title: Заняття сучасної української мови з практикумом

description:
План-конспект заняття з мультимедійною підтримкою (медіапрезентація додається), мета якого - розширити й поглибити знання про односкладні речення як комунікативну одиницю мовлення, їх види та функції в мові; розвивати практичні навички визначати види односкладних речень за наявністю головного члена;

                   удосконалювати конструктивні вміння, усне й писемне мовлення, розвивати творчу уяву, логічне мислення, пізнавальні інтереси; виховувати любов до рідної мови, її краси, багатства, патріотичні почуття, формувати моральні якості


title: Розробка заняття «PIGS (Свині) (грам. Infinitive constructions)» з англійської мови

description:
План-конспект заняття, практична мета якого - активізувати та систематизувати вживання лексичних одиниць з теми, закріпити графічний образ вивчених слів, навчити сприймати інформацію на слух, активізувати навички читання, формувати навички усного монологічного та діалогічного мовлення, поглибити лек

                  сичні знання, навчити виражати англійською мовою свої думки та переконання щодо свиней та їх розведення, закріпити пройдений матеріал

category: Вища освіта


title: Методична розробка «Технологія відтворення сільськогосподарських тварин»

description:
У рекомендаціях висвітлено: особливості статевих органів тварин; регуляцію статевої функції; технологію раціонального утримання, годівлі, використання плідників; основи й методи одержання сперми від плідників; методи оцінки якості сперми; технологію розбавлення, зберігання, транспортування сперми, ш

                  тучного осіменіння; фізіологію й діагностику вагітності; фізіологію родів і післяродового періоду; хвороби й аномалії молочної залози; причини неплідності та ветеринарну гінекологію й андрологію


title: Розробка виховного заходу «Уроки Голодомору та сучасна Україна»

description: Сценарій проведення заходу на заявлену тему, мета якого - навчити сприймати різні життєві ситуації; розвивати цікавість до минулого свого народу; виховувати правильне ставлення до історії українського народу


title: Розробка заняття «Vegetables. A potato plant» з англійської мови

description:
План-конспект заняття з мультимедійною підтримкою (медіапрезентація додається), мета якого - систематизувати й узагальнити знання з теми, розвивати навички усного мовлення, читання й аудіювання, діалогічного й монологічного мовлення, уміння самостійно вирішувати проблеми на основі вивченої лексики,

                  виражати аргументоване ставлення до проблеми, правильно структурувати, узагальнювати й аналізувати матеріал; формувати відповідальне ставлення до професії агронома, розвивати кругозір, вивчаючи фахову лексику обраної спеціалізації


title: Розробка інтегрованого заняття «A Person in the Business conversation» з етики й англійської мови

description:
План-конспект уроку з мультимедійною підтримкою (медіапрезентація додається), мета якого - поглибити й узагальнити знання про особливості ділового спілкування, зокрема, культурні й мовленнєві (невербальні) відмінності різних країн; сприяти розвитку пізнавальної діяльності, умінню аналізувати отриман

                  у інформацію та використовувати її в новій ситуації; сприяти формуванню ділових якостей і культури спілкування; виховувати толерантне ставлення до представників інших культур і повагу до традицій свого народу


title: Розробка заняття «Небезпечні геологічні явища на території міст України» з урбоекології

description:
План-конспект заняття на заявлену тему, мета якого - повторити основні види небезпечних геологічних процесів; спонукати до дослідження наслідків і причин небезпечних геологічних катастроф у світі й Україні; оволодіти навичками пошуку необхідної інформації за допомогою Іnternet і роботі з прикладними

                   програмами Microsoft PowerPoint, Microsoft Word


title: Розробка заняття «Організаційні форми підприємництва» з дисципліни «Основи підприємництва, менеджменту та маркетингу в АПК»

description:
План-конспект заняття на заявлену тему, мета якого - розкрити основні види підприємницької діяльності, з’ясувати організаційні форми підприємництва, здобути навички організації підприємницької діяльності; розвивати уяву, пам'ять, логічне мислення, уміння порівнювати, виявляти закономірності, узагаль

                  нювати; розвивати творчі здібності, ініціативу; виховувати пізнавальний інтерес до дисципліни


title: Розробка виховного заходу «Я - громадянин і патріот держави»

description: Сценарій проведення заходу на заявлену тему, мета якого - розширити знання студентів про рідну державу, розкрити суть понять «громадянин», «патріот», «патріотизм»; розвивати прагнення бути свідомим громадянином України і її патріотом; виховувати любов до рідної землі, до своєї держави


title: Народознавчий проект «Україна вишиванка»

description:
Матеріали проекту з мультимедійною підтримкою (медіапрезентація додається), мета якого - домогтися глибокого осмислення значення вишивки в житті українського народу, вироблення духовної потреби берегти її як сімейний скарб, як оберіг, розширити знання про символізм вишитого рушника та сорочки, а тим

                   самим виховувати любов до праці майстринь-вишивальниць і своєї Батьківщини


title: Стаття «Голос і робота з ним»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи автор пише, що кожній людині потрібен рухливий, дзвінкий голос: викладачу, студенту, вихователю дошкільного закладу. Над голосом потрібно працювати, щоб він став красивим


title: Стаття «Роль концертмейстера у вихованні творчої особистості співака у класі постановки голосу»

description:
Професійна підготовка кадрів у ВНКЗ "Білгород-Дністровське педагогічне училище" Одеської області для повноцінної в творчому відношенні діяльності в усіх областях музичного мистецтва, виховання не лише виконавців-інструменталістів, а й естетично розвинених і самостійно мислячих музикантів, ставить

                   в області музичної освіти серйозні завдання, як перед педагогами, так і перед концертмейстерами.
Зростає вимога до професійної майстерності, що включає не тільки високий рівень володіння виконавськими та педагогічними навичками і прийомами, а й психологічну компетентність, що передбачає знання психологічних аспектів професійної діяльності та вміння застосовувати отримані знання на практиці.
Мистецтво акомпанементу - це такий ансамбль, в якому фортепіано належить величезна, аж ніяк не підсобна роль, далеко не вичерпується суто службовими функціями гармонійної та ритмічної підтримки партнера. Правильніше було б ставити питання не про акомпанемент (тобто про якесь все ж підігруванні солістові), а про створення вокального або інструментального ансамблю.
Мистецтву акомпанементу і питань концертмейстерської діяльності спеціально присвячені дослідження Н. Крючкова "Мистецтво предмет навчання", А. Люблінського "Теорія і практика акомпанементу" і Е. Шендеровича "В концертмейстерському класі". Ці автори, зокрема, докладно висвітлюють важливі для акомпаніатора методичні аспекти роботи над читанням з листа і транспортуванням. Чимало цінного матеріалу, в тому числі практичних порад концертмейстерам міститься в книзі Дж. Мура "Співак і акомпаніатор".
Терміни "концертмейстер" і "акомпаніатор" не тотожні, хоча на практиці і в літературі часто застосовуються як синоніми. Діяльність акомпаніатора має на увазі зазвичай лише концертну роботу, тоді як поняття "концертмейстер" включає в себе щось більше: розучування зі співаком його оперної партії, романсного репертуару, знання вокальних труднощів та причин їх виникнення, вміння не тільки контролювати співака, але і підказати правильний шлях до виправлення тих чи інших недоліків і т. д. Таким чином, у діяльності концертмейстера об'єднуються педагогічні, психологічні, творчі функції. Від майстерності і натхнення концертмейстера майже завжди залежить творчий стан соліста.
Функції концертмейстера, що працює з солістами, носять в значній мірі педагогічний характер, оскільки вони полягають, головним чином, в розучуванні з солістами нового репертуару. Ця педагогічна сторона концертмейстерська роботи вимагає від піаніста, крім акомпаніаторського досвіду, низки специфічних навичок і знань з області суміжних виконавських мистецтв, а також педагогічного чуття і такту.
Досвід показує, що головною відмінною рисою концертмейстерська діяльності є необхідність розвитку навичок та вмінь слухати не тільки себе, але і соліста. Саме в подвійній концентрації і активності слухового уваги піаніста прихована головна риса концертмейстерська діяльності.
У процесі акомпанування слухова увага піаніста проходить ряд характерних етапів розвитку та формування. А саме: перший етап безпосередньо пов'язаний з вслухуванням і усвідомленням власної партії, яку піаністу необхідно міцно вивчити і вільно, упевнено виконувати; другий етап - обумовлений із сприйняттям партії соліста, яку піаніст також уважно розучує, підспівуючи собі під час виконання; третій етап - самий складний, в ньому відбувається слухова адаптація, поступове злиття обох партій в ансамбль і, нарешті, четвертий етап - заключний, кульмінаційний, коли в слуховій свідомості піаніста обидві партії (супроводжує і соло) з'єднуються в єдиний звуковий потік, в якому вже не сприймаються дві партії, а чується єдиний ансамбль.
Всі перераховані етапи дуже значимі і взаємопов'язані, оскільки порушення їх послідовності, або недостатня робота над тим чи іншим етапом може стати причиною відсутності виконавського ансамблю і невдалого виконання. І, навпаки, досягнення такого виконавського ансамблю є яскравим свідченням концертмейстерської майстерності піаніста. Часто партію супроводу розглядають як виконання другого плану, як підпорядковану соло інструменту. Така постановка не вірна і не завжди обґрунтована, тому що, по-перше, партія супроводу навіть якщо вона і є гармонійним фоном для провідного голосу, то в будь-якому випадку від якості її звучання залежить загальний успіх виконання, а по-друге, в багатьох творах композитори фортепіанну партію по ролі і значущості зрівнюють з солюючою.
Навчитися добре, акомпанувати не менш важко, ніж навчитися добре, грати на роялі. Поганий піаніст ніколи не зможе стати хорошим акомпаніатором, втім, і не всякий гарний піаніст досягне великих результатів в акомпанементі, поки не засвоїть закони ансамблевих співвідношень, поки не розвине в собі чуйність до партнера, не відчує нерозривність і взаємодію між партією соліста і партією акомпанементу. Уміння злитися з намірами свого соліста і природно, органічно увійти в концепцію твору - основна умова спільного музикування.
Сучасний піаніст, який присвятив себе подібної діяльності, є одночасно і ведучим, і веденим, і педагогом-наставником, і покірним виконавцем волі свого соліста, а в цілому - його другом і соратником. Для того, щоб концертмейстер міг бути зручним партнером, для того, щоб він міг бути справжнім помічником соліста, він повинен володіти мистецтвом швидкої орієнтації у нотному тексті.
Це одна з обставин, які ріднять функції концертмейстера і диригента. Акомпаніатор необхідний музикантський охоплення, бачення всього твору: форми, партитури, що складається з трьох рядків, це і відрізняє концертмейстера від піаніста-соліста. У цьому й полягає специфіка його професії.
На підкріплення цієї думки вважаю доречним навести слова чудового співака-музиканта, одного з основоположників вокального камерного виконавства Анатолія Леонідовича Доліво: "... співак і супутній йому піаніст повинні бути друзями в мистецтві. Ніхто, крім соліста, не може належною мірою оцінити це музичне співтовариство. Якщо співак з натхнення змінить своє тлумачення пісні тут же, на естраді, чуйний друг миттєво розгадає його задум, новий "кут заломлення" пісні. Такий піаніст вже за кілька тактів відчуває силою інтуїції художника найменші зміни, які відбудуться в русі пісні, і піде за ними. Чим сильніше індивідуальність піаніста, тим краще і вигідніше співакові, бо свідомість, що з ним його надійний, чуйний друг, надає йому сили".
Професійно важливі якості піаністів - концертмейстерів - це музична обдарованість, вокальний слух, здатність довго та зосереджено працювати, відчувати й розуміти стилі, жанри музики, артистизм, комунікабельність.
Творча участь концертмейстера особливо яскраво проявляється в тих місцях, у котрих партія рояля виступає самостійно. Тут концертмейстер нарівні з солістом бере участь у розвитку музичного змісту твору.
Дж. Мур, маестро концертмейстерської справи, писав: "Акомпаніатор - рівноцінній партнер, що поділяє радість, тугу, пристрасть, захоплення, спокій, розлюченість у музичному творі. Він - джерело натхнення для співака, його гра повинна сяяти в чудових вступах і закінченнях" [7, 25].
Важливою є швидка реакція, що випливає з уміння слухати партнера при спільному музикуванні. Постійна увага і гранична зосередженість повинні дотримуватись однаково. Взаєморозуміння, творча злагодженість породжують ту високу художню взаємодію ансамблю, яка без повного симбіозу партнерів немислима. Ф. Шаляпін казав: "Коли Рахманінов сидить за фортепіано, слід говорити не "я співаю", а "ми співаємо"" [2, 279]. Якщо концертмейстер не просто підіграє, а є повноцінним партнером, він може інколи навіть вести за собою соліста, спрямовувати загальний рух. Тому більшість музичних творів побудовано так, що розпочинає їх саме піаніст: грає вступ, показуючи темп, характер фразування.
Взагалі діяльність концертмейстера потребує таких якостей, як чуйність до партнера, психологічна підтримка перед виступом і музична - на виступі. Адже співак від хвилювання може забути слова, вийти з тональності.
І тоді концертмейстер надає допомогу: пошепки підказує слова, не перестаючи грати; награє мелодію вокальної партії, повторює або розтягує свій вступ, якщо співак запізнюється. Але цю допомогу надає так, щоб не було помітно для слухачів. Тому під час виступу піаніст повинен особливо уважно ставитись до вокаліста.
Установити творчий контакт із солістом - завдання дуже важливе, але необхідно володіти й комунікативними здібностями. Тому в роботі концертмейстера з солістом необхідна повна довіра. Співак має бути впевнений, що піаніст знає його можливості, переваги й недоліки, допоможе та підтримає в разі виникнення будь-яких проблем під час виконання. Соліст чекає від свого акомпаніатора не лише музичної майстерності, але й людської чуйності. Адже успіх вокаліста багато в чому залежить від професіоналізму концертмейстера, який не лише досконало володіє технікою, але разом із виконавцем здатний створити музичні образи, їх інтерпретувати, створити власне трактування композиторського задуму, відібрати варіант найбільш вдалого звукового втілення, донести до аудиторії художній зміст твору, захопити своїм мистецтвом.
Концертне виконання - підсумок і кульмінаційний момент усієї роботи піаніста і вокаліста. Його головна мета - спільно з солістом розкрити музично-художній задум твору при найвищій культурі виконання.
Слухачів захоплює майстерність концертмейстера, його витончено-вдумливе відчуття індивідуального стилю кожного композитора й особливостей кожного твору, його чутливе ставлення до вокаліста й активна співучасть у створенні музичних образів. Усе це значною мірою сприяє перетворенню виступів співака і концертмейстера на справжнє свято музики.
Формування комплексу вмінь, пов'язаних із координацією виконавських дій акомпаніатора з солістом, включає такі основні компоненти: докладне вивчення піаністом основ вокального виконання, а також прийомів, традиційно використовуваних у діяльності концертмейстера; його детальне ознайомлення з поетичним і музичним текстом сольної партії незнайомого вокального твору, а також її інтонування з дотриманням виконавських вказівок у нотах, побажань та вимог педагога з постановки голосу. Таким чином, у діяльності концертмейстера в класі вокалу об'єднуються творчі, психологічні та педагогічні функції. Професійна діяльність акомпаніатора потребує високої працездатності, дуже доброї пам'яті й витримки, волі, педагогічного такту і чуйності, наявності музично-виконавських навичок, володіння ансамблевою технікою, знання основ співочого мистецтва, відмінного музичного слуху.
Список використаної літератури
1. Баринова М. М. Нариси з методики фортепіано. Л., 1926. – 216 с.
2. Виноградов К. О специфике творческих взаимоотношений пианиста-концертмейстера и певца / К. Виноградов // Музыкальное исполнительство и современность. - Вып. 1. - М.: Музыка, 1988.
3. Вопросы фортепианной педагогики / под ред. В. Натансона. - М.: Музыка, 1976. - № 4. - С. 78-82.
4. Дмитриев Л. Б. Основы вокальной методики / Л. Б. Дмитриев. - М.: Музыка, 1968.
5. Квасница 3. С. Специфика фортепианной подготовки учителя-музыканта для общеобразовательной школы в Педагогическом институте: автореф. дис. канд. пед. наук: 13.731 / 3. С. Квасница; науч. рук. О. А. Апраксина; НИИ содержания и методов обучения АПН СССР. - М., 1970. - 20 с.
6. Люблинский А. А. Теория и практика аккомпанемента: методологические основы. - Л.: Музыка, 1972.
7. Музыкальное исполнительство и современность / сост. М. Смирнов. - М.: Музыка, 1988.
8. О работе концертмейстера: сб. ст. / под ред. М. А. Смирнова. - М.: Музыка, 1974. - № 1. - С. 44-57.


title: Розробка заняття «Сучасна британська музика» з іноземної мови за професійним спрямуванням

description:
План-конспект заняття, мета якого - узагальнити і систематизувати знання, уміння і навички вживання вивчених лексичних одиниць і граматичних конструкцій з теми для використання їх у мовленні; удосконалювати якість мовлення, навички аудіювання, монологічного мовлення, читання іноземною мовою; збагачу

                  вати тематичний лексичний запас, розширювати кругозір, сприяти бажанню пізнавати нове про музику країни, мова якої вивчається; розвивати творчі мовленнєві навички; виховувати культуру мовлення, поведінки, зацікавити і сприяти бажанню самовдосконалення, саморозвитку, творчості у навчанні


title: Розробка заняття «Забруднення навколишнього середовища» з англійської мови

description: Розробка заняття на заявлену тему


title: Розробка заняття «Магазини та покупки» з англійської мови

description:
План-конспект заняття з мультимедійною підтримкою. Objectives: to revise and reinforce vocabulary connected with shops and shop departments; to learn and practice new words, phrases and word combinations of Everyday English on the basis of the topic “Shops and Shopping”; to present and reinforce gra

                  mmar “Order of Adjectives” on the basis of exercises; to improve students’ communicative skills; to develop students’ reading and listening habits for specific information; to train creative habits on the basis of writing tasks; to practice cooperation in groups and pairs; to widen the students’ outlook


title: Розробка заняття «Правила безпечного використання предметів і препаратів побутової хімії. Перша допомога при отруєнні препаратами побутової хімії» з хімії

description:
План-конспект заняття на заявлену тему, мета якого - поглибити знання про правила безпечного використання предметів і препаратів побутової хімії; познайомити з можливими наслідками неправильного використання хімічних препаратів у побуті для здоров’я людини; сформувати навички надання першої допомоги

                   при отруєннях препаратами побутової хімії


title: Розробка заняття «Програмування задач розгалуженої структури» з дисципліни «Вступ до спеціальності»

description:
План-конспект заняття, мета якого - ввести поняття про прості й складені умови, розгалуження в програмуванні, ознайомити з синтаксисом і семантикою оператора розгалуження в мові Паскаль, навчити складати й кодувати алгоритми з розгалуженнями, підбирати тестові вхідні дані; розвивати творчі здібності

                   і логічне мислення, пам’ять, увагу; формувати навички пошуку зв’язку вивченого матеріалу з життям, уміння конспектувати й використовувати термінологію програмування; виховувати інтерес до майбутньої професії, професійну трудову компетентність, творче професійне мислення; сприяти формуванню уважності, акуратності, дисциплінованості, посидючості, самостійності


title: Стаття «Застосування моніторингових технологій в управлінській діяльності медичного училища»

description:
У матеріалі з досвіду роботи авторка пише, що моніторинговий підхід у навчальному закладі дає керівнику можливість побачити успіхи й недоліки в діяльності педколективу, внести корективи; створити соціально-психологічні умови для самореалізації колективу; простежити за змінами в освітньому процесі; о

                  тримати матеріали і підстави для порівняння, аналізу; спланувати подальшу роботу адміністрації, визначити причини негативних рейтингів закладу; прогнозувати об’єктивні дані динаміки освітнього процесу


title: Стаття «Творчий підхід до вибору методів і форм організації процесу навчання з вузьких дисциплін»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що навчальна діяльність проходить ефективніше і дає якісніші результати, якщо в студента виникають яскраві, глибокі мотиви, які викликають бажання діяти активно, перемагати труднощі, упевнено просуватися до поставленої мети


title: Розробка заняття «Machine Tools and Production» з іноземної (англійської) мови за професійним спрямуванням

description: План-конспект заняття на заявлену тему з мультимедійною підтримкою (медіапрезентація додається), навчальна мета якого - формування та закріплення лексико-граматичних навичок усного мовлення, навичок читання з метою розуміння інформації й аудіювання


title: Стаття «Проблеми застосування тестів під час вивчення іноземної мови»

description:
Резюме. В статті розглянуто психолого-педагогічні закономірності використання тестів на заняттях з іноземної мови та їх роль в розкритті індивідуальних особливостей студентів. Висвітлені питання щодо цілей та видів мовних тестів. Описані вимоги до тестів та розробки програм тесту

                  вання. Особлива увага сконцентрована на проблемах застосування тестів під час вивчення іноземної мови.
Ключові слова: тестування, активне самостійне мислення, іноземна мова, навчальний процес.
Summary. The article deals with some psychological and pedagogical
conformities of the use of tests during the foreign classes and highlights their role concerning the individual features of students. One can also examine the questions of the aims and types of the language tests. The paper contains the requirements of
tests and the development of testing programs. Special attention is paid to the problems of tests in the educational process.
Key words: testing, active independent thinking, a foreign language, educational process.
Постановка проблеми. Тестування набуває величезного значення на сучасному етапі викладання іноземних мов. Процес тестування стає дуже популярним в усіх частинах світу в зв'язку з появою нових націй, лідерів і політичних діячів та зміцненням економічних, наукових та культурних зв'язків між усіма націями світу. Об'єктивні програми тестування можуть стати визначальним фактором підбору і розстановки кадрів на посади, які потребують реальних знань іноземної мови.
Концепція широкої і об'єктивної системи тестування як позитивної рушійної сили сучасної освіти, і, крім того, як необхідна складова процесу навчання набула визнання в більшості розвинених країн. Прогрес у системі тестування тісно пов’язаний з розвитком комп'ютерної технології. Цифрові технології - головний шлях інтеграції регіональних вищих закладів освіти до процесів глобалізації в освітянській сфері. Сьогодні в світі нараховується близько 250 мільйонів користувачів так званої повної мережі Інтернет і лише близько 3 тисяч в Україні. Доведено, що застосування мультимедійних матеріалів та комп'ютерних мереж скорочує час навчання майже втричі, а рівень запам'ятовування через одночасне використання зображень, звуку, тексту й інших можливостей зростає на 35-50% [4]. Проте електронна система знань передбачає не тільки наявність незалежної комп'ютерної бази, а й розробку відповідних навчальних програмних продуктів, до яких легко адаптувалися б студенти і які не спрощували б реальних знань. Будь-якій науці притаманні кількісні параметри.
Мета статті – обґрунтувати необхідність реалізації тестування в усіх його проявах як однієї з форм вимірювання рівня знань студентів; розрити переваги тестів; визначити та окреслити основні проблеми використання тестів під час вивчення іноземної мови.
Виклад основного матеріалу.
Психолого-педагогічні передумови використання тестів на заняттях з іноземної мови.
Одна з характерних ознак ефективного навчання іноземних мов в наш час – впровадження та застосування нових, оптимальних, методично раціональних прийомів, форм та засобів навчання.
Успішне використання тестових завдань в ході вивчення іноземних мов залежить від урахування психолого-педагогічних закономірностей механізму навчання іноземним мовам.
Метод тестових завдань спрямований на те, щоб розвинути активне самостійне мислення студентів, вдосконалити їхнє сприймання та довготривалу пам‘ять, навчити не просто механічно запам‘ятовувати, а й активно потім відтворювати ці знання на практиці (наприклад: в монологічному та діалогічному мовленні, при написанні творчих робіт, перекладі речень і т.п.).
При виконанні тестових завдань мислення студентів поступово перетворюється в логічне, більш гнучке. Студенти набувають здатності встановлювати причинно – наслідкові зв‘язки, здатні зробити логічні висновки. Також відбувається швидкий розвиток вольових якостей; в ході виконання тестів змінюється співвідношення образних,змістових, конкретних і абстрактних понять; формується логічна пам‘ять. [7]
Для методики використання тестових завдань важливі наступні положення:
свідоме виконання дій та операцій з іншомовним матеріалом та застосування нового матеріалу зі старим не лише сприяє формуванню навичок, але й забезпечує краще запам‘ятовування певного лексичного чи граматичного матеріалу.
вправлення з тестами стимулює інтерес у студентів, що досягається шляхом надання тестовим завданням різноманітного характеру та різними ступенями складнощів.
іншомовний матеріал повинен застосовуватися у процесі виконання усних чи письмових тестових завдань, що забезпечує опору на сукупність різних відчуттів.
дуже важливу роль відіграють позитивні емоції під час виконання тестових завдань. Необхідно, щоб для студентів була цікавою сама навчальна діяльність, тобто тести, щоб вони постійно переживали процес оволодіння іноземними мовами як радість пізнання, долання труднощів, набуття нових знань, вмінь та навичок.
   Це вимагає від викладача високої психологічної культури, знання вікових та індивідуальних особливостей студентів, психології групи як колективу. [8,9]
Цілі мовних тестів.
Можливо, найпоширеніша форма використання мовних тестів - це виявлення індивідуальних сильних і слабких сторін студентів, іншими словами, організація діагностики і зворотнього зв'язку в процесі навчання. Наприклад, через тестування ми можемо з'ясувати, що конкретний студент має прекрасну вимову і вміє добре розмовляти іноземною мовою, проте його чи її рівень розуміння тексту під час читання дуже низький. Причина цього може полягати у його чи її обмеженому словниковому запасі. У цьому випадку надаються рекомендації щодо розвитку лексики цього студента.
Інший шлях використання тестів - конкурсний відбір для того чи іншого проекту, коли ми стикаємося з обмеженістю ресурсів. Часто постає також завдання розділити студентів за рівнями знань з метою розподілу їх по групах. Інша досить поширена сфера використання тестів - це надання інформації щодо ефективності певної навчальної програми. У цьому випадку широко використовується тестування на "вході" і на "виході" (відповідно pre-and post-testing) з метою оцінювання рівня здобутків студентів під час використання різних програм.
Види тестів
Тести досягнень (Achievement or Attainment Tests) використовуються в процесі вивчення мови і дають певний рівень контролю за окремими елементами мови, а також вимірюють інтегровані мовні навички, які студенти набувають за певний період проходження певного курсу. Вони крок за кроком вимірюють прогрес, зроблений студентом мовного курсу, за даний проміжок часу. Тести цього типу можна поділяти за критеріями часу, який він потребує, та обсягом матеріалу, який він охоплює. Можна класифікувати тести за критеріями об'єктивності: (об'єктивні, напівоб'єктивні та суб'єктивні) та авторства (розроблені викладачем або стандартизовані). Останні обов'язково мають у своєму складі нормативи, вказівки щодо застосування, підрахунку балів, інтерпретації результатів, загального або спеціального використання.
Схематично можна показати предмет тестування так [3]:
Сприйняття:
при слуханні;
при читанні;
на слух і при читанні.
Продукція:
говоріння;
письмо.
Сприйняття - продукція:
при слуханні - говоріння;
при читанні-говоріння;
при слуханні - письмо;
при читанні - письмо.
Професійні тести (Proficiency Tests) розробляються для вимірювання засвоєння елементів мови, культури та комунікативних навичок, які були надбані на час тестування, незалежно від навчальної програми. Їх використовують для специфічних цілей, наприклад, відбору студентів для участі у конкретній програмі, при оцінці спроможності випускника виконувати конкретні завдання на роботі тощо.
Діагностичні тести (Diagnostic Language Tests) розробляються для ідентифікації конкретних сильних і слабких сторін студента. Вони можуть містити такі ж самі види тестових елементів, які використовуються у тестах досягнень та професійних тестах. Проте, діагностичні тести мають на меті виявити сильні та слабкі якості студентів. Наприклад, можна виявити такий специфічний недолік, як неправильне вживання форм дієслова тощо.
Тести на здібності (Aptitude Tests), які іноді називають прогностичними, розробляються для того, щоб передбачити до початку вивчення мови термін, на протязі якого та чи інша особа може її вивчати. Тести такого роду дозволяють зробити певні висновки щодо того, чи зможе взагалі, як добре і як швидко людина вивчати іноземну мову.
Вимоги до тестів.
Розрізняють чотири головні вимоги до тестів, а саме: достовірність, надійність, повноцінність, тобто всебічність охоплення матеріалу, і практичність.
Достовірність є найкритичнішим фактором щодо оцінки всієї програми тестування з іноземної мови. Тест вважається достовірним, якщо він спроможний ефективно вимірювати те, для чого він був створений, чи то досягнення, чи здібності, чи професійне володіння мовою. Достовірність тесту визначається шляхом порівняльного аналізу його результатів з іншими незалежними критеріями. Критеріями достовірності тесту є його зміст, актуальність, чітко визначена конструкція та передбачуваність результатів.
Надійність, або стабільність мовного тесту - це ступінь, якому можна довіряти з точки зору одержання такого ж результату під час повторного тестування того ж самого студента, або давати достовірну інформацію про навчальну цінність змінних навчальних факторів, які підлягають вимірюванню. Коли тест занадто короткий, то підвищуючи його довжину можна підвищити його надійність. У випадку тесту на багатоваріантний вибір, збільшення числа варіантів дозволяє підвищити надійність тесту.
Тест вважається повноцінним, якщо він містить відповідну пропорцію матеріалів з усіх аспектів його змісту. Наприклад, екзаменаційний тест має містити близько 60 питань, щоб дати надійну оцінку знань студента. Для професійних тестів число елементів повинно бути ще більше - від 100 до 120.
Практичність тесту визначається кількома факторами. По-перше, дуже зручно, коли тест надрукований у вигляді буклету і його можна використовувати десятки разів. Підрахунок результатів тесту повинен бути максимально спрощений. З іншого боку, тест має бути зручним і для студентів. Інструкції до нього повинні бути максимально чіткими і точними. Ці критерії практичності тесту набувають ще більшої ваги, коли йдеться про тестування великої кількості претендентів у процесі конкурсного відбору.
Розробка програм тестування.
Підхід до розробки мовних програм, зокрема тестових, повинен бути міждисциплінарним. В усіх тестах застосовуються концепції і принципи різних наукових дисциплін, таких як лінгвістика, психологія, соціологія та навіть антропологія. Бажано, щоб зміст тесту складала сучасна мова, відбиваючи реальні життєві ситуації. У той час термін "культура" відноситься до мови, звичок, звичаїв, вірувань та цінностей, а, крім того, літературних (писаних та неписаних) та мистецьких форм, притаманних тій чи іншій спільноті людей, ще є недостатньо досліджень щодо механізму сприйняття студентами елементів культури нації, мова якої вивчається. Комунікативна компетенція означає спроможність людини розуміти іноземну мову і висловлюватися не тільки грамотно, але й відповідно до реальних ситуацій.
Останні досягнення комп'ютерної технології разом зі зниженням вартості персональних комп'ютерів створюють ідеальні можливості для впровадження комп'ютерного тестування в процес навчання. Ця технологія опинилася особливо корисною під час розробки діагностичних тестів. У процесі розробки тестів виникають критерії, які можна розділити на такі чотири типи:
достовірність - треба впевнитися, чи виміри і оцінки, які ми робимо, відповідають дійсності;
всебічність - треба впевнитися, що ми вимірюємо всі різноманітні компоненти володіння іноземною мовою;
ефективність, що означає одержання оптимальних оцінок у межах лімітів часу та інших ресурсів;
взаємозв'язок між тестуванням та ще ширшим контекстом навчального процесу - наприклад, визначити ступінь, до якого тестування або посилює ефективність засвоєння матеріалу або, навпаки, погіршує його через різноманітні зворотні ефекти, пов'язані з використанням тестів
Оцінювання - це значно ширший термін, ніж тестування, бо він включає до себе не тільки вимірювання конкретних досягнень студента, його чи її потенційних успіхів у застосуванні мови і реальному житті, але й також інтерпретацію і аналіз конкретних тестів і вправ.
Проблеми використання тестів в навчальному процесі.
На жаль існують моменти використання систем тестування, які викликають занепокоєння, а саме:
1. Тенденція щодо індивідуалізації навчального процесу.
Індивідуалізований підхід дає широкі можливості викладання матеріалу залежно від здібностей і інтересів людини, а також від цілей програми. При індивідуалізації навчання характерними рисами стають хід і швидкість навчального процесу, надання студентам окремих завдань, їх групування за інтересами та можливість індивідуального підбору матеріалів, особливо на просунутих та професійних рівнях. Це дійсно сприятлива тенденція, проте багато з процедур тестування, рекомендованих для індивідуалізованих класів, треба передивитися і зробити їх більш реалістичними, гнучкими та практичними. Викладач в групах, де навчаються навіть вісім, не кажучи вже про більшу кількість студентів, відчувають, що не справляються з низкою складних проблем, які несе з собою індивідуалізоване тестування [4, 5].
2. Факт, що в тестуванні завжди міститься суб'єктивний компонент, як стосовно вибору та елементів тесту, так і стосовно методу оцінки.
Наголос на усне мовлення є фундаментальною складовою під час вивчення іноземної мови. Разом з тим, усне мовлення найважче оцінювати і, мабуть, цей компонент завжди матиме суб'єктивну складову.
Сама ідея тестування викликає опір у деяких частинах світу в силу різних причин. Фактично, навіть на використання терміну '"тестування" в деяких країнах, не виключаючи Україну, накладається табу. Він породжує страх і недовір'я не тільки серед багатьох студентів, але й серед викладачів та інших верств суспільства. Наприклад, у студентів виникають острахи перед їх можливим виключенням з коледжу чи інституту, а батьки не хочуть бути боржниками, щоб платити репетиторам тощо.
У багатьох країнах тривалий і суб'єктивний усний іспит, який проводиться одним викладачем або комісією наприкінці навчального року вважається єдиною визнаною екзаменаційною процедурою. Дозвольте мені навести цитату з документа Міністерства освіти і науки України "Про порядок закінчення навчального року та проведення державної підсумкової атестації в загальноосвітніх навчальних закладах у 2003-2004 навчальному році" № 1 /9 від 29.01.04: «Білети для державної атестації підсумкової атестації з іноземної мови орієнтовані насамперед на виявлення здатності студентів спілкуватися та розуміти співрозмовника. Білети складаються з двох завдань, що відображають ситуації із реального життя: перше - бесіда за поданими ситуаціями, друге - читання, переказ тексту. Перше завдання має на меті перевірити рівень сформованості мовних навичок та мовленнєвих умінь: правильне розуміння мовного матеріалу і мовленнєвої ситуації, рівень сформованості комунікативної компетенції; друге - перевірка ступеня розуміння незнайомого тексту, оперування лексичним матеріалом.»
Студентам під час підготовки до відповіді дозволяється користуватися двомовними словниками.
Давайте розглянемо деякі причини несхвалення тестування з боку викладачів Серед них найчастіше зустрічаються такі:
1. Багато викладачів лукавлять, дотримуючись концепції, що всі навчальні ситуації нібито різні, що кожен викладач має свою особистість, метод і філософію викладання, а кожен студент-це індивідуальність зі своїми специфічними когнітивними потребами і моделями засвоєння матеріалу, кожне суспільство - це унікальна соціокультурна спільнота людей. Виходячи з цього, екзаменаційна процедура, яка розробляється для суспільства в цілому, не відбиває існуючі стосунки між викладачем і студентом і не може охопити потреби всіх груп студентів.
2. Якщо регулярно читати статті про теорії викладання іноземних мов, то може здатися, що лінгвістичні і педагогічні теорії знаходяться в постійному русі. У той час, як це іноді є доказом наявності позитивних тенденцій у педагогіці і лінгвістиці, постійні витки і вагання породжують недовір'я і розчарування, особливо серед тих викладачів, які працюють в малих містах і не мають змоги постійно спілкуватися з колегами, що теж стикаються з діаметрально різними поглядами і точками зору вчених. Широкі дискусії з цього приводу переконали б їх в тому, що існують ефективні, перевірені часом методи викладання мови [1, 2].
3. До того ж, багато викладачів стикаються з необхідністю некритичного сприйняття інструкцій та "рецептів" експертів, особливо з іноземних країн. Ретельне читання і осмислення методів, які здаються на перший погляд інноваційними, дуже скоро показує, що деякі істини і принципи, які лежать в основі цих методів, залишаються незмінними. Наприклад, такі істини можна вважати абсолютними:
мова є системою, яка складається із взаємопов'язаних субсистем, незалежно від застосування тієї чи іншої лінгвістичної теорії;
вивчення мови повинно бути об'єктом постійного контролю з боку викладача до того моменту, коли ставлення студентів до неї дійсно стає творчим;
функціональна програма має бути тісно пов'язана з тенденціями викладання в недавньому минулому, наприклад, з програмами, орієнтованими на центри інтересів або ситуації;
жодна з програм не може повністю або навіть частково замінити особистість викладача;
кожен викладач має усвідомлювати наявність індивідуальних ритмів і стилів засвоєння матеріалу, а також рівнів мотивації, потреб та особистостей студентів;
викладач був і залишається ключовою фігурою як під час викладання, так і тестування мови, окрім тих рідких випадків, коли дорослі студенти можуть користуватися самовчителями.
4. У багатьох методичних рекомендаціях до тестових програм зустрічаються неясно визначені терміни, такі як "test security", "guessing", вказівки на застосування комп'ютерної технології тощо, які можуть виробити комплекс неповноцінності у шкільного вчителя, який може бути єдиним у районі, не мати магнітофону і бажати тільки впевнитися через застосування тесту, чи засвоїли учні попередній матеріал перед тим, як переходити до іншого.
5. Дослідження вказують на те, що тільки від чверті до половини варіабельності академічних досліджень можна пояснити термінами когнітивнпсті [6]. Важливість некогнітивних факторів у досягненні результатів рідко коли буває більш очевидною, ніж у галузі вивчення мови, коли значну частину успіху обумовлює рівень мотивації щодо засвоєння всього соціокультурного комплексу даної мови.
З іншого боку, останні дослідження щодо аналізу помилок студентів у процесі їх просування по програмі, вказують на те, що ці помилки можуть бути, скоріше за все, не результатом відмінностей між рідною та іншою мовами, а результатом недоопрацювання ними граматичних, семантичних категорій у межах нової мови. Ці часткові знання можуть ввести студентів в оману шляхом внесення помилкових аналогій у комунікативний процес [4].
Щодо протиставлення вимірювання дискретних елементів і цілісних навичок, то сам термін "протистояння" створює хибні асоціації. Знання в цілому включають у себе окремі елементи граматики, лексики та культури. Деякі аспекти розуміння тексту під час читання, вміння грамотно і адекватно спілкуватися або розуміти усне мовлення можна чітко протестувати за допомогою вимірювання окремих елементів.
Ще існує багато галузей, яким слід дати кількісну оцінку, наприклад, відповідність поведінки студента у конкретній життєвій ситуації, швидкість усного мовлення, вміння розуміти розмову при наявності шумів або інших перешкод, розуміння довгих текстів під час читання.
Подальше обговорення проблем щодо джерел незадоволення системами тестування не послабшає позицію тих авторів, хто висловлюється на користь застосування тестів.
Ми впевнені, що за тестуванням велике майбутнє. Процес тестування входить як суттєва складова не тільки до питання ефективного вивчення іноземної мови, але й як складова процесу демократизації нашого суспільства, маючи на увазі утвердження критеріїв рівноправності й об'єктивної оцінки діяльності всіх його членів.
Висновоки.
У зв'язку з певними змінами прогарам навчання у навчальних закладах І-ІІ ступенів акредитації та вищих навчальних закладах освіти, перед викладачами іноземних мов поставлені нові завдання якісним оволодінням студентами іноземними мовами.
Нові впровадження програм орієнтуються на особистісно – діяльний, індивідуальний підхід до вивчення іноземних мов, розвиток комунікативної та творчої діяльності студентів, застосування інноваційних методів та форм роботи, а також – на досконалу розробку тестових завдань.
Актуальність використання тестів в ході вивчення іноземних мов полягає в тому, що з одного боку такий різновид роботи є ефективним засобом набуття певних лексичних, граматичних знань, вмінь та навичок з іноземних мов; розвиває пізнавальні можливості студентів, а саме: пам‘ять, увагу, уяву, мислення, вдосконалює іншомовну здогадку та швидкість виконання завдань, зацікавлює вивчаючих. До того ж, різнорівневі тестові завдання створюють позитивну творчу психологічну атмосферу в групі, заповнюють паузи, розколюють лід байдужості, невпевненості, нерозуміння.
А з іншого боку, - проблема доцільного використання тестів ще недостатньо розроблена в методиці викладання іноземних мов. Для граматичного використання тестових завдань необхідна значна підготовка, яка здійснюється в цілісній системі навчання іноземними мовами. Така підготовка має проводитися постійно, систематично і паралельно з роботою з іншими формами роботи. І якщо викладач вирішив використовувати тестові завдання для закріплення знань чи перевірки набутих вмінь та навичок, то він повинен все чітко продумати, розробити, передбачити, визначити навчальні завдання, розрахувати, яку допомогу можна надати студентам, не пропонуючи готових рішень.
Список використаної літератури.
Гапонова СВ. Навчання розуміння аудіотекстів учнів старших класів середньої школи / Іноземні мови, 1996. - № 2.
Бердический А.Л. Оптимизация системы обучения иностранному языку в педагогическом вузе.-М., 1989.
Finoccharo M.& Sake S. Foreign Language Testing. A Practical Approach. - New York: Regents Publishing Company, 1983.
Oskarsson M. Approaches in Self-Assessment in Foreign Language Learning. Oxford: Pergamon Press, 1980.
Jakeman V. & McDowell, СТОР. Insight into IELTS, Cambridge University Press, 2001.
Henning G. A Guide to Language Testing (Development/ Evaluation/ Research). - Heinle & Heinle Publishers, 1987.
Панова Л.С. Методика навчання іноземної мови в школі/ Навчально – методичний посібник для студентів факультету іноземних мов./ Видання 2-е, перероблене та доповнене/ Ніжин. Видавництво НДПУ ім. Миколи Гоголя, 2004.
Іноземні мови в начальних закладах/ Науково – методичний журнал. /Кол ав.- Видавництво «Педагогічна преса», 2006/ Вип. 2.
Іноземні мови в начальних закладах/ Науково – методичний журнал. /Кол ав.- Видавництво «Педагогічна преса», 2006/ Вип. 1.


title: Розробка заняття «Філософія щастя» Григорія Сковороди» з курсу «Основи філософських знань»

description:
План-конспект заняття на заявлену тему, мета якого - охарактеризувати сутність системи філософських поглядів Григорія Сковороди; визначити основні ідеї теорії «спорідненої праці»; розвивати навички самостійної й дослідницької роботи; формувати вміння працювати з текстовими джерелами інформації; спри

                  яти національно-патріотичному вихованню


title: Розробка заняття «Винаходи та винахідники» з англійської мови

description:
План-конспект заняття, мета якого - поглиблювати й розширювати знання з теми; удосконалювати навички читання, аудіювання й усного мовлення; розвивати вміння працювати самостійно, у парах і в групах у різних навчальних ситуаціях, висловлювати особисту думку, мовну здогадку та мовленнєву реакцію, логі

                  чне мислення, пам'ять; виховувати творче ставлення й пізнавальний інтерес до вивчення англійської мови


title: Розробка заняття «Характер людини, її манери та поведінка» з англійської мови

description:
План-конспект заняття на заявлену тему. Objectives: to practice using the vocabulary on the topic; to develop communicative skills using active vocabulary on the topic; to foster students' listening and reading skills for specific information; to encourage pupils to talk about people’s characters; t

                  o widen students' knowledge on the topic; to teach students to work in team with a partner in the group and the ability to listen others; to develop students’ creative abilities


title: Розробка заняття «English Bards of Love» з англійської мови

description: Сценарій відкритого навчально-розвивального заходу з англійської мови для студентів


title: Методична розробка «Методика проведення заняття-змагання з техніки гри у волейбол з використанням мультимедійної презентації»

description: У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що заняття волейболом - ефективний спосіб зміцнення здоров’я та фізичного розвитку. Правильна організація занять сприяє зміцненню опорно-рухового апарату й удосконаленню всіх функцій організму


title: Стаття «Особливості факторингу як інструменту мінімізації дебіторської заборгованості»

description:
У статті розглянуто теоретичні засади факторингу як одного з найефективніших інструментів підтримки бізнесу в сучасних ринкових умовах. Розглянуті основні переваги факторингу, як інструменту боротьби із дебіторською заборгованістю.
Ключові слова: факторинг, факторингові о

                  перації, ринок факторингових послуг, дебіторська заборгованість.
Вступ. У сучасних, динамічних умовах розвитку цивільного та господарського права, підприємництва та вітчизняної економіки, яка не може розвиватися локально, без відображення світових тенденцій розвитку економіки, в тому числі віддзеркалюючи негативні елементи міжнародної фінансовий кризи, є актуальним питання правильного розуміння суб’єктами господарювання такого інституту цивільного права як факторинг.
Факторинг як правовий інститут досяг максимального розвитку саме в часи економічної кризи 30-х років у США. Цікавим є те, що кожна глобальна або локальна економічна криза вражає будь-які сфери економіки, фінансування та виробництва, будь-які соціальні сфери життя країни або світу в цілому, але, як відмічають аналітики, виключенням є саме факторинг, який навпаки в цей час розквітає.
Суб’єкти господарської діяльності завжди потребують додаткових обігових коштів з метою розвитку власної господарської діяльності. На сьогоднішній день стало можливим залучення суб’єктами господарювання додаткових обігових грошових коштів не лише через отримання кредитів через банківські установи, але і через факторингові компанії або послуги факторингу, що надають деякі вітчизняні банківські установи України.
В умовах дефіциту оборотних активів, факторинг може допомогти вирішити поточні фінансові проблеми. Факторинг є достатньо новим фінансовим інструментом для України, який враховує інтереси усіх сторін комерційної угоди в тому числі вирішує питання виробничого характеру.
Актуальність розвитку факторингових відносин в Україні обумовлена станом розрахунків та наявних боргових зобов’язань. Проблема дебіторської заборгованості для постачальників товарів і послуг стала серйознішою, оскільки підприємства виявилися неспроможними ефективно управляти дебіторською заборгованістю, яка завдає економічної шкоди підприємству-кредитору ресурси втрачають свою купівельну спроможність внаслідок інфляції, зростають збитки від втрачених можливостей, підприємство виплачує банку відсоток за кредит, пов’язаний з нестачею власного оборотного капіталу.
Аналіз основних досягнень і літератури. Серед небагатьох українських учених, що займались дослідженням підходів до визначення терміна “факторинг”, історії його виникнення та економічної сутності, потрібно виділити Ю. Попова, В. Смачило, О. Остафіля, Є. Склепового. Варто також відзначити таких іноземних учених, які досліджували питання факторингу: Б. Гап, У. Томас, М. Форман, Дж. Гилберт, Ф. Селінджер, М. Бікерс, Ф. Салінберг, А. Івасенко, Є. Голікова та ін.
Мета дослідження. Метою статті є дослідження факторингу як одного з найефективніших інструментів підтримки бізнесу в сучасних економічних умовах.
Матеріали досліджень. Формулювання загального визначення факторингу є доволі непростою справою, оскільки форми факторингу можуть істотно відрізнятися у різних країнах, і, крім того, залежати від типу факторингових компаній. Важко порівняти факторинг у Швейцарії з факторингом в Німеччині та Франції. Факторингові послуги підприємств в Ліхтенштейні зовсім інші, ніж послуги, що пропонують факторингові компанії Швейцарії. На практиці поняття факторингу охоплює доволі багато видів діяльності і далеко не завжди використовується відповідно до ситуації. Воно включає як респектабельні операції, так і ті, що виглядають доволі сумнівними та потрапляють в категорію “вибивання боргу” [1].
Аналіз практики різних країн свідчить про те, що поняття факторингу є доволі широким. Власне кажучи, під договором факторингу можуть розумітися абсолютно різні з правової точки зору договори. Так, наприклад, англійські економісти М. Форман, Дж. Гілберт та Ф. Селінджер визначають “справжній” факторинг як відкриту угоду про повне обслуговування, яке включає фінансування, страхування кредитних ризиків, стягнення боргів та інші послуги без права регресу. Інші види факторингу, на їхню думку, є лише його викривленнями та насправді не можуть вважатися факторингом.
У той самий час інший англійський економіст – М. Байкерс – визначає факторинг як довготривалу угоду між факторинговою компанію та постачальником, який продає свої товари на умовах товарного кредиту, в якій фактор зобов’язується купувати рахунки до отримання і додатково залежно від угоди надавати такі послуги, як ведення книги дебіторів та адміністрування дебіторської заборгованості, інкасація боргів, захист від втрат за наявності поганих боргів, що можуть виникнути під час банкрутства покупців.
Словник сучасної економіки Макміллана визначає факторинг як метод для того, щоб позбутися торговельних боргів шляхом продажу цих боргів фінансовому інституту [2]. Згідно з підручником І. Балабанова факторинг – це різновид торговельно-комісійної операції, пов’язаної з кредитуваннямоборотних коштів. Факторинг – це інкасування дебіторської заборгованості покупця та специфічний різновид короткотермінового кредитування та посередницької діяльності [3].
Т. Басюк дає таке визначення факторингу – “...система фінансування, за умовами якої підприємство – постачальник продукції перевідступає короткотривалі вимоги за торговельними операціями банківській установі (факторинговій компанії)” [4]. О. Остафіль вважає, що суть факторингу – це перевідступлення боргових прав підприємства іншому суб’єктові, який гарантує платіж, звільняє постачальника від необхідності брати додаткові кредити в банку [5].
У нашій країні проведення факторингових операцій регламентується такими нормативними документами:
Цивільним кодексом України: “За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов’язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника)” [6].
Законом України “Про банки і банківську діяльність”: “Придбання права вимоги на виконання зобов’язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів (факторинг)” [7].
Законом України “Про податок на додану вартість”: “Факторинг – операція з переуступки першим кредитором прав вимоги боргу третьої особи другому кредитору з попередньою або наступною компенсацією вартості такого боргу першому кредитору” [8].
Господарським кодексом України: “Придбання банком права вимоги у грошовій формі з поставки товарів або надання послуг з прийняттям ризику виконання такої вимоги та прийом платежів (факторинг) є банківською операцією, що здійснюється на комісійних засадах на договірній основі” [9].
Закон України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” [10] факторинг зараховує до фінансової послуги, тому державне регулювання факторингових компаній здійснюється Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України.
Також Україна приєдналася до Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг, згідно з якою операція визнається факторинговою у тому разі, якщо вона відповідає як мінімум двом з чотирьох ознак:
наявність кредитування у формі попередньої оплати боргових вимог;
ведення бухгалтерського обліку постачальника;
інкасація його заборгованості;
страхування постачальника від кредитного ризику.
Вищезазначені законодавчі визначення є неузгодженими між собою та суперечливими, тому доцільним буде надати якнайповніше, визначення факторингу, який сьогодні існує в нашій країні:
Факторинг – процес перевідступлення банку або фінансовій компанії неоплачених боргових зобов’язань, які виникають між контрагентами в процесі реалізації товарів і послуг на умовах комерційного кредиту та супроводжуються елементами юридичного, страхового, інформаційного та бухгалтерського обслуговування постачальника.
Фінансування поставок товару за факторинговою схемою передбачає, що після отримання документів, що підтверджують поставку товарів або вартість наданих послуг (накладні, рахунки фактури, довіреності) фактор (в нашій країні – банк або небанківська фінансова установа) виплачує своєму клієнтові від 60 до 90 % від суми платежу. Решту суми банк або фінансова компанія тимчасово утримує у зв’язку з прийняттям на себе ризику непогашення боргу. Боржник (дебітор) одержує письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги та банківські реквізити для проведення оплати. Коли покупець сплачує 100 % вартості за поставлений йому товар або надану послугу, отримана сума перераховується на погашення заборгованості. Фактор перераховує постачальнику різницю між сумою виконаної вимоги та перерахованим фінансуванням за мінусом комісії.
Доволі часто факторинг порівнюють з кредитом, хоча факторинг і банківський кредит мають різну природу та забезпечують різні потреби постачальників. Кредит характеризується строковістю і видається на конкретний, обумовлений в угоді, термін. Крім того, процедура отримання кредиту орієнтована на успіхи компанії в минулому, факторингове фінансування, навпаки, орієнтується на майбутні досягнення компанії і не потребує, на відміну від кредиту, застави. Фінансовий механізм факторингу надає постачальникам принципово нові можливості розвитку, адже на відміну від банківського кредитування та залучення власних коштів, він не обмежений певними сумами. Крім того, процедура оформлення кредиту є доволі довгою, що часто неприйнятно за короткотермінового фінансування з відтермінуванням платежу.
Перевагами факторингу для постачальника є:
отримання додаткового фінансування;
збільшення товарообігу та додатковий прибуток від збільшення обсягу продажу;
спрощення планування грошового обігу;
отримання конкурентних переваг на ринку, захист від втрати клієнтів унаслідок неможливості підтримання достатнього рівня асортименту у разі недостатності оборотних коштів та надання конкурентних термінів відтермінування платежу;
захист від втрат у разі неоплати / несвоєчасної оплати боргу дебіторами;
економія на витратах на банківське кредитування (витрати на оформлення кредиту та застави, проценти, витрати на мобілізацію коштів на погашення заборгованості за кредитом);
захист від валютних ризиків;
захист від втрат, пов’язаних з відсутністю або недостатністю неупередженого контролю за продажами та платежами.
Покупець отримує такі плюси:
вигідніші умови оплати, які не потребують відволікання грошових коштів у разі передоплати;
збільшення купівельної спроможності.
Висновки. Отже переваги факторингу очевидні. Скориставшись послугами факторингу, постачальник мінімізує свої ризики, пов’язані зі своєчасним отриманням оплати, що дає змогу прискорити оборотність оборотних коштів, не вдаючись до додаткового залучення кредитів банку. Використання факторингу не лише дає змогу підприємству уникати кризових явищ, а й сприяє подальшому його розвитку. На жаль, факторинг не вирішує усіх проблем з дебіторською заборгованістю, наприклад, жоден банк не візьме на обслуговування прострочену або безнадійну дебіторську заборгованість, але все одно він є найперспективнішою формою рефінансування дебіторської заборгованості та найефективнішим знаряддям фінансового менеджменту.
Список літератури:
1. Ханс Питер Бэр. Секьюритизация активов: секьюритизация финансовых активов – инновационная техника финансирования банков / Пер. с нем. Ю.М. Алексеев, О.М. Иванов – М.: Волтерс Клувер, 2007. – С. 59–60.
2. David William Pearce. Macmillan dictionary of modern economics. Edition: 3, illustrated. Macmillan, 1986. – 462 p.
3. Балабанов І.Т. Банки и банковское дело. – СПб.: Питер, 2000. – 256 с.
4. Басюк Т.П. Реструктуризація дебіторської заборгованості підприємства // Фінанси України. – 2004. – № 12. –C. 115–123.
5. Остафіль О.В. Проблеми та перспективи розвитку ринку фінансових послуг в Україні // Фінанси України. – 2004. – № 12. – C. 89–92.
6. Цивільний Кодекс України // ВР України від 16.01.2003 р. № 435-IV, ст. 1077. –(http://zakon.rada.gov.ua).
7. Закон України “Про банки і банківську діяльність” // ВР України вiд 07.12.2000 р. № 2121-III ст. 47. – (http://zakon.rada.gov.ua).
8. Закон України “Про податок на додану вартість” // ВР України вiд 03.04.1997 № 168/97-ВР ст.1. – (http://zakon.rada.gov.ua).
9. Господарський Кодекс України // ВР України вiд 16.01.2003 р. № 436-IV – ст. 350. –(http://zakon.rada.gov.ua).
10. Закон України “Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг” // ВР України від 12.07.2001 р. № 2664-III ст.4. – (http:// zakon.rada.gov.ua).


title: Дослідницька робота «Великий українець, наш земляк - М. Дашкевич»

description: Робота присвячена відомому історикові та літературознавцеві, академіку Миколі Павловичу Дашкевичу


title: Розробка заняття «Створення креслення принципової електричної схеми» з інженерної та комп'ютерної графіки

description:
План-конспект заняття з мультимедійною підтримкою (медіапрезентація додається), навчальна мета якого - систематизувати знання, засвоєні під час лекційних занять і в процесі самостійної підготовки; сформувати навички в техніці виконання креслення принципової електричної схеми за допомогою системи «Ко

                  мпас-Електрик Express», програми «Компас 3D-V13»


title: Стаття «Тести як засіб контролю знань студентів з електробезпеки»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи автор пише, що тестування, рейтинги, інші сучасні засоби педагогічного контролю можуть покращити якість навчання студентів, удосконалювати навчальну, методичну, виховну діяльність викладачів і управлінську діяльність адміністрації вищого навчального закл

                  аду


title: Стаття «Шляхи методичного самовдосконалення в умовах неперервної професійної освіти»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що однією з важливих вимог до сучасного викладача є готовність до постійного саморозвитку й особистісного зростання. Нам необхідно знати свої сильні та слабкі сторони, постійно формувати в собі внутрішнє бажання до самовдосконалення, яке є

                  неодмінною умовою досягнення професіоналізму


title: Стаття «Використання потенціалу ресурсів Інтернету в навчанні студентів ВНЗ І-ІІ рівнів акредитації»

description:
У статті розглядаються питання формування вмінь пошуку інформації в Інтернеті і методичний потенціал різних ресурсів для покращення викладання різних дисциплін; обговорюються переваги й недоліки персональних сторінок викладачів, блогів, інших технологій, які можуть бути задіяні в процесі навчання; о

                  соблива увага приділяється використанню соціальних мереж у вивченні й викладанні різноманітних дисциплін


title: Розробка заняття «Я - майбутній менеджер» з менеджменту для студентів ІV курсу

description:
План-конспект заняття на заявлену тему, мета якого - засвоєння теоретичних знань на практичних ситуаціях; повтор і узагальнення термінів з дисципліни, прийняття управлінських рішень; розвиток інтелектуальних умінь, навиків, уміння відстоювати свою думку в конкретних управлінських ситуаціях, застосов

                  увати ТЗН, працювати в групах


title: Розробка заняття «Захворювання, що передаються статевим шляхом. Контрацепція. Аборт» з основ валеології

description:
План-конспект заняття, мета якого - з’ясувати рівень знань про СНІД, захворювання, що передаються статевим шляхом, вагітність, засоби контрацепції, аборт; систематизувати знання з цих тем; продовжити розгляд основних проблем, що породжує СНІД у світових масштабах; розглянути способи профілактики СНІ

                  Ду, захворювань, що передаються статевим шляхом, засоби контрацепції; розвивати науковий світогляд студентів; виховувати бережливе ставлення до свого здоров'я, стиль поведінки


title: Ігрова інтелектуально-розважальна програма «Нумо, хлопці!» для студентів ІV курсу, знавців економіки

description: Сценарій проведення заходу, мета якого - організувати активне дозвілля студентів, сприяти розвитку уваги, пам’яті, логічного мислення, кмітливості, винахідливості, спритності, здорового гумору, виявленню індивідуальних якостей, організаторських і творчих здібностей тощо


title: Розробка заняття «Робота з фаховим текстом зі спеціалізованих газет або журналів» з французької мови

description: План-конспект заняття на заявлену тему. Situation d'apprentissage : afin de préparer un exposé les étudiants doivent se familiariser avec le vocabulaire scientifique. Objectifs : lecture, structuration d’un plan, apprentissage du vocabulaire professionnel dans l’agroalimentaire


title: Захист навчальних проектів

description:
Мета проектів - узагальнити, систематизувати й закріпити теоретичні та практичні навички, активізувати творчу діяльність засобами сучасних інформаційних технологій; розвивати творчі здібності, компетентність, ораторські навички, уміння виступати перед аудиторією й відстоювати свою позицію, працювати

                   в колективі, застосовувати міжпредметні зв’язки; формувати естетичні смаки, здатність до контролю й самоконтролю; виховувати почуття взаємодопомоги


title: Стаття «Роль міжпредметних зв’язків у формуванні професійної компетентності майбутніх фахівців»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи автор пише, що при вивченні спеціальних предметів досить часто доводиться опиратися на знання студентів із суміжних предметів (матеріалознавство, математика, фізика, хімія, технічне креслення). Тому при підготовці до заняття зі спецдисципліни викладач по

                  винен звертати серйозну увагу на вивчення змісту суміжних дисциплін і виробничого навчання


title: Стаття «Підвищення інтересу до вивчення математики в навчальних закладах культури»

description:
До навчальних закладів культури приходять діти обдаровані, талановиті, що мають здібності у різних мистецьких напрямах: вони мають чудові голоси, гарно рухаються і мовою танцю можуть створити цікаві образи, чудово малюють, та деякі вже мають своє бачення та свій власний почерк. Вони багато читают

                  ь, складають вірші, пишуть пісні. У навчальних закладах культури їх вчать методики організації культурно-дозвілевих заходів, від написання сценарію до їх проведення, різних за темою та жанрами.
Робота студентів спрямована у бік розвитку творчої особистості і склалася ситуація, що більшість з них вважають математику складною дисципліною і вже мають психологічний бар’єр перед нею. Цей страх бути "останнім" гальмує сприйняття матеріалу на занятті і викликає бажання бути лише спостерігачем. Ще й розповсюджена хибна думка, що математика творчій особистості не потрібна.
Задача викладача змінити психологічний настрій студентів, пояснити, що їх майбутнє залежить багато в чому від спроможності орієнтуватись в інформаційному потоці, можливості бути готовим створювати новий продукт, тобто робити все те, що називають популярним словом "інновація". Саме такі люди, відкриті для світу, для всього нового, можуть бути успішними у глобальному суспільстві, де на можливості розвитку треба дивитися, як на цілісний процес і помічати напрямки діяльності, постійно вдосконалювати себе.
Мотивація вивчення математики може бути більш конкретною: необхідність застосування математичних знань, умінь та навичок не тільки при вивченні дисциплін природничого циклу "Фізика", "Хімія", "Біологія" та інших, а й спеціальних – "Сольфеджіо", "Теорія музики", "Гармонія".
Викладачу потрібно сприяти інтелектуальному та духовному розвитку, становленню особистості студента, розвитку його творчої самостійності, фізичного та морального здоров’я.
До вищого навчального закладу студенти приходять з різним рівнем математичної підготовки і основною метою викладача є створення комфортних умов, за яких кожен відчуватиме свою інтелектуальну спроможність, бути сміливим у діях, вчитися аналізувати та синтезувати, зосереджувати свою увагу, робити логічні висновки, намагатися розв’язати навіть ті задачі, які раніше здавались недосяжними.
Розкрити особистість можливо, якщо викладач йтиме на заняття не тільки зі знанням навчального матеріалу, методів і прийомів навчання, набором красивих задач і вмінням їх майстерно розв'язувати, а й із різноманітними і цікавими способами і прийомами організації праці студентів.
З одного боку, перед кожним викладачем стоїть мета – навчити студента оперувати математичними поняттями, використовувати навчальні.
Багато традиційних методів викладання на сьогоднішній день малоефективні і не допомагають розвивати інтерес до вивчення математики. Ігрові методи і форми навчання суттєво відрізняються від традиційних тим, що дають змогу студенту безпосередньо стати учасником ситуації чи події.
Взагалі, майбутнє за системою навчання, що вкладається в схему "студент-технологія-викладач", за якої викладач перетворюється на педагога-методолога, а студент стає активним учасником процесу навчання. Саме технології відводиться провідна роль у оволодінні знаннями.
Розвиток науки і техніки дав викладачам і студентам нові форми комунікації, нові типи вирішення абстрактних і конкретних завдань, нові технології навчання. У глосарії ЮНЕСКО "педагогічна технологія" трактується як конструювання та оцінювання освітніх процесів шляхом врахування людських, часових та інших ресурсів для досягнення ефективності освіти.
Процес навчання потребує напруженої розумової роботи і власної активної участі в цьому процесі. Пояснення і демонстрація, самі по собі, ніколи не дадуть справжніх, стійких знань. Цього можливо досягти тільки за допомогою інтерактивного навчання.
Умовна класифікація технологій інтерактивного навчання наступна:
інтерактивні технології кооперативного навчання;
інтерактивні технології колективно-групового навчання;
ситуативне моделювання;
опрацювання дискусійних питань.
Саме до технологій ситуативного моделювання відносять гру. У західній дидактиці поступово відходять від терміна "гра" і вживають поняття "симуляція", "імітація".
Навчально-ігрове спілкування несе на собі велике навантаження, оскільки виконує наступні функції:
виховну - розкривається почуття колективізму, сміливості, рішучості, виховуються морально-етичні якості;
пізнавальну - розвиток пізнавальної активності,
збагачення навчальних досягнень новою інформацією;
гедонічну - переживаються раніше невідомі почуття, формується оптимальний життєрадісний настрій;
компенсаторну - через гру знімається психогенне і фізичне напруження, підвищується загальний тонус, з'являється почуття розкутості.
Тому ділові та імітаційні ігри знаходять широке застосування у найрізноманітніших сферах діяльності: економіці, політиці, екології, міському плануванні, освіті.
Завдяки педагогічному моделюванню визначається ігрова форма й вид гри, відповідно до навчального матеріалу вибираються методи і прийоми, способи і засоби, що стимулюють навчання, тобто формують цілі, мотиви і сприяють вирішенню дидактичних завдань. При цьому викладач має змогу постійно здійснювати контроль, корекцію та оцінку пізнавальної діяльності студентів. Гра відображає зміст навчального матеріалу, що складає предмет діяльності, враховує вікові особливості.
Розглядаючи навчально-ігрову діяльність як процес навчання, можна зробити висновок:
ігрова діяльність - це багатокомпонентна цілісна система;
спосіб досягнення цілей і розвиток особистості відбувається завдяки особистісно-мотиваційній діяльності;
пізнавальна діяльність, що розгортається на основі гри, має свій предмет і спрямована на конкретні цілі й результати;
результат ігрового навчання досягається в процесі поетапного вирішення системи проблемних завдань;
завдяки ігровій діяльності формуються комунікативні дії студентів між собою та викладачем, підвищується рівень естетико-етичного боку навчання;
зростає інтерес до вивчення предмета.
Ми привчаємо студентів до стереотипного мислення, сковуємо їх ініціативу, а потім вони вже самі для себе придумують у кожному конкретному випадку обмеження, які багатьом з них не дають, можливості побачити нешаблонні варіанти або способи під час аналізу і розв'язування задач.
Побачити ж незвичайний хід розв'язування задачі може тільки людина смілива у діях, яка вміє зосередити свою увагу на об'єктах задачі.
Тому, бажано, щоб на кожному занятті, крім завдання вивчити деякий програмовий матеріал, повинна стояти "надзадача": на базі досліджуваного матеріалу розвивати творчість, формувати у студентів прийоми, які б вони могли використовувати під час самостійної діяльності.
Крім того, навчання творчості здійснюється тоді, коли студент потрапляє в ситуацію, яка вимагає від нього нестандартного підходу до її розв'язування.
Завжди необхідно вчити студентів використовувати досвід розв'язаної задачі для розв'язування наступних. Ця педагогічна настанова допомагає їм побачити результати своєї праці й оцінити їх.
Тому завдання викладача - організувати процес навчання так, щоб кожне зусилля з оволодіння знаннями проходило в умовах розвитку пізнавальних здібностей студентів, творчого мислення, формування в них таких основних прийомів розумової діяльності, як аналіз, синтез, абстрагування, узагальнення, порівняння тощо. Студентів необхідно вчити самостійно працювати, висловлювати і перевіряти гіпотези, вміти робити узагальнення досліджуваних фактів, творчо застосовувати знання в нових ситуаціях.
Творча діяльність не обмежується лише оволодінням нового. Робота буде творчою, коли в ній проявляється власний задум студентів, ставляться нові задачі і самостійно розв'язуються за допомогою отриманих знань.
Для студентів дуже доцільним є використання зрозумілого і доступного матеріалу про свою групу, своє училище, своє життя.
Розглянемо деякі творчі вправи.
Пошук нових способів розв'язування задач. Складання своїх задач, їх розв'язування. Доцільно пропонувати студентам розв'язувати задачі не по діях, а за допомогою виразів, користуватися властивостями додавання під час розв'язування рівнянь, складати й розв'язувати свої задачі. Адже загальновідомо, що самостійно придумана і розв'язана задача запам'ятовується краще і надовго, якщо буде побудовано на описанні життєвих випадків.
Написання "математичних" творів. Пропонувати написати казку, вірш, байку, сценку на математичну тему. Написані твори студенти із задоволенням читають один одному. Такі завдання виховують навички дослідницької діяльності, ефективні щодо висвітлення практичної спрямованості матеріалу, що, зрештою, приводить до глибокого розуміння предмета, зацікавленості ним.
Математичні диктанти складає найчастіше викладач, але можна запропонувати скласти їх студентам. Це творча робота. Можна поєднувати новий і раніше вивчений матеріал, але ускладнений. Такий вид роботи розвиває увагу, кмітливість, забезпечує ґрунтовне знання навчального матеріалу, активізує навчально-пізнавальну діяльність.
Залік за домашнім завданням. Студентам пропонується стільки задач чи прикладів, скільки студентів (за змістом є задачі прості, середньої складності, складені). Термін виконання завдання - від одного-двох тижнів до місяця. Оцінюється творчий підхід до розв'язування, кількість способів розв'язування однієї задачі тощо. Поступово, від заняття до заняття, у студентів з'являється бажання не просто розв'язати задачу, а розв'язати ЇЇ "найкрасивішим" способом. Успішний пошук такого способу власне і є їх маленьким відкриттям.
Самостійне вивчення нової теми. Студентам на тиждень дається завдання: самостійно опрацювати нову тему. Студенти самостійно знаходять стільки цікавого матеріалу із заданої теми, що дивуєшся цьому, завдяки таким завданням вони вчаться самостійно працювати з додатковою літературою. Потім слід разом підсумувати всі ті нові факти, яких немає в підручнику, й осмислити їх. Після такої роботи студентам простіше розв'язувати складні задачі: маючи великий обсяг знань, легко розв'язати й складну задачу.
Гра "Так – Ні". За допомогою такої гри можна зацікавити студентів, активізувати їх діяльність. Ця гра вчить пов'язувати розрізнені факти в єдине ціле, систематизувати вже наявну інформацію, слухати і чути один одного. Гру доцільно використовувати для створення ситуації, що інтригує, а іноді і для організації відпочинку. Правила гри прості: викладач загадує щось (число, прізвище великого математика, геометричну фігуру, формулу тощо). Студенти намагаються назвати задумане, ставлячи запитання. На ці запитання викладач відповідає тальки словами "так", "ні", "і так, і ні". Наприкінці обов'язково проводиться коротке обговорення: які запитання були суттєвими і наштовхували студентів на правильну відповідь, а які (і чому) несуттєвими? Адже треба намагатися навчити виробляти стратегію пошуку, а не зводити гру до безладного перебору запитань.
Розв'язування творчих задач. Творчі задачі є "відкритими", а отже мають багато розв'язань. Після розв'язування таких задач пропонується контрольна відповідь. Під час розв'язування творчих задач студентів вчаться не боятися зробити помилку, тому що кожна їх відповідь - правильна. Це дає змогу наповнити заняття математики радістю від успіху й студентськими перемогами.
Пошук цікавих математичних загадок і логічних задач. Усе починається з першого заняття, на якому пропонуються цікаві для даної групи задачі, загадки тощо. Студенти також згадують відомі їм загадки. До наступних занять з розгадування загадок готуються вже самі. На занятті студенти пропонують їх один одному, а найцікавіші з них беруть участь у конкурсі загадок.
Організація персональних виставок творчих робіт. Студенти виготовляють геометричні моделі, наочні приладдя, схеми та плакати. Можна проводити конкурс та розподіл призових місць.
"Громадський огляд знань". У рамках такого заходу відбуваються виступи студентів з власними творчими дослідницькими роботами. Доцільно його проводити під час тематичної атестації.
Гра "Дублер". Гра полягає у залучені студентів до ведення заняття. Якщо враховувати, що проведення навчального заняття вимагає від студента відмінного знання матеріалу, то це дає дуже позитивні результати.
"Інтерв'ю". Обирається студент на роль журналіста і кілька студентів на ролі тих, у яких буде братися інтерв'ю за запитаннями, що стосується певної теми. Такий прийом можна використати як на етапі закріплення і повторення матеріалу, так і на етапі "відкриття" нових знань (в цьому разі ті, хто дають інтерв'ю, та журналіст заздалегідь готуються до нього, добираючи запитання та відповіді на них).
Створення студентами власних тематичних картотек. Картотеки як спеціалізовані інформаційні фонди використовуються в найрізноманітніших галузях. Для картотек можуть використовувати різні носії інформації (картки, зошити, фотографії тощо). Картотеки - це основа творчості. Інформація, що зібрана й оброблена у формі картотеки, зручна для ведення досліджень. Вона стає джерелом нових уявлень, ідей та оригінальних трактувань.
"Історична зупинка". На таких "зупинках" студенти ознайомлюють один одного з відомими вченими-математиками, які зробили внесок в розвиток математики з теми, що вивчається.
Гра "Знайди родзинку". Під час такої гри студентам пропонують розв'язати задачі, де відсутні деякі числа або символи. Студентам цікаво знаходити "родзинку" і відновлювати записи. Без сумніву, у такій діяльності також проявляється творчість.
Аукціон власних задач. До кожної теми студенти самостійно складають та придумують задачі. Для цього треба добре володіти матеріалом, бачити шляхи та методи розв’язання, вміти аналізувати отримані результати, робити висновки, логічно пов’язувати між собою дані та невідомі, постійні та змінні. Це дуже важливо при вивченні будь-якої теми з математики.
"Знайди помилку". Студентам пропонується задача з розв’язанням, в якому існує помилка. Потрібно знайти її та пояснити логічний початок невірного розв’язку, математично довести вірність свого розв’язання. Вимагає від студентів уваги, володіння матеріалом, знань алгоритму розв’язання задач, вміння аналізувати отриману відповідь.
"Знайди відповідність". Це завдання на знання формул та основних математичних тотожностей. Пропонується стенд поле якого поділено навпіл, де запропонована одна з частин формули або тотожності. Студенту треба знайти у запропонованому банку відповідей потрібну та поставити її у відповідність.
Математичне лото. Складається з карток на зразок "дитячого лото", де треба скласти ланцюжок з формул, або тотожностей, використовуються властивості основних математичних дій. Цікаво, що складені вірно об’єднуються в замкнене коло (з якої не починай – на кінцевій картці буде друга частина початкової формули). Ці картки можна використовувати, як вдосконалення та засвоєння знань, так і як перевірку знань.
"Визнач рейтинг". Самі студенти скидають рейтинг запропонованих по темі задач. Для цього вони самі обирають завдання за своїми вміннями та визначають оціночний бал кожної задачі. Ця робота може бути, як індивідуальною, роботою в різних групах (парах) так і всієї навчальної групи. Студенти критично та об’єктивно оцінюють свої можливості, можливості свої товаришів. Багато хто для підвищення свого власного рейтингу, через рейтинг розв’язуваних задач намагається вдосконалити свої знання та вміння.
"Банк математичних ідей". Всі цікаві задачі по темі складаються у "БМІ", а потім можуть використовуватися наступними навчальними групами. При цьому кожна задача є авторською (вказується прізвище, ім’я, спеціальність, рік навчання студента). Це стимулює студентів до самовдосконалення, змушує відповідально відноситися до підбору або складання задач, шукати "цікавинки", щоб його ідея була найзатребуванішою.
"Хто перший?". Запропоновані задачі (5-6) розв’язуються на швидкість. Оцінюються перші 3-5 студентів (враховуються тільки вірно розв’язані завдання).
Синквейн – це короткий літературний твір, який характеризує предмет (тему), складається з 5 строк, який пишеться за певним планом. Слово "синквейн" походить від французького слова "п’ять". 1 строчка – одне слово – назва предмету, тема, звичайний іменник. 2 строчка – два слова – прикметник. Опис теми. 3 строчка – три слова – дієслова. Дії, які відносяться до теми. 4 строчка – чотири слова – речення. Фраза, яка показує відношення автора до теми першої строчки. 5строчка – одне слово – іменник. Синонім, який повторює зміст першої строчки. Це творча робота яка акумулює знання з математики, літератури та мови.
Всі завдання бажано складати на "місцевому матеріалі": з життя міста, навчального закладу, групи, особи. Тоді всі задачі будуть цікаві та бажані для розв’язання.


title: Розробка виховного заходу «З історії професії будівельника»

description: Сценарій проведення заходу на заявлену тему, мета якого - формування професійної самосвідомості; прищеплення любові та поваги до обраної професії


title: Методична розробка «Позааудиторна робота з географії у вищих навчальних закладах»

description: Навчально-методичні матеріали з дисципліни «Географія», що складаються зі статті «Позааудиторна робота з географії», сценарію виховного заходу «Подорож країнами Євросоюзу», навчального семінару «Рекреаційно-туристичні ресурси Італії» та мультимедійних презентацій


title: Розробка заняття «Берлін - столиця Німеччини. Визначні місця Берліна. Містами Німеччини. Präteritum» з німецької мови

description:
План-конспект заняття, навчальна мета якого - знати правильну вимову основних дифтонгів і буквосполучень, граматичну будову простого минулого часу; удосконалити знання про столицю Німеччини, її визначні місця; уміти логічно та послідовно будувати свої відповіді іноземною мовою; вести монологічне і д

                  іалогічне мовлення; формувати лексичні навички, фонематичний слух, слухову пам’ять; давати повні й обґрунтовані відповіді на запитання; навчити виконувати тестові завдання та вести бесіду за темою


title: Розробка інтегрованого заняття «Metallurgy is a base of civilization’s development» з дисциплін «Англійська мова за професійним спрямуванням» і «Виробництво сталі»

description:
План-конспект заняття, навчальна мета якого - навчати майбутнього фахівця вільно орієнтуватися в сучасному інформаційному потоці з метою удосконалення іншомовних умінь і навичок; удосконалювати комунікативні уміння й навички володіння англійською мовою при спілкуванні на професійні теми; збагачувати

                   знання про специфіку майбутньої спеціальності; сприяти розвитку та вдосконаленню професійних навичок


title: Розробка заняття «Конкуренція. Функції, види та методи конкуренції» з економічної теорії

description:
План-конспект заняття, мета якого - сформувати знання про зміст поняття «конкуренція», «олігополія», «монополія», про функції, види та методи конкуренції; розвивати вміння визначати позитивні та негативні риси конкуренції, за допомогою проектної діяльності навчити аналізувати рівні й методи конкурен

                  ції, робити висновки про значення конкуренції для споживача та виробника, розвивати вміння працювати в групах і відстоювати свою думку; продовжити формувати логічне мислення, навички порівняння; виховувати економічну культуру споживача, готовність захищати власні права споживача


title: Стаття «Інтерактивні технології навчання як засіб формування інтересу до навчання у студентів ВНЗ»

description:
У матеріалі на заявлену тему з досвіду роботи авторка пише, що одним з інноваційних підходів, здатних формувати активну, творчу, самодостатню особистість, виступає інтерактивне навчання, яке реально забезпечує перехід від педагогіки знаннєвої до розвивальної, до опанування студентами вмінь і навичок

                  , саморозвитку особистості, стимулювання та розвитку їхнього креативного потенціалу


title: Стаття «Використання інноваційних музичних технологій навчання - запорука підготовки висококваліфікованих фахівців»

description:
У матеріалі на заявлену тему авторка пише, що мета роботи та успіх обраного напрямку роботи з використанням інноваційних технологій у системі музичного виховання залежить від самого вчителя, його професіоналізму, творчості, майстерності і бажання впроваджувати нові технології у формування системних

                  знань, всебічного розвитку дитини в практику своєї професійної діяльності


title: Стаття «Наочні посібники в сучасному навчанні»

description:
У сучасному навчанні, наочні посібники та технічні засоби навчання відіграють велику роль.
Широке використання правильне застосування наочних посібників розширює і поглиблює уявлення студентів про досліджуване питання, скорочує час на виклад матеріалу. Однак, надаючи наочності у навчанні

                  велике значення, не можна її переоцінювати. При перевантаженні заняття наочними посібниками можна відвернути увагу студентів від основної мети заняття.
У навчанні має бути забезпечене правильне співвідношення наочного і абстрактного, конкретного і узагальненого. Наочні посібники повинні бути підібрані за темами навчальних програм таким чином, щоб забезпечити проведення необхідних демонстрацій при викладі відповідних розділів курсу, закріпленні і повторенні матеріалу.
Методика застосування наочних посібників залежать від того, на якій стадії вивчення матеріалу вони застосовуються. Наочний посібник або комплекс наочних посібників та технічних засобів різним чином застосовуються при поясненні нового матеріалу викладачем, при закріпленні знань та їх перевірці[1]. Так, наприклад, при поясненні нового матеріалу з різних тем навчальної програми з графіки діафільми та кінофільми є органічним доповненням до натури і до моделей.
У сумі ці наочні засоби є для студентів джерелом знань. При повторенні і узагальнення доцільно скористатися одними діафільмами і кінофільмами. Вибір посібників повинен бути не випадковим, а ретельно продуманим по всьому курсу. Для кожної допомоги повинно бути відведено своє місце в загальному ланцюгу занять. Залежно від змісту та навчальної мети заняття необхідно застосовувати різноманітні наочні посібники, що сприятиме кращому засвоєнню навчального матеріалу. Тому потрібно забезпечити правильну методику застосування наочних посібників.
Специфіка навчальної дисципліни «Інженерна графіка» така, що в ній дидактичний принцип доступності досліджуваного матеріалу нерозривно пов'язаний з дидактичним принципом наочності.
Чуттєве сприйняття грає велику роль у трудовому навчанні, але становить лише початкову ступінь пізнання. Наступний його етап – абстрактне мислення. Сприйняття має супроводжуватись і спрямовуватися активним мисленням, які ставить пізнавальні завдання, дає план спостережень, повідомляє його результати[2].
Засоби наочності використовуються при викладі навчального матеріалу викладачем, у ході самостійної діяльності студентів, і формуванні умінь і навичок, при контролі засвоєння матеріалу і при інших видах діяльності і викладача, і студентів.
Необґрунтоване, довільне і надмірне застосування наочності на занятті може дати і негативний ефект.
Загальноприйнятої класифікації, що приводить всі види засобів наочності в систему, що відповідає вимогам, поки що немає. Інженерам-викладачам доводиться самостійно розробляти комплекси засобів навчання, в тому числі засоби наочності на занятті, оптимізацію їх поєднання з іншими засобами навчання[2].
У кожному наочному посібнику існує ряд дидактичних ознак, що визначають раціональну область використання в навчальному процесі. Наприклад, така властивість натуральних зразків, як їх реальність, сприяє формуванню у студентів правильного уявлення про форму, кольор і величинуоб'єкта. Застосуванняцього виду наочності дає можливість перейти від спостереження конкретних зразків до абстрактного мислення.
Викладач пред'являє засоби наочності студентам на занятті різними способами. Серед них найбільш часто використовуються такі: замальовки на дошці; вивішування плакатів; застосування технічних засобів навчання; подання інформації на графічних дисплеях. Викладачу необхідно знати переваги кожного з них у навчальному процесі. Наприклад, показ діапозитивів займає менше часу на виклад матеріалу, ніж необхідно для пред'явлення цієї ж інформації за допомогою замальовок на дошці крейдою. Спосіб показу діапозитивів більш гнучкий, ніж демонстрація діафільму, оскільки дозволяє інженеру-викладачу давати матеріал у будь якій послідовності, а при необхідності швидко повертатися до попередніх кадрів.
Ефективність застосування обраного засобу наочності багато в чому визначається методикою і технікою його використання на занятті. Тут все важливо і значимо: місце розташування і освітленість засобів наочності в кабінеті, його видимість з усіх точок кабінету, вміле поєднання викладачем слова і демонстрації, час демонстрації, ступінь підготовленості студентів до сприйняття засобів наочності, педагогічна кваліфікація викладача.
Застосовуються такі види наочних посібників: демонстрація різних реальних предметів; показ виробів і макетів; зображення предметів, процесів і замальовка на дошці; умовне зображення[3].
 Для якісного відтворення зображень при проеціюванні необхідно використовувати відповідні екрани. Класифікувати екрани можна за типом конструкцій (підлогові, настінні, пересувні, складні) і за якістю покриття, від чого залежить можливість використання екранів з тим чи іншим видом проекційного обладнання.
Відеопроектор – це електронно-оптичний пристрій, призначений для проектування на віддалений екран інформації, що надходить в формі відеосигналу. Як джерело даних може використовуватися відеомагнітофон або відеокамера. Відеопроектори, додатково оснащені комп'ютерними входами (що дозволяє проектувати дані безпосередньо з комп'ютера), називають мультимедіа проекторами.
Застосування інтерактивних електронних дошок ACTIVboard, дозволяє кожному присутньому в аудиторії бути активним учасником заходу - працювати в інтерактивному режимі.
Жодне з досягнень науки і техніки не викликало такого тривалого і болісного пошуку застосувань у процесі навчання, як персональний комп'ютер. Однак, швидкість впровадження комп'ютерів у навчальний процес значно відстає від темпів розвитку комп'ютерних технологій.
Аналіз показав, що найбільш зручною для використання в навчанні є САПР КОМПАС, призначена для прямого проектування в машинобудуванні. Сформулюємо вимоги, пропоновані до навчальної САПР, яким система КОМПАС задовольняє повною мірою:
легкість і простота у вивченні; можливість працювати на недорогій техніці;
відповідність випущеної документації вимогам ЕСКД;
використання сучасних технологій проектування;
досить широке поширення;
оперативність супроводу та обліку специфічних потреб навчального процесу, відсутність серйозних помилок.
В останні роки організація навчального процесу з дисципліни «Інженерна графіка» піднялася на якісно новий рівень - тепер замість олівця, лінійки і паперу учні на заняттях працюють зі спеціалізованим програмним забезпеченням. Цей крок був обумовлений вимогами, які пред'являються до випускників, сучасним ринком праці.
При використанні сучасних інформаційних технологій навчання в кабінеті повинні бути передбачені принтер, плотер, сканер або інші периферійні пристрої. Для проведення навчання повинні бути встановлені учнівські столи для комп'ютера (комп'ютерні столи) з місцем для принтера, сканера та інших периферійних пристроїв.
Кабінет так само може бути оснащений проекційною, відео-та аудіотехнікою:
діапроектор;
епіпроектор;
графопроектор;
інші проектори;
До друкованих засобів навчання (ПСО) відносять поліграфічні видання, що містять зображення і відображення предметів і явищ, систематизовані відомості наукового чи прикладного характеру, довідкові дані і завдання, викладені у формі зручною для викладання, вивчення, освоєння і контролю знань. Це: таблиці, картини, картки, карти, робочі зошити, портрети[4].
Навчальна таблиця являє собою площинне засіб навчання, що несе наукову інформацію, яку повинні засвоїти навчаються згідно освітній програмі.
Таблиця повинна містити матеріал, призначений для тривалого показу або багаторазового до нього звернення, що вимагає угруповання, порівняння, узагальнення, показу функціональних сторін досліджуваних об'єктів, роз'яснення дії та операції, прийоми і способи їх виконання, застосовувані при навчанні, тобто таблиця повинна містити "екстракт" тематичних і систематизованих відомостей.
Активне застосування технічних засобів навчання стає невід'ємною частиною навчального процесу скрізь, де є захоплені своєю справою вчителя, де навчання стало творчістю. Там де технічні засоби використовуються грамотно і систематично, вони сприяють підвищенню ефективності та якості навчання.
Самої пильної уваги потребують питання організації навчального процесу, його інтенсифікація, яка полягає в тому, щоб при найменших витратах часу давати необхідну кількість інформації, домагатися глибокого її засвоєння.
У поліпшенні організації навчальної роботи та підвищення її якості велику допомогу педагогам можуть надати технічні, або, як їх ще називають, аудіовізуальні засоби навчання. До технічних засобів навчання відноситься як сама апаратура (діапроектори, епіпроектори, кінопроектори, телеприймачі, магнітофони, електропрогравачі, електрофони), так і спеціально створені дидактичні матеріали та посібники: діафільми, діапозитивні серії, грамплатівки, магнітні записи, відеозаписи, кінофільми, тобто екранно-звукові засоби.
Також до сучасних ТСО можна віднести інтерактивну дошку.
Інтерактивна дошка (ІД) - це пристрій, що дозволяє лектору або доповідачу об'єднати два різних інструменти: екран для відображення інформації та звичайну маркерну дошка[6].
У навчальний процес необхідно впроваджувати нові, найбільш досконалі методи викладання і навчання, розумно залучати технічні засоби навчання. Підвищення ефективності навчання кресленню в дечому залежить від використання на уроках дидактичних матеріалів, дидактичних ігор і комп'ютерних технологій.
Процес інформатизації сучасного суспільства вимагає від кожної людини вміння користуватися персональним комп'ютером (ПК).
Якщо використовувати комп'ютерні технології навчання при вивченні креслення, то
активізується процес навчання;
формуються навички роботи з комп'ютером;
формуються вміння використовувати інформаційні технології в повсякденному житті;
формується вміння використовувати інформаційні ресурси людства;
економія часу заняття;
можливість збільшення обсягу нового матеріалу на уроці і скорочення часу на його пояснення;
скорочується час на підготовку до заняття.
Комп'ютерні технології, зокрема презентації, як наочні посібники, допомагають вчителю викладати навчальний матеріал, розвивають навички спостереження та аналіз форми предметів, забезпечують міцне засвоєння студентами знань, підвищують інтерес до предмета[5].
У поліпшенні організації навчальної роботи та підвищення її якості велику допомогу педагогам надають технічні, або аудіовізуальні засоби навчання. До технічних засобів навчання ставиться як сама апаратура (діапроектори, епіпроектори, кінопроектори, телеприймачі, магнітофони, електропрогравачі, електрофони), так і спеціально створені дидактичні матеріали та посібники: діафільми, діапозитивні серії, грамплатівки, магнітні записи, відеозаписи, кінофільми, тобто екранно-звукові засоби.
У навчальний процес необхідно впроваджувати нові, найбільш досконалі методи викладання і навчання, розумно залучати технічні засоби навчання. Підвищення ефективності навчання кресленню залежить від використання на уроках сучасних ТСО і комп'ютерних технологій. Тому процес інформатизації сучасного суспільства вимагає від кожної людини також уміння користуватися персональним комп'ютером (ПК). Комп'ютерні технології, як наочні посібники, допомагають викладачу викладати навчальний матеріал, розвивають навички спостереження та аналіз форми предметів, забезпечують міцне засвоєння студентами знань, підвищують інтерес до предмета[5].
Література
1. Ботвинников А. Д. В«Шлях вдосконалення методики навчання креслення»: Посібник для вчителя. - М.: Просвещение, 1983.
2. Василенко Є. А. «Методика навчання креслення». - М.: Просвещение, 1990.
3. Вишнепольскій І. С. «Викладання креслення». - М.: Вища школа, 1986.
4. Розов С. В. «Керівництво до викладання креслення». - М.: Машинобудування, 1968.
5. Іванов Н. Комп'ютерна освіта// Комп'ютерПрес, 1996. 6. Хрісточевскій С. Мультимедіа в освіті// Комп'ютерПрес, 1996.