title: Міжпредметні зв’язки у процесі вивчення української мови (за професійним спрямуванням)

description:
Сучасний стан вищої освіти потребує нових підходів до формування високопрофесійного фахівця, забезпечення умов для самореалізації особистості. Одним із найважливіших завдань вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації є підготовка молодших спеціалістів та бакалаврів, зміст навчання яких має

                   переважно практичний характер.Є безліч чинників, що впливають на якість їх підготовки. Серед них – упровадження у навчальний процес міждисциплінарної інтеграції, що передбачає активізацію пізнавальної діяльності курсантів та професійного тренінгу. Актуальність міжпредметних зв'язків (МЗ) полягає в тому, щоб курсанти не просто отримували знання з окремих дисциплін, а вміли користуватися апаратом кожної дисципліни в інтегрованому зв'язку для активізації їх пізнавальної та професійної діяльності. Необхідність оновлення змісту освіти, розробки освітньо-професійних програм, навчальних планів та засобів діагностики рівня освітньо-професійної підготовки потребує усунення «суперечностей в ізольованості між окремими циклами дисциплін, які, як правило, викладаються без урахування професійної та спеціальної орієнтації, спрямованої на оволодіння професією». З огляду на це, важливою особливістю сучасної технології навчання стає якнайтісніша інтеграція української мови (за професійним спрямуванням) з окремими навчальними дисциплінами за допомогою інтегрованих бінарних занять, які сприятимуть більш чуткому взаємозв'язку загальної та професійної освіти. У рекомендаціях Ради Європи з питань освіти (1998) наголошується на необхідності розвитку інтегративних умінь при формуванні професійної мовленнєвої компетенції. Тому основними комунікативно значущими вміннями для курсантів-пілотів є вилучення фахових знань з джерел науково-авіаційної інформації, їх інтерпретація та активізація здебільшого в усному мовленні. Широке застосування міжпредметних зв'язків дасть змогу курсантам-пілотам відпрацьовувати теоретичні основи предмета, виконуючи завдання з української мови (за професійним спрямуванням) відповідно до професійної спрямованості і, отже – розвивати професійні якості. Також, це один з важливих стимулів підвищення ефективності навчання в цілому та інтересу курсантів-пілотів до вивчення української мови (за професійним спрямуванням) зокрема. При вирішенні професійних завдань спеціаліст все частіше зустрічається з необхідністю володіти та вміло використовувати знання, які виходять за межі вузької спеціалізації – знання із різних галузей науки, психології тощо. Проте потребує суттєвого коригування методика впровадження між предметних зв'язків, яка нині хоч і широко використовується, але все ж таки допускає ізольоване викладання гуманітарних та спеціальних дисциплін. Невирішеним залишається питання міжпредметних зв'язків у процесі вивчення української мови (за професійним спрямуванням) у вищих навчальних закладах І-ІІ рівнів акредитації. Ізольованість української мови (за професійним спрямуванням) та окремих циклів дисциплін згубно впливає на становлення особистості фахівця, який володіє лише програмним матеріалом з української мови в контексті своєї майбутньої професії. Тому перед сучасним викладачем української мови (за професійним спрямуванням) стоїть завдання не лише підвести курсантів до успішного оволодіння програмним матеріалом, а й навчити їх користуватися українською мовою для поповнення своїх фахових знань. Взаємозв'язок у вивченні предметів – природний процес, зумовлений логікою навчання. Міжпредметні зв'язки дають можливість сформувати у курсантів цілісну картину світосприйняття. Ставиться завдання синтезувати диференційовані знання, побачити їх цілісно, стимулювати аналітико-синтетичну діяльність курсантів, а також формувати вміння переносити знання з однієї галузі в іншу, виробити вміння аналізувати і порівнювати складні процеси чи явища об'єктивної дійсності. Розв'язання будь-якої проблеми потребує синтезу дисциплінарних знань, набутих на основі міжпредметності. Однак не можна розглядати проблему міжпредметних зв'язків тільки як співвідношення між двома та більше навчальними дисциплінами, які передбачають взаємне використання і збагачення загальних для них знань, умінь та навичок. Здійснення цих зв'язків передбачає цілеспрямоване використання всього арсеналу форм, методів, прийомів, педагогічних засобів, які допомагають виявити нові можливості кожного з них, а також визначити спільне й специфічне у їх використанні при викладанні різних навчальних предметів. Українська мова (за професійним спрямуванням) як навчальна дисципліна певною мірою пов'язана практично з усіма навчальними дисциплінами. Така міждисциплінарна інтеграція є умовою розвитку пізнавальної діяльності курсантів-пілотів і відкриває шлях до отримання професійно значущої інформації, а отже створює передумови для усвідомлення необхідності оволодіння українською мовою (за професійним спрямуванням) в авіаційному закладі, що є важливим стимулятором підвищення інтересу до цього предмета. Одним із шляхів збереження та поглиблення інтересу до вивчення української мови (за професійним спрямуванням) в авіаційному навчальному закладі є рання спеціалізація навчальної мовленнєвої діяльності, яка є абсолютно природною для авіаційного ВНЗ, оскільки вже на І курсі курсанти починають вивчати такі професійні дисципліни, як повітряна навігація, льотна експлуатація повітряних суден, конструкція вертольоту, конструкція двигуна, безпека польотів. Рання спеціалізація навчальної діяльності полягає в тому, що курсанти-пілоти оволодівають умінням читати літературу зі спеціальності вже на першому курсі (вивчення української мови (за професійним спрямуванням) у вищих авіаційних навчальних закладах І-ІІ рівня акредитації починається з першого курсу), а не обмежуються текстами, що присвячені окремим актуальним питанням щодо спеціальності. Практика показує, що випередження у навчанні допомагає курсантам в подальшому вивченні профілюючих предметів, а знання залишаються усвідомленими, міцними, довготривалими. Готуючись до проведення інтегрованих бінарних занять, викладач повинен з'ясувати, який обсяг знань отримають курсанти у процесі розв'язання поставленого завдання, який матеріал доцільно використати в цьому випадку, чим і як його доповнити, які набуті на уроках суміжних предметів знання треба використати, до яких узагальнень потрібно підвести курантів. Викладач має самостійно синтезувати знання (оскільки засвоєння лише «предметних знань» недостатньо для здійснення міжпредметних зв'язків), вичленити органічно пов'язаний міжпредметний матеріал, визначити «питому вагу діяльності з різних предметів». Практична реалізація міжпредметних зв'язків повинна забезпечуватися відповідними організаційними умовами: узгодженістю навчальних планів і програм із навчально-методичною документацією; ознайомлення викладачів зі змістом програми і підручників суміжних дисциплін; сумісною методичною роботою викладачів шляхом взаємовідвідування занять, планування реалізації міжпредметних зв'язків, систематичністю їх здійснення. Важливо підготувати матеріальну навчально-методичну базу, організувати співпрацю викладачів української мови (за професійним спрямуванням) та колег з профілюючих циклових комісій, викликати у курсантів зацікавленість у використанні української мови для підвищення власної компетенції при вивченні спеціальності. Важливим є відбір та організація навчального матеріалу; формування необхідної мовної бази, яка б стала основою для успішного читання літератури з фаху українською мовою; формування навичок смислового сприйняття текстів при читанні та висловленні думок українською мовою. Для реалізації цієї умови викладачі української мови (за професійним спрямуванням) разом зі спеціалістами профілюючих циклових комісій виділяють ті дисципліни, які є базовими для вивчення згодом складніших предметів зі спеціальності. При відборі навчального матеріалу перш за все необхідно враховувати професійні знання курсантів. В іншому разі відповідність рівня інформації рівню компетенції курсанта в галузі знань рідною мовою не тільки перешкоджатиме розумінню тексту, а й знизить інтерес до читання україномовної літератури зі спеціальності і спричинить негативне ставлення до вивчення української мови (за професійним спрямуванням) в цілому. Тому з викладачами профілюючих циклових комісій визначалися найбільш актуальні та цікаві для даного етапу навчання проблеми зі спеціальності, з урахуванням яких складаються тематичні цикли системно пов'язаних навчальних матеріалів українською мовою. Координація роботи з профілюючими цикловими комісіями дає змогу виявити обсяг знань курсантів з фаху і підібрати навчальний матеріал, який відповідає рівню спеціальної підготовки курсанта. Використання текстів зі спеціальності з самого початку навчання та інтеграції всіх професійно спрямованих текстів призведе до більш якісного засвоєння курсантами матеріалу. За таких умов курсант усвідомлює його значущу складову власної перспективи життя, задовольняючи через процес навчання професійно-пізнавальні інтереси та основні особистісні потреби. У процесі навчання курсант повинен усвідомити необхідність та напрями подальшого саморозвитку. Як засіб реалізації міжпредметних зв'язків у співпраці з викладачами спеціальних дисциплін були проведені інтегровані бінарні практичні заняття. Підготовка до занять передбачала сумісне написання методичних розробок, визначення мети заняття кожним викладачем, вибір послідовності основних етапів, розподіл часу, визначення методів контролю самостійної, аудиторної та позааудиторної роботи курсантів, залучення їх до творчо-пошукової роботи. Для курсантів були підготовлені та розтиражовані матеріали для самостійної роботи, з якими вони могли ознайомитися в кабінеті чи в читальному залі бібліотеки. Ці завдання передбачали навчання читання професійно орієнтованих текстів самостійно. Роль читання в самостійній навчальній діяльності важко переоцінити. Адже, читання українською мовою – як провідний засіб самостійної навчальної діяльності, виконує такі функції: цілі практичного оволодіння українською мовою, засіб інформаційної та професійно орієнтованої діяльності курсантів, а також засіб самореалізації. Практика читання дає змогу підтримувати і вдосконалювати не тільки уміння читання, що забезпечує розуміння та інтерпретацію прочитаного, а й базові логіко-смислові уміння, пов'язані з переробкою смислової інформації, а саме: розуміння основних елементів структури тексту та вміння розуміти комунікативний смисл тексту(ідентифікація – буквальне фотографування тексту, акомодація – пристосування інформації до нової ситуації, асиміляція – засвоєння тієї частини комунікативного смислу тексту, яка здається найбільш важливою). Не можна не підкреслити вагомість відбору фахових матеріалів, що сприяє не лише формуванню мовленнєвих навичок та вмінь, збагаченню мови курсантів-пілотів екстралінгвістичною та фактологічною інформацією, а й допоможе уникнути штампів, одноманітності та стереотипів у навчанні. Інформація, вилучена з професійно орієнтованих текстів, - це мотиваційний стимул. Вихідний рівень знань на інтегрованих бінарних заняттях перевіряється шляхом фронтального, індивідуального усного опитування та тестів, складених з урахуванням міждисциплінарної інтеграції. Основний етап заняття – це професійний тренінг – відпрацювання вмінь отримувати необхідну інформацію з текстів, формування критичного мислення (аналіз, узагальнення отриманих даних) під контролем обох дисциплін. На завершальному етапі контроль знань проводиться шляхом вирішення проблемно-орієнтованих задач, узагальнення, конкретизації теоретичного матеріалу та практичних навичок з використанням між предметної інтеграції, вміння оперувати отриманою інформацією для вирішення комунікативних задач. Інтенсифікації заняття сприяло візуальне унаочнення, посібники. Все це дозволяє активізувати пізнавальну діяльність курсантів-пілотів, створити сприятливі умови для засвоєння знань, саморозвитку кожного курсанта. Отже, проведення інтегрованих бінарних занять – це співпраця викладачів та курсантів, міжособистісна взаємодія та діалогічне спілкування, що спрямоване на осмислену та продуктивну діяльність у формуванні професійної моделі спеціаліста. Міжпредметні зв'язки необхідно розглядати як систему, що дає можливість виявити роль і місце кожної дисципліни, циклу, змісту, засобів, організаційних форм і методів навчання, засобів контролю тощо. Питома вага інтегрованих бінарних занять у перспективі має зростати. Поле для практичного втілення цієї форми організації навчання надзвичайно широке, і такі ж широкі можливості для реалізації творчого потенціалу як викладачів, так і курсантів. Але жодна інноваційна технологія не є досконалою і наштовхує на пошук того, в який спосіб змінити мислення курсантів, щоб вони навчалися не задля стипендії, а для удосконалення особистості.

category: Методика та технологія


title: Абсолютна величина в математичних задачах. Методичні рекомендації

description: Методичні рекомендації, в яких наголошується, що задачі з абсолютною величиною займають не так багато часу у шкільній програмі. Але останнім часом, особливо з введенням ЗНО, учні і вчителі звертають посилену увагу на цей матеріал, бо саме він стає значною перешкодою для випускників

category: Методика та технологія


title: Розвиток інтелектуальних здібностей учнів середнього шкільного віку засобами контролю, створеними в PowerPoint

description: Методична розробка на заявлену тему. Power Point - одне з найбільш широко використовуваних у педагогічному середовищі. Їм володіють багато вчителів-предметників, а учні старших класів використовують для створення проектних робіт, демонстраційних роликів тощо

category: Методика та технологія


title: Формування полікультурної компетентності учнів на уроках літератури

description:
Бачити, відчувати, виражати - у цьому все мистецтво… Брати Конкури Змінилися часи, міняються суспільні умови - повинна мінятися й методика навчання майбутніх громадян, їхня підготовка до життя. Оновленому суспільству потрібні люди, які можуть самостійно мислити, здатні

                  до самореалізації на основі об'єктивної самооцінки. Головна задача сучасної школи - розкриття потенціальних можливостей і здібностей учнів та підготовка маленької людини до життя. Отже, метою вчителя стає формування ключових компетенцій учнів за допомогою рефлексій їхніх дій, так як саме набуття життєво важливих компетентностей може дати людині можливість орієнтуватися у сучасному суспільстві. Сьогодні, коли на часі питання про множення й поглиблення зв'язків України зі світовою спільнотою, надзвичайно актуальним є порівняння літературних творів української та зарубіжної літератур. Це дає можливість показати учням те, що об'єднує різні народи, й те, що свідчить про самобутність нації. Таким чином, головне завдання полікультурної компетентності є формування поваги до традицій, звичаїв, історії України; ствердження гуманістичної моралі та формування загальнолюдських цінностей; формування толерантного ставлення до культур та традицій інших народів; на основі оволодіння досягненнями національної культури стимулювати прийняття та розуміння інших культур. Щоб учні усвідомили єдність світового літературного процесу,самобутності його складових, необхідно вчити школярів виявляти літературні аналогії, визначати спільне та відмінне у творах, знаходити їхні оригінальні риси. Широкі можливості для вирішення цієї проблеми дає взаємозалежне вивчення української, зарубіжної літератур, зокрема, введення в шкільну практику елементів історико-типологічного й історико-генетичного зіставлення. Щоб учні змогли засвоїти думку про єдиний закономірний розвиток цілих художніх систем і про художню взаємозумовленість світового літературного процесу в цілому. Необхідно ще в 5-9 класах дати учням початкові поняття про: спорідненість      українських казок з казками народів світу (народні казки «Про правду і      кривду», «Мудра дівчина»-«Пані Метелиця»Братів Грім, «Розумна жінка»); типологічний зв'язок (балада      Т.Г.Шевченка «Тополя» - балада Й.В.Ґете «Вільшаний король»); запозиченість      (Л.Глібов "Вовк і ягня" - І. Крилов «Вовк і ягня», Езоп). Треба вчити дітей умінню встановлювати аналогії на рівні мікроструктури, тобто окремих компонентів твору, а саме: типи; ідеї; проблеми; сюжети, композиції; образні системи; характер тропів. Особливу увагу необхідно приділяти принципу пріоритету загальнолюдських цінностей. Доцільно пропонувати школярам завдання, мета яких - наблизити їх до засвоєння не тільки подібності творів, але і близькості світогляду різних народів. Так, у 5 класі при розгляді усної народної творчості і казок необхідно звернути увага учнів на спільність тем, ідей, мотивів, сюжетів, подібність образів у міжнаціональних творах. Завершуючи вивчення теми, можна запропонувати питання "Що поєднує різні народи?". У процесі роботи над вивченням тематичного розділу вчитель, на мою думку, повинен працювати над формуванням в учнів уміння виділяти загальнолюдське у творах. Тоді на підсумковому занятті школярі зможуть назвати поняття, що свідчать про міцну єдність людей на всій Землі, а саме: загальні думки; загальні переконання; загальні прагнення; загальні погляди; загальні цінності. Вважаю, що в середніх класах необхідно звернути увага учнів насамперед на особливість змісту національної специфіки. Основними елементами змісту, що вказує на національну специфіку творів, є: 1. Екзотизми (назва національних реалій визначеного народу, що у будь-якому перекладі залишаються незмінними) – це: ознаки соціального      стану: дворянин, буржуа, козак; професії: ямщик,      рикша; посади: цар, міністр,      падишах, хан; чини: капрал, таємний      радник, урядник; назва мір довжини чи      ваги: ярд, аршин; назва грошей: ліра,      долар, гривня; назва свят, традицій,      ігор, танців: гопак, карнавал; назва різних предметів      матеріальної культури: одягу (кожух, сюртук, черкеска,), блюд (борщ,      плов); музичних інструментів (кобза, гуслі, волинка); будівель (хата,      терем, сакля) тощо. 2. Власні імена і назви. У кожного народу є розповсюджені власні імена (Грицько - в українців, Іван - у росіян, Джек - в англійців). На національну специфіку можуть вказувати і географічні назви. 3. Події національної історії, специфічно-національні заняття, звичаї, традиції, погляди. Наприклад, в українському фольклорі - навали татаро-монгол, у Франції - похід Карла Великого в Іспанію. 4. Опис національних особливостей зовнішності. На приналежність до тієї чи іншої нації можуть указувати риси обличчя (в українців - чорні очі, чорні брови, у росіян - коса), одяг (в українців - шаровари, ,у росіян-сарафан, у шотландців - спідниця). 5. Предмети й образи - символи. Символом гостинності в українців і росіян є хліб-сіль, у французів хліб-вино, в узбеків хліб-чай. Найбільш яскрава національна специфіка творів розкривається через стилістичну лексику. У ході навчання важливу роль необхідно відводити словниковій роботі, зокрема окремим її видам, як: пояснення незнайомих      слів; пошук слів, що      вказують на національну специфіку; співвідношення      національних назв загальних чи окремих реалій. Доцільно звертати увагу школярів на екзотизми, як вони розуміють їхній зміст. Наприклад: Який національний      інструмент звучить у творі? Які танці і пісні      виконують герої твору? У що вони одягнені? Використовуючи      попередні відповіді, відповісти, твір якого народу ми прочитали, доведіть      це. Можна дати завдання: простежити, як у різних народів називається глава держави. Співвідносячи назви (цар, хан, султан, король, падишах, імператор), учні побачать не тільки їхню різноманітність, але і можуть прийти до висновку, що наявність таких слів підказує, де народився цей твір. Так, наприклад, при вивченні у 8 класі лірики Лесі Украінки можна використовувати засоби образотворчого мистецтва, музики, імена великих художників, поетів, музикантів: ліричні поезії Ф. Петрарки, М.Лермонтова, мариністичний живопис І.Айвазовського, музику Ф.Шопена, П.Чайковського. Справа, зрозуміло, не в кількості (їх може бути і більше), а в тім, щоб змусити серце учня забитися прискорено від гордості за вітчизняну культуру, історію. Пишаючись своєю культурою, людина буде поважати і чужу, інший народ, тобто він буде щирим громадянином Землі. Важлива роль у формуванні світової культури належить Біблії. Прекрасні її сторінки присвячені філософствуванню , повчанню, любові. Без конкретних біблійних текстів навряд чи можна проаналізувати «Ісая. Глава 35», Т.Шевченка, поему «Мойсей» І.Франка тощо. Твори Т.Шевченка на теми Старого й Нового Заповітів є цілою епохою в освоєнні Біблії українськими митцями. Роботу з літературними творами, з позиції компаративності, можна проводити поетапно. 1. Ознайомлення з текстом (емоційне сприйняття, зіставлення з особистим досвідом). 2. Осмислення естетично-пізнавальної інформації (через зіставлення з іншими відомими творами). 3. Літературний аналіз: визначення теми, ідеї і композиції (на основі зіставлення в рамках жанру). 4. Установлення міжпредметних зв'язків, насамперед для деталізації композиційної структури. 5. Культурологічний етап вивчення твору. Форми і методи проведення уроків літератури побудовані на інтерактивних методиках, технологіях розвивального навчання. Отже, з усього сказаного можна зробити висновок, що викладання літератури — це специфічна галузь творчої педагогічної діяльності, яка спонукає вчителя до нестандартного художньо-педагогічного мислення. Учитель повинен зрозуміти, усвідомити свою роль у житті нашої держави і в житті своїх учнів, систематизувати все надбане, відкрите в щоденній копіткій праці, здійснити крок на шляху опанування таких педагогічних технологій, які б допомогли вчителю зробити процес навчання цікавим, різноманітним, ефективним, демократичним.

category: Методика та технологія


title: Скарби найкращі душі молодої, вгадані в „Зів’ялих листочках” збірки Івана Франка

description:
Матеріали до вивчення збірки І. Франка „Зів’яле листя. Лірична драма”. Дещо осібний погляд на збірку та її ліричного героя у проекті співтворчості „учитель - учень”. Ну ось, перегорнуто останню сторінку, дочитано останній рядок... Але не відпускає книжка! Сторінки журналу складаються із рефлексій: ч

                  итацьких, емоційних, логічно-інтелектуальних тощо

category: Методика та технологія


title: Впровадження методу проектів у виховному процесі в початкових класах

description: Технологічний паспорт проекту: тип - інноваційний; вид - науково-методичний; цільове призначення - упровадження інновацій; тривалість - довготривалий. Мета проекту: підвищити готовність учителів до впровадження проектної технології у виховний процес

category: Методика та технологія


title: Георгій Нарбут - найвідоміший графік сучасності

description:
Георгій Нарбут — видатний майстер української графіки, помітна постать в історії мистецтва. Проживши лише тридцять чотири роки, він зумів зробити фундаментальний внесок у розвиток українського мистецтва. Універсальність обдарування та глибина інтелекту дали митцеві змогу працювати у царині

                   акварелі й силуету, пера й олівця, шрифтової композиції й геральдичних знаків, кольорового естампа й книжкової ілюстрації, символічної картинки й анімаційної сценки. Георгій Нарбут був творцем українського державного герба й печаті, грошових купюр і поштових марок. Йому належать дивовижної образності та яскравості екслібриси та архітектурні краєвиди. Першими художніми враженнями хлопчика в дитинстві були витинанки, мальовані печі, вишивки, побачені в селянських хатах. Крім багатства народної культури, його зачаровував казковий світ природи, розмаїтість трав і комах. Натхненний цією красою, хлопчик прагнув власноруч відтворити побачене. За браком фарб і олівців він робив з кольорового паперу витинанки та наклеював їх. Найулюбленішим його заняттям було малюванням, завдяки чому навчився музиці ліній та площинних візерунків. А справжнім захопленням юного художника стало накреслення літер зразок шрифту "Остромирового Євангелія" і спробував писати стародавнім робом. То були перші кроки Нарбута у графіці — його майбутньому фахові у мистецтві. Сама природа дала Георгію все необхідне, щоб стати графіком-віртуозом: міцні, рухливі руки, феноменальну пам'ять (складний орнамент, який бачив одного разу, міг безпомилково відтворити через кілька років), рідкісну працездатність, спокійну вдачу й дисциплінованість у праць). Він "народився графіком", опанувавши техніку самотужки. З кожною роботою все більше виявлялась його творча індивідуальність — і в доборі казок, і в засобах композиції. Митець встиг проявити свій блискучий графічний дар з вичерпною повнотою, він створив власний художній всесвіт, в основу якого поклав український образотворчий фольклор – "козаки – Мамаї", килими, розписна кераміка, різьба по дереву. Г. Нарбут став яскравою творчою індивідуальністю, а його твори впізнавали за графічними прийомами, улюбленими мотивами. Художником було здійснено ілюстрування та оформлення добірних видань бездоганної "архітектури". Формат, папір, шрифт, бережки, місця розташування прикрас та ілюстрацій, спосіб друку, стилістика рисунків, добір фарб — усе було надзвичайно доцільним, як з естетичного, так і з економічного боку. Нарбут був серед першовідкривачів української художньої старовини як естетичного явища. Захопившись козаччиною, Георгій Іванович не тільки пише в "українському стилі", а й починає говорити українською літературною мовою. Що далі, то більше заглиблюється він в українську історію, повертається до свого захоплення геральдикою. Майстер створює значну кількість гербів. Головною у творчості митця була робота над графічною серією "Українська абетка", що стала найвищим злетом його обдарування. В малюнках до абетки виявилося властиве натурі художника поєднання фантастики, поетичності й гумору. У п'ятнадцяти листах "Абетки" Нарбут демонструє велику, рідкісну різноманітність прийомів, що дали змогу в чорно-білих графічних аркушах втілити незліченну кількість персонажів, передати зачарування українською природою. Цю роботу було визнано справжнім шедевром. Г. Нарбут виграв конкурс на кращий ескіз українських паперових грошей. Оформлюючи купюру, художник застосував орнаменти в дусі українського бароко XVII—XVIII ст., декоративні шрифти, зображення самостріла (герб Київського магістрату XVII – XVIII століть) і знака князя Володимира — тризуба, який згодом став державним гербом України. Він є автором перших марок Української Народної Республіки. Цю копітку працю він поєднував з ілюструванням періодичних видань, книжок, створенням станкових графічних композицій. Численні обкладинки і заставки до книг, зокрема до "Антології" М. Зерова, до журналів "Наше минуле", "Мистецтво", ілюстрації до "Енеїди" І. Котляревського. Георгій Нарбут, маючи величезний авторитет у художніх колах, за короткий час зумів своєю творчістю кардинально змінити уявлення про місце книжкової графіки в культурному житті суспільства. Уперше в Україні він ставив і практично вирішував завдання комплексного оформлення книги. Образи, відтворені Нарбутом в книжках та журналах, були в кожному домі. Доробок художника в галузі шрифту став вираженням епохи і на довгі роки наперед визначив розвиток цього виду мистецтва в Україні. Власними творами Георгій Нарбут дав творчий заповіт наступним поколінням українських графіків. У 2006 році Національний банк України випустив пам’ятну монету номіналом 2 гривні, присвячену 120 – річчю з дня народження Г.І. Нарбута, а поштою України та видавництвом "Марка України" було зроблено випуск комеморативної поштової марки з нагоди ювілею митця. З прийняттям Україною незалежності геральдика і шрифти Г. Нарбута знову зайняли поважне місце в усіх сферах життя. У більшості державних документів України дотепер використовується нарбутівський шрифт.

category: Методика та технологія


title: Тести з музики. Збірка тестових завдань

description: Збірка тестових завдань для учнів 7-8 класів загальноосвітніх шкіл, гімназій, ліцеїв. Складається з таких розділів: перший - 48 запитань у формі закритого тесту з трьома варіантами відповідей, другий - вилучити зайве, третій - 25 тестових завдань відкритої форми

category: Методика та технологія


title: Опис досвіду розвитку творчих здібностей учнів на уроках зарубіжної літератури

description: Представлені авторкою матеріали мають на меті презентувати шляхи створення умов для розвитку творчих здібностей і самореалізації особистості учнів на уроках зарубіжної літератури та в позаурочний час у сільській школі в умовах віддаленості від обласного центру

category: Методика та технологія


title: Звуки та букви. Методика вивчення мовного матеріалу

description: Схеми-опори при вивченні мовного матеріалу на заявлену тему. Сигнал-символ - це окрема одиниця, кожна з яких є способом шифровки лінгвістичної інформації. Цей асоціативний символ замінює змістовне значення та здатний швидко викликати в пам’яті відому раніше зрозумілу інформацію

category: Методика та технологія


title: Тестування як ефективний метод перевірки професійної компетентності студентів

description:
Розширення меж використовування технології масового тестування в різних сферах людської діяльності є стійкою тенденцією в усьому світі впродовж 20-го століття. Для педагогів України це питання стало актуальним після того, як в країні з’явилися альтернативні заклади різних форм власності, і, як на

                  слідок цього, з’явився державний механізм сертифікації, атестації та акредитації вузів у його нинішній формі, що містить елементи технологій тестування учнів. Найважливішим компонентом педагогічної системи і складовою частиною навчального процесу є контроль за навчальною діяльністю учнів, призначений для визначення успішності навчання кожного учня, аналізу отриманих результатів та корекції подальшого процесу навчання. Інструментом підвищення якості освіти разом із реформуванням змісту освіти виступає вдосконалення системи оцінювання, модернізація діагностики навчання учнів. Останнім часом замість традиційного поняття "контроль", окрім вже згадуваного поняття "діагностика", все частіше стали використовувати поняття "моніторинг". При проектуванні навчального процесу перед педагогом постає завдання вибору методів і форм контролю навчальних досягнень учнів, критеріїв якості засвоєння вивченого матеріалу, розробки процедур здійснення контролю, обґрунтування способів індивідуальної корекції навчальної діяльності учнів. Необхідність забезпечення контролю й оцінювання не тільки результату, а й процесу навчання сприяє пошуку оперативних та об'єктивних методів контролю знань. Система оцінки і контролю повинна відповідати вимогам управління пізнавальною діяльністю учнів і виступати в ролі відповідного інструментарію для її здійснення. Суб'єктивність оцінки знань пов'язана певною мірою з недостатньою розробкою методів контролю системи знань. Об'єктивний підхід полягає в тому, що для виявлення наявності знань завжди використовується адекватний інструмент. Сучасна методика пропонує тест як інструмент вимірювання рівня знань, за допомогою якого можна не тільки виявити якість навчання, але і оптимально управляти навчальним процесом. Ефективність функціонування системи професійної освіти значною мірою залежить від впровадження в діяльність вузу інновацій. Вони змушують всіх учасників навчально-виховного процесу визначити й проаналізувати рівень своїх знань, умінь, навичок, спрямувати свою діяльність на шлях перспективних перетворень. При цьому основна роль належить викладачеві. Його готовність до впровадження інновацій, вміння організувати цей процес та управляти ним є невід'ємними складовими успішної інноваційної роботи. Однією з інноваційних форм інформатизованої системи освіти є тестування. Ця форма, надзвичайно популярна за рубежем, в останні десятиліття активно впроваджується і в Україні. Національний університет "Києво-Могилянська Академія" був першим вищим навчальним закладом нашої держави, який під час відбору студентів почав застосовувати систему тестування. Цю систему було визначено однією з кращих в Європі. Дану практику дедалі частіше впроваджують інші вищі навчальні заклади. Тому в підготовці молодшого спеціаліста використання тестування як методу контролю та оцінки знань є актуальним. Тест (test) – слово англійського походження, що означає іспит, спробу, випробування. Тест – це стандартизоване завдання, за результатами якого роблять висновок про знання, уміння, навички (здібності, професійну придатність, обдарованість тощо) того, кого випробовують. У сучасній теорії та практиці тестового контролю нараховується понад 20 різновидів тестів: залежно від мети, характеру та функцій контролю, характеру, форми відповіді. За результатами опитування 32% викладачів вищих навчальних закладів постійно використовують тести для контролю, 68% - користуються епізодично, або не користуватися ними зовсім. Близько 80% викладачів, які використовують тестовий контроль, працюють за авторськими тестами, при цьому вони орієнтуються на стандартні тестові методи, що як правило передбачають закриті тести з двома – трьома варіантами відповідей. Запитання, як правило, мають випадковий характер, відображаючи емпіричне узагальнення і формування вміння діяти за зразком. Тобто, недоліки традиційного розумово-емпіричного навчання розповсюджується і на зміст тестування. Цілком очевидною є необхідність не тільки більш широкого та активного використання тестових методів у викладанні спеціальних, соціально-економічних та фундаментальних дисциплін, а й розробки методичних матеріалів. Тест як система завдань специфічної форми і відповідного змісту є науково обґрунтованим інструментом оцінювання знань, умінь і навичок студентів, допомагає здійснювати індивідуальний контроль результатів навчання кожного з них, мобільно керувати навчально-виховним процесом. Порівняно з традиційними формами контролю знань (контрольна робота, іспит, залік, диференційованих залік.) тестування нерідко виявляється більш ефективно. Адже недостатньо оцінити рівень знань, треба спрогнозувати, як студент зможе ці знання використати. Тобто, зростає роль психологічного тестування. Виникає необхідність поєднати його з тестуванням рівня знань. Тоді результати будуть більш об’єктивними, враховуватимуть не лише рівень та обсяг знань, а й особливості характеру студента, його нахили та можливості освіти, вміння аналізувати, узагальнювати, встановлювати причинно-наслідкові зв’язки. Як свідчить досвід, найчастіше оцінювання і контроль досягнень студента здійснюється за кінцевим результатом. На жаль, майже не піддається оцінці його діяльність, рівень розвитку в динаміці, вплив зовнішніх факторів на момент оцінювання. Практика показала наступні переваги тестування над іншими формами контролю знань: упродовж досить обмеженого часу може бути перевірена якість знань, навичок у зазначеної кількості студентів; можливий контроль знань, умінь, навичок на необхідному, заздалегідь запланованому рівні; реальним є самоконтроль; знання оцінюють більш-менш об’єктивно; увага студента фіксується не на формуванні відповіді, а не осмисленні її суті; створюють умови для постійного зворотного зв’язку між студентом і викладачем. Проте тестовий контроль знань має й істотні недоліки: ймовірність випадкового вибору правильної відповіді; можливість при застосуванні тестів закритого типу оцінки тільки кінцевий результат (правильно - неправильно), у той час як сам процес, що привів до нього, не розкривається; психологічний недолік – стандартизація мислення без врахування рівня розвитку особистості; велика затрата часу на складання необхідного "банку" тестів, їх варіантів, трудомісткість процесу; тести не сприяють розвитку мови. У пошуках шляхів підвищення ефективності системи перевірки рівня засвоєння студентами курсу "Діловодство" було введено систематичне тестування. Тести при вивченні діловодства впроваджувались поступово, що дало змогу психологічно підготувати студентів. Спочатку пропонувались прості тести з вибірковими відповідями і лише через деякий час вводились більш складні конструкції. Доведено, що надзвичайно продуктивним є використання навчальних тестів, підготовлених на основі методу ключових ситуацій. Інформація в питанні тесту може подаватись у будь-якій формі – тексту, графічного зображення, звукового повідомлення, відео сюжету, формули тощо. Причому, ми ввели в практику відкритість та доступність бази тестів, тобто зміст тестів відомий студентам. Але при цьому тести постійно поновлюються з урахуванням змін у навчальних планах, програмах, реаліях сьогодення. Тестування з діловодства гарантує об’єктивність оцінки знань, умінь, навичок студентів, сприяє усуненню проявів суб’єктивізму, а відтак і формуванню позитивного ставлення до даної дисципліни і викладача. Дуже важливим при проведені тестового контролю є дотримання організаційного моменту (пояснення мети, порядку виконання та оформлення тесту, визначення часу та його виконання, забезпечення кожного студента бланком відповідей стандартного зразка, що великою мірою заощаджує час і студента, і викладача). Тестові завдання значно скорочують час очікування студентами оцінки, що є суттєвим фактором – к психологічним, так і виховним. Після тестування, а воно може охоплювати матеріал окремої теми, розділу або курсу в цілому, обов’язково аналізують його результати. Аналіз необхідний для того, щоб студент зміг перевірити, наскільки адекватно він оцінює свої знання, повірити у власні сили і скорегувати свою підготовку. Викладач не лише фіксує факт помилок і називає правильні відповіді, а й докладно пояснює студентам причини помилкових дій. Студентам, які допустили помилки, пропонується письмово або усно відповісти на запитання: Чому вибрана відповідь неправильна? Наведіть докази на користь правильного варіанта. Робота над помилковими відповідями, усвідомлення помилки, її причини, знайдення помилкової ланки в ланцюгу розумових дій значно зменшують ймовірність запам’ятовування помилкових знань, "витіснення" правильних відповідей. Таким чином викорінюється практика "вгадування" студентом правильного рішення поставленої в тесті задачі. Наступним етапом впровадження та використання тестування в процесі вивчення дисципліни "Діловодство" стала їх електронна форма. Було забезпечено їх функціонування на локальному комп’ютері та в локальній мережі навчальної аудиторії. Така форма, як правило, викликає додатковий інтерес у студентів, а крім того, дозволяє їм самостійно без участі викладача перевірити та оцінити рівень власних знань з конкретної теми чи комплексу тем курсу. У комп’ютерній програмі тестування використовуються анімаційні, звукові, ігрові елементи, а також система реєстрації ходу перевірки та її результатів, зокрема, таких показників, як час розв’язання кожної задачі, кількість помилкових і правильних відповідей, підсумкова оцінка. Важливою умовою тестування, як універсального педагогічного інструмента, є частота його проведення, яка залежить від дисципліни, її ролі і місця в навчальному плані, особливостей засвоєння знань. Слід зробити тестування звичною і зручною формою регулярного контролю знань студентів. Необхідно пам’ятати, що тестування – це не самоціль, а ефективна форма повторення – узагальнення і впорядкування вивченого. Контрольно-оцінювальна функція навчання – це лише елемент добре організованого і технологічно продуманого навчально-виховного процесу. Якщо студенти матимуть міцні знання, то їх оцінювання не становитиме особливих труднощів, в якій би формі воно не проводилось.

category: Методика та технологія


title: Інструктаж з безпеки життєдіяльності під час проведення лабораторного практикуму з фізики для 10-11 класу

description: Цей інструктаж у ігровій формі роботи проводиться перед початком виконання робіт лабораторного практикуму у 10 та 11 класах. Методичну розробку можна також використовувати під час проведення вхідного інструктажу на початку навчального року. У додатку - медіапрезентація

category: Методика та технологія


title: Тести на уроках англійської мови для початкової школи

description: Запропоновані в даній збірці тести можуть бути використані на уроках англійської мови в початковій школі для групових чи індивідуальних занять або самостійної роботи учнів під час підготовки до уроків. Рекомендовано вчителям англійської мови

category: Методика та технологія


title: Розвиток особистісного потенціалу учнів на уроках з фізики

description: Матеріали з досвіду роботи на заявлену тему. Актуальність такого досвіду повністю розкриваються словами Г. Ващенка: „...застосування принципу активності в навчанні особливо потрібне в українській школі, бо якраз нам треба перебороти ту пасивність, що віками вироблялась у нашого народу”

category: Методика та технологія


title: Технології збереження здоров’я у групі подовженого дня

description: Подано доповідь авторки на семінарі-практикумі з використання здоров’язберігаючих технологій. Діти з групи продовженого дня знаходяться у школі до вечора й завдання вихователя тут - зняти напруження м’язів, утому дітей, що виникла від інтенсивних занять під час уроків. У додатку - медіапрезентація

category: Методика та технологія


title: Упровадження педагогічних технологій у навчально-виховний процес із метою формування життєвих компетентностей

description: Подано тематичне планування уроків англійської мови за такими розділами: тема уроку; цілі; етапи проведення; завдання; компетентності

category: Методика та технологія


title: Реалізація соціальної, мотиваційної, функціональної компетентності на уроках української мови та літератури

description: Матеріали з досвіду роботи на заявлену тему. Авторка наголошує: щоб набути необхідної для успішної діяльності в дорослому житті соціальної компетентності учень має вчитися самостійно здобувати інформацію, виробляти та, дискутуючи, відстоювати власну позицію

category: Методика та технологія


title: Пальчики малі, але завзяті. Факультативний курс для 2-3 класу

description: Авторська програма факультативного курсу на заявлену тему у 2-3 класах, що розрахована на 34 години. Вона визначає освітній зміст у всіх напрямах роботи зі школярами в умовах початкової школи на основі єдиної педагогічної концепції. Її мета - формування початкових навичок звукового аналізу й синтезу

category: Методика та технологія


title: Дифференцированное обучение на уроках географии. (Рос. мова)

description: Авторка дає зразки карток-завдань із різних тем навчальної програми з географії. Завдання диференціюються в залежності від характеру пізнавальної діяльності учня й вони мають можливість обирати такі завдання, що є посильними для них

category: Методика та технологія


title: Складнопідрядне речення. Тестові завдання з української мови для 9 класу

description: Система завдань із української мови в тестовій формі для поточного й тематичного оцінювання навчальних досягнень учнів на заявлену тему в 9 класі. Здебільшого подано завдання в закритій тестовій формі з трьома варіантами відповідей

category: Методика та технологія


title: Інтеграційні процеси на уроках світової літератури

description: Матеріали з досвіду роботи, де авторка ставила за мету систематизувати й описати методологію впровадження інтеграційних процесів на уроках світової літератури. Актуальність теми зумовлена швидко зростаючим обсягом знань, що повинні засвоїти сучасні діти

category: Методика та технологія


title: Інноваційні технології у формуванні комунікативної компетенції учнів на уроках німецької мови як другої іноземної

description:
Матеріали з досвіду реалізації психолого-педагогічного дослідження на заявлену тему. Практичне значення дослідження визначається інтеграційними процесами України до єдиного науково-освітнього простору Європи та замовленням суспільства на конкурентоспроможну особистість, яка володіє декількома інозем

                  ними мовами

category: Методика та технологія


title: Оздоровчий аспект підвищення ефективності навчальних занять фізичною культурою

description:
У ході фізичного виховання слід забезпечувати таке поєднання вирішення освітніх завдань, роз’яснювальної, виховної роботи і різних форм практичних занять фізичними вправами, при якому фізична культура стає усвідомленим обов’язковим компонентом режиму школяра або, принаймні, створення такої систем

                  и педагогічного впливу, яка б не зашкодила їм. За даними Міністерства охорони здоров’я України, серед школярів спостерігаються: функціональні відхилення у діяльності різних систем організму – у 50%, функціональні відхилення серцево-судинної системи – у 27%, нервово-психічні розлади – у 33%, захворювання органів травлення – у 17%, захворювання ендокринної системи – у 10%. А за даними Міністерства освіти і науки, 36% учнів загальноосвітніх шкіл мають низький рівень фізичного здоров'я, 34% – нижче за середній, 23% – середній, 7% – вище середнього, і лише 1% – високий. Нині на здоров’я молоді впливають чинники, дія яких раніше була значно меншою, особливо це помітно в підлітковому та юнацькому віці. Ідеться, зокрема, про зниження фізичного й підвищення нервово-психологічного навантаження, інформаційне перевантаження, стрімке поширення серед молоді шкідливих звичок. Причини зростання захворюваності учнів пов’язують із недоліками в системі шкільної освіти, з тими чинниками навчальної діяльності, які призводять до перенапруження нервової системи й заважають створенню належних умов для задоволення потреб у самопізнанні, самовдосконаленні й самореалізації. Через перенавантаженість навчанням більшість учнів страждає від недостатньої рухової активності. На стані здоров’я позначаються також відсутність навичок організації ефективного навчання, здорового дозвілля, правильного харчування. Вивчення стану здоров’я дітей і підлітків у взаємозв’язку з процесом фізичного виховання є надзвичайно важливим для виявлення негативних тенденцій, прогнозування та корекції його, для обґрунтування профілактичних заходів зміцнення здоров’я молодого покоління. Тому держава, піклуючись про здоров’я підростаючого покоління, затвердила Наказ Міністерства освіти і науки України від 20. 07.20009 №518/674 "Про забезпечення медико-педагогічного контролю за фізичним вихованням учнів у загальноосвітніх навчальних закладах". У відповідності з наказом роботу медичних та педагогічних працівників об’єднує здорова дитина – це поняття не лише медичне, а й соціально-гігієнічне та психолого-педагогічне. Адже здобути знання, виявити свої здібності, мати добрі життєві перспективи, вміти бути корисним суспільству може тільки особистість фізично розвинена, соціально адаптована, психічно врівноважена, гармонійна, яка має свідомі мотивації на здоровий спосіб життя та духовну основу. Тому потрібна здорова співпраця між вчителем фізичної культури, учнем, батьками, класним керівником, медичним та психолого-педагогічним працівниками. Згідно з наказом, медичний працівник на підставі довідки про стан здоров’я дітей здійснює розподіл учнів на групи для занять фізичною культурою, затверджує списки дітей, віднесених до підготовчої та спеціальної групи на навчальний рік і доводить до відома вчителя фізичної культури. Визначає індекс Руф’є учнів школи, тобто реакцію організму на фізичні навантаження та здійснює загальний контроль в межах посадової інструкції. Класний керівник разом з медичним представником оформлює "Листок здоров’я" класу, у подальшому вносячи корективи в залежності від зміни здоров’я учнів. Класний керівник контролює: систематичність відвідування учнями уроків фізичної культури; відповідність медичної довідки та термін її дії. За місяць до закінчення терміну перебування учня в спеціальній або в підготовчій групі класний керівник письмово повідомляє учня та його батьків про необхідність медичного огляду. Проводить агітаційну роботу щодо здорового способу життя, прищеплення любові до руху з метою профілактики шкідливих звичок та наслідків гіподинамії. Вчителі фізичної культури у своїй роботі повинні постійно дотримуватися основних вимог методики навчання, виховання й організації навчальних занять. Мати на початок навчального року "Акт – дозвіл" на проведення занять з фізичної культури у школі установленої форми. Забезпечувати дотримання санітарно – гігієнічних вимог, вимог техніки безпеки і правил поведінки під час проведення урочних та позаурочних форм фізичного виховання. Мати у спортивному залі наочне оформлення їх у вигляді стенду. Перевіряти готовність до використання обладнання спортивних майданчиків, інвентарю, спортивних снарядів. Слідкувати за відповідністю одягу та взуття учнів умовами проведення занять та температурному режиму. На початку навчального року проводити вступний інструктаж з правил поведінки та техніки безпеки під час занять фізичними вправами, про виконання якого робити відповідний запис у "Класному журналі" на сторінці з виховної роботи та заповнювати журнал з "Техніки безпеки на уроках фізкультури", де учні, починаючи з 5 класу, ставлять свій підпис за ознайомлення з правилами безпеки. Проводити поточний інструктаж і бесіди щодо організації, вимог, завдань, техніки безпеки на уроках з основних тем та технічно складних вправ, які вивчають учні, запис про виконання яких робити в "Класному журналі" в графі "Зміст уроку". Приділити увагу дотриманню учнями дисципліни як на уроках, так і на позаурочних заходах, а також роз’яснювальній роботі вчителя з питань техніки безпеки виконання домашніх завдань та індивідуальних занять фізичними вправами. На початку кожного навчального року навчати і перевіряти вміння учнів визначати й оцінювати показники пульсу, а також інших прийомів самоконтролю. Необхідні для кожного класу дані уточнюються і доповнюються вчителем. Не порушувати структуру вступної. основної і заключної частин уроку. Відводити на кожному занятті до 30% уроку розминковим вправам. Приймати навчальні нормативи після 2-3 підготовчих уроків, за сприятливих для учнів умов. Слідкувати за доступністю фізичних навантажень, не допускаючи проявів перевтоми. Враховувати основні зовнішні ознаки втоми: колір шкіри обличчя, міміку, пітливість, характер дихання, рухів, уважність, скарги на самопочуття учнів. Використовувати хронометражні спостереження, які дозволяють обчислити моторну та загальну щільність уроку для оцінки його ефективності. Контролювати Ч. С. С. в учнів під час заняття, у різних частинах уроку та робити відповідні висновки щодо навантаження, давати індивідуальні рекомендації й поради школярам. Слідкувати за дотриманням учнями правильної постави під час виконання вправ на уроці. Надавати методичну допомогу учням щодо ведення щоденника самоконтролю. Систематично здійснювати моніторинг фізичного розвитку учнів у тих класах, де викладає, та подавати матеріали голові методичного об’єднання. Надавати "Доповідну записку" на ім’я директора школи про кожен випадок травматизму на уроці. Аналізувати причини і обставини виникнення випадку травматизму на методичному об’єднанні вчителів та робити певні висновки. Брати до відома прохання батьків учнів, викладені у "Щоденнику" щодо тимчасового звільнення чи обмеження навантаження на уроці, на короткотривалий термін (1-2 заняття) для з’ясування обставин. Контролювати відповідність навантаження учнів на уроках фізкультури приписам медичних довідок та терміну їх дії. Надавати інструктивні – методичні поради вчителям - класоводам щодо проведення гімнастики до занять, годин здоров’я та перерв між уроками, підбирати орієнтовні комплекси вправ, рухливі ігри, ігрові вправи для їх застосування. Систематично співпрацювати з класними керівниками, медичним персоналом школи, батьками та тренерами учнів з метою гармонійного розвитку особистості, дбайливого ставлення до свого здоров’я, його зміцнення та профілактики травматизму. Організовувати та проводити позакласну спортивну та фізкультурно-оздоровчу роботу з учнями класів, в яких викладає, відповідно до загальношкільного плану. Проводити агітаційну роботу за здоровий спосіб життя, проти шкідливих звичок, по залученню учнів до щоденних занять фізкультурою. Долучати активних і небайдужих батьків до здоров’я і фізичного розвитку своєї дитини, брати участь у спортивно - масовій роботі. Виконання цих вимог і використання сучасної методики навчання та виховання сприятиме оздоровчому ефекту занять фізичною культурою. Хоча науковими дослідженнями встановлено, що урок фізкультури забезпечує в середньому лише 11% гігієнічної норми рухової активності школяра, та не можна недооцінювати той факт, що уроки обов’язкові для всіх учнів, тому високоякісне, професійне проведення вчителем уроків підвищує їх вплив на інші форми фізичного виховання, тим самим формуючи в учнів інтерес і звичку до занять фізичними вправами в повсякденному житті. Список літератури 1. Дубогай О. Фізкультура як складова здоров’я та успішного навчання дитини. – К.: Здоров’я 2006. – 128с. 2. Книга вчителя фізичної культури: Довідкові матеріали для організації роботи вчителя. (Упоряд. С. Операйло, А Ільченко, В. Єрмолова, Л. Іванова. – Х.: ТОРСІНГ ПЛЮС, 2006. 560с. 3. Мурза П. П. Фізичні вправи і здоров’я – К.: Здоров’я 1991. – 256 с. 4. Шиян Б. Теорія і методика фізичного виховання школярів. – Тернопіль: Навчальна книга. – "Богдан" 2002. – 2. Ч.

category: Методика та технологія


title: Використання інформаційно-комунікаційних технологій на уроках як засіб підвищення якості навчальних досягнень учнів

description: Мета матеріалів на заявлену тему - познайомити вчителів з основами використання інформаційно-комунікаційних технологій; сприяти усвідомленню методики використання ІКТ в початковій школі. Одним із розділів є напрям „Особливості уроку з використанням ІКТ”. У додатку - медіапрезентація

category: Методика та технологія


title: Взаємонавчання на уроках англійської мови під час організації вивчаючого читання

description: Reciprocal teaching is a reading strategy in which students take turns teaching small sections of the text. It is usually done in small groups. All students initially read a section of the text

category: Методика та технологія


title: Пошук нових форм роботи зі здібними учнями на позашкільному просторі

description: Перед сучасною школою стоїть завдання виховати особистість, придатну до життєтворчості, яка зуміє, зважаючи на власні можливості, ставити перед собою такі орієнтири самовдосконалення й саморозвитку, що стануть запорукою успіху в обраній сфері діяльності

category: Методика та технологія


title: Активізація пізнавальної діяльності учнів на уроках української мови та літератури

description:
Авторка акцентує, що одним із шляхів удосконалення змісту, форм, методів і засобів навчання є інтенсифікація навчання, що передбачає по-новому структурований зміст, запровадження сучасних інформаційних технологій, що зумовлюють формування пізнавальних інтересів, глибше сприйняття й розуміння теорети

                  чного матеріалу

category: Методика та технологія


title: Упровадження інноваційних технологій на уроках біології з використанням опорних конспектів

description:
Посібник містить методичні ідеї використання опорних конспектів на уроках біології, питання впровадження інноваційних технологій в умовах модернізації освіти та систему уроків із використанням структурно-логічних схем і логічно-опорних сигналів із теми „Вступ у ботаніку”. „Рослини”, 7 клас У додатка

                  х - опорні конспекти до запропонованих тем

category: Методика та технологія


title: Методика организации коррекционной работы по математике в старших классах общеобразовательной школы. (Рос. мова)

description: Авторка наголошує, що в сучасних умовах учителю необхідно так організувати навчальний процес, щоб усунути причини неуспішності учнів, підібрати форми та методи роботи щодо підвищення якості знань. Це можливо завдяки методики корекції ЗУН учнів

category: Методика та технологія


title: Сучасний урок. Шляхи підвищення його ефективності

description:
Система методичної роботи школи на заявлену тему в єдності таких форм: педагогічна рада - практичний семінар - тренінг. Мета - актуалізація проблеми підвищення ефективності сучасного уроку: колегіальний пошук шляхів підвищення ефективності кожного уроку завдяки впровадженню інтерактивних технологій

                  навчання

category: Методика та технологія


title: Інтегроване навчання з використанням інноваційних технологій

description: Матеріали з досвіду роботи на заявлену тему. Авторка наголошує, що при організації інтегрованого навчання з’являється можливість показати дитині світ у всьому його розмаїтті із залученням наукових знань, літератури, музики, живопису, що сприяє емоційному розвитку особистості дитини

category: Методика та технологія


title: Тестування - один із видів моніторингу якості навчальних досягнень учнів

description: Запропонований посібник містить теоретичні засади процесу створення тестів, наведені результати моніторингу якості навчальних досягнень із певної теми. Пропонуються різноманітні тестові завдання, що можуть використовуватись на різних етапах роботи

category: Методика та технологія


title: Добірка тестових завдань для перевірки знань учнів

description: Подано тестові завдання до певних тем курсів „Я і Україна” й „Основи здоров’я” як у відкритій, так і в закритій формі запитань і завдань

category: Методика та технологія


title: Розвиток творчої компетентності школярів - актуальне соціальне замовлення

description:
Майбутнє України, як і будь-якої іншої країни світу, визначатиметься рівнем освіти й науки. Це зумовлено тим, що у сучасному світі відбуваються зміни, які значно підвищують роль знань як на рівні індивіду, так і на рівні колективу та країни взагалі. У реальному, як і перспективному життєво

                  му просторі освіта і наука визначатимуть місце кожної держави, кожної нації. Все це буде сконцентровано в такому показникові, як розвиток людини, її особистості. І хоч на розвиток особистості впливають різні сфери буття, провідна роль належить освіті. Соціальні процеси в суспільстві визначають відношення до освіти. Проте, суспільство не може готувати фахівців, необхідних тільки у даний час. У цій ситуації лише освіта повинна і здатна, може і покликана випередити інші сфери громадського життя і стати визначним фактором розвитку суспільства. Освіті необхідно виявити свою творчу роль і якомога інтенсивніше впроваджувати розвиваючі технології. У моделі особистісного саморозвитку людина здатна виходити за межі плинного потоку щоденної практики, побачити себе і своє місце в житті в цілому і перетворити це в предмет самозмін. Така самосвідомість дозволяє усвідомлювати, оцінювати і внутрішньо сприймати труднощі і протиріччя, будь-які невдачі, а значить самостійно і конструктивно вирішувати їх у відповідності зі своїми життєвими цінностями. Труднощі у такому контексті розглядаються як стимул подальшого розвитку, як подолання власних обмежень. Вирішальним елементом даної ситуації розвитку є необхідність робити вибір: відчувати волю, з одного боку, і відповідальність за усе, що відбувається і відбудеться, - з іншого. Психологічним фундаментом особистості майбутнього (а раз ми входимо в цивілізацію Заходу, то на неї і варто орієнтувати майбутнє), є такі базові характеристики, як особистісна спрямованість, поведінкова гнучкість, професійна компетентність. Чим раніш почнеться спрямований особистісний розвиток у контексті національної культури і менталітету, тим впевненіше можна буде прогнозувати психологічне благополуччя, задоволеність життям, особистісну зрілість, а значить зростання духовності і честі, совісті, національної гідності. Входження України у світовий освітній простір зумовлює приведення вітчизняних освітніх стандартів, зокрема щодо тривалості здобуття загальної середньої освіти, у відповідність з нормами світового співтовариства (не менше 12 років). Зосередженість на потребах освіти і розвитку учнів передбачає пряму залежність проектування навчального змісту і методичного забезпечення від вікових та індивідуальних особливостей школярів. Основою всіх перетворень має стати реальне знання потенційних можливостей дітей, прогнозування потреб і моделей розвитку особистості. Саме на цьому ґрунтується застосування особистісно орієнтованих педагогічних технологій. Вектор шкільної освіти, спрямовуючись у площину цінностей особистісного розвитку, варіативності і відкритості школи, зумовлює принципову необхідність переосмислення усіх факторів, від яких залежить якість навчально-виховного процесу, змісту, методів, форм навчання і виховання, системи контролю і оцінювання, управлінських рішень, взаємо відповідальності учасників навчально-виховного процесу. Загальна середня освіта має забезпечити умови для морального, інтелектуального, фізичного, художньо-естетичного розвитку учнів, виховання громадянина демократичного суспільства, яке визнає освіченість, вихованість, культуру найвищими цінностями, незамінними чинниками соціального прогресу. Середня загальноосвітня школа є тим основним соціальним інститутом, що реалізує мету загальної середньої освіти, робить вирішальний внесок у формування інтелекту, самосвідомості нації, забезпечення її фізичного і духовного здоров'я. Загальноосвітня школа має здійснити прорив до якісно нової освіти всіх дітей шкільного віку. Це вимагає пріоритетної уваги до змісту навчання і методик, які формують світогляд, ціннісні орієнтації, уміння самостійно вчитися, критично мислити, користуватись комп'ютером, здатності до самопізнання і самореалізації особистості у різних видах творчої діяльності, умінь і навичок, необхідних для життєвого і професійного вибору. Основними завданнями загальноосвітньої школи є інтелектуальний, соціальний і фізичний розвиток особистості, що є основною складовою безперервної освіти. Збільшення віку учнів старшої школи, орієнтація на подальший вибір професії сприяють розширенню життєвої і соціальної компетентності старшокласників, появі нових мотивів учіння, самоорганізації і самореалізації особистості. Підвищення компетентності педагогічних кадрів в умовах змін є одним із основних чинників досягнень успіху у всіх сферах розвитку освітньої системи. Під цим кутом зору роль учителя полягає не лише в тому, щоб забезпечити трансляцію знань, але й бути носієм культури і вселюдських цінностей, провідником ідей державотворення і демократичних змін. Домінантною стає підготовка педагога, діяльність якого не обмежується викладанням власного предмета, фахівця, здатного до здійснення міждисциплінарних зв'язків, який усвідомлює значущість професійних знань у контексті соціо-культурного простору. Важливим є його вміння організувати навчальний процес як педагогічну взаємодію, спрямовану на розвиток особистості, її підготовку до розв'язання завдань життєтворчості. Оцінювання праці вчителя організовується так, щоб сприяти його розвитку і саморозвитку. Атестація педагога як форма виявлення рівня його кваліфікації, має стати демократичнішою, спонукати до професійного вдосконалення. Все це вимагає кардинальних змін у первинній, післядипломній професійній освіті вчителя. Післядипломна педагогічна освіта має стати більш персоніфікованою, надаючи кожному вчителю ширші можливості для оновлення, удосконалення, поглиблення своєї професійної підготовки в прийнятний для нього спосіб, у тому числі на базі дистанційного навчання із застосуванням нових інформаційних технологій. Визначальною особливістю розвитку суспільства кінця ХХ – початку ХХІ століть є створення інформаційного середовища, що спричинило появу нових суспільних викликів, зокрема зумовило і одне з провідних завдань серед низки тих, що стоять перед системою загальної середньої освіти, – розвитку кожного учня "як життєво і соціально компетентної особистості, здатної здійснювати самостійний вибір і приймати відповідальні рішення у різноманітних життєвих ситуаціях", "вироблення умінь практичного і творчого застосування набутих знань" школярами. Інформаційна цивілізація потребує людину, яка не лише володіє знаннями, а спроможну оптимально орієнтуватися у потоці нової інформації, вибрати з неї потрібну й оперативно застосувати її на практиці, адаптивну, здатну творчо вирішувати проблеми. Тобто успішна самореалізація особистості залежить від бажання і вміння пізнавати нове, її впевненості у власних можливостях, рівня розвитку її аналітичності, технологічності, комунікативності, вмінь виявляти креативність у побудові і реалізації власної життєвої траєкторії саморозвитку, у громадських справах та у професійній продуктивній діяльності. Отже, у сучасності продуктивно, повноцінно і щасливо може вибудувати власне життя творча компетентна особистість. Ураховуючи сутність понять "творчість", "компетентність особистості" можемо стверджувати, що вони взаємопов’язані. Насамперед, вважаємо, компетентність є основою, підґрунтям здатності особистості творити на вищому рівні творчої діяльності. У той же час творчість є складовою сукупності компетентностей, якими повинна володіти сучасна людина для оптимального самовияву, самореалізації у суспільстві. Загальновизнано, що принаймні основи компетентності особистості, її здатність до творчості формуються і розвиваються у процесі її навчання в системі середньої загальної освіти. Окрім того, більшість навчальних предметів, методика їх викладання вчителем мають у собі потенційні можливості для формування компетенцій особистості, вмінь і навичок творчої діяльності. Скажімо, під час вивчення шкільного курсу української літератури можливе повноцінне вирішення потреби формування і розвитку вмінь і навичок творчо вчитися у школярів, ключових компетенцій особистості, оскільки, аналізуючи художній твір, доробок письменника, розв’язуючи проблеми, порушені у творі, учні міркують, роблять висновки, систематизують та узагальнюють, оцінюють, уявляють, аргументують, обґрунтовують, доводять власні думки у спілкування, пізнають в активній взаємодії, тобто розвивають як компетенції і компетентність, так і творчі здібності, які є основою продуктивної творчої діяльності та творчого повноцінного становлення особистості. Водночас варто зазначити, що методика навчання предмета на основі особистісно орієнтованого і компетентнісно орієнтованого підходів забезпечить значно нижчий показник результативності (очікуваних результатів – рівня навчальних досягнень учнів, їх вихованості, розвитку), ніж за умови дотримання у цьому процесі психолого-педагогічних засад творчого самозростання особистості школяра. Отже, на прикладі викладання української літератури проаналізуємо психолого-педагогічні засади оптимального творчого розвитку старшокласника як однієї з визначальних умов забезпечення розвитку випускника загальноосвітнього навчального закладу компетентною творчою особистістю. Оскільки творчі вміння старшокласників є результатом розвитку їхніх творчих здібностей у навчальній діяльності, розглянемо трактування сутності поняття "здібності", особливості їх формування і вдосконалення. Важливе значення в цьому контексті мають праці психологів Г. С. Костюка, Б. М. Теплова, Є. І. Рогова та інших. Б. М. Теплов запропонував таке наукове обґрунтування дефініції "здібності особистості": "По-перше, здібності варто розуміти як індивідуально-психологічні особливості, які відрізняють одну людину від іншої; ніхто не почне говорити про здібності там, де мова йде про властивості, відносно яких всі люди рівні. По-друге, здібностями називають не будь-які взагалі індивідуальні особливості, а лише ті, які мають відношення до успішного виконання тієї чи іншої діяльності чи багатьох діяльностей. По-третє, поняття "здібність" не зводиться до тих знань, навичок чи вмінь, які вже сформовані в певної людини,... здібностями, зазвичай, вважають такі індивідуальні особливості, які не ототожнюються з наявними навичками, вміннями чи знаннями, але які можуть пояснити легкість і швидкість набуття цих знань і навичок". Таким чином, принциповим моментом у тлумаченні поняття "здібності" є думка про визнання їх за своєю сутністю динамічним новоутворенням. Подібними у трактуванні зазначених властивостей особистості є твердження, висловлені українським психологом Г. С. Костюком: "Здібності – це зреалізовані в тому чи іншому напрямі і в тій чи іншій мірі задатки людини". Важливим є й наступне загальновизнане положення психології: розвиток здібностей, а отже, й умінь і навичок творчо діяти, зокрема і вчитися, може здійснитися лише у практичній відповідній діяльності. Поза межами діяльності певного виду вони не можуть виникнути, створитися чи виявитися. Тобто здібності можуть існувати лише в русі, в розвитку, вони є "результатом розвитку". Подібні твердження про те, що здатність до творчої діяльності, відповідні вміння і навички творення повинні бути розгорнені, здійснені, наявні і низці інших праць. Є. І. Рогов у праці "Загальна психологія" стверджує: "Здібних людей від нездібних відрізняє більш швидке засвоєння діяльності, досягнення в ній більшої ефективності. Здібності є складним синтетичним утворенням, яке залежить і включає в себе не лише різноманітні психофізичні функції і психічні процеси, але й увесь розвиток особистості". Учений зазначає: "Якщо людина не справляється з вимогами, які пред’являє до неї діяльність, то це означає повну відсутність у неї здібностей. Цілком імовірно, що певному індивіду потрібно буде більше часу на засвоєння знань, вмінь і навичок, а його педагогам потрібно буде докласти значно більше зусиль для його навчання". Ще одним принципово важливим моментом у розумінні особливостей розвитку вмінь творчої діяльності учнів, зокрема і навчальної, розвитку здібностей вихованців є твердження Б. М. Теплова про те, що успішне виконання діяльності певного виду залежить не від певних здібностей, а від їх поєднання, яке є характерним для певної особистості. Кожна здібність, притаманна індивіду, може змінюватися, набувати якісно нового характеру залежно від рівня розвитку інших. Тому можливість чи неспроможність успішної реалізації особистості в діяльності певного виду залежить від сукупності здібностей. Значущими є думки Б. М. Теплова та Г. С. Костюка про те, що здібності кожної людини не мають меж розвитку, у практичній чи теоретичній діяльності їх можна розвинути до обдарованості, таланту чи геніальності. Це залежить від низки факторів, серед яких найважливішими є такі: тривалість людського життя, методи виховання, методика навчання. Достатньо вдосконалити такі чинники, як методику виховання і навчання, і, відповідно, межі розвитку здібностей і обдарованості відразу збільшаться. Із наведених вище положень про особливості психічного розвитку особистості можемо зробити висновок: намагаючись зреалізувати проблему творчого розвитку старшокласників у процесі освіти, вчителю не варто залишати поза увагою жодного учня. Вміння і навички вивчати предмет творчо, продуктивно, з високим рівнем самостійності та активності маємо змогу розвинути більшою чи меншою мірою в кожного школяра. Зрозуміло, що значно більше зусиль з цією метою доведеться докласти і педагогу, й учневі в тому разі, якщо зазначені вище властивості не були сформовані в дитини в молодших і середніх класах. Але це зовсім не означає, що вчитель не зможе сформувати або вдосконалити вже набуті вміння й навички активного творчого пізнання у процесі вивчення предмета в кожного учня. Тобто розвиток кожного як творчої особистості у навчально-виховному процесі, є можливим та оптимальним на основі активної творчої діяльності школярів. Значущими в розглядуваному аспекті є твердження філософа М. І. Алексєєва, який вважає, що творчій діяльності людину можна навчити, оскільки вона не є генетично запрограмованою, тобто даною від народження. Але, зазначає вчений, "їй вчаться не теоретично, не шляхом засвоєння науки про творчість, а практично, на досвіді". З цією метою "потрібно з перших кроків діяльності ставити людину в такі складні (неоранжерейні) умови, за яких вона вимушена долати труднощі, вести боротьбу з протиріччями... Теорія творчості може лише допомогти усвідомити цей практичний шлях, але замінити його вона ніколи не спроможна". Водночас така активна освіта не лише сприятиме розвитку учня як всебічно розвиненої, творчої, компетентної особистості, а допоможе глибокому, усвідомленому засвоєнню ним учбового процесу. Окрім цього, враховуючи, що успішність діяльності (і навчальної також) залежить від сукупностей здібностей, тобто обдарованості, вчителю літератури наприклад, варто зважити, що, для прикладу, учневі, який має яскраво виражені логічні (математичні) здібності, ці якості і властивості стануть в нагоді у процесі вивчення літератури – під час аналізу художнього твору, образу твору тощо – в аналітичній діяльності, яка для старшокласника, обдарованого філологічно, буде більш складною для виконання. "Неможливо "зі сторони" розвивати здібності дитини. Власні здібності вона розвиває сама. А справа вихователя (педагога, батьків) – створити для цього всі необхідні умови". Учень, вважають психологи, повинен визначитись як творча особистість (можливо, з допомогою вчителя), повірити у власні можливості, а потім їх творчо реалізувати під час навчання, одержуючи відповідну підтримку. Психолого-педагогічна мета вчителя і цілі школярів у цьому процесі, звичайно, відрізняються, але вони взаємопов’язані: "Мета розвитку творчої особистості має спрямовувати зусилля всіх учасників навчально-виховного процесу на формування в учня складних особистісних новоутворень, що сприяють постановці та здійсненню самим учнем творчих цілей власної поведінки та діяльності і в кінцевому рахунку ведуть до досягнення нових оригінальних результатів". Щоб в учня виникло бажання творчо самореалізуватись під час вивчення певного предмета, необхідно, вважають дидакти і психологи, виховати в нього пізнавальну потребу, розвинути інтерес до навчання, "жадобу пізнання" (за висловом В. О. Сухомлинського). З цією метою потрібно створити передумови: налаштувати учнів, умотивувати важливість творчої діяльності, інакше кажучи, сприяти виникненню мотиву, забезпечити усвідомлений вибір активної пізнавальної позиції кожним учнем у процесі навчання. Наступне, що потрібно враховувати на практиці, це загальні положення психології про особливості розвитку особистості. Відомий учений Г. С. Костюк стверджує, що психічному розвитку, як і розвитку взагалі (а отже, й удосконаленню вмінь і навичок творчої діяльності), притаманні суперечності, боротьба протиріч: "Рушійною силою... переходів особистості... від нижчих до вищих ступенів розвитку є внутрішні суперечності... Вони стають джерелом активності, намагань усунути ці суперечності, виробити нові способи поведінки, досконаліші дії і зв’язані з ними властивості". За умови такого розуміння творчого зростання школярів педагог може керувати цим процесом, цілеспрямовано використовуючи вплив певних протиріч на розвиток особистості учня чи послаблюючи дію негативних. М. О. Данилов головним протиріччям у розвитку школярів в навчально-виховному процесі вважає те, яке виникає між поставленими завданнями та наявним рівнем знань, умінь і навичок учнів. Вказану невідповідність можна перетворити в рушійну силу за умови усвідомлення школярами ускладнень у вирішенні завдань та необхідності і можливості їх подолання на основі здобуття необхідних знань чи формування нових вмінь (самостійно чи з допомогою вчителя). Важливу роль на цьому етапі відіграє мотивація, яка, на жаль, не завжди має місце у практиці сучасної школи. За допомогою ґрунтовного вмотивування потреби виконання того чи іншого навчального завдання вчитель може нейтралізувати ще одне з головних протиріч – між цілями учнів і метою, яку ставить педагог. Наступне із визначених А. О. Кірсановим протиріч залежить від умов, що не завжди сприяють творчому навчанню і зростанню учнів: часових, матеріальних, духовних обмежень, які виникають у процесі навчальної діяльності й розвитку школяра. Вказані суттєві недостатності можливо принаймні послабити за допомогою ґрунтовної мотивації, розв’язання завдань різних видів, застосування функціонально повної сукупності форм мисленнєвої діяльності (розпізнавання, аналізу, синтезу, перетворення, оцінювання тощо), інакше кажучи, за умови організації такої пізнавальної діяльності, в основі якої – розумові дії (мислительні операції) аналізу, синтезування, порівняння, узагальнення, абстрагування, систематизації, класифікації, рефлексії, що передбачають активне застосування суджень, міркувань, умовиводів як форм мислительної діяльності. Таким чином, ще однією з визначальних умов розвитку вмінь і навичок творчо вчитися в учнів визначаємо наявність протиріч у навчально-виховному процесі, а саме: використання певних із них з метою підвищення активності учня, розвитку в нього на цій основі нових, більш досконалих способів творчої діяльності, компетенцій, здобуття ним нових знань; урахування та, за можливістю, усунення вчителем реальних часових, матеріальних недостатностей. В основі спілкування зі школярами, керування процесом розвитку творчої навчальної діяльності повинен переважати демократичний стиль спілкування, педагогіка співробітництва. "Демократичний стиль спілкування з учнями найоптимальніший з погляду ефективності викладання в школі не тільки тому, що приносить радість і задоволення від спілкування з твором, з письменником. Він забезпечує найсприятливіші умови для мотиваційних основ навчання, розвитку творчих сил і можливостей дітей". Педагогіка співробітництва, демократичність у стосунках з учнями забезпечать "безпосереднє звернення вчителя до розуму і серця вихованця". Таку співпрацю вчителя й учнів Ш. О. Амонашвілі трактує як уміння педагога допомагати школярам долати труднощі, проводити самооцінку знань, ставити чітко сформульовані навчальні завдання, намагання спільними зусиллями розв’язати їх, надання простору самостійній думці та судженням, творчим пошукам вихованців, що в сучасній педагогіці трактується як нові ролі педагога – фасилітатора, наставника, консультанта – серед низки інших, якими він повинен володіти.. "Головна мета уроку, навчально-пізнавальних завдань у тому, щоб повернути дитину до самої себе, на розвиток власних здібностей і можливостей, на самовиховання". Показниками особистісного розвитку юної людини є також такі нові якості учня, як пошук власного "Я", готовність самовизначитися, знайти своє призначення в житті, потреба в досягненні. Це також потрібно використовувати у процесі навчання з метою розвитку творчої діяльності школярів: формувати кожного учня як носія національної ідеї, схиляти до думки: "Я – особистість, непотворна індивідуальність, але я – частина своєї нації. Цей спосіб простий: у творі, який вивчається, слід щоразу знаходити те, що заторкує інтереси кожного – ти теж кохатимеш, тебе також чекають випробовування, від історичної долі твоєї нації залежить твоє існування у світі тощо". А власні думки, ідеї, узагальнення, бачення способів покращення розвитку суспільства можна пропонувати учням висловлювати в усних чи письмових зв’язних висловлюваннях, творах-роздумах.

category: Методика та технологія


title: Інноваційні методи навчання та використання опорних схем як засіб активізації пізнавальної діяльності учнів у процесі вивчення географії

description: Авторка наголошує, що творчі здібності характеризуються як властивості особистості, що забезпечують успіх у будь-якій діяльності. Такі здібності включають чотири основні компоненти: мотиваційний; комунікативний; інтелектуально-логічний, інтелектуально-евристичний

category: Методика та технологія


title: Застосування активних методів і форм на заняттях іноземної мови

description: Авторка наголошує, що процес навчання іноземної мови з використанням нетрадиційних форм сприяє формуванню інтересу до мови; позитивному ставленню до її вивчення; стимулює самостійну мовленнєву діяльність студентів

category: Методика та технологія


title: Використання комп’ютерних презентацій на уроках читання в початковій школі

description: Авторка наводить ряд прикладів щодо складання розповіді за художньою картиною з використанням медіапрезентації. Для прикладу наводиться методика роботи з картиною Т. Шевченка „Селянська родина” та К. Білокур „Богданівські яблука”

category: Методика та технологія


title: Розробки уроків систематизації й узагальнення знань і тематичного оцінювання з історії України та всесвітньої історії для 6-8 класів

description: Плани-конспекти уроків у 6, 7, 8 класах. Для проведення таких уроків формуються групи (команди), а на уроках тематичного оцінювання кожен учень отримує індивідуальний аркуш із завданнями. Оптимальною кількістю гравців у групі є 4-5 учнів, тому частіше утворюється 5-6 рівноцінних команд

category: Методика та технологія


title: „Родзинки” мого уроку. Методика проведення цікавих уроків

description:
Авторка наголошує, що на своїх уроках необхідно спромогтись чимось зацікавити дітей, інколи навіть заінтригувати. Тоді відбувається певне пожвавлення, виникає інтерес, учні намагаються висловлюватись і тим самим непомітно стирається той інколи непереборний мовний бар’єр. Ось саме з цієї причини, на

                  мій погляд, кожен урок мусить мати хоча б одну „родзинку”

category: Методика та технологія


title: Ігри на матеріалі економічної термінології, спрямовані на збагачення активного словника та вдосконалення культури мовлення учнів

description: Методична порада: для проведення ігор діти класу розподіляються на гомогенні чи гетерогенні групи й обирається в кожній групі лідер. Завдання ігрової вправи виконують усі разом, а доповідають про виконання тільки лідери.

category: Методика та технологія


title: Міжнародні телекомунікаційні проекти як ефективний засіб формування комунікативної компетентності учнів

description: У розробці йдеться про міжнародні телекомунікаційні проекти, описуються етапи роботи, міститься інформація й електронні адреси деяких програм, що координують роботу міжнародних проектів, даються конкретні поради з власного досвіду щодо міжнародного співробітництва

category: Методика та технологія


title: Інтерактивні форми роботи при вивченні прав людини

description: Розробка інтерактивних занять у формі гри. Їх мета - надати школярам знання про права дитини; сприяти вихованню впевненості, що право вибору пов’язано з відповідальністю за свої вчинки; формувати правову культуру людини

category: Методика та технологія


title: Буква Ю, звуки (й,у). Дидактичний матеріал

description: Подано дидактичний матеріал курсу „Навчання грамоти” для використання при вивченні букви „Ю” в 1 класі. Знайомство з новою буквою та її звуковим значенням, графічним зображенням проходить у цікавій ігровій формі

category: Методика та технологія


title: Особливості вивчення творчості Г. С. Сковороди на уроках словесності

description: Авторська збірка дидактичних матеріалів на заявлену тему з власного досвіду роботи. Її зміст такий: усний вибірковий переказ, діалогічне мовлення; контроль результатів мовленнєвої діяльності; тренувальні вправи

category: Методика та технологія


title: Формування в молодших школярів мотивації до навчання

description: Проблема розвитку мотивації навчання в останній час стає все більш актуальною, а неперервність сучасної освіти вимагають самостійного підвищення професійного та культурного рівня. У додатках - матеріали досвіду роботи

category: Методика та технологія


title: Використання здоров’язберігаючих технологій на уроках інформатики

description: Посібник із курсу інформатики містить розробки уроків, а також комплекси вправ для очей і вправи для зняття м’язового напруження для учнів, які спрямовують дітей на стан природи та навколишнього середовища, що є чинниками нашого здоров’я

category: Методика та технологія


title: Гра не тільки розважає, а й здоров’я додає. Використання ігор для розвитку дитини

description: На думку авторки ігри - важливі забави в житті кожної дитини. Але не всі здогадуються, що гра може не лише розвивати певні навички дитини, а й допоможе швидше одужати та прискорить період реабілітації після хвороби, а можливо й попередить появу деяких хвороб

category: Методика та технологія


title: Вторая мировая война в схемах и таблицах. Навчальний посібник (Рос. мова)

description: Навчальний посібник з історії за темою Другої світової війни для 11 класу

category: Методика та технологія


title: Аспекти застосування краєзнавчого матеріалу в шкільній географії

description: У роботі авторка наголошує, що саме шкільне краєзнавство через вагомі потенційні можливості, що пов’язані з регіональною своєрідністю наукових здобутків, допомагає в розв’язанні актуальних проблем удосконалення навчально-виховного процесу

category: Методика та технологія


title: Формування ефективного навчального простору для молодших підлітків

description:
Сучасний навчально-виховний процес відрізняється підвищенням рівня інформатизації та інтенсивності спілкування та об’єму знань, які необхідно засвоїти учню. Для сучасного вчителя, метою якого є створення ефективного навчального простору, важливою умовою підвищення кваліфікації є зростання його пс

                  ихологічної грамотності, поглиблення знань із загальної, вікової та педагогічної психології. Тільки серйозна психологічна підготовка вчителя дозволить йому з усієї різноманітності методичних вказівок і порад, прийомів і засобів, виховних і навчальних методів вибрати ті, які зможуть допомогти в розв’язанні конкретних педагогічних завдань. Оволодіння даними знаннями допоможуть сучасному вчителю перейти до особистісно-орієнтованого навчання, що відповідає соціальним тенденціям розвитку нашого суспільства. Але поруч з цим можна з впевненістю сказати, що в повному обсязі це відбудеться ще не скоро – для цього замало бажання директора або завуча. Багато що необхідно змінити в ментальності вчителів, більшість яких навчались своєї професії в радянських інститутах. Неможливо навчити особистість, не знаючи її особливостей і не вміючи ці знання застосовувати на практиці. Говорячи про створення ефективного навчального процесу для молодших підлітків педагогу необхідно: Володіти знаннями про вікові особливості учнів середньої ланки; Вміти використовувати інформацію про особливості сприйняття навчального матеріалу дітьми; Враховувати особливості дитячої уваги та вміти зберігати концентрацію уваги на навчальному предметі під час уроку; Створювати позитивну мотивацію до навчально-виховного процесу. Починаючи навчальний процес з учнями середньої ланки вчитель cтикається з проблемами адаптації молодших підлітків, які пов’язані зі змінами в організації навчання, зі зміною його форм і методів, збільшення навантаження тощо. Також в цей період відбувається початок статевого дозрівання, що призводить до зниження працездатності й підвищення стомлюваності. Це негативно позначається на навчальному процесі. Як відзначає М. Антропова, у віці 10-13 років у школярів спостерігається найменший приріст якісних показників роботи і практично відсутнє наростання показника. Більше того, у цей час працездатність школярів нижча порівняно не тільки з наступними, але і навіть і з попередніми класами. Лише після 13-14 років (у хлопчиків пізніше) всі показники поліпшуються. Відповідно до спостережень А. Краковського, всі основні порушення дисципліни прояву негативізму, невмотивовані вчинки тощо мають місце в другій половині навчального дня; у цей час підлітки найменше піддаються впливам педагогічного характеру, часом дають неадекватні реакції. У се це обумовлюється підвищеною втомлюваністю молодших підлітків. Необхідно також відзначити підвищену дратівливість підлітків. Справа в тому, що на цьому етапі виникає невелике, "фізіологічне" посилення функції щитоподібної залози. Крім впливу на ріст тіла й обмін речовин гормон щитоподібної залози збуджує ЦНС. Звідси і підвищена дратівливість, та емоційна лабільність молодших підлітків. В зв’язку з цим молодші підлітки потребують правильної організації об’єму їх діяльності, пом’якшеного режиму, запобігання перевантаження; порушення ними дисципліни пов’язана з підвищеною втомлюваністю та дратівливістю. Слід зазначити, що діти, які вступають в підлітковий вік, сенситивні до виникнення в них пізнавальних інтересів. На початку підліткового віку діти спрямовані до переходу в навчальній діяльності на новий, більш високий рівень, коли для підлітка розкривається зміст навчальної діяльності з самоосвіти й самовдосконалення. З усього сказаного, видно, що підлітки молодшого віку мають потребу в правильній організації обсягу їхньої діяльності, в запобіганні різних перевантажень. З метою грамотної організації навчального процесу на уроці крім вікових особливостей педагог повинен враховувати особливості сприйняття навчального матеріалу кожною дитиною. За модальністю сприйняття учні поділяються на візуалів, аудиалів та кінестетів. Дитина-візуал на уроці сидить спокійно, уважно слухає вчителя, виконує завдання, в разі потреби задає запитання, приймає участь в обговоренні проблеми, при цьому дивиться наверх, ніби створюючи екран, на якому виникають образи. При поясненні уявляє деталізовану картину, схему в цілому. Пам’ятає, те що бачив. Віддає перевагу самостійному читанню, ніж слухати інших. Як підтримати таку дитину в процесі навчання: Використання в процесі навчання велику кількість наочності; Придумувати різноманітні схеми, образи; Малювати діаграми; Уявляти вивчений предмет;робити кольорові помітки. Діти-аудіали під час бесіди, в повсякденному житті, дивляться по горизонталі вправо-вліво. Якщо він відтворює мову, звуки по пам’яті, то дивиться вліво по горизонталі, коли конструює мовні образи дивиться вправо, при внутрішньому діалозі – вліво-вниз. На занятті він легко відволікається, любить дискутувати, говорить краще, ніж пише. Пам’ятає те, що обговорювали. Як підтримати таку дитину в процесі навчання: Працювати на уроках під музику Відвідувати групи хорового співу; Використовувати музику при вивченні інших дисциплін; При викладанні матеріалу робити мовні акценти, паузи, наголоси. Дитина-кінестет орієнтована на фізичний розвиток. Має багату фізичну реакцію. Така дитина говорить повільно, з довгими паузами, жести плавні, повільні, або зовсім відсутні. в навчанні йому простіше зробити, ніж пояснити. Запам’ятовують те, що було зроблено, а не те, що було сказано чи побачено. Як підтримати таку дитину в процесі навчання: Використовувати фізичні вправи, в яких ви самі стаєте об’єктом вивчення; Використовувати для навчання рух; Використовувати інструменти і предмети при вивченні дисциплін природничо-математичного циклу; Частіше робіть "зміну станів" та перерви; Інтегруй рух в усі сфери навчання; Використовуйте екскурсії; Використовуйте ігри в класі; Використовуйте драму, рольові ігри. Крім викладання навчального матеріалу в тій формі, яка є найбільш сприятливою для дітей, педагог повинен вміти утримати концентрацію уваги учнів на навчальному предметі. Для цього необхідно враховувати п’ять основних властивостей уваги: Зосередженість (утримання уваги на одному об’єкті допоможе, наприклад, посилити зацікавленість до цього об’єкту, процесу, явищу); Стійкість уваги (тривалість затримання уваги на даному об’єкті, процесі. При активній праці тривалість стійкості уваги триватиме 15-20 хвилин, а потім необхідно переключити увагу, для того щоб знову повернути увагу учнів до цього об’єкту); Об’єм уваги (кількість об’єктів, символів, що сприймаються одночасно з достатньою чіткістю, не повинно перевищувати - 7+2); Розподіл уваги (одночасно увага до двох або декількох об’єктів при одночасному виконанні дій з ними або спостереження за ним можливо лише при засвоєнні, якщо один або декілька видів діяльності привичні, тобто добре засвоєні учнями, тому що в центрі уваги може бути лише один вид діяльності); Переключення уваги (переміщення уваги з одного об’єкту на інший або з однієї діяльності на іншу. Рекомендується при втомлені та однотипності діяльності учнів на уроці за 45 хвилин – оптимально 4-9 раз). Спираючись на особливості дитячої уваги та втомлюваності можна визначити загальні тенденції у сприйнятті навчального матеріалу: З 1-ї хвилини по 4-ту хвилину уроку учні здатні засвоїти максимально 60% отриманої інформації; З 5-ї по 23-тю – біля 80% отриманої інформації; З 24-ї по 34-ту – біля 45-50%; З 35-ї хвилини до 45-ї йде спад (зниження можливостей сприйняття та засвоєння отриманої інформації) до 6%. Вірно побудований навчальний процес створює навчальну мотивацію, підвищує прагнення учнів вдосконалювати свої навчальні навики, і тим самим формує яскраво виражену потребу в пізнанні та позитивної оцінці власної особистості. Саме в молодшому підлітковому віці необхідно не загубити прагнення дитини до нових знань та активної участі в позаурочних заходах. Створити ефективний навчальний простір для учнів середньої ланки здатні педагоги та психолог, якщо обидві сторони спілкуються однією мовою понять і знаходяться на однаковому рівні позицій.

category: Методика та технологія


title: Процес наукового дослідження: чому приділити більше уваги?

description: Авторка подає поради учителя-практика: як написати наукову роботу з філології. Вона дає деякі спостереження, що народились у процесі багаторічної роботи з учнями над науковими дослідженнями у формі певного алгоритму такої роботи

category: Методика та технологія


title: Алгебраїчні рівняння та нерівності вищих порядків, що зводяться до квадратних

description:
У роботі даються короткі теоретичні відомості, наведено приклади для їх розв’язання, надано вправи для самостійної роботи, пропонуються завдання для контрольної роботи з даної теми. Приклади складені з урахуванням досвіду викладання математики у профільних класах і розраховані на учнів середніх навч

                  альних закладів

category: Методика та технологія


title: Розробка творчого проекту на виготовлення підставки для паяльника

description: Розробка навчального проекту на заявлену тему, що складається з таких частин: розробка технічного завдання; розробка технічної пропозиції, ескіз проектування; розробка технічного проекту; розробка робочої документації; розрахунок собівартості та ціни виробу

category: Методика та технологія


title: Розвиток творчих здібностей учнів із зв’язного мовлення на уроках української мови та літератури

description: Матеріали з досвіду роботи на заявлену тему, де авторка наголошує, що всі шкільні дисципліни мають необмежені можливості для формування творчої особистості, але особлива роль відводиться літературі. Уміння сприймати написане „розумом і серцем” - запорука її виховного значення

category: Методика та технологія


title: Досвід роботи з упровадження інтерактивних і мультимедійних технологій на уроках української літератури як засобу формування компетентної особистості

description: Матеріали з досвіду роботи, де авторка наголошує, що у процесі навчально-виховної діяльності велику роль відіграють інтерактивні та мультимедійні технології. Вони універсальні для розвитку життєвих компетентностей, формують уміння вирішувати завдання

category: Методика та технологія


title: Моделювання сучасного ефективного уроку української літератури

description: Розробка проведення майстер-класу на заявлену тему в форматі міської школи молодого вчителя. Мета - опрацювати методи та прийоми, що можуть бути ефективними на уроках; змоделювати фрагменти уроку з використанням традиційних та інтерактивних методів навчання

category: Методика та технологія


title: Олімпійський вогник. Учнівський навчальний проект

description: Розробка учнівського навчального проекту на заявлену тему. Мета - ознайомити учнів із історією виникнення олімпійського руху; популяризувати спорт, виховувати учнів на гуманістичних цінностях олімпійського руху, розвивати олімпійський рух в Україні; розвивати спортивно-масову роботу серед учнів

category: Методика та технологія


title: Календарно-тематичне планування уроків англійської мови у 8 класі за підручником О. Карп’юк

description:
Розробка календарно-тематичного планування уроків. Представлена форма планування - таблична, що має такі колонки: № уроку; дата проведення; підтема в межах навчальної теми; граматичний матеріал до уроку; лексичний матеріал; читання; аудіювання; мовлення; письмо; домашнє завдання, тобто відповідає ос

                  новним змістовним лініям навчальної програми

category: Методика та технологія


title: Нестандартні підходи до вивчення української мови та літератури

description: У роботі розкрито такі питання: сучасний світ сьогодні - це система зв’язків і суперечностей; основне завдання школи - дати дитини змогу знайти себе в цьому складному світі; навчання - один із основних періодів соціального становлення особистості

category: Методика та технологія


title: Опис досвіду: біоадекватна технологія як умова розвитку творчого мислення

description: Авторка зазначає, що біоадекватна технологія - це один із методів реалізації розвитку творчого мислення як умова самореалізації особистості. Вивчення літератури в такій технології сприяє формуванню в учнів творчих здібностей. Розробка уроку "Людяність, довершеність в усьому…" додається

category: Методика та технологія


title: Модуль з гандболу. Програма занять (Рос. мова)

description: Програма занять секцій і спортивних гуртків для юнаків і дівчат 4-11 класів у загальноосвітніх навчальних закладах для декількох вікових категорій: 10-12, 13-14 та 15-16 років. Також розглянуто питання самоконтролю спортсменів

category: Методика та технологія


title: Застосування дослідницько-евристичного методу для вивчення тригонометричних функцій гострого кута прямокутного трикутника у 8 класі

description: Методична розробка з курсу геометрії у 8 класі на заявлену тему. Ставить за мету розвивати вміння учнів узагальнювати результати досліджень, спостережливість, прийоми аналізу й синтезу, креативність інтелектуальної діяльності; виховувати самостійно мислячу людину

category: Методика та технологія


title: Перевір свої знання. Презентація з інформатики

description: Мультимедійна презентація у форматі Power Point з інформатики на заявлену тему до таких розділів: „Основи роботи з текстовою інформацією”; „Глобальна мережа Інтернету” у формі кросвордів і ребусів

category: Методика та технологія