title: Застосування інформаційно-комунікативних технологій для активізації пізнавальної діяльності учнів на уроках математики та інформатики

description: У доповіді на заявлену тему (медіапрезентація додається) авторка пише, що інформатизація навчального процесу стосується всіх учасників і всіх його складових: засобів наочності, підручників, посібників, засобів оцінювання та контролю успішності навчання

category: Методика та технологія


title: Методика виховання патріотичного почуття на уроках і позакласних формах допризовної підготовки

description:
Події останнього часу підтвердили, що економічна дезінтеграція, соціальна диференціація суспільства, девальвація духовних цінностей негативно вплинули на суспільну свідомість більшості соціальних та вікових груп населення країни, різко знизили виховний вплив культури, мистецтва та освіти як важли

                  вих факторів формування патріотизму. Стала все більш помітною постійна втрата нашим суспільством патріотичної свідомості. Об’єктивні й суб’єктивні процеси суттєво загострили національне питання. В суспільній свідомості отримали широке розповсюдження байдужість, егоїзм, індивідуалізм, цинізм, немотивована агресивність, неповажне відношення до своєї країни. Проявляється стійка тенденція падіння престижу військової служби. В цих умовах очевидна невідкладність вирішення на державному рівні гострої проблеми системи виховання патріотизму як основи консолідації суспільства. Система патріотичного виховання передумовлює формування й розвиток соціально значимих цінностей, громадськості й патріотизму в процесі виховання й навчання в навчальних закладах всіх типів і видів, масову патріотичну роботу, яка організовується й проводиться державними структурами, суспільними організаціями, діяльністю засобів масової інформації, наукових та інших організацій, спрямовану на вивчення й освітлення проблеми патріотичного виховання, на формування й розвиток особистості громадянина й захисника країни. Я працюю в навчальному закладі нового типу – комунальний заклад "Луганський обласний ліцей-інтернат з посиленою військово-фізичною підготовкою "Кадетський корпус ім.. героїв Молодої гвардії" – закладі, одним з головних завдань якого є "…виховання у ліцеїстів високих моральних якостей, дисциплінованості, поваги до військової служби та професії офіцера на основі військово-професійної орієнтації" А тому вся моя робота направлена і на вирішення питань військово-патріотичного виховання. Одним з обов’язків ліцеїстів являється: "…дорожити честю своєї роти, ліцею, славою та бойовими традиціями Збройних Сил України…". І якщо ми, вчителі, вихователі, які працюють з юнаками, будемо розв’язувати ці питання на рівні ліцею, то й на рівні держави їх можна швидше розв’язати. Україна знаходиться в оточенні потужних держав, як в економічному, так і у воєнному відношенні. Багато з них мають територіальні претензії до нашої держави і щоб зберегти кордони недоторканими, потрібні сильні Армія і Флот. Для відбиття можливої агресії необхідно виховувати патріотів, - ними не народжуються. Виховувати на прикладах своїх героїв, а не "героїв" видуманих, взятих із американських бойовиків. Завдання професіоналізації армії не занижує об’єктивну потребу в ціленаправленому формуванні високих військово-патріотичних якостей молоді. Більше того, перехід на професіональну армію неможливий без постійного притоку освічених, добре підготовлених, патріотично налаштованих представників молоді, готових беззавітно захищати свою Батьківщину. Патріотизм в Україні традиційно завжди мав духовні корені, насичені Православною вірою, яка нас учить "любить Отечество своё, как родную мать", а якщо треба буде, то захищати його до останньої краплі крові. Але сьогодні нерідко випадки відмови від служби в армії мотивуються за релігійними переконаннями, що по суті, створює реальне відношення церкви до військового обов’язку. Церква завжди причисляла воїнів, що захищали Батьківщину ціною власного життя, до сану мучеників і святих. Негативно на формування військово-патріотичних якостей у молоді впливають наступні фактори: відсутність державноорієнтованої моделі формування патріотизму; нерозуміння всієї складності і протиріччя діяльності по формуванню військово-патріотичних якостей без врахування духовної єдності поколінь і спільного загалу культурної спадщини; невизначеність, розмитість змісту, відсутність теоретично розроблених основ формування військово-патріотичних якостей; авторитарний, той що виключає взаємодію та співпрацю, стиль, який як правило, викликає у молоді протест і протидію; негативний характер соціально-педагогічного впливу засобів масової інформації на молодь. Як результат, покоління української молоді в останнє десятиліття за основними показниками розвитку відчутно уступає попереднім. Воно все більше аморальне і кримінальне, все більше негативно відноситься до суспільно корисної діяльності, прірвою відділене від суспільства і держави, фізично слабе і слабо розвинене розумово. В Україні патріотизм повинен бути введений в ранг національно значимої і об’єктивно необхідної цінності, тому що він являє собою одне з найбільш глобальних людських почуттів, закріплених віками і тисячоліттями. Патріотизм поєднує в собі любов до своєї Вітчизни, за свій народ, гордість за їх минуле і сьогодення, готовність до їх захисту. Патріотизм являє собою свого роду моральний фундамент суспільної і державної будівлі, опору його життєспроможності, одна із першочергових умов ефективності функціонування системи соціальних і державних інститутів. Патріотизм можна віднести до вищих форм проявлення духовності. В суспільстві, що склалось і розвивається, засвоєння патріотичних цінностей і норм життя – це перш за все об’єктивний, керований процес. Патріотизм не закладений в генах, він явище соціальне по своїй природі і тому не успадковується, а формується. В Україні, по причині запровадженої по західному зразку "реформи школи", зруйновані базові, історично складені суспільні цінності, серед яких важливу роль в підтримці життєспроможності, виробленні державної системи відігравав патріотизм. Внаслідок цього у нас в країні активно розвився патріотичний нігілізм – несприйняття позитивної цінності Батьківщини як такої, тобто несприйняття особливого і не замінимого місця Батьківщини в системі людських цінностей. На початковій стадії становлення української державності реалізовувалась матеріальна модель суспільства, яка повністю ігнорувала духовну єдність поколінь і спільну культурну спадщину, ідеологічний аспект, виражений в переконаннях і поглядах, що має ціннісну основу. Базовим інститутом в системі формування патріотизму є сім’я. Саме в ній створюється психологічна основа орієнтації майбутнього громадянина, закладаються перші поняття про "Малу Батьківщину". Діти вдома слухають розповіді дідусів і бабусь з яких з гордістю дізнаються про героїчні і трудові подвиги своїх рідних в будівництві могутньої радянської держави. Бачать фактичне підтвердження тому: фотографії, газетні публікації, державні нагороди. У процесі проведення занять з допризовної підготовки учнівська молодь усвідомлює основні вимоги Конституції України з військових питань, Закону України "Про загальний військовий обов’язок і військову службу", морально й фізично готовиться до військової служби, отримує військово-патріотичне загартування як могутній стимул у боротьбі за розбудову нової незалежної України та її війська. "І до війська має прийти молода людина, готова захищати Батьківщину не лише тому, що так велить відповідний закон, а й за своїми переконаннями, сформованими задовго до того, як одягне військову форму." До кожного юнака необхідно доводити, що військова служба – це не тільки обов’язок громадянина України, а важливий процес подальшого розвитку та фізичного змужніння особистості, формування чітких чоловічих рис характеру, загартування тіла й духу, зміцнення патріотичних почуттів, щоб у будь-який час стати на захист Батьківщини. Треба признати, що для того, аби викликати зацікавленість до військової служби і офіцерської професії, слід організовувати зустрічі допризовників у навчальних закладах із ветеранами Великої Вітчизняної та Другої світової війни, учасниками визвольних змагань, курсантами військових училищ, військовослужбовцями Української Армії. Знайомство з людьми, які присвятили своє життя народові, боротьбі за свободу й незалежність Вітчизни, допомогло учням глибше усвідомити самі поняття "Батьківщина", "захист батьківщини" зрозуміти, що захист Вітчизни – священний обов’язок кожного громадянина. Практичний досвід і наукове дослідження дає підстави говорити, що допризовна підготовка в учбових закладах є центром, навколо якої розвивається військово-патріотична робота. Вона в даний час займає вагоме місце у навчально-виховному процесі, належить до ефективних засобів підвищення військових знань, дисципліни допризовної молоді, фізичного розвитку, витривалості, відповідає завданням підготовки юнаків до служби в Збройних силах України. Варто зауважити, що в Луганській області створено ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою, що має у молоді високий авторитет. Особлива увага звертається у цьому ліцеї загартуванню морального духу, бойовому та фізичному вишколу. В Статуті ліцею в розділі "Мета діяльності та основні завдання ліцею" сказано, що "…Головними завданнями ліцею є: забезпечення набуття ліцеїстами поглиблених знань і навичок військової та фізичної підготовки; виховання у ліцеїстів високих моральних якостей, дисциплінованості, поваги до військової служби та професії офіцера на основі військово-професійної орієнтації; підготовка фізично здорових, вольових осіб, спроможних переносити труднощі військової служби". Побудова незалежної держави без патріотичного виховання ЇЇ громадян рівнозначна зведенню будови без фундаменту. Наукове дослідження та педагогічна практика свідчать, що у підготовці учнівської молоді до служби в армії велику роль має втілення у її життя позашкільної освіти, основними завданнями якої є виховання патріотизму, любові до України, поваги до народних звичаїв, традицій, національних цінностей України, а також інших націй і народів. В нашому ліцеї систематично проводиться патріотично-виховна робота та робота з військово-професійної орієнтації: прийняття ліцеїстами участі в заходах, присвячених Дню Захисника Вітчизни, участь в міських та обласних заходах, присвячених Дню перемоги, вшанування пам’яті членів підпільної молодіжної організації "Молода гвардія", загиблих під час ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, участь у заходах, присвячених виводу військ з ДРА, участь у всіх спортивних заходах, які проводяться на першість району та міста. Для проведення заходів з учнівською молоддю з героїко-патріотичної роботи треба готувати фахівців, у яких є досвід роботи у виховних структурах Збройних Сил України на посадах психологів, соціологів. Тобто вони повинні мати педагогічну освіту, практичний досвід роботи і військової служби, володіти організаторськими здібностями. Забезпечення безперервного поступу процесів розбудови незалежної Української держави, як безпеки суспільства є невіддільне від навчального розв’язання цілого комплексу проблем національного виховання, в тому числі корінного поліпшення навчання та військово-патріотичного виховання, одним з напрямків роботи якого є мобілізація учнівської молоді на вивчення військової справи й підготовки її як до строкової так і до контрактної служби в Збройних Силах України. Отже, для створення дійсно професійної армії необхідно укомплектовувати її якісним особовим складом у першу чергу, на контрактній основі з високим рівнем допризовної підготовки та військово-патріотичного виховання. Використана література 1. Белебеха І. Поразки та надії України. – Харків: Прапор, 1996 - С. 363 Мисак Богдан Павлович Підполковник запасу, викладач допризовної підготовки юнаків ПТУ№1 м. Івано-Франківська. 2. Ващенко Г. Виховний ідеал. - Полтава, 1994. -т. 1. -с. 124 3. Закон України "Про позашкільну освіту" //Освіта України. -2000. -№31- 2 серпня. - С. 8 4. Зятів С. Без патріотів немає держави // Народна Армія. -1996. -10 липня. -С. 3. 5. Ірчан М. В. Твори: В 2тт. – К.: Дніпро, 1987. - Т. 2. - С. 60 6. Концепція загальної середньої освіти II "Освіта України", №33, 26 серпня, 2000р. 7. Коупленд Н. Психология и солдат. -М.:Воениздат, 1990. С. 14 8. Молодецький В. Реформа збройних сил України // Вісті Комбатанта – Торонто - Нью-Йорк, 1996 - С. 52 9 Національна доктрина розвитку освіти/Освіта України, №33, 23 квітня 2002р. 10. Рижих В. Головне завдання ТСО України - військово-патріотичне виховання молоді // Учитель. - 1999. - №5-6. - С. 24 11. Статут комунального закладу "Луганський обласний ліцей-інтернат з посиленою військово- фізичною підготовкою" Кадетський корпус ім.. героїв Молодої гвардії". 2006.

category: Методика та технологія


title: Колискові пісні

description: Подано медіапрезентацію до уроку музики в 1-4 класах на заявлену тему, мета якого - дати комплексне уявлення про колискові пісні

category: Методика та технологія


title: Слово у душі - душа у слові

description: Метою матеріалу є підвищення ролі української мови як державної в житті суспільства через визначення ролі рідного слова в родинному вихованні (колискові, казки, прислів’я, приказки, усмішки, поезії) через розкриття значення української книги в житті людини

category: Методика та технологія


title: Біометодика поліпшення психологічного здоров'я учнів

description:
Психологічна служба освітнього закладу познайомилася з науковими працями великого вченого, дослідника законів Природи, Володимиром Івановичем Вернадським (1863-1945) і взяла за основу вчення про біосферу, яка дозволяє зрозуміти порушення принципу природо-відповідності (про це

                   свідчить екологічно невиправдана експлуатація лівої півкулі мозку у людини). Однією з суттєвих вад сучасної освіти є втрата етичних орієнтирів, занедбання емоційного розвитку, чуттєвості учнів, жорстка орієнтація на технологічну основу засвоєння знань, що призводить до неекономічної експлуатації лівої півкулі мозку і сприяє становленню дискурсивно-логічного типу мислення. Техносфера стала однією з причин порушень психічного здоров’я сучасної людини. Володимир Іванович Вернадський та інші вчені говорили про неминучість переходу людства до ноосфери. Цей перехід може забезпечити ноосферна (еволюційна) освіта. В основі ідеї ноосферної освіти – становлення духовності свідомості людини на основі розвитку цілісного гармонійного типу мислення. В час глобальних змін, на нашій планеті кожна людина буде оцінюватися за такими критеріями: інтелектуальність; воля; емоційність; духовність. Виховання школяра залежить від особистості самого педагога, його відношення до себе, відповідальності за якість його впливу (етичного, духовного) на учня. Це зобов’язує самого педагога стати освіченою, вихованою і високоетичною людиною. У педагогів має бути присутньою так звана біофільна орієнтація, тобто орієнтація на життя. Вчитель повинен мати такі якості, як життєлюбність, життєрадісність і відчуття гумору. Дотепність, веселість педагога заряджають дітей оптимізмом і життєстійкістю, знімають перенапруження, викликають емоційну розрядку. Душевна рівновага та саморегуляція дозволяє створити ситуацію успіху на уроці для кожного учня. Для досягнення основної мети освіти – розвитку гармонійної особистості, яка усвідомлює свою роль у всесвітніх процесах, – сьогодні недостатньо спиратися тільки на уміння педагога організувати навчальний процес, наповнити його змістом, який відповідає сучасному рівню розвитку науки, сьогодні педагогу необхідно знати фізіологічні і інформаційно-енергетичні ресурси людини та спиратися на природновідповідні принципи ноосферної освіти. Перший принцип екологізації- використання комплексу природних каналів сприйняття інформації (зір, слух, нюх, смак, дотик), що забезпечить екологічно виправдану гармонійну співпрацю великих півкуль мозку. Другий принцип гармонізації- добір методів і прийомів спільної діяльності педагога і учня, який слугує гармонізації роботи великих півкуль мозку. Вибір змісту навчання, який передбачає усвідомлення Всесвітнього Закону Єдності в різних системах, а саме «Людина – Природа», «Людина–планета Земля», «Людина – Всесвіт», «Людина – Людина». Третій принцип гуманізації - орієнтація тих, хто навчає (педагогів, вихователів) на унікальні індивідуальні особливості тих, хто вчиться, створення умов для їх розкриття і розвитку. Четвертий принцип екологічної безпеки - сприйняття і обробка навчальної інформації будується на природовідповідних механізмах: створення образу інформації, емоційна реакція на образ, відтворення образу у малюнках, схемах, графіках, становлення особистісного відношення до здобутої нової інформації і на цій основі – її засвоєння. Реалізація принципів досягається завдяки використанню комплексу методів і прийомів, які сприяють гармонізації роботи великих півкуль мозку. Згідно з психологічної наукою, дві півкулі мозку по-різному пізнають, відображають навколишній світ і, відповідно, перетворюють інформацію. Біометодика яка запропонована академіком Наталією Володимирівною Масловою надає можливість розвивати біоадекватне мислення, тобто добитися гармонізації діяльності лівої та правої півкуль головного мозку, що надасть людині можливість адекватного цілісного сприйняття дійсності, картини світу у всіх її взаємозв’язках та взаємовпливах. Біоадекватне мислення – це гармонійне, екологічно цілісне мислення, яке ґрунтується на усвідомленому одночасному використанні логічного та образного, інтуїтивного мислення. Мета ноосферної освіти – побудова такої моделі навчання, коли людина, усвідомлюючи потребу в самопізнанні, самоосвіті, стане на шлях самовиховання і самовдосконалення, цілеспрямованого еволюційного саморозвитку. Педагогічний колектив освітнього закладу розуміє проблеми розвитку учнів і впроваджує нову педагогічну технологію, завдання якої є гармонізувати роботу обох півкуль мозку дитини і поєднати матеріал навчальних предметів з позитивними емоціями. Обидві півкулі зумовлюють два види свідомості, які у свою чергу зумовлюють два типи мислення, - формально-логічний, аналітичний тип мислення й емоційно-образний, інтуїтивно-чуттєвий тип мислення. Вчителя початкової школи та деякі вчителя-предметники використовують мотивацію біоадекватного (цілісного) динамічного мислення за допомогою мислеобразів, який передбачає оволодіння методами, прийомами, операціями роботи лівого і правого півкуль головного мозку та їх сукупною роботою, що дозволяє сприймати інформацію творчо й максимально економічно – використовуючи як логіку, так і образи, символи, тобто природні зразки. Створення природоузгодженої моделі будь-якої інформації - результат біоадекватного процесу, результат розв'язання задачі без пропуску природних етапів сприйняття інформації в процесі пізнання. Етапи сприйняття і переробки інформації за Ж. Піаже є основою в біоадекватному викладанні, однак вони доповнені на сучасному етапі п’ятим і шостим етапом - моторно-кінестетичним та архівуванням інформації - з урахуванням нового обґрунтування роботи головного мозку та нейроендокринної системи в процесі навчання. Вчителі дедалі частіше шукають шляхи гармонізації та оптимізації освітньої діяльності учня, щоб зберегти його фізичне та психологічне здоров’я. Тому одержують теоретичну інформацію про біоадекватну методику та методів диференційованого підходу у навчанні від психологічної служби освітнього закладу. Зрозуміло, що джерелом енергопотенціалу творчої особистості є триєдиний потік інформації: сенсорної (через органи чуття, праву "художньо-образну" півкулю мозку), вербальної (через мовлення, ліву "логічно-раціональну" півкулю), структурної (через їжу і повітря). Нестача одного виду інформації, як правило, компенсується надлишком іншої. Отже, психологічно здорова дитина здатна сприйняти в оптимальних межах триєдиний потік сенсорної, вербальної і структурної інформації для підтримання рівноваги організму із середовищем перебування. Якщо скласти узагальнений портрет психологічно здорової дитини, згідно біометодики, то можна отримати наступне. Психологічно здорова дитина – це перш за все людина спонтанна і творча, життєрадісна і весела, відкрита і така, що пізнає себе і навколишній світ не лише розумом, але і відчуттями, інтуїцією. Вона повністю приймає саму себе і при цьому визнає цінність і унікальність людей, що оточують її. Така людина покладає відповідальність за своє життя перш за все на саму себе і отримує уроки з несприятливих ситуацій. Її життя наповнене сенсом, хоча вона не завжди формулює його для себе. Вона знаходиться в постійному розвитку і, звичайно, сприяє розвитку інших людей. Її життєва дорога може бути не зовсім легкою, а інколи досить важкою, але вона чудово адаптується до умов життя, що швидко змінюються. І що важливе – вміє знаходитися в ситуації невизначеності, довіряючи тому, що буде з нею завтра. Таким чином, можна сказати, що «ключовим» словом для опису психологічного здоров'я є слово «гармонія», або «баланс». І перш за все це гармонія між різними складовими самої людини: емоційними і інтелектуальними, тілесними і психічними тощо. Але це також і гармонія між людиною і довколишніми людьми, природою, космосом. Психологічні рекомендації сучасному вчителю: Розвивати чуттєве сприйняття у учнів під час уроків. Сприяти цілісному уявленню предметів та явищ. Підтримувати уміння учнів мислити образами, шукати аналогії, підбирати асоціації. Активізувати азарт творчості. Навчити релаксації, збереженню енергопотенціалу. Позбавляти учнів напруження, страху, тривоги. Зацікавити учня бути активним, винахідливим, старанним. Розширити можливості пам’яті. Створити ситуацію самостійності учнів, внутрішньої № 15 аналітичної роботи. Використовувати власний досвід учнів. Впроваджувати нові педагогічні технології навчання з урахуванням цілісного, двопівкульного мислення.

category: Методика та технологія


title: Розвиток пізнавальної компетентності учнів початкових класів

description: У матеріалі з досвіду роботи автори пишуть, що основна робота з розвитку пізнавального інтересу відбувається під час уроків, коли учні самостійно, у парах або групах виступають з доповідями, повідомленнями, захищають проекти

category: Методика та технологія


title: Розвиток творчого мислення учнів початкових класів

description:
Державна політика в освітній галузі закріплена в Законах України «Про освіту», «Про загальну середню освіту». Національна доктрина розвитку освіти України в ХХІ столітті проголошує головною метою створення умов « для розвитку і самореалізації кожної особистості як громадянина України», формування

                   поколінь, які «здатні навчатися впродовж усього життя створювати і розвивати цінності громадянського суспільства»( національна доктрина розвитку освіти України в ХХІ столітті -К.:2001.-С.2.). Основна мета школи полягає у формуванні в учнів умінь керувати процесами творчості: фантазуванням, розумінням закономірностей, розв'язанням складних проблемних ситуацій. У психолого-педагогічній науці проблема мислення — одна з найактуальніших. Вона органічно пов'язана з проблемою засвоєння і застосування учнями знань. Під час вивчення мислення школярів можна простежити діапазон їх можливостей у навчальному процесі, оскільки саме за допомогою мислительної діяльності учні набувають знання, формують способи дій. Проблема розвитку творчого мислення школярів є особливо актуальною в наш час. Адже саме зараз, як ніколи, нашій країні потрібні люди, здатні приймати нестандартні рішення, які вміють творчо мислити. На жаль, сучасна школа ще зберігає застарілий підхід до засвоєння знань. Доволі часто навчання зводиться в основному лише до запам'ятовування і відтворення прийомів дій, типових способів розв'язування завдань. Одноманітне, шаблонне повторення однакових дій знижує потяг до навчання. Діти позбавляються радості відкриття і поступово втрачають здатність до творчості. Психологія творчого мислення є недостатньо вивченою та дослідженою проблемою, незважаючи на те, що здійснено значну кількість теоретичних та експериментальних досліджень як у загальній психології, так і в спеціальних її галузях, розроблено оригінальні методики експериментальних досліджень творчого мислення. Увага до цієї проблеми не послаблювалась у психолого-педагогічній науці протягом усього періоду її розвитку. Їй були присвячені дослідження видатних вітчизняних та зарубіжних психологів і педагогів, зокрема Л.С.Виготського, П.П.Блонського, Н.О.Менчинської, Г.О.Люблінської, М.М.Шардакова, Л.В.Занкова, В.В.Давидова, Г.С.Костюка і ін. Суттєвих результатів було досягнуто у фундаментальних дослідженнях проявів і розвитку дитячого творчого мислення стосовно розвитку і формування логічних структур інтелекту (А.Валлон, Ж.Піаже, Л.В.Занков). Значного розвитку досягнула система дослідження творчого мислення як становлення і формування творчих розумових дій та операцій, які забезпечують можливості розв'язання творчих розумових завдань (П.Я.Гальперін, Н.Ф.Тализіна). При цьому розвиток розумових дій обумовлений психологічними закономірностями інтеріоризації. Особливо важливі положення щодо формування творчого інтелекту на основі фундаментальних закономірностей становлення мислення як системи логічних структур були розроблені та реалізовані в поширеній концепції високих рівнів узагальнення як основи розвитку творчого інтелекту дітей (В.В.Давидов). Дослідження процесів творчого мислення, як розв'язання творчих проблем, виконані в системі гештальт-психології (М.Вертгеймер, К.Дункер та ін.), а також у вітчизняній психології (В.А.Брушлинський, Я.А.Пономарьов, К.А. Славська, О.А.Тихомиров та ін.), дозволили виявити психологічну структуру творчих проблем, також етапи і деякі психологічні закономірності пошуку та досягнення розв'язання. Як підтверджує аналіз педагогічної практики, із вступом до школи процес формування творчого мислення дітей великою мірою починає залежати від педагога, від того, як він організовує навчання, які методи і засоби використовує при цьому, які завдання пропонує учням, і від того, чи сам вчитель є творчою особистістю. У свої діяльності використовую такі методи, які б якомога більше стимулювали розвиток мислення дітей. Пріоритети надаю розвивальній функції навчання, культу самостійності та нестандартності думки, що забезпечує здоровий інтелектуальний клімат класу Результативність використання нестандартних завдань значно підвищується за умов їх організації в певну систему. Поняття "система завдань" охоплює таку їх сукупність, яка об'єднана загальною дидактичною метою, наскрізною змістовою лінією предмета, побудованою з урахуванням вікових особливостей учнів. Для розвитку творчого мислення школярів у процесі навчання пропоную такі типи нестандартних завдань: складання і розв'язування задач на матеріалі довкілля та народних знань ; розгляд вправ на розвиток уміння висловлювати здогадки, припущення, доводити справедливість певних тверджень; збагачення навчального матеріалу завданнями комбінаторного типу та задачами з логічним навантаженням; виконання інтегрованих завдань — комплексів; використання цікавинок на уроках (завдання для інтелектуального самовдосконалення, головоломки, задачі - казки, задачі - вірші, ігрові вправи, тематичні загадки, задачі - веселики тощо). Під час використання матеріалу потрібно зважати на такі рекомендації: на уроці додаткові вправи слід комбінувати з програмовими (стандартними) так, щоб попереднє завдання готувало учнів до виконання наступного і ця робота ґрунтувалась на використанні життєвого досвіду дитини; особливу увагу необхідно приділити розкриттю сюжету нестандартної вправи, домагатися, щоб діти усвідомили кінцеву мету завдання; до моделювання корисно звертатися тільки тоді, коли без цього учні не можуть уявити зміст задачі; не обов'язково, щоб учень розв'язав нестандартну задачу самостійно, важливо створювати такі ситуації, щоб він подумав над задачею, спробував її розв'язати; під час самостійного розв'язування творчих вправ не варто обмежувати дітей у виборі способів їх розв'язування; бажано максимально заохочувати пошуки різних способів розв'язання задач, знаходити серед них найраціональніший; не слід підказувати хід розв'язування, значно важливіше правильно спрямувати думку учня, головне - не кінцевий результат, а сам процес розв'язування; під час розв'язуванні творчих вправ має всебічно реалізуватися принцип диференційованого підходу. Видами диференційованої допомоги учням під час виконання творчих (нестандартних) завдань є: додаткова конкретизація творчої вправи; наведення аналогічного завдання, виконаного раніше; вказівка на зразок способу дії; пояснення ходу виконання подібного завдання; виконання вчителем певної частини нестандартного завдання; доповнення до завдання у вигляді малюнка, схеми; попереднє розв'язування найпростіших допоміжних творчих вправ; елементи допомоги з теоретичними довідками; пам'ятка; допомога із застосуванням вибору рішення; попередження учнів про типові помилки, неправильні підходи тощо. Таким чином, основними шляхами розвитку творчого мислення молодших школярів є: створення необхідних, сприятливих умов у процесі навчання; дотримання вище названих рекомендацій щодо використання творчих завдань на уроках; надання всіх можливих видів диференційованої допомоги учням під час виконання нестандартних завдань. Учні добре виконують завдання такого типу, вони їм дуже подобаються; вправи творчого характеру активізують навчальну діяльність дітей, збуджують їх пізнавальний інтерес; школярі дуже задоволені, коли відповідь їх виявляється правильною. Список використаної літератури 1. Арделян О. Загальнопізнавальні вміння як компонент критичного мислення молодших школярів // Рідна школа. – 2001. - №4. – с.78 – 80. 2. Галендей Г. Роздуми про шляхи розвитку творчих здібностей і обдарованості учнів // Початкова освіта. – 2001. - №15. – с.6. 3. Зазимко І. Творчі здібності – як їх помітити у дитини // Директор школи. – 2002. – №3. – с.2. 4. Клименко В. Умови творчого розвитку особистості // Завуч. – 2003. - №33. – с.11-14. 5. Косоротова Ю. Розвивайте мовленнєву творчість дітей // Обдарована дитина. – 2000. – №3. – с.27. 6. Лук’яненко М.С. Розвиток творчого мислення молодших школярів //Обдарована дитина. – 2002. - №5. – с.16. 7. Мартинюк Л. Становлення творчої особистості молодшого школяра //Початкова школа. – 2002. - №10. – с.2-4. 8. Стенберг Р. Типи мислення : шляхи до розуміння способу дії учнів //Рідна школа. – 2001. - №4. – с.75-76. 9. Харишин О. Розвиток пізнавальних інтересів учнів. Активізація розумової діяльності // Початкова освіта. – 2001. - №15. – с.4. 10. Чорна Л.Г. Психологічне забезпечення розвитку творчих здібностей учнів // Обдарована дитина. – 2001. - №5. – с.42.

category: Методика та технологія


title: Уплив інформаційно-методичного забезпечення експерименту на результативність і якість інноваційної діяльності педагога

description:
Вчительська професія вимагає особливої чутливості до постійно оновлюваних тенденцій суспільного буття, здатності до адекватного сприйняття, потреб суспільства і відповідного коригування своєї роботи. Стрижнем інноваційних процесів в освіті є впровадження досягнень психолого-педагогічної на

                  уки в практику, вивчення, узагальнення та поширення передового педагогічного досвіду. Аннотация Профессия учителя требует особенной чувственности к постоянно обновляемых тенденций общественного бытия, способности к адекватному восприятию, потребностей общества и соответствующего корректирования своей работы. Стержнем инновационных процессов в образовании является внедрение достижений психолого-педагогической науки в практику, изучение, обобщение и расширение передового педагогического опыта. Annotation The profession of teaching demands special sensitiveness to the constantly renewing tendencies of the social life, ability to the adequate reception, necessities of the community and corresponding work correction. Providing achievements of the psychology and pedagogical science to practice, studying, generalization and broadening of the advanced pedagogical experience are the basis/background of the innovating educational processes. Ключові слова: інновація, інноваційна діяльність педагога, інноваційний потенціал педагога, інноваційна компетентність педагога, інноваційний процес, експеримент, творчі здібності. Ключевые слова: инновация, инновационная деятельность педагога, инновационный потенциал педагога, инновационная компетентность педагога, инновационный процесс, эксперимент, творческие способности. Key words: innovation, innovating activity of the teacher, innovating potential of the teacher, innovating competence of the teacher, innovating process, experiment, creative abilities. "Дзвоники в душах дiтей видаютьдиво-мелодii – вiдповiдна реакцiядiтей на творчий пiдхiд учителя…"О. П. Макаренко Сьогодні освіта постала перед альтернативою: або зробити відчайдушний, рішучий стрибок на підніжку останнього вагона потягу, що швидко прямує в новий світ високих технологій та інноваційного розвитку, або залишитися на пероні науково-технологічної відсталості. Як вчителю розвинути природні здібності дитини, стати транслятором знань, дорадником і "сприячем" у навчанні? Саме в такому аспекті подаються нові стратегії розвитку навчання. Головне в них – формування принципово іншого образу навчального закладу, закладу майбутнього, який би створював для кожної дитини ресурс її особистісного розвитку. Підтримував би бажання навчатися відповідно до індивідуальних можливостей, оцінював досягнення, а не помилки. Одним із шляхів здійснення таких завдань є інноваційна професійна діяльність педагога, що потребує відповідної підготовки. Однією з важливих якостей педагога, умов успішності його як професіонала є готовність до інноваційної діяльності. Джерела готовності до інноваційної діяльності осягають проблематику особистісного розвитку, професійної спрямованості, професійної освіти, виховання й самовиховання, професійного самовизначення педагога. Готовність до інноваційної педагогічної діяльності формується під час педагогічної практики, акумулюючи все накопичене в теорії, навчання у вузі. Відповідно до державних нормативних документів в області щорічно конкретизуються основні напрями розвитку інноваційного руху і сьогодні вони регламентуються наказами управління освіти і науки № 282 від 19 травня 2005 року "Про стан та завдання інноваційної та експериментальної діяльності в області", № 672 від 12.12. 2005 року: "Про підсумки проведення обласного семінару директорів шкіл "Впровадження педагогічних інновацій у навчально-виховний процес освітнього закладу як шлях до створення "Школи майбутнього", № 278 від 27.05. 2006 "Про підсумки проведення обласного семінару директорів загальноосвітніх навчальних закладів області "Управління процесом впровадження інновацій як фактор створення "Школи майбутнього". Вчительська професія вимагає особливої чутливості до постійно оновлюваних тенденцій суспільного буття, здатності до адекватного сприйняття, потреб суспільства і відповідного коригування своєї роботи. Особливу значущість має ця здатність за постіндустріальної, інформаційної доби, яка потребує багатьох принципово відмінних від попередніх навичок, умінь, і відповідного мислення. Навчальний заклад як один із найважливіших інститутів соціалізації людини, підготовки молоді до ролі активних суб'єктів майбутніх суспільних процесів повинен бути винятково уважним як до нових реалій і тенденцій суспільного розвитку, так і до нововведень у сфері змісту, форм і методів навчання та виховання. Відповідно, інноваційність має характеризувати професійну діяльність кожного вчителя. Нововведення (інновації) не виникають самі собою, а є результатом наукових пошуків, аналізу, узагальнення педагогічного досвіду[14,17]. Інновації (італ. innovatione — новина, нововведення) — нові форми організації праці та управління, нові види технологій, які охоплюють не тільки окремі установи та організації, а й різні сфери. Вони є суттєвим діяльним елементом розвитку освіти взагалі, реалізації конкретних завдань у навчально-виховному процесі. Виражаються в тенденціях накопичення і видозміни ініціатив і нововведень в освітньому просторі; спричиняють певні зміни у сфері освіти. Інноваційна діяльність в Україні передбачена проектом Концепції державної інноваційної політики (1997) та проектом Положення "Про порядок здійснення інноваційної діяльності у системі освіти" (1999). Інновація освіти — цілеспрямований процес часткових змін, що ведуть до модифікацій мети, змісту, методів, форм навчання й виховання, адаптації процесу навчання до нових вимог. Інноваційну спрямованість педагогічної діяльності зумовлюють соціально-економічні перетворення, які вимагають відповідного оновлення освітньої політики, прагнення вчителів до освоєння та застосування педагогічних новинок, конкуренція загальноосвітніх закладів, яка стимулює пошук нових форм, методів організації навчально-виховного процесу, диктує відповідні критерії щодо добору вчителів [3]. Головною рушійною силою інноваційної діяльності є вчитель, оскільки суб'єктивний чинник є вирішальним і під час впровадження і поширення нововведень. Педагог-новатор є носієм конкретних нововведень, їх творцем, модифікатором. Він має широкі можливості і необмежене поле діяльності, оскільки на практиці переконується в ефективності наявних методик навчання і може коригувати їх, проводити докладну структуризацію досліджень навчально-виховного процесу, створювати нові методики. Основна умова такої діяльності — інноваційний потенціал педагога [4,10]. Інноваційний потенціал педагога — сукупність соціокультурних і творчих характеристик особистості педагога, яка виявляє готовність вдосконалювати педагогічну діяльність, наявність внутрішніх засобів та методів, здатних забезпечити цю готовність. Наявність інноваційного потенціалу визначають: творча здатність генерувати нові уявлення та ідеї. Обумовлюється професійною установкою на досягнення пріоритетних завдань освіти; вміннями проектувати і моделювати свої ідеї на практиці. Реалізація інноваційного потенціалу вчителя передбачає значну свободу дій і незалежність його у використанні конкретних методик, нове розуміння цінностей освіти, прагнення до змін, моделювання експериментальних систем; високий культурно-естетичний рівень, освіченість, інтелектуальна глибина і різнобічність інтересів педагога. На перший план виступає неповторна своєрідність кожної особистості, самооцінка соціокультурного та інтелектуального рівня розвитку; вибір різних форм культурної та наукової, творчої активності. відкритість особистості педагога до нового розуміння і сприйняття різних ідей, думок, напрямів, течій. Базується на толерантності особистості, гнучкості та широті мислення[9]. Інноваційні технології швидко увійшли в усі галузі нашого життя. В зв’язку з цим виникає нагальна потреба використання комп’ютерної техніки під час вивчення багатьох дисциплін шкільного курсу. Індивідуальні форми навчання, колективні творчі завдання для учнів, організація занять у групах з метою активізації діяльності у вигляді круглих столів, дискусій, імітаційно-рольових ігор, тренінгів, мозкового штурму, інсценівок, творчих завдань, проектів, пошукова, дослідницька робота кожного старшокласника дає свої результати: не всі у нас талановиті, але кожен має можливість розвивати свої здібності, здатний творити, мислити, аналізувати, проектувати. У сучасних умовах стрімкого розвитку науки і техніки, революції в галузі інформаційних технологій, зміни структури і змісту освіти, її гуманізації та гуманітаризації особливого значення набуває питання підготовки людини до повноцінного життя в інформаційному суспільстві. Тому використання інноваційних технологій має стати пріоритетним напрямком розвитку сучасної освіти[1,6]. Під інноваціями в широкому змісті розуміється використання нововведень у вигляді нових технологій, видів продукції і послуг, організаційно-технічних і соціально-економічних рішень виробничого, фінансового, комерційного, адміністративного або іншого характеру. Період часу від зародження нової ідеї, створення і поширення нововведення і до його використання прийнято називати життєвим циклом інновації. З урахуванням послідовності проведення робіт життєвий цикл інновації розглядається як інноваційний процес. Саме використання персонального комп’ютера в навчальному процесі і є новою технологією в навчанні, нововведенням в учбовому процесі. Інноваційна компетентність (лат. competens (competentis) —належний, відповідний) педагога — це система мотивів, знань, умінь, навичок, особистісних якостей педагога, що забезпечує ефективність використання нових педагогічних технологій у роботі з дітьми. Інноваційна педагогічна діяльність, заснована на осмисленні практичного педагогічного досвіду, це цілеспрямована педагогічна діяльність, зорієнтована на зміну та розвиток навчально-виховного процесу з метою досягнення вищих результатів, одержання нового знання, формування якісно іншої педагогічної практики. Інноваційна педагогічна технологія — це цілеспрямоване, систематичне й послідовне впровадження в практику оригінальних, новаторських способів, прийомів педагогічних дій і засобів, що охоплюють цілісний навчально-виховний процес від визначення його мети до очікуваних результатів. Існують різні підходи в обґрунтуванні необхідності впровадження інновацій у сучасну освіту (ідеї гуманістичної філософії, глобалістики). Загальним для різноманіття наукових положень є те, що основним напрямом педагогічної інноватики вчені розглядають підготовку людини до адекватного сприйняття світу та життя в ньому. Однак інноваційність, як дидактичний засіб чи система, має при цьому втілитися у навчальні предмети. Реалізація ідеї створення інноваційних курсів і уроків виявляється не дуже легкою. Ідея втілення інноваційних технологій в навчання стала останнім часом предметом інтенсивних теоретичних та практичних досліджень. Її теперішній етап характеризується як емпіричною спрямованістю – розробкою та проведенням учителями інноваційних уроків різних профілей, так і теоретичною – створенням та вдосконаленням інноваційних та інтегрованих курсів, у ряді випадків поєднуючи численні предмети, вивчення яких передбачено навчальними планами. Інноваційні технології дають можливість, з одного боку, показати учням ― світ у цілому, подолавши дисциплінарну розрізненість наукового знання, а з іншого – звільнений за рахунок цього навчальний час використовувати для повноцінного здійснення профільної диференціації у навчанні. В умовах необхідності модернізації освіти одним із важливих завдань інноваційного розвитку є оновлення методичної роботи з кадрами, науково-методичного супроводу освітнього процесу, адже робота в сучасному інформаційному просторі сьогодні є однією з головних умов творчого розвитку вчителя[8]. Сучасна педагогіка відмовляється від "авторитарного управління", у якому учень є "об'єктом" навчаючих впливів, і переходить до системи організації підтримки і стимулювання пізнавальної самостійності об’єкта учня, створення умов для творчості, до навчання творчістю, педагогіки співпраці. На це спрямована ідеологія активного навчання, у якій "школа пам'яті" віддає місце "школі мислення". Одним із засобів створення таких умов є застосування вчителями інноваційних технологій навчання, складовими котрих є інтерактивні методи, що допомагають учням розкритися як особистості і виступають як умови підготовки конкурентоспроможного фахівця. Інтерактивні методи навчання дозволяють залучити учнів до вирішення проблем, максимально наближених до майбутньої діяльності. Перевага застосування інноваційних технологій навчання проявляє себе у вирішенні більшості завдань навчання. У галузі дидактики це розширення кругозору, активізація пізнавальної діяльності, можливість застосування знань і вмінь на практиці, формування певних вмінь і навичок у професійній діяльності, розвиток або прищеплення вмінь реорганізації і систематизації, формулюванні висновків та інше. У вихованні — розвиток самостійності, активності, волі, певних позицій, моральних і світоглядних установок, формування вмінь роботи у колективі (керувати і підкорятись), комунікативних якостей. Крім того, застосування цих методів навчання сприяє розвитку уваги, пам'яті, мовлення, мислення, творчих здібностей, вміння знаходити оптимальні і прості рішення. Вони дозволяють спростити залучення до норм і цінностей соціуму, адаптуватись до умов оточення, здійснювати контроль, саморегуляцію, навчання стосункам, психотерапії, удосконалювати вміння виражати свої думки, вміння слухати співбесідника. В останні роки інтерактивні методи навчання з використанням моделей, кейс-методів, ігрових форм, імітацій приймають нові аспекти, які відрізняються примусовою активізацією мислення (примусова активність). Учень має бути активним незалежно від його бажання[12]. Проблема розробки і застосування інноваційних технологій навчання дуже актуальна на сучасному етапі розвитку освіти. Нові інноваційні технології наприкінці XX століття стали не тільки головною рушійною силою прогресу, засобом спілкування між державами, компаніями, університетами, новою формою торгівлі, але й потужним засобом навчання. Завдяки втіленню інноваційних технологій в різні сфери діяльності закладу, у ньому було створено інноваційний простір, до складу якого ввійшли: автоматизована система управління закладом; єдина інформаційна база методичного забезпечення з інформатики, математики, історії, хімії, фізики, української мови та літератури з локальним доступом до його ресурсів; власні розробки електронних засобів навчання; Web – бібліотека з мережевим доступом до її ресурсів; нетрадиційні уроки та уроки – ігри, уроки - екскурсії; творчі лабораторії вчителів; салон інновацій, майстер – класи, круглі столи, творчі групи з використання ППЗ; робота творчих груп вчителів різних предметів; навчально – методичний комплекс; системи пошуку інформації; роботи за проектними методиками для здійснення пошуково-дослідницької діяльності учнів. У напрямку вдосконалення роботи з творчими вчителями у закладі виступає пріоритетною та перспективною складовою методичної роботи така форма роботи, як започаткування "Творчої лабораторії вчителя". Як інноваційний структурний підрозділ науково-методичної роботи лабораторія має бути орієнтована на напрацювання практичного досвіду роботи з учнівською молоддю щодо підготовки до участі у Всеукраїнських предметних олімпіадах з базових дисциплін, інтернет-олімпіадах, інтелектуальних та творчих конкурсах, науково-практичних конференціях. "Творча лабораторія вчителя" займає важливе місце в формуванні інтелектуальної педагогічної еліти міста та підвищені професійної компетентності педагогів. Інноваційна система розвитку особистості засобами інформаційно-методичних технологій забезпечує високу якість освіти при умові: розвитку інноваційного простору навчального закладу; демократизації основ внутрішкільного управління; запровадження ідей педагогіки життєтворчості в практику роботи школи. Результативність та якість інноваційної діяльності педагога включає впровадження в педагогічну діяльність основних напрямків експерименту та методів дослідження: розробка нових форм навчально-виховної діяльності; розробка нових форм і методів управління. Методи дослідження: Емпіричні: вивчення науково-методичної літератури з проблеми; педагогічне спостереження; опитування; анкетування; тестування; рейтингові дослідження; експеримент. Теоретичні: аналітико-прогностичний; порівняння; систематизації; класифікації; узагальнення. Сучасні методи, методики та технології реалізації експерименту досить великою мірою орієнтовані на застосування комп’ютера, або передбачають можливість його застосування. Доцільний підбір необхідного комп’ютерного інструментарію є важливим фактором забезпечення належного рівня організації дослідження, без цього практично неможливо провести сучасний експеримент [5 11, 16]. Використання комп’ютера стає системним, і тому можна говорити про появу комп’ютерної технології психолого-педагогічного експерименту. Існують інформаційні технології, придатні для здійснення експерименту практично на всіх його етапах. Необхідно чітко визначити та обґрунтувати, на які кроки буде розбитий кожний етап, в якій послідовності вони будуть здійснюватись, як будуть фіксуватися, подаватися та оброблятися результати. Конструктивний опис послідовності кроків дослідження складає процедуру реалізації етапу [7]. Послідовність, специфіка та шляхи реалізації процедур відображаються у плані та програмі експерименту (Див. Додаток). Такий підхід до організації та планування дослідження містить елементи технологізації і завдяки цьому є придатним для найбільш ефективного використання новітніх комп’ютерних засобів. Комп’ютерні технології можуть бути ефективно застосовані на етапі підготовки експерименту, дослідницькому етапі, та етапі аналізу та інтерпретації даних дослідження, а також впровадження. Таблиця 1. Комп’ютерна технологія психолого-педагогічного експерименту. КОМП’ЮТЕРНА   ТЕХНОЛОГІЯ ПСИХОЛОГО-ПЕДАГОГІЧНОГО ЕКСПЕРИМЕНТУ Етап Підготовчиий Дослідницький Інтерпретації   та статистичного аналізу Впровадження Сутність   етапу Пошук   інформації Підготовка   демонстраційних та друкованих матеріалів Збір   даних Зберігання   даних Обробка   даних Подання   результатів обробки Статистичний   аналіз даних Валідизація Встановлення   надійності висновків     Етапи   впровадження Комп’ютерні   технології Інтернет-технології Текстові,   табличні редактори, редактори обробки зображень Засоби   мультимедіа Інтернет-тестування Тестові   технології СУБД,   електронні таблиці Прикладні   програми сортування, класифікації, редагування Засоби   побудови графіків, таблиць, діаграм Презентації Пакети   прикладних програм статистичного аналізу Дистанційні   технології статистичної обробки даних   Презентації,   електронні публікації Дистанційні   навчальні курси Електронні   підручники Сайти   експерименту Інтернет-форуми   Валідність – здатність тесту, процедури або приладу справді вимірювати ту ознаку, для якої їх призначено. У результаті розробки інноваційної системи розвитку особистості планується отримати дані, які визначать роль компетентнісного підходу в навчально-виховному процесі та вплив життєтворчих педагогічних технологій на становлення творчої, здатної до самоствердження та самореалізації особистості. Практичне значимість полягає уможливості використання розробленої системи розвитку особистості в умовах школи життєтворчості у загальноосвітніх навчальних закладах. Достовірність результатів забезпечуватиметься використанням методик і технологій за погодженням із науковими керівниками та консультантом експерименту; якісною обробкою експериментальних даних, систематичним порівняльним аналізом. Вірогідність негативних наслідків експерименту: відсутність явних позитивних зрушень в процесі розвитку особистості учня і педагога у наслідок неможливості повної реалізації особистісних потенційних можливостей; несприятливе фінансове чи управлінське забезпечення експерименту на кожному з етапів проведення, що обмежить вирішення його завдань; неможливість практично реалізувати програму експериментальної роботи через наявність розбіжностей між наукою і шкільною практикою. Експериментальна робота покликана створити систему розвитку творчо мислячої особистості засобами компетентнісно спрямованих життєтворчих технологій. У результаті розробки інноваційної системи розвитку особистості планується отримати дані, які визначать роль компетентнісного підходу в навчально-виховному процесі та вплив життєтворчих педагогічних технологій на становлення творчої, здатної до самоствердження та самореалізації особистості. Очікувані результати: високий рівень володіння здоров’язберігаючими технологіями; високий рівень навчання і виховання особистості учня; високий рівень володіння життєвою компетентністю учнями навчального закладу; високий рівень розвитку інтелектуальних та творчих здібностей учнів; високий рівень розвитку інноваційного простору навчального закладу. Втілення інноваційних технологій в навчально-виховний процес у закладі підпорядковане розвитку креативності і вчителя, і учня, спрямоване на формування індивіда, здатного вийти за межі отриманих знань, відкритого до інновацій, саморозвитку та неперервної освіти протягом усього життя. З цією метою для кожного окремого вчителя розробляються у вигляді блок – схеми алгоритми їх методичної роботи та втілення інновацій, які тісно пов’язані з алгоритмом підготовки вчителів до роботи з інформаційно-комунікаційними технологіями. Алгоритми затверджуються під час проведення "Педагогічної увертюри" на початку навчального року, підсумки їх виконання підбивають в кінці кожного навчального року. Література 1. Безруких М. М. Ступеньки к школе: Книга для педагогов и родителей, 3-е изд. – М.: Дрофа, 2002. – 256 с. 2. Бухлова Н. Навчаємо вчитися: діагностика і формування самоосвітньої компетентності учнів. – К.: Вид. дім "Шкільний світ": Вид. Л. Галіціна, 2006. – 128 с. – (Б-ка "Шкіл. світу"). – Бібліогр.: С. 124-127. 3. Ващенко Л. Інноваційні процеси в системі загальної середньої освіти особливості управління//Освіта і управління. – 2003. – т. 6. – №3. – С. 97–104. 4. Галіціна Л. Інноваційна діяльність ЗНЗ / Упоряд. Л. Галіціна. –К.: Вид. дім "Шкільний світ": Вид. Л. Галіціна, 2005. – 128 с. – (Б-ка "Шкіл. світу"). 5. Глазунов А. Т. Педагогические исследования: содержание, организация, обработка результатов. – М.: Издательский центр АПО, 2003. – 41 с 6. Дичківська І. М. Інноваційні педагогічні технології: Навчальний посібник. – К.: Академвидав, 2004. – 352 с. (Альма-матер). 7. Драйден Г., Джаннетт Вос. Революція в навчанні / Перекл. з англ. М. Олійник. – Львів: Літопис, 2005. –542 с. 8. Климчик І. Ділова кар'єра: принципи планування і управління //Освіта і управління. – 2004. – № 3-4. – С. 31-36. 9. Лактіонова Г. Виховання в епоху глобалізації: нові можливості, нові ризики // Шлях освіти. – 2005. – № 4. – С. 2-6. 10. Мармаза О. І. Проектний підхід до управління навчальним закладом. – Х.: Видав. Гр. "Основа", 2003. – 80 с. (Серія "Бібліотека журналу "Управління школою"; Вип. 12). 11. Морев И. А. Образовательные информационные технологии. Часть 2. Педагогические измерения: Учебное пособие. – Владивосток: Изд-во Дальневост. ун-та, 2004. – 174 с. 12. Клепко С. Ф. Наукова робота і управління знаннями: Навчальний посібник. - Полтава: ПОІППО, 2005. – 201с. 13. Клепко С. Шляхи вдосконалення досліджень в освіті//Управління освітою. –2004. – № 10-11. – С. 2-3. 14." Інтерактивні технології навчання: теорія, практика, досвід: метод. посіб. авт. -укл.: О. Пометун, Л. Пироженко. – К,: А. П. Н.; 2002, – 136с. 15. Підласий І. П. Практична педагогіка або три технології. Інтерактивний підручник для педагогів ринкової системи освіти – К.: Видавничий дім "Слово", 2004. – 616 с. 16. Селевко Г. К., Басов А. В. Новое педагогическое мышление: педагогический поиск и экспериментирование. – Ярославль: Ин-т усовершенствования учителей, 1991. 17. Сиротенко Г. О. Інновації як основа змін освітньої практики. Інформаційно-методичний збірник: /Упорядник Г. О. Сиротенко, Полтава, ПОІППО, 2005. - 160с. 123 Інтернет-посилання 1. http://www. du. edu/psychology/methods/experiments. htm Experiments in Psychology. Сторінка, присвячена психологічним експериментам. Містить програмне забезпечення вільного доступу, за допомогою якого можна відтворити низку класичних експериментів, а також корисні посилання. 2. http://www. du. edu/psychology/methods/concepts/index. htm Visualizing Statistical Concepts. Сторінка містить програмне забезпечення для візуалізації основних статистичних понять.

category: Методика та технологія


title: Лексикологія

description: Міні-підручник з української мови для учнів 10-го класу, де теоретичний матеріал, проілюстрований прикладами, поєднується зі значною кількістю практичних завдань, різних за змістом і за складністю, додаються картки

category: Методика та технологія


title: Науково-методичний супровід молодих учителів у епоху інформаційно-комунікаційних технологій

description:
У матеріалі на заявлену тему (медіапрезентація додається) автори пишуть, що важливим джерелом, що сприяє оновленню сучасної системи освіти, є молоді педагоги. Тільки певне коло знань учитель-початківець засвоює, ще навчаючись у педагогічному закладі, однак молодий педагог не завжди готовий прийняти

                   й  реалізувати вивчене на практиці

category: Методика та технологія


title: Інтерактивні методи навчання як засіб розвитку читацького інтересу молодших школярів

description:
У статті авторка пише, що виховання потребує науково обґрунтованого підходу, розвиток якого криється, передусім, у розбудові всього навчально-виховного процесу на національно-культурних традиціях українського народу. Без знання своєї історії, культури, свого родоводу, традицій народу та сім'ї неможл

                  иво виховувати підростаюче покоління країни

category: Методика та технологія


title: Речевые конференции в специальной общеобразовательной школе-интернате для детей с нарушением слуха. (Рос. мова)

description:
У матеріалі з досвіду роботи авторка пише, що доля країни та нації залежить від того, якими виростуть наші діти, яким буде їхній психічний розвиток і фізичне здоров’я, наскільки вони будуть здатні знайти своє місце в суспільстві. Лікарі, педагоги та психологи стурбовані зростанням кількості дітей із

                   вадами

category: Методика та технологія


title: Блок-конспект на групу уроків № 1-8 за темою «Гімнастика». (Рос. мова)

description: Подано табличний конспект блоків уроків у 3-му класі, мета яких - сформувати теоретичні та методологічні знання в розділі навчальної програми з гімнастики, безпеки життєдіяльності учнів на уроках фізичної культури; ознайомитися із виступами українських гімнастів на Олімпійських іграх

category: Методика та технологія


title: Методика викладання предмету «Обладнання швейних підприємств»

description: У матеріалі з досвіду роботи авторка пише, що одним із найважливіших завдань курсу «Основи швейної справи» є підготовка учнів до життя, набуття ними навичок правомірної поведінки, пошуку шляхів вирішення життєвих ситуацій відповідно до норм права

category: Методика та технологія


title: Корекційна спрямованість викладання літератури у школі для дітей з вадами слуху

description: У статті авторка пише, що формування в дітей із порушенням слуху усного мовлення та вимови - одна з найважливіших і складних задач їх навчання та виховання. І щоби досягти успіху в цій роботі, необхідний тісний зв’язок учителя, дефектолога, вихователя

category: Методика та технологія


title: Інноваційні технології в освітньому просторі

description: У матеріалі авторка наголошує, що працюючи з учителями - носіями передового педагогічного досвіду, слід постійно пам’ятати, що вони, „викликають вогонь на себе”, отримують значне додаткове навантаження та практично не заохочуються

category: Методика та технологія


title: Ділова українська мова

description: Подано збірку дидактичних і навчальних матеріалів для опрацювання сучасної ділової української мови, яку можна використовувати як методичний посібник для учнів і учителів

category: Методика та технологія


title: Будущее, которое уже началось. (Рос. мова)

description: У статті авторка пише, що це майбутнє - час віртуальної реальності, який ще декілька років потому був вигадкою фантастів, а сьогодні він є реальним. Огляд літературних творів про нереальність реальності

category: Методика та технологія


title: Людина починається з добра

description: Методична розробка семінару-практикуму для вчителів початкової школи (додається медіапрезентація), мета якого - збагачувати знання педагогів про прийоми, методи формування духовно-моральних якостей вихованців ГПД

category: Методика та технологія


title: Учитель - актор

description:
Вже багато років триває суперечка про те, яким же по суті своїй є викладання - більше науковим (адже, педагогіка - окрема наука) або все ж таки більше творчим? Я дотримуюся тієї думки, що педагог, все ж, більше творча людина. Творча людина з певним багажем знань, необхідних для здійснення своєї п

                  рофесійної діяльності. Адже, нам, педагогам, такі близькі всі ці творчі " нюанси": лавірування емоціями, своєчасна імпровізація, використання у своїй роботі потрібних жестів, міміки, слів... Все, як у акторів, коли вони грають свої ролі. У своєму есе я спробувала порівняти діяльність педагога з грою актора на сцені. Сонячно. Теплий весняний ранок. Второваною стежкою поспішаю я до своїх звичних справ. У голові - рій думок: головне, нічого не забути, не пропустити, відпрацювати по максимуму і ввечері страшенно втомленою, але задоволеною собою повернутися додому. Я - "актриса". "Театр" - світла двоповерхова будівля - манить і кличе до себе сонячними зайчиками на вікнах. Зачарована мелодією весняного ранку, заходжу в хол. Там вже повно народу. "Глядачі" весело перемовляються, вивчають "афішу" сьогоднішнього дня. Назустріч мені раз у раз трапляються колеги - "актори". Посміхаючись, вітаються і тут же поспішають поправити "грим", повторити "роль", перевірити "декорації", обговорити один з одним майбутню "виставу"... Все в "театрі" йде своєю чергою. Я теж біжу до своєї "гримерки". Через кілька хвилин мій вихід. Мимохідь глянувши в дзеркало, грайливо підморгую самій собі: мій новий костюм дуже підходить до сьогоднішньої "вистави". Я - "актриса", а значить, я повинна добре виглядати і бути у відповідному "ролі" настрої. Адже, мій "глядач" часом такий прискіпливий до дрібниць... Другий дзвінок. Час на "сцену". Внутрішньо налаштувавшись, виходжу до "глядачів" і починається дійство. Акт за актом, репліка за реплікою - "вистава" набирає обертів. Жести, міміка, емоції, почуття то наближають мене до "глядача", то раптово відштовхують від нього. У "залі" я бачу різне: там - допитливі погляди і готовність брати участь у всьому, що відбувається, тут - нерозуміння і ніяковіння, а хлопчина у третьому ряду мрійливо посміхається - мабуть, в цей момент він думає про приємну зустріч, яка чекає його після "вистави". Репліка, наступна імпровізація, суворий погляд на останні ряди, реприза, фінальна сцена і ось "вистава" добігає кінця. "Глядачі" схвально кивають, підходять за "автографами", з цікавістю задають свої запитання. Найвідданіші щиро дякують. І так кожен день: п’ять – шість "вистав" поспіль. На різних "сценах", для різних "глядачів", з різними емоціями і почуттями, з імпровізацією, сміхом і сльозами. Я - "актриса"... Через кілька хвилин я поспішу до інших "глядачів", а в цьому "залі" мене змінять мої колеги - "актори". Всі ми різні. Хтось по суті своїй і манері "гри" "трагік", хтось "комік" (без гумору так важко в нашій справі!). Хтось грає свою "роль" пафосно і з надривом, а у когось погляд уже згас - так набридла ця "акторська" доля. Але кожен з нас - "акторів" - особливий… Рідко хто в наш час вибирає цей важкий шлях. Інших більше турбує висока зарплата, кар'єрний ріст, чашка кави на робочому столі... Ми ж - обрані. І ми самі вибрали для себе цю долю. Ніхто не говорив нам на початку, що буде легко. Безсумнівно, наша робота вимагає колосальної витрати моральних та інтелектуальних ресурсів, величезної роботи над собою і своїми емоціями, вміння робити правильний вибір, здатності бачити добрий початок навіть в самих аморальних і жорстоких вчинках. Наші близькі та рідні звикають до того, що частину життя ми безоглядно віддаємо своїй "грі" в "театрі". Але нагородою за це завжди були і залишаються успіхи, яких домагаються юні "глядачі" завдяки нашим професійно зіграним "виставам", вдячні погляди з "зали для глядачів", а, часом, навіть чиїсь вчасно врятовані душі... Сьогодні ввечері, прийшовши додому, я знову буду нарікати на те, яка важка моя "роль" у цій нескінченній, але такій важливій і потрібній "п'єсі" під назвою "Навчання і виховання дітей". А завтра знову туди - в "театр", на "сцену", до "глядача". Адже, я - "актриса"!

category: Методика та технологія


title: Програма для дистанційного навчання (підготовка до ДПА). (Рос. мова)

description: Подано програму для дистанційної підготовки до державної підсумкової атестації з математики у 2-му класі та матеріалами до проведення занять № 1 і № 2

category: Методика та технологія


title: Використання аудіо-візуальних засобів навчання на уроках історії

description:
Один учень Аристотеля пристав до нього з нудною і довгою розповіддю. Нарешті він запитав філософа, який мовчав увесь час: "Я не втомив тебе?" На що той відповів: "Ні, я не слухав". "Заговори так, щоб я тебе побачив", - запропонував йому Аристотель Тому на своїх уроках я і намагаюс

                  ь досягти саме такої мети. Сучасний урок – це поєднання традиційних технологій та нових інформаційних джерел, які передбачають використання відеоматеріалів, ресурсів мережі Інтернет. Не дарма існує прислів’я "Краще один раз побачити, ніж сто раз почути". Раніше вчитель просто на словах або за допомогою крейди розповідав учням про еволюцію людини, культуру Греції, мистецтво доби Відродження, знайомив з перебігом військових битв. Навіть, якщо і є картинки в підручнику, то вони невеликого розміру, нечіткі або представлені не в повній мірі. Можливості сучасного світу дозволяють нам використовувати різноманітні джерела інформації. Не кожен свій урок ми можемо провести в кабінеті, де знаходиться комп’ютер, проектор та мультимедійна дошка, тому на уроках застосовую ті джерела, які можу використати в умовах власного кабінету, обладнаного телевізором та ДВД. Отже, на своїх уроках історії використовую наступні аудіо-візуальні джерела:  документальні матеріали. Мною створена велика база документальних фільмів з історичних питань. В кабінеті велика відеотека: Всі фільми серії "КРАЇНА: історія українських земель", Фільми серії "історія України", Всі фільми серії "Невідома Україна", Фільми серії "Вирішальні битви", Фільми серії "Гра долі", Фільми серії "Золоте стремено", Фільми серії "Видатні особи" і т. д. Але на уроці не так багато часу для перегляду фільмів, тому я широко використовую комп’ютерні програми з нарізки та склейки відеороликів та відео фрагментів. За останні роки мною було створено велика кількість відеороликів з історії, у яких середній час тривалості перегляду 6 – 7 хвилин. Майже на кожному уроці можна вдало використати той чи інший історичний відео сюжет. художні фільми (використовую відеофрагменти з художніх фільмів, які яскраво відображають тему чи подію ("А. Македонський", "Гладіатор", "300 спартанців", "Вогнем і мечем", "Жанна д’Арк" та інші); але до використання цих фільмів треба ставитися досить критично, бо їх автори часто мають однобоку позицію; мультфільми (при вивчення теми "Культура і релігія Давньої Греції" можна переглянути уривок із мультфільмів "Лабиринт. Подвиги Тесея", "Прометей", "Возвращение с Олимпа", "Аргонавты", "Персей", "Геракл у Адмета" та інші; аудіоматеріали (використовую аудіоматеріали при вивченні тем з культури і релігії, прослуховуємо міфи народів світу, музику різних народів, яку можна застосовувати як фон розповіді); презентації (створюю власні і використовую учнівські); анімації (використовую при вивченні битв: на анімаційних картах за допомогою кольорових стрілок показується шлях руху військ та схеми битв); віртуальні екскурсії (знайомлять учнів з країнами світу, їх історією, природою, видатними людьми, культурою, видатними музеями – Лувра, Ватикану, Білого Дому, Ермітажу та іншими); використання електронних лекторів, тренажерів, підручників; атласи з історії України та всесвітньої історії; електронні конструктори уроків; школа Вовка Панаса (для дітей 5-6 кл., у вигляді цікавої розповіді, є кросворди, ребуси, тести); програма "Енциклопедія Кирила іІ Мефодія". Для уроків різних типів і форм проведення використовую різні види відеоматеріалу: відео-пояснення (розповідь), відео-ілюстрацію, відео-підтвердження, відео-тест тощо. Для кожного конкретного уроку ретельно відбираю той відеоматеріал, який відповідає меті, плану і структурі уроку. Окрім нової навчальної інформації, кожен відеофрагмент має також і завдання, яке необхідно виконати після отримання інформації: відповісти на поставлені перед переглядом питання, виділити певні факти і події, скласти план відповіді з певної проблеми, охарактеризувати даного історичного діяча, дати оцінку відповідного історичного періоду. Відеосюжети повинні нести не тільки інформативну роль, а й залучати дітей до аналізу, синтезу, пошуку. Такі уроки завжди цікаві, насичені інформацією, різними завданнями,, з’являються умови для різноманітної діяльності в процесі отримання, закріплення і контролю знань, зростає інтерес школярів до предмету. І сам вчитель, спробувавши таку форму роботи, відчує її ефективність Але слід пам’ятати: використання цих засобів не замінює вчителя, а тільки доповнює його діяльність.

category: Методика та технологія


title: Дидактичний матеріал з англійської мови для учнів 3-го класу

description:
Даний методично-дидактичний матеріал укладено відповідно до навчальної програми з англійської мови для учнів 3-го класу. Запропоновано інтерактивні та візуальні підходи щодо засвоєння матеріалу школярами. Призначено для учнів загальноосвітніх шкіл із державною мовою навчання та вчителів англійської

                  мови

category: Методика та технологія


title: Формування світогляду учнів сьомого класу на уроках географії

description:
Школа покликана не тільки озброїти молоде покоління певною сумою знань, а й всебічно виховувати учнів, забезпечувати їх гармонійний розвиток. Вивчення географії неможливе без використання різних засобів впливу на почуття учнів, емоційного слова вчителя, уривків з художніх творів, репродукц

                  ій з картин, мультимедійних засобів навчання, демонстрування гербаріїв, колекцій тощо. Доповнення традиційних методів та прийомів роботи інноваційними дає значно кращий результат:активізує мислення, мотивує навчання, заохочує самовираження учнів. Під час формування світогляду учнів надаю перевагу груповій навчальній діяльності. Тому у моєму методичному арсеналі наявні різноманітні форми і методи навчальної діяльності, зокрема: створення атмосфери зацікавленості у пізнавальній діяльності кожного учня; стимулювання учнів до вільного висловлювання своїх думок;вибір учнями способів виконання завдань; обмін думками; самостійна пошукова робота з підручником та додатковою літературою, живими об'єктами, виконання практичних робіт, ведення спостережень, створення ситуацій для застосування учнями набутих знань у їх життєдіяльності тощо. Все це буде доцільним лише тоді, коли стане об'єктом для роздумів засобом активізації мислення учнів. Враховуючи вік учнів, коли вони ще спираються на дані споглядального процесу, треба ширше використовувати мультимедійні засоби, наочність. Так, вивчаючи у курсі географії материків і океанів у 7 класі тему "Літосфера", доцільно показати на карті острови різного походження (материкового, коралового, вулканічного). Можна продемонструвати уламок коралового поліпа. На уроках варто акцентувати увагу учнів на постійних змінах, що відбуваються в природі, суспільстві, на тому, що все перебуває у постійному русі, взаємозв'язку. На цьому уроці конкретним матеріалом є острови, причини їх походження, зміна конфігурації. Обов'язково треба показати зображення островів різного походження. Оцюнюючи рельєф Африки важливо домогтися розуміння учнями закономірностей перетворення рельєфу, тобто довести, що всі його форми є результатом безперервних процесів загального розвитку. Дуже добре, якщо вчитель підведе учнів до розуміння єдності дії протилежних процесів руйнування гір – створення рівнин і навпаки. Переконливою ілюстрацією цього явища є презентація на тему "Обрив пісковикового плато в Центральній Сахарі". Дивлячись ії учні повинні самостійно зробити висновок про процеси, що зображені в ній. Вивчаючи клімат Африки доцільно звернути увагу учнів не тільки на атмосферні явища, що відбуваються над материком, а й на руйнівно-створювальну роботу вітру, на те, що в природі ніщо не виникає з нічого, ніщо не зникає безслідно. Це дуже важливо для розуміння в майбутньому закону збереження матерій: діти зрозуміють безперервність процесів змін на Землі, їх взаємозв'язок, взаємодію. Учні вільно зроблять висновок про залежність густоти річкової сітки від клімату, але картина буде ще переконливішою, якщо прочитати уривок з хрестоматії коливання рівня Нілу в мало – і багатоводні роки. Багато можливостей для формування світогляду учнів відкриває тема "Природні зони". Використання презентацій треба поєднувати з роботою над картами атласу, графіками і діаграмами вміщеними в підручнику. Вивчення природних зон є логічним продовженням загального огляду. В процесі вивчення особливостей флори і фауни материка з'ясовуються причини цих особливостей. Безперервність руху в природі і в суспільстві підкреслюється завжди. В курсі географії материків і океанів багато тем, ілюстрації до яких підкреслюють це явище. Так, у темі "Антарктида" ознайомлення з зображенням айсберга має викликати запитання. Чому антарктичні моря безперервно поповнюються айсбергами? Чи правильний вираз "вічний лід"? Як треба сказати? Чому слово "вічний" в даному випадку не точне? Доведіть, що лід в Антарктиді був не завжди. Материк Північна Америка досить складний для вивчення, тому треба до кожної теми дібрати матеріал, який сприятиме кращому засвоєнню і розкриттю взаємозв'язків. На прикладі зображень каньйону Колорадо, дельти Міссісіпі, айсбергів Гренландії (презентації), Ніагарського водоспаду тощо треба виробляти в школярів розуміння того, що в природі постійно відбуваються зміни. Останнім вивчається материк Євразія, найбільш цікавий і складний. Тут і багатство природи, і складність ландшафтів і своєрідність формування кліматичних поясів тощо. Все це потребує від учителя серйозної підготовки до уроків. Вивчаючи обриси берегів, учитель звертає увагу на зміну берегової лінії порівняно з стародавніми геологічними епохами. При цьому слід ознайомити учнів з гіпотезою про дрейф материків. Для ілюстрування теми можна використати презентації "Босфор", "Берінгова протока", "Гібралтар", "Червоне море", нагадати, що всі ці ділянки нині затоплені водою, колись були сушею. Для міцного засвоєння особливостей формування рельєфу Євразії доцільно показати кілька презентацій різних місцевостей ("Гімалаї", "Середній Урал", "Памір", "Тібет" і запропонувати учням зробити висновок про вік кожного об'єкта та довести це за допомогою карти. Розкриваючи тему, слід розповісти про згаслі вулкани і зробити висновок про діяльність ендогенних сил, їх вплив на формування сучасного рельєфу материка. Вивчаючи корисні копалини треба не тільки продемонструвати їх зразки, а й показати виготовлену з них продукцію за допомогою презентації. Треба домогтись, щоб учні розуміли закономірності походження корисних копалин, вміли б групувати їх за використанням. Слід навчати школярів встановлювати закономірності залягання корисних копалин. Тема "Клімат" ілюструється презентацією та читанням уривків з хрестоматії "Самум", "Полюс холоду", "Тропічна злива". Потім учням пропонується обґрунтувати ці явища в зв'язку з кліматотворними факторами даної місцевості. І тут же на прикладі нашої дійсності важливо показати вплив людини на природу, на зміну клімату. З цією метою доцільно використати картину лісосмуг і встановити взаємозалежність між даними компонентами природи. Учні самі зроблять висновок про те, який вплив справляє лісосмуга на клімат. Особливо добре відомо це дітям, які живуть у степових районах. Адже вони є свідками перетворення природи людиною. Внутрішні води вивчають у взаємозв'язку з рельєфом, кліматом. Можна показати картину "Дельта Волги", прочитати про "мандрівку" Хуанхе, неспокійний Ганг, Янцзи, розповісти про зміну русла Амудар'ї, походження Мертвого моря, а потім запропонувати учням зробити висновок про причини, що зумовили утворення дуже великого басейну внутрішнього стоку. Не зайвим буде сказати учням про зникнення затоки Комсомолець на Каспії, що свідчить про безперервну зміну земної поверхні, повідомити учням про те, що 7млн. років тому Волга текла далі на Схід, але внаслідок обертання Землі перемістилась до Приволзької височини, про те, що Дунай зробив собі шлях через гори ("Залізні ворота"). Для характеристики природних зон доцільно використати презентації, а потім запропонувати учням проаналізувати кожну з них і пояснити географічне положення цих зон. Тема "Населення" вивчається з використанням презентацій про життя народів різних країн. Розділ "Земля – наш спільний дім" є заключним, узагальнюючим. Під час його вивчення використовують уже знайомі з попередніх тем посібники, презентації, а також ілюстрації підручника, але ставлять при цьому складніші запитання: Пояснити причини утворення даного поясу. Чому змінюються ландшафти материків? Які закономірності зумовлюють розміщення рослинності і тваринного світу? Які закономірності спостерігаються у розташуванні річок і озер на материках? Який зв'язок між формами рельєфу і покладами корисних копалин? та ін. Усі дані рекомендації не є рецептом. Кожний вчитель творчо підходить до педагогічного процесу, і від його майстерності залежить ефективність навчання. Але мета у всіх одна: навчити учнів обґрунтовувати і захищати свої погляди. Надзвичайно важливою умовою навчання є добра психологічна атмосфера, яка сприяє навчанню та вихованню творчої індивідуальності. Тому обов'язок кожного - створити таку атмосферу взаємодовіри, взаємодопомоги, взаємоповаги та співпраці, що є обов'язковою умовою навчання. Література 1. Врублевська М. О. Секрети успішного уроку географії. -Харків:Вид. група "Основа" 2005. 2. Зінкевич М. В. Практична навчальна діяльність у вивченні географії. (Географія то основи економіки в школі. -2009- №1 – с. 2 -7). 3. Методика викладання географії в школі. За ред.. С. Г. Коберніка. -К" Стаоред-2" 2000.

category: Методика та технологія


title: Інтерактивне навчання учнів профілю „Молодша медична сестра по догляду за хворими” засобами тренінгових методів і технік

description:
Перед кожним вчителем завжди стоять питання: від чого залежить результативність роботи? Як зробити свій профіль привабливішим для старшокласників? Як підвищити якість знань та вмінь? Чи можна знайти шлях, який приведе до бажаних відповідей на поставлені завдання. Я переконана, що цей шлях

                  – впровадження в навчально-виховний процес інноваційної педагогічної технології – тренінгового навчання. Дуже важливо, щоб у роботі вчителя гармонійно перепліталися "важливо"," важко", і "прекрасно". І коли б мене запитали, яке моє головне завдання, як вчителя, педагога – тренера - відповіла б:" Дуже хочу, щоб моїм дітям зі мною було добре, тепло, затишно, щоб на заняття вони йшли з радістю, знаючи, що їх там чекають, люблять, допоможуть." Переконана, що" раз добром нагріте серце вік не прохолоне." Працюючи з дітьми, постійно пам'ятаю: слід прагнути не до того, щоб кожен учень мене зрозумів, а до того, щоб мене не можна було не зрозуміти; ніколи не висловлювати незадоволення самим учнем; бути демократичним лідером для дітей - доброзичливим, люб'язним; але стійким, вимогливим і послідовним; бути з учнями поруч і лише трішки попереду. Головна мета моєї діяльності – створити ситуацію успіху для розвитку особистості учня, дати можливість кожному відчути радість досягнення успіху, усвідомлення своїх здібностей, віри у власні сили. Вся моя діяльність спрямована на те, щоб активно впроваджувати в навчально-виховний процес інноваційну педагогічну технологію – тренінгове навчання. Практика показує, що ця педагогічна технологія – є продуманою педагогічною діяльністю з проектування, організації і проведення навчального процесу з обов'язковим створенням сприятливого освітнього середовища для вчителя і для учня. Тренінгові заняття – це ефективний вид як групового так і індивідуального навчання. Їх особливість в тому, що учасники навчаються, виконуючи практичні завдання педагога – тренера. Обсяг практичної частини тренінгу дорівнює теоретичній частині, але може і перевищувати її. Унікальність проведення тренінгових занять в тому, що вони вчать учнів ефективно розпоряджатися своїм часом, правильно розставляти пріоритети, легко ухвалювати самостійні рішення, координувати свої дії з діяльністю одногрупників. Тренінг – це одночасно: процес пізнання себе та інших, який необхідно зробити цікавим і неповторним; неформальне, невимушене, конструктивне спілкування; ефективна форма опанування знаннями; інструмент для формування умінь і навичок; форма розширення власного набутого досвіду; спеціальна технологія, яка допомагає краще зрозуміти та усвідомити власний світ, зробити своє життя успішним; керівництво власними бажаннями та діями. Під час проведення тренінгових занять створюються рівні умови для всіх учасників і учасниць. Адже рівність і повага між усіма членами групи є обов'язковою умовою ефективного засвоєння нових знань і поглядів. Ефективність тренінгів полягає в тому, що учні не тільки отримують інформацію, а й мають змогу поділитися зі своїми друзями власними знаннями та прикладами з життя. Учнів зацікавлює нетрадиційне проведення уроків. Працюючи з учнями за тренінговою методикою зробила для себе висновок, що тренінг і традиційні форми навчання мають суттєві відмінності. Традиційне навчання більш орієнтоване на правильну відповідь, і за своєю сутністю, є формою передавання інформації та засвоєння знань. Натомість тренінг, перш за все, орієнтований на запитання та пошук. На відміну від традиційних, тренінгові форми навчання ініціалізують весь потенціал учнів: рівень та обсяг їх видів компетентностей, самостійність, здатність до прийняття рішень, до взаємодії тощо. Розуміючи те, що тренінг як форма педагогічного впливу передусім передбачає використання активних методів групової роботи використовую активні та інтерактивні методи навчання, кожен з яких передбачає вирішення конкретного завдання. При планування та розробці тренінгового заняття враховую те, що метод повинен бути адекватним стосовно цілей та завдань заняття; орієнтований на вік, профіль навчання, загальний рівень підготовленості учнів. Обираючи конкретний метод тренінгового заняття аналізую всі наявні ресурси та складаю його чіткий алгоритм. Період моєї педагогічної роботи показує, що не варто зовсім відмовлятися від традиційних методів заради популярних, нових активних і інтерактивних технік. Використання будь - якого методу засновується на демократичних цінностях та є особистісно – орієнтованим. Складаючи тренінгове заняття будую його таким чином, щоб надана інформація закріплювалась у практичних вправах. Розмаїття методів, які використовуються в тренінговтх заняттях, пояснюю особливостями сприйняття дитини. Тільки у такому спілкування створюються проблемні ситуації, діалоги, дискусії, які забезпечують свідоме сприйняття та популяризацію здорового способу життя, толерантне ставлення до хворої людини, виконання свого професійного обов'язку; розвивають здатність співпереживати, створюють умови для рефлексії своїх внутрішніх станів. Ці методи є доволі ефективними засобами досягнення цілей уроку: 1. "Мозковий штурм", мета якого полягає в тому, щоб зібрати якомога більше ідей щодо визначеної проблеми від усіх учнів протягом обмеженого часу (наприклад, "профілактика", "гігієна", "захворювання"," травматизм", "медична допомога", "інфекція" тощо). Ця техніка добре спрацьовує тому, що думки однієї людини стимулюють думки іншої, ідеї виникають одна за одною. 2. Рольова гра, мета якої – визначення ставлення до конкретної життєвої ситуації, набуття досвіду шляхом гри, допомога навчанню через досвід і почуття (наприклад, батьки викликали швидку допомогу дитині, яка з'їла пігулки бабусі від тиску, випадок дорожньо – транспортної пригоди, де водій знаходиться без свідомості, жінка на кухні перекинула на себе таз з варенням тощо.) 3. Розігрування конкретної життєвої ситуації допомагає учням виробити своє ставлення до неї, сприяє розвитку уяви і навичок критичного мислення, формування навичок пошуку та аналізу альтернативних можливостей, дій, співчуття іншим. На уроках пропоную учням розв'язання таких ситуацій: створення ситуації допомоги потерпілому внаслідок ураження електричним струмом, блискавкою, при опіках, отруєннях, утопленні, сонячних ударах, при втраті свідомості тощо; вміння правильно надати медичну допомогу при різних видах кровотечі, відкритих та закритих переломах, травмах різних органів людини; створення ситуації успіху; вміння правильно й тактовно вести діалог з хворою людиною і розуміти один одного; аналіз ситуації втрати життя людиною; дослідження ситуації відповідальних вчинків. 4. "Синтез думок", суть якого полягає в спільному пошуку групами узгодженого рішення. Після об'єднання в групи і виконання завдання учні передають свій варіант іншим групам, які доповнюють його своїми думками, підкреслюють те, з чим не погоджуються. 5. "Метод прес" пропонується для використання при обговоренні дискусійних питань та при проведенні вправ, у яких треба зайняти й чітко аргументувати визначену позицію з проблеми, що обговорюється. 6. Робота в групах використовується для вирішення складних проблем, що потребують колективного розуму. 7. Різновид загального групового обговорення – технологія "мікрофон" надає можливість кожному учню сказати щось швидко, по черзі, відповідаючи на запитання або висловлюючи свою думку чи позицію. 8. Вправи "Криголами" - вправи, що "підключають до роботи", спонукають людей до спілкування та активної роботи. 9. До кожної вправи тренінгу пропонуються орієнтовні завдання для обговорення. Обговорення є одним з основних методів навчання, оскільки залучає тих, котрі беруть участь у тренінгу, до активного обміну інформацією і досвідом. Ефективне обговорення можливе тільки за наявності відкритих запитань, які передбачають розгорнені відповіді, як правило починаються зі слів" що, коли, якої, чому, як..." З огляду на набутий досвід я усвідомила умови успішного проведення тренінгових занять: чітка цільова установка, акцентування уваги на значущості проблеми, обґрунтований вибір змісту інформаційно-освітнього матеріалу відповідно до пізнавальної та методичної потреби учасників тренінгового заняття, пошуковий характер заняття, доброзичливість, довіра учасників один до одного, додержання встановлених правил. Від рівня готовності вчителя до використання таких інтерактивних методів і форм спілкування багато в чому залежить успішність вирішення завдань на уроці, тому продовжую активно займатись самоосвітою та удосконалювати свої знання з даної проблеми.

category: Методика та технологія


title: Розвиток соціокультурних компетенцій учнів у процесі вивчення іноземної мови

description: У статті з досвіду роботи авторка пише, що компетентнісний підхід до вивчення іноземних мов слід розглядати як спосіб організації навчально-пізнавальної діяльності учнів, що забезпечує засвоєння ними змісту навчання задля досягнення цілей навчання

category: Методика та технологія


title: Ейдетика як засіб розвитку зв’язного мовлення молодших школярів

description: У статті розглядаються головні питання щодо розвитку зв’язного мовлення молодших школярів на уроках рідної мови засобами ейдетики. Представлено систему ейдетичних вправ, що допомагає розвивати пам’ять, а також подано методичні рекомендації з використання ейдетичних засобів

category: Методика та технологія


title: Музейна педагогіка

description: У статті на заявлену тему авторка пише, що зростає роль музеїв при закладах освіти як форми роботи, спрямованої на розвиток творчої самодіяльності та громадської активності учнів. Музею надається функція важливої ланки позашкільної освіти, що вимагає від нього пошуку нових напрямів роботи

category: Методика та технологія


title: Методичний турнір

description: Розробка методичного заходу з мультимедійною підтримкою, мета якого - формувати в учасників гри навички ефективної взаємодії; розвивати рефлексивні навички та вміння короткої самопрезентації, удосконалювати вміння працювати в команді

category: Методика та технологія