title: Стаття «Специфіка корекційно-педагогічної роботи з дітьми з дитячим церебральним паралічем»

description:
На сьогоднішній день суспільство вкрай стурбоване зростанням кількості дітей з вадами психофізичного  розвитку та дітей-інвалідів. За оцінками експертів ООН та ВООЗ, кількість людей з обмеженими життєвими і соціальними функціями складає 10% населення земної кулі. Понад 120 млн. з них - це діти та

                   підлітки. На жаль, ці світові проблеми не обійшли і нашої країни. За останні роки в Україні кількість дітей з порушеннями психофізичного розвитку зросла на 22%, щорічно на 5-6 тисяч збільшується число дітей-інвалідів. Найбільш поширеною формою навчання таких дітей є спеціальні школи та інтернати. На сьогоднішній час гостріше постає проблема навчання дітей з особливими потребами в умовах загальноосвітніх шкіл, спостерігається тенденція інтеграції дітей у загальноосвітні навчальні заклади. Це діти з проблемами розумового розвитку та порушеннями опорно-рухового апарату. Порушення опорно-рухового апарату виникають внаслідок певного захворювання, що призвело до розладу рухових функцій, внаслідок травми хребта. Діти з порушеннями опорно-рухового апарату відчувають труднощі під час пересування, користуються різноманітними допоміжними засобами. Церебральний параліч виникає внаслідок уражень мозку плоду. Серед факторів, що призводять до цього- киснева недостатність, пологові черепно-мозкові травми, інтоксикація в період вагітності, інфекційні захворювання тощо. Характерними для ДЦП є рухові розлади, неспроможність контролювати та координувати рухи, мимовільність рухів, порушення загальної та дрібної моторики, рівноваги, просторової орієнтації, порушення мовлення, слуху та зору, підвищена виснажливість, нестійкий емоційний тонус. Ці стани можуть посилюватись при хвилюванні, несподіваному зверненні до дитини, перевтоми, намаганнях виконати певні цілеспрямовані дії. Для дітей з ДЦП характерна обмеженість артикуляційних м’язів, порушено голосоутворення, підвищена салівація. Також спостерігається порушення фіксації і простеження предметів, зорово-моторна координація. Моторні порушення обмежують здатність самостійного пересування і самообслуговування, перешкоджають освоєнню предметно-практичної діяльності, що негативно позначається на формуванні вищих психічних функцій, інтегративної діяльності мозку, загальному ході психічного розвитку. Ряд вчених ( С. Дуванова, Н. Трофімова) виділяють такі особливості структури інтелектуального розвитку при ДЦП: знижений запас понять та уявлень про навколишній світ, що обумовлено вимушеною ізоляцією, обмеженням контактів дитини з однолітками, утруднення пізнання навколишнього світу в процесі предметно-практичної діяльності, порушення сенсорних функцій; нерівномірний, дисгармонійний характер інтелектуальної недостатності. Мозаїчний характер розвитку психіки пов'язаний з  органічним ураженням мозку на ранніх етапах його розвитку. Несформованість вищих коркових функцій є важливою ланкою порушень пізнавальної діяльності при ДЦП. У деяких дітей розвивається словесно-логічне мислення, в інших переважають наочні форми мислення; сповільненість психічних процесів, труднощі переключення на інші види діяльності, недостатність концентрації уваги, зниження обсягу механічної пам’яті. Велика кількість дітей відрізняється низькою пізнавальною активністю, що проявляється у відсутності інтересу до завдань, слабкій зосередженості, повільності й зниження переключення різних психічних процесів. Низька розумова працездатність частково пов’язана із церебрастенічним синдромом, що характеризується швидко наростаючим стомленням при виконанні інтелектуальних завдань. Найбільш чітко це проявляється в шкільному віці при різних інтелектуальних навантаженнях. характерні розлади емоційно-вольової сфери, які проявляються по-різному: підвищена емоційна збудливість, дратівливість, рухове розгальмування; чи навпаки - загальмованість, сором’язливість, боязкість. Схильність до коливань настрою часто поєднується з інертністю емоційних реакцій. спостерігається своєрідна структура особистості: достатній інтелектуальний розвиток поєднується з відсутністю впевненості в собі, самостійності, з підвищеною сугестивністю. Основними напрямками корекційно-педагогічної роботи з дітьми з ДЦП є: розвиток емоційного, мовного, ігрового спілкування, стимуляція зорового, слухового, кінестетичного сприйняття, формування просторових і часових уявлень, корекція їх порушень, розвиток передумов до інтелектуальної діяльності ( уваги, пам’яті, уяви), розвиток зорово-моторної координації, підготовка до оволодіння письма. Значне місце в корекційно-педагогічної роботи при ДЦП відводиться логопедичній роботі. ЇЇ завданнями є: розвиток мовного спілкування, нормалізація тонусу м’язів і моторики артикуляційного апарату, розвиток мовного дихання, голосу, просодики, формування сили, тривалості, керованості голосу в мовному потоці, вироблення синхронності дихання, голосу і артикуляції, корекція порушень вимови. Особливе значення для дітей , які мають інтелектуальні та фізичні проблеми, є ігрова діяльність. Саме у грі, на фоні яскравих позитивних емоцій формуються перші знання, уміння та навички дитини. Вдало підібрані і вміло проведені ігри стануть помічниками у набутті необхідних навичок. Під час гри створюються такі умови, в яких кожна дитина отримує можливість самостійно діяти, набуваючи власний руховий або чуттєвий досвід. Це особливо важливо для дітей із спеціальними потребами. Дидактична гра дозволяє забезпечити потрібну кількість повторень на різному матеріалі при збереженні емоційно-позитивного ставлення до завдання. Більшість дітей із психофізичними вадами потребують постійної стимуляції концентрації уваги. Тому, при організації гри з такими дітьми є постійне нагадування умов та правил гри, повторення символів, команд. Також, організуючи ігрову діяльність, слід пам’ятати, що діти з порушеннями опорно-рухового апарату не можуть і не повинні довгий час перебувати в одному положенні. Існує багато ігор, які сприяють розвитку уваги, мовлення, мислення, пам’яті, рухової активності. Важливо обирати ті ігри, які чітко працюють у напрямку подолання відповідних недоліків. Тільки допомога та підтримка дорослого дозволять дитині з ДЦП отримати від ігор і задоволення, і користь. Дитина з ДЦП часто не може координувати і вправно діяти пальцями руки, але якщо ми допоможемо під час гри використати вже набуті навички, ми розширимо її можливості та наблизимо до спроможності навчатися. Чому так важливий розвиток мілкої моторики для дитини? Справа в тому, що в головному мозку центри, які відповідають за мовлення та рухи пальців рук знаходяться один біля одного. Таке тісне сусідство дає можливість впливати на розвиток активного мовлення через тренування дрібної моторики пальців рук. Різноманітні маніпуляції з предметами сприяють активізації цього процесу, що особливо цінне для дітей з ДЦП. Дуже важливе розучування текстів, віршів з використанням пальчикової гімнастики. Це стимулює розвиток мовлення, просторового мислення, уваги, уяви, виховує швидкість реакції та емоційну виразність, що для дітей з особливими потребами дуже важливо. Можна використовувати такі форми роботи: Дитина опускає кисті рук в посуд, заповнений водою ( піском, крупою), вибирає різні предмети, називає їх. Потім те саме вже із закритими очима. Малювання на піску різних предметів, букв, цифр. Ліплення з пластиліну геометричних фігур, букв, цифр. Впізнання зліплених букв із закритими очами. Розкладання жолудів, паличок, нанизування намистин. Перекачування олівця між пальцями кожної руки. Ігри з малюванням: обводити фігури, штрихувати, фарбувати. Ігри з ґудзиками. Викладання різних малюнків спочатку з допомогою дорослого, потім самостійно. Ігри-шнурівки. Вправи для пальчикової гімнастики Постукування по столу пальцями рук почергово. Поплескування кистями рук по столу почергово і одночасно. Пальчики «бігають»- вказівний і середній пальці спочатку правої, потім лівої рук. Пальчики «вітаються» ( торкаються) один одного спочатку правої, потім лівої рук. Стискання пальців в кулак і розмикання. Загинати по черзі пальці правої руки, лівої, обох рук. Розведення пальців в сторони правої, потім лівої руки, обох рук одночасно. Пальці «переплітаються», долоні стискаємо. Ефективною роботою також є логопедичний точковий масаж. Мета точкового масажу, який використовується в логопедичній практиці є нормалізація тонусу м’язів голосового, дихального та артикуляційного апаратів. Точковий масаж корисно проводити на фоні релаксації та фоні аутогенного тренування. Дуже ефективною формою є горіховий масаж. Дітям він дуже подобається. Крім того, волоський горіх чудово усуває стрес, позитивно впливає на точки, що сприяють розвитку мовленнєвої активності дітей, їх дрібної моторики. Цей вид роботи проводиться у формі гри з віршованим супроводом. Разом з мовленням розвиваються сенсорні здібності. Для цікавості можна розмалювати горішок ( очі, ротик, носик, чубчик). Також корисні – шишковий масаж та масаж прищіпками. Дуже важливо працювати над ритмом і темпом дитини з ДЦП. Це розучування віршів, лічилок ( поєднання рухів і словесного супроводу). Необхідно виконувати вправи для розвитку дихання і голосу, які сприяють виробленню правильного діафрагмового і мовленнєвого дихання, його сили та тривалості( наприклад, приспівування голосних звуків). Іноді дітям з обмеженими можливостями важко вивчити лічилку, вірш, грати пальчиками. Проблема може бути в тому, що дитина просто не здатна зосередитися на достатньо довгий проміжок часу. Деякі діти погано розуміють звернене мовлення, в них порушена вимова окремих звуків, в них не розвинена пам'ять. Таким дітям потрібно більше часу, щоб у них виникла зацікавленість до віршів, приказок, ігор з пальчиками. Народна педагогіка - ефективний засіб залучення дітей до української культури. Форми використання народної творчості різноманітні. Це залежить від віку дитини, її розвитку. Обстеження мовлення дітей з ДЦП показало, що дефекти звуковимови в них обумовлені дизартрією різної форми та ступеня прояву. Внаслідок ураження центральної нервової системи виникає таке порушення як дизартрія. До дизартрії належать такі дефекти мовлення, внаслідок яких порушується не тільки вимова звуків, а й інші фонетичні компоненти: темп, виразність, модуляція, сила голосу, дихання, із запізненням розвивається розуміння мови, словника, граматичної будови. Найбільш поширеною є псевдобульбарна дизартрія. Для таких дітей характерні : амімічне обличчя, утруднені жувальні і ковтальні акти, салівація, порушення мовного дихання, глухий здавлений голос, порушення темпу, виразності мовлення. Особливість дизартрії при ДЦП виникає при впливі тонічних рефлексів на мовленнєву артикуляцію. Це визначає специфіку роботи з такими дітьми. Навчання та заняття потрібно проводити в такому положенні дитини, щоб вплив тонічних рефлексів на мовленнєвий апарат був мінімальний. Потрібне правильне положення голови, тулуба. При проведенні занять з дитиною дзеркало та місце логопеда знаходиться на рівні очей дитини. Вибрав правильне положення, після загального розслаблення приступають до масажу та артикуляційній гімнастики. Особливістю дизартрії при ДЦП також є недостатність кінестетичного сприймання. Дитині дуже важко виконувати великий обсяг завдань,  вона слабо відчуває положення та рух своїх кінцівок та органів артикуляції. Завданням логопедичної роботи при дизартрії з дітьми з ДЦП є розвиток відчуттів артикуляційних позицій та рухів. Для покращення артикуляційних рухів виконуються вправи через зусилля, вправи із відкритими очима і закритими. У практиці шкільних логопедів найчастіше зустрічається легка ( стерта) форма дизартрії. При дизартрії в роботу логопеда входить: масаж, пасивна і активна артикуляційна гімнастика, вправи на розвиток дихання, голосу, вправи на розвиток слухової уваги та фонематичного слуху, робота над зв’язним мовленням. У дітей з ДЦП наявні дисграфія й дислексія, що обумовлено порушенням зорового сприймання форми і просторових уявлень в поєднанні з дефектом стереогностичної функції. У таких дітей помітна бідність словника, що обумовлено недостатньою сформованістю просторових й часових уявлень, узагальнюючих понять, наявні фонетичні, фонемографічні, граматичні, семантичні помилки при відтворенні одержаної ними інформації на заняттях корекційної спрямованості. До таких помилок відносяться  змішування літер, що позначають приголосні звуки. які відрізняються один від одного наявністю або відсутністю вібрації голосових зв'язок ( дзвінкі та глухі), додаткового підняття спинки язика ( м’які та тверді), за місцем утворення, за способом утворення, пропуск, заміна, додавання окремих літер та складів. Для більшості дітей характерна недостатня диференціація і низька актуалізація просторових зв'язків і відношень. Слід зазначити, що такі мовленнєві помилки мають стійкий характер і зберігаються впродовж тривалого періоду. Усе це вказує не тільки на недорозвинення мовлення, а й на особливий рівень можливостей пізнання оточуючого, своєрідний спосіб мислення зі специфічним рівнем розвитку інтелектуальних операцій аналізу та синтезу. Тому на початок шкільного навчання у дітей з ДЦП залишається ще несформованою лінгвістична готовність до засвоєння програмового матеріалу з рідної мови. Процес письма є особливою формою мовленнєвої діяльності, що відрізняється від усного мовлення як за своїм генезом та психофізіологічною побудовою, так і за своїми функціональними особливостями. Формування навички письма починається з аналізу звукового складу слова. Тому однією із головних умов для оволодіння дитиною письмом є достатньо збережений фонематичний слух. Важливу роль для оволодіння цим процесом відіграє правильна артикуляція, яка бере участь у процесі навчання письма дітей перших років навчання. Метою корекційної роботи логопеда з подолання помилок на заміни та змішування букв, що позначають звуки, близькі за акустико-артикуляційними ознаками, є формування у дітей звукової артикуляції фонем, розвиток слухової уваги та пам’яті, фонематичного аналізу і синтезу. Другий складний етап письма пов'язаний з перекодуванням елементів - фонем в оптичні елементи - графеми. Кожна графема має свою зорово-просторову будову, для реалізації якої потрібний складний просторовий аналіз та сформовані рухові навички кисті руки. Для засвоєння в дитини оптичного та зорово-просторового образу букви, диференціації оптично схожих букв слід підбирати спеціальні завдання з розвитку зорового сприймання, зорового аналізу та синтезу, просторових уявлень. Такі завдання спрямовані на розвиток орієнтування у власному тілі ( права і ліва частини), визначення напрямку у просторі, орієнтування в оточуючому середовищі. Отже процес оволодіння навичкою письма складається з декілька етапів та є складним для оволодіння і тривалим для дітей, які мають органічні ураження центральної нервової системи, тобто для дітей з ДЦП. Навчальна діяльність передбачає достатній рівень сформованості мовленнєвого розвитку як основи для оволодіння писемним мовленням. Процес підготовки дітей з ДЦП до оволодіння навичками письма є важливим актуальним напрямком в навчально-корекційній роботі, оскільки готовність до навчання письму є основою для подальшого засвоєння дитиною рідної мови, соціальної адаптації та інтеграції його в соціальне середовище. Ще одна із складних та значущих форм психічної діяльності людини є читання. Будь-яка інформація, яку людина отримує ззовні, поступає до нас у закодованому вигляді. Саме за допомогою інтелектуальної діяльності ми в змозі зрозуміти отриману інформацію. Як відомо читання- це складний психофізіологічний процес, що відбувається за допомогою аналітико-синтетичної діяльності. Становлення навички читання в учнів молодших класів відбувається в межах традиційного аналітико-синтетичного методу і полягає у поступовому переході від поскладового читання до читання цілими словами та   словосполученнями. В Україні загальноприйнятим методом навчання дітей читання є аналітико-синтетичний звуко-буквений метод. Але у багатьох дітей із ДЦП  виникають труднощі в опануванні читання. В основі цих труднощів лежить недорозвиток різних рівнів сукцесивних структур, які забезпечують здійснення послідовного та кількісного аналізу слова. З такими дітьми можна  впроваджувати нетрадиційний глобальний та напівглобальний методи навчання читання (Д.Доман, А.Лурія, В.Тарасун).Основне завдання глобального методу навчання читання зводиться до забезпечення розповідного, вільного мовлення, природного звучання тону, без типового розтягування та монотонного нанизування слів. Такий процес навчання читання складається з 3 етапів ( В.Тарасун): Симультанний-формування максимально дифузного цілісного образу слова, в якому не виділені елементи, з яких воно складається. Сукцесивний-виділення елементів слова ( склад, буква), що розпізнається і вивчається. Симультанний- передбачає формування цілісного образу букви. Для цього методу використовуються картки зі словами великим шрифтом. Для читання добираються слова, у вимові яких у дитини не виникає труднощів. Слова, записані на картках, включають назви предметів, що належать власне дитині( меблі, продукти харчування, іграшки тощо). Словник добирається таким чином, щоб діти навчилися не тільки добре читати ці слова, а й комбінувати з них різноманітні словосполучення. За соціально-економічних умов у сучасній системі освіти дедалі більша роль відводиться інклюзивній моделі навчання, яка проявляється у різноманітних формах спільного навчання та виховання дітей з особливими потребами. Діти з ДЦП стали однією з перших категорій дітей зі спеціальними потребами, які були задіяні в інклюзивну модель освіти. У зв’язку з великою кількістю мовленнєвих порушень у таких дітей, постала проблема створення та залучення у навчально-корекційний процес нових методів навчання. У дітей з обмеженими можливостями здоров’я негативні сторони життя перевищують позитивні. Тому обов’язковою педагогічною умовою формування життєвої компетентності є індивідуально-особистісний підхід до організації корекційно-відновлюваного процесу. Неможливо впливати на психіку дитини, проводити коригуючи заняття без глибокого знання процесів, що впливають на її поведінку. Послідовне та періодичне спостереження, спеціалізовані заняття та ігри допомагають вивчити емоційно-вольовий та інтелектуальний потенціал дитини. Дитина із психофізичними вадами дуже важко вживається в суспільне життя. Але якщо поряд з нею кваліфіковані педагоги, цей шлях до дорослого життя дитина пройде швидше та з більшими придбаннями.

category: Методика та технологія


title: Розробка майстер-класу з української мови для молодих спеціалістів, учителів української мови та літератури

description: Методична розробка заочного майстер-класу для молодих педагогів, учителів української мови та літератури з використанням інтерактивних технологій навчання

category: Методика та технологія


title: Методичні матеріали «Розвиток механізму творчості учнів у Малій академії наук (з власного досвіду)»

description: У матеріалі на заявлену тему (додано медіапрезентацію) про досвід роботи з учасниками Малої академії наук з біології авторка пише, що саме на вчителя покладена задача подолати інерцію «сну творчості», вмотивувати бажання відчути радість відкриття

category: Методика та технологія


title: Стаття «Впровадження нових форм і методів навчання при проведенні тижня циклової комісії»

description:
Предметний тиждень циклової комісії - одна з масових форм поза аудиторної роботи з студентами технікуму, де панує атмосфера творчої зацікавленості і активності студентів та удосконалення педагогічної майстерності викладачів. Проведення тижня циклової комісії суспільно – економічних дисципл

                  ін в першу декаду грудня є традицією в нашому навчальному закладі, а підготовка розпочинається на початку навчального року під час складання планів роботи. Головним завданням проведення тижня циклової комісії є підвищення ефективності позааудиторної роботи, розвиток у студентів економічної культури, прищеплення навиків досліджень, розвиток ініціативи, творчого підходу до розв’язання проблеми, розкриття інтелектуальних здібностей, фантазії, творчого потенціалу майбутніх фахівців – аграріїв. Відкрите практичне заняття "Економічна ефективність сільськогосподарського виробництва" викладач Матійко І. А. провела з використанням методів експрес – опитування, виконання вправ і проведення розрахунків, аналізу, порівняння, підготовки випереджувальних завдань. При підготовці до заняття ретельно обрано послідовність основних етапів, розподіл часу, визначення методів контролю, проведення інструктажів самостійної аудиторної та позааудиторної роботи студентів. На зайнятті розв’язувались ситуаційні задачі з елементами ділової гри. При проведенні конкурсу знавців державних символів України викладач Голик Р. А. за допомогою тестових завдань, які були підготовлені у вигляді малюнків, схем, таблиць, визначив найбільш обізнаних в цих питаннях студентів перших курсів. Закінчився конкурс виконанням творчого завдання на тему "Маючи можливість, щоб ви змінили в державній символіці нашої країни?" Разом з членами гуртка "Підприємець" викладач Давигора Т. А. провела бізнес – тренінг "Комунікації, їх роль і види" де створено умови для формування ділової активності студентів завдяки колективному спілкуванню, основаному на комунікативних ситуаціях. Саме бізнес - тренінги з використанням інтерактивних методів навчання відповідають цілям, де студенти прагнуть до активних дій, досягають успіху і мотивують власну поведінку, відпрацьовують моделі успішної професійної чи підприємницької діяльності. Традиційним став огляд – конкурс творчих робіт студентів "Родова книга пам’яті". Керівник проекту, викладач – краєзнавець, лауреат обласної краєзнавчої премії ім. В. Ястребова Лашкул Г. О. Документи, спогади, зустрічі зі свідками подій, робота з архівними та музейними матеріалами, вивчення родинних традицій є основою складання Родової книги пам’яті, яка формується під девізом "Свято шануй своїх батьків та предків, живи по совісті та в ладі з природою". Метою проведення відеолекторію "Я маю право" викладачем Чорним О. В. разом із працівниками правоохоронних органів є: формування людської гідності, свободи особистості, міжособистісних стосунків у дусі толерантності, дружби, миролюбності, доброти; передача знань про права людини в національному вимірі, про взаємозв'язок прав людини та громадянина; виховання розуміння зв'язку прав людини та збереження миру на Землі. Економічна інтелектуально - пізнавальна гра "З бізнесом на "ти" імітує конкретні ділові ситуації, реальні взаємостосунки між людьми, які задіяні в грі згідно їх професійних обов’язків. Організований викладачем Полоніною О. М. процес гри, максимально наближений до реальних ділових ситуацій, дає можливість студентам самостійно приймати оперативні та необхідні рішення. У формі інтелектуально – пізнавальної гри залучається до роботи максимальна кількість студентів групи. Вони працюють в групах, одержують завдання, розв’язують їх, озвучують результати, аналізують їх. Під час такої роботи краще активізуються студенти з різним рівнем знань через індивідуальні завдання різного рівня складності. В економічній роботі дуже багато технічної, рутинної роботи, пов’язаної з виконанням одноманітних математичних дій. Так, маючи розмір мінімальної заробітної плати, для визначення тарифних ставок відповідних розрядів економіст змушений виконувати одноманітні обчислювальні операції. На засіданні гуртка "Економіст" студенти IVкурсу відділення "Виробництво і переробка продукції рослинництва" ознайомились із застосуванням комп’ютерних програм для розрахунків у технологічних картах вирощування сільськогосподарських культур, планування матеріальних витрат з урахуванням раціональної і прогресивної технології для умов конкретного аграрного підприємства. Оновлення змісту освіти, орієнтація на новий тип педагогічного світогляду вимагає від сучасного викладача володіння ключовими компетентностями, уміння креативно мислити та в будь-яку хвилину активізувати свій потенціал, діяти творчо й продуктивно. Поняття креативності включає в себе теоретичну та практичну діяльність людини, яка зумовлює одержання об’єктивно нових результатів. Креативна особистість володіє здатністю бачити проблеми під іншим кутом, відкласти стереотипне рішення та звернутися до нового. Така особистість є толерантною до невизначеності, вона прагне бути оригінальною. Їй властивий високий рівень інформованості, ґрунтовні знання. Креативна особистість надзвичайно працелюбна, вимоглива до себе, для неї характерний низький рівень соціального конформізму. Формування креативного педагога не може відбутись протягом якось певного періоду. Цей процес має бути поступовим і звичайно до цього викладача необхідно спонукати. Тож, для "пробудження" креативності доцільно час від часу виконувати спеціальні завдання на розвиток креативності. Тренінг з розвитку креативності для викладачів циклової комісії провела Прокопенко І. П. Застосування нових форм і методів навчання при проведенні поза аудиторних заходів предметного тижня дозволяють уникнути властивих для традиційного навчання психологічних бар’єрів, пов’язаних із страхом помилитися. Але в атмосфері вільного спілкування і творчості цей бар’єр зникає, студенти стають розкутими, вони вчаться слухати, робити власні висновки, оперативно приймати рішення, вести дискусію. Організаційно правильно підготовлені і проведені заходи тижня циклової комісії допомагають забезпечити належні умови для виявлення і розвитку творчої активності студентів, формування їх наукового світогляду, поглиблення знань і підвищення інтересу до навчання, а також для узагальнення та поширення кращого педагогічного досвіду.

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Орієнтовне календарно-тематичне планування уроків географії» в 7-му класі

description: Календарно-тематичне планування уроків географії покликане заощадити час учителям, які вперше планують уроки з географії в 7-му класі за новою програмою

category: Методика та технологія


title: Стаття «Чинники ефективності уроку»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка робить акцент на трьох основних чинниках, які забезпечують ефективність уроку: загальнопедагогічному, методичному, психологічному

category: Методика та технологія


title: Стаття «Розвиток потенційного словникового запасу учнів при вивченні англійської мови»

description:
Інтернаціональні слова Критерії віднесення інтернаціональних слів до потенційного словника Інтернаціональні слова - це лексичні одиниці, що мають структурно-семантичну схожість в багатьох мовах (film, text, visit), яка є лінгвістичною

                   основою для розуміння незнайомих слів. Джерелом потенційного словника, що формується на базі інтернаціональної лексики, є лексичні одиниці, які виводяться через структурну та семантичну схожість слів англійської мови з їх еквівалентом в рідній мові. Сюди ж можна віднести слова, що мають структурно-семантичну тотожність. Наприклад, lift- ліфт, tank- танк. Інтернаціональні слова, що мають структурну схожість, але не тотожні семантично, можуть відноситися до потенційного словника. Наприклад, magazine, artist, family. Труднощі розуміння невивчених інтернаціональних слів У деяких словах англійської мови можна спостерігати звукову, графічну і семантичну тотожність відповідних слів рідної мови, в інших – тільки графічну і семантичну, у третіх – частково графічну і повну семантичну тотожність. Виходячи з цього визначені три рівні складності розуміння інтернаціональних слів. Лексичні одиниці, що мають просту виводимість, тобто не вимагають особливої роботи для навчання їх розуміння. Block, risk, antenna, antibiotic. Лексичні одиниці, що мають ускладнену виводимість, тобто ті, що мають умовно повну структурну і повну семантичну тотожність слів рідної мови, то воно виявляється лише за умови знання учнями правил звуко-буквених відповідностей, наприклад, ity=ность (activity), au = ав (author), qu = кв (equator). Лексичні одиниці, значення яких може бути зрозуміле лише в контексті, на основі мовної здогадки, мають складну виводимість, хоча вони мають часткову структурну і повну семантичну тотожність. Наприклад, garrison, column, square. Методичні рекомендації з навчання розуміння невивчених інтернаціональних слів Інтернаціональні слова з простою виводимістю можуть бути зрозумілі учнями самостійно, але необхідна спеціальна установка на їх розпізнавання. Учитель дає визначення інтернаціональних слів, звертає увагу на те, в англійській мові їх дуже багато і зрозуміти їх можливо за наявності графічної та семантичної схожості. Іноді розуміння таких слів досягається на основі транслітерації agat-агат, admiral-адмірал. Інтернаціональні слова з ускладненою виводимістю можна зрозуміти за умови знань учнями звуко-буквених відповідностей, які наводяться вчителем перед виконанням кожної вправи разом зі зразком. Наприклад, y=u, type - тип. Навчання розумінню невивчених лексичних одиниць зі складною виводимістю починається із зіставлення паралельних пар слів в англійській та українській мовах, що відрізняються лише голосними. Наприклад, milk - молоко. Також зіставлення загострює увагу учнів на слові і сприяє формуванню уміння впізнавати відоме в невідомому. Наступна задача вчителя – навчання розумінню інтернаціональних слів, основа яких має повну структурну тотожність відповідних слів української мови, а суфіксальна частина являє собою типову для англійської мови граматичну категорію. Наприклад, systematic- систематичний, organize-організувати. Похідні слова Одним із найпродуктивніших способів словотворення є суфіксація – творення нових слів за допомогою приєднання до основи слова словотворчих афіксів (суфіксів та префіксів). Близько 30% усіх значущих слів англійських текстів складають похідні слова. Складові частини похідних слів англійської мови добре виділяються, що полегшує самостійну семантизацію невивчених похідних слів потенційного словника. Передумовою для розуміння похідних слів є знання базових слів, що увійшли у словник-мінімум школяра, і найбільш продуктивних афіксів англійської мови, передбачених шкільною програмою. Лексичні одиниці, що мають прозорість структури і прямий синтаксичний зв'язок і відповідність до базового слова рідної мови, характеризуються простою виводимістю (похідне слово твориться від базового афіксацією) colour-colourless, sing-singer. Похідні слова, що не мають регулярних відповідностей у рідній мові або не змінюють своє значення у порівнянні з базовим, характеризуються ускладненою виводимістю (похідне слово пов'язане з базовим через переосмислення його значення) fruitful (фрукт, плід - плідний) Складною виводимістю характеризуються похідні слова, які не мають прямого семантичного зв'язку з базовим словом і семантизуються через образне переосмислення. Наприклад, sunlessness- похмурість. Методичні рекомендації з навчання розумінню невивчених похідних слів Основна мета вчителя під час навчання розумінню невивчених похідних слів – навчити учнів розпізнавати похідні слова і розуміти їхні значення. Розпізнавання похідного слова – це процес автоматизованого впізнавання і виділення знайомої основи і афіксів і синтезування значення даного похідного слова. На початковому етапі вчитель пояснює, що таке похідні слова, наскільки вони розповсюджені в англійській мові, показує на прикладі спеціально підібраного тексту незнайомі похідні слова. На прикладі похідних слів з простою виводимістю, учитель показує знайомі елементи в невідомому похідному слові, розчленовує його на складові частини, виділяє основу й афікси (snow – snowy, snow-y). Далі можна показати, що від однієї основи за допомогою афіксів можна утворити декілька похідних слів з різним значенням: use-useful-useless, usefulness, unuseful, unusefulness. Для навчання розпізнавання похідних слів використовуються такі вправи, у яких учні аналізують слова, виділяють афікси, визначають їхню лексико-граматичне значення, групують похідні слова за певними ознаками: однаковий корінь, однаковий афікс, категоріальна віднесеність слова. Пропонуються вправи на знаходження похідних слів у контексті. Навчання словотворчому аналізу слів з ускладненою виводимістю передбачає структурно-семантичний аналіз: ділення слова на основу і афікси супроводжується аналізом смислових зв'язків, учитель пояснює правила смислового членування слова (un-use-ful-ness - марність). Навчання розумінню невивчених похідних слів зі складною виводимістю можливе лише з опорою на внутрішню структуру слова і передбачає використання мовної здогадки. Звертається увага учнів на те, що внутрішня структура слова вже сама дає ключ до здогадки про значення: fatherless - без батька, тобто сирота. Складні слова Словоскладання – це творення нових слів шляхом об'єднання в одне ціле двох або декількох основ. Це один із продуктивних способів творення нових слів у сучасній англійській мові. Так серед п'яти тисяч слів, зафіксованих у словнику нової англійської мови, більше тисячі лексичних одиниць є складними словами. При творенні складних слів в англійській мові їх компоненти можуть приєднуватися один до одного безпосередньо (fireman, schoolboy), через дефіс (letter-box) і за допомогою прийменника (hard to believe). Розрізняють два структурних типи складних слів: 1. Власне складні слова, які творяться поєднанням двох або декількох основ (birthday, snow-white); 2. Похідні складні слова, які творяться шляхом словоскладання та словотворення (суфіксації та конверсії). Такі слова творяться за моделями, де а) способом словотворення є суфіксація (blue-eyed); б) способом словотворення виступає конверсія (breakdown). Потенційному словнику, що формується на основі словоскладання, належать невідомі учням складні слова, загальне значення яких виводиться з їхніх компонентів, що є базовими словами. Лексичні одиниці, що мають повну структурно-семантичну відповідність базовим словам і регулярні семантичні відповідності рідної мови, мають просту виводимість (toilet-table, dark-green). Лексичні одиниці, що не мають регулярних структурно-семантичних відповідностей в рідній мові (blue-eyed, tool-maker), мають ускладнену виводимість. Складну виводимість мають лексичні одиниці, у яких компоненти не мають регулярних відповідностей у рідній мові, а загальне значення слова переосмислене (clothes-line - білизна + мотузка = мотузка для білизни; homeland -рідний + земля, країна = батьківщина). Методичні рекомендації з навчання розумінню невивчених складних слів Складність у розумінні невивчених складних слів навіть з простою виводимістю пов'язана з невмінням вивести значення даних лексичних одиниць за значенням їхніх компонентів. Виникає складність і в розпізнавання складних слів при читанні. При цьому складні слова, що пишуться через дефіс, розпізнаються учнями легше, ніж ті, які пишуться разом чи окремо. І це необхідно враховувати при навчанні розпізнаванню даних лексичних одиниць. Перед введенням такого лексичного матеріалу учитель, написавши заздалегідь декілька складних слів різних структурних типів (soda-water, raincoat, life-and-death struggle), пояснює, що англійські складні слова, як і українські, складаються з двох або декількох основ, які можуть писатися разом, через дефіс або окремо. Частіше за все англійські складні слова складаються з двох основ. Значення складного слова часто легко виводиться із значення його компонентів (hydroelectric, forget-me-not). Щоб навчити учнів розуміти невивчені слова з ускладненою виводимістю, учитель повинен звернути їхню увагу на відсутність регулярних відповідностей рідної мови: brick-layer (камінь + укладальник = каменщик), theatre-goer (театр + той, хто ходить = театрал). Задача вчителя в тому, щоб показати можливість виводимості даних лексичних одиниць з опорою на внутрішню структуру слова, тобто на значення компонентів даної лексичної одиниці. До слів з ускладненою виводимістю належать лексичні одиниці, один із компонентів якої є похідним словом (kind-hearted, good-looking). Під час навчання розумінню таких лексичних одиниць необхідно звернути увагу на форму похідного слова, показати на прикладі особливості їхньої виводимості: bookseller – book+seller (sell+er) = продавець книг. Навчання розумінню слів складної виводимості проводиться з опорою на контекст, на основі мовної здогадки. Учнів необхідно навчити прийомам аналітико-синтетичного характеру, тобто: а) аналізувати складові частини, семантизувати їх, виводити умовні значення слів; б) співставляти виведене значення з контексту; в) переосмислювати один із компонентів ("пристосовувати" їх один до одного), синтезувати загальне значення; г) співвідносити виведене значення з контекстом; д) коректувати значення компонентів і семантизувати слово. Багатозначні слова Багатозначність – це наявність у одного і того ж самого слова декількох зв'язаних між собою значень, що зазвичай виникають в результаті видозмінення і розвитку початкового значення слова. Багатозначність характерна для багатьох мов і в значній мірі для англійської. Багатозначне слово має різні значення або лексико-семантичні варіанти, які утворюють семантичну структуру даного багатозначного слова. В семантичній структурі розрізняють головні та неголовні (другорядні) співзначення. Шкільний словник-мінімум вміщує, як правило, тільки головне значення. На його основі передбачається розширення словника учнів через неголовні співзначення, які широко використовуються у всіх стилях мовлення. Багатозначне слово являє собою структуру, тобто дещо ціле, що складається із взаємопов'язаних елементів. На цьому засноване поняття вмотивованості різноманітних значень, яке забезпечується наявністю структурних і смислових співвідношень між співзначеннями багатозначного слова. Цей вид вмотивованості називається внутрішньомовним, так як зіставляються значення всередині однієї мови. Проте невідомі значення багатозначних слів можуть бути вмотивовані і через рідну мову. Наприклад, більшість значень багатозначного слова ГОЛОВА – head в українські та англійській мовах співпадають. така вмотивованість називається міжмовною. До потенційного словника, що формується на основі багатозначності, належать невідомі значення багатозначних слів, що виводять учні, одне з яких входить у словник-мінімум. Характер вмотивованості невивчених співзначень багатозначних слів різний. Одні співзначення тісно зв'язані з вивченим значенням, інші – менш тісно, треті – опосередковано, через образ (образне або образно-логічна вмотивованість). Одні невивчені значення повністю співпадають з відповідними значеннями в рідній мові, інші мають частковий збіг, треті не мають відповідного значення в рідній мові. Все це обумовлює різноманітні рівні складності семантизації невивчених значень багатозначних слів, які треба враховувати при навчанні. На основі характеру виводимості значення виділяють такі групи виводимості: а) лексико-семантичні варіанти з простою виводимістю (member of the body); б) лексико-семантичні варіанти з ускладненою виводимістю (a head of the family, a leg of a chair); в) лексико-семантичні варіанти зі складною виводимістю (a mouth of a gun, a mouth of a river). Методичні рекомендації з навчання розумінню невивчених значень багатозначних слів Перед початком роботи з розширення потенційного словника на основі багатозначності слів, учитель ознайомлює учнів з поняттям багатозначності слова, повідомляє, що більшість слів в будь-якій мові багатозначні. Так слово "язик" має наступні значення: орган в ротовій порожнині людини та тварини; страва (копчений язик); полонений, від якого можна дізнатися інформацію; металевий стрижень (дзвони). Підкресливши, що англійська мова характеризується багатозначністю слів, треба показати, як будується в англомовному словнику стаття багатозначного слова (під арабськими цифрами даються різноманітні значення багатозначного слова, крапкою з комою розділяються відтінки значень, комою – синонімічні значення). На прикладі словосполучень з відомими учням словами вчитель демонструє залежність вибору значень від контексту. Потім учням пропонується вправа для перекладу зі словником речень, в яких треба знайти відповідне контексту значення виділених багатозначних слів. Навчання розумінню невивчених значень багатозначних слів з ускладненою виводимістю проводять на вправах з внутрішньомовною та міжмовною вмотивованістю, для того щоб показати ті опори, які є основою для виведення потрібних значень, треба звернути увагу учнів на взаємозв'язок різноманітних значень багатозначного слова. Наприклад, відоме учням слово great має наступні значення: великий, величезний, колосальний; видатний; піднесений; благородний; розкішний, неперевершений. Усі ці лексико-семантичні варіанти мають спільну ознаку – велич, що поєднує різноманітні значення даного багатозначного слова. наступна задача вчителя – навчання розумінню невивчених співзначень, що мають образну чи образно-логічну вмотивованість. Розуміння більшості таких лексичних одиниць можливе лише з опорою на внутрішню структуру слова і контекст. З подібними випадками переосмислення учні зустрічалися в рідній мові: глибока ріка - глибокий сум, сліпа людина - сліпа любов, залізна дорога - залізна воля. Учитель звертає увагу учнів на те, що у всіх мовах слова можуть уживатися в прямому і переносному значенні. В основі переносу часто лежить образ. так чи інакше пов'язаний з прямим значенням слова. Наприклад, слово mouth, відоме учням у значенні "рот", означає інші поняття, але пов'язані й пояснювані через пряме значення: a mouth of a river, a mouth of the cave, a mouth of the cannon, a mouth of the volcano. В основі цих значень лежить образ отвору. Часто семантизація значення є результатом евристичного пошуку і набирає характеру мовної здогадки. семантизація таких лексичних одиниць можлива лише в контексті. Учителю необхідно виробити в учнів таку схему дій, яка б забезпечила цілеспрямований пошук розкриття невивченого значення базової лексичної одиниці. Наприклад, наступна послідовність розумових дій: прочитайте речення (текст), спробуйте зрозуміти його загальний зміст (первинна семантизація речення); подивіться, чи підходить за змістом відоме вам значення виділеного слова (співвіднесення результату семантизації даного слова з контекстом і виявлення невідповідності його значень контексту); переосмисліть відоме вам значення так, щоб воно відповідало контексту і в той же час було семантично пов'язане з відомим (виведення нового значення, що відповідає контексту). Конвертовані слова Конверсія – це творення нового слова шляхом його переведення в іншу граматичну категорію (наприклад, a film-to film). Утворене за допомогою конверсії слово вживається в новій синтаксичній функції. Конверсія – один із основних і високопродуктивних способів творення нових слів у сучасній англійській мові. Використання конвертованих слів широко розповсюджено. Основними різновидами конверсії є вербалізація – перехід слів у категорію дієслова (a tape-to tape); субстантивація – перехід слів у категорію іменників (my dear friend – she was such a dear); ад'єктивація – перехід слів у категорію прикметників (a standing man, a standing rule); адвербіалізація – перехід інших частин мови в категорію прислівників (up, down). Найбільш розповсюдженим різновидом конверсії є вербалізація іменників. Семантизація невивчених слів, утворених за конверсією від відомих базових слів, викликає певні труднощі в учнів. Залежно від характеру семантичних відношень між словами конвертованої пари лексичні одиниці можна розділити на такі групи: невідомі слова, що мають безпосередній семантичний зв'язок з відомим базовим словом:to help – a help, a rest – to rest. У даному випадку невідоме слово мотивується безпосередньо через відоме. невідомі слова, що не мають прямого семантичного зв'язку з базовим словом внаслідок переосмислення значень: a face – to face (обличчя – стояти обличчям до чогось, дивитися в обличчя); невідомі слова, що мотивуються через образ: a face-to face (зіткнутися); невідомі слова, що мають регулярні відповідності в рідній мові: a mask – to mask; невідомі слова, що не мають відповідностей у рідній мові: a carpet – to carpet (килим – застилати килимом). Методичні рекомендації з навчання розумінню невивчених конвертованих слів Семантизація невивчених конвертованих слів і навіть тих, що мають структурні і семантичну тотожність з базовими словами, викликає значні труднощі для учнів, у чому легко впевнитися, запропонувавши їм ряд таких слів для семантизації: a place – to place, a doctor – to doctor. На прикладі конвертованих пар an end – to end, a risk – to risk, a love- to love, треба відзначити, що однакову звуко-графічну форму можуть мати слова, що відносяться до рідних частин мови. Частина мови визначається порядком слів (учням нагадується про фіксоване місце кожного члена речення), формальними ознаками частин мови, які відрізняють слова конвертованої пари. Наприклад, The end of the story. These stories always end happily. Учитель звертає увагу, що прикметники або іменники, ставши дієсловами, означають дію. Значення слів, що не мають рівнозначного еквіваленту в рідній мові, виводять з опорою на базове слово. Наприклад, milk – to milk (молоко – доїти). При навчанні розумінню невивчених конвертованих слів складної семантизації треба звернути увагу на розвиток в учнів мовної здогадки. Такі лексичні одиниці необхідно давати лише в контексті. Робота організовується таким чином: учні повинні визначити, якою частиною мови є конвертоване слово, співвіднести його з базовим, вивести умовне значення слова й співвіднести його з контекстом. Якщо виведене значення слова не співвідноситься з контекстом, треба переосмислити його, спираючись на внутрішню форму відомого слова і контекст. Велике значення при цьому має характер вправ і виконання їх у відповідній послідовності. Спочатку учні виконують вправи, в яких невивчене конвертоване слово передбачає вибір одного з декількох значень, потім вправи, у яких воно пов'язане з базовим словом через переосмислення. Далі даються конвертовані слова з образно-логічною вмотивованістю. Фразеологічні одиниці Фразеологічна одиниця – це окремо оформлене словосполучення, що складається з двох і більше слів, що мають цілісне значення. Слова, що входять до складу фразеологічної одиниці, є її компонентами. Залежно від морфологічної функції фразеологічної одиниці в реченні їх, зазвичай, розділяють на такі типи: субстантивні: a big bug, first night; Ад'єктивні: all ears, light in hand; адвербіальні: in a moment, from top to toe; дієслівні:to take part, to make one’s bed. Фразеологічні одиниці бувають також приказковими (out of sight out of mind) та компаративними (black as a crow, old as the hill). В англійській мові фразеологічні одиниці розповсюджені у всіх стилях мовлення. До потенційного словника, що формується на основі фразеології, належать виводимі фразеологічні одиниці, компоненти яких є базовими словами. Виділяють три рівні виводимості фразеологічних одиниць: просту виводимість за наявності повної смислової й образної відповідності в рідній мові: to play the role; ускладнену виводимість за наявності повної смислової й частково образної відповідності в рідній мові: make money; складну виводимість за наявності частково смислової й образної відповідності в рідній мові: to bring into life, to make one’s bread. Методичні рекомендації з навчання розумінню невивчених фразеологічних одиниць До шкільного словника-мінімума входять фразеологічні одиниці різних структурних типів і різних рівнів складності розуміння їх значень. Навчання семантизації фразеологічних одиниць передбачає формування в учнів умінь виділяти фразеологічні одиниці під час читання і виводити їхнє значення. На початковому етапі роботи вчитель розкриває поняття фразеологічної одиниці, наводить ряд прикладів рідною та англійської мовами, пояснює, що більшість невивчених фразеологічних одиниць доступно самостійному розумінню на основі вивчених учнями слів-компонентів, що утворюють фразеологічну одиницю. Потім можна розпочати навчання розпізнавання фразеологічних одиниць дієслівного типу, які є присудками, місце якого в англійській мові у стверджувальному реченні чітко фіксовано (після підмета), що полегшує учням розпізнавання фразеологічних одиниць такого типу. Також наявність розроблених у лінгвістиці структурних типів полегшує навчання розпізнаванню цих фразеологічних одиниць. За структурним типом фразеологічні одиниці діляться таким чином: V+N (дієслово + іменник): to take care, to give trouble; V+art+N (дієслово + артикль + іменник):to put an end, to raise a question; V+prep+N (дієслово + прийменник + іменник): to bring in to life; V+A (дієслово + прикметник (або прислівник):to look ahead, to come back. Показавши приклади і давши пояснення, учитель пропонує ряд вправ, у яких учні вчаться розпізнавати фразеологічні одиниці в словосполученнях, реченнях спочатку з простою, потім з ускладненою і далі зі складною виводимістю.

category: Методика та технологія


title: Стаття «Релаксація на уроці англійської мови»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи (додається медіапрезентація) авторка пише, що сучасний урок англійської мови характеризується великою інтенсивністю й вимагає від учнів концентрації уваги, напруження сил. Щоб досягти високої ефективності на уроці, варто враховувати фізіологічні та психо

                  логічні особливості школярів, передбачити вправи, які б знімали втому

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Методика використання інноваційних технологій на заняттях з історії»

description: Методична розробка, що складається зі статті «Інноваційні технології навчання та виховання молоді», планів-конспектів занять, практичної роботи та електронної програми

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Диференційоване навчання як умова розвитку обдарованих дітей»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що основною метою диференційованого навчання є створення найкомфортніших умов для ефективного навчання особи, які б забезпечили їй досягнення рівня освоєння матеріалу, що відповідає її пізнавальним можливостям

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Using of a story-based approach while teaching young children» з англійської мови у 1-4-х класах

description:
Using of a story-based approach while teaching young children Teaching young learners we use different approaches. Our choice depends on the age of the kids, their background knowledge, level of their abilities and of course on the aims we want to achieve. Frankly speakin

                  g, the most familiar for me is topic-based teaching, it is a common approach to organizing the teaching at our school. But working with younger children I realized a lot of advantages of story-based approach. Kids adore stories, all of them love being told a story and many are excited with telling them. It really helps to motivate students. I would like to share my thoughts and impressions about the lesson where I incorporated story-based approach. I used it with the youngest pupils at school (firstformers). The main aim of the lesson was to consolidate and practice the language taught. Language point and skills: the names of the animals and birds; adjectives-beautiful, ugly, happy, sad; numbers; structures- What are you? I am a dog. I climb, jump, run. Can you? The lesson was based on the story “The Ugly Duckling”, from the story book of the course “Set Sail” by Express Publishing. The fact that the story is in rhyme makes story-telling an enjoyable experience and not only increases the children's chances of being able to reproduce the story orally, but also to more accurately reproduce the sounds and intonation of the target language. Beginning of the lesson: activities to explore the theme of the story 1. Using the animal flashcards, we revise the names of them: I am a rabbit. What are you? (for the first time kids repeat after the teacher, then they are given a flashcard each and children are doing the same) 2. Then we teach pupils the following lines, according to the animal flashcard we have given to each one I am a dog. I can run all day! I am a rabbit. I can jump all day! (kids can come in front and introduce themselves) 3. We divide the class into groups of 5 and assign the roles of duckling, dog, cat, rabbit, mouse. Children perform short dialogues: I am a duckling. What are you? I am a cat. I can play all day. Can you? Presentation and practice: activity to review and present the vocabulary of the story The teacher pins up flashcards and says the appropriate words (names of the animals and birds, actions, big/small, beautiful/ ugly/sad). Children repeat, chorally and individually. Then using their picture dictionary in the story book, students point to each picture and say the words (chorally and individually). Children open their story books and listen to the story recorded on CD, the teacher can also ask them to point to the character who is speaking. The illustrations are clear enough for the kids to understand the story with very little help. Then we play the story again, but this time we pause and ask questions after each picture: Who is this? (Mummy Duck) How many ducklings? Who is this? (a rabbit, a mouse) Is Mummy Duck happy? These questions are used to elicit simple information that the children can pick up from the story, but not as evaluation devices. Act Out. In groups pupils act out the story while listening to the CD. They can do this by using mime, gestures and/or joining in with as many words from the dialogue as they can. On the other hand, the teacher can narrate the story as the children act it out. Ending the lesson: an activity for children's language development 1. We learn a simple TPR chant: Five little ducklings go to play over the hills and far away. Mummy Duck says “Quack, quack, quack,” but only four little ducklings come back. Four little ducklings… Three little ducklings… Two little ducklings… One little duckling goes to play over the hills and far away. Mummy Duck says “Quack, quack, quack” and all the little ducklings come right back. (Children repeat and demonstrate the actions) 2. The teacher can also ask kids to draw their favourite scene from the story. I can say that young learners really like this approach, they ask when we will have “story lessons” again and are always glad to repeat the story and perform different activities and tasks on the same story content. It is really important for me that I can feel they learnt a lot. This approach is suitable for children with different learning styles (visual, auditory and kinaesthetic). Stories are a natural part of the kids´ world and can be used to provide context for lots of language work. On the following lessons we will discuss their pictures, their favourite scenes and will try to narrate the story together commenting on the pictures. This approach can be used for children of different levels, can be concentrated on different language points. It is really important that it can help children see how the words and structures “live” in the language. It is also very effective to help YL remember the words, phrases, grammar structures easier. Using this approach we can provide an environment of fun and enjoyment for children.

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Використання ігрових технологій на уроках англійської мови в початкових класах»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що різноманітні види ігор допомагають учителю розвивати мислення, увагу, формувати відповідальність за прийняття учнями рішення, уміння працювати в колективі, закріплювати навички володіння англійською мовою в початковій школі

category: Методика та технологія

grade: 1 клас


title: Стаття «Основні завдання фізичної культури для учнів, віднесених до спеціальної медичної групи»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка рекомендує окремі види спеціальних вправ для формування основних рухових умінь і навичок

category: Методика та технологія


title: Презентація досвіду роботи вчителя початкових класів Н. С. Парфіло

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи (додається медіапрезентація) авторка пише, що суспільство майбутнього потребує людей з актуальними знаннями, гнучкістю і критичністю мислення, творчою ініціативою

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Календарно-тематичне планування уроків географії в 6-му класі»

description: Розробка виконана за новою програмою з розвантаженням змістової частини, що вступила в дію 2015 року, та з урахуванням змісту конкретного авторського підручника (Бойко В. М., Міхелі С. В. - Харків: СИЦИЯ, 2014)

category: Методика та технологія

grade: 6 клас


title: Розробка майстер-класу «Використання технології інтерактивного навчання на уроках фізики»

description: Розробка майстер-класу для вчителів, мета якого - створення передумов для професійного вдосконалення вчителя; мотивування слухачів на опанування технологій інтерактивного навчання; засвоєння прийомів і методів, що використовуються в цій технології

category: Методика та технологія


title: Стаття «Розвиток творчих здібностей молодших школярів на уроках української мови»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка твердить: "Необхідно, щоб учні не просто слухали й запам’ятовували програмовий матеріал, а самостійно проводили спостереження чи дослідження, ділилися враженнями, створювали чи уявляли яскраві образи, пов’язуючи їх з побаченим, доводили свою думк

                  у, мислили критично, застосовували свої знання в житті"

category: Методика та технологія


title: Стаття «Інформаційно-комунікаційні технології в навчанні англійської мови»

description:
Згідно програми для загальноосвітніх навчальних закладів з іноземних мов, головною метою навчання англійської мови полягає у формуванні в учнів комунікативної компетентності з урахуванням комунікативних умінь, сформованих на основі мовних знань і навичок, оволодіння уміннями та навичками спілкува

                  тися в усній і письмовій формі з урахуванням мотивів, цілей та соціальних норм мовленнєвої поведінки у типових сферах і ситуаціях. З кожним роком питання забезпечення належного рівня інформаційного обслуговування навчального процесу стає більш актуальним. Зберігається стійка тенденція до розширення впливу інформаційно-комунікаційних технологій (ІКТ) на систему навчання. Інформаційно-комунікаційні технології: це сукупність методів, засобів і прийомів, що використовуються для добору, опрацювання, зберігання, подання, передавання різноманітних даних і матеріалів, необхідних для підвищення ефективності різних видів діяльності. ІКТ - це технології опрацювання інформації за допомогою комп’ютера та телекомунікаційних засобів. Впровадження ІКТ в учбовий процес стимулює інтерес до навчальної діяльності, сприяє формуванню логічного та творчого мислення, сприяє розвитку здібностей учнів та формуванню інформаційної культури. На уроках англійської мови я використовую ІКТ для пошуку та отримання додаткової інформації; розширення та поглиблення знань з використанням системи Інтернет, більш повного задоволення особистісно-орієнтованих запитів учнів; формування та закріплення навичок, прийомів, способів, умінь їх застосування; комплексного застосування ІКТ з іншими видами дидактичних засобів. Напрямки використання ІКТ на уроках англійської мови: використання Інтернету, компакт-дисків для виконання практичної роботи, проекту, написання реферату, виконання будь-якого творчого завдання; використання на уроці мультимедійних можливостей комп'ютера, що слугує наочним посібником. Модель сучасної школи передбачає створення єдиного освітнього простору, що формує умови для вільного руху інформації, швидкого доступу до неї всіх учасників навчального процесу. Цього можна досягти шляхом використання інформаційно-комунікативних технологій під час навчально-виховного процесу. Використання комп'ютера та цифрових ресурсів у процесі вивчення іноземної мови є одним із найголовніших напрямів роботи методичного об'єднання вчителів іноземної мови. Використання ІКТ у навчальному процесі, комп'ютерної підтримки у викладанні англійської мови дозволяє внести кардинально нове у звичайні форми роботи вчителя, сприяє цікавому і повнішому, всебічному розкриттю, зрозумілішому поданню навіть дуже складного навчального матеріалу, і тим самим сприяє значному скороченню навчального часу для успішного засвоєння теми. Залучення до процесу засвоєння знань міжпредметних інтегрованих завдань розширює можливості дотримання гуманістичних принципів навчання і створює умови для врахування індивідуальних особливостей учня під час організації навчально-виховного процесу. Спираючись на базові знання інших навчальних дисциплін, комп'ютерна грамотність забезпечить формування умінь і навичок, необхідних для вирішення реальних інформаційних задач. Я виділяю принцип мотивованості як складову частину комунікативного методу навчання іноземної мови. Як відомо, існує декілька видів мотивації: стійка та нестійка, позитивна та негативна, зовнішня та внутрішня. Одним із різновидів внутрішньої мотивації є комунікативна мотивація. Комунікативність - це перша і природна потреба тих, що вивчають іноземну мову, але, справа в тому, що при оволодінні іноземною мовою в атмосфері рідної мови, іноземна мова постає як штучний засіб спілкування. Він ніяк не може конкурувати з рідною мовою, довершеним і всеохоплюючим засобом спілкуванням. І, так звані, "природні" ситуації, що використовуються при навчанні, носять по суті штучний характер. Тому, якщо розраховувати лише на природу комунікацію на іноземній мові, навряд чи вдасться зберегти мотивацію і досягти успіху. Саме тому на уроках англійської мови я намагаюся використовувати новітні методи навчання для забезпечення природної потреби використання іноземної мови та підвищення мотивації учнів до вивчення мови. Одним з таких методів виступають комп'ютерні технології. Комп'ютер природно вписується в життя учнів і є одним з найефективніших засобів, що допомагає значно урізноманітнити процес навчання. Комп'ютеризація навчального процесу спонукає до перегляду традиційних форм і методів викладання іноземної мови, виникнення таких нових форм проведення уроків, як "метод проектів". По-перше, ця інтегрована форма навчання ефективна для розвитку навичок дослідницької діяльності, адже методом проектів учні розв'язують проблеми, що ґрунтуються на міжпредметних зв'язках. Це заохочує учнів працювати в колективі, оскільки зазвичай обсяг роботи, який необхідно виконати, дуже великий, що й потребує кооперації. Тому на своїх заняттях я використовую створення та захист проектів учнями за різними напрямками із застосуванням презентацій та мультимедійного проектору. Для виконання проектних робіт учні використовують програму MS Office PowerPoint. Дуже цікаво спостерігати за розвитком учнів, переглядаючи їхні презентації. Для кожної дитини це можливість висловитися й показати себе, свої інтереси та навички. Презентації використовують і вчителі, і учні. Учителі створюють оригінальні навчальні матеріали, які захоплюють, мотивують та націлюють учнів на успішні результати. Освітній потенціал мультимедійної презентації ефективно використовують на уроках іноземної мови для здійснення наглядної підтримки процесу навчання. Використання презентацій на уроці допомагає: змінити форму навчання з авторитарної на комунікативну, інтерактивну, заглиблену в спілкування; формувати здатність висловлюватися, виражати думки за рахунок умінь слухати, читати, говорити і писати іноземною мовою; підтримувати ефективну мотивацію та зв’язок з реальним життям для набуття практичних умінь; викликати інтерес до отримання інформаційних повідомлень та відтворення власних; виховувати та розвивати особистість учнів одночасно з процесом засвоєння нових знань. Використання мультимедійної презентації сприяє активізації уваги всього класу; співвідношенню класної та позакласної самостійної роботи учнів; економії навчального часу; формуванню комп'ютерної мультимедійної компетентності як учителя, так і учня; розвитку креативних здібностей учнів. Досвід використання мультимедійної презентації свідчить про те, що її використання сприяє поєднанню різноманітної текстової аудіо- та відеонаочності. Можливе використання для презентацій як інтерактивної, так і мультимедійної дошки, що дозволяє краще систематизувати новий лексичний, граматичний і навіть фонетичний матеріал та створити підтримку під час навчання всіх видів мовленнєвої діяльності. Також можна використовувати окремі слайди як роздавальний матеріал. У результаті ми досягаємо головної мети навчання — виховання особистості, яка здатна розвиватися в умовах сучасного суспільства. Використання засобів інформаційних та комунікаційних технологій (ІКТ) на уроках іноземної мови досить актуальна для розвитку особистості учня та формування в учнів наступних компетенцій: умінь порівнювати переваги та недоліки різних джерел інформації, вибирати відповідні технології її пошуку, створювати і використовувати адекватні моделі і процедури вивчення і обробки інформації і т. д. Крім цього, впровадження в практику роботи школи інноваційних технологій, покликаних формувати полікультурну мовну особистість, готову до плідної міжкультурної комунікації, має вирішальне значення у підвищенні якості володіння школярами іноземною мовою. Таким чином, використання інформаційних технологій на уроках іноземної мови сприяє тому, щоб: Знайти шляхи включення кожного учня в процес уроку, використовуючи його індивідуальні здібності; Створити доброзичливу творчу атмосферу на уроці; Постійно звертатися до суб'єктним досвіду школярів як досвіду їхньої власної життєдіяльності; Шукати і знаходити найбільш ефективні шляхи засвоєння знань; Розкрити і реалізувати особистісні особливості учня і вчителя. Впровадження комп’ютерних технологій в практичну діяльність учнів на уроках англійської мови сприяє: розвитку усіх чотирьох мовних навичок – читання, писання, мовлення і аудіювання; оволодіння усним спонтанним мовленням; адаптації учнів до проведення незалежного зовнішнього тестування; розвитку критичного мислення. Застосування інформаційно-комунікаційних технологій у вивченні іноземної мови, безсумнівно, має велике практичне значення, а саме: є ефективним засобом візуалізації навчального матеріалу, дозволяючи вчителю реалізувати свій творчий потенціал; допомагає вчителю у здійсненні особистісно-орієнтованого підходу до навчання; сприяє розширенню кругозору учнів і підвищення їх культурного рівня; є засобом підвищення мотивації до вивчення предмета; стимулює пошукову діяльність учня і сприяє розвитку його творчих здібностей. Переваги впровадження ІКТ - це ефективний допоміжний технічний наочно-слуховий засіб; допоміжний засіб учбово-пізнавальної діяльності учнів; засіб підвищення мотивації та бажання учнів вивчати англійську мову; засіб підвищення інтерактивної та комунікативної діяльності. Переваги використання ІКТ: за короткий час особистість спроможна засвоїти та переробити великий обсяг інформації. Фактичне сприйняття демонстраційних матеріалів є в 60 тисяч разів швидшим, аніж тексту, який читаємо. Дидактичні можливості мультимедійних засобів: посилення мотивації навчання; активізація навчальної діяльності учнів, посилення їх ролі як суб’єкта навчання діяльності; індивідуалізація процесу навчання, використання основних і допоміжних навчальних впливів, розширення меж самостійної діяльності школярів; урізноманітнення форм подання інформації; урізноманітнення типів навчальних завдань; створення навчального середовища, яке забезпечує "занурення" учня в уявний світ, у певні соціальні і культурні ситуації; постійне застосування ігрових прийомів; забезпечення негайного зворотного зв’язку, можливість рефлексії; можливість відтворення фрагмента учбової діяльності. Організація самостійної роботи з допомогою інформаційних технологій забезпечує оптимальну для кожного конкретного учня послідовність, швидкість сприйняття матеріалу, можливість самостійної організації роботи; формує навички аналітичної і дослідницької діяльності; забезпечує можливість самоконтролю якості здобутих знань і навичок; заощаджує час учня. сприяють формуванню комунікативної (граматичної, країнознавчої, лінгвістичної) та інтелектуальної компетенції учнів. У світовій освітній практиці інформаційно-комунікаційні технології розглядаються як якісно нові засоби поширення знань. Використання ІКТ у викладанні англійської мови дозволяє відійти від традиційних форм навчання; підвищити індивідуалізацію навчальної діяльності учнів; оптимізувати засвоєння мовних структур та граматичних правил; подолати монотонність заняття при формуванні мовленнєвої та комунікативної компетенції учнів при навчанні англійській мові. Отже, використання мультимедії сприяє кращому вивченню навчальної інформації на уроках. З власного досвіду, використання інформаційних технологій у навчальному процесі значно підвищує ефективність засвоєння матеріалу учнями. Великих результатів можна досягти, застосовуючи дані технології у викладанні англійської мови в молодшій, середній і старшій школі. У старших класах використання інформаційних технологій дозволяють розкривати можливості учнів у створенні серйозних дослідних, проектних робіт з мультимедійними презентаціями і т. д. В поєднанні з аудіозасобами дозволяє реалізовувати принципи наочності, доступності та системності викладу матеріалу. Використання ІКТ на уроках англійської мови може стати потужним фактором збагачення індивідуальної основи розумового, естетичного, морального розвитку учня. Комп'ютерно-орієнтовані засоби навчання досить перспективні для підвищення творчої активності. Учень від об'єкта навчання, отримувача готової навчальної інформації, стає активним суб'єктом навчання, він може самостійно здобувати необхідну інформацію і навіть вміти винайти, сконструювати необхідні для цього способи дій. Переконана в тому, що уроки з застосуванням інформаційно-комунікаційних технологій, дають змогу підвищити зацікавленість учнів у навчальному процесі, ефективніше взаємодіяти педагогу та учням, підвищують ефективність навчання. У навчанні іноземної мови широко застосовуються інформаційно-комп'ютерні технології. Специфіка комп'ютера як засобу навчання пов'язана з такими його характеристиками як комплексність, універсальність, інтерактивність. Інтерактивне навчання на основі мультимедійних програм дозволяє більш повно реалізувати цілий комплекс методичних, дидактичних, педагогічних і психологічних принципів, робить процес навчання більш цікавим і творчим. Можливості враховувати рівні мовної підготовки учнів є основою для реалізації принципів індивідуалізації і диференційованого підходу в навчанні. При цьому дотримується принцип доступності і враховується індивідуальний темп роботи кожного учня. Використання презентацій - це необхідна умова успішності навчання, оскільки без інтересу до поповнення відсутніх знань, без уяви і емоцій немислима творча діяльність учня. Як показує практика, володіючи елементарною комп'ютерною грамотністю, вчитель здатний створювати оригінальні навчальні матеріали, які захоплюють, мотивують і націлюють учнів на успішні результати. Комп'ютерна програма PowerPoint є найефективнішим засобом. Освітній потенціал цього нового технічного засобу навчання став гарною допомогою в здійсненні наочної підтримки навчання іноземної мови в нашій школі. Таким чином, впровадження інформаційно-комп'ютерних технологій створює передумови для інтенсифікації освітнього процесу. Вони дозволяють на практиці використовувати психолого-педагогічні розробки, що забезпечують перехід від механічного засвоєння знань до оволодіння умінням самостійно здобувати нові знання. Комп'ютерні технології сприяють розкриттю, збереженню і розвитку особистісних якостей учнів. Література 1. Захарова І. Г. Інформаційні технології в освіті: Учеб. посібник для студ. Вища. пед. учеб. закладів. - М.: Видавничий центр "Академія", 2003. - 192 с. 2. Коломінова О. О., Роман С. В.  Сучасні технології навчання англійської мови у початковій школі/ О. О. Коломінова, С. В. Раман//Іноземні мови. –2010. – №2 с. 40–47. 3. Маслюк Ю. А. Проблеми використання інформаційних та комунікаційних технологій у навчальній діяльності / / Інновації в освіті. - 2006. - № 1. - С. 117-123. 4. Пометун О. І., Пироженко Л. В. Сучасний урок. Інтерактивні технології навчання: Наук. -метод. посібн. За ред. О. І. Пометун. – К.: Видавництво. А. С. К., 2004 – 192.

category: Методика та технологія


title: Стаття «Формування екологічної культури молодших школярів»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що сучасна початкова школа потребує інноваційних технологій, здатних підготовити школярів до життя в надзвичайно глобалізованому й динамічно змінному світі, сприймати його як суттєву складову власного способу життя

category: Методика та технологія


title: Методична розробка «Вивчення хімії з використанням інформаційних і комп`ютерних технологій з елементами дистанційного навчання» з хімії в 9-11-х класах

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи (додаються медіапрезентації) автор пише, що використання інформаційної технології дозволяє підвищити якість навчання, зробити його повним і доступним

category: Методика та технологія

grade: 9 клас


title: Стаття «Критерії ефективного уроку»

description:
Одне з головних положень уроку – цілеспрямованість навчання з орієнтацією на досягнення конкретного кінцевого результату. Це спонукає до відбору якісного матеріалу для уроку. Вчитель має вибрати форму його подачі, прийоми й види робіт, композиційну структуру уроку, його етапи й встановлювати зв'я

                  зки між ними, будувати систему тренувальних, перевірочних та інших видів робіт, спрямовані на досягнення поставленої мети. В. Сухомлинський відзначав, що "урок – це дзеркало загальної та педагогічної культури вчителя, мірило його інтелектуального багатства, показник його кругозору та ерудиції". Ефективність уроку – це ступінь досягнення заданої мети педагогічної діяльності з урахуванням оптимальності (необхідності та достатності) витрачених зусиль, засобів і часу. У ході свого педагогічного дослідження ми склали систему апарата, що оцінює ефективність уроків сучасної шкільної освіти [1]. 1. Критерії ефективності оцінки змісту уроку: відповідність теми та змісту уроку тематичному плану й навчальній програмі предмета; врахування сучасного рівня розвитку науки; точність використовуваної наукової термінології; інформативність, розкриття основних понять теми, сполучення теоретичного матеріалу з конкретними прикладами; реалізація принципу зв'язку теорії з практикою; реалізація внутрішньопредметних та міждисциплінарних зв'язків; співвідношення змісту уроку зі змістом підручника (наприклад, викладається матеріал, що відсутній в підручнику, роз'ясняються особливо складні питання, дається завдання самостійне частина матеріалу підручника, переказується підручник і т. п.). 2. Критерії ефективності оцінки методики ведення уроку: дидактична обґрунтованість використовуваного виду уроку та відповідних йому форм, методів викладу матеріалу; структурованість змісту уроку: наявність плану, списку літератури, вступної, основної та заключної частини уроку; акцентування уваги класу на основних положеннях і висновках уроку; раціональне сполучення методичних прийомів традиційної педагогіки та інноваційних методів навчання (проблемного, програмного, контекстного, проектного); Наведемо приклади проблемного підходу з практики. Проблемний виклад можна використати при вивченні історії державної символіки. Спірним, наприклад, залишається питання: звідки взявся в Україні тризуб? Учням пропонуються різні точки зору істориків з цього питання. Таким чином, приходимо до висновку, що питання про походження тризубу поки залишається відкритим. логічність, доказовість та аргументованість викладу; ясність і доступність матеріалу з урахуванням підготовленості учнів; відповідність темпів викладу можливостям його сприйняття та ведення записів учнями; використання методів активізації мислення учнів; використання прийомів закріплення інформації (повторення, включення питань на аналіз розуміння чи засвоєння, підведення підсумків за розглядом кожного питання, наприкінці уроку); використання записів на дошці чи наочних прикладів; використання роздаткового матеріалу; використання мультимедійних засобів навчання. Зміст пошукової бесіди в тому, щоб залучити учнів до вирішення висунутих на уроці проблем за допомогою підготовленої заздалегідь системи питань. Ця форма використовується в тих випадках, коли учні мають необхідні знання для активної участі в вирішенні запропонованих проблем. Наприклад, на початку узагальнюючого уроку в 11-му класі пропонується завдання проблемного характеру: "У чому джерела і яке значення руху шістдесятників?" Для вирішення цієї проблеми вчитель ділить клас на п'ять навчальних груп, які рухаються по етапах: 1-й етап: "розминка" – актуалізація знань (фактично перевірка домашнього завдання) у формі тестового завдання; 2-й етап: від кожної групи по три учні на аркуші ватману пишуть терміни, дати, імена, пов'язані з заявленою темою; аркуші роздаються групам, які повинні скласти опорний конспект по даній темі; 3-й етап: робота з текстами документів (аналіз і відповіді на питання до них); 4-й етап: перевірка знання хронології (індивідуальна робота). 3. Критерії ефективності оцінки організації уроку: відповідність уроку навчальній програмі; чіткість початку (затримка в часі, вхід учителя в клас, вітання, вдалість перших фраз тощо); чіткість закінчення уроку (кінець мови, прощання з учнями, час закінчення уроків стосовно дзвінка); відвідуваність учнів та дисципліна на уроці; раціональний розподіл часу на уроці; відповідність класу, у якому проводиться урок, сучасним нормам і вимогам (можливість використання мультимедіа, оформлення й т. п.); наявність необхідних засобів наочності. Наприклад, використання комп'ютерних технологій у тематичний план історії, передбачає наступні види діяльності: знайомство з історичними подіями, що супроводжується показом відеофрагментів, фотографій; вивчення історії культури через показ репродукцій картин художників, онлайн-відвідування музеїв; вивчення нового матеріалу та узагальнення на основі демонстрації графічного матеріалу (таблиці, схеми); робота з картою, що передбачає її "пожвавлення"; "занурення" за допомогою відеоматеріалів в історичний простір; активізація учнів з різними типами сприйняття за рахунок прослуховування різного роду аудіозаписів, перегляду відеофрагментів, одночасного читання та прослуховування. Основні підсумки мультимедійного уроку історії зводяться до наступного: Мультимедійний урок може значно збільшити можливості викладання історії, оскільки він дає прекрасну можливість відчути "дух епохи". Це досягається широким використанням автентичних матеріалів, насамперед візуальних (фото, гравюри, плакати тощо). Однак мультимедійний урок сам по собі не створює нової якості навчання, він розширює можливості, але не створює нового освітнього поля. Найбільш ефективним є мультимедійний урок з використанням інтерактивних технологій. З деяким перебільшенням можна навіть сказати, що він тим більш ефективний, чим більш інтерактивніший. Цікавою для учнів є робота над презентаціями -"конструкторами". У цьому випадку, працюючи над презентацією, учні створюють певний систематизований набір ілюстрацій, статистичних даних, описів, добірку документів до певної теми програми. З отриманого матеріалу можна конструювати уроки в різних класах і різних паралелях по однакових темах. Такі завдання можна давати й після вивчення теми, як демонстраційний матеріал для повторення пройденого матеріалу, і як випереджальне завдання, при підготовці до нового уроку. 4. Критерії ефективності оцінки керівництва роботою учнів: здійснення контролю за веденням учнями конспекту; надання учням допомоги у записі матеріалів (акцентування викладу матеріалу, виділення голосом та інтонацією, темпом мови важливої інформації, використання паузи для запису); перегляд конспектів учнів (до, в ході та після уроку); використання прийомів підтримки уваги та зняття втоми учнів на уроці (риторичні питання, жарти, історичні екскурси, розповіді з життя чудових людей, з досвіду науково-дослідної, творчої роботи викладача); дозвіл задавати питання вчителеві (у ході уроку або після нього); узгодження повідомлюваного на уроці матеріалу зі змістом інших видів класної та позакласної (самостійної) роботи учнів. 5. Критерії ефективності оцінки лекторських даних: знання предмета; переконливість, емоційність, манера читання (живаючи, захоплююча, монотонна, нудна); ступінь використання опорних матеріалів при проведенні уроку (звертання до конспекту або тексту, вільне володіння матеріалом); культура мови, дикція; зовнішній вигляд; контакт з учнями (недостатній, відсутній); ставлення вчителя до учнів (вимогливе, байдуже); ставлення учнів до вчителя (поважне, іронічне, байдуже). 6. Критерії оцінки результативності уроків: ступінь реалізації плану уроків (повна або часткова); ступінь повноти й точності розгляду основних питань, розкриття теми; інформаційно-пізнавальна цінність уроку; Відзначимо, що сучасна педагогічна ситуація характеризується наявністю різноманітних авторських освітніх програм, появою нових учбово-методичних комплексів та ін. Відтак постає завдання оцінки ефективності окремих технологій та їх поєднання при проведенні уроку. У зв'язку з цим ефективність педагогічної технології може бути оцінена за наступними критеріями [2]: цілісність відбиття в змісті завдань освіти, виховання та розвитку; відбиття сучасного рівня розвитку науки і техніки; відповідність змісту віковим та психологічним особливостям учнів; інформативність матеріалу; різноманіття методів і варіативність прийомів навчання; забезпечення принципів наочності та доступності навчання; універсальність використання засобів навчання; ступінь допомоги викладача учням при організації їх самостійної діяльності. Перераховані критерії не спрямовані на всі аспекти оцінювання ефективності використання педагогічної технології, однак вони разом з тим можуть служити в якості критерію оцінки ефективності не лише педагогічної технології, але й уроку в цілому. Проведений аналіз дозволив сформулювати критерії ефективності реалізації педагогічних технологій: технологічна культура педагога; наявність власного досвіду використання педагогом технологій; творча "доробка" і перетворення технології; створення "ситуацій успіху" в процесі спільної діяльності учнів та педагога при реалізації технології; системний взаємозв'язок складових технології; можливості технології в процесі актуалізації та саморозвитку учнів та педагога; помітні зміни стану учнів (їх мотивації до навчання, знаннях, уміннях, емоціях і т. д.) у процесі реалізації певної педагогічної технології. Успішне проведення уроку вимагає від вчителя постійної, безперервної, глибокої та всебічної підготовки. "Вчитель, – на думку В. А. Сухомлинського, – готується до гарного уроку все життя". Список літератури Рапацевич К. Н. Оценка эффективности уроков-лекций в области современного школьного образования [Электронный ресурс]. Режим доступу: http://pandiaweb. ru/text/78/443/46126. phpФомичев Р. С. Критерии и показатели эффективности реализации современных педагогических технологий в процессе модернизации общего образования [Электронный ресурс] // Гуманитарные научные исследования. – 2014. – № 11. –. Режим доступу: http://human. snauka. ru/2014/11/8352

category: Методика та технологія


title: Стаття «Дидактичні ігри на уроках англійської мови в початковій школі»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що одним із найефективніших засобів розвитку інтересу до навчального предмета поряд з іншими методами та прийомами, які використовуються на уроках, є дидактична гра

category: Методика та технологія


title: Розробка уроку «Дистанційне навчання на платформі Moodle у школі: крок у нікуди чи інструмент формування особистості ХХІ століття?»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи автори пишуть, що інтелект і творчість громадянина інформаційної доби - продукт створених ним інформаційних технологій і комунікативних форматів, тому застосування інформаційно-комунікативних технологій у галузі освіти стало нагальною необхідністю

category: Методика та технологія