title: Стаття «Високоефективний урок. Який він?»

description:
Формування й розвиток творчої особистості на основі педагогічної підтримки, прагнення, щоб знання як самоціль поступилися місцем знанням як інструментові життя, формування конкурентноспроможної особистості – провідна місія кожної школи, кожного навчального закладу. Дійсно, сьогодні від школи та у

                  чителя вимагають не тільки дати знання, сформувати програмні вміння та навички в усіх учнів, а, найголовніше, навчити школярів творчо розпоряджатись ними. Але частіше уроки у школі зводяться до виконання навчальної програми. Тому на звичайному уроці, коли учні орієнтуються на вказівки вчителя, вони виконують всі завдання без ускладнень, але значна частина класу не може справитись з контрольною роботою. Що ж сприяє підвищенню ефективності уроку? Уроки бувають різні: хороші та погані, цікаві та нудні, насичені і незмістовні. Справжній урок починається не з дзвоника, а задовго до нього. Учитель повинен шукати засоби «оживлення» уроку, залучення учнів до активної діяльності. Урок триває 40 хвилин, або 2400 секунд. На кожній з них може народжуватись зацікавленість (інтерес) або нудьга, заворожуюча думка або небезпечне неробство. Треба враховувати, що діти йдуть на урок частіше за все за спілкуванням із друзями, з учителями, за можливістю відкрити себе, свої здібності. Кожен вчитель повинен розуміти, що йти на урок тільки зі знанням навчального матеріалу сьогодні вже недостатньо. Важливіше шукати і вибирати спосіб ведення уроку, який пов’язаний з роботою з формування вмінь аналізувати, узагальнювати, робити висновки, відстоювати власну точку зору. «Урок повинен проходити не для учнів, а з учнями», - не втомлювався повторювати В.Сухомлинський. Утілювати цей принципі у життя мені допомагає використання акмеологічних методів та прийомів на уроках російської мови та світової літератури. Будь-який з етапів уроку я наповнюю такими методами та видами робіт, які сприяють розвитку інтелектуальних, лінгвістичних, комунікативних, творчих здібностей учнів. Таким чином я розробила структуровану схему використання акмеологічних видів робіт на різних етапах уроку. Розглянемо цей дидактичний комплекс. Для активізації логічного мислення учнів використовую різноманітні види аналізу тексту, а саме: полі критичний аналіз, філологічний аналіз та культурологічний аналіз тексту, який потребує ознайомлення із провідними тенденціями в галузі філософії, живопису, музики тощо. Сучасна освіта спрямована на те, щоб виховувати різнобічно розвинену і соціально активну особистість, яка вміє реалізувати свої можливості. Щоб виховати в учнів ці якості, використовую на уроках світової літератури, зокрема, метод підсиленої лекції. Методика її проведення полягає в тому, що перед лекцією учні складають список відомого з даної теми, а у ході лекції доповнюють його. У кінці уроку за даною темою вони повинні за десять хвилин скласти есе. Для емоційного настрою і зацікавлення поезією, а також з метою вдосконалення навичок виразного читання на уроках світової літератури використовую поетичні хвилинки «п’ять хвилин з поезією», коли по черзі я та учні читаємо свої улюблені вірші. Ефект від цього виду роботи великий, останнім часом деякі учні до цього уроку почали готувати власні вірші. У своїй практиці активно впроваджую проект «Музей у валізі». На початку вивчення художнього твору учні дають історичну довідку і демонструють її предметами із валізи, які характерні для даної епохи. Складання графіків не тільки суто математичний вид роботи, а й помічник на уроках світової літератури. Дітям цікаво скласти лінії компаративних графіків емоційного стану героїв, виходячи з подій, описаних у творах, наприклад «Ромео і Джульєтта» Шекспіра та «Дорогою ціною» М.Коцюбинського. Вони визначають, чим відрізняються графіки психологічного стану Джульєтти та Соломії. З метою розвитку креативних здібностей учнів я розробила проект «Вирази себе засобами мови», який являє собою систему творчих завдань, наприклад: творчі завдання за аналогією; складання власної фантастичної історії; творчі роботи, пов’язані з перевтіленням (монолог дзеркала, думки тлумачного словника) реклама мовознавчих понять; творчі роботи, пов’язані зі словом та музикою (прослухавши музику Георгія Свиридова «Метелиця», опиши, що ти уявляєш). Але потік інформації стрімко зростає, тому до конструктору уроку я включаю комп’ютерно-інформаційні технології, що дозволяють зробити урок яскравим, насиченим, цікавим. Створення трейлерів та буктрейлерів до прозового твору, що буде вивчатися, - дуже інтригуючий вид роботи. Ми з учнями створюємо своєрідну відеорекламу найцікавіших моментів, презентацію, що спонукає дітей до прочитання твору. Дуже вдалими були трейлери до роману М.Булгакова «Майстер і Маргарита» та А.Камю «Чума». Цей вид роботи настільки подобається учням, що спонукає їх до власної творчості. Створення есе під відео супровід є яскравим виявленням творчої особистості. Наприклад, есе моєї учениці «Я людина…». За допомогою мультимедійниї технологій на уроці створюється атмосфера напружених розумових і креативних зусиль, які захоплюють всі сфери психологічної діяльності учнів, але за формою є легкими, цікавими і відкривають потребу працювати. Спектр мультимедійних засобів на уроках світової літератури надзвичайно широкий. За допомогою інтерактивної дошки можна провести усні вправи, граматичні завдання, вписати пропущені букви. Цікаво проходить на уроках світової літератури мультимедійне відтворення поетичних та прозових текстів. На уроках виразного читання поезій діти самостійно добирають відео фрагменти, що ілюструють зміст поезії, музику, яка відтворює настрій ліричного героя, і створюють мультимедійну презентацію. За асоціативними малюнками на інтерактивній дошці учні можуть створювати інтерактивне колажування і таким чином визначати основні риси характеру героїв. Наприклад, при вивчені в 11 класі драми Б.Брехта «Життя Галілея». Креатині запитання – вид роботи, що налаштовує дитину на політ фантазії. Вони є поштовхом до розвитку творчих здібностей учнів. Наприклад, на уроці світової літератури з теми «Лірика О.Пушкіна» розглядаємо текст «Зимовий ранок». Після аналізу тексту створюємо зимовий етюд, для цього я ставлю такі запитання: Якого кольору буває сніг на сонці, увечері? На сонці: мерехтливий, смарагдовий, цукровий, веселий. Увечері: райдужний, золотистий, сивий. Такий вид роботи збагачує словниковий запас учнів яскравими епітетами і робить мовлення дітей оригінальним, неординарним. Підібрані яскраві епітети допомагають створити учням синопсис – фанфік до поезії О.Пушкіна «Зимовий ранок». Прослухавши цей вірш діти пишуть свій варіант зимового етюду прозовою мовою. Наприклад, синопсис-фанфік учениці «Я в захопленні від зимових ранків…». Я в захваті від сонячного морозного ранку. Беру санчата та біжу по золотисто – білій сніговій ковдрі. Дивно, але він переливається всіма кольорами веселки. Ось вітер підхопив незчисленну кількість яскравих сніжинок та поніс до лісу, а сонце перетворює сніжинки у мерехтливий, смарагдовий потік. Це казково! Новим і цікавим для учнів є такий вид роботи як гіпотетичний прогноз. Він розвиває креативне мислення учнів, навчає прогнозувати майбутнє. Традиційно він починається фразою: «Щоб було б, якби…» До прикладу: Щоб було, якби Раскольников не почув одного разу у трактирі розмову студента та офіцера про Альону Іванівну… Якщо б Раскольников не написав би статтю про те, що всі люди поділяються на «звичайних» та «незвичайних, то…» Із метою зацікавлення до вивчення художнього твору використовую моделювання літературної ситуації. Наприклад, при вивченні роману М.Булгакова «Майстер та Маргарита» учні розігрували з елементами гротеску сцени з глави п’ятої, коли одного разу в «Будинку Грибоєдова» відбулося зібрання літераторів, котрі тривалий час очікували на Берліоза. З метою розвитку креативних здібностей учнів розробила власну систему нестандартних письмових робіт, що дають учню можливість нестандартно мислити, самовдосконалюватись. Це твір-роздум, твір-прогноз, твір-заперечення, твір-представлення та ін. Найкращі письмові роботи учні оформлюють у вигляді мультимедійних презентацій, першими глядачами яких стають однокласники. І це дає можливість взаємонавчатись. Креативні письмові роботи я об’єднала у своєрідні тематичні модулі в залежності від того, які я ставлю перед собою виховні цілі поряд з навчальними. Тематичні модулі Я і Україна Я і мій світ Я і сім’я Я і школа -есе - змалювання через асоціації «Я є…» - біном фантазії «Весняний дощ» -лист-подяка невідомому солдату -абетковий вірш   На уроках російської мови в 10-11 класах часто звертаюсь саме до есе. Іноді його доцільно використовувати як невелике письмове завдання зазвичай на етапі рефлексії. Виходить п'ятихвилинне есе, яке допомагає учням підсумувати свої знання з вивченої теми. На своїх уроках використовую інтерактивну дошку, що допомагає комбінувати велику кількість цікавих завдань, залучаючи все більше учнів до активної роботи. За допомогою інтерактивної дошки можна: виконати усні вправи, граматичні завдання, вибрати правильні слова, вписати пропущені букви, тощо. SMART Board цінна тим, що на ній можна показувати заготовки уроку, розроблені вчителем, і є можливість кольоровими ручками вносити доповнення: пропущені букви, виправити помилки в словах та ін. Писати на екрані цікаво, і клас буде уважно стежити за вашими рухами. Сприйняття предмету загострюється, і учні менше відволікаються, їм самим цікаво писати на чудо-дошці. При вивченні окремих тем з російської мови, наприклад, «Синтаксис складного речення» (9 клас), використовую елементи комбінованої, або інтегральної технології. Це дає можливість сконцентрувати навчальний матеріал у блоки, виділивши головне в кожній темі, а також забезпечити диференційоване навчання як на репродуктивному, так і творчому рівнях. Комбінована система включає в себе шість основних типів уроків: Розбір нового матеріалу; Його фронтальне опрацювання; Індивідуальна проробка; Внутрипредметне узагальнення; Міжпредметне узагальнення; Уроки-заліки, які проводяться у 2 тура – формальний та творчий. Особливо цікавим для творчо працюючих учнів на уроці є складання реклами твору, який вивчається. Ось зразок такої мініатюри до твору Мольєра «Міщанин - шляхтич» (9 клас) Якщо тебе зацікавила література 17 ст., не вагайся, бери в руки комедії Мольєра і не прогадаєш. А краще почни з п’єси «Міщанин - шляхтич». Комедійний, на перший погляд, сюжет п’єси заставляє замислитись тебе про те, що таке людська гідність, до чого в житті людина повинна прагнути, в чому сутність людських цінностей. А головне – ти зрозумієш, як актуальний цей твір сьогодні. Ще одним цікавим видом роботи на уроці є завершення речення «Сьогодні на уроці я…». Ось робота учениці 9-го класу, яка була визнана кращою. «Сьогодні на уроці, по – перше, на жаль, я перший раз щойно розповідь про самого Вольтера, по-друге, мене так зацікавила тема «Просвітництво», що я майже готова почати наукову роботу по ній, а ще я почула такі цікаві висловлювання Вольтера, що деякі з них, однозначно, зроблю гаслом свого життя» Серед ефективних видів робіт на уроці слід виділити завдання, що сприяють зацікавленій роботі учнів з художніми творами: 1) Розкрий своє відношення до героїв художнього тексту, використовуючи таблицю вираження почуттів: сум огида задоволення гнів сором захоплення біль спокій здивування осуд повага життєрадісність жаль каяття незадоволення 2) Завдання, в основі яких лежить прийом емпатії: гра «Фантастичні гіпотези», гра, що починається з запитання «Що було б якби …», гра «Перевтілення». 3) Завдання для розвитку творчої уяви засобами слова (біном фантазії: з’єднай два слова, між якими є смислова дистанція: лебідь і черевички, старий і море тощо). 4) Моделювання ситуації в групах. Зроби модель подальшої долі героя оповідання М.Шолохова. «Доля людини». Розвитку учнівської творчості сприяють нетрадиційні уроки, які дозволяють підвищити інтерес не тільки до предмету, а й до процесу навчання взагалі. Ось деякі види творчих уроків: Урок-фаєр (фаєр-спалах) Урок з ароматом шоколаду Урок створення скрапбуку Урок-панорама Урок –дослідження об’єкту Розглянемо деякі види творчих уроків: урок-паркур. Паркурист – це той, хто прокладає шлях на смузі перешкод. Урок-паркур у 9 класі з теми «Складнопідрядне речення з підрядними причинами» цікавий тим, що тема всіх текстів, використаних на уроці, - це паркур, а також види робіт на уроці – незвичайні: лінгвістична смуга перешкод, паркур-розминка, гра «Акурасі» (орфографічне тренування). Цікавими для учнів 11 класу став урок – чайна церемонія за повістю Ясунарі Кавабати «Тисяча журавлів», де діти не тільки познайомились з особливостями японської етики та естетики, а й мали можливість відтворити саму чайну церемонію. Заслуговують на увагу уроки творчості. Це уроки з розвитку зв’язного мовлення, де учні збирають, аналізують матеріали до творчої роботи і пропонують власноруч складені тексти. Немає сумніву, що, використовуючи нові та незвичайні форми викладання навчального матеріалу, вчитель стимулює пізнавальну активність школярів. А тому процес пошуку можливостей зробити урок більш ефективним у кожного вчителя повинен бути нескінченним.

category: Методика та технологія


title: Стаття „Розвиток емоційного інтелекту учнів початкової школи”

description: У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що в даний час проблема емоційного інтелекту належить до числа популярних, але недостатньо досліджених і вимагає більше детального як теоретичного, так і практичного вивчення всіх її аспектів

category: Методика та технологія


title: Методичний посібник для вчителів-філологів „Практичне використання інтерактивних методів навчання на прикладах вивчених творів у курсі української мови та літератури 5-10-х класів”

description: У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що незалежно від ставлення до інновацій, усі розуміють, що в нинішній час потрібно проводити певні зміни в навчально-виховному процесі, бо сучасний учень не дуже бажає вчитися, він не привчений думати, аналізувати тощо

category: Методика та технологія


title: Інформаційна скринька для молодого педагога-позашкільника

description:
У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що у молодого педагога, що розпочинає свою педагогічну діяльність, можуть виникати певні труднощі, тому ця „Інформаційна скринька” допоможе на перших порах. У ній чітко й лаконічно викладені основні моменти, на які потрібно звернути увагу в

                   навчально-виховному процесі в позашкільному навчальному закладі

category: Методика та технологія


title: Стаття „Робота над термінами під час вивчення біології в 9-му класі”

description:
У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що правильно організована термінологічна робота під час викладання курсу біології дає змогу засвоїти основні біологічні терміни й поняття, закріпити знання учнів та практичні вміння, перевірити засвоєння вивченого матеріалу, підвищити якіст

                  ь здобутих знань

category: Методика та технологія


title: Демонстраційний матеріал до уроків російської мови „Словарные слова”

description: Цей цікавий і веселий словник допоможе дітям легко та швидко запам’ятати словарні слова

category: Методика та технологія


title: Стаття «Формування пізнавальної самостійності в учнів на уроках інформатики через проектну технологію навчання»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що пізнавальну самостійність науковці розглядають як один із видів самостійності, що характеризується вмінням сприймати інформацію, самостійно створювати нову проблему та розв’язувати її власними силами

category: Методика та технологія


title: Інтерактивні завдання на уроках світової літератури (8-9-й класи)

description: У збірнику подано завдання за темою «Поезія вагантів»; завдання за темою «Поема «Пісня про Роланда»; завдання за темою «Данте Аліг’єрі «Божественна комедія» тощо

category: Методика та технологія


title: Стаття «Формування критичного та креативного мислення як умова розвитку обдарованих дітей»

description: У посібнику на заявлену тему розкриті певні аспекти навчання, розвитку дитячої обдарованості взагалі та на прикладі окремих уроків географії зокрема. Посібник допоможе в організації роботи з обдарованими дітьми на уроках географії

category: Методика та технологія


title: Стаття «Розвиток усного й писемного мовлення з метою формування особистості дитини»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що колективна творчість учителя й учнів можлива за умови організаційної, мотиваційної та емоційної єдності. Розумові сили та здібності дитини мають постійно збагачуватись і розвиватись, а міцні знання вона матиме лише тоді, коли не залишати

                  меться на одному й тому ж рівні розумових сил і здібностей

category: Методика та технологія


title: Стаття «Кризи обдарованості: педагогічні технології для розв’язання психологічних проблем»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що в сучасній педагогічній науці обдарованими називають дітей, які завдяки видатним здібностям досягають високих результатів у одній або кількох сферах: інтелектуальній, організаторській, художній, спортивній тощо. Таких дітей можна розпізн

                  ати за певними ознаками

category: Методика та технологія


title: Стаття «Дерево роду»

description: Дерево роду… Як вдало названо людський рід! Сім’я, родина, рідня, рід. Тепер ми всі знаємо, де наш рід бере початок. Але одне відомо: якщо в дерева міцне коріння, то і крона міцно розгалужена, і це дерево дає багаті врожаї. Природно - так і родове дерево

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Хвилинки каліграфії на народознавчому матеріалі у 2-му класі»

description:
Для списування рекомендується взяти прислів’я та приказки як неоціненні коштовності українського фольклору. Вони становлять начебто звід правил, якими людина має керуватися в повсякденному житті. Вони рекомендують чи застерігають, схвалюють або засуджують, словом, повчають, бо за ними стоїть авторит

                  ет поколінь

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Прості і складені задачі на основі народознавства в початкових класах»

description: Подано систему дидактичних завдань із математики на заявлену тему

category: Методика та технологія


title: Дидактичний матеріал з теми «Основы практической астрономии» в 11-му класі

description: Дидактичний матеріал розроблено з урахуванням вимог нового Держстандарту по астрономії. Він включає в себе задачі розрахункового змісту на два-три запитання, що вимагають розгорнутої відповіді та два типи контрольних завдань

category: Методика та технологія


title: Методичні рекомендації «Інтерактивний прийом до уроків географії в 6-му класі»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що з 6-го класу пропонує проводити уроки-дослідження, уроки-кросворди, які дають можливість кожній дитині реалізуватись, краще засвоїти матеріал та протягом уроку залишатись в активній позиції

category: Методика та технологія


title: Тести «Морфологія» в 6-7-х класах

description: Подано систему тестових завдань на заявлену тему в закритій формі з варіантами вибору відповіді

category: Методика та технологія


title: Стаття «Компетентнісний підхід у літературній освіті»

description: У статті на заявлену тему розкрито особливості компетентнісного підходу до літературної освіти та запропоновано методичні рекомендації формування літературної компетентності під час вивчення повісті «Климко» Григора Тютюнника

category: Методика та технологія


title: Стаття «Навчання лексиці на початковому етапі вивчення англійської мови»

description: Оволодіння іноземною лексикою можна уявити як певну послідовність дій зі сприйняття лексичних одиниць, ознайомлення з їх змістовою стороною, їх осмислення, запам’ятовування, а також набуття навичок вживання й розпізнавання лексичних одиниць в мовленні

category: Методика та технологія


title: Українська пісня єднає нас

description: Подано у форматі медіапрезентації дидактичний матеріал до уроку з української мови у 9-му спеціальному класі

category: Методика та технологія


title: Стаття „Лінгвістичні ігри на уроках російської мови”

description: У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що гра визначається через поняття „діяльність”. Гра домінується як особлива діяльність, що підпорядковується певним правилам, прийомам, що слугують для розваги. Гра - найважливіший фактор і засіб виховання дітей

category: Методика та технологія


title: Стаття „Не вистачає навчального часу? Вихід є: блочна система викладання”

description:
Перехід на блочний виклад матеріалу з наборами різноманітних завдань провідною вимогою до організації навчання ставить забезпечення позитивного кінцевого результату, відповідно до індивідуальних можливостей та особистого бажання учня. Результат заздалегідь планує вчитель і реалізує його шляхом підбо

                  ру спеціальних завдань

category: Методика та технологія


title: Стаття „Напередодні”

description:
Двадцять чотири роки поринаю у світ радощів і прикрощів маленьких та дорослих учнів. Весь цей час не втомлююся відкривати можливості для власних життєвих уроків, мимоволі даних цікавими і неповторними вихованцями. Моя робота - келих, наповнений до країв спілкуванням і тонким пошуком заповітних фо

                  рмул переконання, прийняття, віри кожної дитини у власні сили. *** Аплодисменти... Квіти... Виступи... Смуток розставання з випускниками... Навчальний рік завершено! Здається, кінця літу не буде! Але тиха печаль блідо-блакитного неба, неяскрава жовтизна тремтячого листя, оповитого сріблом тонких павутинок, ненав'язливо підказують, що за вікном вже серпень... А значить, не за горами новий навчальний рік! Тривога і хвилювання, незважаючи на 24 роки, прожитих в освіті, яскравими прожекторами слів: бачу, відчуваю, знаю-виразно, до денця, просвічують мій стан "напередодні". Я бачу добрі обличчя своїх колег-однодумців, щиро радіючих зустрічі. Я бачу кольорову палітру почуттів: доброту, гордовитість, наївність, зосередженість, які проступають на шкільних фото. Я відчуваю холодність і віддаленість незнайомих осіб у залі під час організаційних зборів. Я знаю, за маскою зовнішньої неприступності ховається схвильованість і невпевненість дорослих людей, що вирішили знову зануритись в глибини наук. Я знаю, як скоро знайомство і спілкування буде зшивати мене з новими учнями тими десятками ниточок-прив'язок, які дозволять побачити за кожним фото людину з окремою долею, здібностями, талантами, життям... Я відчуваю, кожна нова зустріч з школярами подарує мені можливість дивуватися різноманіттю і різниці людських характерів! Я знаю, що "кожна людина мене в чомусь перевершує, і в цьому сенсі я можу у неї повчитися"... Цікаво, які уроки у мене попереду? Вдивляючись, вслухаючись у "напередодні", тим самим наближаю мить нового навчального року рідної школи. Ще один день, і настане шкільне "завтра", гучне, багатоголосе, суєтне, яке поглинає час, сили, але таке бажане... Я з радістю мчу до нього!

category: Методика та технологія


title: Геометричні фігури в казках

description: Автор у казковій формі знайомить дітей із різноманітними геометричними фігурами

category: Методика та технологія


title: Стаття „Практичне використання інтерактивних методів та технологій як запорука розвитку креативного мислення молодших школярів”

description:
У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що педагогічний пошук вчителя – практика завжди спирається на досягнення психолого-педагогічної науки, яка потребує, щоби практичні методи навчання забезпечували належний рівень оволодіння школярами змісту освіти та сприяли формуванню елеме

                  нтів креативної особистості

category: Методика та технологія


title: Сенкани «Фізична географія»

description:
У роботі подано сенкани до шкільного курсу фізичної географії, які використовуються на уроках і в позаурочних заняттях із географії з метою вивчення суті основних базових географічних понять і термінів. Рекомендовано вчителям географії, учням і студентам для використання в навчально-виховному процес

                  і

category: Методика та технологія


title: Стаття «Організація методичної роботи в Центрі творчості дітей та юнацтва»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що методична робота - це багатогранний, творчий процес, в якому поєднується практичний досвід із науковими знаннями, компетентністю керівника, з творчістю кожного педагога. Від вдалого поєднання всіх цих ланок залежить успіх роботи всього п

                  едагогічного колективу

category: Методика та технологія


title: Стаття «Мотивація та вміння як вагомий чинник розвитку особистості молодшого школяра»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що ефективним прийомом формування навчальної мотивації є мотиваційні ситуації. Вони зумовлюють у школярів необхідність поглиблювати знання, набувати практичних умінь і навичок, усвідомлювати важливість і місце застосування умінь і навичок у

                   житті

category: Методика та технологія


title: Робочий зошит-конспект із всесвітньої історії для 10-го класу (1914-1939 рр.)

description: Визначальними тенденціями світового розвитку в 1914-1939 рр. були: прискорення економічного, технічного й інтелектуального прогресу, виникнення тоталітаризму та протистояння його демократії, посилення національно-визвольного й соціального рухів

category: Методика та технологія


title: Стаття „Навчально-методичне забезпечення самореалізації особистості на уроках світової літератури”

description:
У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що на сьогоднішній день перед учителем у його професійній діяльності постав ряд складних питань щодо визначення стратегій формування й розвитку успішної особистості учня, використання інноваційних технологій і досягнень у сучасній методичні

                  й науці

category: Методика та технологія


title: Комплекс фізкультхвилинок для початкової школи

description: Потреба дітей у русі обумовлена біологічними законами розвитку, проте більшу частину доби дитина перебуває у статичному положенні, тобто сидить: у школі під час уроків; удома, коли виконує домашні завдання, читає, переглядає телепередачі або грає в комп’ютерні ігри

category: Методика та технологія


title: Стаття „Системний підхід у процесі вивчення хімії”

description: Для досягнення мети вчителю перше за все потрібно скласти тематичний план, де передбачити ознайомлення учнів із навчальним матеріалом, обов’язкове закріплення, формування вмінь і навичок учнів, узагальнення та систематизацію знань тощо

category: Методика та технологія


title: Стаття „Використання проблемного методу як засобу активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках історії”

description:
Проблемне навчання – це система розвитку учнів в процесі навчання, в основу якої покладено використання навчальних проблем у викладанні і притягнення школярів до активної участі цих проблем. Під навчальною проблемою розуміють завдання, вирішення якого неможливо отримати по готовому зразку. Від уч

                  ня вимагається прояв самостійності і оригінальності. Не репродуктивне сприйняття минулого і сучасного, а вироблення особистої громадянської позиції через власне відкриття факту, події, його переосмислення можливі лише тільки при використанні методу проблемного навчання, який забезпечує високу мотивацію учнів. Використовуючи проблемний метод, я враховую готовність учнів кожного класу до сприйняття проблемного матеріалу (загальний рівень знань, налаштованість на урок). В класі з високим рівнем мотивації учнів після викладення факту ставлю проблеми одна за одною, в класі з слабкою мотивацією пояснюю матеріал і в кінці проводжу опитування проблемного характеру. При поясненні нового матеріалу я використовую такі форми проблемного навчання як проблемна розповідь і пошукова бесіда. В ході проблемної розповіді проблему ставить і вирішує вчитель. Я не просто викладаю матеріал, розглядаю можливі підходи і шляхи вирішення. Проблемну розповідь застосовую, коли матеріал зовсім новий і дуже складний. Таку форму проблемного навчання застосовую при розгляді питання про рух Опору на Україні в роки ІІ світової війни, колабораціонізм, діяльність УПА і радянський партизанський рух. Учням пропоную різні точки зору істориків по даних питаннях, а вони пробують визначити свою власну позицію. Сенс пошукової бесіди полягає в тому, привернути учнів до вирішення проблем, які ставляться на уроці, за допомогою підготованої раніше системи запитань. Наприклад, на початку уроку з теми "Воєнні дії в середині 1941 – 1942 рр." даю питання проблемного характеру: "Які причини поразок Червоної Армії в перші місяці Великої Вітчизняної війни?", "Чому план "Барбаросса" зазнав краху?" Для вирішення цих проблем клас ділю на три групи, які рухаються по етапах: І – перевірка домашнього завдання в формі тестів. ІІ – кожній групі на листку паперу пишу терміни, дати, імена, пов’язані з новою темою, учні групи складають конспект з теми. ІІІ – робота з текстами документів. Після цієї роботи повертаюсь до проблемних питань. При викладенні нового матеріалу в проблемному ключі учні стають більш активними і самостійними. Наприклад, на підсумковому уроці в 7 класі з теми "Народження середньовічного світу, особливості його розвитку" ставлю питання: "Де в період середньовіччя цікавіше жити: в місті чи в селі?", "Чи хотіли б ви жити в період середньовіччя?". Учням надається можливість висловити свою власну точку зору і обґрунтувати її. Семикласникам подобається відповідати на такі питання, порівнювати минуле з сьогоденням, наводити аргументи, відстоюючи власну точку зору. Проблемний метод вимагає додаткової затрати часу, і не завжди я застосовую при перевірці домашнього завдання. В процесі вирішення нової проблеми матеріал минулих уроків сам по собі актуалізується. Наприклад, в 7 класі з теми "Візантійська імперія" я знайомлю дітей з політикою Юстиніана за фрагментами документів візантійських авторів, даю власне викладення теми. Учням пропоную висловити своє ставлення до цього правителя. В ході уроку діти збирають інформацію, слухають думки вчителя, щоб обґрунтовано висловити свою думку на етапі закріплення. Дослідницька атмосфера уроків проблемного навчання дозволяє втягнути учнів в активний пізнавальний процес. Змінюється роль вчителя. Він – консультант, помічник. Спостерігач, джерело інформації, координатор. Вчитель стає організатором самостійного навчального пізнання учнів. При вивченні в 11 класі теми "Міжнародні відносини наприкінці ХХ – на початку ХХІ століття" даю наступне завдання: одні історики (радянські) звинувачують у розв’язанні "Холодної війни" Захід, інші (західні) – СРСР, треті – обидві сторони. Учням пропонується визначити: хто винен? Клас поділяється на дві групи. Одна група виступає в ролі західних істориків, інша в ролі - радянських. Результатом роботи стають виступи груп. Учні приходять до висновку, що винними є обидві сторони. Вдома пропоную також вирішити проблемне завдання: "Холодна війна" продовжується і сьогодні". Доведіть або спростуйте дане твердження. У 8 класі на уроці з теми "Передумови і початок Національно-визвольної війни" використовую фрагменти фільму "Гетьман Богдан Хмельницький", через проектор на екрані з’являється епіграф до уроку: "Як не можна спинити річку, що, зламавши кригу навесні, бурхливо несеться до моря, так не можна спинити націю, що лама свої кайдани, прокинувшись до життя" (М. Міхновський). Формулюю проблемне питання: "Чому саме Богдану Хмельницькому вдалося згуртувати і об’єднати на боротьбу українське суспільство?" Потім даю характеристику гетьману подіям кінця 1647 – початку 1648 рр. і пропоную серію проблемно-пошукових питань: Чому Богдану так швидко вдалось зібрати військо? Чим тактика Хмельницького відрізнялась від тактики інших повстанців? Чому поляки недооцінили козацьке військо? Як союзники козаків вплинули на перебіг бойових дій? Чим ви поясните перші перемоги козаків? Яке вони мали значення для українського суспільства? І тепер учні, відповівши на них, будуть готові відповісти на головне проблемне запитання. Безумовно, якщо вирішення проблемного завдання зайшло в глухий кут, я допомагаю і направляю дітей в потрібне русло. Вивчаючи героїчну сторінку нашої історії "Бій під Кругами", я запропонувала учням таке проблемне завдання: доведіть або спростуйте ці твердження: "Краще смерть достойна слави, аніж зганьблене життя" (Ф. Достоєвський) Отже чи варто віддавати життя за ідею, за незалежну державу, чи варто щось робити заради людей? У процесі діалогу з десятикласниками я наводжу легенду про Данко, рядки поезії Б. Олійника: Страшно зустріти смерть, Страшно, не будьмо лукаві, Страшно безсило малим Відчувати себе перед смертю, Але страшніше, коли Нізащо вмерти. Знання, отримані в результаті вирішення проблемних завдань, твердо засвоюються, так як діти здобували їх самостійно, а не отримували в готовому вигляді. Проблемний матеріал розвиває здатність до аналізу. Вміння аргументовано відстоювати власну точку зору, тобто вести дискусію. До уроку за темою "Світ на межі тисячоліть" я запропонувала одинадцятикласникам виготовити візитні картки ХХ століття, до яких увійшли б такі компоненти: емблема століття. епіграф століття. видатні постаті століття в галузі економіки, політики, культури. найважливіші події століття. уроки ХХ століття. побажання віку прийдешньому. Ми спробували коротко, в загальних рисах, змалювати портрет ХХ століття і відповісти на запитання: "Чому ХХ стало найтрагічнішим в історії людства?" Пропоную формулу "Що стосується всіх, повинно бути схвалено всіма". Ставлю запитання: Які факти з історії окремих держав суперечать цій формулі? Чим можна пояснити це протиріччя? На етапі контролю і оцінки результатів навчальної діяльності пропоную самооцінку діяльності кожного учня через рефлексію. Рефлексія здійснюється через такі прийоми: 1. Незакінчене речення: найцікавішим для мене було…, тому що…; сьогодні на уроці я дізнався…; мені сподобалось, тому що…; мені не сподобалось…; 2. "Точка зору" Успіх використання проблемного методу багато в чому залежить від зацікавленої позиції вчителя і високої внутрішньої мотивації учнів. В процесі проблемного навчання відбувається і засвоєння матеріалу, і розвиток мислительної діяльності. Вважаю, що головним результатом використання технології проблемного навчання є те, що випускник школи орієнтується в сучасних цінностях, здобуває досвід творчої діяльності, що він готовий до міжособистісного і між культурного співробітництва.

category: Методика та технологія


title: Стаття „Мовний портфоліо як засіб організації самоосвітньої діяльності учнів”

description: У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що метою роботи над проблемою було визначення способів і прийомів використання учнівського мовного портфоліо у практиці викладання англійської мови, його ефективності у формуванні стійкого інтересу учнів до вивчення предмету

category: Методика та технологія


title: Стаття „Групова й індивідуальна робота на уроках української мови та літератури”

description:
Працюючи над проблемою розвитку творчих здібностей на уроках української мови та літератури, переконалася у тому, що мені не обійтися без використання новітніх технологій навчання. У процесі пошуків, проб переконалася, що інтерактивні методи роботи на уроках набагато збільшують пізнавальну активн

                  ість та самостійність учнів, мотивують потребу самовдосконалення. Найвдаліше, на мою думку, ввійшли в мою практику методи групової, парної роботи на уроці, не оминаю також індивідуальну роботу. Групи створюю для дискусій, мозкового штурму, рольових ігор, розв'язання проблем або іншої подібної діяльності. Групування може мати сенс на будь-якому етапі уроку. Для цього спільно з учнями розробила правила роботи в групі (парах) та правила культури поведінки в групі (парах). Дітям подобаються такі види роботи: вони активно працюють у групах, парами, жваво обговорюють завдання, захищають власну позицію, адже усе, що вони пропонують, приймається та обговорюється Я намагаюся не говорити учням: «вірна чи невірна відповідь». Відповідь групи підтримує або не підтримує весь клас. Як наслідок, учні вчаться реагувати на зауваження, робити висновки, відстоювати Найбільшою перевагою, по-моєму, є те, що створюється особлива атмосфера у класі, яка найкраще сприяє створенню атмосфери співпраці, взаєморозуміння, доброзичливості, дає змогу по-справжньому реалізувати особистісно орієнтоване навчання. Моїм учням подобається працювати в експертних та перехресних групах, групі шуму. На уроках намагаюся використовувати ігри, завдання, які вимагають групової та індивідуальної роботи. Коротко про них. На уроках української мови використовую ігри: «Порушник» (існують варіанти) Учні об’єднуються в групи, кожна з яких отримує завдання: знайти зайве слово, речення тощо. Наприклад, вивчаючи тему «Фонетика», можна запропонувати дітям знайти зайве слово, яке є «порушником», тобто різниться співвідношенням звуків і букв серед інших слів: Праця, алюміній, цятка, радію, ячмінь, рясно, диня, портьєра, зайду, щебечуть Важливо, щоб учні, виконуючи те чи інше завдання, вчилися захищати свою позицію, доводили власну думку. «Мозкова атака-карусель» Цей метод використала на узагальнюючому уроці з теми «Речення». На великих аркушах паперу записані підтеми: Просте речення. Складне речення. Головні члени речення. Другорядні члени речення. Діти об’єднуються у чотири групи, і кожна фіксує знання (одним реченням, словосполученням) з поданої теми. Подорож закінчується біля тієї теми, з якої група почала свою подорож. Така робота дає змогу висловити свою думку, а також проаналізувати те, що було презентовано іншими групами. Узагальнюючи тему «Прикметник як самостійна частина мови», провела урок-конкурс, використавши різнорівневі завдання з урахуванням роботи в групах. Наприклад, конкурс «Від теорії — до практики» Цей конкурс проходить у чотири етапи: I етап (усний) Теорія: назвати розряди прикметників II етап Практика Розподіліть прикметники в три колонки: якісні, відносні, присвійні. Розумний, охайний, шкільний, зимовий, Оксанин, батьків, дерев’яний. Дідусів, мідний, український, лагідний, Петрів, козацький, сміливий, домашній, широкий, учнів, учнівський, батьківський, спортивний, холодний, сусідський, сусідчин. IІІ етап (усний) Теорія: Як утворюються ступені порівняння прикметників? Від яких прикметників не можна утворити ступені порівняння? IV етап Практика Утворіть усі можливі форми ступенів порівняння прикметників: 1 команда — дрібний, глибокий. 2 команда — теплий, приємний. 3 команда – товстий, дужий Вдало використовую на уроках мови гру «Юні митці слова», можна використати приблизно такі завдання Доберіть і вставте замість крапок такі прикметники, які б найяскравіше передавали ознаки названих у тексті предметів. Мова вважається ... скарбом людства, ... мова — ознака народу, нації, … й ... для кожного народу — його ... мова. Вона успадкована від ... батька-матері, ... домівки, сім'ї-родини, ... краю, від ... поколінь свого роду і народу, своєї нації. Використовуючи прикметники, складіть твір-мініатюру на тему: 1 команда: «Значення мови в житті людини». 2 команда: «У мові — душа народу». 3 команда: «Краса рідного слова». Для індивідуальної роботи з учнями намагаюся теж підбирати цікаві завдання (вони здебільшого розраховані на сильніших учнів). Прикладом можуть бути такі: «Головний редактор» (Учням пропонується текст з недоліком: пропущені чи нечітко написані слова, відсутні розділові знаки, переплутано місцями слова. Завдання: відтворити текст, проаналізувати помилки, визначити орфограми. Іноді пропоную відредагувати текст-переклад.), «Юні журналісти» ( як варіант рольової гри. Учні – журналісти, письменники-початківці. Завдання: написати творчу роботу, статтю, репортаж, узяти інтерв’ю. Пропоную або тільки тему, або певні опорні слова, словосполучення, синтаксичні конструкції) Такі ігри та методи роботи на уроках сприяють також розвитку творчих здібностей учнів На уроках української літератури досить часто використовую ділові або рольові ігри, де учні повинні відтворити поведінку і роботу конкретних працівників: учителя, редактора, журналіста, перекладача. Прикладом може бути використання елементу прес-конференції (при вивченні творчості Василя Симоненка). Один учень виступає в ролі поета. Я, Василь Андрійович Симоненко, народився 8 січня 1935 року в селянській сім’ї в Біївцях Лубенського району на Полтавщині. Дитинство припало на роки війни, було трудним, голодним, зростав я без батька. Мама тяжко працювала, заробляючи горьований шматок хліб. Мене ж доглядали дідусь і бабуся, яких я дуже любив. З дідом ранками ходив косити траву, довгими вечорами слухав казки, яких той знав безліч. Саме від матері, Галини Федорівни, та від діда я отримав перші уроки життя, уроки доброти, любові, невтомну жагу знань. Дід мій був неписьменним, не ходив до школи, але самостійно навчився грамоти, багато читав, розповідав мені про минуле. Писати я почав ще у шкільні роки, писав вірші для шкільної стіннівки. Закінчивши школу, я вступив на факультет журналістики Київського університету. Студентське життя було багате на дружбу, на цікаві особистості, творчі суперечки, на мрії про майбутнє. З грошима було досить сутужно. Щоб якось полегшити своє матеріальне становище, а ще, щоб набути газетярського досвіду, практики журналістської роботи, я працював секретарем в університетській багатотиражці. У роки навчання я продовжував писати, але друкувати свої твори не поспішав. По закінченні університету працюю в газеті «Молодь Черкащини», власним кореспондентом «Робітничої газети». Як журналіст сміливо втручався у різні сфери життя, різко критикував вияви бюрократизму, неуваги до трудівників, теплим словом відгукувався про добрих людей. Можливо, через це переслідувався владою, адже в ті часи слід було писати про любов до партії і вождя, а не про звичайних людей. (Учні, які готувалися завчасно, задають питання.) Наприклад: - Я, П.І., представник газети «Червоний гірник», хотіла б запитати Вас, Василю Андрійовичу, які поезії Ви присвятили своєму дідусеві? Відповідь: «Дід умер», «Дума про діда». - Я, П.І., репортер газети «Сільські вісті», як далеко знаходилася школа, в якій Ви навчалися? Відповідь: Мені доводилося йти до школи дев’ять кілометрів. - Я, П.І., хотіла б дізнатися у Вас про те, як Ви навчалися? Відповідь: Я думаю, що на це питання повинна відповісти моя вчителька. Із спогадів учительки: «У класі Вася виділявся серед учнів, по-перше, своїм бідним одягом, по-друге, своїм розумом. Навіть учителі не читали стільки книжок, як наш найкращий учень». Діти підготували ще такі запитання: Коли вийшла Ваша перша збірка поезій? Як вона називалася? Хто з письменників навчався разом з Вами в університеті?). Традиційним на уроках української літератури вже стало використання мною методу «Творчої лабораторії», яка дає можливість мені залучати учнів як до групової (складання реклами художнього твору, сценаріїв), так і до індивідуальної (учні подають свої творчі здобутки: власні вірші, міні-твори, малюнки тощо). Вдало прижилася «Майстерня лінгвіста», коли учні виконують роль мовознавців, лінгвістів, наукових працівників. Завдання надзвичайно різноманітні: дослідження тексту, лінгвостилістичний чи ідейно-художній аналіз тексту. Також на уроках літератури намагаюся використовувати переважно такі методи інтерактивного навчання: стимуляційні або імітаційні ігри, «Спрощене судове слухання», «Громадське слухання», «Займи позицію», «Дискусія в стилі телевізійного ток-шоу», «Дебати». Такі методи роботи дають учням можливість висловлювати власну думку, займати певну позицію. Досить часто намагаюся на уроках охопити роботою всіх учнів у класі, крім цього, вважаю за потрібне заохочувати учнів до розмірковувань щодо будь-якої ситуації, але з різних боків. Крім цього, добре реалізувати індивідуальну і групову роботу під час проведення інтерактивних уроків: уроки-змагання, уроки КВК, уроки-семінари, уроки-подорожі тощо.

category: Методика та технологія


title: Пакет програмно-методичного забезпечення уроків фізики в 9-х класах в умовах модульно-розвивального навчання

description:
Модульно-розвивальна система відрізняється від традиційної інноваційною системою програмно-методичного забезпечення. В роботі подано граф-схему курсу, графік проведення модульних занять (І семестр), наукових проектів із вивчених тем, зразки сценаріїв модульних занять із тем «Електричне поле», «Елект

                  ричний струм» та міні-підручники

category: Методика та технологія


title: Стаття «Організація роботи з фізичної культури»

description:
Представлені матеріали є описом системи роботи вчителя фізичної культури у школі в умовах відсутності спортивного залу. Практична частина містить розробки інтегрованих уроків із розділу «Гімнастика» та «Легка атлетика» із застосуванням елементів туризму, а також досвід організації позакласної роботи

                   з використанням компетентнісного підходу

category: Методика та технологія


title: Стаття «Створення й використання мультимедійних презентацій для розвитку пізнавальної діяльності учнів на уроках української мови та літератури»

description:
У роботі розглядається суть і ефективність застосування мультимедійних презентацій, розкриття позитивних і негативних сторін використання даних технологій. Обґрунтовується необхідність використання мультимедійних технологій на уроках української мови та літератури з метою розвитку пізнавальної діяль

                  ності учнів

category: Методика та технологія


title: Стаття „Розвиток логічного мислення на уроках математики”

description: У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що вивчаючи математику, діти вчаться думати, критично мислити й оцінювати, відстоювати свої думки та ідеї, розвиваючи логічне мислення, роль математики в розвитку логічного мислення винятково велика

category: Методика та технологія


title: Методичні рекомендації „Вимоги до викладання біології в 6-му класі за новими програмами (методичні розробки уроків біології при вивченні теми „Покритонасінні”)

description: У матеріалі розкрито теоретичні основи, пов’язані зі змінами при викладанні біології в 6-му класі за новими програмами. Також представлено розробку двох уроків із розділу „Відділ Покритонасінних” із реалізації даної програми

category: Методика та технологія


title: Стаття «Концептуальне осмислення змісту військово-патріотичного виховання при вивченні предмета «Захист Вітчизни» в сучасній школі»

description:
Актуальність проблеми в загальному вигляді та її зв’язок із науковими та практичними завданнями Виховання у молодого покоління почуття патріотизму, відданості справі зміцнення державності, активної громадянської позиції нині визнані проблемами загальнодерж

                  авного масштабу. У Державних національних програмах “Освіта” (“Україна ХХІ століття”), “Діти України”, “Національній програмі патріотичного виховання громадян, розвитку духовності”, Законах України “Про освіту”, “Про загальну середню освіту”, Національній доктрині розвитку освіти України як стратегічні визначаються завдання виховання в особистості любові до Батьківщини, усвідомлення нею свого громадянського обов’язку на основі національних і загальнолюдських духовних цінностей, утвердження якостей громадянина - патріота України як світоглядного чинника. Патріотизм покликаний дати новий імпульс духовному оздоровленню народу, формуванню в Україні громадянського суспільства, яке передбачає трансформацію громадянської свідомості, моральної, правової культури особистості, розквіту національної самосвідомості і ґрунтується на визнанні пріоритету прав людини. Суспільства, яке функціонує на засадах гуманізму, свободи, верховенства закону, соціальної справедливості, гарантує умови для зростання добробуту народу. Суспільства, яке є єдиним дієвим механізмом розбудови не олігархічної, а народної демократії, правової України, виступає, з одного боку, джерелом опозиції державній владі, а з іншого - взаємодоповнює її, реалізуючи свої розвивальну і контролюючу функції. Виходячи з цього, патріотизм на даний час є нагальною потребою і держави, якій необхідно, щоб усі діти стали національно свідомими громадянами – патріотами, здатними забезпечити країні гідне місце в цивілізованому світі, і особистості, яка своєю діяльнісною любов’ю до Батьківщини прагне досягти взаємності з метою створення умов для вільного саморозвитку і збереження індивідуальності; і суспільства, яке зацікавлене в тому, щоб саморозвиток особистості, становлення її патріотичної самосвідомості здійснювався на моральній основі. Актуальність патріотичного виховання зумовлюється водночас процесом становлення України як єдиної політичної нації. В умовах поліетнічної держави, воно покликане сприяти цілісності, соборності України, що є серцевиною української національної ідеї. При цьому важливо, щоб об’єднання різних етносів і регіонів України задля національного відродження, розбудови й вдосконалення суверенної правової держави і громадянського суспільства здійснювалось саме на базі демократичних цінностей, які в свою чергу мають лежати в основі патріотичного виховання. Оскільки патріотизм набуває нині особливого значення, відтак виникає гостра потреба у подальшій розробці концептуального змісту військово-патріотичного виховання, яке б визначало стратегію цілеспрямованого і ефективного процесу розвитку суб’єкта громадянського суспільства, громадянина – патріота України,захисника Вітчизни. Мета дослідження полягає у визначенні сучасних теоретичних засад патріотичного виховання (мети, завдань, принципів, основних напрямів, змісту, технологій), науково-методичних, організаційних, кадрових, інформаційних умов розвитку цього почуття у дітей та учнівської молоді, які забезпечують інтенсифікацію виховної діяльності, привертають увагу органів державної влади до патріотичного виховання особистості в сучасній Україні, сприяють виробленню відповідної політики, підвищенню соціального статусу патріотичного виховання в освітніх закладах. Концепція є стратегічним рекомендаційним документом, який дає можливість навчальним закладам різних типів, управлінням освіти різних рівнів для розробки системи заходів патріотичного виховання, що відповідають культурологічним орієнтаціям, етнічним особливостям, специфіці, профілю й типу організації - розробника і є актуальними в конкретних соціально-економічних умовах регіону. Завдання концептуального осмислення можна звести до наступного: підвищити статус патріотичного виховання в українському суспільстві загалом та системі освіти зокрема; зміцнювати й розвивати виховні функції навчальних закладів, розширити склад суб’єктів патріотичного виховання, посилити координацію їхніх зусиль, в нових історичних умовах; ефективніше використовувати національні традиції, військовий, сучасний, світовий та вітчизняний педагогічний досвід та дослідження психолого-педагогічної науки у сфері військово-патріотичного виховання; зорієнтувати виховні системи закладів освіти на визнання пріоритету патріотичного виховання особистості; забезпечити взаємодію системи освіти з усіма соціальними інститутами щодо інтенсифікації процесу патріотичного виховання особистості; сприяти розвитку регіональних та місцевих систем військово-патріотичного виховання, що враховують територіальні, соціальні та національні особливості; формувати шанобливе ставлення до зростаючої особистості у відповідності з Конвенцією ООН про права дитини; посилити роль сім’ї у патріотичному дітей, зміцнити її взаємодію з навчальними закладами; відродити на нових теоретико-технологічних засадах систему позакласного та позашкільного військово-патріотичного виховання дітей та учнівської молоді; сприяти розвитку дитячих і молодіжних громадських організацій як центрів становлення патріотів України; сприяти подальшій демократизації управління процесом патріотичного виховання підростаючого покоління. Складовою частиною патріотичного виховання є військово-патріотичне виховання, орієнтоване на формування готовності до військової служби, як особливого виду державної служби. Його зміст визначається національними інтересами України і покликаний забезпечити активну участь громадян у збереженні безпеки України від зовнішньої загрози. Військово-патріотичне виховання має сприяти обороноздатності України,здатній захистити її інтереси, яка разом з міжнародною спільнотою братиме участь у миротворчих і гуманістичних операціях, протистоятиме міжнародному тероризму, запобігатиме військовим конфліктам, що загрожують людству, створюватиме стабільність зовнішньополітичного становища у світі. Щоб виконати цю високу місію військово-патріотичне виховання підростаючого покоління має базуватись на духовно-моральних цінностях нашого суспільства, охоплювати війсково-історичну підготовку; прикладну фізичну підготовку; підготовку з основ військової службу; підготовку з основ безпеки життєдіяльності. Робота по військово-патріотичному вихованню учнівської молоді має проводитись комплексно, в єдності всіх його складників спільними зусиллями органів державного управління, а також освітніх закладів, сім'ї, громадських організації і об’єднань, Збройних Сил України, інших силових структур. Мета, завдання, проблеми військово-патріотичного виховання Метою військово-патріотичного виховання є становлення громадянина-патріота України, готового самовіддано розбудовувати її як суверену, незалежну, демократичну, правову, соціальну державу, і забезпечувати її національну безпеку, знати свої права і обов’язки, цивілізовано відстоювати їх, сприяти єднанню українського народу, громадянському миру і злагоді в суспільстві. Мета патріотичного виховання конкретизується через систему таких виховних завдань: утвердження в свідомості і почуттях особистості патріотичних цінностей, переконань і поваги до культурного та історичного минулого України; виховання поваги до Конституції України, Законів України, державної символіки; підвищення престижу військової служби як виду державної служби, а звідси культивування ставлення до солдата як до державного службовця; визнання й забезпечення в реальному житті прав дитини як найвищої цінності держави і суспільства; усвідомлення взаємозв’язку між індивідуальною свободою, правами людини та її патріотичною відповідальністю; сприяння набуттю дітьми та учнівською молоддю патріотичного досвіду на основі готовності до участі в процесах державотворення, уміння визначати форми та способи своєї участі в життєдіяльності громадянського суспільства, спілкуватися з соціальними інститутами, органами влади, спроможності дотримуватись законів та захищати права людини, готовності взяти на себе відповідальність, здатності розв’язувати конфлікти відповідно до демократичних принципів; формування етнічної та національної самосвідомості, любові до рідної землі, держави, родини, народу; визнання духовної єдності населення усіх регіонів України, спільності його культурної спадщини та майбутнього; формування толерантного ставлення до інших народів, культур і традицій; утвердження гуманістичної моральності як базової основи громадянського суспільства; культивування кращих рис української ментальності – працелюбності, свободи, справедливості, доброти, чесності, бережного ставлення до природи; формування мовної культури, оволодіння і вживання української мови як духовного коду нації; спонукання зростаючої особистості до активної протидії аморальності, правопорушенням, шовінізму, фашизму. Деякі проблеми патріотичного виховання дітей та молоді Нині можна констатувати, що за роки незалежності в Україні створено передумови для оновлення змісту й технологій патріотичного виховання, формування гуманістичних цінностей та громадянської позиції підростаючого покоління. В центрі патріотичного виховного процесу постала особистість дитини як найвища цінність. В основу системи патріотичного виховання покладено національну ідею як консолідуючий чинник розвитку суспільства і нації в цілому. Завдяки змістовим характеристикам предметів соціально-гуманітарного циклу, а надто, громадянської освіти, зросла патріотична компетентність учнівської молоді. Поглибився громадський характер патріотичного виховання, освітні заклади стали відкритими для батьків, громадських організацій. Збільшилась кількість суб’єктів виховного впливу, посилилась узгодженість їхніх дій. Успішно здійснюються загальноукраїнські заходи, акції, спрямовані на активізацію патріотичної, моральної позиції дітей та учнівської молоді. Широко вживані форми та методи виховання спираються на народні традиції, кращі надбання національної та світової педагогіки і психології. Значно зріс інтерес держави до виховання патріотів України, сформоване соціальне замовлення на розробку ефективних технологій патріотичного виховання підростаючого покоління. Поряд з ознаками позитивних змін у патріотичному вихованні особистості загострилися й певні протиріччя, виникли нові суттєві проблеми. Головна з них стосовно виховного процесу полягає в тому, що нинішнє підростаюче покоління дорослішає, вростає в життя нового, ціннісного невизначеного суспільства. Стара суспільна система зруйнована. Нова ж лише задекларована Конституцією. В дійсності перехід від державно-планової до ринкової економіки на фоні правового нігілізму поєднався з небаченою корупцією, яка стала головним механізмом шахрайського розподілу суспільної власності, зухвалого обкрадання українського населення та встановлення режиму олігархічної “демократії”. В результаті чисельність українського народу, доведеного до зубожіння, без війни скоротилась більше ніж на п’ять мільйонів чоловік (це кожен десятий українець). У цій ситуації багато хто термін “патріот” вживає з іронією. Жодна політична сила в Україні не взяла поки що на себе сміливість запропонувати перспективу України хоча б на 25 років вперед. Відтак, й учні не знають, ні при якому суспільному ладі вони житимуть, ні яким курсом піде наша країна в недалекому майбутньому. Це породжує у молодих громадян непевність в завтрашньому дні, психологічний дискомфорт, комплекс національної меншовартості та особистої неповноцінності, зневіру в цивілізоване життя на Україні, бажання назавжди покинути Батьківщину. Тож без їх громадянського самовизначення, патріотизму, національної самосвідомості, культури міжнаціональних стосунків не прийде ні бажана стабілізація в суспільстві, ні його розвиток. Не сприяє розвитку патріотизму підростаючого покоління і така об’єктивна реальність, як відсутність етно-національної ідеологічної єдності і відповідної суспільної консолідації. Аналіз шкільної практики показує, що значна частина педагогів переконана: одвічні поняття “Батьківщина”, “Патріотизм” повинні домінувати у свідомості громадян та у виховному процесі школи, стати могутніми факторами розбудови і утвердження Української держави. Патріотизм як компонент структури особистості, суспільна та індивідуальна цінність А що ж таке патріотизм?Хто має право себе називати патріотом? Патріотизм – це любов до Батьківщини, свого народу, турбота про його благо, сприяння становленню й утвердженню України як суверенної, правової, демократичної, соціальної держави, готовність відстояти її незалежність, служити і захищати її, розділити свою долю з її долею. Патріотизм – складне і багатогранне поняття, один з найважливіших компонентів індивідуального та суспільного способу життя. На особистісному рівні патріотизм є пріоритетною стійкою характеристикою людини, яка проявляється в її свідомості, моральних ідеалах та цінностях, в реальній поведінці та вчинках. Це звичайний моральний стан життя людини. Він виявляється не лише в незвичайних ситуаціях, а в повсякденному виконанні особистістю своєї роботи, яка приносить користь і людині, і суспільству. Отже, суб’єктом – носієм патріотизму є сама людина. Завдяки її творчій праці, любові, відданості розвивається почуття патріотизму. Бути патріотом – значить духовно піднятись, усвідомити в Батьківщині безумовну цінність, яка дійсно і об’єктивно їй притаманна, приєднатись до неї розумом і почуттями. В той же час – патріотизм передбачає відкриття в самому собі беззавітної відданості Батьківщині, спроможність безкорисно радіти її успіхам, вдосконалення її, служіння їй, поєднання свої долі з її долею, а не любов до України здалека. Патріотизм є творчим актом духовного самовизначення особи. Це свідома громадянська позиція, особлива спрямованість самореалізації і соціальної поведінки громадянина. Критеріями патріотизму є любов, вірність і служіння Батьківщині, турбота про забезпечення цілісності і суверенітету України, піклування про її постійний розвиток на шляху демократичного національного відродження, сприяння гармонізації державних , суспільних та особистісних інтересів у повсякденному житті. У випадку загрози національній безпеці патріотизм проявляється у готовності служити Україні, встати на її захист, визнанні пріоритету суспільних і державних інтересів над особистими. Таке розуміння патріотизму є базовим для усвідомлення сутності цього феномена в умовах розбудови правової держави та становлення ринкової економіки. На макрорівні патріотизм – це суттєва частина суспільної свідомості, яка проявляється в колективних настроях, почуттях, ціннісному ставленні до свого народу, його способу життя, національних здобутків і достоїнств, культури, традицій, героїчного історичного минулого і сьогоднішньої розбудови держави як єдиної нації, до безмежних просторів Батьківщини, її природних багатств. Патріотизм передбачає знання особливостей своєї “малої Батьківщини”, любов до неї. Визначальною рисою українського патріотизму має бути його дієвість. Саме вона спроможна перетворювати почуття в конкретні справи і вчинки на користь Батьківщини і держави. Адже патріот це не той, хто говорить красиві слова про Україну, прикрашає дійсність, а той, хто бачить труднощі, помилки, невирішені проблеми, розуміє соціально-політичну ситуацію в країні і світі, проте не панікує, не носиться зі своїми егоїстичними претензіями, не збирається тікати туди, де краще, а готовий долати перешкоди, зв’язати свою долю з долею Вітчизни. Патріот це той, хто в сьогоднішніх умовах неправового поля сприяє розбудові демократичної соціальної держави правовими методами. Він не ототожнює Україну, державу з владою, а усвідомлює, що влада має бути лише механізмом, засобом здійснення волі народу. Любов до Батьківщини в українського патріота поєднується з вірою в неї, в її покликання, прекрасне майбутнє, що обов'язково відбудеться. Справжній патріот, керуючись живим досвідом і героїчним минулим народу, вірить, що він справиться зі своїми історичними випробовуваннями і вийде з них міцнішим і духовнішим. Втім, свідомий патріот бачить не лише духовну красу свого народу, а й його слабкості, помилки і недосконалості, розуміє, що в історії Вітчизни є й темні, важкі сторінки. Любити свій народ не означає улещати його чи приховувати від нього слабкі сторони, а чесно і мужньо викривати їх і боротися з ними. У цьому полягає вияв громадянської мужності. Національна гордість не повинна вироджуватись у самозадоволення. Свідомий патріотизм нерозривний з відповідальністю. Процес національного відродження України потребує від громадян не лише віри і любові до свого народу, а й усвідомлення своєї відповідальності перед суспільством, народом, нацією. Малосвідомий громадянин або не думає про свою відповідальність, або ж боїться її. Для нього доля країни – стороння справа, а його власні дії визначаються суто особистими потребами й інтересами. Відповідальність же передбачає, з одного боку, усвідомлення необхідного, а з іншого - можливість вибору шляхів його реалізації. Особиста відповідальність - вільна реалізація вірно усвідомленого обов’язку. З патріотизмом органічно поєднується етнічна самосвідомість громадянина. Етнічна самосвідомість підростаючого покоління базується на етнічній ідентифікації, яка вбирає в себе любов до свого народу, віру в його духовні сили її майбутнє, готовність до праці на користь народу; знання та уміння осмислювати його моральні та культурні цінності, історію, звичаї, обряди, символіку; передбачає систему вчинків, які мотивуються любов’ю, вірою, звичками, знаннями, відповідальністю перед своїм народом. Народ України – це понад двісті різних народностей, які мають свою етнічну самосвідомість. Проте етнічна самосвідомість різних народів не заперечує готовності свідомо служити інтересам їх Батьківщини України.. Остання передбачає ідентифікацію особистості з усім народом України, незалежно від свого етнічного походження, політично об’єднаного єдиним інститутом громадянства, територією, економікою, історичною долею та перспективами майбутнього. Свідомі патріоти України – це і українці, і росіяни, і євреї, і татари, і молдавани, й інші народності, які живуть на території однієї держави, що утворилась внаслідок політичної інтеграції етнічних спільнот, збагачують її своєю культурою і сприяють її розквіту. Чим більше Українська держава дбатиме про розвиток етнічної самосвідомості своїх етнічних меншин, тим більше буде мати патріотів України. Рідна мова – духовне багатство народу. Мовленнєва культура людини – дзеркало її духовної культури. Молода Українська держава, розвиваючи етнічну самосвідомість народу України, має реально допомогти національним меншинам у розвитку їх культури, освіти, мови. Для цього має бути надана і економічна допомога, і правове забезпечення цього процесу. Відчуваючи реальну зацікавленість і турботу про розвиток своєї рідної мови з боку держави, представники етнічних меншин охоче сприйматимуть українську мову як державну і вважатимуть обов’язком її вивчення. Адже без мови немає народу, без народу немає держави. Тому національне відродження, розбудова поліетнічної Української держави, як єдиної політичної нації, та виховання патріотизму нерозривно пов’язані з оволодінням кожним учнем як своєю рідною, так і державною українською мовами. Визначальною характеристикою національного патріотизму є його гуманістична моральність, яка об’єктивно притаманна громадянському суспільству, бо виходить за рамки вказівної і забороняючої систем та піднімається на більш високий рівень ціннісно – світоглядної орієнтації. Вона включає такі риси як доброта, увага, чуйність, милосердя, толерантність, чесність, совісність, працелюбність, справедливість, гідність, повага і любов до своїх батьків, роду. Ці якості визначають культуру поведінки особистості. Цінності моралі полегшують сприймання правових норм, які, в свою чергу, сприяють глибшому усвідомленню моральних істин. Моральна свідомість дає змогу побачити й усвідомити ту межу моральної поведінки, за якою починаються аморальні й протиправні вчинки. Високоморальна свідомість стимулює соціально – ціннісну поведінку, застерігає від правопорушень. Важливою ознакою патріотизму є законослухняність, виконання конституційних норм, дотримання чинних законів, знання не лише своїх прав, а й обов’язків. Патріот той, хто своє право вимірює своїм обов’язком. Місія свідомого громадянина – патріота – не руйнувати правопорядок, а берегти, правильно й терпляче вдосконалювати його зміст. Справжній патріот гуманно ставиться до інших народів. Його культура проявляється в повазі інтересів, прав, самобутності людей інших національностей, підтримці їх у боротьбі за свободу і незалежність, терпимості, толерантності, готовності й умінні йти на компроміс з різними етнічними, релігійними групами заради миру в своїй державі й у світі. Свідомий патріотизм несумісний з шовінізмом, расизмом, які проявляються у неповазі й ненависті до інших народів і націй, їх культури і прав. Сепаратизм також чужий українському патріоту, бо він завжди дбає про єдність України і це бачимо на численних прикладах нашого сьогодення. Недооцінка патріотизму як найважливішої складової суспільної та індивідуальної свідомості призводить до послаблення соціально-економічних, духовних і культурних основ розвитку суспільства і держави. Цим визначається пріоритетність патріотичного виховання особистості у виховній системі школи,зокрема і при викладанні предмета "Захист Вітчизни" в старших класах. Основні тенденції та зміст патріотичного виховання особистості Патріотичне виховання дітей та учнівської молоді – це комплексна, системна і цілеспрямована діяльність органів державної влади, громадських організацій, сім’ї, школи, інших соціальних інститутів щодо формування у молодого покоління високої патріотичної свідомості, почуття вірності, любові до Батьківщини, турботи про благо свого народу, готовності до виконання громадянського і конституційного обов’язку із захисту національних інтересів, цілісності, незалежності України, сприяння становленню її як правової, демократичної, соціальної держави. Як і сам патріотизм, патріотичне виховання носить конкретно історичний характер. Різнобічний аналіз концепцій науковців на проблему патріотизму, актуалізація окремих факторів, які причетні до виховання патріотизму дозволили синтезувати сучасне уявлення про цей феномен. Найбільш глибинними факторами, які впливають на розвиток патріотичних почуттів, є природовідповідні фактори. Людина, як істота біологічна належить до світу природи. До цього ж світу належать і її родинні зв’язки, звичка до певного географічного ландшафту і духовний зв’язок з ним, готовність захищати своїх близьких. Соціалізація та урбанізація змінюють характер природовідповідних факторів, але вони продовжують активно впливати на формування патріотизму. Родинні зв’язки розширюються за рахунок найближчого оточення, але сім’ї все ж належить пріоритетне значення. Любов до рідної землі проявляється у любові до рідного дому, рідної школи, рідної вулиці, міста. Це первинний стан патріотизму. Дитина здобуває свій патріотичний досвід спонтанно. Вона природньо і непомітно звикає до оточуючого її середовища, рідного слова, побуту і традицій свого народу. Ці фактори в поєднанні з культурно-освітніми формують базову психологічну прихильність людини до своєї нації, залучають до її духовних скарбів. Очевидно, що для становлення і утвердження незалежної України, як єдиної нації, потрібно формувати в масовій свідомості підростаючого покоління не природовідповідний патріотизм, а духовно осмислений, рефлексивний, який би поєднував пристрасну любов до свого народу, нації, Батьківщини з тверезим почуттям міри і поваги до інших народів. Лише такий патріотизм може вирішити ряд проблем молодої держави. Таким чином, виховання патріотизму підростаючого покоління України залежить від природних, соціальних, культурно-освітніх та інших факторів. Їх об’єктивне врахування і науково обґрунтоване використання у виховній діяльності в поєднанні зі свободою особистості, демократією, гуманізмом і правовою державою. Тому становим хребтом національного виховання має бути виховання національно свідомого громадянина-патріота, гуманіста і демократа. Сучасному патріотичному вихованню має бути в певній мірі властива випереджувальна роль у демократичному процесі. Воно мусить стати засобом відродження національної культури, припинення соціальної деградації, стимулом пробудження таких моральних якостей як совість, людяність, почуття власної гідності; засобом самоорганізації, особистісної відповідальності; гарантом громадянського миру і злагоди в суспільстві. Головною тенденцією патріотичного виховання є формування ціннісного ставлення особистості до свого народу, Батьківщини, держави, нації, всебічного захисту її інтересів. Процес формування ціннісних орієнтацій є невід’ємною складовою частиною розвитку підростаючої особистості, її відносин, спрямованості, емоційної і мотиваційно-потребнісної сфер. Підлітки у віці 12-15 років найбільш чутливі до особливостей соціальної ситуації, яка задає їм, підліткам, той чи інший напрям становлення. Різного роду напруги у соціальній ситуації призводять до різноманітних відхилень у особистісному розвитку й поведінці підлітка. Серед них особливу тривогу викликають не тільки прогресуюча відчуженість, підвищена тривожність, духовне спустошення, але й цинізм підлітків, їхня жорстокість, агресивність. При цьому агресивність виступає у більшості випадків як ситуація заміщення при неприйнятті підлітка у світ соціально значущих відносин дорослих. Причому, підліток бажає не просто уваги, але й розуміння, довіри дорослих. Він прагне грати певну соціальну роль не лише серед ровесників, але й серед старших. У підлітковому віці виховується духовно осмислений, рефлексивний патріотизм, який поєднує любов до свого народу, нації, Батьківщини з почуттям поваги до інших народів, своїх і чужих прав та свобод. В ранній юності особистість перетворюється на розвиненого суб’єкта, що оволодіває соціальним досвідом, робить його своїм надбанням, тобто відбувається розгорнута соціалізація. В цей же період юнаки і дівчата набувають і все більшу самостійність, відносну автономність, тобто відбувається подальша їхня індивідуалізація. Молодші юнаки, які бурхливо переживають стан дорослішання, все більше неспокійно й невпевнено відчувають себе у сучасному світі. З віком зникають кризові явища підлітка: дратівливість, негативізм, підозрілість, почуття ворожості. Особистість набуває певну вікову стійкість. Але страх за майбутнє в юнацькому віці повертає дратівливість, образу, ворожість стосовно себе і до суспільства і вони стають набутими особистісними характеристиками. До 16 років різко змінюється спрямованість, перетворюючись у егоїстичну з індивідуалістичною акцентуацією, що означає позитивне ставлення молодших юнаків до себе (вони себе цінять), але негативне ставлення до оточуючих. І хоча повністю не заперечують їх, але відчувають “ворожість” самого суспільства. В ранньому юнацькому віці на основі якісних і кількісних змін відбувається інтенсивний розвиток саморозуміння. Молодих людей хвилює пошук відповідей не лише на питання “Хто Я?”, “Який Я?”, але й на питання “Навіщо Я?”. Вже сам зміст таких питань актуалізує у молодих людей процес саморозуміння. Юнаки (дівчата) вичленяють систему знань на основі усвідомлення не стільки власних індивідуальних особливостей, скільки своєї соціальної сутності і неповторності. Молоді люди по-різному і на різному рівні прагнуть визначити своє місце в суспільстві. Це для них можливо в рамках самосвідомості через демонстрацію своєї ролі, свого статусу. Старшокласники думають про себе більш узагальнено, і перш за все про ті особливості особистості, які допоможуть їм зайняти певне місце в житті і суспільстві. Центральною особистісною якістю старшокласників вважається соціальна відповідальність. Тому у старшому шкільному віці пріоритетними рисами ціннісного ставлення до Батьківщини є відповідальність і дієвість. Старшокласники не лише ідентифікують себе з українським народом, але й прагнуть жити в Україні, пов’язати з нею свою долю, служити Вітчизні на шляху її національного демократичного відродження; працювати на її благо, захищати її; поважати Конституцію України і виконувати норми Законів; бережно ставитись до етно-етичної культури народів України; володіти рідною та державною мовою; визнавати пріоритети прав людини, поважати свободу, демократію, справедливість. Підходи та принципи виховання громадянина-патріота Досягнення цілей патріотичного виховання вимагають додержання наукового підходу, тобто врахування об’єктивних закономірностей його перебігу. Науковий підхід до процесу формування громадянина-патріота передбачає, що дія загальних закономірностей становлення патріотизму опосередковується впливом конкретно історичних умов життєдіяльності даного суспільства і кожного з його суб’єктів зокрема. Конкретно-історичний підхід допомагає збагнути й сформулювати специфічні, найбільш актуальні на даному етапі розвитку українського суспільства завдання патріотичного виховання, а саме: усвідомлення громадянами України необхідності демократичних процесів у поєднанні з розбудовою громадянського суспільства. Ефективність виховання патріотизму значною мірою залежить від реалізації діяльнісного підходу. Особистість громадянина-патріота формується інтенсивніше, якщо він любить Батьківщину не лише на словах, а на ділі, якщо бере реальну участь в діяльності, в якій апробуються на практиці громадянські цінності, якщо ця діяльність проходить через його почуття, відповідає його потребам та інтересам. У патріотичному вихованні особливого значення набуває особистісно-орієнтований підхід, коли в центрі освітньо-виховного процесу стоять інтереси дитини, її потреби та можливості, права окремого індивіда, його суверенітет. Лише через таку ієрархію ціннісних підходів як людина (особистість) – народ (культура, історія, освіта) – держава (суспільство) можна реалізувати перспективну і демократичну модель виховання громадянина-патріота. Необхідною умовою оптимізації патріотичного виховання є дотримання системного підходу, який передбачає розгляд цілісного багаторівневого взаємозалежного відкритого процесу в його постійному розвитку і саморозвитку. Основними принципами патріотичного виховання слід вважати: принцип національної спрямованості, що передбачає формування національної самосвідомості, виховання любові до рідної землі, свого народу, шанобливе ставлення до його культури; повагу, толерантність до культури усіх народів, які населяють Україну; здатності зберігати свою національну ідентичність, пишатися приналежністю до українського народу, брати участь у розбудові та захисті своєї держави; принцип гуманізації виховного процесу означає, що вихователь зосереджує увагу на дитині як вищій цінності, враховує її вікові та індивідуальні особливості і можливості, не форсує її розвитку, спонукає до самостійності, задовольняє базові потреби дитини; виробляє індивідуальну програму її розвитку, стимулює свідоме ставлення до своєї поведінки, діяльності, патріотичних цінностей; принцип самоактивності і саморегуляції, який сприяє розвитку у вихованця суб’єктних характеристик; формує здатність до критичності й самокритичності, до прийняття самостійних рішень. Поступово виробляє громадянську позицію особистості, почуття відповідальності за її реалізацію в діях та вчинках; принцип культуровідповідності, що передбачає органічну єдність патріотичного виховання з історією та культурою народу, його мовою, народними традиціями та звичаями, які забезпечують духовну єдність, наступність і спадкоємність поколінь; принцип полікультурності передбачає інтегрованість української культури у європейський та світовий простір, створення для цього необхідних передумов: формування у дітей та учнівської молоді відкритості, толерантного ставлення до відмінних від національних ідей, цінностей, до культури, мистецтва, вірування інших народів; здатності диференціювати спільне і відмінне в різних культурах, сприймати українську культуру як невід’ємну складову культури загальнолюдської; принцип соціальної відповідності обумовлює необхідність узгодженості змісту і методів патріотичного виховання реальній соціальній ситуації, в якій організовується виховний процес. Завдання патріотичного виховання зорієнтовані на реальні соціально-економічні умови і передбачають виховання у дітей готовності до ефективного розв’язання життєвих проблем. Методи, засоби і форми військово-патріотичного виховання Процес такого виховання здійснюється в навчальній, позакласній і позашкільній діяльності та в сім'ї, дитячих та юнацьких об’єднаннях. В навчанні патріотичне виховання значною мірою зумовлюється змістовими характеристиками освітніх предметів, які сприяють оволодінню системою знань про людину і суспільство. Крім того, оволодіння системою знань формує здатність усвідомлювати місце своєї спільноти серед інших спільнот світу. Весь освітній процес має бути насичений різними аспектами патріотичного виховання. Проте особлива роль тут належить предметам соціально-гуманітарного циклу, а саме: історії, географії, природознавству, суспільствознавству, літературі, а надто громадянській освіті. Ефективність патріотичного виховання в позакласній діяльності значною мірою залежить від спрямованості виховного процесу, форм та методів його організації. Серед методів і форм військово- патріотичного виховання пріоритетна роль належить активним методам, що грунтуються на демократичному стилі взаємодії, спрямовані на самостійний пошук істини і сприяють формуванню критичного мислення, ініціативи й творчості. До таких методів належать: соціально-проектна діяльність, ситуаційно-рольові ігри, соціодрама, метод відкритої трибуни, соціально-психологічні тренінги, інтелектуальні аукціони, “мозкові атаки”, метод аналізу соціальних ситуацій з морально-етичним характером, ігри-драматизації, створення проблемних ситуацій, ситуацій успіху, аналіз конфліктів, моделей, стилів поведінки, прийняття рішень, демократичний діалог, педагогічне керівництво лідером і культивування його авторитету, використання засобів масової комунікації, методики колективних творчих справ, традицій, символіки, ритуалів, засобів народної педагогіки. Крім названих можна застосовувати також традиційні методи: бесіди, диспути, лекції, семінари, різні форми роботи з книгою, періодичною пресою, самостійне рецензування тощо. А саме: бесіди – “Моя рідна Україна”, “Знати і поважати Герб своєї Вітчизни, її прапор і гімн”, “Наша вітчизна Україна”, “Державна символіка Батьківщини”, “Твої права і обов’язки”, “Що таке воля”, “Рід, родина, рідня”, “Патріотизм – нагальна потреба України”; огляди періодичної преси – “Що, де, коли?”, “За текстами газет”, “Цікаві хвилинки”, “Пульс планети”; огляд телепередач “Горизонт”; засоби, які виховують любов до української мови – “Свято рідної мови”, Мужай прекрасна наша мово”, “Шевченківське слово”, “Літературні вечорниці”, “Тиждень української мови” – конкурс на кращий мовний плакат; форми роботи, пов’язані з вивченням історії рідного краю і народу – історичне краєзнавство: відвідання місць історичних подій, вивчення літератури, збирання документів та матеріальних пам’яток, замальовування чи фотографування історично цінних об’єктів, виготовлення схем, макетів, щомісячного історичного календаря, влаштування виставок, заочна подорож “Україно ти моя прекрасна”, складання історії свого роду, участь в роботі шкільних гуртків, етнографічного та фольклорного ансамблів, оформлення кімнат народознавств, святкування Дня Конституції, Дня незалежності України; форми роботи військово-патріотичного виховання: патріотичні клуби, участь у Пласті, юний рятівник, “Котигорошко”, фестивалі патріотичної пісні; святкування Дня перемоги, Дня збройних сил України, Дня призивника, захисника Вітчизни, дня пам’яті Героїв Крут; змагання з військово-прикладних видів спорту, літні військово-спортивні табори, участь у військово-спортивних іграх “Патріот”, “Смуга десантника”,”Джура”, “Зірниця”, участь у фізкультурно-оздоровчому патріотичному комплексі “Козацький гарт”; інтелектуальні вікторини “Гордимося подвигами предків; архівно-пошукова робота, екскурсії до музеїв, зустрічі з ветеранами В.В.в., родичами загиблих захисників Батьківщини, випуск плакатів, буклетів, газет за матеріалами пошукової діяльності; участь у “Вахтах пам’яті”, участь в акціях “Громадянин”, “Збережемо пам’ять про подвиг”, “Ветеран мого двору”, “Школа – госпіталь”, “Солдатські вдови”; вивчення факультативних курсів за вибором “Історія української культури”, “Видатні військові України”, “Історія дипломатії”, “Велика Вітчизняна війна як складова Другої світової війни”, “Ми – громадяни”, “Практичне право”, “Людина і світ”, “Людина і суспільство”; участь у Всеукраїнському конкурсі учнівських та студентських проектів “Служіння заради миру”; проведення семінарів, конференцій, “круглих столів”: “Партизанський рух в Україні у спогадах учасників, мовою документів, нових досліджень”, “У пам’яті світ врятований”, “Утверджувати ідеали культури миру – служити миру”, “Діячі руху Опору в Україні в роки Великої Вітчизняної війни”; уроки пам’яті, уроки мужності: “Їх славні імена в літописі Великої Вітчизняної”, “Зростаємо громадянами-патріотами землі, що Україною зоветься”, “Наша вулиця носить ім’я героя війни”, “Діти, молодь у підпіллі в роки минулої війни”, “Бойові нагороди воїнів, полководців, які визволяли Україну від нацистів”, “Імена фронтовиків на обеліску братської могили у моєму населеному пункті”; засоби виховання правосвідомості – вивчення Конституції України, клуби юних юристів, дипломатів, загони ЮДМ, шкільні штаби порядку, зустріч з депутатами, працівниками правоохоронних органів, дискусії: “Чи варто завжди дотримуватись букви закону?”, “Що значить бути патріотом?”, “Свобода чи вседозволеність?”, теоретичні конференції: “Україна суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава”, “Суть громадянського суспільства”, захист рефератів: “Найважливіші функції Української держави”, “Проблеми та спрямованість нашої економіки”, “Свобода та особиста недоторканість громадян”; виховання засобами праці – соціально-проектна діяльність, підприємництво, кооперативи, бізнес-клуби, табори праці і відпочинку, фермерські господарства, аукціони, ярмарки, індивідуальна трудова діяльність, розширення зеленої зони біля школи, впорядкування та догляд за подвір’ям, проведення операцій “Турбота”, “Милосердя”, “Біля мого будинку” та ін. Застосування наведених форм і методів патріотичного виховання покликане формувати в особистості когнітивні, емоційні та поведінкові компоненти, що передбачають вироблення вмінь міркувати, аналізувати, ставити питання, шукати власні відповіді, критично розглядати проблему, робити власні висновки, брати участь у громадському житті, набувати вмінь та навичок адаптації до нових суспільних відносин, адекватної орієнтації, захищати свої інтереси, поважати інтереси і права інших, самореалізуватися тощо. Результативність патріотичного виховання великою мірою залежить від того, наскільки ті чи інші форми й методи виховної діяльності стимулюють розвиток самоорганізації, самоуправління дітей, підлітків, юнацтва, молоді. Чим доросліші вихованці, тим більші їхні можливості до критично-творчого мислення, самоактивності, творчості, самостійності, до усвідомлення власних світоглядних орієнтацій, які є основою життєвого вибору, громадянського самовизначення. Висновки та прогнози подальшого розвитку теми У сучасних суспільно-політичних умовах, коли Україна ціною життя Героїв Небесної Сотні, зусиллями українських військових, добровольців, волонтерів відстоює свободу і територіальну цілісність, пріоритетного значення набуває військово-патріотичне виховання дітей та учнівської молоді. Події останніх місяців дають підстави стверджувати, що переважна більшість громадян України, серед яких є і діти, і молодь, виявили високу патріотичну свідомість та міцну громадянську позицію. Це є свідченням системної виховної роботи педагогічних колективів навчальних закладів. Тому одним із найважливіших завдань педагогів є продовження роботи з формування у дітей та молоді громадянських якостей, розуміння приналежності до Українського народу. Особливу увагу слід приділити дітям та сім’ям, які переїхали із території військових дій, сприяти їх адаптації у нових умовах та нових колективах, залучати їх до активної діяльності та участі у позаурочних заходах, надавати можливість реалізовувати свій інтелектуальний, творчий, фізичний потенціал на благо України. Патріотичне виховання має наскрізно пронизувати весь навчально-виховний, органічно поєднувати національне, громадянське, військово-патріотичне, моральне, родинно-сімейне, естетичне, правове, екологічне, фізичне, трудове виховання, базуватися на національній історії, знанні та відстоюванні своїх прав, виконанні конституційних і громадянських обов’язків, відповідальності за власне майбутнє, добробут та долю країни. Патріотичне виховання має охоплювати всіх учасників навчально-виховного процесу, сприяти формуванню у дітей та утвердженню у педагогів і батьків національних та загальнолюдських цінностей, особистісних якостей, що притаманні громадянину України. Проявом патріотичного духу, свідченням формування Української політичної нації стало масове використання української національної та державної символіки, українського традиційного одягу, жовто-блакитних кольорів. При цьому важливо не підмінити зовнішніми ознаками патріотизму його глибокої ідейної сутності – готовності своєю працею, науковими, творчими й спортивними досягненнями, службою із захисту країни сприяти розвитку української демократичної держави. Відповідно, всі заходи мають бути наповнені громадянсько-патріотичним змістом, стверджувати ідею спільності інтересів та взаємоповаги усіх громадян України, підтримувати прагнення кожної особистості до духовного, інтелектуального, творчого та фізичного розвитку задля розквіту держави в цілому. Доцільно добирати і поєднувати різноманітні методи і форми військово-патріотичного виховання, уникати формалізму й одноманітності, насичувати їх патріотичними емоціями та переживаннями, активно використовувати приклади мужності й звитяги захисників України як з історичного минулого, так і нинішніх воїнів-героїв, які боронять нашу державу від російської агресії. Пропонуємо надавати перевагу активним формам роботи, що передбачають самостійну або спільну роботу, набуття дітьми та учнівською молоддю соціального досвіду; сприяють формуванню національної свідомості, критичного мислення, ініціативності, творчого підходу до справи, відповідальності за свої дії та вчинки: громадській, волонтерській діяльності, соціальним практикам, пошуковій, дослідницькій та проектній діяльності, дискусійним клубам, діяльності учнівських прес-центрів, флеш-мобам, акціям. Важливо, щоб учні, незалежно від їх національності та регіону проживання, ідентифікували себе з Україною, прагнули жити в Україні; розуміли необхідність дотримання конституційних та правових норм, володіння державною мовою; сприймали регіональну історію як частину загальної історії України, відчували власну причетність до майбутньої долі рідного краю як невід’ємної складової єдиної країни. Важливу роль у патріотичному вихованні дітей та учнівської молоді відіграє педагог, його особистий приклад, його погляди та практичні дії, що мають бути взірцем для наслідування. Якість виховного процесу напряму залежить від рівня підготовленості педагогів до кожного заходу; використання різноманітних методів і форм; знання і вмілого врахування вікових й психологічних особливостей дітей; відвертості, емоційності, оптимізму та активної патріотичної позиції вчителя. Патріотичне виховання громадянина має здійснюватися кожним педагогом на кожному уроці та в позаурочний час. Важлива роль у формуванні патріотизму належить сім’ї. Завданням навчальних закладів є залучення батьків учнів, студентів, вихованців до активної участі у навчально-виховному процесі, організації та проведенні позанавчальних виховних заходів. Батьки мають стати не тільки гостями на заходах, не тільки спостерігачами за здобутками їх дітей, вони мають безпосередньо впливати на формування молодого покоління своїм досвідом та своїм прикладом. Військово-патріотичне виховання дітей та молоді – це процес цілеспрямованого систематичного формування почуття патріотизму, духовної та психологічної готовності до виконання громадянського і конституційного обов’язку щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності України. Реалії сьогодення визначили пріоритетні напрями роботи з військово-патріотичного виховання дітей і молоді. Актуальними є Уроки мужності (лист МОН від 13.08.2014 № 1/9-412), зустрічі з учасниками бойових дій на Сході України та волонтерами, відвідання військовослужбовців, які отримали поранення та проходять реабілітацію у медичних закладах, написання листів у рамках Всеукраїнської акції «Лист пораненому», встановлення у навчальних закладах меморіальних дощок (знаків) на вшанування пам’яті загиблих воїнів-героїв. Рекомендуємо відновити діяльність пошукових загонів з метою вивчення бойового шляху військових частин, що розміщені на території населеного пункту, військовослужбовців, що є випускниками або працівниками навчального закладу. Військово-патріотичне виховання дітей і молоді у будь-якому регіоні України в кінцевому рахунку має переслідувати одні й ті ж стратегічні педагогічні цілі, ґрунтуватися на одних і тих же принципах і теоретико-методологічних засадах. Разом із цим у процесі такого виховання слід неодмінно враховувати регіональні й етнографічні особливості регіону, краю,тощо. Список використаної літератури 1. Бака М. М. Фізичне і військово-патріотичне виховання молоді : навч.-метод.посібн. / М. М. Бака, В. П. Корж. – К. : Книга пам’яті України, 2004. – 460 с. 2. Бех І. Д., Чорна К. І. Програма українського патріотичного виховання дітей та учнівської молоді. – Київ, 2014. – 29 с. 3. Гончаренко С. Український педагогічний словник / С. Гончаренко. — К. : «Либідь», 1997. — С. 347. 4. Жаровська О. П. Національна свідомість як складова патріотичного виховання студентів педагогічних університетів / Теоретико-методичні проблеми виховання дітей та учнівської молоді : зб.наук.праць. – Кіровоград : Імекс-ЛТД, 2014. – Вип. 18, кн. 1. – С. 233 – 242. 5. Жеребцова М. В., Бородін С. Е., Ніколаєв О. С. Скаутинг та краєзнавство – система патріотичного виховання молоді / Збірка статей з історії українського скаутингу. – К. ПП «Стародавній світ», 2013. – 312 с. 6. Завалевський Ю. І. Громадянське виховання старшокласників: проблеми, досвід, перспективи / Ю. І. Завалевський. – Київ, 2003. – 104 с. 7. Івженко Ю. В. Молодіжні громадські організації як інститут формування соціальної активності особистості / Теоретико-методичні проблеми виховання дітей та учнівської молоді : зб.наук.праць. – Кіровоград : Імекс-ЛТД, 2014. – Вип. 18, кн. 1. – С. 289 – 296. 8. Карпач Н. І., Олешак С. П. Особливості розвитку молодіжної участі у волонтерській діяльності / Теоретико-методичні проблеми виховання дітей та учнівської молоді : зб.наук.праць. – Кіровоград : Імекс-ЛТД, 2014. – Вип. 18, кн. 1. – С. 351 – 360. 9. Окушко Т. К. Методика формування соціальної ініціативності підлітків у дитячому громадському об’єднанні / Теоретико-методичні проблеми виховання дітей та учнівської молоді : зб.наук.праць. – Кіровоград : Імекс-ЛТД, 2014. – Вип. 18, кн. 2. – С. 51 – 60. 10. Оржеховська В. М., Кириченко В. І., Ковганич Г. Г. Взаємодія навчального закладу і сімї: стратегії, технології, моделі / Навчальний практико зорієнтований посібник. – Х. : Точка, 2007. – 192 с. 11. Державна національна програма»Освіта»(УкраїнаXXIстоліття) [Електронний ресурс].—Режим доступу : http:// zakon.rada.gov.ua. 12. Закон України»Про освіту» від 23.05.1993р; »; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http:// zakon.rada.gov.ua/laws/show/41-2009-п. 13. Національна програма патріотичного виховання громадян, формування здорового способу життя, розвитку духовності та зміцнення моральних засад суспільства.Затверджена Постановою КМУ від 15 вересня 1999р. [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http:// zakon.rada.gov.ua. 14. Національна стратегія розвитку освіти в Україні на період до 2021 року [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/344/2013. — Назва з екрану. 15. Указ Президента України від 13.11.2014 № 872 «Про День Гідності та Свободи»; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://president.gov.ua 16. Указ Президента України від 13.11.2014 № 871 «Про День Соборності України»; »; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://president.gov.uа. 17. Указ Президента України від 14.10.2014 № 806 «Про День захисника України»; »; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://president.gov.ua. 18. Указ Президента України від 24.09.2014 № 744 «Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення її обороноздатності»; »; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://president.gov.ua. 19. Стратегія державної політики сприяння розвитку громадянського суспільства в Україні, затверджена Указом Президента України від 24 березня 2012 року № 212; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http:// zakon.rada.gov.ua/go/212/2012. 20. Концепція допризовної підготовки і військово-патріотичного виховання молоді, схвалена Указом Президента України від 25 жовтня 2002 року № 948; [Електронний ресурс].—Режим доступу : http://golovbukh.ua/regulations/2337/245605/. 21. Постанова Кабінету Міністрів України від 28.01.2009 № 41 «Про затвердження Державної цільової соціальної програми «Молодь України» на 2009-2015 роки»; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http:// zakon.rada.gov.ua. 22. Розпорядження Кабінету Міністрів України від 08.09.2009 № 1494 «Про затвердження Плану заходів щодо підвищення рівня патріотичного виховання учнівської та студентської молоді шляхом проведення на постійній основі тематичних екскурсій з відвідуванням об’єктів культурної спадщини»; [Електронний ресурс].—Режим доступу: http://osvita.ua/legislation/pozashk_osv/44204/ 23. Доручення Кабінету Міністрів України від 05.05.2009 № 22966/1/1-09 та План організації виконання положень Указу Президента України від 27.04.2009 № 272 «Про проведення Всеукраїнської молодіжної акції «Пам’ятати. Відродити. Зберегти»; 24. Концепція національно-патріотичного виховання молоді, затверджена наказом Міністерства України у справах сім’ї, молоді та спорту, Міністерства освіти і науки України, Міністерства оборони України, Міністерства культури і туризму України від 27.10.2009 № 3754/981/538/49; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http:// n http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/344/2013. — Назва з екрану. 25. Наказ Міністерства освіти і науки України від 27.10.2014 № 1232 «Про затвердження плану заходів щодо посилення національно-патріотичного виховання дітей та учнівської молоді»; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://golovbukh.ua/regulations/2340/2585/2586/.../417600 26. Наказ Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 31.10.2011 № 1243 «Про Основні орієнтири виховання учнів 1-11 класів загальноосвітніх навчальних закладів України»;[Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://govuadocs.com.ua/docs/index-19246059.html. — Назва з екрану. 27. Наказ Міністерства освіти і науки України від 07.09.2000 № 439 «Про затвердження Рекомендацій щодо порядку використання державної символіки в навчальних закладах України»; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http:// ua-info.biz/legal/baseap/ua-zmthxe.htm— Назва з екрану. 28. Лист Міністерства освіти і науки України від 13.08.2014 № 1/9-412 «Про проведення Уроків мужності»; [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://osvita.ua/legislation/Ser_osv/42453/— Назва з екрану. 29. «Методичні рекомендації з питань організації виховної роботи у навчальних закладах у 2014/2015 навчальному році»; лист Міністерства освіти і науки України від 25.07.2014 № 1/9-376 [Електронний ресурс]. — Режим доступу : http://osvita.ua/legislation/Ser_osv/42285/— Назва з екрану.

category: Методика та технологія


title: Методичний посібник «Пам’ять про Великого Кобзаря живе у віках. (У вінок шани Т. Г. Шевченку до 200-річчя від дня народження)»

description:
У посібнику з досвіду роботи вміщено матеріали про участь учнів гімназії в різноманітних мовних конкурсах, виховних заходах, тематичних подорожах і екскурсіях, які допомагають глибше усвідомити світове значення творчої діяльності Т. Г. Шевченка, проникнутися повагою до нього як до пророка національн

                  ого відродження в Україні

category: Методика та технологія


title: Стаття «Удосконалення мовленнєвої діяльності в початкових класах»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що однією з найважливіших і актуальних проблем сучасної методики викладання української мови в початкових класах є проблема розвитку мовлення молодших школярів, а одним із головних завдань є завдання формування та розвитку у дітей правильно

                  го, виразного, чистого мовлення

category: Методика та технологія