title: Методичні рекомендації «Застосування словесних методів на уроках трудового навчання»

description:
Мова – це форма нашого життя, життя культурного й національного, це форма національного організування. Іван Огієнко Національна доктрина розвитку освіти України у ХХІ столітті (2002) наголошує на необхідності побудови особистісно-зорієнтованого навчального процесу

                  , створення умов для розвитку творчого мислення учнів, формування внутрішніх стимулів до навчання. Здійснення вказаних завдань певною мірою залежить від дидактичного інструментарію, зокрема підбору й технологій застосування різних груп методів навчання. Поняття «метод» грецького походження, що означає шлях до чогось, спосіб пізнання. Метод навчання – це форма теоретичного та практичного засвоєння навчального матеріалу, що виходить із завдань освіти, виховання та розвитку особистості учнів. А вчитель виступає в ролі посередника між знаннями, зафіксованими в досвіді людства, і свідомістю дитини, яка не має цих знань. Методи трудового навчання – це способи спільної роботи учителя і учнів, у процесі якої досягається формування технологічної компетентності, виховання загальнолюдського ставлення до праці, розвиваються пізнавальні здібності, самостійність, творча активність у навчальній і трудовій діяльності. У дидактиці існують різні критерії, підходи до класифікації методів навчання: За джерелами передачі й характером сприйняття інформації: словесні, наочні та практичні (С. Петровський, Е. Талант). За основними дидактичними завданнями, які необхідно вирішувати на конкретному етапі навчання: методи оволодіння знаннями, формування умінь і навичок, застосування отриманих знань, умінь і навичок (М. Данилов, Б. Єсипов). За характером пізнавальної діяльності: пояснювально-ілюстративні, репродуктивні, проблемного викладу, частково-пошукові, дослідницькі (М. Скаткін, І. Лернер). Відомий дослідник педагогіки Ю. Бабанський виділяє три великі групи методів навчання (кожна передбачає декілька класифікацій), в основу яких покладено: а) організацію та здійснення навчально-пізнавальної діяльності; б) стимулювання і мотивацію навчально-пізнавальної діяльності; в) контроль і самоконтроль навчально-пізнавальної діяльності. Звісно, ця класифікація, як і попередні, недосконала, оскільки має недоліки, зокрема те, що в практиці навчання метод застосовують не ізольовано, а в певному взаємозв'язку і взаємозалежності з іншими методами і прийомами. Проте вона найпослідовніша й найзручніша. Свою увагу хочу зупинити на методах словесної передачі і слухового сприйняття інформації (словесні методи: розповідь, лекція, бесіда, пояснення, інструктаж, робота з підручником та ін.). Костянтин Ушинський писав: «Засвоюючи рідну мову, дитина засвоює не самі тільки слова, їх сполучення та видозміни, але безліч понять, поглядів на речі, велику кількість думок, почуттів, художніх образів, логіку і філософію мови...» Словесні методи дозволяють у найкоротший термін передати велику за обсягом інформацію, поставити перед учнями проблеми і вказати шляхи їхнього вирішення. За допомогою слова вчитель може викликати у свідомості дітей яскраві картини минулого, сьогодення і майбутнього людства. Слово активізує уяву, пам’ять, почуття учнів. Словесні методи навчання жадають від учителя логічної послідовності і доказовості в поясненні, вірогідності матеріалу, образності й емоційності викладу, літературно правильної, чіткої мови. Слово мудрого і шановного наставника, що відповідає найважливішим педагогічним вимогам, не тільки відіграє роль справжнього світоча знань для учнів, але і робить на них незгладимий емоційний вплив, має величезне значення, що виховує, є важливим засобом формування наукового світогляду, поводження, позитивних якостей особистості всебічно розвитої людини. Як неодноразово підкреслював B.C. Сухомлинський, «слово вчителя – це інструмент впливу на душу вихованця, який нічим не можна замінити». Майстерність володіння вчителем словом впливає на якість знань учнів, на їх мотивацію щодо вивчення того чи іншого предмету, в тому числі, й трудового навчання. Словесні методи навчання реалізуються переважно через усну комунікацію. Основним їх елементом є слово, мовлення вчителя. У своїй роботі використовую такі словесні методи як бесіда, розповідь, інструктаж тощо. Бесіда. Завдання бесіди – спонукати учнів до актуалізації відомих та до засвоєння нових знань шляхом самостійних роздумів, висновків і узагальнень. Під час бесіди застосовую такі прийоми, як постановка основних, додаткових чи навідних питань, обговорення відповідей учнів, їх коригування, формулювання висновків. Бесіда дозволяє пов'язати навчальний матеріал з особистим досвідом дитини. У процесі безпосереднього спілкування з учнями вчитель має можливість визначити їх рівень засвоєння нової інформації. У «живому» діалозі, за відповідями учня можна побачити, що він опанував, а що потребує додаткового доопрацювання. Під час бесіди вчитель має можливість гнучко реагувати та вносити корективи, змінювати глибину та обсяг матеріалу, озвучувати додаткові відомості. За дидактичними цілями бесіди поділяють на види. Вступна бесіда. Її мета – актуалізувати знання дітей, які є опорними для роботи над певною темою. – Що таке конструкційні матеріали? – Наведіть приклади конструкційних матеріалів. – Назвіть їх властивості. Пояснювальну бесіду застосовують для повідомлення нових знань. Вона може будуватись індуктивним шляхом (від окремих фактів чи спостережень до загальних висновків) і дедуктивним (від загального положення до окремого ). – Який конструкційний матеріал використовують для пошиття одягу? – Де ще використовують тканини? – Чи відрізняються тканини за зовнішнім виглядом? – З якої тканини ви пошили б одяг для своєї ляльки? Чому? Підсумкову бесіду застосовують для узагальнення і систематизації навчального матеріалу. Вона, як правило, є розгорнутим підсумком уроку. – Чи сподобалося вам працювати над проектом? – Що в роботі над проектом було найцікавішим? – Які труднощі довелося подолати? – Що ви змінили б наступного разу? Контрольно-перевірочну бесіду застосовують при перевірці засвоєних знань, уточненні та їх доповненні. Під час такої бесіди учитель проводить контроль якості засвоєних знань у вигляді фронтального опитування. За характером пізнавальної діяльності бесіди класифікують на: репродуктивні – спрямовані на відтворення раніше засвоєного матеріалу; катехізичні – передбачають точне відтворення формулювань закону чи правила; евристичні: евристична бесіда спонукає учнів до самостійних висновків під час вивчення нового матеріалу. Запитання (відповідно передбачувані відповіді) ставляться вчителем в такий спосіб, щоб підвести думку учня до нових положень або висновків. В дітей виникає суб'єктивне враження, що вони самостійно роблять відкриття. Наприклад, під час вивчення теми «Основи машинознавства» звертаюся до учнів: – У промисловості використовуються деталі, що мають різні розміри – від дуже великих до найдрібніших. Наведіть приклади таких деталей. – Як на аркуші паперу, що має певні розміри, можна зобразити ці деталі? Узагальнюючи відповіді учнів, підвожу їх до визначення поняття «масштаб». Розповідь – це монологічний виклад навчального матеріалу, який носить описовий або розповідний характер. Метод розповіді використовує такі прийоми: міркування вчителя, акцентування уваги, аналіз фактів чи прикладів, пояснення окремих зв'язків. Велике значення має техніка мовлення: гучність голосу, багатство інтонації, чітка дикція, необхідний темп. Занадто швидкий темп утрудняє сприйняття й розуміння почутого, при дуже уповільненому темпі втрачається увага учнів. Голос підвищую тоді, коли ставлю запитання. Якщо ж потрібно висловити емоції, переконати в необхідності зробити якусь справу чи відповісти на питання, то висоту й тональність голосу змінюю. Використовую доречні веселий жарт, гостре слово чи влучне порівняння. За дидактичними цілями розповідь поділяється на види. Розповідь-вступ «готує» учнів до сприйняття нового навчального матеріалу, формує інтерес та потребу в здобутті нових знань. Цей вид розповіді характеризується відносною яскравістю, чіткістю та емоційністю викладу. Наприклад: – В наш час популярна техніка вишивання «французькими вузликами». Цей рельєфний стібок нагадує намистинку або вузлик. Його застосовують для вишивання серединки квітів, очей тварин. З таких вузликів дуже гарні троянди. Сьогодні ви познайомитесь з секретами виконання цієї техніки. Розповідь-виклад розкриває зміст нової теми. Такому повідомленню властиві чітка логічна послідовність, виділення основного, суттєвого, застосування переконливих прикладів. Розповідь-узагальнення передбачає виділення основних думок, формулювання висновків, постановку завдань для подальшої самостійної роботи. Цей метод використовують зазвичай наприкінці уроку. – Опанувавши технологію виконання «французьких вузликів», можна істотно розширити можливості своєї вишивальної творчості. Для ефективні застосування розповіді слід дотримуватись певних умов: продумування плану, вибір раціональної послідовності розкриття теми, вдалий підбір прикладів, підтримання емоційного тону викладу. Пояснення — словесне тлумачення понять, явищ, термінів, принципів дій, прикладів тощо. Головне його завдання — розкриття причинно-наслідкових зв'язків і закономірностей розвитку природи, суспільства, людського мислення. Розрізняють кілька типів пояснень: причинні, які виявляють причини певного явища, події, факту (наприклад, пояснення причин виникнення фізичних, хімічних та інших явищ тощо); генетичні, що розкривають передісторію явищ; закономірні, які розшифровують зміст закономірних зв'язків, конкретних виявів закону; структурні — розкривають будову об'єкта, взаємодію його елементів (наприклад, пояснення будови машин, приладів, механізмів); функціональні — допомагають усвідомити специфіку функціонування об'єкта (наприклад, пояснення дії приладу, машини). Вивчаючи будову машинної голки, пояснюю: – Машинна голка має колбу з лискою. Лиска забезпечує правильну та надійну фіксацію голки в голкотримачі. Жолобки на лезі голки призначені для захисту нитки від обриву під час її тертя об тканину. Вістря – заточене, добре відполіроване, щоб проколювати, а не прорубувати тканину. Полегшують розуміння пояснюваного матеріалу тлумачення рідко вживаних слів, уточнення термінів (понять), використання аналогії та образного зіставлення, переформулювання (перефразування) основних питань, використання повторення при роз'ясненні найбільш складних моментів. Робота з підручником як метод навчання забезпечує можливість багаторазово опрацьовувати навчальну інформацію в доступному для учня темпі і в зручний час. Важливими умовами, що забезпечують ефективність використання цього методу є уміння швидко читати і розуміти прочитане та уміння виділяти головне у матеріалі, що вивчається. Застосовую Розрізняють такі форми роботи з книгою: під керівництвом учителя (на уроці) і самостійно. Пізнавальна робота на уроці передбачає поділ навчального матеріалу на частини, виконання необхідних дій із запам’ятовування, розуміння, порівняння, класифікації. Самостійна робота з підручником в свою чергу також поділяється на кілька видів. Надзвичайно важливим видом є розгляд і аналіз учнями таблиць, малюнків та інших ілюстрацій, вміщених у підручнику. Окрема форма самостійної роботи – це виконання практичних завдань і вправ за підручником або навчальним посібником. З метою закріплення знань, здобутих на уроці, застосовується читання тексту підручника. Інша форма самостійної роботи – відповіді на запитання, подані в підручниках після тексту. Це привчає учнів до уважного читання тексту, виокремлення в ньому головного, допомагає встановлювати причинно-наслідкові зв'язки, виявляти й запам'ятовувати найголовніше. Самостійна робота учнів з підручником — один з найважливіших методів набуття системних, міцних і ґрунтовних знань. Ця робота полягає в самостійному опрацюванні учнями друкованого тексту, що дає їм змогу глибоко осмислити навчальний матеріал, закріпити його, виявити самостійність у навчанні. Вона більше, ніж будь-які інші методи, залежить від вікових особливостей дітей та рівня їхнього розвитку. Інструктаж (лат. - настанова) – словесний метод навчання, який передбачає ознайомлення зі способами виконання завдань, інструментами, матеріалами, технікою безпеки а також показ трудових операцій та організацію робочого місця. Інструктаж обмежений у часі, орієнтований на засвоєння конкретних операцій, які необхідно здійснити учнями під час виконання роботи. Проведення інструктажу має відповідати таким вимогам: чіткість і лаконічність пояснення способів навчальних дій та операцій; постановка конкретного навчального завдання; пояснення правил виконання трудових прийомів і проведення самоконтролю; роз'яснення типових помилок під час виконання робіт. За місцем у навчальному процесі інструктаж поділяють на вступний, поточний і підсумковий (заключний). Вступний інструктаж здійснюється перед початком самостійної роботи учнів і передбачає доведення до них кінцевих результатів роботи. При розкроюванні тканини звертаю увагу учнів на виконання правил техніки безпеки під час роботи ножицями. Інструктаж супроводжую демонстрацією трудових дій: викроюємо деталі за наміченими лініями; під час роботи кінці лез змикати не повністю; ножиці повинні розташовуватись перпендикулярно до столу; тримати пальці лівої руки збоку від лінії різання, підтримуючи при цьому деталі крою. Поточний інструктаж проводиться під час самостійної роботи і передбачає допомогу окремим учням. Якщо помилки є типовими, вчитель перериває роботу і дає додаткові роз'яснення всім учням. Під час практичної роботи звертаю увагу на дотримання правил техніки безпеки та на послідовність виконуваних операцій. Визначаю дітей, які мають труднощі з виконанням завдання і потребують уваги. Спонукаю учнів аналізувати свої дії, здійснювати контроль якості. Під час заключного інструктажу аналізую результати, демонструю кращі роботи учнів, визначаю подальші перспективи. Порівняйте свої роботи із зразками. Визначити типові помилки, вкажіть на їх причини. Визначте найкращі роботи, дати коментарі про те, що дозволило їх виконавцям успішно справитись із завданням. Різні види словесного викладу матеріалу повинні відповідати наступним основним педагогічним вимогам: Науковості та ідейній спрямованості. Логічній послідовності і доказовості, які забезпечують системний характер знань. Ясності, чіткості і дохідливості, що сприяють міцному засвоєнню знань. Обліку вікових особливостей учнів Образності, емоційності та правильності мовлення вчителя, що полегшують процес сприйняття і осмислення матеріалу, викликають інтерес і привертають увагу учнів, діють не тільки на розум, але й на їх почуття. Під час своєї роботи на уроці приділяю велику увагу застосуванню елементів усної народної творчості. Відбір прислів'їв, приказок, загадок визначається темою конкретного уроку та його метою: навчальною, розвиваючою, виховною. Завдяки цьому виникає можливість для більшого зацікавлення дітей виконанням тієї чи іншої роботи, для концентрації уваги чи для настрою на позитивну емоційну хвилю. «Дивуєшся дорогоцінності мови нашої: в ній що не звук, то подарунок, все крупно, зернисто, як самі перла», – писав М. Гоголь. Такі мовні перлинки допомагають зняти напругу, уникати конфліктної ситуації або додати дитині впевненості. Слушне зауваження краще зробити знайомими прислів’ями чи приказками, наприклад: «До роботи плачучи, а до танців скачучи», «Лінивий двічі робить, а скупий два рази платить», «Пішла Настя в поле жати та й забула серп узяти», «Як дбаєш, так і маєш», «Під лежачий камінь вода не тече», «У сусіда ума не позичиш», «Людей питай, а свій розум май», «Не той друг, хто медом маже, а той, хто правду каже». Прислів'я, приказки та загадки – це золоті зернята народної мудрості. В них, як у дзеркалі, відображаються всі особливості людського характеру: працелюбність – «Бджола мала, а й та працює», «Без труда нема плода», «Маленька праця краща за велике безділля», «На дерево дивись, як родить, а на людину, як робить», «Не святі горшки ліплять, а прості люди»; терпіння – «Поки не упріти, доти не уміти», «Вміння і труд все перетруть»; наполегливість – «Треба нахилиться, щоб з криниці води напиться», «Хто не оре, той і огріхів не робить», «Тихше їдеш – далі будеш», «Доки не впріти, доти не вміти»; розсудливість – «Не поговоривши з головою, не берись руками», «Всяке діло починай з голови», «Сім разів відмір, а один раз відріж» тощо. Чим більше мова учителя насичена прислів’ями, приказками та порівняннями, тим сильніше емоційне враження справлятиме на учня, тим більше буде стимулювати учня до втілення своїх творчих задумів. Словесні методи навчання дають змогу за короткий час передати значний обсяг інформації, поставити перед учнями проблеми і вказати шляхи їх розв'язання. Живе слово вчителя залишається джерелом активізації всіх психічних процесів учнів, виховання інтелекту та особистісних якостей. Водночас ефективність словесних методів залежить від поєднання з іншими методами навчання – наочними та практичним. СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ Автореферат дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата педагогічних наук «Словесні методи навчання у діяльності початкових шкіл України другої половини ХІХ століття» / Довженко Тетяна Олексіївна / Харківський державний педагогічний університет ім. Г.С. Сковороди — Харків, 2002 р. Алексюк A.M. Загальні методи навчання в школі. — К.: Рад. шк., 1983. Інформаційний портал «Освіта» / Мовна культура вчителів / стаття [електронний ресурс] — Режим доступу: //osvita.ua/vnz/reports/culture/10273/ Інформаційний портал «Українська педагогіка» / Словесні методи навчання / стаття [електронний ресурс] — Режим доступу: http://ukped.com/statti/teorija-navchannja/3612-slovesni-metody-navchannia.html Народні прислів`я та приказки / Упорядн., передм. М. Дмитренка. - К.: Ред.часопису «Народознавство», 1999. Прислів`я та приказки: Людина. Родинне життя. Риси характеру // Упоряд. М.М. Пазяк. Відп. ред. C.В. Мишанич. - К., 1990.

category: Методика та технологія


title: Інформаційно-тестовий матеріал до теми «Вуглеводи» з хімії

category: Методика та технологія

grade: 11 клас


title: Стаття «Система підготовки вчителя до уроку»

category: Методика та технологія


title: Майстер-клас «Використання хмарних технологій у навчанні англійської мови»

category: Методика та технологія


title: Стаття «Реалізація проблемної технології на уроках української літератури»

description:
Нині в педагогіці все більше уваги приділяється питанню про місце і роль проблемного навчання в школі, про шляхи його реалізації під час уроків, про ефективність застосування. На сьогодні найчастіше проблемне навчання розглядається як технологія розвивальної освіти, спрямована на активне о

                  держання знань, формування розумових здібностей та прийомів дослідницької діяльності, залучення до наукового пошуку, розвиток творчості, тобто це тип навчання, в якому поєднується систематична самостійна пошукова діяльність учнів із засвоєнням ними готових висновків науки. Проблемне навчання має під собою ґрунт під час уроків літератури, саме воно сприяє як розвитку логічного мислення, творчої здібності учнів, так і дозволяє краще, повніше зрозуміти головну думку творів, що впливає на розвиток та якість знань учнів. У педагогічній літературі є таке визначення проблемного навчання – це сукупність таких дій, як організація проблемних ситуацій, формулювання проблем, надання учням необхідної допомоги в їх вирішенні, перевірка прийняття цих рішень та керівництво процесом систематизації і закріплення придбаних знань. Таким чином, технологія проблемного навчання відрізняється від традиційної технології навчання тим, що його метою є не тільки засвоєння результатів наукового пізнання, системи знань, але й власне процесу отримання цих результатів, формування пізнавальної діяльності, розвиток особистих здібностей учня. Отже, у педагогічній літературі під проблемним навчанням розуміють навчально-пізнавальну діяльність учнів із засвоєнням знань та способів діяльності на основі створення й розв’язування проблемних ситуацій. Виходячи з цього, основною категорією проблемного навчання є проблемна ситуація, під якою розуміють інтелектуальне утруднення, що виникає в людини, коли вона не в змозі на основі своїх знань і досвіду відповісти на поставлене запитання, пояснити явище, факт, не може досягти мети вже відомим способом або коли виникає протиріччя між уже відомим і новим знанням. Таким чином, проблемна ситуація стає початком процесу розумової діяльності. Розумова діяльність учнів стимулюється постановкою питання. Воно має бути складним настільки, щоб викликати утруднення в учнів, і водночас бути посильним для самостійного знаходження відповіді. Проблемне завдання дається до пояснення нового матеріалу. Основними завданнями проблемного навчання є: розвиток мислення, здібностей учнів, їх творчих умінь; виховання активної творчої особистості, яка вміє бачити, ставити і вирішувати нестандартні проблеми; засвоєння учнями знань, умінь, які самостійно здобуті в ході активної пізнавальної діяльності. Розумова діяльність із розв’язання проблеми включає такі етапи: виникнення проблемної ситуації; усвідомлення сутності утруднення; пошук способів розв’язання проблеми шляхом здогадки або висунення гіпотез; обґрунтування й доведення гіпотези; перевірка правильності й розв’язання проблеми; загальний висновок. Проблемне навчання, як і будь-яке інше навчання, може сприяти реалізації двох цілей: сформувати в учнів необхідну систему знань, умінь і навичок; досягти високого рівня розвитку школярів, розвитку здатності до самонавчання, самоосвіти. Беручи до уваги реалізацію цілей проблемного навчання, можна виділити такі типи уроків: урок-диспут; урок-відкриття; урок-пошук істини; урок-дослідження; урок-семінар. На практиці використовуються: уроки з окремими проблемними питаннями; уроки, весь хід яких присвячений розв’язанню великої загальної проблеми. Переваги проблемного навчання: вчить мислити логічно, науково, творчо; робить навчальний матеріал більш доказовим та переконливим для учнів, формує не тільки знання, а знання-переконання, що слугує основою для формування наукового світогляду. сприяє формуванню стійких знань, так як матеріал, самостійно здобутий учнем, міцно зберігається в пам’яті; впливає на емоційну сферу учнів, формує такі цінні почуття, як почуття впевненості у своїх силах, радість та задоволення від напруження розумової діяльності; формує в учнів навички пошукової, дослідницької діяльності; активно сприяє розвитку позитивного ставлення та інтересу до даного навчального предмета і до навчання взагалі. Використовуючи технологію проблемного навчання, вчитель створює низку навчальних проблем. Педагог вислуховує різні точки зору, координує та спрямовує творче мислення за допомогою системи запитань, коректно виправляє помилки, надає диференційовану допомогу, допомагає опанувати навички роботи з різними джерелами інформації. На початку уроку вчитель пропонує проблемну ситуацію, яка може ґрунтуватися на здивуванні або бути пов’язаною з інтелектуальним утрудненням. З метою усвідомлення сутності проблемної ситуації учням пропонується низка питань, які стимулюють до розуміння протиріччя, закладеного в проблемі (наприклад, "Які є точки зору?", "Що вас дивує? Вражає? Обурює?", "Що вам заважає відповісти на запитання?", "Що ви припускали, а що вийшло насправді?" тощо). Найбільш складною частиною проблемного уроку є пошук гіпотез, шляхів розв’язання проблеми. Учитель для цього повинен виконати певні дії: спонукати учнів до висунення ідей (заохочувальними словами, підказками тощо); прийняти запропоноване припущення; спонукати до його перевірки ("Чи згодні ви з цією думкою?", "Як її перевірити?", "Чи є інші думки?") Наприкінці розв’язання проблеми обов’язково робиться загальний висновок. Необхідно чітко виділити головну думку, повернутися до основного проблемного питання на початку уроку та сформулювати відповідь на нього. Учням пропонується відповісти на такі питання: "Чи отримали ви нові знання? Які саме?", "Яке значення вони мають? Де їх можна використати?" та інші. Ця технологія вимагає більш значних витрат часу та зусиль, але використання проблемного навчання дозволяє досягти більш глибокого розуміння й засвоєння матеріалу, привчає учнів мислити, сприяє розвитку особистих якостей. Працюючи на уроках літератури в сьомому класі, використовую технологію проблемного навчання. На початку уроку, тема якого – "Скарб" О. Стороженка, формулюю запитання: "Що для щастя потрібне, а що – бажане?". Діти висловлюють різні думки, але в більшості вони сходяться на тому, що не так багато для щастя потрібно:здоров’я рідних, друзів, мир, спокій, злагода в сім’ї, успіхи в школі. Якщо це є, то особливих бажань і не виникає, хіба що якісь незвичайні подарунки на день народження чи під новорічну ялинку. Розглянувши оповідання про Павлуся, ставлю запитання: "А чи Павлусь був по-справжньому щасливим? А ви б хотіли бути на його місці?". Учні розуміють, що насправді хлопець не є щасливим, бо через його примхи захворіла й померла мама; він нічого не робив, бо був великим ледарем, а значить, не відчув радості ні від праці, ні від успіху, ні від допомоги іншим; він не мав друзів, а отже, і насолоди від спілкування з ними. Діти роблять висновок: щоб бути щасливим, треба творити щастя самому, тим більше, для цього не так багато й потрібно. Працюючи над повістю І. Франка "Захар Беркут", ставлю проблемне запитання: "Що важливіше: громадська справа чи особистий інтерес? Чи можна пожертвувати життям рідної людини заради врятування багатьох?" Відповісти на питання нелегко. Усвідомлюючи це, спонукаю учнів до висунення ідей, приймаю запропоновані. Після вивчення повісті повертаємося до них і перевіряємо ("Чи згодні з попередніми твердженнями?", "А в кого інша думка? Чому?"). На уроках літератури в 10-11 класі учнів захоплює обговорення та вирішення проблемних питань. Дітям цікаво на уроках, де створюється проблемна ситуація. Вони вміють пояснити й довести власне судження, самостійно зробити висновки, особливо якщо ситуації з літератури можна "приміряти на себе", тобто вони пов’язані з особистим життям учнів. Можна запропонувати старшокласникам знайти докази певної тези в житті, а потім – у художньому творі. Ставимо проблемне запитання: "Що красить людину: ім’я чи її вчинки? Наскільки ім’я чи прізвище допомагає в житті?". Звичайно ж, діти висловлюють різні гіпотези й наводять приклади з життя друзів, родичів чи знайомих. Домінує думка про те, що прізвище аж ніяк не допомагає людині і не красить її. Тоді звертаємося до літературного героя – Мини Мазайла з однойменної п’єси М. Куліша. Учні відповідають на запитання: "Чи можна звинуватити прізвище в усіх життєвих негараздах героя? А може, варто подивитися на його розум, здібності, внутрішню культуру, ставлення до дружини, дітей тощо?". Учні роблять висновок: проблема не в тому, що Мина має немилозвучне прізвище, а в тому, якою людиною він є. Вивчаючи з дев’ятикласниками поему Шевченка "Катерина", ставимо такі проблемні запитання: вибір життєвої долі та його чинники; любов і материнство; гріх і його спокута. Учні, зворушені трагічною долею молодої жінки-матері, засуджують поведінку офіцера-розпусника і хоч в цілому підтримують автора, співчуваючи героїні, все ж схиляються до думки, що самогубство – це великий гріх і в будь-якій ситуації треба знаходити сили й можливість зберегти життя, тим більше, якщо є заради кого жити. А ось на уроках у сьомому класі, вивчаючи повість Г. Тютюнника "Климко", доцільно поставити проблемне запитання: "Чи вміємо жити для інших?" Дізнавшись про вчинки головного героя, діти усвідомлюють, що на самопожертву здатні не всі, що в житті багато хто дбає лише про власний добробут, а Климко є ідеалом доброти, самовідданості, чуйності і милосердя людської душі. Ці риси хлопчика – якісь особливі, не героїчні, тихі. Це й подобається в Климкові найбільше. Часто під час мотивації навчальної діяльності за допомогою проблемного запитання створюється проблемна ситуація. Вивчаючи в шостому класі поезію Ліни Костенко "Кольорові миші", діти намагаються відповісти на запитання: "Чи унікальність дратує буденних? Чому?". Учні пропонують життєві ситуації, а потім характеризують героїв твору, порівнюючи привабливу, добру, творчу, неповторну дівчинку Анну з обмеженим, бездушним, заздрісним, жорстоким дорослим сусідом. Діти погоджуються з висновком про те, що творчість – це могутня сила, яку не можуть знищити обмежені й байдужі і яка робить наше життя цікавим, барвистим, різноманітним. На прикладі літературних героїв учні мають зосередитися на моральних акцентах, на проблемі вибору своєї життєвої позиції й моральної поведінки. Старшокласники, аналізуючи художні твори, часто ситуації з літератури ніби "програють" всередині себе. Вивчаючи поезії Л. Костенко, спостерігаю, як емоційно й зворушливо сприймаються вірші одинадцятикласниками. Ставлю проблемне запитання: "Чи несуть естетичну користь поезії?". Зазвичай – ствердна відповідь, адже вірші Ліни Костенко – це оспівування краси, любові, добра, це осанна Україні, це світ чистих почуттів, це душа українського народу. Після прочитання вірша "Життя іде і все без коректур…" ставимо проблемне запитання: "Чи можна вносити в життя поправки?". Учні відповідають, що життя – це не чернетка, з якої можна переписати на чистовик, тож треба прагнути жити без помилок, принаймні, без грубих, щоб не було соромно й боляче за свої вчинки. Життя кожному дається лише одне, та й ще так швидко воно плине, значить, потрібно жити за високими законами совісті, правди і честі. На порозі дорослого життя одинадцятикласникам потрібно запам’ятати, що життя має тільки один варіант – чистовий: "Життя іде і все без коректур, і як напишеш, так уже і буде." Коли ж вивчаємо "Страшні слова, коли вони мовчать…" і "Долю", то логічним стає проблемне запитання: "Якою бачить Л. Костенко місію поета на землі?" Поет не може легковажити своїм талантом і покликанням, поет повинен відчувати сьогодення, бути відповідальним, самозреченим "оберегом нації". Розглядаючи творчість українських письменників-емігрантів, починаємо урок з проблемних запитань: "Справжній і фальшивий патріотизм", "Чи можна вважати патріотом України людину, яка покинула Батьківщину?", "Як можна зупинити "переманювання" з України талановитої молоді?" Учні висловлюють різні думки про причини еміграції, про те, що справжній патріот – це той, хто залишився в Україні. Але що б сталося, якби письменники не виїхали з України, адже багатьох репресували, вбили, деякі покінчили життя самогубством, а ті, які вижили в еміграції, створювали українські навчальні заклади за кордоном, утверджували українське слово, видавали українські книги і журнали, писали правдиві твори про Україну і радянську систему. Отже, справи емігрантів були великими і багатьох із них ми вважаємо справжніми патріотами. На мотиваційному етапі під час вивчення поеми Шевченка "Кавказ" можна запропонувати дев’ятикласникам проблемні питання: "Яка суспільно-політична ситуація на землях Кавказу сьогодні?", "Чи можна виправдати будь-яку війну?" Такі питання дають поштовх до вдумливого аналізу розуміння подій минулого й сучасного. Після прочитання поеми учні доводять, порівнюючи власну позицію з авторською, що не можна виправдати загарбницьку політику царської Росії проти народів Кавказу, як і будь-яку війну взагалі. Отже, учні перебувають у середовищі творчого пошуку, вибору, що потребує креативного мислення. Це формує інтерес до певного питання, здатність творчо переосмислювати знання з проеціюванням на власне життя і діяльність. Під керівництвом учителя учні беруть участь у вирішенні нових пізнавальних і практичних негараздів у певній системі, що відповідає навчально-виховним цілям школи.

category: Методика та технологія


title: English picture dictionary with crosswords

category: Методика та технологія


title: Підготовка до ЗНО із зоології в таблицях і схемах

category: Методика та технологія


title: Стаття „Використання навчальних мультфільмів у початковій школі - ефективний засіб”

description:
На початку 20 століття людство винайшло цікаву річ для дитячого розвитку, дозвілля, відпочинку, привернення уваги – мультфільми. Мультики, мультики! Скільки уваги вони забирають. Увага сфокусовується, зосереджується. Мультики розважають, дають інформацію (але не завжди зрозумілу). Є, на жа

                  ль, непізнавальні, не розважальні. Я їх називаю "зомбуючі", в яких відсутній зміст, відсутня користь. Однак, і корисні, і шкідливі "мульти" супроводжують нас по життю, а особливо у дошкільному та молодшому шкільному віці. Не таємниця, що телебачення відіграє величезну роль в нашому житті. Воно повсюди: як корисне так і шкідливе, тому треба фільтрувати перегляд. І на дорослих покладається ця робота. Під їх дією формується стиль і лінія поведінки, формується ставлення до життя, до самого себе. Тому уже 6 років вивчаю вплив дитячих мультфільмів, наскільки вони спроможні прищепити своїм маленьким глядачам принципи моральності, етики та інші позитивні якості та допомогти дати знання просто і цікаво. Ряд психологів провели дослідження і дійшли до висновку, що дві третини дітей дошкільного та молодшого віку дивляться в середньому 2 години телевізор. У ході перегляду мультфільмів дитячий мозок обробляє графічні зображення, різну інформацію і факти насильства на превеликий жаль. Вважаю, зі мною погодяться, що пізнавальні, розважальні несуть позитивний вплив, але є й такі, що користі від них "0". Одним із позитивних факторів є стимуляція навчання. Використання мультиплікаційного, казкового персонажа стимулює міжособистісні відносини, навчання та соціальний розвиток дітей. Вчителі 1-2 класів використовують персонажі майже на кожному уроці. А ще цікавіше використовувати фрагменти мультфільмів! Наприклад, урок у 4 класі "Материки Землі". Можна використати фрагменти мультфільму "Уроки тітоньки Сови", а саме, звичайно, "Географія для малих", або мультфільм "Географія для самих маленьких". Тема уроку була нова, насичена інформацією і перегляд 2-3 хвилин приковував дитячу увагу щодо рослинного, тваринного світу, щодо племен Америки і т. д. На виховних теж можна використовувати фрагменти - "Пори року" ("Уроки тітоньки Сови"), "Смішарики: Абетка доброзичливості" тощо. На кожному уроці "Основ здоров'я" нас супроводжують персонажі анімаційного серіалу "Смішарики". Автори підручника рекомендують список мультфільмів під час вивчення курсу "Основ здоров'я". І це стало поштовхом для написання роботи про мультфільми виходячи із власного досвіду. Зрозуміла ефективність використання часу і новинка подачі навчального матеріалу. Коли були проблеми в моєму класі із поведінкою, то плануючи виховні години використовувала теж "Уроки тітоньки Сови". Сучасні мультики для дітей сприймаються малюками по-різному і мають певний вплив на дитячу психіку і здоров'я. Їхні почуття і розуміння навколишнього світу турбують зараз багатьох дорослих.  Мультфільми представляють собою відмінний спосіб передачі інформації в мозок дитини. Мультфільми для дітей можуть бути смішними і в той же час пізнавальними та розвиваючими Розвиваючі мультики допомагають дитині опановувати корисну інформацію і надалі використовувати її позитивні якості в житті. Батьки, вчителі і вихователі повинні дбати не тільки про фізичний і емоційному розвитку дітей, а й про їх інтелектуальний розвиток. Кожен етап розвитку дає можливість дітям досліджувати нові почуття, дізнаватися щось нове. Різні розвиваючі фактори легко сприймаються дитиною через книжки, мультфільми. Дослідження показують, що розвиваючі мультики сприяють розвитку інтелекту навіть у найменших глядачів. Поведінка дітей багато в чому залежить від тієї інформації, яку вони беруть із засобів масової інформації, зокрема перегляд мультиків. Інколи вигадані герої стають кумирами наших дітей. Перегляди мультиплікаційних фільмів змушують повірити маленьку людину в добро і зрозуміти, що таке зло. Більшість дітей прирівнюють на себе ролі і хочуть бути героями в реальному житті. Тому на своїх уроках стараюся використовувати фрагменти пізнавальних мультфільмів, щоб урок дітям запам’ятався і був насиченим. А від грубих і страшних мультиків, дітей потрібно огороджувати і ця робота під силу батькам. Бо телевізійний ефір має їх достатньо. Не слід завантажувати дітей інформацією, яка заважає їх нормальному розвитку. А нам вчителям початкових класів, з багатьох мультфільмів можна взяти "іскорки" для своєї нелегкої праці. Наприклад, мультфільми вірменського режисера Роберта Саакянца, які з легкістю можна знайти -   (http://multmir. net/) У світі динозаврів. Астрономія для самих маленьких. Природознавство для самих маленьких. Географія для самих маленьких. Твої перші тварини. Англійський для самих маленьких. Всесвітня історія. АБВГ… Вчимося читати. 12345… Вчимося рахувати. Фізика для самих маленьких. Цікава хімія. Енциклопедія Всезнайки. Вчимося малювати. Цікава геометрія. Азбука для малих. Арифметика для малих тощо. Також доречно використовувати – "38 папуг", "Гидке каченя", "Крихітка Єнот", "Ріккі-Тіккі Таві" тощо. Психологічним впливом мультфільмів на дитину займались ряд вчених. Більшість в своїх дослідженнях пропонують заборонити переглядати дітям всі сучасні мультфільми, надавати перевагу перевіреним радянським мультфільмам. Я так не вважаю, бо вищенаведені приклади пізнавальні. І, гадаю, заборона – не найкращий метод боротьби з небажаною інформацією (а вона таки існує в більшості мультфільмах), бо у дитини мультфільм викличе інтерес. А примусити дивитись мультфільми, які не обговорюються в її середовищі, не завжди вдається. Дома дитина дивиться розважальні, а в школі тільки навчальні (до того ж вони є і розважальними). Новизна моєї роботи полягає в тому, що проаналізувавши пізнавальні мультфільми, визначила їх позитивні сторони, застосування яких сприятиме розвитку свідомого розуміння інформації дітьми. Ми часто щось шукаємо нове, цікаве, а це поруч із нами – мультфільми. Дітей готують, що у школі треба вчитися, слухатися. Діти насторожені. І о, диво, для них на уроках добрі відомі мультики. Так ми їх навчаємо, виховуємо, черпаючи допомогу від мультфільмів. Авторитарний вчитель стане співглядачем можливо відомої і точно корисної інформації. Особливості мультфільмів: привернення уваги; вища продуктивність уроку; зміна ставлення до мультфільмів: діти починають сприймати їх як джерело знань, а не лише як розвагу. Використання пізнавальних мультфільмів сприяє: підвищенню мотивації; демонстрації можливостей мультфільму; зростанню якості навчання і виховання. Учнів привертає новизна проведення уроку. Спочатку вони думають будемо розважатися. Але під час перегляду непомітно для себе вони беруть корисну інформацію, виявляють цікавість до матеріалу, що вивчається. Фрагменти використовую як супровід до пояснення тощо. Учителеві має бути самому цікаво на власному уроці. І така енергетика, звичайно, передасться дітям. Успіхів, колеги, у підборі мультфільмів.

category: Методика та технологія


title: European Language Portfolio

category: Методика та технологія


title: Стаття „Завтра починається сьогодні”

description:
Вперше зустрічаючись з людьми, мені часто задають питання: «Ви вчитель?» Невже професія накладає такий впізнаваний відбиток на особистість людини ? Це не єдине питання, яке потребує відповіді. Протягом дня часто задаю собі питання, деякі вирішила записати і ось що з цього вийшло. П

                  ісля опівночі . «Скільки разів на рік буває найкоротша ніч?» Сподіваюся не сьогодні, адже залишилося зовсім небагато: перевірити практичну роботу в 6 класі та підсумкову в 10 класі. Ранок. «Цікаво знати погода буде сонячною чи похмурою?» Добре б якби похмура ! Учні не будуть скаржитися на погану видимість зображення з проектора. Перший дзвінок. «Що нам день прийдешній принесе?» У надії обійтися без сюрпризів, читаю дошку оголошень гімназії, щоденник і, звичайно ж, графік замін. Пощастило - сьогодні все в штатному режимі. Уроки. «Чи будуть сьогодні загальношкільні заходи чи свята?» Добре, якщо ні, а то уроки змажуться, і доведеться наступного разу форсувати тему. Вікна. «Як розпорядитися 45 хвилинами неоплачуваного часу?» Перевірити пару стосів зошитів, заглянути в робочу пошту, і здивуватися, як багато справ доведеться зробити ще сьогодні. А якщо пощастить, то встигнути добігти до шкільної їдальні. Після уроків. «Робочий день закінчився або тільки починається?» Дотримаємось мудрості: «відпочинок - це зміна діяльності ». Сортуємо справи за пріоритетом. Починається «паперова» робота, навіть якщо вона у вигляді електронних файлів. Позакласна. «Скільки учнів сьогодні прийде?» Добре було б повним складом, тоді не доведеться наступного разу втрачати дорогоцінний час. Школа без дітей. «Час йти додому?» Що ви , що ви - таке питання не може навіть виникнути. Настав час підвести підсумки сьогоднішнього дня і підготуватися до завтрашнього . Сім'я. «Як там мої домочадці?» Не варто турбуватися, син вже дорослий і самостійний, чоловік звик зустрічати мене вже ситим ... Як сумно, що син настільки рано став самостійним і чоловік перестав чекати свіжоприготованої вечері ... Пізній вечір. «Що роблять батьки, коли засинають діти?» У цей чудовий період саме час зануритися у віртуальний світ: перевіряємо особисту пошту, заглядаємо в соціальні мережі... та багато ще чого ... Час після опівночі. «Опівночі - це ще сьогодні або вже завтра?» Якщо доводиться доробляти сьогоднішні справи , то швидше - це ще сьогодні , а от якщо будуємо нові плани - то будемо вважати, що перейшли рубіж завтрашнього дня. Сон. « Навіщо людині сон?» Сон - це час для народження нових проектів. Це найпрекрасніший час, коли можна мріяти і будувати грандіозні плани. Шкода тільки, що в році занадто багато коротких ночей. Вчителі бачать світ по-особливому в заломленому світлі своєї професії, і я не виняток. Бажання все систематизувати , спланувати, пояснити і досягти результату - це лише зовнішні ознаки професії вчителя. Більшість вчителів зливаються з професією, не помічаючи часових меж. Навчальний рік пролітає, як один день, осяяний незабутніми подіями.

category: Методика та технологія


title: Стаття „Упровадження формули освіти майбутнього: Освіта 2.0 = Освіта + Web 2.0 на уроках української літератури”

category: Методика та технологія


title: Методичні рекомендації «Особливості використання рольових ігор на уроках англійської мови у середній школі»

description:
"Без гри немає і не може бути повноцінного розумового розвитку. Гра – це величезне світле вікно, через яке в духовний світ дитини вливається живлющий потік уявлень, понять про навколишній світ. Гра – це іскра, що запалює вогник допитливості".

                  В.О. Сухомлинський Сьогодні, як ніколи широко усвідомлюється відповідальність суспільства за виховання підростаючого покоління. Перетворення загальноосвітньої і професійної школи націлює на використовування всіх можливостей, ресурсів для підвищення ефективності навчально-виховного процесу. Далеко не всі методичні ресурси використовуються у сфері виховання і розвитку дитини. До таких засобів виховання, що мало використовуються, відноситься гра. А тим часом, методика викладання іноземних мов і психологія бачать в грі такі важливі особливості як: Полу-функціональність - можливість надати особливу позицію суб'єкта діяльності замість пасивного «споживача» інформації, вкрай важливі для ефективності учбово-виховного процесу. Однією з актуальних проблем сучасної методики викладання іноземних мов є організація навчання дітей різних віків за допомогою ігор. Актуальність даної проблеми викликана цілим рядом чинників. По-перше, інтенсифікація учбового процесу ставить задачу пошуку засобів підтримки у учнів інтересу до матеріалу і активізації їх діяльності, що вивчається, протягом всього заняття. Ефективним засобом рішення цієї задачі є учбові ігри. По-друге, однією з найважливіших проблем викладання іноземної мови є навчання усної мови, що створює умови для розкриття комунікативної функції мови яка дозволяє наблизити процес навчання до умов реального навчання, що підвищує мотивацію до вивчення іноземної мови. Залучення дітей в усну комунікацію може бути успішно здійснено в процесі ігрової діяльності. На значення ігрової діяльності в навчанні іноземній мові вказують відомі методисти, такі як Е.И.Пассов М.Н. Скаткін. Важливо усвідомлювати, - вирішенню яких дидактичних задач повинна сприяти дана гра, на розвиток яких психічних процесів вона спрямована [29, 96]. Гра - це лише оболонка, форма, змістом якої повинне бути навчання, оволодіння видами мовної діяльності [23,76]. Е.И. Пассов відзначає наступні риси ігрової діяльності як засоби навчання: мотивованість, відсутність примушення; діяльність, що індивідуалізувалася, глибоко особиста; навчання і виховання в колективі і через колектив; розвиток психічних функцій і здібностей; навчання із захопленням [23,89]. Найбільший теоретик ігрової діяльності Д.Б.Ельконін наділяє гру чотирма найважливішими для дитини функціями: засіб розвитку мотиваційно-споживницкої сфери; засіб пізнання; засіб розвитку розумових дій; засіб розвитку довільної поведінки [30,45]. Гра визначає важливі перебудови і формування нових якостей особи; саме в грі діти засвоюють норми поведінки, гра вчить, змінює, виховує. Е.И. Пассов виділяє наступну мету використовування гри в ході учбового процесу: формування певних навиків; розвиток певних мовних умінь; навчання умінню спілкуватися; розвиток необхідних здібностей і психічних функцій; запам'ятовування мовного матеріалу. Ігрова діяльність впливає на розвиток уваги, пам'яті, мислення, уяви, всіх пізнавальних процесів. Так, наприклад, педагогічна і дидактична цінність ділової гри полягає в тому, що вона дозволяє її учасникам розкрити себе, навчитися займати активну позицію, випробовувати себе на професійну придатність. Разом з тим, важливо відзначити, що ефективність гри як засобу навчання залежить від дотримання ряду вимог, таких як: наявність уявної ситуації, плану, в якому діятимуть учні; обов'язкове усвідомлення дітьми ігрового результату правил гри. Гра - це не просто колективна розвага. Це основний спосіб досягнення всіх задач навчання, тому необхідно: точно знати, яка навичка і уміння потрібні, що дитина не уміла і чому навчився в ході гри; гра повинна поставити дитину перед необхідністю розумового зусилля (21,57). Отже, гра є інструментом викладання, який активізує розумову діяльність дітей що навчаються, дозволяє зробити учбовий процес привабливіше і цікавіше, примушує хвилюватися і переживати що формує могутній стимул до оволодіння мовою. Питання методики викладання іноземної мови з використанням ігрової діяльності на початковому етапі отримали освітлення в роботах Г.В. Роговой і И.Н. Верещагіной, Е.И. Пассова, Д.Б. Ельконіна, Е.И. Негневицькой і інших учених, методистів і психологів. Проблема пошуку організації навчання на молодшому і середньому етапах знайшли віддзеркалення в роботах Н.А. Салановича, В.В.Андрієвськой і інших авторів. Найважливішою умовою ефективності учбових ігор є точний облік вікових психолого-педагогічних особливостей дітей що навчаються. Психолого-педагогічна характеристика школярів на середньому етапі навчання Визначальною особливістю учнів 5-9 класів (підлітковий вік) є прагнення самостійності, самоствердження, досягнення статусу рівності з дорослими. Підлітку нецікаві елементарні завдання, постійний контроль з боку вчителя, тобто те, що обмежує його ініціативу. Суттєвою особливістю учнів цієї вікової категорії є розвиток складніших форм мислення в зв'язку з засвоєнням абстрактного матеріалу при вивченні інших дисциплін. Психологи вказують на достатній рівень розвитку в учнів цього віку таких якостей мислення як логічна послідовність, критичність, самостійність, цілеспрямованість, зростання самосвідомості, контроль за власною діяльністю. Удосконалюється механізм відбору мовних засобів, формується індивідуальний стиль мовлення [16, 226]. Проте в 5-9 класах учителеві доводитися прикладати значних зусиль для підтримання мотивації та інтересу учнів, тому що в багатьох підлітків відсутні широкі пізнавальні інтереси та зацікавленість у розширенні своїх знань. На цьому етапі необхідно обирати прийоми навчання, які активізують розумову-мовленнєву діяльність і ініціативу учнів, спонукають учнів до спілкування, бо спілкування з однолітками - невід'ємна частина життя підлітка. Групова діяльність впливає на особистість підлітка, і рольова гра надає широкі можливості для активізації навчального процесу. Ефективність навчання тут обумовлена в першу чергу вибухом мотивації, підвищенням інтересу до предмета, адже рольова гра являє собою відтворення її учасниками реальної практичної діяльності людей, створює умови реального спілкування. За допомогою рольової гри вчитель може розвивати усі види мовленнєвої діяльності учнів, і перш за всі усне мовлення, яке є провідним видом мовленнєвої діяльності на середньому ступені навчання. Рольова гра сприяє тому, що мовлення учнів стає змістовнішим, аргументованішим, складнішим за структурою мовного та мовленнєвого матеріалу[18, 103]. Вчителі повинні розуміти, що правильно організована рольова гра на уроці - зовсім не порожнє заняття, вона не тільки доставляє максимум задоволення дитині, але є могутнім засобом його розвитку, засобом формування повноцінної особистості.

category: Методика та технологія


title: Стаття "Елементи дистанційної освіти на уроках української літератури у старшій школі"

description:
Дистанційна освіта в Україні – питання, яке протягом кількох останніх років надзвичайно широко обговорюється на шпальтах педагогічної преси. Вже й нормативна та законодавча база нібито створена, від Концепції розвитку дистанційної освіти в Україні (2000 р.) і (нарешті!) до Положення про дистанцій

                  не навчання (травень 2013 р.) (далі – Положення про ДН). Саме цього останнього документа чекала загальноосвітня школа. Щоб читач мав чітке уявлення, про що далі йтиме мова, наведу кілька цитат із зазначеного Положення. 2.4. У ЗНЗ навчально-виховний процес за дистанційною формою організовується відповідно до робочих навчальних планів за умови їх адаптації до дистанційної форми навчання. 3.2. Основними видами навчальних занять за дистанційною формою навчання є: лекція, семінар, практичні заняття, лабораторні заняття, консультації та інші. 4.1. У ЗНЗ використання технологій дистанційного навчання зорієнтоване насамперед на такі категорії учнів (вихованців): особи з особливими потребами; обдаровані діти та молодь, які спроможні самостійно або прискорено опанувати навчальні програми; особи, які проживають у географічно віддалених і важкодоступних до ЗНЗ населених пунктах; учні вечірніх шкіл, які за умовами праці перебувають тривалий час за межами населеного пункту, де розташований ЗНЗ, та учні, які за сімейними обставинами (декретна відпустка тощо) не можуть систематично відвідувати школу; особи, які бажають отримати додаткові знання паралельно з навчанням у школі; особи, які готуються до вступу до ВНЗ; громадяни України, які тимчасово або постійно проживають за кордоном. 4.2. Технології дистанційного навчання можуть використовуватись ЗНЗ при проведенні занять через мережу Інтернет під час карантину; вивченні додаткових (факультативних) предметів; навчанні учнів під час хвороби; виконанні науково-дослідницьких робіт у Малій академії наук України; участі у дистанційних олімпіадах, конкурсах; отриманні консультацій тощо. 4.3. Перелік предметів чи тем навчальних програм, видів навчальних занять, які здійснюються за технологіями дистанційного навчання, визначаються ЗНЗ за погодженням із законними представниками учня (вихованця). Отже, чітко, лаконічно, зрозуміло: як, кому, коли. Працюючи в експерименті по впровадженню елементів дистанційного навчання в ЗНЗ, можу зробити певні висновки із зазначеної теми. Не буду наводити визначень, характеристик ДН (гнучкість, актуальність і т. п.), додавати схем – автори практично всіх статей про дистанційну освіту звертаються до цього у своїх роботах. Хочу поділитись конкретними рекомендаціями щодо впровадження елементів дистанційного навчання на уроках української літератури. Дистанційне навчання може проводитись у двох формах: on-line і off-line. Уроки on-line - обмін інформацією в режимі прямої трансляції (вебінар). Перша умова проведення: учні та вчитель повинні бути забезпечені відповідним технічним обладнанням (ноутбук, планшет або комп’ютер з веб-камерою), мати підключення до мережі Інтернет. Друга умова: усі учні, роз’єднані територіально, повинні в призначений час приступити до роботи. Форми навчання у даному випадку використовують традиційні, але дещо модифіковані. При цьому між вчителем та учнівською аудиторією існує безпосередній зв’язок: пряма відео трансляція, демонстрування презентації (у тому числі колективний перегляд відео); обмін документами Microsoft Office; демонстрування Робочого столу або активних програмних додатків із комп’ютера вчителя. Ніби просто, але щоб заняття пройшло на належному рівні, вчителю потрібно серйозно підготуватися. При використанні off-line технологій матеріали уроку зберігаються на платформі, учні можуть опрацювати їх у будь-який час. І ось тут для вчителя постає гостре питання: яким чином я побудую цей віртуальний урок так, щоб учні (з різним рівнем базових знань, з різною мотивацією до навчання, з різним рівнем самоорганізації!), самостійно опрацьовуючи матеріал у зручний для них час, усе зрозуміли, зробили висновки, запам’ятали? Які форми роботи застосувати? Тут уже традиційними шляхами не підеш. У пункті 3.2 Положення про ДН сказано, що основними видами навчальних занять є лекція, семінар, практичні заняття, лабораторні заняття, консультації та інші. Зараз ми говоримо про літературу. Отже, яким чином організувати off-line вивчення тем з української літератури? І щоб результат був не кількісним (в балах за тести), а якісним? Адже з 2015 року ЗНО з української мови та літератури є обов’язковим для всіх випускників. 1. Учні повинні знати зміст творів, орієнтуватись у літературному процесі. Та, на жаль, реаліями сьогодення є досить мала кількість учнів, які читають. Сучасна дитина звикла до динаміки в усьому, а читання – процес повільний. Кожен дистанційний урок закінчується перевіркою вивченого, будь то тести (оцінювання проводиться автоматично) чи самостійна робота. Тому ці завдання кінцевого етапу уроку потрібно формулювати так, щоб дати відповідь без знання тексту (або запропонованого вчителем матеріалу) учневі було неможливо (з першого погляду схоже на жарт, але вчителеві своїми завданнями потрібно переграти пошукову систему Google, де наші учні звикли шукати відповіді на будь-які питання). Зацікавлює і спрацьовує. 2. Учні повинні вміти аналізувати твори. Акцентуйте на цьому увагу на уроці в класі, нагадайте про це під час on-line уроку (оскільки це ще нова форма роботи для учнів, то цікава, а значить обов’язково запам’ятається). Дайте схеми аналізу в презентації до off-line уроку, наведіть зразок, а на наступних уроках давайте аналогічні завдання. Також можна заповнити анкету літературного героя; описати його характер, дати порівняльну характеристику персонажів. Після вивчення певного літературного твору я прошу учнів дати відповідь на питання чому мене навчив цей твір? Де я можу ці знання застосувати в житті (взяти приклад з героя…, засудити його дії і самому так не поводитись…) (це теж до проблеми з Google. До речі, тут спрацьовує ще один фактор: недовіра до вчителя, впевненість у тому, що вони, підлітки, краще володіють ІКТ). 3. Вчитель повинен урізноманітнювати виклад нового матеріалу: прочитати самостійно, прослухати аудіокнигу, прослухати аудіолекцію вчителя, переглянути відеоролик, навчальний фільм. 4. На off-line уроках активізація навчальної діяльності відбувається пасивно (необхідний матеріал, тобто відповіді на питання, які під час звичайного уроку дають учні, вчитель подає сам). На цьому етапі уроку вчитель не може визначити прогалин у знаннях учнів і одразу подає наступний матеріал. Тому варто хоча б на кілька хвилин при зустрічі в реальному часі повернутись до цих питань. 5. Пам’ятаймо про індивідуальний підхід до учнів. Тому завдання мають бути диференційовані (комусь достатньо виконати тести, а хтось може написати творче завдання). Можна з самого початку визначитись у скільки балів яке завдання оцінюється. А можна електронною поштою розіслати індивідуальні завдання до певного уроку. 6. Знати матеріал шкільного підручника також необхідно, адже питання для ЗНО складаються з урахуванням цих відомостей. 7. Оцінку за ведення зошита ніхто не відміняв. Тому однією з моїх вимог є складання в зошиті конспекту за матеріалами відповідних сторінок підручника (оскільки інші види завдань можуть бути виконані й оцінені одразу на платформі). 8. Не ставте свій предмет на п’єдестал. Пам’ятаймо, що учневі треба самостійно опанувати матеріал ще …надцяти предметів, тому кількість матеріалу на вивчення нової теми та кількість завдань на закріплення та оцінювання потрібно продумувати так, щоб вони одночасно були і змістовні, на відповідному науковому рівні, доступні, цікаві, і не потребували на виконання великих часових затрат. 9. Так багато і красиво у літературі по ДН пишеться про різні прийоми роботи в форумі, чаті. Відкиньмо ілюзії: учні ХХІ століття сидять у чаті і обговорюють проблеми української літератури на рівні шкільної програми… 10. Чимало написано про розвиток творчих та інтелектуальних здібностей учнів через впровадження дистанційної системи освіти. Беруть сумніви. Під час пошуку відповіді на певне питання у пошуковій системі творчі здібності та інтелект не розвиваються. Знову й тут все залежить від уміння вчителя організувати роботу, правильно розробивши завдання. 11. Обов’язково повинен бути контроль з боку батьків під час такої форми навчання. По-перше, дитині доведеться значно більше часу проводити перед монітором (а ще ж і підручник в електронному вигляді!), тому необхідно відслідковувати, щоб були перерви. По-друге, слідкувати, щоб не відбувались роботи в нічну зміну, адже підлітки полюбляють гуляти нічним Інтернетом. 12. Організація дистанційного навчання – це цікава, але об’ємна, кропітка робота. Вчителю, запасайся терпінням і будь сучасним! Ти працюєш на перспективу: кожен дистанційний урок, розташований на платформі, - свого роду скринька з досвідом, яка постійно може поповнюватись новими розробками, вдосконалюватись, адже Інтернет-ресурси розвиваються надзвичайно швидко, і матеріали можуть потребувати час від часу оновлення. І дороги назад немає: дітей сучасного не можна навчати так, як навчали нас, а дітей майбутнього й поготів! І наостанок. Жоден навчальний предмет не несе такої виховної функції, як література. Як не хочеться цього втрачати. Будьмо оптимістами, постукаймо в душі електронним листом…

category: Методика та технологія


title: Стаття «Роль сучасних комп’ютерних та педагогічних технологій у підвищенні ефективності та результативності урочної діяльності учнів»

description:
Використання ІКТ на уроках математики Мета: підвищення мотивації навчання, розвиток пізнавальної активності учнів; стимулювання самостійності учнів при підготовці до уроків. Задачі: виховувати у учнів пізнавальну активність, уміння працювати з

                  додатковою літературою, використовуючи можливості комп'ютера, Інтернету; формувати уміння самостійно аналізувати, відбирати головне, використовувати на уроці; підвищувати ефективність уроку, розвиваючи мотивацію через використання ІКТ. В стратегії модернізації освіти підкреслюється необхідність зміни методів і технологій навчання на всіх ступенях, підвищення ваги тих з них, які формують практичні навики аналізу інформації, самонавчання, стимулюють самостійну роботу учнів, формують досвід відповідального вибору і відповідальної діяльності. Виникла необхідність в новій моделі навчання, побудованій на основі сучасних інформаційних технологій, яка реалізує принципи особистісно орієнтованої освіти. Інформаційні технології, що розглядаються як один з компонентів цілісної системи навчання, не тільки полегшують доступ до інформації, відкривають можливості варіативності навчальної діяльності, її індивідуалізації і диференціації, але і дозволяють по-новому організувати взаємодію всіх суб'єктів навчання, побудувати освітню систему, в якій учень був би активним і рівноправним учасником освітньої діяльності. Упровадження нових інформаційних технологій в навчальний процес дозволяє активізувати процес навчання, реалізувати ідеї розвиваючого навчання, підвищити темп уроку, збільшити об'єм самостійної роботи школярів. Століття комп'ютерних технологій набирає оберти і вже, мабуть, немає жодної області людської діяльності, де вона не знайшла б своє застосування. Педагогічні технології не залишилися в стороні від загального процесу комп'ютеризації. Тому, я вважаю, що використання інформаційних і комунікаційних технологій (ІКТ) в навчальному процесі є актуальною проблемою сучасної шкільної освіти. Сьогодні необхідно, щоб кожний вчитель з будь-якої шкільної дисципліні міг підготувати і провести урок з використанням ІКТ, оскільки тепер вчителю представилася можливість зробити урок більш яскравим і захоплюючим. Спілкуючись з школярами на уроках математики я зробила для себе висновок, що необхідно розширювати їх кругозір, підвищувати рівень їх культурної освіти, розвивати їх математичні уміння та навички. Навчання припускає спілкування на уроці як між вчителем і учнями, так і спілкування учнів один з одним Використовування ІКТ дозволяє зануритися в інший світ, побачити його своїми очима, стати як би учасником того або іншого свята, традиції. Управління навчанням за допомогою комп'ютера приводить до підвищення ефективності засвоєння, активізації розумової діяльності школярів. Одне з основних призначень комп'ютера як засобу навчання – організація роботи учнів з допомогою програмно – педагогічних засобів, від ступеня досконалості яких і залежить ефективність навчання. Упровадження в традиційну систему "учитель – клас – учень" комп'ютера і комп'ютерної навчальної програми координально міняє характер навчальної діяльності учня і роль вчителя. Діалогові і ілюстровані можливості комп'ютера істотно впливають на мотиваційну сферу навчального процесу і його дієву структуру. Комп'ютер володіє достатньо широкими можливостями для створення сприятливих умов роботи по осмисленню математичних понять. В навчальних програмах можуть бути використаний різноманітні форми наочності, які показують різні способи організації і пред'явлення теоретичного матеріалу у вигляді таблиць, схем, опорних конспектів і так далі. І демонструє не тільки статичну інформацію, але і різні комбінації в динаміці із застосуванням кольору, графіки, ефекту мерехтіння, звуку, піктографії, "пожвавлення" ілюстрацій і так далі (це якісно новий рівень застосування пояснювально-ілюстративного і репродуктивного методів навчання). Використання ІКТ на уроках математики дозволяє урізноманітнити форми роботи, діяльність учнів, активізувати увагу, підвищує творчий потенціал особистості. Побудова схем, таблиць в презентації дозволяє економити час, більш естетично оформити матеріал. Завдання з подальшою перевіркою активізують увагу школярів. Використання кросвордів, ілюстрацій, малюнків, різних цікавих завдань, тестів, виховують інтерес до уроку; роблять урок більш цікавим. На уроках геометрії, застосування ІКТ дозволяє використовувати різноманітний ілюстративно-інформаційний матеріал. Причому матеріал знаходять і самі учні в Інтернеті, складають презентації, таким чином, ІКТ розвиває самостійність школярів, уміння знаходити, відбирати і оформляти матеріал до уроку. Уроки в комп'ютерному класі розвивають уміння школярів працювати з комп'ютером, самостійно вирішувати навчальні задачі. Використання тестів допомагає не тільки економити час вчителя, але і дає можливість учням самим оцінити свої знання, свої можливості. За допомогою мультимедійного проектору демонструю слайди, створені в програмі Microsoft Power Point. Використовування даної технології дозволяє: Значно заощадити час на уроці. Підвищити рівень наочності в ході навчання. Внести елементи цікавості, пожвавити навчальний процес. Інформаційні технології значно розширюють можливості пред'явлення навчальної інформації. Застосування кольору, графіки, звуку, всіх сучасних засобів відеотехніки дозволяє відтворювати реальну обстановку діяльності. Комп'ютер дозволяє істотно підвищити мотивацію учнів до навчання. ІКТ залучають учнів в навчальний процес, сприяючи найширшому розкриттю їх здібностей, активізації розумової діяльності. Використання ІКТ в навчальному процесі збільшує можливості постановки навчальних завдань і управління процесом їх виконання. ІКТ дозволяють якісно змінювати контроль діяльності школярів, забезпечуючи при цьому гнучкість управління навчальним процесом. Комп'ютер сприяє формуванню у учнів рефлексії. Навчальна програма дає можливість школярам наочно представити результати своїх дій. Можна систематизувати, де і як доцільно використовувати інформаційні технології в навчанні, враховуючи, що сучасні комп'ютери дозволяють інтегрувати в рамках однієї програми тексти, графіку, звук, анімацію, відеокліпи, високоякісні фотозображення: при викладі нового матеріалу — візуалізація знань (демонстраційно - енциклопедичні програми; програма презентацій Power Point); закріплення викладеного матеріалу (тренінг — різноманітні навчальні програми); система контролю і перевірки (тестування з оцінюванням, контролюючі програми); самостійна робота школярів (навчальні програми типа "Репетитор", енциклопедії, розвиваючі програми); при відмові від класно-урочної системи: проведення інтегрованих уроків по методу проектів, результатом яких буде створення Web-сторінок, проведення телеконференцій, використовування сучасних Інтернет – технологій; тренування конкретних здібностей учнів (увага, пам'ять, мислення). Змінюється зміст діяльності вчителя: вчитель перестає бути просто "репродуктором" знань, стає розробником нової технології навчання, що, з одного боку, підвищує його творчу активність, а з іншою - вимагає високого рівня технологічної і методичної підготовленості. З'явився новий напрям діяльності педагога - розробка інформаційних технологій навчання і програмно-методичних навчальних комплексів. На закінчення хочу відзначити, що в інформаційному суспільстві, коли інформація стає вищою цінністю, а інформаційна культура людини - визначальним чинником її професійної діяльності, змінюються і вимоги до системи освіти, відбувається істотне підвищення статусу освіти. Педагогічні технології на уроках математики Нові освітні технології сьогодні є необхідною умовою інтелектуального, творчого і етичного розвитку школярів. "Розвиток" стає ключовим словом педагогічного процесу, сутнісним, глибинним поняттям навчання. Сучасну парадигму освіти прийнято називати соціально-особистісною, особистісно орієнтованою, гуманною освітою. Головною метою сучасної освіти є розвиток соціально значущих якостей школярів в процесі виховання і навчання: розвиток інтелектуальних і творчих здібностей школярів, етичних цінностей, з тим, щоб випускник був здатний до самореалізації, самостійного мислення, ухвалення важливих для себе рішень; виховання відповідальності учня за успіх навчальної діяльності; формування здібності до об'єктивної самооцінки – рефлексії. Досягненню цієї мети сприяє побудова навчального процесу, орієнтованого на особистість учня з урахуванням його індивідуальних особливостей і здібностей. В центрі навчального процесу – учень, його пізнавальна і творча діяльність. Основним способом реалізації соціально-особистісного навчання є використання педагогічних технологій проблемного, розвиваючого, диференційованого, рефлексивного навчання і виховання, технології колективної творчої діяльності, групові, ігрові технології, отримав широке розповсюдження метод проектів, комп'ютерні технології і ін. Кожна з цих технологій вносить свій внесок в розвиток особистості школяра, в його соціалізацію. Сучасний урок математики повинен бути навчальним, виховуючим, розвиваючим і цікавим. Тому використання сучасних освітніх технологій на уроках і у виховній роботі – потреба сьогоднішнього дня. В своїй педагогічній діяльності активно використовую технології проблемного навчання, елементи розвиваючого навчання, групові, ігрові, комп'ютерні технології, тестові методики. Проблемне навчання – це така організація навчальних занять, яка припускає створення під керівництвом вчителя проблемних ситуацій і активну самостійну діяльність учня за його згодою, внаслідок чого і відбувається творче оволодіння професійними знаннями, навичками, уміннями і розвиток розумових здібностей. Реалізація проблемного навчання підвищує мотивацію до пізнавальної діяльності, сприяє глибокому розумінню навчального матеріалу, формує конструктивне відношення вихованців до такого явища як "проблема". Основні методи - дослідницький і проблемний. На уроках створюю ситуацію дискомфорту в пізнавальній діяльності учнів: ставлю питання, на які немає готової відповіді, зіштовхую різні точки зору, таким чином створюю проблемну ситуацію. Учень ставиться в ситуацію дослідника, намагаючись самостійно знаходити і критично оцінювати способи рішення виникаючих перед ним задач. Саме на уроці формується дослідницька позиція учня, який не стільки об'єкт навчання, скільки самозмінний суб'єкт навчання, який створює разом зі мною свої великі і маленькі відкриття. Дуже активно використовую групові технології в організації навчального процесу і на етапі контролю знань. Групові технології припускають взаємне збагачення учнів, організацію сумісних дій, які ведуть до активізації навчально-пізнавальних процесів, усвідомлення загальної мети, розподіл дій і операцій, комунікацію, обмін способами дії, взаєморозуміння, рефлексію. Використовую на своїх уроках і ігрові технології (зокрема, дидактичні ігри). Педагогічна гра має чітко поставлену мету навчання і педагогічний результат. Ігрова форма занять створюється на уроках за допомогою ігрових прийомів і ситуацій, які виступають як засіб спонукання, стимулювання учнів до навчальної діяльності. Дидактична мета ставиться перед учнями у формі ігрової задачі; навчальна діяльність підкоряється правилам гри; навчальний матеріал використовується як її засіб, в навчальну діяльність вводиться елемент змагання, який переводить дидактичну задачу в ігрову; успішне виконання дидактичного завдання зв'язується з ігровим результатом.

category: Методика та технологія


title: Методичний збірник «Краєзнавство у школі»

category: Методика та технологія


title: «Хвилинка Кобзаря» на уроках української літератури

category: Методика та технологія


title: Стаття «Учні - співавтори уроку»

description: У роботі авторка намагається в досить стислій, лаконічній, зрозумілій формі допомогти кожному вчителю знайти відповіді на запитання, які виникають у щоденній практиці - на уроці. Найціннішим є те, що педагогічна теорія тут збагачена практичними рекомендаціями

category: Методика та технологія


title: Стаття «Навчатися залюбки?! Мотивація навчальної діяльності молодших школярів»

description:
У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему (додається медіапрезентація) авторка пише, що в початковій школі має бути підготовка дітей до систематичного та цілеспрямованого навчання у старших вікових періодах, формування позитивної мотивації навчання, забезпечення морально-духовної зрілості особис

                  тості

category: Методика та технологія


title: Матеріали до уроку «Лингвистические особенности официально-деловой речи» з російської мови в 10-му класі

description:
Каждому человеку, чтобы добиться успеха в жизни и работе, необходимо прежде всего научиться общаться. Потребность в общении – неотъемлемая часть жизни человека, познания окружающего мира, других людей, самого себя. В широком понимании общение – это процесс обмена информацией, впечатлениями

                  , выработка взаимопонимания, общего мнения. Навыки делового общения необходимы для того, чтобы уверенно чувствовать себя в коллективе, деловом партнерстве, предпринимательской деятельности и бизнесе. Умение бесконфликтно и эффективно общаться с партнерами, действовать в соответствии с принятыми нормами, грамотно работать с письменной документацией очень важно для профессионального роста. Поэтому обучение этому типу коммуникации, имеющему ярко выраженные стилистические особенности, является важной задачей преподавания русского языка. Постановление, международное соглашение, инструкция, заявление, план работы и т. п. — любой документ имеет юридическое значение, поэтому он составляется согласно правилам делового стиля, что требует особой тщательности и продуманности. Здесь важно не только выразить мысль, но и отобрать те языковые средства, которые необходимы в данной сфере речевого общения. Следует отметить, что, хотя взаимовлияние официально-деловой и разговорной речи является очевидным, с методической точки зрения важно, чтобы изучение их системно-структурных и функциональных особенностей было построено на противопоставлении, поскольку такой подход позволяет предупредить типичные ошибки, вызванные стилевой интерференцией. Очень часто учащиеся не чувствуют специфики того или другого функционального стиля и в своей повседневной разговорной речи используют речевые элементы, принятые, например, в деловой сфере общения. Например, только в сфере неофициального общения можно употреблять словосочетание взять отпуск. В заявлении же требуется писать прошу предоставить мне отпуск. Сравните: приехать (нейтр.) — прибыть (оф.-дел.), уехать — отбыть, зарабатывать — получать; заработную плату, просьба — ходатайство сказать — поставить в известность, выйти замуж, жениться — вступить в брак. В официальной речи не употребляют также стилистически сниженную и экспрессивную лексику. Приступая к работе над официально-деловым стилем, прежде всего надо иметь в виду, что он неоднороден и может быть представлен в виде трёх подстилей: законодательный, включающий в состав нормативные акты высших органов государственной власти — законы, постановления, кодексы, конституции, уставы; дипломатический, представленный такими жанрами, как международное соглашение, договор, меморандум, конвенция, пакт, нота и др. административно-канцелярский стиль — наиболее многожанровая разновидность официально-делового стиля. Сюда входят: приказ, распоряжение, предписание, инструкция, докладная записка, административный акт, отчёт, протокол, служебная переписка, коммерческая корреспонденция, а также канцелярская документация — справка, извещение, заявление, доверенность, расписка, план работы, отчёт и т. п. При анализе деловых текстов надо учитывать, что выделенные три подстиля обслуживают разные участки одной коммуникативной сферы, поэтому в контексте каждого из стилей те или иные языковые особенности могут варьироваться в большей или меньшей степени. Одной из важных особенностей стиля являются составляющие его лексические элементы: 1. Для законодательных документов характерны слова и словосочетания: деяние, кассация, правоспособность, защита, жалоба, органы власти, вступить в силу, впредь до особого распоряжения и т. п. 2. Ещё более своеобразны по лексике дипломатические документы. Здесь своя система терминов: демарш, атташе, верительная грамота, коммюнике, ратификация, ультиматум и т. п.; особая «этикетная» лексика: Прошу принять уверения в моём весьма высоком уважении; Имеем честь сообщить и т. п. 3. Для административно-канцелярских документов) также характерна особая лексика. В этой сфере часто встречаются такие устойчивые словосочетания (клише), как: явка строго обязательна, в случае неявки, повестка дня, без уважительной причины, семейное положение, по истечении срока, в установленном порядке, представить на рассмотрение, список присутствующих, ответственное лицо, иметь место, за неимением, ставим (Вас) в известность, доводим до (Вашего) сведения и т. д. Стандартизация, трафаретность выражений, так называемых «канцеляризмов», уместна и оправдана практикой деловой коммуникации, так как здесь она облегчает процесс составления и восприятия делового документа, способствует унификации деловых бумаг. О принадлежности текста к официально-деловому стилю свидетельствуют следующие морфологические признаки: 1. Стремление к точности, краткости делового текста обусловливается именной характер делового стиля (сравните: по окончании переговоров — после того как кончились переговоры). 2. На месте глагольных сказуемых чаще используются глагольно-именные сочетания (глагол + отглагольное существительное или отвлечённое существительное на -ость, -ение, несущее основную смысловую нагрузку). Например: выдвинуть предложение — предложить, выразить благодарность — поблагодарить, оказать помощь — помочь, оказать поддержку — поддержать, произвести ремонт — отремонтировать, принять участие — участвовать и т. д. В деловых текстах частотны такие словосочетания, которые вообще не имеют параллельных глагольных форм: установить порядок, провести мероприятие, оказать внимание и т. д. 3. Словосочетания глагол+ существительное могут включать в свой состав определение, например: принять активное участие, произвести капитальный ремонт, выразить глубокую благодарность. Следует отметить, что отглагольные существительные в деловой речи употребляются активнее, чем во всех других функциональных стилях. 3. Когда важно подчеркнуть, что какие-то поступки, действия не совершаются, то используются отглагольные существительные с отрицательной частицей не, что придаёт тексту некоторую искусственность. Однако эта группа существительных нормативна для деловых текстов: в случае невручения документов, неоказание помощи больному, недонесение, несообщение, неявка, непосещение, и т. д. 4. Иногда в деловой речи отглагольные существительные влекут за собой цепь последовательно подчинённых однотипных падежных форм. Наиболее часто встречается «нанизывание» имён в родительном падеже (реже в дательном и творительном), например: составление сводной ведомости общих показателей основных кафедр нашего факультета (8 слов в родительном падеже, однако из приведённой цепи слов нельзя вырвать ни одного звена). Такие конструкции для деловой речи считаются допустимыми, но злоупотреблять ими не рекомендуется. 5. В деловой речи широко употребляются отымённые предлоги. Так, служебные письма, заявления обычно начинаются конструкцией с этими предлогами: В целях улучшения обслуживания; В случае утери документа; В соответствии с нашей договорённостью (с вашим письмом, рекомендацией,); На основании протокола собрания (справки); В связи с работой над диссертацией (с окончанием срока обучения, с предстоящим юбилеем); В порядке оказания материальной помощи; Ввиду предстоящего отъезда по служебным делам; В зависимости от изменений в планах издательства; Согласно приказу (договору, письму, решению, Вашей просьбе) и т. д. Подобные конструкции с отымёнными предлогами постоянно воспроизводятся в служебной документации и приобретают устойчивый характер: предлог по со значением причины более употребителен, чем из-за, например: по болезни, по собственному желанию, па договорённости; вместо предложной конструкции от ... до в справке, в отчёте, в автобиографии чаще употребляется конструкция с ... по, например: с января по сентябрь, с 1 марта по 3 июля 2013 года. вместо союза потому что в сложноподчинённых предложениях выступают так как; ввиду того что; вследствие того что; благодаря тому что; в силу того что; поскольку. Например, из заявления: Ввиду того что меня командировали в Киев, прошу... . 6. Поскольку большинству жанров делового стиля свойствен неличный характер изложения, многие документы составляются не от первого, а от третьего лица: Институт просит; Кафедре требуется; Министерство не возражает. Даже в служебном письме, где речь идёт о конкретных лицах, личные местоимения употребляются редко, например: Сообщаем данные по соревнованию; Направляем на ваше рассмотрение; Просим предоставить возможность; Высылаем требуемые вами сведения. В заявлениях и резолюциях частотны также определённо-личные предложения. Доверенность, автобиография составляются от первого лица, в этих текстах местоимения обычно не опускаются. 7. Безличность изложения реализуется также через широкое использование форм страдательного залога, в которых деятель не указывается, например: был зачислен на работу, направлен, переведён, награждён, уволен; ответ получен, приказ подписан, план выполнен, место предоставлено, заявление подано, в результате обследования установлено и т. п. 8. Из спрягаемых форм в деловом стиле речи чаще всего употребляются формы настоящего времени. В деловых текстах у глагола развивается особое значение настоящего времени — «настоящее предписания», которое активизируется именно в деловой речи. В этом случае в глаголе-сказуемом содержится невыраженный компонент долженствования. Например: Председатели комиссий не реже 1 раза в год отчитываются перед избравшими их коллективами. Семантика таких предложений подсказывает, что в данных предложениях глаголы имеют значение долженствования. 9. В деловой речи по сравнению с другими функциональными стилями наблюдается самый высокий процент использования инфинитива, так как через инфинитив реализуется основная черта стиля - его предписывающий характер, например: Не курить, Не шуметь и т.п. Также инфинитивные предложения со значением императивности, необходимости являются специфической принадлежностью деловой речи. Однако чаще инфинитив используется в сочетании с модальными словами, выражающими значение долженствования, необходимости, возможности: надо, нужно, необходимо, следует, должен, обязан, имеет право, обязуется; должен сообщить, следует обеспечить (утвердить, отменить), вправе предписать, обязан передать, обязуюсь предоставить. Важным стилеобразующим средством являются синтаксические особенности делового текста. 1. В деловых документах распространены предложения сложных конструкций. Это часто объясняется тем, что в текстах такого типа всегда много терминов, латинизмов, архаизмов, канцеляризмов. Однако сложность или доступность текста создаётся не лексическими, а главным образом синтаксическими средствами. Так, в документе требуется учесть и перечислить многие обстоятельства, условия, причины и следствия различных поступков, действий, фактов, изложить причины написания договора, постановления, заявления или приказа. При этом составители документа стремятся дать обобщающую формулировку, свести воедино отдельные конкретные случаи. Поэтому наряду с минимальными предложениями из 3—5 слов встречаются и длинные предложения, содержащие до 300—400 слов, с большим количеством однородных членов, со ссылками на различные документы, употребление числительных, которых особенно много при ссылках на нужный документ, соответствующие статьи, параграфы, пункты. Все эти явления, без сомнения, влияют на объём предложения, увеличивают сложность текста. 2. Простое предложение в официально-деловом стиле также достаточно велико и сложно по структуре: в среднем каждое простое предложение осложнено одним из оборотов — причастным, деепричастным или вводной конструкцией. При этом столь важные для делового стиля отношения, как причинные, целевые, условные, выражаются чаще не в сложноподчинённых предложениях, а за счёт обстоятельственных детерминантов, то есть предложно-падежных конструкций с зависимым компонентом (существительным в родительном падеже). Наиболее продуктивны конструкции со следующими предлогами (включая и первообразные предлоги): в целях, с целью, в (во), для — значение цели; ввиду, в соответствии с, в связи с — значение причины; в случае — значение условия; несмотря на — уступительное значение. Эти конструкции вмещают целостное свёрнутое событие. Так как строжайшим требованием для любого документа является чёткость, краткость изложения (это важнейшие стилевые черты), обычно в деловой речи предпочтение отдаётся не сложноподчинённым предложениям, а предложно-падежным сочетаниям. Свёрнутая конструкция — это элемент книжно-письменной речи, вполне соответствующий семантическому стандарту в сфере деловой речи. 3. В деловых текстах характерны и другие конструкции, не встречающиеся в разговорной речи, но отражающие современную тенденцию к компрессии речи. Это причастные и деепричастные обороты, которые также несут большую коммуникативную нагрузку в строе простого предложения, так как заменяют собой придаточное предложение, сохраняя при этом тот же объём информации. Например: Исключения из правил допускаются в случаях, особо предусмотренных в инструкции, выработанной на основании ст. 3. Логически развёрнутое предложение становится более громоздким. 4.Деепричастный оборот встречается реже. Обычно он выполняет вводящую функцию, когда в нём излагается известное (данное) в ситуации. Например: Внимательно рассмотрев представленный к утверждению проект, бюро считает... В деловых бумагах первая фраза часто начинается с деепричастных оборотов: учитывая..., считая..., принимая во внимание..., руководствуясь... . Таким образом, синтаксическая сложность делового текста объясняется использованием стандартизованных конструкций и таких оборотов, которые облегчают составление и восприятие документа, устраняют избыточную информацию, тем самым повышают культуру современной официальной письменной речи. Примеры заданий Задание 1 Найдите в следующих фразах слова и обороты, свойственные официально-деловой речи; объясните использованные грамматические формы. 1. Здесь производится размен монет для переговоров по телефону-автомату. 2) По истечении срока книги подлежат возврату. 3) Для получения денег предъявите извещение и документ, удостоверяющий личность. 4) Открыта мастерская по ремонту зонтов и изготовлению ключей. 5) Выражаем глубокую благодарность студентам, принявшим активное участие в субботнике. 6) Ввиду необходимости распределения летних отпусков, предлагается всем отделам представить списки сотрудников с указанием сроков предполагаемых отпусков. Задание 2 От данных глаголов образуйте существительные. Составьте с ними назывные предложения. В каких деловых жанрах употребляются предложения этого типа? Образец: выбрать — выборы. Выборы делегатов на конференцию. Подводить (итоги), обсудить, сообщить, выступить, подготовить, избрать, обобщить, утвердить. Задание 3 Используя данные ниже конструкции и материал для справок, сформулируй те просьбу и её обоснование в форме заявления. Образец: Прошу Вас разрешить мне командировку в Мелитополь для работы в библиотеке Мелитопольского аграрного университета с 1 октября по 16 ноября 2014 года. В связи с завершением работы над курсовым проектом прошу... Так как мне необходимо ознакомиться с архивными материалами, прошу... В связи с изучением творчества Горького прошу... Прошу... на основании справки от врача. В порядке обмена опытом просим... Материал для справок: допустить, освободить, разрешить, командировать, оказать содействие, предоставить возможность. Задание 4 Замените страдательные обороты действительными. Скажите, изменится ли при этом стиль изложения? Образец: За победу в этих соревнованиях он был награждён золотой медалью. — Его наградили золотой медалью. 1) Проезд запрещён. 2) Магазин закрыт на ремонт. 3) Здесь был произведен срочный ремонт часов. 4) Ответ получен с опозданием. 5) План выполнен досрочно. Задание 5 Трансформируйте простые осложнённые предложения в сложноподчинённые. Какие варианты предложения характерны для стиля документов? 1) Заслушав и обсудив сообщение старосты класса, собрание постановило... 2) Просим выслать материалы, указанные в вашем каталоге. 3) В целях обеспечения выполнения положений настоящего договора каждая из сторон использует имеющиеся в её распоряжении технические средства контроля. 4) В порядке оказания технической помощи просим предоставить в распоряжение нашего отдела имеющуюся в Вашем конструкторском бюро документацию.

category: Методика та технологія


title: Дидактичні матеріали до теми «Правова та соціальна держава»

description: Подано дидактичні завдання на заявлену тему

category: Методика та технологія


title: Методичні рекомендації „Читання іноземною мовою як комунікативне вміння та засіб спілкування”

description: У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що читання іноземною мовою як комунікативне вміння та засіб спілкування є поряд з усним мовленням важливим видом мовленнєвої діяльності та найбільш розповсюдженим способом іншомовної комунікації

category: Методика та технологія


title: Стаття „Активізація навчально-виховного процесу, залучення учнів до самостійної роботи під час вивчення природничих наук в умовах сучасної школи”

description: У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що природа - це ми самі з вами. У проекті стандарту біологічної освіти визначено її основну мету - сформувати в учнів цілісну картину живої природи та стратегію поведінки сучасної людини в біосфері

category: Методика та технологія


title: Посібник для вчителів і учнів „Збірка пам’яток з історії”

description: У посібнику пропонується збірка пам’яток для використання на уроках історії. Пропоновані пам’ятки ставлять на меті полегшити роботу як вчителя, так і учнів. Вони допоможуть учням формувати різні вміння: аналіз, синтез, порівняння, характеристика тощо

category: Методика та технологія


title: Стаття „Формування предметних компетентностей з української мови під час підготовки до ДПА та ЗНО”

description:
Національна доктрина розвитку освіти України в ХХІ столітті визначила, що головною метою української системи освіти є створення умов для розвитку і самореалізації кожної особистості. Учні повинні знати і вміти: Знати інформацію, вміти її швидко знайти, видалити

                   непотрібну, перевести у досвід власної діяльності. Уміти застосувати знання у конкретній ситуації, розуміння того, яким способом можна отримати знання. Адекватна оцінка себе, світу, свого місця у ньому, конкретних знань, а також методу їх отримання чи застосування. Якщо логічно скласти ці компоненти, то можна виразити так: КОМПЕТЕНТНІСТЬ + МОБІЛЬНІСТЬ ЗНАНЬ + ГНУЧКІСТЬ МЕТОДУ + КРИТИЧНІСТЬ МИСЛЕННЯ. Перед учителем часто стоять питання: які шляхи формування предметної компетенції з української мови? Як підготувати учнів до ДПА, ЗНО? Ці питання актуальні сьогодні. Чітких рекомендацій з даної теми немає. Ми виділяємо шість блоків щодо підготовки учнів до ДПА та ЗНО: Перший блок – нормативний. Вивчення документації щодо ДПА та ЗНО, визначення компетенцій, що перевіряються, планування повторення і вивчення матеріалу. Другий блок - діагностувальний. Перевірка рівня знань, умінь, здібностей учнів, виявлення умов для здійснення інноваційної діяльності, самодіагностика старшокласників, планування роботи учителя з дітьми. Третій блок - мотиваційний. Створення умов для навчання, стимулювання через цілі та перспективи. Четвертий блок - формувальний. Поглиблення, узагальнення, систематизація знань з предмета, самоосвітня діяльність. П’ятий блок – діяльнісний. Реалізація знань, умінь, навичок школярів. Шостий блок - перспективний. Моніторинг рівня знань, умінь і навичок учнів. Дуже важливо учителю уважно опрацювати як змістову складову програми з української мови, так і діяльнісну складову - державні вимоги до знань та вмінь учнів. Діяльнісну складову програми вчитель відображає у розширеному календарному плануванні. Це дозволяє постійно здійснювати контроль за роботою учнів та самоконтроль учителя щодо забезпечення оптимальних умов, методів навчання. Під час контролю вчитель повинен керуватися державними вимогами до знань, умінь і навичок старшокласників. На цьому етапі слід попрацювати учням із ключовими словами, термінами, порівняльними таблицями, блок - схемами, асоціативними схемами, діаграмою Венна, опорними картками, картками - інформаторами. Школярі повинні працювати не тільки на репродуктивному рівні, а й на творчому. До складання повторення слід підійти диференційовано, бо рівень знань учнів різний, залежно від їх підготовки. Слід урахувати і вікові психологічні особливості учнів 9-х та11-х класів. Ще на початку вивчення розділу учні повинні визначити для себе рівень сформованості. Можна запропонувати учням заповнити таблицю:  Не знаю, не вмію Частково знаю, потребую   допомоги Знаю, вмію, можу   поділитися         Ця робота дозволить учням спостерігати за власним зростанням і своєчасно коригувати знання. Доцільно такий аналіз провести і перед контрольною роботою. Це допоможе встановити ті прогалини в знаннях, які треба ліквідувати. Після контрольної роботи кожному учневі слід проаналізувати допущені помилки, підібрати індивідуальну роботу щодо їх усунення. Основна робота по підготовці до ЗНО та ДПА повинна проводитися на кожному уроці. Проаналізувавши програму ЗНО, визначили, над якими компетенціями треба систематично працювати вчителю: збагачення лексичного запасу учнів, орфографічний та пунктуаційний, комунікативний практикуми, аналіз тексту. Для реалізації мети й завдань навчання з лексикології необхідно знати й обов’язково брати до уваги основні тенденції сучасної лексичної системи з урахуванням останніх змін слід звернути увагу на власне українську лексику, що витворилася в українській мові й була засвідчена в історичних пам’ятках, художніх творах. Які форми роботи допоможуть збагатити лексичний запас учнів? 1. Ведення старшокласниками рукописних словників, які учні поповнюють новими словами на інших уроках. 2. Самовиховання, самоосвіта; 3. Лінгвістичні експерименти; 4. Редагування тексту; 5. Лексичний диктант; 6. Дослідження та трансформація слів; 7. Різні типи словникових диктантів та інші. 8. Рубрики: "Антисуржик", "Говори правильно", "Для юних лінгвістів", "Скарби фразеології", "Крок до успішного спілкування", "Правильно - неправильно", "Вузлик напам’ять" та інші. Необхідно допомогти старшокласникам правильно працювати з словниками, грамотно здійснювати інформаційний пошук. Робота над словом сприяє сформованості національно свідомої, духовно багатої особистості, вчить учнів володіти словом, вільно оперувати у різних ситуаціях, сприяє вихованню потреби у навчанні, підвищує рівень загальної культури. Підвищення орфографічної грамотності – одне з найголовніших завдань, яке стоїть перед вчителем – словесником. Що робити, коли час іде, а учень допускає помилки, хоча все, здається, вивчено, написано, зроблено багато вправ? Перш за все, треба навчити учня аналізувати слово з фонетичного боку, встановлювати морфемний склад слова, вміти визначати орфограму, правило, яке відповідає орфограмі. У цій роботі дуже часто допомагають алгоритми. Учню можна запропонувати готовий алгоритм, а краще дати завдання скласти його самому. Алгоритм дисциплінує мислення. Крім алгоритмів використовуємо у своїй практиці такі форми роботи: творче спостереження з елементами аналізу, дослідження - характеристика, дослідження - моделювання, дослідження – пошук, дослідження - трансформація, графічний диктант, "Розкажи все про слово", "Поясни різницю". У процесі формування правописних умінь і навичок старшокласників слід враховувати регіональний компонент. Увесь процес навчання супроводжується вправами з розвитку зв’язного мовлення, бо під час цієї роботи поповнюється лексичний запас учнів, удосконалюється рівень орфографічної та пунктуаційної грамотності. Під час роботи над розвитком мовлення слід використовувати вправи на встановлення ясності фрази, вправи на усунення логічних суперечностей, вправи на виявлення помилок у формотворенні. Ефективною стає робота над аналізом тексту. Учні визначають тему, основну думку тексту, його стиль, тип мовлення, мікротеми. Доцільно звернути увагу на структуру тексту. Якщо це текст – роздум, то визначити тезу, аргументи, висновок. Важливо попрацювати над лексикою тексту: художніми засобами, прийомами, які допомагають автору розкрити тему. Надзвичайно важливим і корисним видом роботи є переказ, що сприяє розвиткові логічного мислення учнів, збагаченню їхнього мовлення новими словами й словосполученнями, виробленню художнього смаку. Крім того усвідомити, що для розуміння тексту потрібні знання фонетики, словотвору, граматики, орфографії, пунктуації, отже, умотивовує вивчені лінгвістичні теорії. Проведення переказу - один з етапів у низці вправ, які готують учнів до створення власних текстів, а тому вимагає системної підготовки. Дуже важливо сьогодні розвивати у школярів пізнавальну потребу, навчити вчитися самостійно. Упровадження в навчальний процес елементів дистанційного навчання є важливим етапом освітнього розвитку учнів. Лекції, перевірка завдань, консультації при дистанційному навчанні можуть проводитися фронтально та індивідуально. Учням подаються демонстраційні матеріали, додаткові відомості з теми, використовуються додаткові прийоми викладу матеріалу: звук, анімація, графіка. За допомогою дистанційної форми навчання можна брати участь у Інтернет - проектах, проводити шкільну дослідницьку діяльність, бути активним учасником Інтернет - олімпіад, творчих конкурсів. Такий виклад навчання розвиває в учнів навички до безперервної освіти і підвищення кваліфікації у майбутній професійній кар’єрі.

category: Методика та технологія


title: Розробка системи уроків з курсу «Психологія» в 11-му класі

description: Розробки уроків складені згідно з чинною програмою, затвердженою МОН України з предмету «Психологія» для 11-го класу загальноосвітніх шкіл. Дана методична розробка містить конспекти уроків з розділу «Психологія пізнання й навчання». Тут наведені зразки практичних робіт, додаткові матеріали

category: Методика та технологія


title: Стаття «Засоби фоностилістики в художній прозі»

description: У науково-методичній статті авторка пише, що мовленнєвий твір представляє певну звукову послідовність, із якої складаються слова й речення. Музикальний естетичний ефект при цьому створюється за допомогою звуків і протиставлень на рівні висоти тону, інтенсивності тощо

category: Методика та технологія


title: Дидактичні ігри та вправи

description: Дидактичні завдання з української мови на заявлену тему в 4-му класі

category: Методика та технологія


title: Стаття «Розвиток творчих здібностей учнів на уроках математики»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що проблема творчих здібностей переросла в соціальну. Знання все швидше починають «старіти», «відмирають» одні професії та «народжуються» інші. Частка розумової праці постійно зростає

category: Методика та технологія