрепить. Смазывать ноги
этим средством требуется каждые два часа, пока мозоль полностью не исчезнет.

alt: ИЗБАВЛЕНИЕ ОТ МОЗОЛЕЙ И НАТОПТЫШЕЙ

биология

group: Дисциплины

доп. образование детей

group: Другое