title: Стаття «Технологія створення проекту - важливий засіб формування в учнів загально-дослідницьких навичок»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи (додається медіапрезентація) авторка пише, що серед педагогічних технологій, які сприяють формуванню компетентності учнів, чільне місце посідає метод творчих проектів, мета якого - сприяти самостійному формуванню інтелектуальних, спеціальних і загальноку

                  льтурних знань і вмінь учнів

category: Методика та технологія


title: Методичний порадник філолога «Практичні аспекти реалізації профільної освіти на уроках української мови та літератури»

description:
У даному пораднику вміщено науково-методичне обґрунтування ефективної організації профільної освіти за профілем української філології; представлено орієнтовне календарно-тематичне планування з української мови та літератури в 10-11-х класах, зразки авторських контрольних робіт, літературних диктанті

                  в, мовно-літературних ігор, тест-кодів

category: Методика та технологія


title: Дослідницька робота «М. П. Кравчук - вчений-науковець зі світовим ім’ям»

description:
Довго не знали про цю надзвичайно талановиту людину - видатного науковця, який щиро любив Україну, мріяв про її утвердження у світовій цивілізації, бо ім’я М. Кравчука було занесене до списку «ворогів народу», а сам він, повний енергії, сил, творчих задумів, був жорстоко покараний і пішов із життя в

                   неповних п’ятдесят. Додається медіапрезентація

category: Методика та технологія


title: Стаття «Формування культури мислення на уроках хімії»

description: Важливою складовою частиною загальної культури людини є культура мислення. За своєю сутністю вона виступає як певний рівень розвитку пізнавальних здібностей; комплекс вмінь по використанню понятійного апарату

category: Методика та технологія


title: Стаття «Роль методичної служби в організації роботи груп для дітей старшого дошкільного віку в умовах загальноосвітнього навчального закладу»

description:
Реформаційні процеси, що відбуваються у сучасному освітньому просторі, зумовлюють нагальність розв’язання комплексних соціально-педагогічних завдань, одним з яких є забезпечення наступності між суміжними ланками освіти. У відповідності з чинним законодавством та нормативно-правовими документами с

                  аме наступність є однією з обов’язкових умов здійснення неперервності здобуття освіти, яка певною мірою має забезпечити єдність, взаємозв’язок та узгодженість мети, змісту, методів, форм навчання й виховання з урахуванням вікових особливостей дітей на суміжних щаблях освіти. Реалізація принципу безперервності освіти має починатися з забезпечення наступності між першими її сходинками – дошкільною і початковою ланками. Забезпечення наступності та взаємодії між дошкільною та початковою освітою утворює простір для реалізації в педагогічному процесі дошкільного навчального закладу і початкової школи єдиної, динамічної та перспективної системи, спрямованої на розвиток, виховання і навчання старших дошкільників і молодших школярів. Саме тому сучасні тенденції розвитку дошкільної і початкової ланок освіти мають багато спільного, зокрема передбачають орієнтацію на особливості дитини, створення сприятливих умов для формування у неї належної спрямованості, самосвідомості, позитивної самооцінки, самоповаги та шанобливого ставлення до тих, хто її оточує, конструктивних мотивів поведінки, нахилів, потреб характеру, пізнавальних, психічних процесів тощо. У Базовому компоненті дошкільної освіти та Державному стандарті початкової загальної освіти визнається пріоритетність компетентнісного підходу до розв’язання основних завдань дошкільної та початкової ланок освіти. Ці документи покликані забезпечити поетапне становлення дитячої особистості, її фізичний, пізнавальний, соціальний, естетичний розвиток, набуття нею певного практичного досвіду, необхідного для використання у майбутньому житті. Наступність забезпечує поступовий перехід від попереднього вікового періоду до нового, поєднання щойно здобутого дитиною досвіду з попереднім. З одного боку, вона передбачає спрямованість навчально-виховної роботи в дошкільному навчальному закладі на вимоги, які будуть пред'явлені дітям в школі, а з іншого - на опору вчителя на досягнутий старшими дошкільниками рівень розвитку; на здобуті в дошкільному навчальному закладі та сім'ї знання, навички і досвід дітей; на активне використання їх у навчально-виховному процесі. Наступність утворює простір для реалізації в педагогічному процесі дошкільного навчального закладу і початкової школи єдиної, динамічної та перспективної системи виховання і навчання, що сприяє зближенню умов виховання і навчання старших дошкільників і молодших школярів. Завдяки цьому перехід до нових умов шкільного навчання здійснюється з найменшими для дітей психологічними труднощами. При цьому забезпечується природне і комфортне їх входження в нові умови, що сприяє підвищенню ефективності виховання і навчання учнів з перших днів перебування в школі. Головною умовою забезпечення наступності у вихованні і навчанні є спрямованість педагогічного процесу дошкільного навчального закладу і початкової школи на всебічний розвиток особистості дитини. З огляду на це необхідний зв'язок програм, методів і форм навчання в дошкільному навчальному закладі та початковій школі. Елементи навчальної діяльності, що формуються в процесі навчання на заняттях у дошкільних закладах, забезпечують успішність навчання в школі. А шкільне навчання має забезпечити взаємозв'язок, розширення, поглиблення й удосконалення отриманих у дитячому садку знань, умінь і навичок. Саме ці основні умови забезпечення наступності між дошкільною та початковою ланками освіти неодноразово вивчалися на районних заходах. Методичний міст Прикладом може стати методичний міст «Забезпечення наступності між дошкільною та початковою ланками в системі безперервної освіти». Мета: визначити пріоритетні напрямки діяльності загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладів щодо наступності в умовах впровадження нових Державних стандартів; відпрацювати механізм взаємодії педагогів дошкільної та початкової ланок освіти; ознайомити з позитивними напрацюваннями з питань наступності в навчально-виховному процесі дошкільних навчальних закладів та початкової школи. Рекомендації: 1. Районному методичному кабінету: 1.1. Поповнити банк перспективного педагогічного досвіду з питань наступності між дошкільною та початковою ланками освіти; 1.2. Підготувати збірник методичних праць з питань реалізації взаємодії дошкільної та початкової ланок освіти в умовах впровадження нових Державних стандартів; 1.3. Створити інформаційну базу методичних ідей, педагогічних розробок, технологій з різних аспектів впровадження наступності та розмістити їх на сайті районного методичного кабінету для вільного користування. 2. Керівникам загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладів: 2.1 Забезпечити виконання нормативно-правових інструктивно-методичних документів, пов’язаних з наступністю дошкільної та початкової ланок освіти; 2.2. Контролювати організацію та проведення роз’яснювальної роботи серед батьків дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів щодо необхідності своєчасного здобуття дітьми 6-річного віку початкової освіти відповідно до Законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту»; 2.3. Систематично заслуховувати на нарадах хід впровадження нових Державних стандартів дошкільної та початкової освіти. 3. Заступникам директорів з навчально-виховної роботи та методистам дошкільних навчальних закладів: 3.1. Адаптувати систему роботи щодо підвищення рівня педагогічної майстерності вихователів - дошкільників та вчителів початкових класів із урахуванням профільності закладів; 3.2. Організувати спільні методичні заходи, спрямовані на співпрацю вихователів дошкільних навчальних закладів та вчителів початкових класів в умовах впровадження нових Державних стандартів дошкільної та початкової освіти; 3.3. При плануванні роботи на 2015-2016 навчальний рік врахувати питання наступності дошкільної та початкової освіти, звернувши особливу увагу на формування ключових та предметних компетентностей дітей; 3.4. Активізувати роботу щодо ознайомлення вчителів початкових класів з Програмою розвитку дітей старшого дошкільного віку «Впевнений старт», а вихователів старших дошкільних груп – з організацією навчально-виховного процесу в 1-х класах; 3.5. Систематично інформувати батьків про хід впровадження нового змісту дошкільної та початкової освіти, залучати їх до співпраці. 4. Вчителям початкових класів та вихователям старших дошкільних груп: 4.1. Забезпечити поступовий перехід від дошкільної до початкової освіти, поєднуючи щойно здобутий досвід дитини з попереднім; 4.2. Продовжити роботу щодо вивчення та впровадження змісту освітніх галузей Державних стандартів дошкільної та початкової освіти. 5. Практичним психологам: 5.1. Скоординувати взаємодію соціально-психологічного супроводу старшого дошкільника та учня 1-го класу в умовах адаптації до шкільного навчання; 5.2. Підготувати орієнтовні матеріали для роботи консультативних пунктів у ДНЗ та адаптаційних занять у школі з майбутніми першокласниками. 6. Вчителям-логопедам: 6.1. Налагодити взаємодію щодо своєчасного виявлення дітей з особливими освітніми потребами в дошкільному закладі та планування роботи між корекційними педагогами ДНЗ та вчителями-логопедами при логопедичних пунктах на базі загальноосвітніх навчальних закладів щодо надання корекційної допомоги. Організація роботи груп для дітей старшого дошкільного віку в умовах загальноосвітнього навчального закладу Законами України «Про освіту», «Про дошкільну освіту», «Про загальну середню освіту», постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2000 № 646 «Про затвердження Інструкції з обліку дітей і підлітків шкільного віку», наказу Міністерства освіти і науки України від 07.04.2005 №204 «Про прийом дітей до 1 класу загальноосвітніх навчальних закладів», листів Міністерства освіти і науки України від 19.08.2011 №1/9-634 «Про забезпечення взаємодії в освітній роботі з дітьми старшого дошкільного і молодшого шкільного віку», від 13.08.2014 №1/9-411 «Інструктивно-методичні рекомендації щодо організації роботи груп для дітей старшого дошкільного віку при загальноосвітніх навчальних закладах», наказів відділу освіти виконкому Довгинцівської районної у місті ради від 16.01.2014 №9 «Про організацію прийому дітей до перших класів закладів освіти району у 2014 році», від 03.02.2015 №38 «Про організацію роботи по підготовці майбутніх першокласників у закладах освіти району в 2015 році» передбачена безперервність і наступність між усіма ланками освіти, визначна пріоритетна роль дошкільної освіти як обов’язкової первинної її складової та необхідність створення умов для її здобуття незважаючи на те, що за останні роки спостерігається позитивна тенденція щодо збільшення кількості дітей, охоплених дошкільною освітою, значна частина дітей за різних причин не відвідує дошкільні навчальні заклади, у яких максимально забезпечується системний підхід до реалізації завдань дошкільної освіти, в тому числі здійснюється планомірна, нефорсована психологічна підготовка до школи з урахуванням вікових та індивідуальних можливостей дітей. Тому актуальними завданнями сьогодні є урізноманітнення форм охоплення дошкільною освітою дітей, які не відвідують дошкільні навчальні заклади, сприяння особистісному зростанню кожної дитини. Одна з форм здобуття дошкільної освіти може бути забезпечена шляхом організації для дітей старшого дошкільного віку підготовчих груп (для майбутніх першокласників) на базі загальноосвітнього навчального закладу. Заходи щодо організації прийому дітей до перших класів В загальноосвітніх навчальних закладах Довгинцівського району м. Кривого Рогу робота щодо організації груп для майбутніх першокласників ведеться вже не один рік. Відповідно до наказу відділу освіти від 16.01.2014 №9 «Про організацію прийому дітей до перших класів закладів освіти району в 2014 році» в загальноосвітніх закладах здійснюється ряд заходів щодо організації прийому дітей до перших класів: Вивчення контингенту дітей, які проживають на закріплених за закладами територіях, з метою прийому до перших класів. Якісне проведення обліку дітей 5-7 років, сприяння реалізації права на здобуття повної загальної середньої освіти дітей 6-7 років, які постійно проживають на закріпленій за навчальним закладом території обслуговування. Організація роботи груп для дітей старшого дошкільного віку на базі загальноосвітніх навчальних закладів. Проведення роз’яснювальної роботи серед батьків щодо обов’язковості здобуття дітьми 6-7 років повної загальної середньої освіти, дотримання законів та нормативних актів, які зобов’язують батьків нести адміністративну і кримінальну відповідальність за ухилення від навчання та виховання неповнолітніх дітей. Залучення до роботи з батьками та майбутніми першокласниками практичних психологів закладів освіти. Педагоги закладів освіти якісно вивчають свій мікрорайон та контингент дітей, які проживають на закріплених за закладами територіях обслуговування, з метою прийому їх до перших класів. Слід зазначити, що, наприклад, педагогам КЗШ №№84, 88, 89, 94 таку роботу проводити складно. Адже у мікрорайонах даних шкіл мешкають особи, які належать до ромської національної меншини. Діти - роми не відвідують дошкільні навчальні заклади. Їх неможливо примусити пройти медичний огляд, а це ускладнює роботу педагогів щодо визначення місця проживання ромів - майбутніх першокласників. Тому заклади співпрацюють із Криворізьким міським центром соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді. На прикладі КЗШ №89 можна зосередити увагу на плідній праці педагогів. До роботи в мікрорайоні залучаються: соціальний педагог, вчителі майбутніх першокласників, заступники директора з навчально-виховної роботи. Результатом роботи у 2013-2014 н. р. році стало виявлення дитини, яка жила без матері і батька, з бабусею і ніде не була зареєстрована. А такі діти, нажаль, зустрічаються. У загальноосвітніх навчальних закладах і районному методичному кабінеті постійно поповнюється база даних щодо 5-річних дітей мікрорайону. Вчителі майбутніх першокласників відвідують родини, де проживають діти 5-ти років, ходять на батьківські збори в дошкільні навчальні заклади, проводять «Дні відкритих дверей» у закладах освіти. Робота з батьками передбачає: 1. Зустріч вчителів початкової школи з батьками вихованців старших дошкільних груп на батьківських зборах. 2. Проведення Інтернет - зборів для майбутніх першокласників. 3. Анкетування батьків майбутніх першокласників з питань підготовки дітей до школи. 4. Організація роботи «педагогічної вітальні» для батьків вихованців старшого дошкільного віку з питань підготовки дітей до школи. 5. Організація та проведення Днів відкритих дверей для батьків у загальноосвітньому навчальному закладі. 6. Організація роботи Батьківських клубів та інших форм взаємодії. На таких заходах педагоги ведуть роз’яснювальну роботу серед батьків щодо обов’язковості здобуття дітьми 6-7 років загальної середньої освіти, дотримання законів та нормативних актів, які зобов’язують батьків нести адміністративну і кримінальну відповідальність за ухилення від навчання та виховання неповнолітніх дітей. Також з батьками майбутніх першокласників проводять інформаційно-роз’яснювальну роботу щодо функціонування груп для дітей старшого дошкільного віку при загальноосвітніх навчальних закладах. Система роботи психологічної служби (при наявності посади практичного психолога у закладі) Важливо, що до роботи з майбутніми першокласниками та їх батьками залучаються практичні психологи закладів освіти. Робота психологічної служби (при наявності посади практичного психолога) включає: Здійснення єдиного медико-психолого-педагогічного контролю за динамікою розвитку дітей. Дослідження рівня готовності дітей старшого дошкільного віку до навчання в школі, аналіз їх процесу адаптації вже у ролі учнів 1-го класу. Застосування корекційно-розвиткових методів у роботі з дітьми старшого дошкільного і молодшого шкільного віку при наявності певних проблем. Практичні психологи допомагають сформувати у майбутніх першокласників психологічну і фізичну готовність до шкільного життя й переходу у новий соціальний статус – школяра, здійснюють єдиний медико-психолого-педагогічний контроль за динамікою розвитку дітей 5-7 років, застосовують корекційно-розвиткові методи у роботі з дітьми старшого дошкільного і молодшого шкільного віку при наявності певних проблем. Комплектація груп для майбутніх першокласників Групи для майбутніх першокласників комплектуються керівником навчального закладу, на базі якого працюватимуть. До цих груп залучаються діти 5-річного віку, які з різних причин не відвідують дошкільні навчальні заклади, а також 6-річні діти, які підуть до школи у сім років. Групи створюються з метою здійснення концентрованого системного підходу до соціальної адаптації, фізичного, пізнавального, емоційно-ціннісного розвитку дітей перед початком шкільного життя. Кількість дітей у групі становить від 20 до 25 чоловік. Всі групи майбутніх першокласників у загальноосвітніх навчальних закладах починають працювати одночасно з 15 листопада, щосуботи. Загалом десять субот. Це дає можливість задіяти усіх дітей старшого дошкільного віку мікрорайону одночасно. Педагоги працюють у своїх мікрорайонах. А учні відвідують тільки одну групу одного закладу (адже з досвіду роботи ми знаємо, що батьки можуть записати свою дитину на заняття для майбутніх першокласників у кілька шкіл одночасно). Групи для майбутніх першокласників працюють короткотривало (до 2 годин) з урахуванням періоду найвищої працездатності: з 9.00 (10.00) до 10.00 (12.00). Для дітей старшого дошкільного віку вчителі проводять три заняття на день. Їх тривалість становить 25-30 хвилин. У перервах між заняттями (10-15 хв) проводяться динамічні паузи (комплекси рухливих вправ, релаксаційні хвилинки, гімнастику для очей, ігри). Проходять заняття у класних кімнатах. Розміщуються діти під час занять по-різному: за столами і партами, на килимку, на стільчиках у колі, на подвір’ї школи). Це сприяє запобіганню втоми, уникненню статичних навантажень, динамічній зміні видів діяльності. Безпосереднє керівництво та контроль за роботою груп, в яких діти здобувають дошкільну освіту, здійснює керівник загальноосвітнього навчального закладу, на базі якого працюють дані групи та методист з початкової освіти. Орієнтовна схема взаємодії між дошкільним та загальноосвітнім навчальним закладом: проведення круглих столів за участю адміністрацій і методичних служб навчальних закладів, батьків дітей майбутніх першокласників; складання плану спільних заходів відповідно завдань, що необхідно вирішити на тому чи іншому етапі роботи; затвердження спільного плану заходів на методичних об’єднаннях вчителів початкової школи і вихователів дошкільних навчальних закладів. Організація освітньої роботи в групах для дітей старшого дошкільного віку на базі загальноосвітніх навчальних закладів Освітній процес будується відповідно до вимог Базового компонента дошкільної освіти, змісту чинних освітніх програм та з урахуванням вікових, індивідуальних особливостей розвитку дітей. Головною умовою освітнього процесу є забезпечення природного і комфортного входження дітей старшого дошкільного віку в нові умови життя, що сприяє підвищенню ефективності виховання і навчання учнів з перших днів перебування в школі, спрямованість педагогічного процесу дошкільного навчального закладу і початкової школи на всебічний розвиток особистості, забезпечення наступності у вихованні і навчанні. З огляду на це необхідний зв'язок програм, методів і форм навчання в дошкільному навчальному закладі та початковій школі. Адже шкільне навчання має забезпечити взаємозв’язок, розширення, поглиблення й удосконалення отриманих у дитячому садку знань, умінь і навичок. Вчителі початкових класів, які організовують групи, в закладах освіти району працюють за програмами, чинними у 2014-2015 н. р.. Більш адаптованою для роботи з дітьми старшого дошкільного віку в групах підготовки до школи на базі загальноосвітніх навчальних закладів є програма розвитку дітей старшого дошкільного віку «Впевнений старт». Адже під час роботи зі старшими дошкільниками педагоги враховують основні закономірності фізіологічного, психічного та соціального розвитку, плануючи зміст, обсяг і форми роботи. В нашому районі є КНВК «Загальноосвітня вальдорфська школа І-ІІІ ступенів – дитячий садок». Школа свого мікрорайону не має. Батьки будь-якого району можуть записати дитину до даного закладу. Школа працює за вальдорфською методикою. Так як в КНВК є і садочок і початкова школа, педагогам легко працювати з майбутніми першокласниками, адже зв'язок між дошкільною і початковою ланкою – неперервний. Провідною формою організації освітньої роботи в групах для дітей старшого дошкільного віку на базі загальноосвітніх навчальних закладів району залишаються заняття. Важливим є те, що вчителі початкових класів уникають дублювання шкільних уроків за формами проведення, змістом завдань, методами і прийомами навчання, способами організації дітей. Заняття розподіляють за розділами: ознайомлення з довкіллям та природою; розвиток мовлення та художня література; логіко-математичний розвиток; підготовка руки дитини до письма; фізична культура. Проте такий розподіл є умовним. До розкладу можна вводити іноземну мову, комп’ютерну грамоту. У процесі занять з дітьми увага приділяється поступовому формуванню у них базових навчальних умінь: слухати і чути мову педагога; розуміти звернення до них, вказівки, інструкції та діяти відповідно до них; аналізувати зразки, відтворювати і змінювати їх; контролювати результати своєї діяльності, дотримуватися заданого ритму діяльності; організовувати своє робоче місце, а також різних життєвих компетенцій, які забезпечать дитині успішну навчальну діяльність не тільки у 1-му класі, а й у наступних життєвих етапах. На початковому етапі навчання ці діти потребують особливої підтримки і заохочення для подолання труднощів на власних позитивних досягненнях. Важливо не забувати, що чільне місце у житті дошкільників посідає гра, як ефективна організаційна форма, провідний метод та засіб розвитку, навчання й виховання дітей. Тому навчання майбутніх першокласників у процесі спеціально організованих занять та у повсякденному житті педагоги насичують іграми і вправами розвивального, дидактичного характеру та різною змістовою спрямованістю: мовленнєвою, логіко-математичною, українознавчою, природознавчою, екологічною, художньо-естетичною, руховою. Важливу увагу педагоги приділяють формуванню у дітей мотиваційної готовності, яка в тому числі включає: правильне уявлення про школу, певне позитивно-емоційне ставлення до неї; бажання йти до школи, вчитися без тиску зовні; позитивне ставлення до вчителя, розуміння його професійної ролі і позиції; готовності взяти на себе роль учня. Після таких занять батьки та діти обирають для себе майбутнього вчителя і, як правило, записуються до нього у 1 клас. З досвіду роботи можу навести приклад, який ще раз підтвердить важливість створення груп для дітей старшого дошкільного віку на базі загальноосвітніх навчальних закладів. У КЗШ № 108 до організації груп майбутніх першокласників педагоги підходять дуже відповідально: відвідують сім’ї, ходять на батьківські збори у дошкільний навчальний заклад, запрошують батьків до себе у заклад на свята, знайомлять дітей і батьків зі школою. Така праця вже стала традицією. У закладі, як правило, скільки набирають класів, стільки ж організовують груп для дітей старшого дошкільного віку. Батьки самі обирають учителя і записують дитину саме до нього в групу. Діти і батьки під час занять згуртовуються. Результатом є майже створені 1-А чи 1-Б класи. Проігнорувавши курси, батьки Іванової Катрусі (ім’я вимушене) здали документи в КЗШ №108 вже на кінець серпня. Мама виявилась проблемною: «вчителька не так дивиться на мою дитину», «батьки інших дітей мене не сприймають», «вчителька не приділяє моїй дочці належної уваги» та ін.. Результат - беззмістовні скарги у вересні поточного року, коли дитина і мама ще не адаптувалися до шкільного життя. Звичайно, що педагоги КЗШ №108 знайшли всі можливі толерантні підходи до мами учениці 1-го класу. Конфлікт вичерпався. На мою думку, проблеми не було б, якби Катруся відвідувала заняття для майбутніх першокласників. Важливою є передбачена безперервність і наступність між усіма ланками освіти. Особлива місія у методистів дошкільної та початкової освіти: вони повинні надавати спеціальну консультативну допомогу родинам та педагогам, залученим до різних форм охоплення дітей старшого дошкільного віку, в організації роботи, доборі змісту, плануванні, виходячи із загальної тривалості періоду перебування 5-7 річних дітей в закладі, кількості занять та інших чинників. У нашому районі така робота планується. У квітні 2014 року на базі КЗШ №90 було проведено районний «Методичний міст між методистами дошкільних навчальних закладів та заступниками директорів з навчально-виховної роботи закладів освіти з питання забезпечення наступності двох освітніх ланок в умовах впровадження нових Державних стандартів дошкільної та початкової освіти». У лютому 2015 року на базі КЗШ №108 відбувся семінар-практикум для заступників директорів з навчально-виховної роботи, вчителів-логопедів логопедичних пунктів та вчителів початкових класів «Зміст корекційної роботи учителя-логопеда в умовах загальноосвітнього закладу». У березні 2015 року на базі КНВК «Загальноосвітня вальдорфська школа І-ІІІ ступенів – дитячий садок» працюватиме методична вітальня на тему: «Реалізація принципу безперервної освіти шляхом забезпечення цілісності процесу розвитку навчання та виховання старших дошкільників та молодших школярів в умовах навчально-виховного комплексу» для вихователів старших дошкільних груп, вчителів початкових класів та практичних психологів». Матеріали семінару-практикуму «Організація роботи груп для дітей старшого дошкільного віку (майбутніх першокласників) в умовах загальноосвітнього навчального закладу» У квітні відбувся семінар-практикум для вихователів старших дошкільних груп, учителів початкових класів, практичних психологів: «Організація роботи груп для дітей старшого дошкільного віку (майбутніх першокласників) в умовах загальноосвітнього навчального закладу». Мета: надавати спеціальну консультативну допомогу родинам та педагогам, залученим до різних форм охоплення дітей старшого дошкільного віку, в організації роботи, добору змісту, плануванні, виходячи із загальної тривалості періоду перебування 5-6 річних дітей в закладі, кількості занять впродовж тижня та інших чинників; активізувати з батьками майбутніх першокласників інформаційно-роз’яснювальну роботу щодо функціонування груп для дітей старшого дошкільного віку при загальноосвітніх навчальних закладах; залучати до роботи з майбутніми першокласниками та їх батьками практичних психологів загальноосвітніх навчальних закладів; планувати проведення спільних методичних заходів для педагогів дошкільних навчальних закладів та вчителів початкових класів з питання узгодженості з Державними стандартами дошкільної і початкової освіти в формуванні життєвої компетентності майбутніх першокласників на 2015-2016 навчальний рік. Рекомендації: 1. Районному методичному кабінету: 1.1. Здійснити координаційне та методичне забезпечення роботи з обліку дітей 5-7 років. 1.2. Надати спеціальну консультативну допомогу родинам та педагогам, залученим до різних форм охоплення дітей старшого дошкільного віку, в організації роботи, доборі змісту, плануванні. 1.3. Забезпечити контроль за веденням обліку дітей 5-7 років з особливими освітніми потребами, своєчасним психолого-медико-педагогічним обстеженням цих дітей для організації відповідної форми навчання. 1.4. Здійснити єдиний психолого-медико-педагогічний контроль за динамікою розвитку дітей 5-7 років. 1.5. Застосувати корекційно-розвивальні методи у роботі з дітьми старшого дошкільного і молодшого шкільного віку при наявності певних проблем. 1.6. Провести методичну вітальню «Реалізація принципу безперервної освіти шляхом забезпечення цілісності процесу розвитку навчання та виховання старших дошкільників та молодших школярів в умовах навчально-виховного процесу». 2. Керівникам загальноосвітніх навчальних закладів: 2.1. Забезпечити якісну роботу щодо вивчення контингенту дітей, які проживають на закріплених за закладами територіях, з метою прийому до перших класів у 2015 році. 2.2. Здійснити якісне проведення обліку дітей 5-7 років; сприяти реалізації права на здобуття повної загальної середньої освіти дітей 6-7 років, які постійно проживають на закріпленій за навчальним закладом території обслуговування. 2.3. Завершити у період до 1 квітня 2015 року роботу груп для дітей старшого дошкільного віку (шкіл майбутніх першокласників), видати відповідні накази. 2.4. Під час роботи з майбутніми першокласниками врахувати основні закономірності їхнього фізіологічного, психічного та соціального розвитку, чітко визначати зміст, обсяг та форми роботи. 2.5. Уникати дублювання шкільних уроків за формами їх проведення, змістом завдань, методами і прийомами навчання, способами організації дітей. 2.6. Формувати у майбутніх першокласників мотиваційну готовність, яка включає: правильне уявлення про школу, певне позитивно-емоційне ставлення до неї; бажання йти до школи, вчитися без тиску зовні; позитивне ставлення до вчителя, розуміння його професійної ролі і позиції. 2.7. Активізувати роз’яснювальну роботу серед батьків щодо обов’язковості здобуття дітьми 6-7 років повної загальної середньої освіти, дотримання законів та нормативних актів, які зобов’язують батьків нести адміністративну і кримінальну відповідальність за ухилення від навчання та виховання неповнолітніх дітей. 2.8. Залучати до роботи з майбутніми першокласниками та їх батьками практичних психологів загальноосвітніх навчальних закладів. 2.9. Сформувати у майбутніх першокласників психологічну і фізичну готовність до шкільного життя й переходу в новий соціальний статус – школяра. 3. Керівникам дошкільних навчальних закладів: 3.1. Забезпечити в повному обсязі впровадження Програми розвитку дітей старшого дошкільного віку «Впевнений старт». 3.2. Організувати проведення спільних методичних заходів для педагогів дошкільних навчальних закладів та вчителів початкових класів з питання узгодженості з Державними стандартами дошкільної і початкової освіти в формуванні життєвої компетентності майбутніх першокласників. 3.3. Сприяти урізноманітненню форм охоплення дошкільною освітою дітей старшого дошкільного віку, які не відвідують дошкільні навчальні заклади. 3.4. Активізувати з батьками майбутніх першокласників інформаційно-роз’яснювальну роботу щодо функціонування груп для дітей старшого дошкільного віку при загальноосвітніх навчальних закладах. Основні напрямки методичної роботи щодо забезпечення взаємодії між дошкільною та початковою ланками освіти: Взаємовідвідування відкритих занять у дошкільних навчальних закладах і уроків у початковій школі. Анкетування педагогів дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів з питань всебічного розвитку особистості дитини. Проведення Днів відкритих дверей в дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладах для батьків дітей старшого дошкільного віку, вихователів дошкільних навчальних закладів та вчителів початкової школи. Участь у спільних педагогічних радах, семінарах-практикумах, круглих столах, конференціях, консультаціях, тематичних виставках тощо. Спільні методичні об’єднання творчих груп вихователів дошкільних навчальних закладів і вчителів початкової школи. Залучення педагогів дошкільного навчального закладу і початкової школи до участі в спільних педагогічних проектах, розробки методичних рекомендацій і порад. Взаємообмін накопиченим педагогічним досвідом між вихователями дітей старшого дошкільного віку та вчителями початкової школи з цікавих проблемних питань реалізації наступності. Самоосвіта педагогів дошкільного навчального закладу і початкової школи, підвищення фахової майстерності. Взаємодія педагогів дошкільних закладів і вчителів початкових класів щодо здійснення наступності за трьома напрямами: інформаційно-просвітницьким, методичним і практичним. Інформаційно-просвітницький аспект, або аспект педагогічної освіти, передбачає ознайомлення педагогів дошкільної та початкової ланок загальної середньої освіти з явищем наступності, його специфікою як педагогічного феномену, завданнями здійснення наступності в навчанні дітей дошкільного та молодшого шкільного віку, шляхами її реалізації. Практичний аспект співробітництва між дошкільними закладами та початковою школою виражається, з одного боку, у попередньому знайомстві вчителів зі своїми майбутніми учнями, а з іншого у кураторстві вихователем своїх колишніх вихованців – першокласників. Методичний аспект передбачає: ознайомлення освітян зі змістом, методами та формами навчально-виховної роботи в дошкільних навчальних закладах та початковій школі. розроблення індивідуальних, колективних та нетрадиційних форм методичної роботи у підвищенні рівня компетентності педагогів у вирішенні проблеми наступності ігрових форм навчальної діяльності дошкільників і учнів початкових класів. Робота з дітьми старшого дошкільного віку та учнями початкових класів включає: Проведення екскурсій у загальноосвітній навчальний заклад. Організацію спільних виставок дитячих робіт, вернісажів, конкурсів тощо у дошкільному та загальноосвітньому навчальному закладі. Відвідування театралізованих вистав, музеїв у дошкільному і загальноосвітньому навчальному закладі. Відвідування дітьми старшого дошкільного віку святкової лінійки 1 вересня, присвяченої Дню знань, свята «Прощання з Букварем» та інших заходів у загальноосвітньому навчальному закладі. Спільну участь школярів і дошкільників у проектній діяльності, тощо. Робота з батьками передбачає: Зустрічі вчителів початкової школи з батьками вихованців старших дошкільних груп на батьківських зборах. Проведення Інтернет - зборів для батьків майбутніх першокласників. Анкетування батьків майбутніх першокласників з питань підготовки дітей до школи. Організацію роботи «педагогічної вітальні» для батьків вихованців старшого дошкільного віку з питань підготовки дітей до школи. Організацію Днів відкритих дверей для батьків у загальноосвітньому навчальному закладі. Організацію роботи Батьківських клубів та інших форм взаємодії. Робота психологічної служби (при наявності посади практичного психолога) включає: Здійснення єдиного медико-психолого-педагогічного контролю за динамікою розвитку дітей. Дослідження рівня готовності дітей старшого дошкільного віку до навчання в школі, аналіз їх процесу адаптації вже у ролі учнів 1-го класу. Застосування корекційно-розвиткових методів у роботі з дітьми старшого дошкільного і молодшого шкільного віку при наявності певних проблем. Зміст конкретних дій (теми педрад, круглих столів, семінарів-практикумів, спільних методичних об’єднань тощо) має бути зазначено в річних планах роботи та планах спільної роботи дошкільного і загальноосвітнього навчального закладу. Успішність забезпечення взаємодії визначається цілою низкою чинників, що створюються педагогічно грамотно організованим розвивальним, навчально-виховним середовищем, яке відповідає психологічним і фізіологічним особливостям та фізичним можливостям дітей. Робота з організації наступності має проводитись педагогічними колективами спільно і системно. Тільки зацікавленість обох сторін і батьківської громадськості вирішить проблеми наступності дошкільної і початкової освіти, зробить перехід з дошкільного навчального закладу до початкової школи безболісним і успішним для дитини. Кінцевим результатом освітньої роботи груп для дітей старшого дошкільного віку на базі загальноосвітніх навчальних закладів є сформованість у майбутніх першокласників психологічної і фізичної готовності до шкільного життя й переходу у новий соціальний статус – школяра.

category: Методика та технологія


title: Стаття «Підвищення мотивації навчання на уроках світової літератури»

description:
Актуальність проблеми є в тому, що в сучасних учнів знижені пізнавальна активність, показники їх навченості та виховання, послаблений моральний аспект (дякуємо інтернету!), спостерігається високий рівень психоемоційного напруження. Крім того, предмет, якому відведено головну роль у вихованні мора

                  льності, вимагає постійного читання. А учні ХХІ століття читають значно менше, ніж їх батьки. Частіше читання художнього тексту обмежується ознайомленням із скороченим його варіантом, причому коло читацьких інтересів – програмові твори української та світової літератури (звичайно, не всі). Спочатку підвищення мотивації до читання творів я намагалася спровокувати шляхом емоційного впливу, використовуючи окремі прийоми: "Чи чули ви, як читає власні вірші Ахматова, Єсенін, Маяковський? Чи були ви коли-небудь у Ясній Поляні? Чи гуляли пушкінськими місцями?" - задаю я дітям питання, знаючи, що позитивних відповідей буде вкрай мало. Але ж дуже важливо при вивченні творчості письменника відчути його епоху, зануритися в атмосферу часу. Для цього ми з учнями відвідуємо музеї, будинки письменників у різних країнах, слухаємо живі голоси поетів. І все це завдяки використанню інформаційно-комунікаційних технологій на уроках світової літератури як засобу візуалізації та аудіо- сприйняття навчального матеріалу. Сьогодні за мінімальної оснащеності кабінетів, доволі складно втримувати постійний інтерес учнів до навчання. Часто оснащенням уроку є лише тексти, підручник, зошит, репродукції, портрети (якщо є!). Надати значну допомогу у вирішенні цієї проблеми можуть ІКТ, які дають можливість урізноманітнити урок, почути його, зробити "видимим". І що дуже важливо: на уроках з використанням інформаційно-комунікаційних технологій іде процес свідомого засвоєння матеріалу. Інтеграція ІКТ і сучасних педагогічних технологій здатна стимулювати пізнавальний інтерес до світової літератури, створюючи умови для мотивації до вивчення предмету. Це раціональний засіб підвищення ефективності й інтенсифікації навчання й самонавчання, підвищення якості освіти. Література як навчальний предмет – широке поле для дослідницької діяльності. Дослідження допомагає учням напрацювати навички самостійної творчої діяльності, формує й розвиває вміння уважно прочитувати тексти художніх творів. На уроці учням пропоную самостійно провести дослідження за текстом. Наприклад: 9 клас. Тема: Художня деталь у створенні образу героя. За романом О. Пушкіна "Євгеній Онєгін". Організовую творчу роботу в групах: Пейзаж и його функції в романі. Портрет як засіб створення образу літературного героя. Особливості мовлення героїв. Жалкування за старим халатом. Мотив їжі та його функції в романі. З таких маленьких досліджень починається серйозна наукова робота. А виконати таку роботу без знання тексту твору неможливо. Уроки літератури – це розмова особлива. Вони повинні бути яскравими, емоційними, із залученням візуального матеріалу, з використанням аудіо- та відео- супроводу. Всім цим може забезпечити комп’ютерна техніка з її мультимедійними можливостями, які дозволяють побачити світ очима художника, почути авторське та акторське читання віршів та прози й класичну музику. Чудові портрети класиків, ілюстрації до їх творів, художні фрагменти, кросворди, тести тощо – все це дозволяє урізноманітнити урок. Так, при вивченні роману у віршах О. Пушкіна "Євгеній Онєгін" після читання відповідної глави учні з задоволенням і розумінням слухають арію Ленського, дует Тетяни й няні, аріозо Онєгіна "Ужель та самая Татьяна?". Знайомлячись із шедеврами лірики О. Пушкіна, дев’ятикласники мають можливість насолодитися романсом "Я вас любил" у виконанні І. Козловського. Сучасний урок літератури неможливий без співставлення творів літератури з іншими видами мистецтва. Цей органічний синтез допомагає вчителю спрямовувати потік асоціацій, будить уяву учнів, стимулює їх творчу активність. Конкретно-наочна основа уроку робить його яскравим, видовищним і тому заняття добре запам’ятовується. У методиці накопичений великий досвід роботи з ілюстративним матеріалом: репродукціями, портретами, фотографіями. Але перед учителем завжди стоїть проблема роздаткового матеріалу. Цю проблему нам також можуть допомогти розв’язати комп’ютерні технології, які дають можливість підготувати презентацію ілюстративного та інформаційного матеріалу (набір слайдів-ілюстрацій з необхідним коментарем для роботи на уроці), організувати порівняння ілюстрацій різних художників до одного й того ж літературного твору. Учні протягом уроку не лише знайомляться з портретами, ілюстраціями, фотографіями, а й дивляться уривки з фільмів, слухають музичні твори, навіть відвідують музеї у віддалених куточках світу. Підготовка до такого уроку стає творчим процесом, а видовищність, яскравість, новизна комп’ютерних елементів уроку в поєднанні з іншими методичними прийомами роблять його незвичайним, захоплюючим і незабутнім. Таким чином, використання ІКТ на уроках світової літератури значно підвищує не лише ефективність навчання, а й допомагає створити атмосферу для більш продуктивної роботи на уроці, зацікавити учнів у матеріалі, що вивчається, спонукає до читання художніх творів. Мотивація – це найскладніша, але й найцікавіша проблема, з якою працює вчитель. На уроках світової літератури я використовую низку вправ та педагогічних прийомів, які дозволяють формувати й розвивати мотивацію. Ці вправи можуть використовуватися й при вивченні інших предметів. 1. "Лінія часу". Креслю на дошці лінію, на котрій позначаю етапи вивчення теми, форми контролю, пояснюю найважливіші періоди вивчення, разом знаходимо уроки, на яких можна "відпочити" "Лінія часу" дозволяє учням побачити, що саме може стати кінцевим результатом вивчення теми, що потрібно знати й уміти для успішного засвоєння наступного матеріалу. Ця вправа корисна для учнів, які простіше засвоюють навчальний матеріал "від загального до конкретного". 2. Створення ситуації успіху також дозволяє налаштувати учнів на активну діяльність під час уроку. Привчаю під час фронтального опитування починати відповідь словами: "я знаю, що…". Спостерігаю, як зростає на очах упевненість учнів у своїй літературознавчій компетентності. 3. У старших класах практикую "Захисний лист". Перед кожним уроком на столі лежить цей Лист, куди учень без пояснення причин може вписати своє прізвище і бути впевненим, що на сьогоднішньому уроці його не спитають. Підшиваючи ці листи, я тримаю ситуацію під контролем. Цей прийом дозволяє перекласти відповідальність за результати навчання на самого учня, формувати в нього почуття відповідальності. Іноді це дає привід для бесіди з учнем, його батьками, колегами. 4. "Небальна оцінка". Відзначаю вголос або жестом кожен успіх учня. Головна мета оцінки – стимулювати пізнання. Дітям потрібен Успіх. Ступень успішності багато в чому визначається нашим ставленням до світу, самопочуттям, бажанням працювати, пізнавати нове. 5. Кредит довіри. В деяких випадках ставлю оцінку "в кредит". Це шанс для учня проявити себе й показати свою самостійність. Для мене ж важливо дати зрозуміти, що я в нього вірю, що є всі можливості для досягнення успіху, лише треба дещо зробити по-іншому, прикладати більше старанності. 6. Освітня стратегія. - Що ти робив, щоб написати цю роботу на "12"? - Як ти готувався до написання твору, що дозволило тобі так добре його написати? Розповіді учнів допомагають ділитися успішними навчаючими стратегіями. Діти вчать себе самі. 7. "Фантазер". На дошці записую тему уроку. Пропоную учням назвати 3-5 способів або ситуацій застосування знань, умінь та навичок з теми у практичній життєвій діяльності. Робимо висновок про важливість вивчення теми. 8 "Життєвий досвід". Важливо не лише записати тему уроку на дошці, але й спробувати викликати в учнів емоційний відгук, якесь ставлення до запропонованої теми. Я це роблю через "визнання особистості підлітка", звертаюся до його життєвого досвіду: - Що вам уже відомо з цієї теми? - Підберіть слова, щоб схарактеризувати ваше ставлення до того, що ми будемо вивчати. - Чи було у вашому житті щось пов’язане з тим, що ми вивчаємо? Висновок. Ось бачите! У вашій пам’яті це вже зберігається! Отже, це потрібно! Звучить, як відкриття. Чи не так?

category: Методика та технологія


title: Стаття «Преподавание русского языка с учётом особенностей клипового мышления современных школьников»

description:
У роботі подано опис досвіду використання прийомів кластеру на уроках російської мови з урахуванням особливостей клипового мислення сучасних школярів. Матеріал розкриває творчий підхід до вивчення мови, дає змогу підвищити якість знань учнів, краще запам’ятовувати теоретичний матеріал із теми, що ви

                  вчається

category: Методика та технологія


title: Стаття «Формування природничо-наукової компетентності вихованців через використання інтерактивних технологій навчання біології»

description:
Інформаційний компонент змісту освіти передбачає оволодіння учнями необхідною інформацією з основ наук. Інформація є предметною основою навчання, розвитку та виховання людини. Учень має оволодіти умінням розбиратися в інформації (сортувати, прогнозувати тощо) та здобувати її як у процесі навчання та

                  к і самостійно

category: Методика та технологія


title: Методичні рекомендації до проведення практичних робіт із хімії в 10-му класі, профільний рівень

description: Розроблено 13 практичних робіт з хімії в 10-му класі (профільний рівень). Таблиці з рекомендаціями щодо проведення практичних робіт учні отримують на картках, за якими й виконують практичні роботи. Це дозволяє учням бачити обсяг всієї роботи, правильно розподілити час при виконанні практичної роботи

category: Методика та технологія


title: Літературний квест «Дорогами «Слова про похід Ігорів» з української літератури у 8-му класі

description:
Сценарій проведення заходу на заявлену тему, мета якого - узагальнити та закріпити набуті знання тексту героїчної поеми невідомого автора «Слово про похід Ігорів»; формувати в учнів розуміння значимості твору в українській і світовій літературі, розвивати творчі здібності, логічне мислення, навички

                  роботи у групі

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Проектування особистісно-розвивального змісту навчально-виховного процесу на уроках української мови з використанням ДПК «Універсал»

description:
У роботі подано рекомендації щодо проектування уроків з української мови з використанням інноваційних технологій, розглядаються складові психолого-педагогічної технології проектування, що створює цілісну навчально-виховну систему «Психолого-педагогічне проектування особистісно-розвивального змісту н

                  авчально-виховного процесу»

category: Методика та технологія


title: Стаття «Специфика русского речевого этикета и местоимение «он»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що у процесі виховання, соціалізації людина, набуваючи риси особистості та все більше досконало володіючи мовою, пізнає й етичні норми взаємостосунків з оточуючими, у тому числі й мовних взаємостосунків, тобто опановує культуру спілкування

category: Методика та технологія


title: Збірник інтернет-завдань за творчістю Т. Г. Шевченка для учнів 9-х класів

description:
Метою створення збірника є відкриття для школярів феномену життя та творчості Т. Шевченка: багатогранність геніальної особистості, особливість його творчості як виразника загальнолюдських цінностей; його внесок у світову культуру та визначальну роль для культури й історії України; втілення національ

                  ної ідеї

category: Методика та технологія


title: Стаття «Рольова гра як мовленнєва діяльність учнів та її проведення»

description:
Рольову гру як різновид гри слід вважати діяльністю. Як навчальна або дидактична, гра поєднує в собі риси ігрової та навчальної діяльності. У навчанні іншомовного усного мовлення рольова гра є насамперед мовленнєвою діяльністю учнів, в ході якої вони програють різноманітні соціальні та міжособист

                  існі ролі, реалізуючи при цьому як вербальні, так і невербальні засоби спілкування (жести, пози, міміку, контакт очей). Розглянемо рольову гру з позиції учнів і з позиції вчителя. З позиції учнів рольова гра є ігровою діяльністю, в процесі якої школярі виконують певні ролі. Метою рольової гри є мовленнєва діяльність – гра, коли вмотивованість дій полягає у змісті діяльності, а не поза її межами. Навчальний характер гри учнями не усвідомлюється. Отже, з точки зору учнів рольова гра є діяльністю, спрямованою на оволодіння іншомовним спілкування. З позиції вчителя рольова гра є формою організації навчального процесу, зокрема навчання говоріння. Метою рольової гри вчитель вважає формування й розвиток в учнів мовленнєвих навичок і вмінь. Рольова гра є керованою, її навчальний характер вчителем чітко усвідомлюється. Таким чином, педагогічна мета використання рольової гри в навчанні мовлення реалізується в завуальованій формі. Вчитель найчастіше проводить рольову гру на завершальному етапі роботи над темою при активації мовних навичок і умінь. Однак підготовка до гри здійснюється завчасно, з самого початку вивчення теми. У ході роботи по підготовці до рольової гри програються мікроситуації, невеликі сценки, розігруються діалоги. Дуже часто підготовка починається з вступної бесіди. Продумуючи рольову гру вчитель повинен враховувати наступні її ознаки [1, с. 35]: Ситуація повинна бути найбільш наближеною до життя. У ситуації необхідно дати зведення про соціальні взаємини партнерів (офіційні, неофіційні). Ролі, обрані учнями, повинні найбільшою мірою підходити для даної ситуації. Ролі звичайно розподіляє вчитель, проте їх можуть вибрати і самі учні. Це залежить від особливостей групи й особистісних характеристик учнів, а також від ступеня володіння ними іноземною мовою. Учасники рольової гри повинні враховувати наявність різних рольових цілей. Учасники рольової гри не повинні діяти індивідуально, а тільки колективно.  5. Наявність загальної мети у всього колективу. Учасники гри приходять до власного рішення, підказаному ситуацією і думками самого учня: куди поїхати відпочивати, яку книгу прочитати і т. д. Наявність системи групового й індивідуального оцінювання діяльності учасників гри. Кожен учасник гри в залежності від виконання заданої ролі оцінюється або експертом з числа самих учасників, або викладачем. Наявність керованої емоційної напруги. Створення доброзичливої атмосфери. Учитель повинний намагатися передбачати можливі типові помилки учнів у ході рольової гри, тому що вони будуть аналогічними помилкам при використанні будь-яких інших прийомів навчання, і попередити їх, продумавши попередні вправи на використання мовних явищ, що обов'язково будуть знаходитись в рольовій грі. Учителю, що включив рольову гру в практику своєї роботи, варто критично ставитися до механічних тренувальних вправ (виконання відрізняється крайньою монотонністю, матеріал далекий від зразків реального спілкування) і віддати перевагу творчим видам роботи (драматизація, піднесення нового матеріалу у формі мікродіалогів). Таким чином, рольова гра додає навчальному спілкуванню комунікативну спрямованість, зміцнює мотивацію вивчення іноземної мови і значно підвищує якість оволодіння ім. Рольова гра допомагає спілкуванню, сприяє передачі життєвого досвіду, одержанню нових знань, правильній оцінці вчинків, розвитку комунікативних навичок людини, її сприйняттю, пам’яті, мисленню, уяві, виникненню емоцій, а також таких рис як колективізм, активність, дисциплінованість, спостережливість, уважність. Література 1. Калаева Г. Г. Интенсификация обучения французскому языку при помощи языковых игр//Иностранные языки в школе. – 1996. – №3. – с. 35.

category: Методика та технологія


title: Стаття «Розширення потенційного словника як засіб навчання безперекладного розуміння текстів»

description:
Одна із практичних цілей викладання іноземної мови в школі – навчити учнів читати. Закінчуючи шкільний курс, учні мають уміти читати й розуміти тексти науково-популярної літератури, адаптовані тексти художньої літератури, у школярів мають бути сформовані навички розуміння значення деяких лексични

                  х одиниць, що спираються на знайомі словотворчі елементи, на схожість у рідній та іноземній мовах, а також на контекст. Але, на жаль, в учнів не формуються уміння розуміти текст без перекладу й самостійно працювати з книгою. Найбільш складними для учнів у процесі читання текстів англійською мовою є невивчені лексичні одиниці. Ця проблема особливо гостро постає перед учнями старших класів при переході до читання більш складних текстів. Постійне звернення до словника з метою подолання труднощів перетворює читання на малоефективне розшифровування іншомовного тексту. Тому одним із завдань при навчанні безперекладного розуміння тексту є розширення словникового запасу, тобто в учнів треба сформувати вміння самостійно аналізувати невивчені лексичні одиниці, які знаходяться в особливих контекстуальних умовах, що допомагають розуміти їх, або значення яких так чи інакше вмотивовано. Під вмотивованістю в лінгвістиці розуміють наявність смислових і структурних відповідностей. Невідомі учням лексичні одиниці можуть мати структурну й семантичну схожість з відповідними одиницями рідної мови (наприклад, tank - танк, film- фільм, lift - ліфт). Така вмотивованість називається міжмовною. Невивчені лексичні одиниці можуть мати структурно-семантичну схожість з уже відомими базовими словами: use-useful-usefulness-useless (внутрішньомовна вмотивованість). Лінгвістичною основою можливості розуміння невивчених лексичних одиниць є наявність внутрішньомовної і міжмовної вмотивованостей. Можливість розуміння невивчених лексичних одиниць знаходить своє пояснення і в психології. Вона обумовлена здатністю учнів переносити знання й уміння в нові умови, а також їхнім попереднім мовним досвідом як у рідній, так і в іноземній мовах. Основним важелем переносу є схожість матеріалу, яке може бути звуковим або графічним та смисловим, заснованим на схожості елементів значення. Розглядаючи перенос як об'єктивний фактор, психологи відзначають, що він є лише потенцією для розуміння невивчених слів. Потенція може здійснюватися мимоволі. Наприклад, знання базових слів і правил словотворення відкриває шлях до самостійного розуміння похідних та складних слів, якщо їх структура не пов'язана з переосмисленням. Для реалізації існуючої потенції необхідні інтелектуальні уміння – володіння розгалуженою системою розумових операцій – аналіз, уміння робити висновки, спиратися на контекст. Вибір прийому навчання таким умінням залежить від характеру лексичних одиниць і особливостей їх виводимості. Відповідно до програми, лексичним мінімумом, який має бути засвоєний для використання в усному мовленні, учні оволодівають на початковому та середньому етапах навчання. У старших класах лексичний запас поширюється за рахунок читання текстів та їх обговорення. Слід відзначити, що ці лексичні одиниці, що складають ядро лексики, мають бути засвоєні учнями і для використання в усному мовленні, і для розуміння на слух, і для читання, і для письма. Учням недостатньо лише сприйняти графічний образ слова при введенні і записати його в словниковий зошит, щоб при зустрічі з цим словом у реченні і зв'язному тексті миттєво впізнавати його, правильно вимовляти й розуміти. Необхідна тренувальна робота з прочитання нових слів. Це особливо важливо при навчанні таким мовам, як англійська та французька, де чимало слів читаються не за правилами, і тому переважним методом навчання читанню є метод засвоєння цілих слів. Іноді спостерігаємо, як учням, що оволоділи словами в усному мовленні, важко прочитати їх у тексті. А якщо звуковий образ слова спотворюється, то воно перестає бути носієм смислу. Це відбувається тому, що під час навчання недостатньо уваги приділялось розвитку навичок впізнавання графічних образів слів та їхнього миттєвого перекодування в образи звукові. Тому учні повинні тренуватися в прочитанні слів, груп слів, у диференціації слів, схожих за написанням, але відмінних за значенням. Крім лексичного ядра, учні повинні оволодіти певним запасом слів, необхідних для розуміння при читанні (це називається рецептивною лексикою). При засвоєнні цієї лексики потрібні вже інші асоціації, ніж при засвоєнні активної лексики: учні ідуть від графічного образу слова до його значення. Не всі нові слова, що зустрічаються в тексті, вимагають спеціального вивчення. Наприклад, навчати таким словам, як, sport, start, немає необхідності: їх учні і так зрозуміють у тексті, тому що і в рідній мові є слова з тим самим значенням. Слова, які можуть бути зрозумілі в тексті без спеціального вивчення, складають потенціальний словник. Потенційний словник На основі лінгвістичного аналізу лексики англійської мови виділяють наступні джерела потенційного словника: багатозначні; похідні; складні; конвертовані; фразеологічні одиниці. Існує декілька джерел формування потенційного словника: Опора на словотворчі елементи слів. Знаючи суфікси й префікси, їх значення, а також значення кореневих слів, учні можуть самостійно зрозуміти такі слова, як useful, eatable, dissatisfaction. Опора на інтернаціональні слова чи схожі слова рідної мови. Це джерело розуміння таких слів, як fact, interest, secretary, sputnik. Співвіднесення семантичних структур багатозначних слів іноземної чи рідної мов і самостійне розуміння невивчених співзначень з опорою на вивчене значення. Наприклад, знаючи слово hand в значенні "рука", учні зрозуміють його значення у словосполученні the hands of the clock - стрілки годинника. Здогадка про значення слова за контекстом. Так, у контексті Half a million people inhabit our town значення слова inhabit підказується словами people and town. Навчання прийомам розуміння невивчених лексичних одиниць потенційного словника не може розглядатися як дещо додаткове. Це є одним із найважливіших компонентів навчання читанню з безпосереднім розумінням. Учням треба пояснити різні прийоми самостійного розуміння слів. Перед роботою з текстом учитель на прикладі декількох слів показує, як можна самостійно зрозуміти інтернаціональне, похідне чи багатозначне слово в новому значенні. Такі предтекстові вправи створюють в учнів психологічну установку на самостійне розуміння слів, яких вони не вчили, розвивають у них вміння робити це швидко, неперекладним способом. Така робота з поширення потенційного словника допомагає оволодінню учнями умінням самостійно розуміти значну кількість незнайомих слів, удосконаленню їхнього лінгвістичного чуття, розвитку розумової діяльності, умінню учнів долати труднощі, пов'язані з розумінням невивчених лексичних одиниць, що можна розглядати як уміння вирішувати проблемні задачі самостійно. Я вважаю, що під час роботи з невивченими лексичними одиницями необхідно враховувати наступне: навчання розумінню невивчених лексичних одиниць потенційного словника повинно бути спрямоване не на оволодіння учнями конкретними лексичними одиницями, а на вироблення умінь їх семантизації; формування потенційного словника починається тільки тоді, коли учні знають первинне, базове слово. За необхідності його треба повторити; при виконанні вправ требі дотримуватися послідовності (градації за рівнями складності); вправи для навчання розумінню незнайомої лексики виконуються в класі перед читанням тексту мовчки; починати роботу з поширення потенційного словника можна на основі похідності (build-builder) і з інтернаціональних слів (radio, computer) уже в початковій школі.

category: Методика та технологія


title: Стаття «Зняття фізичної напруги молодших школярів на уроках і в позаурочний час» (за методикою професора В. П. Базарного)»

description:
В. П. Базарний - російський учений, лікар і педагог-новатор. Більше 30 років присвятив він вирішенню проблеми запобігання демографічної катастрофи країни шляхом збереження та зміцнення здоров’я підростаючих поколінь. Його основна ідея - «Сенсорна свобода та психомоторне розкріпачення». Ця ідея втіле

                  на в декількох методиках, які ми застосовуємо у своїй роботі

category: Методика та технологія


title: Стаття «Розвиток музичних здібностей в учнів школи І ступеня на уроках музики засобами мультимедійних технологій»

description:
Духовне життя дитини повноцінне лише тоді, коли вона живе у світі гри, казки, музики, фантазії, творчості. Без цього вона — засушена квітка. В. Сухомлинський Ґрунтовні наукові дослідження стосовно музичної діяльності розпочалися тільки в середині XI

                  X століття, а музичність же віднайшла своє осмислення у наукових працях на початку XX століття. Наукові інтереси дослідників охоплювали проблеми походження музичності, побудови її структури, вивчення природи музичних здібностей. Сьогодні вчитель музичного мистецтва повинен ефективно використовувати сучасні технічні засоби навчання, володіти інформаційно-комунікаційними та мультимедійними технологіями. Існує необхідність ширшого теоретичного обґрунтування, яке доводило б методичну доцільність використання мультимедійних технологій у музичній освіті молодших школярів, а також відповідна розробка і практичне впровадження нових навчальних програм з комп'ютерною підтримкою, що забезпечували б ефективність музичного виховання молодших школярів у процесі опанування ними шкільного курсу з музичного мистецтва. Мені імпонує думка професора Національної академії педагогічних наук України В. Ю. Бикова: "На основі поєднання традиційних педагогічних та інформаційно-комунікаційних технологій навчання є можливість значно ефективніше розвинути і примножити природні задатки й здібності дитини". Для розуміння природи музичної обдарованості необхідно мати уявлення про її структуру. Б. М. Теплов, який глибоко проаналізував природу та зміст музичних здібностей, вважав, що структура музичності охоплює цілий комплекс музичних здібностей, основною ознакою яких є здатність чути музику, переживати її, відчувати її виразність, емоційно відгукуватися на неї. До складових музичних здібностей можна віднести: мелодійний слух - здатність диференціювати висоту звуків, їх темброві особливості, сприймати мелодію як певну звуковисотну послідовність, упізнавати і відтворювати її, точно інтонувати, відчувати міру завершеності мелодії (ладове чуття); гармонійний слух, що виявляється у сприйманні співзвучності, розрізненні консонантних і дисонантних інтервалів; слухове уявлення - здатність уявляти висотні і ритмічні співвідношення звуків, оперувати ними у думках, довільно відтворювати мелодії, підбирати їх по пам'яті на певному інструменті, співати; відчуття ритму, тобто певної часової організації музичного процесу, що характеризується групуванням звуків і наявністю акцентів (звуків, що виділяються в тому чи іншому відношенні), здатністю точно відтворювати ритм. Учні пізнають навколишній світ за допомогою всіх органів почуттів. Проте, основними каналами отримання інформації є зорові аналізатори. Щоб створити урок музики з використанням мультимедійних технологій, перш за все необхідно визначити відповідність навчальній, виховній та розвивальній меті уроку, продумати доцільність та раціональність використання комп’ютера при вивченні певної теми, визначити навчальні ситуації, коли створена презентація сприятиме більш глибокому впливу на молодшого школяра. Конструюючи мультимедійний урок, особливу увагу слід звертати на добір матеріалу. Важливо, щоб інформація була чіткою, доступною, пізнавальною, цікавою для учнів. Також необхідно включати завдання практичного спрямування, що дають змогу дітям безпосередньо працювати з комп’ютером. Головне завдання вчителя початкових класів – навчити дитину вчитися, самостійно здобувати знання. Кожен урок музики з використанням мультимедійного посібника повинен складатися з певної кількості кроків – структурних елементів (фреймів), що містять сукупність зображень, відео фрагментів, тексту, об’єднаних за певною ознакою (наприклад, демонстрація, розучування пісні чи виконання її з супроводом, слухання музичного твору, його аналіз, розповідь про композитора тощо). Що дають такі уроки учням? викликають інтерес до предмета; сприяють кращому сприйняттю матеріалу будь-якої складності; підвищують якість навчання; створюють базу для засвоєння знань в основній школі; допомагають виконати ті завдання, які ставлять перед ними вчителі. Я вважаю, що вчитель учнів школи І ступеня повинен будувати уроки використовуючи інтеграцію традиційних та сучасних засобів навчання, виважено й ретельно добирати методи роботи, пам’ятаючи слова Я. А. Коменського: "…якщо навчання дається дитині важко, то в цьому винні методи, якими їх навчають".

category: Методика та технологія


title: Стаття «Організація та види самостійної роботи на уроках інформатики»

description:
Найефективнішим способом активізації пізнавальної діяльності учнів на уроці є відповідна організація самостійної роботи: дитина набуває знань тільки в процесі особистої самостійної навчальної діяльності. Досліджено процес організації самостійної роботи на уроках інформатики, відповідність

                  рівнів самостійної продуктивної діяльності учнів типам самостійних робіт та запропоновано види робіт. Також наведено приклади орієнтовних завдань для самостійних робіт відповідно характеру роботи. Ключові слова: самостійна робота, види самостійних робіт, типи самостійних робіт, пізнавальна діяльність Постановка проблеми. Потреба сучасної школи - якнайшвидша модернізації освіти для ефективного розвитку самостійної особистості, готової до виконання соціальних ролей у суспільстві. У статті мова йде про процес організації самостійної роботи на уроках інформатики та дидактичні умови організації самостійної роботи. Стан дослідження проблеми. Питання удосконалення організаційних форм і методів самостійної роботи знайшли своє відображення в роботах Я. А. Коменського, Й. Песталоцці, К. Ушинського, О. Ващенка, В. О. Онищука, О. Я. Савченко. Практичною стороною організації самостійної роботи учнів у навчальному процесі займалися відомі педагоги Б. П. Єсипов, П. І. Підкасистий, І. І. Левіна, Н. В. Промоторова, В. А. Тюнін, О. Г. Мороз. Ними доведено, що самостійна робота школяра відіграє велику роль у формуванні і розвитку навчальних умінь, вихованні пізнавального інтересу, вміння роботи в команді; у ній виявляється індивідуальність кожного учня, вона активно сприяє засвоєнню глибоких і міцних знань. У розумінні самостійної роботи учнів у навчальному процесі існує багато різних точок зору. І. І. Левіна вважає, що самостійна робота – "форма навчальної діяльності учнів, у процесі якої вони планують роботу, здійснюють самоконтроль, коригують хід і результати її виконання. Ця робота може виконуватися як за завданням викладача, так і за власним задумом учнів і, як правило, без безпосередньої допомоги вчителя, але за його керівництвом" [2]. З іншої точки зору самостійна робота - засіб досягнення конкретної мети, а вчитель – організатор учнівської діяльності для досягнення поставленої мети. Самостійну роботу часто трактують і як прагнення до набуття вмінь і навичок самоосвіти. У педагогічній літературі зустрічаються найрізноманітніші визначення самостійної роботи. На мою думку, повне й оптимальне визначення поняття "самостійна робота" пропонує Б. П. Єсипов. "Самостійна робота учнів, яка входить у навчальний процес, – це така робота, яка виконується без безпосередньої участі вчителя, за його завданням у спеціально виділений для цього час; при цьому учнів свідомо прагнуть досягти поставленої в завданні мети, використовуючи свої зусилля і висловлюючи в тій чи іншій формі результати розумових і фізичних (або тих чи інших разом) дій" [1]. Це сукупність різноманітних навчальних прийомів і дій, за допомогою яких учні самостійно закріплюють і поглиблюють раніше набуті теоретичні знання, практичні навички і вміння, а також оволодівають новими. Також Б. П. Єсипов зауважує, що у визначенні самостійної роботи вживається вираз "без безпосередньої участі вчителя", тобто допомога з боку педагога має бути і уже полягає в інструктуванні перед виконанням учнем завдань; допомога його не виключена і під час виконання завдання учнями, коли виникають ускладнення та труднощі. Звісно, ця допомога надається прийомами, які направляють учня все-таки на самостійну діяльність: вчитель нагадує учню будь-який знайомий йому приклад; формулює запитання, яке викликає в учня труднощі; вводить додатковий етап в роздуми учня, полегшуючи йому розуміння того, в чому він повинен розібратися. Інколи під самостійною роботою розуміють тільки самостійність висновків і роздумів учнів, викликаних матеріалом, запропонованим учителем. Мета дослідження – виділити дидактичні умови організації самостійної роботи на уроках інформатики та навести приклади власного досвіду. Виклад основного матеріалу. Найефективнішим способом активізації пізнавальної діяльності учнів на уроці є відповідна організація самостійної роботи: дитина набуває знань тільки в процесі особистої самостійної навчальної діяльності. Під самостійною навчальною роботою будемо розуміти будь-яку, організовану вчителем, активну діяльність учнів, спрямовану на виконання визначеної дидактичної мети в спеціально відведений для цього час: пошук знань, їх осмислення, закріплення, формування та розвиток умінь і навичок, узагальнення та систематизацію знань. Дидактично самостійна робота є навчальним завданням, яке повинен виконати учень і, водночас, формою вияву відповідної діяльності: пам'яті, мислення, творчого відображення, поглиблення та розширення сфери дії раніше отриманих знань. Самостійна робота – це такий засіб навчання, який: у кожній конкретній ситуації засвоєння відповідає конкретній дидактичній меті та завданням; формує в учнів на кожному етапі їх руху від незнання до знань необхідний обсяг та рівень знань, навичок і умінь для розв'язання відповідного класу пізнавальних завдань, поступового просування від нижчих до вищих рівнів розумової діяльності; сприяє виробленню в учнів психологічної готовності до самостійного систематичного поповнення своїх знань і вироблення умінь орієнтуватися в потоці наукової та суспільної інформації; є найважливішим знаряддям педагогічного керівництва та управління самостійною пізнавальною діяльністю учня в процесі навчання. Дослідження вчених-педагогів та психологів встановили чотири рівні самостійної продуктивної діяльності учнів і відповідні їм чотири типи самостійних робіт: Копіюючі дії учнів за заданим зразком. Ідентифікація об'єктів та явищ, їх розпізнавання шляхом порівняння з відомим зразком. На цьому рівні здійснюється підготовка учнів до самостійної діяльності. Тип СР. Відтворюючі самостійні роботи за зразком необхідні для запам'ятовування способів дій в конкретних ситуаціях, формування умінь і навичок та їх міцного засвоєння. При виконанні робіт цього типу діяльність учнів не зовсім самостійна, проте роль таких робіт досить значна: вони формують ґрунт для дійсно самостійної діяльності учня. Роль учителя полягає в тому, щоб для кожного учня визначити оптимальний обсяг роботи. Передчасний перехід до самостійних робіт інших типів позбавляє учня необхідної системи знань, умінь і навичок. !!! Затримка на роботах за зразками - зайва витрата часу, що сприяє породженню нудьги й неробства. Репродуктивна діяльність, пов'язана з відтворенням інформації про різні властивості навчального об'єкта. На цьому рівні починається узагальнення прийомів та методів пізнавальної діяльності. Тип СР. Реконструктивно-варіативні самостійні роботи дозволяють на основі раніше отриманих знань та за даної вчителем ідеї самостійно знайти конкретні способи вирішення завдань. Самостійні роботи цього типу сприяють осмисленому перенесенню знань у типові ситуації, виробленню умінь аналізувати події, явища, факти, формуванню прийомів і методів пізнавальної діяльності, розвитку внутрішніх мотивів пізнання, створюють умови для розвитку розумової активності школярів. Продуктивна діяльність самостійного застосування набутих знань для вирішення завдань, які виходять за межі відомого зразка і потребує здатності до індуктивних та дедуктивних висновків. Тип СР. Евристичні самостійні роботи формують уміння і навички пошуку відповіді за межами відомого зразка. Учень сам обирає шлях вирішення завдання на основі вже відомих йому знань. На даному рівні продуктивної діяльності формується творча особистість учня. Постійний пошук нових рішень, узагальнення й систематизація нових знань, перенесення їх в нові, нестандартні ситуації роблять знання учня більш гнучкими, мобільними, виробляють уміння, навички і потреби самоосвіти. Для цих трьох рівнів можна запропонувати такі види робіт: Робота з книжкою. Це робота з текстом та графічним матеріалом підручника: переказ основного змісту тексту; складання плану відповіді за прочитаним текстом; короткий конспект тексту; пошук відповіді на раніше поставлені до тексту завдання; аналіз, порівняння, узагальнення й систематизація матеріалу кількох параграфів. Робота з першоджерелами, довідниками, науково-популярною літературою, конспектування та реферування прочитаного. Вправи: тренувальні, відтворюючі і за зразком, складання завдань та запитань і їх розв'язання, рецензування відповідей інших учнів, оцінка їх діяльності, вправи, спрямовані на вироблення практичних умінь та навичок. Розв'язання різноманітних завдань та виконання практичних і лабораторних робіт. Різноманітні перевірочні самостійні роботи, контрольні роботи, диктанти, твори. Самостійна діяльність, що виявляється в переносі знань при вирішенні завдань в істотно нових ситуаціях, складанні нових програм прийняття рішень, виробленні гіпотетичного аналогового мислення. Тип СР. Творчі самостійні роботи є вінцем системи самостійної діяльності школярів, яка дозволяє їм отримувати принципово нові знання, зміцнити навички самостійного пошуку знань. Види робіт: проекти, дослідження, творчі роботи, висування гіпотез. На уроках інформатики і засобом навчально-пізнавальної діяльності, і предметом вивчення є комп'ютер, і час роботи з ним становить майже половину уроку. Вчитель при підготовці до уроку орієнтується на середнього учня, що шкодить рівню знань більш сильного. Як варіант розв‘язання ситуації - самостійне опрацювання учнями частини матеріалу, що і є однією із особливостей викладання інформатики в сучасній школі. Ми, вчителі, маємо якісно готувати учня до повноцінного життя в умовах інформаційного суспільства. Згідно вимог, випускник школи повинен самостійно приймати рішення, вміє аналізувати, самостійно здобуває інформацію, має об'єктивну самооцінку, креативно мислить, володіє інформаційними технологіями. І саме методи самостійного навчання дозволяють розвинути пізнавальну самостійність та вміння вчитися. Самостійна робота на уроках інформатики – це не форма організації навчальних занять і не метод навчання, а дієвий спосіб залучення учнів у самостійну пізнавальну діяльність, засіб її логічної та психологічної організації. Переваги самостійної роботи учнів відповідно самостійної діяльності учня на уроці інформатики для учня й учителя очевидні. 1. Запам’ятовування інформації шляхом слухання і конспектування: Учитель: подає новий матеріал у вигляді лекцій та акцентує увагу на вузлових питаннях, супроводжує презентацією. Учень: концентрується на головному, не відволікаючись на деталі; подача матеріалу з використанням мультимедійних засобів підвищує засвоєння на 50-60%; має змогу в подальшому проаналізувати та самостійно доопрацювати інформацію. 2. Активна робота під час виконання практичних робіт Учень: заздалегідь знає коло питань; має можливість шукати найраціональніші шляхи, варіанти розв‘язання завдань;урок стає набагато інтенсивнішим, проходить у високому темпі. 3. Робота з інформаційно-пошуковими сервісами Інтернет. Опрацювання літературних джерел. Підготовка доповідей, повідомлень, рефератів. Учитель використовує методику випереджального навчання, створені ним презентації працюють декілька років. Учень виконує творчі завдання: готує огляди, доповіді; за потреби користується презентаціями, відеоматеріалами інших шкіл, педагогів, учнів. 4. Створення і реалізація проектів. Пошукова і дослідна діяльність Учень –головна роль, він виконує тривалу самостійну роботу з ПК за індивідуальним завданням чи працює в малій групі. Учитель –консультант, порадник, координатор. Для прикладу наведу завдання для самостійної роботи з власного досвіду. Характер самостійної роботи Приклади завдань Відтворювальний характер - Підготуйся до гри "Ланцюг комп‘ютерних термінів" - Запиши назви елементів вікна програми - Постав у відповідність імена файлів та значки залежно від розширення Реконструктивний зміст Підготовка учнем тестів, запитань, задач з теми із обов’язковим   зазначенням відповідей за матеріалами підручника (у паперовому варіанті, у   вигляді електронної таблиці, комп’ютерної презентації Евристичний характер Рецензування відповідей інших учнів, оцінка їх діяльності Робота в парах: зроби пазл з малюнка, порівняй схеми роботи двох   пошукових систем, вкажи антивірус, який найчастіше використовують твоє   оточення, поясни чому. Дослідницький або творчий характер Проект "Подорожуємо Україною" Складіть порівняльну таблицю конкретних характеристик та властивостей   різних антивірусів.     Таблиця 1. Приклади завдань самостійних робіт ізнов характеру на уроці інформатики Головним завданням самостійної роботи на уроках інформатики є підвищення якості знань, формування пізнавальної активності, самостійності, позитивної мотивації, інтелектуальних умінь за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних технологій. Організація самостійної роботи на всіх етапах уроку інформатики може відбуватися наступним чином: Етап формування нових знань. Учням пропонується самостійно розглянути навчальну презентацію, створену за допомогою програми MS PowerPoint, що містить теоретичні відомості та приклади, і виконати практичне завдання з даної теми. Використання презентацій можливе при вивченні нових тем, а також при закріпленні знань. Робота проводиться в невеликих групах (2 учні), що забезпечує колективну роботу в групах і сприяє розвитку ініціативи, логічного мислення і комунікативних навичок. Етап закріплення вивченого матеріалу. Коли учні вже мають певний досвід роботи і можуть окремі дії виконувати самостійно, учням пропонується роздатковий матеріал, який може містити і завдання для закріплення матеріалу попередніх уроків, перевірки знань, теоретичні відомості нової теми, і завдання для закріплення нової теми, тестові завдання. На початковому етапі учням пропонується метод розв'язку і послідовність виконання завдання на ПК. Поступово завдання ускладнюються і учням пропонується самим вибрати методи і шляхи розв'язку завдання. Учні працюють самостійно в невеликих групах по 2 учні за одним ПК. Викладач у цей час контролює процес навчання і допомагає за потребою окремим групам учнів. Існують додаткові завдання для сильніших учнів, що дає їм змогу підвищити свій остаточний бал за урок. Етап узагальнення і систематизація знань. Учням пропонуються кросворди або залікові тести із завданнями: вставити пропущене слово; встановити відповідність; знайти синоніми; вибрати правильну відповідь; вказати місце розташування. Домашнє завдання. На мою думку, найкраще організувати роботу як виконання різних дослідницьких проектів, практичних робіт. Учням пропонується виконати проект "Моя майбутня професія" як підсумок теми; створити презентацію, фотоальбом, документ про 7 чудес України з фото. На сьогодні можливості й переваги сучасних комп'ютерних технологій надзвичайно великі, проте не слід забувати про недоліки. Наприклад, працюючи вдома над рефератом, доповіддю, повідомленням, учень може просто скачати матеріал з Інтернету і, не перечитуючи та не правлячи, надати на перевірку. Дидактична цінність такої "самостійної роботи" дорівнює нулю, етичні норми порушуються. Тому вчителеві слід дбати, щоб учень не займався плагіатом і простим відтворенням, а крок за кроком виконував самостійні дії, здійснював міні-відкриття, порівняння, самостійно формулював висновки. Висновки. Ми, вчителі, маємо якісно готувати учня до повноцінного життя в умовах інформаційного суспільства, адже випускник школи повинен самостійно приймати рішення, вміє аналізувати, самостійно здобуває інформацію, має об'єктивну самооцінку, креативно мислить, володіє інформаційними технологіями. І саме методи самостійного навчання дозволяють розвинути пізнавальну самостійність та вміння вчитися. Самостійна робота на уроках інформатики – це не форма організації навчальних занять і не метод навчання, а дієвий спосіб залучення учнів у самостійну пізнавальну діяльність, засіб її логічної та психологічної організації Для того, щоб самостійна робота учнів була ефективною, дотримуюсь певних умов: чіткої, конкретної постановки завдань перед учнями; характер завдань і запитань для самостійної роботи та їх складність на різних етапах навчання змінюю; завдання для самостійної роботи підбираю доступними і посильними; диференціюю завдання для самостійної роботи (або об’єдную учнів в групи за рівнем знань та умінь, або даю можливість дитині самостійно обрати завдання відповідно до його рівня, що сприяє виробленню правильної самооцінки); намагаюсь дотримуватись систематичності і послідовності застосування самостійної роботи учнів в процесі навчання; дотримуюсь взаємозв’язку різних видів самостійної роботи учнів на уроці та намагаюсь урізноманітнювати їх; пов’язую класну і домашню самостійну роботи. Список використаних джерел 1. Есипов Б. П. Самостоятельная работа учащихся на уроках. – М.: Учпедгиз, 1961. – 239 с. 2. Левина И. И. Опытно-экспериментальная разработка методики самостоятельной работы учащихся на уроке при изучении педагогических дисциплин: Автореф. дис. канд. пед. наук. – М., 1971. – 36 с. 3. Морзе Н. В. Методика навчання інформатики: Навч. посіб.: У 4 ч. / За ред.. акад. М. І. Жалдака. – Київ: Навчальна книга, 2003. 4. Морзе Н. В., Вембер В. П. Інформатика: підручник для 9 класу/ К.: УВЦ "Школяр", 2009, 344 с.; іл.

category: Методика та технологія

grade: 9 клас


title: Стаття «Самоосвіта педагога як умова неперервної професійної освіти»

description: У статті наголошено, що необхідність самоосвіти диктується самою специфікою вчительської діяльності й тенденціями безперервної освіти, що пов’язано з мінливими умовами педагогічної праці, потребами суспільства, еволюцією науки і практики, зростаючими вимогами до педагога

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Етапи розвитку писемної компетенції на уроках німецької мови. Die Schritte der Entwicklung der Schreibkompetenz im Deutschunterricht» з німецької мови

description: Методичні матеріали для вчителів німецької мови обґрунтовують доцільність та описують специфіку кожного виду письмової роботи на уроці. Розроблено систему завдань на розвиток писемної компетенції учнів

category: Методика та технологія