extracted_text:
МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ,   МОЛОДІ
ТА СПОРТУ УКРАЇНИ
Донецький електрометалургійний
технікум

РЕФЕРАТ
на тему:
Конфлікт як позитивний фактор розвитку
персоналу компанії

Виконав студент групи _________
______П.І.Б_______________

Перевірив викладач _підпис_____
______П.І.Б_______________

Захистив з оцінкою ____________
______П.І.Б_______________

Донецьк
20___
Зміст
Вступ. 2
1. Сучасні погляди на
конфлікт. Позитивні та негативні наслідки конфліктів. 2
2. Види конфліктів та їх
особливості 2
3. Модель процесу конфлікту. 2
4. Методи вирішення
конфліктів. 2
Висновок. 2
Література. 2

Вступ
Тема даної роботи – „Конфлікт як
позитивний фактор розвитку персоналу компанії”.
Мета написання даної роботи полягає в
дослідженні природи та сутності конфліктів, їх позитивних та негативних
наслідків.
Основними
завданнями роботи є:  вивчення  і
узагальнення теоретико-методологічних засад
з питань управління персоналом; проведення всебічної діагностики
ситуації із застосуванням сучасного
інструментарію; розробка та оцінка альтернативних підходів до вирішення визначеної проблеми.
Актуальність обраної теми  полягає в
тому, що нема жодної людини, котра б в своєму житті не вступала в суперечку: з
колегами, керівником, підлеглими, конкурентами, партнерами, тобто конфліктів у
нашому житті достатньо і кожний повинен з’ясувати природу конфлікту, навчитись
управляти конфліктом і спрямовувати його не в деструктивному, а в
конструктивному напрямку.
В роботі розкриті такі питання як:
поняття та сутність конфлікту, його стадії та функції, позитивні та негативні
наслідки тощо.
При написанні роботи автором були
використані підручники та монографії видатних фахівців з менеджменту,
управління персоналом, психології управління тощо.

1  Сучасні погляди на конфлікт. Позитивні та негативні наслідки
конфліктів
Багато людей вважає, що конфліктні
ситуації заважають нормальним діловим стосункам, а тому їх потрібно уникати.
Але якщо трапився конфлікт, тоді з ним треба боротися. І обговорювати нема
чого. На жаль, така точка зору є дуже поширеною. І це справді заважає справі.
Саме такий підхід до конфлікту, а не він сам, деструктивний.
У світі існує наука конфліктологія, яка
займається пошуком відповідей, як зробити, щоб розв'язання конфліктних
відносин приносило користь кожній стороні. Слово «конфлікт» латинського
походження і в перекладі означає «зіткнення».
При будь-якому конфлікті є об'єкт
конфлікту та опоненти. Ці складові формують базу конфлікту, чи конфліктну
ситуацію. Виявити об'єкт конфлікту в кожному конкретному випадку непросто. Наскрізною
його характеристикою, котра дає змогу виділити об'єкт конфлікту, є його
неподільність, що може бути як фізичною властивістю об'єкта, так і наслідком
бажань чи інтересів одного з опонентів. Опонентами в конфліктній ситуації
можуть виступати різні утворення, які формуються з окремих осіб, груп,
підрозділів, організацій.
Щоб виник конфлікт, необхідні дії
опонентів, спрямовані на оволодіння об'єктом. Такі дії називають інцидентом.
Таким чином, конфлікт виникає тоді, коли складається конфліктна ситуація і
відбувається інцидент.
При обговоренні теми конфлікту чимало
бізнесменів і політичних лідерів намагаються звести проблему управління до
уникнення або пом'якшення конфлікту. Він розглядається як сигнал негаразду і
необхідності пошуку винного - щоб не повторити помилку знову. Далеко не завжди
конфлікт настільки не зрозумілий і не підлягає керуванню, що порушує процес
комунікацій і узгодженості в роботі. Потенційні позитивні можливості конфлікту
великі, лише пройшовши через конфлікт, колектив може стати єдиним суцільним
організмом. Позитивний конфлікт сприяє як підвищенню ефективності праці
колективу в цілому, так і визначенню компетентності окремих його представників.
Це підтверджується численними експериментальними дослідженнями — конфлікт може
впливати на побудову загальної платформи, розробку і прийняття рішень,
зміцнення морально-етичного аспекту взаємовідносин. Без певного розуміння
того, що можуть існувати різні точки зору на одну проблему, будь-які загальні
розмови є безглузді, а стосунки - поверхневі. Життя без конфліктів сумне й
непродуктивне.
Довгий час у працях з управління вчені
дотримувались думки, що організація повинна функціонувати як добре змащений
механізм, і саме тому конфлікти в організаціях розглядались як негативні
явища. Нині теоретики управління зазначають, що повна відсутність конфлікту не
лише небажана, а й неможлива.[1,C.241; 2,C.112-177]
Конфлікт - це
розбіжність між двома або кількома сторонами (особами чи групами), якщо кожна з
них намагається зробити так, щоб були прийняті саме її погляди або цілі й
завадити іншій стороні зробити те саме.[1,C.242]
Конфлікти найчастіше асоціюються з
агресією, погрозами, суперечками, ворожістю тощо. Тому існує думка, що конфлікт
- явище небажане і що необхідно, по можливості, уникати його або якнайшвидше
розв'язувати. Згідно з останніми дослідженнями вчених навіть в організаціях з
ефективним управлінням деякі конфлікти не лише можливі, а й бажані.
Добре скерований конфлікт - життєво
важлива складова частина процесу становлення сучасного колективу.
На жаль, конфлікт не завжди має
позитивний характер. У деяких випадках він може заважати задоволенню потреб
окремої особи та досягненню цілей організації взагалі. Наприклад, під час ділової
наради більшість погоджується з думкою окремої особи лише для того, щоб
уникнути конфлікту, нехтуючи інтересами справи. Але в багатьох випадках
конфлікт допомагає виявити розмаїття точок зору, додає інформації, допомагає
виявити більшу кількість альтернатив або проблем. Це дає змогу членам групи
приймати більш ефективні рішення, а також повідомити свою думку людям, і тим
самим задовольнити особисті потреби у повазі та владі, ведучи до ефективнішого
досягнення цілей.
Таким чином, конфлікт може бути
функціональним, або дисфункціональним, що може призвести до зниження
особистого задоволення, групового співробітництва та ефективності організації.
Роль конфлікту в основному залежить від того, наскільки ефективно ним керують.
Але щоб керувати конфліктом, необхідно розуміти причини виникнення
конфліктної ситуації.
Сучасні погляди на конфлікт ґрунтуються
на таких положеннях: конфлікт потенційно вкрай ефективний і продуктивний,
треба лише вміло ним користуватись; робота має бути розрахована на групу,
група — основна складова колективу; група визначає основні форми спільної праці
й вирішує будь-які проблеми; стосунки повинні бути щирими та відкритими, усі
члени колективу мають відкрито висловлювати свої думки й зауваження; лідери
мусять обговорювати усі проблеми, які виникають, на рівних.
Невід'ємна частина конфлікту -
несумісність дій двох людей чи сторін, коли поведінка одного робить дії іншого
неефективними. Щоб викликати конфліктну ситуацію, достатньо ігнорувати думку
партнера. У тих, хто працює поруч над вирішенням однієї проблеми, можуть бути
найпростіші форми виробничого процесу, його підготовки тощо. Конфлікт може
стати в нагоді під час створення продуктивного та міцно спаяного колективу.
Єдине, що потрібно пам'ятати, — конфлікт треба розуміти і вміти ним керувати,
не даючи йому набути деструктивних властивостей. На жаль, люди часто
витрачають багато сил на те, щоб зробити корисні висновки. Вміння розібратися
у конфліктній ситуації - процес, який ускладнюється дією численних стереотипів.
Багато людей знає, що негативні емоції мають руйнівний характер, але
забувають про це, коли гніваються самі. Важливо розуміти, що конфлікт
народжується не у вакуумі, це соціальний феномен, і він є там, де збирається
більше двох. Ми не в змозі працювати, не контактуючи з іншими людьми.
Основна причина конфлікту — те, що люди
залежать один від одного. Кожен потребує співчуття і розуміння, підтримки
іншого, наявності однодумців. Це стосується не лише змісту роботи, а й
зовнішніх форм організації, починаючи з виробничого процесу і закінчуючи
порядком на робочому місці.
Конфлікт — це сигнал, що у стосунках між
людьми щось не так, що з'явились суттєві суперечності. Звичайно, конфлікт може
мати руйнівні риси, але частіше він виникає там, де люди пов'язані між собою
спільними інтересами і залежать один від одного.
Конфлікт - життєво
необхідна частина виробничого процесу й існування робітничого колективу. Лише
тоді, коли менеджер не турбується про свою організацію, він не отримує ніяких
емоцій. Саме емоції й конфлікт як згусток різного забарвлення є показником
наявності інтересу до роботи.
Можна зробити висновок, що конфлікт може
бути водночас і засобом для діагностики стану колективу, способом його
існування і засобом його розвитку, просування.

2  Види конфліктів та їх особливості
Виділяють такі типи конфліктів: внутрішньо-особистісний,
міжособистісний, конфлікт між окремою особою та групою, міжгруповий конфлікт.
Де б не жили душі, про які писав Гете,
поет бачив, що конфлікти можуть вирувати і всередині людини. Аналізуючи
конфлікти, завжди треба ставити запитання: чи не має місце тут конфлікт, який
знаходиться в душі людини?
Внутрішньоособистісний конфлікт може мати різні форми. Одна з найпоширеніших - рольовий конфлікт, коли
до однієї людини висувають суперечливі вимоги щодо результатів її роботи.
Наприклад, завідуючий секцією в універмазі може вимагати, щоб продавець увесь
час знаходився у торговому приміщенні й надавав покупцям інформацію й послуги.
Пізніше завідувач може висловити незадоволення тим, що продавець багато часу
витрачає на покупців і приділяє мало уваги поповненню відділу товарами.
Приклад свідчить про те, що людині давали суперечливі завдання і від неї
вимагали взаємопротилежні результати.
Певний внутрішньоособистісний конфлікт
може виникнути тоді, коли співробітнику треба «грати» водночас кілька ролей,
які йому не вдається гармонізувати. Наприклад, співробітник одержав підвищення.
З багатьма він був знайомий чимало років, з усіма був на «ти», разом з іншими
був незадоволений керівництвом. Тепер він сам став керівником. Чи може він
тепер залишатись на «ти»? Сам він «тикати» уже не може. Рольовий конфлікт
«приятель тут — шеф там» ніколи не буває безпроблемним. Яким має бути вихід?
Внутрішньоособистісний конфлікт може виникати
внаслідок того, що виробничі вимоги не збігаються з особистими потребами чи
цінностями. Наприклад, агент з продажу вважає хабар вкрай неетичним способом
впливу, але керівництво прозоро натякає, що продаж повинен збільшуватися, щоб
там не було.
Внутрішньоособистісний конфлікт може
також бути відповіддю на виробниче перевантаження або недовантаження. Досліди
показують, що такий внутрішньоособистісний конфлікт пов'язаний з низьким рівнем
задоволення роботою, недостатньою впевненістю в собі.
Міжособистісні конфлікти найпоширеніші. В організаціях часто - це боротьба керівника за обмежені
ресурси, капітал чи робочу силу, час використання устаткування або схвалення
проекту. Кожен з них вважає, що, оскільки ресурси обмежені, він повинен
переконати керівництво виділити ці ресурси саме йому, а не іншому. Ще один
приклад міжособистісного конфлікту: два маляри працюють над однією й тією самою
рекламою, але мають різні точки зору щодо засобу її подачі. Кожен намагається
переконати директора прийняти його точку зору. Аналогічним, лише більш тонким і
довготерміновим, може бути конфлікт між двома кандидатами на підвищення при
наявності однієї вакансії.
Міжособистісний конфлікт може також виявлятися
і як зіткнення особистостей. Люди з різними рисами характеру, поглядами та
цінностями не в змозі постійно жити у злагоді.
Конфлікт між особистістю та групою. Виробничі групи встановлюють норми поведінки і виробітку. Кожен
повинен їх дотримуватися, щоб бути прийнятим до неформальної групи і задовольняти
свої соціальні потреби. Але якщо очікування групи знаходяться в протиріччі з
очікуваннями окремої особи, може виникнути конфлікт. Наприклад, хтось захоче
запросити більше, перевиконуючи норми, а група розцінює «надмірну» старанність
негативно.
Між окремою особою і групою може
виникнути конфлікт, якщо ця особа займе позицію, яка відрізняється від позиції
групи.
Аналогічний конфлікт може виникнути на
ґрунті посадових обов'язків керівника: між необхідністю забезпечити відповідну
продуктивність праці та дотримання правил і процедур організації. Керівник
бував змушений застосовувати дисциплінарні заходи, котрі підлеглими оцінюються
як непопулярні. Тоді група може змінити ставлення до керівника або знизити
продуктивність праці.
Міжгруповий конфлікт. Організація складається з багатьох груп, формальних і неформальних.
Навіть у найкращих організаціях між такими групами виникають конфлікти.
Прикладом може бути нескінченний конфлікт між профспілками та адміністрацією,
суперечності між лінійним й штабним персоналом, який завжди більш молодий і
освічений. Лінійні керівники можуть часто відхиляти рекомендації штабних
фахівців і висловлювати незадоволення щодо своєї залежності від них у всьому,
що пов'язано з інформацією.
В експериментальних ситуаціях лінійні
керівники можуть навмисне обрати такий спосіб виконання пропозицій фахівців,
що все закінчиться провалом. І все для того, щоб поставити фахівців на своє
місце. Штабний персонал, у свою чергу, може обурюватись тим, що його представникам
не дають можливості самим втілювати у життя своє рішення, і намагаються
зберегти інформаційну залежність від них лінійного персоналу. Це яскравий
приклад дисфункціонального конфлікту.
Часто через різницю у цілях починають конфліктувати
між собою функціональні групи організації. Денна зміна медичного персоналу,
наприклад, може звинуватити нічну зміну в поганому догляді за хворими. У
великих організаціях один підрозділ може спробувати збільшити свою прибутковість,
продаючи готовий продукт зовнішнім споживачам, замість того щоб задовольняти потреби
інших підрозділів компанії в своїй продукції за нижчою ціною.

3  Модель процесу конфлікту
На рисунку 3.1. зображена модель
конфлікту як процесу.
З рисунка видно, що наявність одного або
кількох джерел конфлікту збільшує можливість виникнення конфліктної ситуації у
процесі управління. Однак, навіть при великій можливості виникнення конфлікту
сторони можуть не забажати реагувати так, щоб і надалі поглиблювати ситуацію.

Рис. 3.1. Модель конфлікту як процесу
Одна група дослідників з'ясувала, що люди
не завжди реагують на конфліктні ситуації, які тягнуть за собою малі збитки,
або які вони вважають не дуже небезпечними, їх ставлення до цієї ситуації
відображується так: «На цей раз я дозволю йому зробити, як він хоче». Однак у
багатьох ситуаціях людина реагуватиме так, щоб не дати іншому досягти бажаної
мети.
Справжній конфлікт часто виникає при
спробі переконати іншу сторону, що «ось чому він не правий, а моя точка зору
правильна». Людина може спробувати переконати інших прийняти його точку зору
або заблокувати чужу за допомогою первинних засобів впливу, таких, як
присилування, винагорода, традиція, експертні оцінки, харизма, переконання чи
участь.
Наступна стадія конфлікту як процесу - це
управління ним. Залежно від того, наскільки ефективним буде управління
конфліктом, його наслідки стануть функціональними або дисфункціональними, що,
у свою чергу, вплине на можливість майбутніх конфліктів: усуне причини
конфліктів чи створить їх.
Конфлікт може також зменшити можливість
створити групу однодумців і синдрому покірливості, коли підлеглі не висувають
ідей, котрі, як вони вважають, протирічать ідеям їх керівника. Це може
поліпшити якість процесу прийняття рішень, оскільки додаткові ідеї й «діагноз»
ситуації ведуть до кращого її розуміння; симптоми відокремлюються від причин і
розробляються додаткові альтернативи й критерії їх оцінки.
Через конфлікт члени групи можуть
опрацювати можливі проблеми у виконанні ще до того, як рішення почне
втілюватися.
Дисфункціональні наслідки конфлікту. Якщо не знайти ефективного способу управління конфліктом, можуть
утворитись такі дисфункціональні наслідки, тобто умови, які заважатимуть
досягненню цілей. Це:
1. Невдоволеність, поганий стан духу,
зростання плинності кадрів і зниження продуктивності.
2. Нижчий рівень співробітництва в
майбутньому.
3. Відданість своїй групі й більше
непродуктивної конкуренції з іншими групами організації.
4. Уявлення про іншу групу чи людину як
про «ворога»; переконаність, що свої власні цілі є позитивними і добрими, а
цілі іншої групи - негативними.
5. Згортання взаємодії і стосунків між
конфліктуючими сторонами.
6. Збільшення ворожості між
конфліктуючими в міру зменшення взаємодії і стосунків.
7. Зміщення акценту: надання більшого
значення «перемозі» в конфлікті, ніж вирішенню реальної проблеми.
4  Методи вирішення конфліктів
При виникненні конфліктної ситуації або з початку розгортання самого конфлікту
його учасникам необхідно вибрати форму, стиль свого поводження для того, щоб це в
найменшому ступені відбилося на їхніх інтересах.
Психологи виділили наступних п'ять основних стилів поводження в конфліктній ситуації:
пристосування, поступливість; відхилення; протиборство; співробітництво;
компроміс.
Основу класифікації складають два незалежних параметри:
ступінь реалізації власних інтересів, досягнення своїх  цілей та рівень кооперативности, врахування інтересів іншої сторони.
Кожна людина може в якомусь ступені використовувати
всі ці форми поводження, але звичайно мається пріоритетна форма. Розглянемо докладніше ці стилі поводження.
Пристосування, поступливість. Дії людини спрямовані на збереження або відновлення сприятливих відносин з опонентом шляхом
згладжування розбіжностей за рахунок власних інтересів. Даний підхід можливий, коли внесок людини не дуже
великий або коли предмет розбіжності більш важливий для опонента. Таке поводження в конфлікті
використовується, якщо ситуація не особливо значима, якщо важливіше зберегти
гарні відносини з опонентом, чим відстоювати свої власні інтереси, якщо в людини мало шансів на
перемогу, мало влади.
Відхилення. Дана форма поводження вибирається тоді, коли людина не хоче відстоювати свої права, співробітничати для вироблення рішення, утримується від висловлення
своєї позиції, ухиляється від суперечки. Цей стиль припускає тенденцію відходу від відповідальності за рішення. Таке поводження можливо, якщо результат
конфлікту для людини не особливо важливий або ситуація занадто складна і вирішення конфлікту зажадає багато сил
у його учасників, або в людини не вистачає влади для рішення конфлікту у свою користь.
Протиборство, конкуренція. Характеризується активною
боротьбою індивіда за свої інтереси, застосуванням усіх доступних йому засобів для досягнення поставлених
цілей: застосування влади, примуса, використання залежності інших учасників від нього. Ситуація
сприймається людиною як украй значима для нього, як питання перемоги або поразки, що припускає тверду позицію стосовно опонентів і
непримиренний антагонізм до інших учасників конфлікту у випадку їхнього опору.
Співробітництво. Дана форма означає, що індивід
активно бере участь у пошуку рішення, яке задовольняє всіх учасників
взаємодії, не забуваючи при цьому і свої інтереси. Передбачається відкритий
обмін думками, зацікавленість всіх учасників конфлікту у виробленні загального рішення. Дана форма вимагає тривалої роботи й участі
всіх сторін. Якщо в опонентів є час, а рішення проблеми має для усіх велике значення, то при
такому підході можливо всебічне обговорення питання, яке викликало розбіжності
і вироблення загального рішення з дотриманням інтересів всіх
учасників.
Компроміс. У цьому випадку дії учасників спрямовані на пошуки рішення за рахунок взаємних
поступок, на вироблення проміжного рішення, що влаштовує обидві сторони, при якому особливо ніхто не виграє,
але і не втрачає. Такий стиль поводження застосовується за умови, що опоненти
мають однакову владу, мають взаємовиключні інтереси, у них немає великого
резерву часу на пошук кращого рішення, їх влаштовує проміжне рішення на визначений період часу.
Стилі ухилення і поступливості не припускають
активного використання конфронтації при вирішенні конфлікту. При протиборстві
і співробітництві конфронтація є обов'язковою умовою вироблення рішення. З огляду на, що рішення конфлікту припускає усунення
причин що його породили, можна зробити висновок, що тільки стиль співробітництва
реалізує дану задачу цілком. При ухиленні і поступливості вирішення конфлікту відкладається, а
сам конфлікт переводиться в приховану форму. Компроміс може принести лише часткове
вирішення конфліктної взаємодії, тому що залишається досить велика зона взаємних поступок, а цілком причини не усунуті.
У деяких випадках вважається, що конфронтація в розумних,
контрольованих межах більш продуктивна з погляду вирішення конфлікту, чим згладжування, ухилення і навіть компроміс, хоча
даного твердження дотримуються не усі фахівці. Разом з тим виникає питання про ціну
перемоги і що являє собою поразку для іншої сторони. Це вкрай складні питання
при управлінні конфліктами, тому що
важливо, щоб поразка не з'явилася базою формування нових конфліктів і
не привелася б до розширення зони конфліктної взаємодії.
Переговори. Переговори представляють широкий аспект спілкування,
що охоплює багато сфер діяльності людини. Як метод вирішення конфліктів переговори являють собою
набір тактичних прийомів, спрямованих на пошук взаємоприйнятих рішень для конфліктуючих сторін. Для того, щоб переговори
стали можливими, необхідне виконання певних умов:
-       існування взаємозалежності сторін, що беруть участь у конфлікті;
-       відсутність значного розходження в можливостях (силі)
 суб'єктів конфлікту;
-       відповідність стадії розвитку
конфлікту можливостям переговорів;
-       участь у переговорах сторін, що реально можуть приймати рішення в сформованій ситуації.
Кожен конфлікт у своєму розвитку проходить
кілька етапів. На деяких з них переговори можуть бути не прийнятні, тому що ще рано, а на
інших буде вже пізно їх починати, і тоді можливі тільки відповідні агресивні дії.
Правильно організовані переговори проходять послідовно
кілька стадій.
Підготовка до початку переговорів. Перед початком
будь-яких переговорів вкрай важливо добре до них підготуватися: провести
діагностику стану справ, визначити слабкі і сильні сторони учасників конфлікту, спрогнозувати
розміщення сил, з'ясувати, хто буде вести переговори, і інтереси якої з груп вони представляють.
Крім збору інформації, на цій стадії необхідно чітко
сформулювати свою мету участі в переговорах. У цьому зв'язку варто відповісти на
такі питання:
-       У чому полягає основна мета проведення переговорів?
-       Які є в розпорядженні
альтернативи?
-       Якщо угоди не буде досягнуто, то як це відіб'ється на
 інтересах обох сторін?
-       У чому полягає взаємозалежність опонентів і
як це виявляється зовні?
Друга стадія переговорів - первісний вибір позиції (офіційні
заяви учасників переговорів).
Ця стадія дозволяє реалізувати дві мети учасників переговорного
процесу: показати опонентам, що їхні інтереси вам відомі і ви їх враховуєте, визначити поле для маневру і
спробувати залишити в ньому якнайбільше місця для себе.
Звичайно переговори починаються з заяви обох сторін про їхні бажання й інтереси.
За допомогою фактів і принципової аргументації (наприклад, "задачі компанії", "загальний інтерес") сторони намагаються зміцнити свої
позиції.
Якщо переговори проходять за участю посередника, то
він повинний кожній стороні дати можливість висловитися
і зробити усе від нього залежне, щоб опоненти не перебивали один одного. Присутність
посередника виступає для учасників переговорів засобом "уступити, не відчуваючи
капітуляції".
Третій етап переговорів полягає в пошуку взаємоприйнятого рішення, психологічній боротьбі.
На цьому етапі сторони перевіряють можливості один одного,
наскільки реальні вимоги кожної зі сторін і як їхнє виконання може відбитися на інтересах
іншого учасника. Опоненти представляють факти, вигідні тільки їм, заявляють про наявність у
них всіляких альтернатив. Тут же можливі різні маніпуляції і психологічний тиск
на протилежну сторону, спроба натиснути на ведучого, захопити ініціативу всіма можливими
способами. Ціль кожного з учасників - домогтися рівноваги або невеликого домінування.
Задача посередника на цьому етапі -
побачити і пустити в хід можливі комбінації інтересів учасників, сприяти
внесенню великої кількості варіантів рішень, направити переговори в русло пошуку
конкретних пропозицій. У випадку якщо переговори починають здобувати різкий характер, який зачіпає одну зі сторін, ведучий повинний знайти вихід з положення, що створилося.
Четвертий етап - завершення переговорів або вихід з тупика.
До початку цього етапу вже існує значна кількість
різних пропозицій і варіантів, але угоди по них ще не досягнуто. Час починає закінчуватись,
збільшується напруженість, потрібне прийняття якого-небудь рішення. Ведучий, використовуючи дану йому владу, регулює останні розбіжності
і приводить сторони до компромісу.
Загальні рекомендації з вирішення конфлікту можуть бути
зведені до наступного:
Визнати існування конфлікту;
Визначити можливість переговорів;
Погодити процедуру переговорів;
Виявити коло питань, що складають предмет конфлікту;
Розробити варіанти рішень;
Прийняти погоджене рішення;
Реалізувати прийняте рішення на практиці.

Висновок
В результаті проведеного аналізу питань,
пов’язаних з позитивними і негативними наслідками конфліктів сформулюємо деякі
висновки.
Конфлікт — це сигнал, що у стосунках між
людьми щось не так, що з'явились суттєві суперечності. Звичайно, конфлікт може
мати руйнівні риси, але частіше він виникає там, де люди пов'язані між собою спільними
інтересами і залежать один від одного.
Конфлікти найчастіше асоціюються з
агресією, погрозами, суперечками, ворожістю тощо. Тому існує думка, що конфлікт
- явище небажане і що необхідно, по можливості, уникати його або якнайшвидше
розв'язувати. Згідно з останніми дослідженнями вчених навіть в організаціях з
ефективним управлінням деякі конфлікти не лише можливі, а й бажані. Добре
скерований конфлікт - життєво важлива складова частина процесу становлення
сучасного колективу.
На жаль, конфлікт не завжди має
позитивний характер. У деяких випадках він може заважати задоволенню потреб
окремої особи та досягненню цілей колективу взагалі.
Таким чином, конфлікт може бути
функціональним, або дисфункціональним, що може призвести до зниження
особистого задоволення, групового співробітництва та ефективності організації.
Роль конфлікту в основному залежить від того, наскільки ефективно ним керують.
Але щоб керувати конфліктом, необхідно розуміти причини виникнення конфліктної
ситуації.
Я вважаю, що якщо добре знати все про
конфлікт - причини та види, процес конфлікту, можливі стилі поведінки у
конфлікті, їх переваги й недоліки, етапи управління конфліктом, - можна
спрямувати конфлікт у позитивному напрямку, вийти із ситуації не лише з
невеликими втратами, а й досягти хороших результатів. Особисто для мене
конфлікт – це процес пошуку компромісу з проблемних питань.

Література
1.     Нємцов В.Д., Довгань Л.Є., Сініок Г.Ф. Менеджмент організацій. – К:ТОВ
“УВПК “ЕксОб” ”, 2000.
2.     Лозниця В.С. Психологія менеджменту. – К:ТОВ “УВПК “ЕксОб” ”, 2000.
3.     Управление персоналом  Под ред. Т.Ю.Базарова.  "Центр Кадровых Технологий - XXI век".
М. 2001
4.
Зигер В., Ланг Л.
“Руководить без конфликтов”  М,1990
5.
Гончаров В. “Руководство
для высшего управленческого персонала”
6.
“Конфликт со занком
“плюс””  журнал “Бизнес” №3,4, 1994
7.
“Разрешение конфликта”
журнал “Кентавр” №4, 1994
8.
Скотт Дж. “Сила ума.
Способы разрешения конфликтов.”  Спб, 1993

Скачано с
www.znanio.ru

alt: МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ,

alt: Зміст Вступ . 2 1. Сучасні погляди на конфлікт

alt: Сучасні погляди на конфлікт . Позитивні та негативні наслідки конфліктів

alt: Рис. 3.1. Модель конфлікту як процесу

alt: Компроміс. У цьому випадку дії учасників спрямовані на пошуки рішення за рахунок взаємних поступок, на вироблення проміжного рішення , що влаштовує обидві сторони , при…

alt: Для того, щоб переговори стали можливими, необхідне виконання певних умов: - існування взаємозалежності сторін , що беруть участь у конфлікті; - відсутність значного розходження в…

alt: Визнати існування конфлікту;

alt: Література 1. Нємцов В

title: РЕФЕРАТ  на тему Конфлікт як позитивний фактор розвитку персоналу компанії


extracted_text:
Календарно-тематическое планирование кружка
«Веселый английский» 4 класс

дата

№ урока

Кол-во часов

Тема

Дополнительная информация

1 четверть

1-8

8

Сказка «Гадкий утенок»

1

Чтение сказки

2

Работа над лексикой

3

Чтение по ролям

4

Распределение ролей

5

Работа над текстом пьесы

6

репетиция

7

репетиция

8

Презентация сказки

На родительском собрании класса

2 четверть

1-8

8

Сказка «Три
  медведя»

1

Чтение сказки

2

Работа над лексикой

3

Чтение по ролям

4

Распределение ролей

5

Работа над текстом пьесы

6

репетиция

7

репетиция

8

Презентация сказки

На рождественском празднике

3 четверть

1-10

10

Сказка «Красная шапочка»

1

Чтение сказки

2

Работа над лексикой

3

Чтение по ролям

4

Распределение ролей

5

Работа над текстом пьесы

6

Репетиция-1

7

Репетиция-2

8

Оформление спектакля

9

Общая репетиция

10

Презентация сказки

В детском саду

4 четверть

1-8

8

Сказка «Золушка»

1

Чтение сказки

2

Работа над лексикой

3

Чтение по ролям

4

Распределение ролей

5

Работа над текстом пьесы

6

Репетиция-1

7

Репетиция-2

8

Презентация сказки

На школьном родительском собрании

итого

34

урока

file_name: план внеурочной деятельности 4 класс.docx

title: Календарно-тематическое планирование по внеурочной деятельности для 4 класса по английскому языку


extracted_text:
Самоконтроль

Важной функцией самоменеджмента
является контроль за результатами, который
служит улучшению, а в отдельном случае - оптимизации трудового процесса. При этом выявляется, были ли достигнуты
поставленные цели, и вносятся необходимые коррективы. На менее удачных
результатах и ошибках можно учиться, набираться опыта. Контроль, кроме
того, дает переживание успеха, что позитивно воздействует
на настроение и мотивацию и способствует совершенствованию личного стиля работы. Контроль охватывает три
задачи:
1.   осмысление
физического    состояния    (что    достигнуто    к    моменту осуществления контроля);
2. сравнение
запланированного с достигнутым (в какой степени достигнута поставленная цель).
3.       Корректировка
по установленным отклонениям. Время, продолжительность и регулярность контроля зависят от исполняемых задач
и поставленной цели. В этой связи
различают:
-
контроль
процесса и осуществляемой деятельности;
-
контроль
результатов (целевой контроль).
Основу и исходный пункт
самоорганизации деятельности менеджера составляет намерение достичь
поставленных целей. Контроль результатов труда с точки зрения достижения цели
должен производиться после выполнения задачи (конечный
контроль), а при реализации крупных проектов - на промежуточных стадиях (промежуточный контроль). Можно каждый
день оценивать по пяти бальной системе и заносить отметку в свой дневник
времени. Этим подчеркивается качество дня,
его значение для личной жизни. Подведение итогов в конце дня способствует вашей концентрации на позитивных
результатах.

title: Самоконтроль


extracted_text:
ПСИХОЛОГИЧЕСКАЯ ГОТОВНОСТЬ К ШКОЛЕ
Быть готовым к школе – не
значит уметь читать, писать и считать. Быть готовым к школе – значит быть
готовым всему этому научиться.  (Венгер
Л. А.)
Психологическая
готовность к школе (синоним: школьная зрелость) – это необходимый и достаточный уровень психического развития
ребенка для начала освоения школьной учебной программы в условиях обучения в
группе сверстников.
 Психологическая
готовность к школе возникает у детей не сама по себе, а образуется постепенно:
в играх; в труде; в общении со взрослыми и сверстниками; в непосредственно
образовательной деятельности
Составляющие
психологической готовности
Мотивационная
готовность. Желание идти в школу, вызванное адекватными причинами (учебными
мотивами).
Эмоционально
– волевая готовность. Умеет контролировать эмоции и поведение.
Интеллектуальная
готовность. Имеет широкий кругозор, запас конкретных знаний, понимает основные
закономерности.
Личностно –
социальная готовность. Готов к общению и взаимодействию – как со взрослыми, так
и со сверстниками
Интеллектуальная
готовность
Умение
думать, анализировать, делать выводы.
Развитие
речи, словарный запас и способность рассказывать, что - то на доступные темы, в
том числе и элементарные сведения о себе.
Способность к
концентрации внимания, умение строить логические связи, развитие памяти, мелкая
моторика.
 А вот
умение писать, читать, считать, решать элементарные задачки, это лишь навыки,
которым можно научить.
Как
развивать:
Не подавляйте
исследовательский интерес юного естествоиспытателя, тогда к моменту поступления
в школу ему многое удастся постичь на собственном опыте.
Учите ребенка
самого искать ответы на свои бесконечные «почему», выстраивать причинно -
следственные связи – одним словом, активно интересоваться окружающим миром.
Личностно -
социальная готовность
Умеет ли
ребенок общаться с детьми. Проявляет ли инициативу в общении или ждет, когда
его позовут другие ребята. Чувствует ли принятые в обществе нормы общения.
Готов ли учитывать интересы других детей или коллективные интересы, умеет ли
отстаивать свое мнение. Чувствует ли разницу в общении с детьми, учителями и
другими взрослыми, родителями. У малыша к моменту поступления в школу должен
быть достаточно разнообразный опыт общения с незнакомыми людьми.
Как развить:
Необходимо
дать ему возможность самому установить контакты с окружающими в поликлинике, на
детской площадке, в магазине и пр.
 Мотивационная
готовность
 Познавательный
интерес, желание узнавать что-то новое.
Как развить:
 Формируйте
положительное отношение:
- к школе,
-учителю,
 -учебной
деятельности,
 -к
самому себе.
Рассказывайте
ребенку о своих школьных годах, вспоминая смешные и поучительные случаи, читать
вместе с ребенком книги о школе, рассказывать о школьных порядках, устроить
малышу экскурсию по будущей школе, показав ему, где он будет учиться.
Полезны
занятия, которые развивают фантазию и воображение : рисование, лепка,
конструирование, а также самостоятельность и упорство : занятия в кружках и
секциях.
 Эмоционально
- волевая готовность
Способность
делать не только то, что хочу, но и то, что надо, не бояться трудностей,
разрешать их самостоятельно. Адекватная самооценка и положительный образ себя.
Умение сосредоточиться, управление эмоциями.
Сформировать
эти качества можно только через игру!!!
Игры учат
спокойно дожидаться своей очереди, своего хода, с достоинством проигрывать,
выстраивать свою стратегию и при этом учитывать постоянно меняющиеся
обстоятельства и т. д.
Важно приучать
ребенка к режиму дня и смене деятельности.
Важно
проявлять веру в ребенка, искренне поощрять, помогать и поддерживать.
Потихоньку
ребенок разовьет в себе способность к волевому усилию, но не сразу. Помогите
ему!
Все то, что
вы говорите в семье о школе, о ее роли в жизни ребенка, должно вызывать
положительное эмоциональное отношение, большой интерес к новой социальной
позиции школьника. Важно, чтобы сообщаемая информация вызывала живой отклик,
чувство радости, сопереживание.
Читайте художественную
литературу, смотрите фильмы о школе, телепередачи о школьной жизни; покажите
фотографии, грамоты, связанных с вашими школьными годами, играйте в школу.
И важно то, что
ребенок должен уметь правильно оценивать себя и свое поведение.
Если ребенок
привык к постоянной похвале и одобрению, а вы выполняете все его желания и
капризы, то прогноз обучения будет неутешительным. Попав в коллектив класса,
такой ребенок столкнется с непривычными для него требованиями, обязанностями,
объективной ( а значит, далеко не всегда положительной ) оценкой его
деятельности и личности в целом. То, что учитель будет относиться к нему как ко
всем, а не с особым вниманием и любовью (как его родители ), воспримется им как
недоброжелательность, несправедливость и могут возникать конфликтные отношения.
В дальнейшем это может способствовать развитию отклоняющегося поведения.
Завышенная самооценка может вызывать неправильную реакцию на замечания учителя.
В результате может оказаться, что " школа плохая ", " учитель
злой " и т. д.  Поэтому постарайтесь приучить его к большей
самостоятельности, хвалите не за каждый шаг, а за готовый результат.
В дошкольном
возрасте еще нет механизма произвольности – целенаправленного управления своим
вниманием, речью, эмоциями. Ребенок может долго возиться с игрой либо легко запоминать
стихотворение, но только если его эмоционально зацепило эта деятельность, то
есть делает он это непроизвольно.
Поощряйте
усидчивость, когда ребенок ее проявляет, говорите о необходимости контроля над
собой. Для этого необходимо, чтобы ребёнок мог сосредоточиться на инструкции,
которую получает от взрослого.
Вы можете
развивать такое умение, давая детям разные, вначале несложные задания. При этом
обязательно просить детей повторить ваши слова, чтобы убедиться в том, что они
всё услышали и правильно поняли.
Саморегуляция – основа готовности к школе!
 Психологически
не готовый к школе ребенок
Проявляет
мало инициативы
Не может
включиться в общий режим работы класса
Не может
сосредоточиться на уроке, часто отвлекается
Испытывает
затруднения в общении со взрослыми и сверстниками по поводу учебных задач.
 Работоспособность
ребенка во время занятий
Характер
работоспособности зависит от многих составляющих. В первую очередь, это
конечно, состояние здоровья ребенка, особенности его психофизического развития,
мотивации, произвольности и т. п.
Определить
особенности работоспособности ребенка можно путем наблюдения за ним в процессе
занятия. Как работает ребенок – целеустремленно на протяжении всего занятия,
быстро и часто отвлекается, рассеянный, чрезмерно возбужден, быстро утомляется,
занимается посторонним делом.
Вы можете
самостоятельно определить возможности ребенка, наблюдая за его деятельностью
или игрой.
Получается,
что психологическая готовность к школе – это вся дошкольная жизнь. Но даже за
несколько месяцев до школы можно при необходимости что - то скорректировать и
помочь будущему первокласснику спокойно и радостно войти в новый мир.

Скачано с www.znanio.ru

file_name: готовность к школе.docx

alt: ПСИХОЛОГИЧЕСКАЯ ГОТОВНОСТЬ К ШКОЛЕ

alt: То, что учитель будет относиться к нему как ко всем, а не с особым вниманием и любовью (как его родители ), воспримется им как недоброжелательность,…

title: Консультация "Психологическая готовность  к школе"


extracted_text:
Урок:Основные
  формулы тригонометрии

Школа:

Дата:

Имя преподавателя:

Класс:

Целиобучения

АТ10.7
  выводить и применять формулы сложения,
  формулы двойного/половинного аргумента.

Задачи урока

Научить учащихся выводить и
  применять формулы сложения, формулы двойного/половинного аргумента

Языковые задачи

sin, cos, tan (синус, косинус, тангенс)
угол
  возвышения/понижения
инверсия,
  горизонтальная, ось (оси), область определения.
арксинус,
  арккосинус, арктангенс
формула
  приведения/сложения
преобразование
  в точке пересечения, преобразование функции

Предыдущие изучения

Понимание
  основных тригонометрических функций (из раздела 10.3B);  навыки толкования графиков, использование
  графического калькулятора или интерактивной геометрической программы.

Привитие ценностей

Воспитание
  культуры поведения учащихся на уроке: умение внимательно слушать и выполнять
  задания.
Воспитание
  аккуратности, трудолюбия, ответственности, самостоятельности, доброжелательности.
Способствовать
  самореализации учащихся.
Развитие
  математической грамотности.
Воспитание
  патриотических чувств: любви и уважения к Родине через интеграцию предметов
  математика и казахский язык

Межпредметные связи

физика

Планируемое время

Планируемые мероприятия

Источники

Начало
15мин

Приветствие.Повтор
  пройденных тем.

Жарты бұрыштың формулалары:

cos2α/2
    = (1 + cos α)/2

sin2α/2
    = (1 – cos α)/2

tg2α/2 =
    (1 – cos α)/(1 + cos α)

ctg2α/2 =
    (1 + cos α)/(1 – cos α)

tgα/2 =
    sin α/(1 + cos α)

cos α = (1 –
    tg2α/2)/(1 + tg2α/2)

sin α = (2
    tgα/2)/(1 + tg2α/2)

tgα/2 =
    (1 – cos α)/(sin α)

ctgα = (1
    – tg2α/2)/(2 tgα/2)

tg
  α = (2 tg α/2)/(1 – tg2α/2)

https://bilimland.kz/kk/courses/math-kz/algebra/trigonometriya/lesson/trigonometriyalyq-funkcziyalardyng-qos-zhane-zharty-buryshtarynyng-formulalary

Середина

10 мин

10
  мин

Решение
  задач. Использую сайт билим ленд
Презентация
Работа
  в 3 группах

Формативное оценивание

Конец
5мин

Рефлексия

Домашнее
  задание:

Дифференциация –
  каким образом Вы планируете оказать больше поддержки? Какие задачи Вы
  планируете поставить перед более способными учащимися?

Оценивание – как
  Вы планируете проверить уровень усвоения материала учащимися?

Здоровье и
  соблюдение техники безопасности

Дифференциация может быть
  выражена в подборе заданий, в ожидаемом результате от конкретного ученика, в
  оказании индивидуальной поддержки учащемуся, в подборе учебного материала и
  ресурсов с учетом индивидуальных способностей учащихся (Теория множественного
  интеллекта по Гарднеру).
Дифференциация может быть
  использована на любом этапе урока с учетом рационального использования
  времени.

Используйте данный раздел
  для записи методов, которые Вы будете использовать для оценивания того, чему
  учащиеся научились во время урока.

Здоровьесберегающие
  технологии.
Используемые физминутки и
  активные виды деятельности.
Пункты, применяемые из Правил
  техникибезопасности на данном уроке.

Рефлексия по уроку
Были ли цели урока/цели
  обучения реалистичными?
Все ли учащиеся достигли ЦО?
Если нет, то почему?
Правильно ли проведена
  дифференциация на уроке?
Выдержаны ли были временные
  этапы урока?
Какие отступления были от
  плана урока и почему?

Используйте данный раздел
  для размышлений об уроке. Ответьте на самые важные вопросы о Вашем уроке из
  левой колонки.

Общая оценка
Какие два
  аспекта урока прошли хорошо (подумайте как о преподавании, так и об
  обучении)?
1:

2:
Что могло бы
  способствовать улучшению урока (подумайте как о преподавании, так и об
  обучении)?
1:

2:
Что я выявил(а) за время урока о классе
  или достижениях/трудностях отдельных учеников, на что необходимо обратить
  внимание на последующих уроках?

Скачано с www.znanio.ru

file_name: 10кл. формула сложениея, формула двойного, половинного аргумента.docx

alt: Урок: Основные формулы тригонометрии

alt: Середина 10 мин 10 мин

alt: Конец 5 мин Рефлексия

математика

group: Дисциплины


extracted_text:
Урок № 8

                 Класс – 11
               Терахь
______
              Хьехархо:

Тема: Мехкан кхел.

1алашо: советан 1едал
т1едале а, т1едеъча а къоман оьздангаллех

1амийнарг  т1еч1аг1дар; мехкан кхелах лаьцна юкъара кхетам

балар; мехкан кхело дикчу аг1ор нисдина хьал – дахар

довзийтар; Даймахке безам болуш,

г1иллакхе, майра, доьналла долуш, оьзда т1аьхье кхиор.

Урокан г1ирс:
«Нохчийн г1иллакх-оьздангалла»

«Г1иллакхийн хазна – ирсан некъаш».

Газетан вырезкаш.

Урокан некъ.

I.
Догдаийтаран мур

                  Дийцар:
мехкан кхелан сацам

II.
Дешархойн долчу
хаарийн актуализации яран мур

          - Муха кхоллабелла нохчийчохь хьоладай?
     -
Х1ун амалш, г1иллакхаш, оьздангаллин бехкамаш хилла цаьрца?
     -
Муха хьал хилла нохчийн юкъараллехь Россехь революции хиллачул

т1аьхьа?
     -
Х1ун бахьана дара дукхахболчу нохчаша советан 1едалан г1о лацаран?

III.
Керла тема: Мехкан кхел.

План:
1.
Урокан тема а, 1алашо а
йовзийтар.
2.
Мехкан кхелах лаьцна юкъара
кхетам.
3.
Мехкан кхелан х1оттам, уьш
къастош а тидаме оьцуш хилла г1иллакхаш.
4.
Мехкан кхело сацам
т1еэцаран бакъонаш.
5.
Мехкан кхелана, нахана
юкъахь з1е латтош хилла нах – туркхаш.
6.
Мехкан кхелана т1едехкина
декхарш.

Дешнаш т1ехь болх:

Мехкан
кхел - нохчийн къоман векалийн кхеташо.
З1е
латтош – связь.
 IV. 1амийнарг т1еч1аг1дар

         - Х1ун ю мехкан
кхел?
         - Маса стагах
лаьтташ хилла мехкан кхел?
         - Мехкан кхелана юкъа
стаг х1ун г1иллакхаш тидаме оьцуш къастош
            хилла?
         - Х1ун 1алашонца
кхоьллина мехкан кхел?
         - Мехкан кхелана,
нахана юкъахь з1е латточу стагах х1ун олу?
         - Х1ун декхарш
т1едехкина мехкан кхелана?

V. Урокан
жам1 дар.

- Дешархойн хаарийн мах
хадош, дика дакъалаьцнарш билгалбахар;

           VI. Рефлексин мур

-Х1ун дара урокехь шуна
дика хеттарг?
-Х1ун дара шуна урокехь
дика ца хеттарг?
-Х1ун дара шуна урокехь
атта хеттарг?
-Х1ун дара шуна урокехь
хала хеттарг?

          VII. Ц1ахь бан болх: аг1о: 221-226.  кицанаш, хьадисаш.

Проверил: зам. дир. по
УВР: _________/Р.И.Баматгериев/
Директор
школы:               ________/А.Р.Хусиев/

МЕХКАН КХЕЛАН САЦАМ
...Генна
хьалха д1аяханчу заманахь уггаре а лекхачу лаьмнаш т1ехь, Малхйистахь, шарахь
цкъа гуллуш хилла Нохчийчохь мел волу къонаха-т1емало. Вехаш-1аш мел генахь
хилча а, малх кхетале йиллинчу метте кхача везаш хилла х1ора а. Ткъа малх
схьакхеттачул т1аьхьа т1аьххьара веанчун корта боккхуш хилла.
Иза хууш вуно маса шен дин лоьллуш вог1уш хилла цхьаъ. Амма ламанан буххе иза
схьанислуш, маьлхан хьалхара з1аьнарша серлабоккхуш гина цунна ламанан бухь а,
нах гуллуш йолу майда а.
"Со т1аьхьависина ваьлла! Х1инца аса динан болар лаг1 ца дахь, наха со
воьхна эр ду суна", - аьлла, дагадеанчу къоначу к1анта схьадаьккхина к1айн
йовлакх хьаькхна юьхь т1ера хьацар а дакъийна, шена т1ера бедар а нисйина,
х1умма а ша шен син дуьхьа вог1уш воцуш санна, меллаша ламанан буьхь т1е а
ваьлла, нахана т1евахана.
- Хьо т1аьхьависина, жима къонаха! Дайн 1едал кхочушдеш, хьан корта баккха беза
тхан. Вала кечло! - аьлла тхьамданаша цуьнга.
Вист ца хилла к1ант. Дег1е зуз доуьйтуш долу и дешнаш схьа-хезча а, воха ца
воьхна. Дуьненах сирла б1аьрг тоьхна, нахана ца хоуьйтуш ц1еначу х1аваах кийра
бузош доккха са а даьккхина, 1ожалла т1еэца кечвелла к1ант.
Тхьамданаша хаьттина цуьнга:
- Жима къонаха, дийцахь, муьлхачу бахьаненна хьевелира хьо?
К1анта баккхийчу нахах бехк лаьцна, корта охьабахийтина.
- Дийца! - аьлла т1едожийна цунна тхьамданаша. К1анта эххара дийцина бахьана:
- Сийсара зуда ялийнера аса, цундела шен хенахь новкъа валар ца хилла хьевелла
со...
- Дан х1ума дац, дайн 1едал кхочуш даза ца довлу тхо, - аьлла тхьамданаша.
Амма кхэл кхочуш ян нах кхиале, хаам кхаьчна: "Ма-валла вог1уш кхин цхьа
бере ву", - аьлла.
Собар дина наха и стаг схьакхаччалца. Ша майдана т1е хьала-воллушехь. беречо
мохь тоьхна:
- И к1ант д1ахеца, со ву т1аьххьарниг...
Т1евеанчуьнга а хаьттина тхьамданаша, кхэл кхочушъяле хьалха, т1аьхьависаран
баьхьана.
- Сийсара т1ехьийза йо1 маре яханера сан, - аьлла боху оцу к1анта. - Иза яхана
волу к1ант тахана шен хеннахь кхуза ца варна кхоьруш, са хилале схьа а веана,
лам буххехь коьллашна юккъехь лечкъина 1аш вара со. Со кхийринарг хила а хили:
и к1ант, шуна ма-хаара, дукха хан йоццуш бен схьа ца кхечи. Ткъа со кийча ву
вала. Кхочушде дайн 1едал...
Цецбаьхна оцу хаамо тхьамданаш. Дийцаре дан охьахевшина уьш и г1уллакх.
1уьйрана охьахевшина делкъанга бевлла тхьамданаш, делкъана охьахевшина
суьйренга бевлла уьш, сацам ца хуьлуш. Эххара а шайн кхэл кхайкхийна цара:
- И тайпа яхь йолу, догц1ена к1ентий вайна юккъехь кхиарна, вайн дайн 1едал,
б1ешерашкахь къонахийн-т1емалойн низам ч1аг1деш хилла долу, кхин лелон ца оьшу
аьлла хета тхуна. Х1инца дуьйна д1а цхьанна а мостаг1чух, унах, баланах кхера
ца оьшу вай...

file_name: 8-й урок. Мехкан кхел..doc

alt: Урок № 8

alt: З1е латтош – связь. IV . 1амийнарг т1еч1аг1дар -

title: Тема: Мехкан кхел.


extracted_text:
МАОУ «Молчановская СОШ №1»
                     Томская область

                  Состав
слова  (тест).

Выполнила: учитель
начальных классов

   Петрова Елена Леонидовна.

2016 год.

Пояснительная записка.
Предмет: русский язык.
Тема: «Состав слова» (3
класс).
Программа: «Школа России».
- Материал представлен в виде
индивидуальных раздаточных карточек, которые можно использовать в качестве
самостоятельной работы при повторении изученного материала.
- Тестирование проводится
самостоятельно. Ученик читает задание и выполняет его. Тестовое задание представлено
в 2-х вариантах (по 12 вопросов в каждом). Тестирование позволяет провести срез
знаний по теме: «Состав слова» и выявить уровень знаний каждого учащегося.

                                        Тест по
теме: «Состав слова».
Выполнил _______________________________________________
(учени __  3 «   » класса).
                                                      1
Вариант.
1.  Что такое корень?
1) Значимая часть слова.
2) Общая часть однокоренных слов.
3) Часть слова, стоящая посередине его.
2. Что нужно сделать, чтобы найти корень?
1) Изменить слово в соответствии с вопросом.
2) Подобрать однокоренные слова.
3. Какие слова не являются однокоренными?
1) водитель – водить
2) ученик – школьник
3) родился – Родина
4) лес – лестница.
4. Изменяемая часть слова, которая служит для
связи слов в предложении, называется …
          1) Корень.                   3) Приставка.
          2) Окончание.            4) Суффикс.
5. Что нужно сделать, чтобы найти окончание?
1) Изменить слово в соответствии с вопросом.
2) Подобрать однокоренные слова.
6. Часть слова, которая стоит перед корнем и
служит для образования слов, называется …
          1) Корень.                      3) Приставка.
          2) Окончание.               4) Суффикс.
7. Выбери слова, у которых есть приставки.
1) написал          3) принц          5) дорога
7) орех
2) налим             4) приплыл      6) догорал
8) оберегает.
8. Часть слова, которая стоит за корнем и
служит для образования слов,
называется …
          1) Корень.                      3) Приставка.
          2) Окончание.               4) Суффикс.
9. Сколько суффиксов может быть в слове?
Рассмотри слова:
                 вагончик, листочек, учительская.
       1) 1                     2) 2                 3)
3
10. Из каких частей состоит слово ПОДОРОЖНИК?
1) из приставки, корня и суффикса.
2) из приставки, корня, суффикса и окончания.
3) из корня, суффикса и окончания.
11. В какой строке все слова являются
однокоренными?
1) водный, обводить, водяной.
2) дружить, дружный, подружка.
3) гора, загореть, горный.
12. Какую гласную напишешь в приставках?
       П . дарить, п . садка, п . дснежник, п . дслушать,
д . вверять, д . бежать.
          1) а                             2) о

                                        Тест по
теме: «Состав слова».
Выполнил _______________________________________________
(учени __  3 «   » класса).
                                                      2
Вариант.
1.  Что такое корень?
1) Часть слова, стоящая посередине его.
2) Значимая часть слова.
3) Общая часть однокоренных слов.
2. Что нужно сделать, чтобы найти корень?
1) Подобрать однокоренные слова.
2) Изменить слово в соответствии с вопросом.
3. Какие слова не являются однокоренными?
1) умник – умный
2) гореть – гора
3) рисовать – рисунок
4) летать – лето.
4. Изменяемая часть слова, которая служит для
связи слов в предложении, называется …
      1) Приставка.                    3) Окончание.
      2) Корень.                          4) Суффикс.
5. Что нужно сделать, чтобы найти окончание?
1) Подобрать однокоренные слова.
2) Изменить слово в соответствии с вопросом.
6. Часть слова, которая стоит перед корнем и
служит для образования слов, называется …
      1) Приставка.                    3) Окончание.
      2) Корень.                          4) Суффикс.
7. Выбери слова, у которых есть приставки.
1) помолчать                3) дождик          5)
удивлять              7) известный
2) полковник               4) дождаться      6)
удочка                  8) избушка.
8. Часть слова, которая стоит за корнем и
служит для образования слов,
называется …
      1) Приставка.                    3) Окончание.
      2) Корень.                          4) Суффикс.
9. Сколько суффиксов может быть в слове?
Рассмотри слова:
                стульчик, платочек, строительная.
          1) 1                     2) 2                 3)
3
10. Из каких частей состоит слово ТАНКИСТ?
1) из приставки, корня и суффикса.
2) из приставки, корня, суффикса и окончания.
3) из корня, суффикса и окончания.
11. В какой строке все слова являются
однокоренными?
1) летать, лето, лётчик.
2) корм, накормить, кормушка.
3) рисовый, рисовать, рисунок.
12. Какую гласную напишешь в приставках?
    Н . дписать, н . дстроить, з . бежать, н . рисовать,
н . конец, з . лететь.
      1) о                                  2)
а

                                         Ответы на
тестовые задания.

1 вариант.

     1.

      2) Общая часть однокоренных слов.

     2.

      2) Подобрать однокоренные слова.

     3.

      2) ученик – школьник,    4) лес – лестница.

     4.

      3) Окончание.

     5.

      1) Изменить слово в соответствии с вопросом.

     6.

      3) Приставка.

     7.

      1) написал,  4) приплыл,   6) догорал,   8)
  оберегает.

     8.

      4) Суффикс.

     9.

      1) 1                     2) 2                 3)
  3

     10.

      2) из приставки, корня, суффикса и окончания.

     11.

      2) дружить, дружный, подружка.

     12.

      2) о

 2 вариант.

     1.

          3) Общая часть однокоренных слов.

     2.

          1) Подобрать однокоренные слова.

     3.

          2) гореть – гора, 4) летать – лето.

     4.

          3) Окончание.

     5.

          2) Изменить слово в соответствии с вопросом.

     6.

          1) Приставка.

     7.

          1) помолчать, 4) дождаться,  5) удивлять,    7)
  известный.

     8.

          4) Суффикс.

     9.

          1) 1                     2) 2                 3)
  3

    10.

          3) из корня, суффикса и окончания.

    11.

          2) корм, накормить, кормушка.

    12.

          2) а

Используемая литература:

Бунеев Р.Н., Бунеева Е.В., Пронина О.В. Русский язык.
     Учебник для 3-го класса в 2-х частях. Часть 1. – М.: Баласс, 2011.
Л. А. Фролова. Русский язык. Тесты. 3 класс. Учебно –
     методическое пособие.

«АСТ»  «Астрель» Москва . 2003
год.

file_name: Состав слова (тест)..doc

alt: МАОУ «Молчановская СОШ №1»

alt: Тест по теме : «Состав слова»

alt: Тест по теме : «Состав слова»

alt: Ответы на тестовые задания. 1 вариант

title: Тест по русскому языку на тему "Состав слова" (3 класс, русский язык).


extracted_text:
Практическое занятие

1.     Тема:  «Определение
показателей экономической эффективности новой техники»

2.
Цель
занятия:
закрепить теоретические знания, полученные при изучении темы, приобрести навыки
выполнения экономических расчётов, воспитать экономическое мышление и умение
анализировать полученные результаты.

3.
Материальное
обеспечение: тетради,
ручки, карандаши.

4.
Исходные
данные: Индивидуальные
задания.

5.
Ход
работы:
5.1.
Рассмотреть
методические указания по выполнению практических задач.
5.2.
В
соответствии с приложением А выполнить задания.
5.3.
Составить
отчет.

6.
Контрольные
вопросы.
6.1. Что такое экономический эффект ?
6.2 Что такое эффективность ?
6.3 Как определить срок окупаемости
дополнительных капитальных вложений ?
6.4 Определение годового экономического
эффекта от применения новой технологии.
6.5 Назвать критерии сравнительной
экономической эффективности.

7. Литература.
7.1 В.Д. Грибов, В.П. Грузинов «Экономика
предприятия».          Учебник. М.; Финансы и статистика, 2003г
7.2. Н.Л. Зайцев. «Экономика организации»;
М.; Экзамен, 2000г
7.3. Н. А Сафронов. Экономика предприятия:
учебник. - М.: Юристъ, 2001.

Методические
указания по выполнению практических задач
Расчеты
экономической эффективности – обязательная  стадия принятия  решения о
капитальных   вложениях в производство и при внедрении новой техники.
Капитальные
вложения – совокупность затрат на строительство
новых, реконструкцию и расширение действующих предприятий,  на приобретение
новой техники.
При
определении экономических последствий капитальных  вложений и новой техники
используют показатели:
·
экономического эффекта,

·
общей экономической эффективности,

·
сравнительной экономической эффективности затрат.
Экономический
эффект -  это величина результата,  для получения
которого  осуществляют капитальные вложения, внедряются новая техника.
Экономический
эффект может быть измерен в натуральных показателях   (например, вложения в
реконструкцию рудника увеличат его мощность на 1000000м3  горной
массы) и стоимостных показателей ( под  стоимостным выражением подразумевается сумма
экономии за счет  внедрения новшеств).
При
определении общей экономической эффективности КВ  применяются  следующие
показатели:

а)
по предприятиям при использовании  собственных   средств   и кредитов

ЭП =  дельта П  /  КВ

где
дельта П – прирост годовой прибыли или экономический эффект, руб,

КВ – капитальные  вложения, вызвавшие прирост прибыли, руб.

б)
по  вновь строящимся  предприятиям

Э = (Ц – С) / КВ =  П / КВ

где
Ц – годовой выпуск продукции по плану в оптовых ценах предприятия, руб.

С – себестоимость годового выпуска продукции, руб..

в)
по предприятиям, где применяются показатели снижения себестоимости продукции, а
также  по  планово- убыточным предприятиям

Э = (С1 – С2) / КВ

где
С1 – С2 – себестоимость годового  выпуска продукции до и
после проведения мероприятия, руб.,

КВ -  капитальные вложения, вложенные в мероприятия, руб..

Полученные
показатели общей экономической эффективности сравниваются  с нормативным
коэффициентом эффективности

  Ен
= 0,15    должно соблюдаться условие  Э > Ен.

При
 расчетах
общей экономической  эффективности  определяются сроки  окупаемости
общих  объемов  Капитальных вложений  - Т:
а)
Тп = КВ   / дельта П,  год
б)
Т =  КВ  /  Ц – С, год
в)
Т = КВ  / С1 – С2,  год.

Сравнительная
экономическая эффективность  рассчитывается  при  выборе
одного   из нескольких проектных решений  и показывает  насколько один вариант
эффективнее  другого.
Рассчитывается
коэффициент  сравнительной  экономической эффективности:

Е =  С1 – С2  /  КВ2  - КВ1  > Ен.
Рассчитывается
срок  окупаемости  сравнительной экономической  эффективности:

Т =  КВ2  -  КВ1  /  С1  -  С2  =
1 / Е .

При
расчете коэффициента  сравнительной экономической эффективности применяется
формула  « Формула приведенных   затрат»:

З = С  +  ЕН  *  КВ  ~~~ MIN,
руб,
где
З – приведенные  затраты единицы продукции, руб.,

С – себестоимость  единицы продукции, руб.,

КВ – капитальные  вложения  на единицу  продукции, руб.,

Ен – нормативный коэффициент эффективности капитальных вложений,
вариант для которого Зmin
 признается
оптимальным.

Для
предприятий машиностроения главная задача - быстро перейти на производство
новых поколений машин и оборудования, которые способны обеспечить  внедрение
прогрессивной  технологии,   многократно   повысить производительность труда,
снизить материалоемкость, поднять фондоотдачу. Новая техника представляет собой
впервые используемые результаты научных исследований, конструкторских и
технологических разработок, которые улучшают производственные показатели.
При
проектировании и использовании новой техники различают два понятия:
 1
 эффект;
 2
 эффективность.
Эффект
-
это положительный результат, полученный на предприятии от внедрения новой
техники.
Различают
экономический и социальный эффекты.
Экономический
эффект - это результат, выраженный в денежной форме.
Социальный
эффект - это результат, выраженный в улучшении условий
труда, ликвидации тяжелых и вредных условий, повышения престижности труда.
Эффективность
- это результативность техники, определяемая соотношением эффекта с затратами,
вызвавшими этот эффект. При создании и использовании новой техники различают
затраты капитальные и
текущие.
Капитальные
затраты - это единовременные вложения, связанные с
проектированием, изготовлением, приобретением и монтажом.
Текущие
затраты - это эксплуатационные затраты, связанные с
использованием новой техники, расходуются ежегодно и включаются в себестоимость
продукции.
Z=C
+ Ен * К       min   (руб.),
где:

С
- себестоимость годового выпуска изделий; К - общая сумма капитальных
вложений.
Для
оценки сравнительной экономической эффективности определяются следующие
показатели: 1. Годовой экономический эффект:
Эг
= { (С1 + Ен * Куд1)-(С2 + Ен * Куд2) } * N2  (руб.),
где:
N 1 , N 2 - годовой выпуск продукции по вариантам, в
натуральных                            единицах; C 1, C 2  - себестоимость
единицы продукции по вариантам, в руб.; Куд 1, Куд 2 – удельные капитальные
вложения по вариантам, в руб.
Удельные
капитальные вложения рассчитываются на единицу продукции:

N К КУД   (руб.) 2. Срок окупаемости дополнительных капитальных
вложений:

К2 – K1 Т = ——————                          (C1 – С2) * N2
Рассчитанный
срок окупаемости должен быть меньше нормативного.
Тн
= 6 лет                  Т < Тн

Задания

Задание
№ 1.1: По плану новой техники в цехе для обработки деталей применяются станки с
ЧПУ (см. данные по вариантам задания табл. 1).  Определить:   1. Экономический
эффект от применения станков с ЧПУ;                          2. Показатели
экономической эффективности;                          3. Сделать вывод об
экономической целесообразности                             применения станков с
ЧПУ.
Задание
№ 1.2: Реконструкция цеха позволяет увеличить объем выпуска продукции и снизить
себестоимость (см. данные по вариантам задания табл. 2).  Определить: 1. Рост
прибыли цеха;                                    2. Экономическую эффективность
реконструкции.
Задание
№ 1.3:
Имеется
два варианта изготовления деталей:  -на механизированной поточной линии; -на
автоматической линии см. данные по вариантам задания табл. 3).
Определить: 1. Сумму приведенных затрат по
вариантам;                                   2. Какой вариант является
экономически целесообразным  для изготовления заданного годового количества
деталей.
Задание
№ 1.4: В цехе планируется применить прогрессивную технологию обработки деталей,
которая по сравнению с действующей технологией позволяет увеличить выпуск
продукции и значительно снизить себестоимость детали, однако требует значительно
больших капитальных вложений  (см. данные по вариантам задания табл. 4).
Определить: 1. Годовой экономический эффект от применения новой
технологии;     2.Срок окупаемости капитальных вложений.

Пример
выполнения задания: Задание №1 По плану новой техники в цехе для обработки
деталей применяются станки с ЧПУ.
Стоимость
одного станка с ЧПУ     850 тыс руб. Число применяемых станков с ЧПУ    5 шт
Число высвобождаемых  рабочих одним станком с ЧПУ     3 чел. Среднемесячная
зарплата рабочего    9022 руб. Ежегодные расходы на  эксплуатацию и техическое
обслуживание одного станка с ЧПУ    10 тыс.руб.
Определить:
1. Экономический эффект от применения станков с ЧПУ; 2. Показатель
экономической эффективности; 3. Сделать вывод об экономической целесообразности
применения станков с ЧПУ. Определяем: 1. Экономический эффект в цехе от
применения станков с ЧПУ. Э= 9022 * 12 * 3 * 5 – 10000 * 5 = 1573,96 тыс. руб

Годовая
зарплата   Расходы  на эксплуатацию высвобожденных рабочих  станков с ЧПУ
2.
Капитальные вложения  К=850*5=4250 тыс.руб 3. Коэффициенты экономической
эффективности
4.
Срок окупаемости капитальных вложений

Рассчитанные
нормативные показатели сравниваем с  нормативными Ен=0,15      Тн=6 лет
0,37>0,15      2,7<6 лет Вывод: Так как коэффициент экономической
эффективности больше
нормативного,
а срок окупаемости меньше нормативного, следовательно применение станков с ЧПУ
Экономически целесообразно.
Задание
№2 Реконструкция цеха позволяет увеличить объем выпуска продукции при увеличении
себестоимости. Объем реализации продукции в оптовых ценах: До реконструкции
Ц1       -180 тыс.руб. После реконструкции Ц2      -210 тыс.руб. Себестоимость
реализованной продукции: До реконструкции С1       -170 тыс.руб. После
реконструкции С2       -190 тыс.руб. Капитальные вложения       -50 тыс.руб.
Определить:
1. Рост прибыли; 2. Экономическую эффективность реконструкции. Определяем: 1.
Прибыль до реконструкции П1 и после реконструкции П2; П=Цо-С Прибыль в цехе
увеличилась на  П=П2-П1 = (210-190) – (180-170)=10 тыс.руб. Рост прибыли и есть
экономическая эффективность. 2. Определяем показатели экономической
эффективности Е=Э/К=10/50=0,2  0,2 > 0,15 T=1/0.2=5 лет   5 лет < 6 лет
Вывод:
Хотя себестоимость продукции возросла, но при увеличении объема
выпуска
прибыль увеличилась на 10 тыс.руб. следовательно реконструкция цеха
экономически эффективна.

СИТУАЦИОННАЯ
ЗАДАЧА
Задание
1
Объем
капитальных  вложений по объектам производственного назначения в развитие
одной  из подотраслей  горнодобывающей промышленности составит 5400000000 руб.
Прирост  прибыли в рассматриваемом  периоде по плану должен  составить
930000000 руб.
Определить:
1) общую экономическую эффективность капитальных вложений; 2) отклонения общей
эффективности капитальных вложений от норматива; 3) срок окупаемости общих
капитальных вложений.

Методические
рекомендации:
1.     Для
расчета общей экономической эффективности воспользуемся формулой:

ЭП =  дельта П  /  КВ

ЭП  = 930000000 / 5400000000 = 0,17
2.     Отклонения
общей  эффективности капитальных вложений от  норматива составляют:

0,17 – 0,15 = 0,02

3.     Срок
окупаемости  рассчитываем по формуле:

Тп = КВ   / дельта П,  год

Тп = 5400000000 / 930000000 = 5,8 года.
4.     В
заключении решения задачи следует полученное показание  общей экономической
эффективности подставить в неравенство:

 должно
соблюдаться условие  Э > Ен.       0,17 > 0,15.
Написать
ответ.

Задание
2
Предлагается
три варианта размещения нового рудника по добыче руд цветных металлов с
одинаковой годовой производственной мощностью. Первый вариант
предусматривает строительство рудника в освоенном районе и не связан с
необходимостью дополнительных капитальных вложений в развитие транспортной
сети. Осуществление второго  варианта требует дополнительных вложений в
расширение портовых сооружений, а третий -  в строительство железной
дороги. Экономические  показатели по вариантам (млн.руб.) приведены в таблице
1. Нормативный  коэффициент эффективности капитальных вложений, связанных с
расширением портовых сооружений и строительством железной дороги, равен 0,12.
Определить
наиболее целесообразный вариант размещения рудника.
Таблица
1 – Экономические показатели по вариантам

Показатели

Вариант

1

2

3

Капитальные
  вложения в строительство  рудника

21

21

23

Годовые
  эксплуатационные расходы на добычу руды

6,1

4,1

3,7

Капитальные
  вложения в расширение портовых  сооружений

-

2

-

Капитальные
  вложения в строительство железной дороги

-

-

5

Методические
рекомендации:
1)    Рассчитаем
приведенные  затраты  по первому варианту, используя «формулу приведенных
затрат»:

З = С  +  ЕН  *  КВ  ~~~ MIN,
руб

З1 = 6,1 + 0,15 * 21 = 9,25  млн.руб.
2)    Приведенные
затраты по второму варианту:

З2  = 4,1 + (0,15 *21 + 0,12 * 2) = 7,49  млн.руб.

3)    Приведенные
затраты  по третьему варианту:

З3 = 3,7 + (0,15 * 23 + 0,12 * 5) = 7,75 млн.руб.

4)    В
заключение  решения задачи следует написать ответ: наиболее целесообразным
является второй вариант размещения рудника, так как при этом варианте
минимальные приведенные затраты.

ПРИЛОЖЕНИЕ
А

alt: Практическое занятие 1.

alt: Е = С 1 – С 2 / КВ 2 -

title: Методическая разработка практического занятия на тему: "Определение показателей экономической эффективности новой техники"


file_name: ЭЛЕМЕНТЫ ТЕОРИИ АЛГОРИТМОВ.docx

title: материалы к урокам информатики и ИКТ 7 класс


extracted_text:
Новое время (XIX век — …) предъявило к шифрам требования:
легкость массового использования и усиление устойчивости к взлому.
4.      Двойной
квадрат биграмм. В 1854 г. Ч. Уинстон разработал двойной квадрат для шифрования
биграммами. Эта новая криптосистема для ручного шифрования оказалась так
надежна и удобна, что применялась немцами даже в годы 2-ой мировой войны.
Рассмотрим пример для русского алфавита без ё, й, но с пробелом и знаками
(точка, запятая, двоеточие). Берем
два квадрата 7х5 как один 7х10 со случайно расположенными в них алфавитами:

10x7
7x5                                  7x5
Разбиваем сообщение на биграммы. Первую
букву биграммы находим
в левой таблице, а вторую в
правой. Затем мысленно в таблицах сразу в двух половинках строится
прямоугольник так, чтобы буквы биграмм
лежали в его противоположных вершинах. Две другие вершины этого
прямоугольника дадут буквы шифровки. Если обе буквы
биграммы сообщения лежат в одной строке,
то первая буква биграммы шифровки
берется из правой таблицы в той же строке, но в столбце
с номером столбца
1-ой буквы биграмм
сообщения. Вторая буква биграммы
шифровки берется из левой таблицы
в той же строке, но в столбце с номером столбца 2-ой буквы
биграммы сообщения.
Сообщение: ПР ИЕ
ЗЖ АЮ _Ш ЕС ТО ГО Шифровка:    ПЕ МВ КИ ФМ ЕШ РФ ЖБ ДЦ ЩЛ
Есть свобода
договорных модификаций выбора букв шифровки.
Получается весьма устойчивый к вскрытию и простой шифр. Взлом двойного
квадрата биграмм требует больших усилий и длины сообщения более 30 строк.
5.      Шифр
Ж. Вернама (1917 г.) предложен для двоичных символов 5-ти разрядного кода БОДО.
Каждый бит сообщения шифруется новым случайным битом ключа и ключ используется только один раз и
его длина равна длине сообщения. Каждый бит шифровки получается из очередных
бита сообщения и бита ключа операций сложения по модулю два (XOR). Вернам верил
в нераскрываемость своего шифра (без доказательства). Невозможность раскрытия
шифров типа Вернама доказал

(1949 г) Шеннон. Однако
шифр Вернама не пригоден в большинстве практических случаев, за исключением
небольших объемов текста.
6.      Шифр-блокнот
с одноразовым ключом по схеме Вернама, формальными средствами не раскрываемый, так как длина
ключа Z равна длине текста
Х.

сообщение

исходный
  текст

численный
  код букв

x

численный ключ

Z

численный шифр

y = (x+z) mod 26

Шифротекст
Такими шифр-блокнотами на один раз пользовались разведчики второй мировой войны,
а после и в некоторых странах.
Шифр-блокнот есть сам по себе
крепость для посторонних:
·
открывание со специальной предосторожностью, иначе ключи могут исчезнуть
(даже вместе с открывшим их
человеком);
·
блокнот выполняется с прошитыми насквозь страницами, разделенными
непрозрачными для любого подсматривания листами. Чтобы прочесть очередной ключ,
надо вырвать очередной лист разделителя, что заметит хозяин;
·
как только страница открыта для чтения, текст начинает бледнеть и
через некоторое время исчезает бесследно;
·
часто в блокноты помещают не сами ключи, а их шифровки, сделанные
по ключу, который шифровальщик
хранит лишь в памяти.
Ухищрениям нет конца. У разведчика Абеля был обнаружен крипто-блокнот
размером с почтовую марку.
7.      Механические
шифровальные машины текста письма.
1)
Первое шифрующее колесо изобретено Т. Джефферсоном в 1790 г., ставшим потом
3-им
президентом США.
Принцип работы машин с шифрующими колесами с цифрами по ободу заключается
в многоалфавитной замене текста сообщения по длинному ключу. Длина периода
ключа равна наименьшему общему кратному периодов оборота шифрующих колес.
Например, для 4-х колес с периодами 13, 15, 17 и 19 получаем период ключа
13х15х17х19 = 62985. Такая большая длина ключа очень затрудняет расшифровку
коротких сообщений. Похожие устройства применялись армией США и после второй
мировой войны.
2)      В
1891 г. появился цилиндр Базери Э. из 20 дисков со случайными по ободу
алфавитами. Диски помещались на общую ось в порядке определенном ключом. Набрав
первые 20 букв текста в ряд на цилиндрах их поворачивали вместе и считывали в
другом ряду (строке) шифрованное сообщение. Процесс повторяется пока все
сообщение не было зашифровано. Эта машина дает более примитивный шифр нежели
предыдущая (21.1)
3)      Предшественница
современных крипто-машин была предложена Хеберном Э. в 1917 г. и реализована в
промышленной версии фирмой Siemens немецким инженером А.Кирхом. Эту машину
назвали Энигмой (загадка). Первая версия содержала 4 барабана на одной оси, на
каждой стороне барабана имелись по окружности 25 контактов, по числу букв в алфавите.
Контакты с обеих сторон соединялись попарно случайным образом 25 проводами.
Барабаны складывались

вместе и их контакты проводили
ток от шифрующей клавиши из внешней стороны правого барабана до считывания
шифра лампочкой у внешне стороны левого барабана.
Перед началом работы барабаны устанавливались так, чтобы устанавливалось
заданное кодовое слово – ключ. А после нажатия
очередной клавиши шифрования правый барабан
поворачивают на один шаг. После того как правый барабан делал один оборот поворачивался следующий барабан на один шаг (как в счетчике
оборотов электроэнергии, машин и т.п.). Таким образом получался
ключ заведомо гораздо
более длинный, чем текст
сообщения.
Рассмотрим
пример для гипотонического алфавита АБВГДЕ на 2-х барабанах.

Рисунок 2.5
Рисунок 2.6
Здесь показано исходное положение барабанов. Устанавливаем ключ БА
нижеприведенного примера. Барабан
N2 в положении, чтобы в верхней строке
была буква Б. Барабан N1 уже
(на рисунке) стоит в необходимом положении. Нажимаем кнопку “B”
— видим лампочку А. Сдвигаем барабан N1 на один шаг вверх. Нажимаем “A”.
Видим лампочку “A” и т. д.
Установим ключ БА на барабанах и зашифруем сообщение ВАГЕ АД АГАВЕ ДА
нажимая клавиши ввода исходного текста и прочитывая по лампочкам каждый раз
поворачивая барабан снизу вверх по рисунку.
Исходный
текст: ВАГЕ АД АГАВЕ ДА
Шифровка:               ААЕБ ГВ ЕГБДД ЕГ (сдвигаем на шаг и барабан №2)
В дальнейшем и число барабанов довели до Б и еще движение (поворот)
барабанов сделали хаотичным(по своему ключу) и для затруднения расшифрования
барабаны день ото и дня переставлялись местами.
Англичане достали барабаны
ЭНИГМЫ. Но взлом шифров шел тяжело до тех пор пока в 1942 г. А. Тьюринг не создал специально
для взлома ЭНИГМЫ быстродействующую ЭВМ “КОЛОСС”, теперь имея добытые ранее
барабаны, английские криптомашины взламывали менее чем за день, перебирая все
возможные ключи. Однако ЭНИГМА постоянно усложнялась, и были периоды,
когда англичане не смогли с ней справиться. А перед шифровками ЭНИГМЫ, которые исходили не от войск, а из
немецких крипто- центров “КОЛОСС” тоже был бессилен.

file_name: Новое время .docx

title: Новое время .docx