title: Вимоги до теоретичної та психологічної готовності старшокласників для роботи. Пошук зразків виробів, розробка технологій, виготовлення пристроїв, оздоблення, розробка творчого проекту

description:
Під час виконання проектної діяльності з учнями за варіативними модулями програми учитель досяг певної динаміки успішності, розвитку їх творчих здібностей, теоретичного засвоєння матеріалу, практичних навичок. До 2002 року в школі працювали за типовими програмами МОН України, які передбача

                  ли традиційні методи навчання, по яким передбачалася підготовка учнів до масових робітничих професій, тому зміст трудового навчання спрямовувався на формування в учнів сукупності трудових прийомів, потрібних у масовому виробництві, виготовлення елементарних виробів. У нових умовах соціально-економічного розвитку України існуюча система трудової підготовки учнівської молоді вичерпала свої можливості. Відбувається стрімка переоцінка ціннісних орієнтирів у суспільстві Тому стає цілком очевидною невідповідність між традиційним змістом трудового навчання і потребами суспільного розвитку. Правда, 10,15, 20років тому учителі-новатори використовували нетрадиційні методики, впроваджуючи власні авторські програми для виховання творчої особистості, вони зокрема Волков І. П. відійшов від виконання та шліфування елементарних трудових навиків. Він бачив глибше і далі, процес трудового навчання був творчим, учень мав змогу розробляти власні творчі роботи, виходити за межі програмового матеріалу, все це сприяло творчому становленню школяра. Обов’язок педагога створити умови, атмосферу, таку творчу ауру власного предмету, яка допоможе розкрити очі учню, знайти себе, зацікавити, розвинути інтереси, вподобання. Свої здібності, спробувати себе практично, оцінити вірність вибраного шляху, зважити свої можливості. Творчі здібності потрібні людині в найрізноманітнішій діяльності;немає таких професій - від земних до космічних –де можна було б обійтися без творчої уяви, аналітичного мислення, гостроти сприймання та емоційного відгуку на явища навколишнього світу;немає такої роботи, де б не потрібні були наполегливість, кмітливість, практичні навички роботи з різними матеріалами, образами,, сюжетами. Сукупність природжених здібностей при умові їх постійного тренування допускає розвиток здібностей людини в різних напрямках. Працюючи вчителем трудового навчання в одній школі понад 30 років я мав змогу переконатися в доцільності творчо-проектного навчання перед всіма системами та видами трудової діяльності учнів. Професійну підготовку учнів в стінах школи проводити не можливо (відсутня елементарна база, різнопрофільність взагалі не можлива, відсутність кваліфікованих майстрів-педагогів,) Продуктивна праця учнів мала деякі переваги; (базові підприємства обладнували робочі місця, давали замовлення, матеріали, обладнання), але не було творчості, робота була одноманітною, технологія застаріла. Створивши матеріальну базу з шкільного обладнання та вдосконаливши верстати переобладнавши їх були взяті варіативні модулі (Геометричне різьблення та токарна обробка деревини.) Вони доповнюють один одного і можуть існувати окремо. Але щоб вироби мали товарний естетичний вигляд потрібно було розробити технології виготовлення основних об’єктів праці. Так в майстерні створені умови для виготовлення кухонних приладів:скалок, макогонів келихів,. молотків для відбивання м’яса, ступок, тарілок, барилець, куманців, хлібниць, дощок, скриньок, іграшок, полиць, карнизів, стільців, ваз, кубків та багато іншого. Всі ці вироби можуть бути виготовлені в різних розмірах і формах. Майже всі вони можуть бути оздоблені геометричним різьбленням. Я вважаю його самим вдалим для оволодіння учнями. По-перше необхідно мати один різець, креслярський інструмент. Майже кожен учень може оволодіти прийомами різьблення;для цього не потрібно мати художню освіту. Різці-косячки учні виготовляють самі. З матеріалом справи гірші. Але при якісному виготовленні вироби можуть реалізуватися на ярмарках, аукціонах, виставках. Найкращим матеріалом для виконання токарних і різьблярских робіт є липа, верба, вільха, тополя, осика. Вивчення матеріалознавства, властивостей матеріалу, вологості, розширюють у школярів пошуковий інтерес. Метод проектів дав можливість учням самостійно вести пошук інформації, проводити розрахунки, підбирати матеріали, створювати ескізи, креслення. Групова, фронтальна та індивідуальна робота з учнями на уроках трудового навчання в різних напрямках, дала можливість проводити оцінку їх здібностей до різних видів трудової діяльності з технічної та декоративно-ужиткової діяльності. На уроках школярі отримали базові знання, навички, уміння, засвоїли правила безпечної роботи на обладнанні та з різними інструментами, матеріалами, вивчили основні прийоми роботи з деревиною, а це стало основою для виявлення учнів, що мають зацікавленість, стійкий інтерес, здібності, готові психологічно до роботи в позаурочний час, поза програмою, поглиблювати свої знання і умін6ня, працювати творчо, не стандартно. Такі учні є в кожному класі. Їх об’єднує не вік, а любов до праці, потяг до знань. Тому в майстерні в позаурочний час, щоденно і по вихідних днях працюють саме творчі, обдаровані учні. Молодші допомагають старшим, навчаючись у них, а старшокласники передають естафету любові, акуратності, терплячості, творчості, втілену у власних творчих проектах. У творчій співпраці з такими учнями учитель почуває себе комфортно, саме з ними можна створювати різні задуми і втілювати їх в матеріалах. І саме такі школярі часто своїми уміннями перевершують свого наставника. Саме вони і стають переможцями олімпіад з трудового навчання. виставок декоративного мистецтва. У нас виробилась власна методика підготовки таких учнів, а стиль наших творчих робіт, як і почерк. відрізняється від інших. По творчих роботах учнів впізнають їх авторів, школу, вчителя. В процесі багаторічної роботи з учнями по розвитку інтересів, виявленню задатків, розвитку здібностей, пошуку талантів можна прийти до висновку: В шкільному віці в певний момент часу, в певній галузі, учень досягає більш високого рівня розвитку своїх здібностей, більш значних результатів чим його однолітки. Досягнуті успіхи – результати в певній галузі дають право вважати, що якби зусилля учня були сконцентровані на тому предметі, до якого в нього є здібності, то він зміг би добитися значно кращих резу4льтатів. В тій галузі, де учень має здібності, він в процесі інтенсивної діяльності, досягає видатних результатів. Як же виявити здібних учнів? Обдаровані діти, як правило активні і завжди чимось зайняті. Обдаровані діти наполегливо ідуть до своєї мети. Вони хочуть вчитися і добиватися справжніх успіхів. Завдяки численним умінням, вони здатні краще за інших займатися самостійною діяльністю. Вони критично розглядають дійсність і проникають в суть речей і явищ. Вони багато запитують. На уроках їм цікаво тоді, коли використовується дослідницька робота. Можуть самостійно знайти необхідну інформацію. Ставлять собі завдання творчого характеру на виконання яких іде багато часу. Вимоги до теоретичної та психологічної готовності старшокласників для роботи над модулями Рівень викладання трудового навчання в середній школі, матеріальна база майстерень, творчий підхід учителя до викладання предмета, елементи технічної і художньої творчості при виконанні учнями творчих робіт, пошукова робота, самостійність школярів при виборі об’єктів практичних робіт та при розробці технології їх виготовлення, а також при пошуку інформації стає тією основою, тим фундаментом на якому тримається творча діяльність старшокласників. Вміння зацікавити учнів творчою працею у співпраці учитель-учень в молодшому та середньому шкільному віці, веде до потреби і самостійної діяльності учнів в старшій школі. В цьому випадку старшокласники чітко уявляють собі чого хоче вчитель, можуть висувати і розвивати власні ідеї за висунутою вчителем проблемою. Учні бачать кінцеву мету, можуть рухатися до неї за власним планом, проявляти гнучкість в виборі матеріалів, художнього та технічного втілення задуму, змінювати власне бачення кінцевого результату по ходу роботи, якщо цього вимагають умови. Вчитель в цьому випадку виступає консультантом, порадником, деколи співавтором творчої розробки і не є нав’язувачем, диктатором ідеї. Учні готові до роботи як теоретично так і психологічно, вміють використовувати аналогії, знають зв’язки і технічні основи, ідуть свідомо на творчу пошукову діяльність. При цьому важливу роль відіграє потреба в само актуалізації – прагненні до більш повного виявлення та розвитку свідомих можливостей, що в свою чергу, спонукає особистість проявляти свою творчу активність, ступінь вираження якої залежить від творчої активності школяра, його психології, а це: Інтелектуальний потенціал, швидкість, гнучкість, оригінальність мислення. Хоча новизна творчої діяльності учня часто суб’єктивна, вчитель розглядає її як творчу, бо для учня вона виступає як істинно творча діяльність, хоча в принципі породжує лише новий результат. Проте оригінальність і самостійність є неодмінними компонентами творчої діяльності учнів. обмежені рамками творчого процесу. Якщо науковці, конструктори часто є чистими теоретиками, то учень повинен самостійно втілити власний задум в життя, йому важче, крім певної суми знань, він має володіти певними навичками, уміннями, які вдосконалюються і розвиваються тільки в практичній діяльності і шліфуються як в спорті, багаторазовими тренуваннями, в результаті чого досягається вершина майстерності, а це швидкість виконання операцій. Якість обробки поверхонь, точність виготовлення. Звичайно, ази такої майстерності закладаються ще в молодшій і середній ланці. Звідси можна зробити висновок, що трудове навчання на якісно новому рівні можливе при комплексному підході до вирішення проблеми, в початковій, середній і старшій школі. Досягнення такого результату дають можливість варіативні модулі, які сприяють використанню нових інноваційних технологій навчання, зокрема проектну технологію, яка сприяє розвитку самостійності та творчої ініціативи школяра і перенесення її в старшу школу, де, при вивченні професійного чи допрофесійного навчання, учень проявляє свою зрілість. Організація роботи з учнями Працюючи з учнями в старшій школі, ми прийшли до висновку, що саме варіативні модулі, як інтегрований курс народних ремесел, дає широкі можливості для розвитку творчого потенціалу обдарованих дітей, для самореалізації. Тут є важливою організація форм роботи з учнями. яка, як підказує практика, може проводитися за кількома напрямками, а саме: робота на уроці і якщо клас не ділиться на підгрупи, доцільно організувати колективні форми роботи в ланках, чи бригадах, коли групою керує більш підготовлений творчий учень, в цьому разі вчитель спирається саме на нього. Разом ланка досягає позитивного результату, при розподілі завдань посильних для виконання кожного, виходячи з інтелектуального творчого потенціалу кожного члена ланки. Ще один напрямок роботи – позакласна, в цьому випадку на заняттях з обдарованими учнями є можливість вийти за рамки програми, підібрати теми для творчих задумів більш складного рівня, кожен учень має більше часу для індивідуальної роботи. Ще кращий результат одержується коли до нього підключаються учні молодших класів. Утворюється різновікова група, в якій один або кілька старших товаришів виступають наставниками молодших, і ті виконують посильні завдання старших. Така робота сприяє більш широкому залученню обдарованих учнів до творчого процесу, їх становлення адже вбираючи очима, вухами, шліфуючи трудові навички, знаходячись у творчому середовищі, учні швидше проходять адаптацію і постійно відчувають потребу в активній творчій діяльності. Пошук об’єктів, та розробка творчого проекту. Практичне втілення задуму Важливим етапом роботи над створенням творчого задуму є вибір об’єкту творчого задуму. Учитель не повинен нав’язувати свою думку учневі. Старшокласнику повинно насамперед бути цікаво те що він має створити, він повинен бути обізнаним з матеріалом. Кінцевий результат – творча робота повинна бути насамперед потрібною. естетично виконано, професійно довершеною. Приклади аналоги, учні беруть з альбомів, фотовиставок, Інтернету тощо. Робота над творчим проектом не є тільки навчальною метою, учні старшої школи вже обізнані з елементами проектної діяльності ф використовують її як засіб, інструментарій для кращого досягнення мети в активній творчій діяльності Дуже часто нові ідеї можуть народжуватися не на початку проектування, а вже в процесі практичної роботи і заплановане не завжди може здійснитись зрізних причин. Тому школярі мають змогу вносити зміни, корекцію своєї роботи навіть в кінці практичного виконання творчої роботи, В практичному плані схема оформлення проекту виконання творчої учнівської роботи може виглядати так: 1. Організаційно – підготовчий етап: а) пошук теми, проблеми; б) усвідомлення проблеми; в) вироблення ідей та варіантів; г) формування основних вимог; д) вибір оптимального варіанту; г) очікувані результати. 2. Конструкторсько – дизайнерський етап: а) складання ескізів; б) підбір матеріалів, інструментів, обладнання; в) вибір технік, технологій; г) організація робочого місця; д) економічне обґрунтування. 3. Технологічний етап: а) виконання практичної частини проекту; б) контроль і самоконтроль, дотримання безпеки праці, технологічної дисципліни; в) оцінка якості. 4. Заключний етап: а) корекція практичної та проектної діяльності; б) оздоблювальні та опоряджувальні роботи; в) оформлення; г) самооцінка та аналіз отриманих результатів; д) захист проекту. При виконанні творчого проекту учитель звертає увагу і націлює учнів на очікувані результати, тільки вони є мірилом готовності учня до активної творчої роботи. Першочерговим в роботі над проектом після вибору предмету, є пошук можливих варіантів, виконання креслень, ескізів. Важливо вчасно скорегувати усунути недоліки в проекті. Найважливішим етапом є технологічний, сам процес творіння, роботи, пошуків, знахідок. Захист проекту – особлива частина роботи, де учень показує свій товар лицем, аналізує свою роботу, доводить її потрібність. Темпи науково-технічного прогресу постійно зростають. Тому нова демократична Україна не зможе стати всебічно розвиненою, передовою і гуманітарною державою, якщо не буде готувати своє підростаюче покоління до майбутньої творчої праці. Відповідно і освіта потребує докорінної переорієнтації на підготовку особистості до майбутньої діяльності. Саме тому до Державної Національної програми" Освіта" (Україна ХХІ століття) Міністерство освіти України внесло пункт:" Розробити систему навчання творчості і створити у базових навчальних закладах мережу центрів підготовки та науково – технічного забезпечення навчання творчості". Державний стандарт освітньої галузі "Технологія" визначає, що її головна мета полягає у формуванні технічно освіченої особистості, здатної до творчої технічної діяльності. Цим самим підкреслюється значення розвитку творчих здібностей у кожної молодої людини. Тому, розробленні науковцями і затверджені Міністерством освіти нові програми з трудового навчання в молодшій і середній школі, відповідають вимогам – формувати творчу активну особистість. Варіативні модулі програми дають можливість розвивати учнів старшої школи технічно та художньо, дає можливість до творчої роботи, активізації пізнавальної діяльності, виховання національних традицій. Виховує любов до рідного краю, створює умови для творчого становлення і самореалізації особистості. Залучення здібних, обдарованих, талановитих учнів до творчої діяльності, створення цікавих творчих робіт, підтвердження знань, професійної творчої майстерності на Всеукраїнських олімпіадах говорить само за себе, що робота з учнями за такими програмами на вірному шляху.

category: Методика та технологія


title: Використання тестових технологій на уроках хімії

description: Подано систему тестових завдань із навчальної теми «Хімічні реакції» в 9-му класі, мета яких - перевірити рівень тематичних навчальних досягнень учнів, розуміння ними основних понять, уміння використовувати їх на практиці

category: Методика та технологія


title: Психологічні аспекти навчання іноземній мові. Особливості навчання говорінню іноземною мовою дітей зі зниженим слухом

description: У статті на заявлену тему викладено такий зміст: психологічні аспекти навчання говорінню іноземною мовою дітей зі зниженим слухом; особливості пізнавальної діяльності слабочуючих дітей; сучасна система навчання рідній мові дітей із вадами слуху

category: Методика та технологія


title: Організація індивідуального навчання учнів у загальноосвітньому навчальному закладі

description: Проблема навчання та виховання учнів за індивідуальними програмами набула особливого значення у всіх сферах освіти. Матеріал може використовуватися для проведення семінарів директорів або їх заступників, учителів, які працюють з учнями за індивідуальними програмами

category: Методика та технологія


title: Математичний календар

description: Навчальний посібник для учнів 5-11-х класів і вчителів, що є не тільки посібником для вчителя, а й джерелом, що сприяє формуванню пізнавальної активності учнів під час вивчення математики

category: Методика та технологія


title: Оптимізація викладання шкільного курсу історії через використання графічного методу наочності

description: У матеріалі на заявлену тему викладені: Таблиця як результат роботи з історичною картою. Таблиця, що об’єднана зі схемою. Таблиця як результат самостійної, індивідуальної учнівської роботи. Таблиця, що розкриває причинно-наслідкові зв’язки тощо

category: Методика та технологія


title: Завдання для тематичного оцінювання знань учнів 10-11-х класів на уроках історії

description: Завдання, що використовуються для перевірки знань учнів після вивчення теми, які поділяються на шість блоків. Наприклад, перший блок - із хронології, містить чотири дати, з метою перевірки хронологічної компетентності школярів

category: Методика та технологія


title: Використання мистецтва слова на уроках мови та літератури як засобу виховання та розвитку толерантних емоцій та переконань

description:
Кожна людина прагне бути почутою, жадає знайти свою аудиторію однодумців, людей, які її зрозуміють і підтримають. Але мистецтво слова - це велика й важлива наука, яка може об`єднати мільйони людей заради єдиної мети, або знищити цілі народи. Завдання вчителя – знайти підхід до кожного учня й допо

                  могти знайти свій шлях толерантного ставлення до інших і вміти емоційно стримано доводити свою думку. З розвитком суспільства до людей прийшло розуміння, що Земля не є надто великою, вона – наш спільний дім, всі люди в якому сусіди. А для того, щоб людство успішно розвивалося, треба знаходити спільну мову. У різноманітному вирії думок, ідей, культур, релігій, які належать людям різних країн на планеті, на допомогу прийде "рятувальне коло толерантності". Ще у XVIII ст. французький філософ – просвітитель Франсуа – Марі Вольтер сказав свою знамениту фразу: "Ваша думка для мене глибоко ворожа, але за Ваше право висловити її я готовий віддати своє життя". Толерантність – це повага, сприйняття та розуміння багатого різноманіття культур нашого світу, форм самовираження та самовиявлення людської особистості. Без ідейно-емоційної сутності, без людських емоцій ніколи не бувало, нема й бути не може людського шукання істини. Останні досліди науковців показують, що в більшості успішність дорослої людини в суспільстві визначається не стільки академічними знаннями й рівнями загального інтелекту, скільки вмінням керувати своїм емоціями та вміти передбачати реакції оточуючих. Важливим завданням, яке виникає перед словесником з огляду на нашу проблему є навчання мові емоцій. Відповідну настроєність щодо тексту учні сприймають певною мірою вже слухаючи виразне читання його, але вся сила ідейно – емоційного заряду художнього тексту розкривається лише в процесі аналізу, методи й шляхи якого залежать від проблематики твору, його жанрових особливостей, метафоричність мови. Спостерігаючи за розумовими здібностями дітей, вчені все більше переконують нас у тому, що емоційні імпульси (почуття радісного хвилювання, здивування) активізують дітей до активної роботи. Емоції – це завжди рух, звернімо увагу на те, що в психології вона завжди мислиться як процес, а всякий процес має певний темп, ритм, характер, смисл. Функція емоції – активізувати діяльність. Вона завжди виявляється в рухові, в дії, в художній творчості – це активізація, приведення в рух авторської свідомості. Емоція, виникнувши як певна реакція, розвивається до пафосу, з якого і починається творчий процес. Сильна емоція, кипіння почуттів, вся їх гама – це рух життя, переживання, яке має свій темп і ритм. Останнім підкоряється вся людська психіка. Емоція викликає певний темпоритм життя, дихання, биття серця, інтенсивність уяви, плину фантазії і уявлень – він і стає темпоритмом поезії. Іноді дитині важко висловити свої емоції, почуття, прагнення. Це емоційне протиріччя породжує низку інших, наприклад: а) між почуттям і конкретною емоцією. Почуття любові виражається не завжди як радісно – любовне переживання, а може реалізуватись в залежності від ситуації в конкретній реакції гніву, суму, навіть ненависті і т. д; б) прагнення виразити сильне почуття і неможливість (умовна, звичайно) зробити це. Таке прагнення знайти спосіб передачі часто буває предметом зображення в ліриці; в) сильне почуття й потреба тамувати його. Це також стає або предметом зображення або відбивається у вираженні ліричного "я". Тамування почуттів може мати різний характер. Це може бути наслідування закону природи в художньому перетворенні життя. Наприклад, людина в горі не намагається плакати – сльози, плач, ридання приходять, як явище мимовільне, як стихія, яка прориває загату нормального, спокійного, урівноваженого стану. В такому випадку людина спрямовує всі свої зусилля на те, щоб повернутися до нормального стану, затамувати неприємні або навіть і приємні емоції, але занадто бурхливі почуття і т. д. Уроки української мови та літератури мають розвивати емоційну культуру, оскільки тільки на базі емоційно-пізнавальної активності формуються в дітей критерії оцінки життєвих явищ, виробляються моральні принципи. Кожний урок має бути звернений до душі учня, насичений матеріалом, що викликає роздуми про життя, про духовний світ людини, про загально - людські цінності. Українська література має відкрити учням світ культури. Цього можна досягти, якщо викладати її у зв`язку з іншими видами мистецтва, зокрема з музикою, історією, художньою культурою. Вивчення літературних творів на тлі широкого культурологічного контексту сприятиме осмисленню фундаментальних цінностей культури. Емоційний стан уроку значною мірою залежить від особистості вчителя: він приносить у клас свій настрій. Йому повинні бути властиві оптимізм праці, тобто віра в те, що кожна дитина має шанс на успіх; почуття гумору— настільки важливе, що в разі його відсутності вчителеві варто змінити професію; демократизм стосунків; любов до дітей. Ці якості вчителя повинні бути не "бутафорними", фальшивими, а дійсно виходити з глибини його душі. Створений на таких засадах психологічний настрій уроку породжує в дитині впевненість у собі, віру в добро і справедливість, формує почуття надії й любові до людей. Емоції й мистецтво - невід'ємні. Дітей потрібно надихати на бажання творити, робити щось незвичайне, щоб вони розкривали свої здібності, підтримувати їх у невдачах і поразках, давати надію на кращий результат. Адже не тільки діти, а й дорослі, (особливо талановиті), боляче реагують на невдачі. Якщо дитину не підтримати у певний час, не переконати, що чорна смуга буває у кожного в житті, треба не зупинятися на досягнутому, а прямувати далі, вона може розчаруватися і втратити бажання творити. Таких випадків серед талановитих людей, на жаль, дуже багато. А особливо від творчого незадоволення страждають діти. Якщо дорослі можуть протистояти несправедливій критиці, їх психологія більш стійка до негативу, то діти різко реагують навіть на незначні зауваження. Адже для талановитої людини її робота, наче живе створіння, яке вона з відчайдушною стійкістю захищає. Однак, коли учень і вчитель знаходять порозуміння й перший довіряє наставнику свої "шедеври", написані несміливою рукою з купою помилок, для них обох справді настає щаслива мить. Незвичайний емоційний стан може виникнути у дитини на уроці мови й літератури, коли вона справді поринає у світ героїв, подій, явищ. Діти не просто читають оповідання, вони перевтілюються в казкових героїв, вирішують важливі життєві питання, шукають правильні шляхи виходу. У 5 класі література побудована на казкових подіях і явищах. Якщо діти знають, що вони не просто будуть читати й аналізувати текст, то прочитують його до найменших дрібниць. А коли інсценівка вдалась і всі гарно справились зі своїм завданням, то емоції важко зупинити. Ми хочемо інсценувати все, навіть те, що важко розкладається на ролі. Звичайно, життя внесе свої корективи в подальшу долю, але вміння співпереживати, володіти своїми емоціями дітям допоможе. У 7 класі робота з текстом більш глибока й докладна, але до тих оповідань, які є за програмою, діти прагнуть отримати ширший матеріал. Наприклад, до оповідання "Гер переможений" Любові Пономаренко діти з захватом слухають додаткову розповідь про війну, про вміння толерантно ставитись до таких подій. Головне - правильно направляти дитячі емоції, вчити обов'язково досконало розібратися в ситуації, а потім робити висновки, щоб не проходилось шкодувати. 10 класу мало знати складові тексту, не задовольняє просто аналіз. Тут треба знаходити більш глибокий зміст оповідань, адже старшокласників цікавлять тонкі психологічні шляхи розв'язання проблем, а особливо стосунки між молодими людьми, прояви кохання, болючі хвилини зради. Тут вони можуть приміряти ролі справжнього дорослого життя і вибрати для себе правильний шлях. Мені імпонує перефразоване відоме мудре висловлювання: "Учні забудуть, що ви говорили, учні також забудуть, що ви зробили, але вони ніколи не забудуть, які почуття ви в них викликали".

category: Методика та технологія


title: Особливості навчання іноземної мови в 1-му класі

description:
У сучасних умовах англійська мова розглядається як засіб спілкування і залучення до культури іншого народу. Особлива увага приділяється навчанню англійської мови школярів в початкових класах, бо в дитинстві схильність до вивчення мов набагато більша. Тому невипадково розроблено Державний стандарт

                   початкової освіти, який прийнято Постановою Кабінету Міністрів від 20 квітня 2011 року № 462. Цей стандарт ґрунтується на засадах особистісно зорієнтованого і компетентнісного підходів, що зумовлює чітке визначення результативної складової засвоєння змісту початкової державної освіти. Протягом навчання в початковій школі учні повинні оволодіти ключовими компетентностями, які передбачають їх особистісно-соціальний та інтелектуальний розвиток, формуються на міжпредметній основі та є інтегрованим результатом предметних і міжпредметних компетенцій. Головною метою вивчення іноземної мови є формування в учнів комунікативної компетентності з урахуванням комунікативних умінь, сформованих на основі мовних знань і навичок, оволодіння вміннями й навичками спілкуватися в усній і письмовій формі з урахуванням мотивів, цілей та соціальних норм мовленнєвої поведінки в типових сферах і ситуаціях. Працюючи у початкових класах не один рік, звернула увагу на те, що вивчення англійської мови у ранньому шкільному віці корисне всім дітям, оскільки воно позитивно впливає на розвиток пам’яті, уваги, мислення, уяви дитини, стимулює її загальні мовленнєві здібності, позитивно впливає на володіння рідною мовою. Також слід відмітити виховну і пізнавальну цінність раннього вивчення іноземної мови, яка проявляється в більш ранньому входженні дитини до загальнолюдської культури через спілкування новою для неї мовою. Спостерігаючи за дітьми, звернула увагу, що учні спілкуючись, переконуються в тому, що іноземна мова є реальним засобом спілкування, і водночас отримують можливість проявити свою індивідуальність. Слід зазначити, що для молодших школярів зовнішні враження – це сильний відволікаючий фактор. Їм важко зосередитися на незрозумілому складному матеріалі. Їхня увага характеризується невеликим об’ємом, малою стійкістю: вони можуть зосереджено займатися однією справою протягом 3-5 хвилин, тому роботу планую з урахуванням психологічних здібностей дитини. Щодо особливості мислення молодших школярів, то воно конкретне. На початковому етапі опанування мовою діти засвоюють її переважно наочним шляхом, коли водночас і чують нове слово, і спостерігають відповідний предмет, явище чи дію. Отже жодного уроку я не провела без унаочнення. Чим менша дитина, тим більше навчальний процес має опиратися на її практичні дії, бо їй недостатньо лише дивитися та мислити, їй необхідно взяти предмет до рук, тримати в руках, погладити його, побудувати щось тощо. І чим більше буде задіяно видів сприйняття на уроці, тим ефективнішим буде навчання. Основним підхідом до вивчення іноземної мови у першому класі є комунікативно-ігровий метод навчання. Він забезпечує дійове, зорієнтоване на особистість навчання іншомовного спілкування. Враховуючи психологічні та фізіологічні особливості дітей молодшого шкільного віку, найоптимальнішим способом початкового навчання є ігрова ситуація. Гра як шлях дітей до пізнання світу. Гра – це один з найдавніших, до тепер актуальних методів навчання. Задовольняючи потребу дитини гратися, перевтілюватись, рухатись, учитель забезпечує умови для вивчення іноземної мови. "У дитячому віці гра – це норма і дитина повинна завжди гратися, навіть коли робить серйозну роботу." (А. С. Макаренко) За ігровою методикою ігри поділяються на: предметні; сюжетні; рольові; імітаційні; драматизовані. Наступною допомогою учителю буде роздатковий матеріал – основний компонент навчально-методичного комплексу для I класів. Він представляє собою набір предметних, сюжетних, тематичних картинок, малюнків, що призначаються для роботи як в класі, так і вдома. Цей набір має бути у кожного школяра. Мислення у дітей конкретне, тому важливо новий матеріал ілюструвати. Ілюстративним матеріалом і будуть малюнки, іграшки, предмети, листівки, предмети, що оточують дітей. Тут спрацьовує метод наочності. Подібним набором забезпечений кожний учень нашої школи. Педагог має запропонувати такий спосіб засвоєння знань, який був би спрямований спеціально на розвиток дитини. Для цього важливо, щоб дитина була головним дієвим героєм на уроці, почувала себе вільно та комфортно, брала активну участь в усьому уроці. Так як Державним стандартом передбачено особистісно зорієнтований підхід до навчання, особливо маленькі діти люблять говорити про себе, про те, що їх оточує і чим вони займаються. Їм не цікаво слухати або розповідати про щось інше. Тому на своїх уроках я реалізую принцип зв’язок з життям. Хочу звернути увагу на фізіологічні особливості дітей шестирічного віку. Вони не можуть тривалий час знаходитися нерухомо в одній позі. Тому надання дітям можливості багато рухатись не тільки співпадає з потребою віку, але й суттєво прискорює процес засвоєння іноземної мови. Щодо спеціальних вправ типу фізкультхвилинки, то для дитини її виконання є доброю нагодою продемонструвати класу свою фізичну досконалість і привести у відповідність до неї свою мовленнєву діяльність.. Беручи до уваги швидку стомлюваність дітей, на уроці іноземної мови не можна обійтися без фізкультхвилинки, що супроводжується римовками. Фізкультхвилинки сприяють не лише збереженню здоров’я нашого майбутнього покоління, а й допомагають засвоювати іноземну мову. Я їх широко застосовую. Діти не тільки виконують фізичні вправи але й самі промовляють текст Таким чином учитель досягає подвійної мети: невеликий перепочинок та запам’ятовування іноземної мови. Дуже важливо грамотно спланувати навчальний процес, опираючись на психологічні, фізіологічні та фізичні особливості віку. Іноземна мова має засвоюватися учнями як засіб спілкування. Діти повинні вивчати мову в процесі зацікавленого спілкування та взаємодії з різноманітними персонажами: вчителем, ляльками, вдаваними носіями мови, героями казок. Потрібно стимулювати потреби в ознайомленні зі світом іноземних одноліток та використовувати для цієї мети мову іншого народу. Будь-яке спілкування починається з мотиву та мети, тобто з того, чому та навіщо щось говорити, сприймати на слух, читати та писати. Водночас учитель має пам’ятати, що цікаве дітям краще запам’ятовується. Для цього я застосовую проблемні ситуації пошукового характеру, які спонукають дитину самостійно з’ясовувати причини явищ, подій, вчинків, тим самим пробуджуючи їхні пізнавальні інтереси. Діти краще сприймають та засвоюють матеріал, якщо він подається в ігровій формі, інсценується. У цьому на допомогу приходять вірші, казки, невеличкі п’єси, дитячі спектаклі та свята з використанням англійських пісень та віршів. Можна просити дітей принести іграшки, на що вони відкликаються із задоволенням. При вивченні іноземної мови з першого класу середньої школи необхідно звертати особливу увагу на взаємовідносини учня з оточуючими його людьми, а не тільки бути об’єктом контролю мовної компетенції. Цьому сприяє цілий ряд вправ. Наприклад: "Слідкуйте уважно за Оскаром, слухайте уважно, чи правильно він говорить". Головне, щоб учень, вступаючи до спілкування іноземною мовою, не відчував страху за помилки та намагався всіма засобами, якими він володіє, реалізувати той чи інший комунікативний намір. Комфортність взаємодії дітей під час спілкування іноземною мовою багато в чому залежить від того, як використовуються різноманітні організаційні форми навчання. Поруч із індивідуальною та фронтальною роботами необхідно також активно впроваджувати в навчальний процес і інші форми: хорові, групові, колективні, проектні. Проект – це діяльність, в основі якої лежать інтереси дитини. На уроках учителі нашої школи широко застосовують ці форми роботи. По- перше - діти не бояться говорити та помилятися, коли вимовляють хором. По-друге – вони чують вимову свого сусіда і разом з ним намагаються повторити. Таким чином ми збільшуємо час, забезпечуючи їх активною мовленнєвою діяльністю. Вдома більшість дітей не має можливість спілкуватися англійською мовою, тому цей вид діяльності передбачений на класну роботу. Дозвольте сказати декілька слів про підручники. Якими повинні бути підручники у 1 класі? У початковій школі важливо зацікавити учнів вивченням іноземної мов, викликати в них позитивне ставлення до предмета, вмотивовувати необхідність і значущість володіння іноземною мовою як неповторним засобом міжкультурного спілкування. Усі залучені для цього навчальні засоби, зокрема підручники, як основні носії змісту навчання повинні сприяти вихованню комунікативних потреб у пізнанні інших країн і народів, у пошуку друзів не тільки для спілкування, а й для розв’язання певних проблем власної життєдіяльності. Комунікативна, освітня, виховна і розвивальна цілі оволодіння змістом реалізуються через навчальні тексти й діалоги як основні мовленнєві одиниці. Вони повинні містити в собі як змістову, так і мовну інформацію та слугувати певними засобами узагальнень іншомовного досвіду школярів. Для успішної реалізації освітньо-розвивального потенціалу іноземної мови зміст підручників повинен сприяти тому, щоб процес залучення учнів до вивчення предмета не тільки розширював їхній світогляд, а й спияв глибшому розумінню власної культури та її ролі у духовному і моральному розвитку людства. Навчання іноземної мови в початковій школі варто розглядати як комплексний інтегрований етап оволодіння предметом. Обов’язкова умова успішної організації навчання іноземної мови в першому класі-це забезпечення як у змісті, так і в часі збалансованої діяльності під час послідовного оволодіння рідною та чужою мовами. Така особливість повинна своєрідно відбиватись у змісті підручника. Цей період доцільно співвідносити з усною основою навчання. Він зумовлює особливості вибору видів діяльності та форм їх виконання протягом першого семестру, який відповідно до процесу вивчення першокласниками рідної мови співвідноситься з добукварним і букварним періодами. Під усною основою навчання, що покладена в основу конструювання змісту підручника з іноземної мови для першого класу ми розуміємо методичний принцип, який передбачає усну презентацію мовних одиниць і організацію мовленнєвої практики в усній формі в межах визначених програмою тем і ситуацій спілкування. Відповідно до умов навчання а також вимог чинної навчальної програми основною науково доцільною формою організації процесу оволодіння іноземною мовою учнями першого класу варто вважати усну основу навчання з використанням елементів читання і письма. Відповідно до концепції підручника для першого класу на його сторінках доцільно зміщувати як кольорові малюнки так і презентувати мовний (слова) та мовленнєвий (речення) матеріал іноземною мовою. Учні перших класів ще не оволоділи рідною мовою. Вони вивчають букви, письмо та читання на рідній мові, тому перейти до читання і письма на цьому етапі на англійській мові просто неможливо. Це викличе великі труднощі у дітей і ось чому ми практикуємо усний водний курс, де діти вчаться застосовувати мовленнєві зразки, що подаються у вигляді коротких фраз необхідних для спілкування, а саме: привітатися, попрощатися, вибачитися, подякувати, назвати себе або предмети; представити себе (когось), висловити своє ставлення до чогось; виконати певні дії (подати, взяти, сісти, встати, намалювати, сказати, вийти, зайти, порахувати), дати команду; запросити елементарну інформацію та відповісти. Завдяки цьому ми формуємо навички аудіювання тобто сприйняття мови на слух та розвиваємо усне мовлення. Одним із шляхів підвищення мотивації та інтересу до вивчення іноземної мови - є позакласна робота. Ми проводимо свята та конкурси. Дітям це дуже подобається, а батьки задоволені і стають нашими союзниками. Дозвольте сказати декілька слів про застосування мультимедійних засобів у навчально-виховному процесі. Вони дозволяють зробити уроки цікавими, зменшити нервове навантаження на дітей, зробити дітей співучасниками навчального процесу та сприяти кращому засвоєнню навчального матеріалу. І на завершення хочу сказати, що підвищення майстерності вчителя залишається актуальною проблемою і сьогодні. "Скажіть мені – і я забуду. Покажіть мені – і я запам’ятаю. Дайте можливість обговорити – і я зрозумію. Дайте можливість навчити іншого – і я досягну досконалості." (Конфуцій) "Учитель повинен свідомо йти в ногу із сучасністю." (А. Дістервег) Щоб досягти бажаних результатів і виховати майбутнє покоління. Практичні дослідження показують, що вивчення іноземних мов з раннього віку сприяє розвитку інтелекту дитини в цілому, розширенню обсягу пам’яті, розвитку фонематичного та інтонаційного слуху І тільки за умови зазначеного вище практична мета навчання дітей першокласників англійської мови, тобто формування елементарної комунікативної компетенції, яка складається з лінгвістичної, мовленнєвої, соціокультурної та загальнонавчальної компетенції, буде досягнута.

category: Методика та технологія


title: Основи композиції плаката в сучасній обробці

description: Подано матеріали на заявлену тему, які орієнтовані на підготовку до вступних іспитів із композиції у вищі навчальні заклади для спеціальності 6.020205 «Образотворче мистецтво»

category: Методика та технологія


title: Вправи на формування й удосконалення граматичних навичок з англійської мови в 5-му класі

description: Подано дидактичні матеріали на заявлену тему з розділу граматики для учнів 5-го класу

category: Методика та технологія


title: Практичні та контрольні роботи для учнів 7-9-х класів як засіб активізації навчально-пізнавальної діяльності школярів

description: Матеріали підготовлено згідно з програмовими вимогами, з урахуванням вікових особливостей учнів. Практичні роботи містять покроковий хід виконання. На розсуд учителя можна вносити доповнення у представлені матеріали практичних, контрольних робіт

category: Методика та технологія


title: Дидактичний матеріал з математики для 5 класу

description:
Дидактичний матеріал розроблений з урахуванням вимог нового Держстандарту та представлений у п’яти частинах відповідно до рівнів навчальних досягнень учнів у форматі завдань ЗНО: тестові завдання з вибором однієї правильної відповіді; завдання відкритої форми з короткою відповіддю; завдання на встан

                  овлення відповідності тощо

category: Методика та технологія


title: Вічне шевченківське слово

description: Добірка дидактичного матеріалу для подолання мовних недоліків, що присвячена 200-річчю від дня народження Т. Г. Шевченка

category: Методика та технологія


title: Функціональні та жанрово-публіцистичні дослідження газети „Донеччина”

description: Матеріали гурткової роботи „Журналістика” на заявлену тему для учнів 7-9-х класів, мета якої полягає у здійсненні функціонального та жанрово-публіцистичного аналізу україномовного періодичного видання - газети „Донеччина”

category: Методика та технологія


title: Активізація пізнавальної діяльності учнів на уроках географії засобами інтеграції

description:
Урок – це сонце, навкруги якого як планети, обертаються усі інші форми навчальних занять. Головна продукція педагога – урок, як найскладніший психолого-педагогічний процес, акт учительської творчості, до якого пред’являються сотні різних вимог. Традиційний урок триває 45 хвилин і на кожному з цих

                   відрізків часу можуть народжуватися як інтерес до предмету, так і смертельна нудьга. Навчальний процес ще й сьогодні багато в чому орієнтований на репродуктивне відтворення вивченого матеріалу. Значна кількість понять, фактів, великий об’єм матеріалу ускладнюють сприйняття, не формують цілісної картини світу На це звертав увагу Г. Ващенко: "За предметової системи діти одержують не суцільне знання про світ, а знання, розбите на окремі частини, що часто зовсім не пов’язані між собою." До того ж навчання все ще має формальний, абстрактний характер, не зачіпає душу дитини, не є для дитини особистісно значущим. Вихід із ситуації, як вважають спеціалісти, полягає в реалізаціях принципів інтеграції знань. Географія належить до тих дисциплін, які найбільш повно формують цілісну картину світу, планетарне мислення дитини. Шкільній географії належить активна роль у здійсненні завдань демократизації і гуманізації освіти. Жодна наука не може претендувати на формування цілісного світогляду людини, а може лише робити внесок у його формування. А оскільки інтегративний потенціал географії великий, найближчий час має бути часом ренесансу в розвитку географічної науки у зв’язку з попитом на комплексні знання. Видатний український педагог та психолог Г. Ващенко зауважував, що "…географія стоїть не межі природничого й гуманітарного циклів. Відповідно до цього вона виконує подвійну виховну роль. З одного боку, вона, подібно до історії, допомагає зрозуміти минуле й сучасне нашої Батьківщини та інших країн і, таким чином, виховує патріотизм, а з іншого боку - знайомить з природою Землі, і з заняттями населення, і тому вона готує учня до практичної діяльності в майбутньому". Безумовно, географія як базовий предмет є комплексною наукою, яка сприяє формуванню наукового світогляду, загальнолюдської, географічної та екологічної культури, інтелектуальному розвитку. Світ, який є об’єктом вивчення географії як науки, дуже багатогранний, в ньому тісно переплітаються події, процеси, явища, які є об’єктами вивчення фізики й хімії, історії й біології, математики й економіки, екології. Часто питання, котрі розглядаються на уроці, виходять за межі суто географічної науки і, щоб розкрити їх, потрібно поєднувати знання географічні із знаннями основ наук суміжних дисциплін. Цю проблему поєднання на одному уроці різних дисциплін і повинні розв’язати інтегровані уроки, як одна із форм навчальної діяльності, покликаних сприяти підвищенню пізнавальної активності учнів, розширенню їх кругозору, розвитку логічного мислення, пам’яті, мови. Та головне завдання, яке ставиться перед інтегрованими уроками, - це об’єднання в гармонійну цілісну систему знань з багатьох дисциплін, формування світоглядної освіченості особистості. До того ж інтегративний підхід до навчання на сучасному етапі розглядається як важливий синергетичний підхід у формуванні світоглядних позицій школярів. Синергетика як засіб інтеграції різних навчальних предметів дозволяє якісно вирішувати процеси навчання і виховання учнів, дає чудову можливість: Раціонально скоротити об’єм інформації, що пропонується учням; Більш чітко систематизувати матеріал і створити у дітей цілісне багатовекторне уявлення про наукову картину світу; Вийти на рівень формування синергетичного мислення, бо дозволяє учням знайти і зрозуміти єдині закономірності розвитку природи і суспільства, сформувати цілісне синтезоване сприйняття наукових питань; Створити більш сприятливі умови для розвитку інтелектуальних вмінь учнів, активізує мислення, формує дослідницький тип особистості; Навчитись застосовувати теоретичні знання в практичному житті, в конкретних життєвих, професійних ситуаціях; Наблизити процес навчання до життя, живлять духом часу, наповнюють змістом; Збільшити інформативну місткість уроку, узагальнити знання, що дозволяє одночасно прослідкувати весь процес виконання дій – від мети до результату; Збагатити потенціал вчителя, сприяє його творчому зростанню. Крім проведення інтегрованих уроків під час вивчення навчального матеріалу з географії вчитель може успішно застосовувати такі форми роботи, як: 1. Інтегровані завдання – різновид навчальних задач. Його особливості полягають в синтезі знань і умінь із різних наук, із різних сфер діяльності, в об’єднанні їх навколо одного питання, пізнання одного явища, проблеми. Прикладами завдань даного характеру, які я пропоную учням є наступні: "Поясніть головні аспекти глобальної проблеми збереження миру на планеті: політичний, економічний, соціальний, екологічний" (10 клас); "Доведіть, що релігія суттєво впливає на політику, галузеву структуру господарства, традиції населення, демографічну ситуацію в країнах" (10 клас); Проект: "Охарактеризуйте екологічну та економічну сторону медалі, назва якої "Трансамазонська магістраль" (10 клас); Проект: "Епоха Великих географічних відкриттів: знищення цивілізацій і розквіт світового господарства" (10клас); Проект: "Негативні і позитивні сторони твого життя в океані Глобалізації" (9 клас); Проект: "Як аварія на ЧАЕС вплинула на екологічний стан території України, економіку держави, демографічну ситуацію в нашій країні" (8 клас). 2. Міжпредметні проблемні ситуації – створений вчителем стан інтелектуального утруднення учня, який виявляє, що для рішення поставленої проблеми йому недостатньо предметних знань і умінь і усвідомлює необхідність їхньої внутрішньої і міжпредметної інтеграції. Виділяють кілька способів створення на уроці географії проблемних ситуацій. - Ситуація неочікуваності створюється при ознайомленні школярів з матеріалом, що викликає подив, вражає своєю незвичністю. Приклад 1. Відомо, що під час першої подорожі (1492р.) до берегів Америки іспанські каравели перетнули Атлантичний океан за 33 дні, а під час другої подорожі (1493 р.) океанічний простір був підкорений Колумбом всього за 20 днів. Використовуючи карти, зробивши необхідні розрахунки, поясність таку істотню розбіжність у тривалості подорожей. Приклад 2. На східних схилах Скелястих гір (один із хребтів Кордільєр) у Північній Америці спостерігається місцевий вітер чинук – "снігоїд", температура повітря протягом доби може підвищитися від (-20 С) до (+20 С). Підвищення температури приводить до того, що сніг під впливом вітру випаровується, не перетворюючись у воду. Поясніть таку метаморфозу у природі. Приклад 3. Ви знаєте, що Гавайські острови вулканічного походження. Саме тут розміщений рекордсмен нашої планети – найвища гора-вулкан – Мауна-Кеа (9700 м), висота якого перевищує висоту Джомолунгми (8850м). Звідки у центральній частині океану з’явилися ці острови, адже вони не входять до Тихоокеанського вулканічного кільця. Приклад 4. Ви рухаєтеся пустелею у складі наукової експедиції. Сонце неймовірно припікає, пісок, ніби розпечена пательня, вам нестерпно хочеться пити. І раптом, вдалині ви побачили як виблискує на сонці блакить озерця, манять прохолодною тінню фінікові пальми… Яке фізичне явище ви побачили у пустелі, як воно виникає? Ситуація конфлікту виникає при наявності протиріч між: а) теоретично можливим способом рішення задач і неможливістю його практичного здійснення; б) недостатністю предметних знань для його теоретичного обґрунтування; в) життєвим досвідом учнів, їх побутовими поняттями і уявленнями та науковими знаннями. Приклад 1. Чому у рік північної півкулі крутий правий берег, а у рік південної півкулі – лівий берег? Приклад 2. Чому у північній півкулі повітря в циклоні рухається проти годинникової стрілки, в антициклоні – за годинниковою стрілкою, а в південній півкулі навпаки? Приклад 3. Відомо, що Тихий океан – найнебезпечніший, найбурхливіший із усіх океанів. Чому під час навколосвітньої подорожі Фернана Магеллана океан був спокійний, лагідний, за що і отримав таку назву? Приклад 4. В якій частині Африки можна побачити таку незвичайну гру природи: морський прибій набігає на берег, на якому видніються вибілені сонцем скелети китів і людей, тут бродять страуси, зебри, поглядаючи на пінгвінів, а голодні леви приходять полювати на морських котиків. Аргументуйте відповідь. Ситуація припущення, коли передбачається наявність якогось явища, теорії, що розбігається з отриманими раніше знаннями, або ж необхідно довести певне припущення. Приклад 1. В гірських районах можна спостерігати порушення у закономірностях поширення висотної поясності: хвойні ліси розміщуються нижче пояса мішаних лісів, хоча вони більш холодостійкі. Чим пояснити таке явище? Приклад 2. В лісах в порівнянні із степами щороку утворюється велика кількість органічної маси, що пов’язано із більшим біологічним різноманіттям, але ґрунти степу набагато родючіші, ніж ґрунти лісових районів. Чим це пояснити? Приклад 3. Як зрозуміти вислови: "Ріки - діти клімату"; "Смог дружить із антициклоном, а циклона боїться"; Приклад 4. Як пояснити: чому в жаркий літній день, коли температура повітря на березі Чорного моря вище (+30 С) і так хочеться купатися, а вода в морі досить холодна і має показники температури – (+16 С)? Приклад 5. Що спільного між явищем апвелінгу і холодними течіями? Ситуація спростування створюється, коли учні на основі всебічного аналізу пропонують довести безпідставність якогось припущення, певного висновку. Приклад 1. Ваш знайомий повідомив про те, що в Інтернеті прочитав інформацію, що 19 вересня на території Херсонської області очікуватиметься землетрус силою 9-10 балів по шкалі Ріхтера. Чи є підстави для занепокоєння друга? Приклад 2. Капітан риболовецького траулера вирішив спрямувати курс корабля в район, де проходить тепла Гвінейська течія, бо впевнений, що це біологічно продуктивний район в океані, багатий на промислові види риби. Що б ви порадили капітану? Ситуація невизначеності виникає, коли учням пропонується завдання із недостатньою або ж надмірною кількістю даних для отримання однозначної відповіді. Приклад 1. У районі острова Ісландія зародився циклон, який рухається із швидкістю 70 км за /год. на південний схід. Прогнозуйте, коли циклон досягне території України і яку погоду обумовить? Приклад 2. Кількість населення адміністративного району за рік збільшилася з 40400 осіб до 40750 осіб. Чому дорівнює сальдо міграції в цьому районі, якщо природний приріст населення становив 130 осіб на рік? Використання міжпредметних зв’язків, реалізація міжпредметних проектів можуть виступати в ролі інтегруючих факторів в освіті, допомагаючи подолати традиційну роздрібленість і уривчастість навчання. Пошук правильної відповіді на запитання подібного характеру спонукають учнів до активної пізнавальної діяльності, пошуку, розвитку аналітичного мислення, активного і свідомого пізнання світу. Ще в свій час Галілео Галілей запевнював: "Ви нічому не можете навчити людину. Ви можете лише допомогти йому відкрити себе". В цьому і полягає глибока мудрість призначення вчителя: допомогти розкрити індивідуальний потенціал кожної дитини. Так як і більшість реальних проблем носить комплексний характер, то їх рішення становиться можливим лише із застосуванням знань із різних дисциплін. Це можливо на основі глибокої інтеграції, що забезпечує необхідний рівень синтезу знань учнів. Література 1. Виненко В. Г. Синергетика в школе // Педагогика. 1997. – с. 55-60 2. Данилюк Д. Я. Навчальний предмет як інтегрована система //Педагогіка. -2007. - №4. – с. 24-28 3. Довгань Г. Д. Інтерактивні технології на уроках географії. - Харків: Основа, 2005. – 72с. 4. Крылова О. В. Интересный урок географии. – М.: "Просвещение", 2002 5. Маца К. О. Задачі і вправи з географії. Посібник для вчителя. – К.: "Радянська школа", 1974 6. Тарасов А. В. Физика в природе. Книга для учащихся. М.: "Просвещение", 1988

category: Методика та технологія


title: Фрески Софійського собору в Києві як одне з джерел вивчення фізичної культури стародавньої Русі

description: Методична розробка на заявлену тему, мета якої - ознайомити учнів з особливостями становлення та розвитку фізичної культури на території нашої держави, сформувати інтерес до занять фізичними вправами; виховання ціннісного ставлення до свого організму

category: Методика та технологія


title: Ігрова діяльність як інтерактивний метод навчання в системі формування пізнавальної компетентності учнів

description: Подано матеріали з досвіду роботи на заявлену тему, де авторка наголошує, що індивідуальні ігри на уроці дають змогу кожній дитині проявити свою творчість, креативність, навчитися чітко висловлювати власну думку, а суперництво та змагальність створюють емоційне піднесення діяльності

category: Методика та технологія


title: Паперопластика. Створення декоративної композиції квітки кульбаби з серветки

description: Майстер-клас з елементами уроку трудового навчання на заявлену тему у 2-му класі з медіапрезентацією (додається), мета якого - розширити знання учасників про квітковий світ; удосконалювати навички у створенні художнього образу засобами конструювання з серветок

category: Методика та технологія


title: Види поштових відправлень

description: Конспект заняття на заявлену тему з предмету „Соціально-побутове орієнтування” в 6-му класі, мета якого - ознайомити учнів із видами поштових відправлень; розширити обсяг пам’яті на основі відтворення видів зв’язку та їх призначення; розвивати зорове сприймання

category: Методика та технологія

grade: 6 клас


title: Організація та проведення нестандартних уроків української мови й літератури

description: Нестандартні уроки більше подобаються учням, ніж буденні навчальні заняття. У них незвичайні задум, організація, методика проведення. Тому багато педагогів бачать у них прогрес педагогічної думки, правильний крок у напрямку демократизації школи

category: Методика та технологія


title: Формування життєвої компетентності учнів за допомогою активних та інтерактивних форм і методів навчання

description:
І мене в сім`ї великій, В сім`ї вольній, новій – Не забудьте пом’янути, Не злим тихим словом… (Т. Шевченко) Такою була мрія великого Кобзаря в далекому і буремному ХІХ столітті. Тарас Григорович і сотні, тисячі патріотів України мріяли про побудову нез

                  алежної, демократичної держави. Вони не шкодували власного життя і гинули заради добробуту майбутніх поколінь в застінках царських тюрем, в далеких засланнях, на полі під Крутами, в таборах ГУЛАГу, але не зраджували своїй мрії. І в 1991 році їхня мрія здійснилася, Україна здобула незалежність. Ось вже маже двадцять років ми розбудовуємо демократичну, правову державу з високорозвиненим громадянським суспільством, на основі загальнолюдських і національних цінностей. Але створили суспільство, в якому мати лишає новонароджену дитину в громадській вбиральні, батько до смерті забиває дворічну дочку, вбивство стало буденним явищем, якому ніхто не дивується. Моральність, людяність, толерантність, доброта, перестали бути ключовими цінностями для значної кількості громадян нашої держави. І єдиним інструментом протидії процесу деформації ціннісних орієнтирів суспільства є система освіти і виховання. У Державному стандарті базової повної освіти (освітня галузь "Суспільствознавство") сформульовано завдання підготувати учнів до взаємодії з соціальним середовищем, сформувати в них соціалізуючи, комунікативні навички, почуття власної гідності, відповідальності, здатності визначати власну активну життєву позицію, робити свідомий вибір, встановлювати особисті цілі. Допомагають виконати ці завдання уроки етики. У відповідності до цього нами обрано науково-методичну проблему досвіду: Формування загальнокультурної компетентності учня шляхом використання активних та інтерактивних форм і методів навчання. Актуальність її полягає у необхідності успішного визначення життєвої траєкторії. Для цього необхідно створити систему відношень, які стимулюють даний рух, сукупність механізмів і підсистем, котрі створюють необхідні й достатні умови для його здійснення. За таких умов розвиток життєвої компетентності, вимагає використання освітніх технологій, що активізують учнів, на відміну від передачі абстрактної, готової інформації, відірваної від життя і життєвого досвіду учнівської молоді. Перспективним шляхом розвитку освіти є впровадження інноваційних, ігрових технологій. Вони ставлять дитину в позицію творця, а не виконавця чужої волі. Нам важливо на практиці обрати такі технології навчання, які б забезпечували пізнавальну активність учнів, сприяли б формуванню навичок застосовувати набуті знання. Такими є інтерактивні технології. Ідею впровадження інтерактивних технологій в практику навчання розробили О. Пометун, О. Данилевська, Л. Пироженко, Л. Божович, М. Гамезо О. Забужко, І. Надільний, Т. Драгунова, Д. Колесов, та інші. Ці вчені обґрунтували доцільність використання активних форм і методів роботи для активізації пізнавальної діяльності учнів, поліпшення успішності дітей, підвищення рівня навчальної мотивації. Інтерактивне навчання передбачає перетворення суперпозиції вчителя і субординізованої позиції вихованця у особистісно-рівноправні позиції, допомагає освоїти вміння вести соціокультурний діалог на основі розуміння, прийняття та визнання особистості. Отже, вони сприяють формуванню в учнів умінь і навичок осягати і засвоювати духовні цінності, соціально взаємодіяти, критично мислити. А вчителю допомагають створити атмосферу співробітництва, творчої взаємодії. Провідна ідея досвіду полягає у використанні інтерактивних технологій на уроці, де моделюються реальні життєві ситуації, пропонуються проблеми для спільного вирішення, застосовуються рольові ігри. Через використання активних форм і методів роботи я намагаюся розвинути творчу особистість, допомагаю виробити її власні цінності, активну життєву позицію. Найефективнішими формами і методами роботи, які допоможуть виконати поставлені завдання, являються: Імітаційні ігри: імітується конкретна діяльність людей. Наприклад, під час вивчення теми "Правила поведінки в громадських місцях", на етапі закріплення здобутих знань, учні об’єднуються в групи і група №1 отримує завдання розіграти сценку "Я в магазині", група №2 "Я в бібліотеці", група №3 "Я в театрі", група №4 "Я на шкільній перерві". Коли одна група представляє результати своєї роботи, інші учні уважно дивляться, слухають, виявляють допущені помилки, а потім висловлюють зауваження, пропонують свій варіант "Я зробив би це так", пропонують власні поради стосовно підвищення поведінкових навичок в громадських місцях. Розігрування ролей: у таких іграх відпрацьовується тактика поведінки, дії, виконання функцій, обов’язків конкретної особи, пов’язаних із професійним етикетом. Наприклад, під час вивчення теми "Справедливість" учні об’єднуються в групи і отримують дидактичний матеріал з завданням: ПРИТЧА ПРО ГОСПОДАРЯ (З ЄВАНГЕЛІЯ ВІД МАТВІЯ) Одного разу господар вийшов уранці, щоб найняти працівників на роботу у виноградник, запропонувавши робітникам по динарію за день праці. Вони погодились і стали до роботи. Близько третьої години господар побачив інших людей, які нічого не робили і сказав їм: "Ідіть і ви до винограднику мого. Я щось дам вам за роботу". Вони пішли працювати. Близько шостої і сьомої годин вечора він зробив те саме. Врешті-решт близько одинадцятої години ночі він найняв ще кількох людей. Коли настала північ, господар скликав робітників і сказав їм: "Нехай ті, кого найняв останніми, отримають плату першими". І ті, хто прийшов близько одинадцятої години ночі, отримали по динарію. Ті, хто прийшов першими вранці, думали, що вони отримають більше. Проте їм також заплатили по динарію. Вони обурилися: "Ці останні працювали лише одну годину, а ти зрівняв їх з нами, які працювали весь день і в спеку". На це господар відповів: "Друзі, я не ображаю вас. Чи ми з вами не домовилися, що ви працюєте за динарій цілий день? Беріть своє і йдіть. Я ж хочу дати останнім те ж, що і вам. Хіба я не владний робити те, що хочу? Чи ваші очі заздрять тому, що я щедрий?". Завдання: Уважно прочитайте притчу; Уявіть, що не задоволені робітники звернулися до суду і судді потрібно вирішити суперечку, розподіліть ролі і розіграйте судове засідання в театралізованій формі; Чи правильно вчинив господар? Як ви б вчинили на місці робітників? Метод "Мікрофон": Під час вивчення теми "Людина – найвища цінність демократичного суспільства", на завершальному етапі уроку ставлю перед учнями питання, "Що мав на увазі автор епіграфу нашого уроку?". Учні по-черзі дають відповіді на запитання, висловлюючи свою думку чи позицію. "Коло думок": дуже ефективний метод колективного обговорення, пошуку рішень, що спонукає учасників проявляти свою уяву та творчість, він досягається шляхом вільного висловлювання думок усіх учасників і допомагає знаходити кілька варіантів вирішення конкретного питання. Наприклад, під час вивчення теми "Чи може свобода бути основою моральності?", на основному етапі уроку під час вивчення нового матеріалу ставлю перед учнями завдання: "Давайте спробуємо визначити ті фактори, від яких ви погоджуєтеся залежати". Я фіксую варіанти відповіді учнів на дошці. Робота в малих групах: дозволяє набути навичок, які необхідні людині для спілкування та співпраці. Під час вивчення теми. "Чи може свобода бути основою моральності?", учні об’єднуються в групи і кожна група отримує завдання: "Давайте пофантазуємо і припустимо, що наше суспільство стало абсолютно вільним, зникли всі стримуючі фактори, кожен робить те, що вважає за потрібне. Уявили? А тепер обміняйтесь своїми думками і опишіть мені: "Один день життя в суспільстві, де зникли усі стримуючі чинники", і ми спробуємо визначити, що позитивного, що негативного ми побачимо. Результати роботи учнів я записую в таблицю: Відсутність стримуючих чинників Наслідки       Робота в парах: ця форма роботи також дозволяє набути навичок співробітництва, оволодіти вміннями не тільки висловлюватись, а й активно слухати. Наприклад, під час вивчення теми "Суспільна справедливість і соціальна різноманітність", на основному етапі уроку під час вивчення нового матеріалу, учні об’єднуються в пари, один учень грає роль журналіста, а інший респондента, їм потрібно взяти інтерв’ю в своїх однокласників і підготувати репортаж на тему "Моральний вибір учня 6-го класу". На підготовку репортажу відводиться дві хвилини, після чого журналісти ознайомлюють клас з результатами своєї роботи. На основі матеріалів роботи груп я формулюю проблемне запитання "Чому у вас, представників одного покоління, які разом навчаються, мають схожі цінності, поняття морального вибору суттєво різняться?" Метод "Прес": використовую у випадках, коли виникають спірні думки з певної проблеми і школярам потрібно зайняти і аргументувати чітко визначену позицію із суспільної проблеми, що обговорюється. У процесі активної діяльності учні набувають досвіду, оволодівають вміннями ставити собі життєву мету, освоюють духовні цінності, вчаться поважати особисту гідність та гідність інших. Дані прийоми і методи дозволяють виховувати в дітей толерантність, розуміння іншого, врегульовувати конфлікти, усвідомлювати потреби і погляди інших, володіти культурою спілкування, виявляти готовність надати допомогу іншим людям у складних ситуаціях. Я допомагаю дитині особисто зростати, розвивати свої здібності і нахили, набувати навичок конкурентоздатності в суспільстві з ринковою економікою, вміння орієнтуватися в системі суперечливих цінностей, будувати власне життя за законами краси, віри, любові. Своє завдання вбачаю в тому, щоб навчити школярів володіти етичною теорією, обґрунтовувати власну поведінку, передбачати її результати; самореалізовуватись, визначати духовні орієнтири, свідомо ставитись до головних життєвих проблем. Результати роботи психологічної служби школи показують, що в учнів, які прослухали курс етики в 5-6 класах, суттєво підвищується рівень вихованості. 67% дітей мають високий і середній рівень вихованості, 24% середній і 9% низький. 20% дітей мають низький рівень конфліктності, 52% середній, 28% високий. З них 44% шукають шляхи вирішення конфлікту через компроміс і порозуміння, 15% опитаних уникають конфліктів, 20% пристосовуються. В умовах сучасного світу, в якому моральні цінності перестають бути регулятором суспільних відносин, панують ідеали особистої вигоди і наживи, дані показники є досить непоганими. В подальшому я планую продовжити захищати наших вихованців від пагубного впливу сучасної реальності, виховувати громадян, які зможуть не тільки пояснити світ, а й змінити його, зробити кращим. А найголовніше - реалізувати найважливіші принципи освіти: навчити пізнавати; навчити працювати; навчити жити разом; навчити жити.

category: Методика та технологія


title: Використання методу проектів як засобу активізації пізнавальної та дослідницької діяльності учнів на уроках історії

description:
Проект у перекладі з латині означає "самостійний пошук шляху" (СЗС-М.: Советская энциклопедия. - 1981. - С. 1077). Проект учнівський – індивідуальне або групове учнівське дослідження, здійснене на основі вільного вибору учнів з урахуванням інтересів школярів. Цикл проектно

                  го навчання вміщує: продумування, розробку, впровадження ат емоційну підтримку учнівського проекту. Пробєжний метод – дидактичний засіб активізації пізнавальної діяльності учнів, розвитку креативного мислення й формування визначених у них особистісних якостей. Три "КИТИ", на яких тримається дана технологія – це самостійність, діяльність, результативність. Такий метод допомагає учням самостійно пройти всі етапи дослідження обраної проблеми, формує навички пошукової, аналітичної, творчої діяльності. Якщо в основу проекту покладена теоретична проблема, то підсумком має бути її розв’язання. Щоб досягти цього, необхідно навчити дітей самостійно мислити, знаходити й розв’язувати проблеми, залучати для цього знання з різних галузей, здатність прогнозувати результати й можливі наслідки різних варіантів рішень, вміння встановлювати причинно-наслідкові зв’язки, оцінювати свої дії та дії своїх товаришів. У проекті стають основними дійовими особами навчального процесу, вони є рівноправними членами творчого колективу, що дозволяє їм об’єднувати за інтересами, забезпечує розмаїття рольової діяльності. Метод дає можливість залучити до навчального процесу не тільки дії та думки школярів, але й їхні почуття. У ході здійснення проекту школярі навчаються надавати допомогу своїм товаришам по роботі, в них формується вміння самостійно орієнтуватися в інформаційному просторі,, виробляється обов’язковість, відповідальність. Уміння користуватися методом проектів – показник високої кваліфікації викладача, його ставлення до прогресивних методик навчання й розвитку учнів. У ході його здійснення викладач допомагає учням у пошуку джерел інформації, необхідних для роботи над проектом, координує весь процес, підтримує постійний зворотній зв'язок зі школярами, консультує, заохочує та надихає учнів. Вимоги до проекту: Проект розробляється за ініціативою учнів, але тема може бути запропонована вчителем. Тема для всього класу може бути одна, але шляхи реалізації в кожній групі будуть різні. Можливе одночасне виконання учнями класу різних проектів. Проект варто зробити значущим для найближчого й опосередкованого оточення учнів. Робота над проектом має дослідницький характер. Моделює роботу в науковій лабораторії, тому необхідно розробити апарат дослідження, обґрунтувати його. Проект має бути педагогічно значущим, тобто учні в процесі його здійснення одержують нові знання, будують нові стосунки, набувають загально навчальних вмінь. Проект заздалегідь спланований, сконструйований спільними зусиллями вчителя й учнів і водночас передбачає в разі потреби коригування і зміни. Проект рекламується в рамках класу, паралелі, школи з метою підвищення мотивації, участі в його реалізації, усвідомлення в його суспільній значущості. Проект реалістичний, має визначену практичну значущість, зорієнтовану на можливості учнів. Допускається широке розмаїття. Вибираючи тему проекту, слід врахувати: Його соціальну спрямованість; Зв'язок з досліджуваними у відповідному курсі історії темами; Наявність необхідних знань й особистого досвіду учнів з цієї проблеми; Можливість реалізації між предметних зв’язків. Особливо популярними серед школярів є проекти краєзнавчої, історико-політичної, правознавчої спрямованості. Вибір тематики проектів у різних ситуаціях може бути різним. В одних випадках вчитель визначає тематику з урахуванням інтересів і здібностей учнів, своїх професійних інтересів, навчальної ситуації класів. В інших – тематика проектів особливо призначених для позаурочної діяльності, може бути запропонована учнями, які природно орієнтуються на власні інтереси, причому не тільки пізнавальні, але й творчі, прикладні. Розрізняють кілька видів проектів. Дослідницькі проекти потребують добре обміркованої структури, визначення мети, актуальності предмету дослідження для всіх учасників, соціальної значущості, продуманості методів, зокрема експериментальних методів обробки результатів. Вони повністю підпорядковані логіці дослідження і мають відповідну структуру: визначення мети дослідження, аргументація актуальність; з’ясування предмета і об’єкта, завдань і методів; характеристики методології дослідження; знаходження гіпотез розв’язання проблеми і визначення шляхів її розв’язання. Творчі проекти не мають детально опрацьованої структури спільної діяльності учасників, вона розвивається, розв’язання підпорядковуючись остаточному результату, інтересам учасників проекту, шляхом прийняття групою логіки спільної діяльності. Вони заздалегідь домовляються про заплановані результати і форму їх подання – рукописний журнал, колективний колаж, відеофільм, вечір, свято тощо. І тоді потрібен сценарій фільму, програма свята, макет журналу, альбому, газети. Ігрові проекти – учасники обирають собі певні ролі, обумовлені характером і змістом проекту. Це можуть бути як літературні персонажі, так і реально існуючі особистості. Учасники удають їхні соціальні ділові відносини, які ускладнюються вигаданими ситуаціями. Ступінь творчості учнів дуже високий, але провідним видом діяльності є все ж таки гра. Інформаційні проекти спрямовані на збирання інформації про який-небудь об’єкт, явище, на ознайомлення учасників проекту з цією інформацією, її аналіз та узагальнення фактів. Такі проекти потребують добре продуманої структури, можливості проведення систематичної корекції під час роботи над проектом. Структуру такого проекту можна позначити таким чином: мета проекту, його актуальність; методи пошуку (літературні джерела, засоби масової інформації, бази даних, зокрема й електронні, інтерв’ю, анкетування тощо) та обробки інформації її аналіз, узагальнення, зіставлення з відомими фактами, аргументовані висновки); презентація (публікація, зокрема в електронній мережі, обговорення в телеконференції). Такі проекти можуть бути органічною частиною дослідницьких проектів, їхнім модулем. Практично орієнтовані проекти. Результат діяльності учасників чітко визначено з самого початку, він орієнтований на соціальні інтереси учасників (документ, програма, рекомендації, проект закону, словник, проект шкільного саду). Проект потребує складання сценарію всієї діяльності його учасників з визначенням функцій кожного з них. Особливо важливими є кваліфікована організація координаційної роботи у вигляді поетапних обговорень та презентація отриманих результатів і можливих засобів їх впровадження у практику. За змістом розрізняють проекти у межах досліджуваного навчального проекту (моно проект) і проекти, основані на змісті кількох навчальних предметів (між предметні). За характером контактів проекти поділяються на внутрішні та міжнародні: Внутрішніми називаються проекти, організовані або всередині однієї школи, або між школами, класами в межах регіону, країни. У міжнародних проектах беруть участь представники різних країн, для їх реалізації можна застосувати засоби інформаційних технологій. За кількістю учасників проекти поділяються на особисті, парні та групові. За тривалістю проведення розрізняють проект короткодіючі (кілька уроків з програми одного предмета), середньої тривалості (від тижня до місяця), довготривалі (кілька місяців). За характером координування проект педагогом можна виділити варіант за активної участі учителя як безпосереднього керівника на всіх етапах підготовки та здійснення проекту (прямий) і варіант, коли вчитель неявно керує процесом. У цьому випадку він імітує із себе члена колективу, що здійснює проекти (прихований). На практиці частіше доводиться мати справу зі змішаними типами проектів. Необхідно організовувати зовнішню оцінку виконання проекту, що дозволяє підвищити ефективність його виконання, усунути труднощі, вчасно вносити корективи. Підготовка та реалізація проекту передбачає такі етапи: Вивчення актуальних тем та вибір проблем для дослідження: Усвідомлення учнями мотиву діяльності; Методами "мозкового штурму" або "круглого столу" визначаються найбільш актуальні й важливі історичні теми; Проводиться обговорення та аналіз визначених тем: школярі висувають пропозиції, обґрунтовують та обирають проблему для дослідження; Визначається одна проблема, що є найцікавішою, і посильною для вирішення; Визначення задуму проекту, висування гіпотез щодо його розв’язання; Виявлення й обговорення методів дослідження, на основі яких реалізовуватимуться проекти. Дослідження проблеми: Учні об’єднуються у тимчасові групи (чотири-шість чоловік) для здійснення проектної діяльності (можлива парна та індивідуальна форма роботи над проектом); Визначаються всі доступні для використання джерела інформації; Складання орієнтовного плану з його подальшим обговоренням і коригуванням, затвердженням робочого плану проекту; Розподіл обов’язків між виконавцями проекту; Кожна з груп опрацьовує певні, чітко визначені джерела інформації (хід опрацювання фіксується письмово, що згодом використовується під час звіту). Етап має на меті визначення способу вирішення проблеми, який підтримує більшість класу. Головним завданням цього етапу є систематизація та аналіз отриманого матеріалу, планування діяльності для вирішення проблеми. За допомогою учителя учні компонують матеріал за такими розділами: Актуальність та важливість цієї проблеми; Інформація про різні підходи до вирішення проблеми; Обрана програма дій Групи школярів презентують зібрані матеріали, наводять факти, статистичні дані, висновки спеціалістів, які доводять наявність проблеми, її актуальність. На основі зібраних даних обирається посильна, оптимальна програма дій і спосіб вирішення проблеми. Перед тим, як зробити вибір стосовно способу вирішення проблеми, учні повинні подумати над такими питаннями: Ефективність обраного способу; Можливі негативні наслідки практичного втілення обраної програми дій. Всі міркування учасників проекту щодо цих питань доцільно описати на окремому аркуші, який згодом можна буде використати під час представлення проекту. 3. Вирішення проблеми Етап передбачає спроби повністю чи частково реалізувати обраний варіант вирішення проблеми через організацію відповідних заходів школярів. Учні об’єднуються в групи, кожна з яких працює над окремими аспектами загального завдання. Передбачається поєднання зусиль школярів, учителів, сім’ї тощо. Підготовка проекту до представлення Матеріали, напрацьовані робочими групами, впорядковуються та розподіляються на документальні, описові та демонстраційні. Папка документів. Містить матеріали, що розкривають зміст проблеми: копії архівних документів, фотографії, вирізки з газет і журналів, спогади очевидців, анкети опитувань. Опис. Представляє науково-теоретичне узагальнення обраної проблеми відповідно до вимог щодо виконання таких робіт. Демонстраційний стенд. Складається з декількох планшетів, кожен з яких відповідно ілюструє етапи роботи над проектом. Представлення матеріалів дослідження Може здійснюватися у різних формах:виступ перед шкільним колективом, організація виставки, музейної експозиції, участь у конкурсах. Етап ставить перед собою наступні завдання: Поінформувати широку аудиторію про важливість обраної проблеми; Ознайомити присутніх з результатами етапу збору та аналізу інформації; Представити обрані способи вирішення проблеми; Розповісти про практичну діяльність у ході реалізації проекту. При представленні результатів проекту бажано дотримуватись наступних правил: Кожна група готує усне повідомлення і протягом 4-5 хвилин подає найважливішу інформацію про один із етапів вирішення проблеми, використовуючи для цього демонстраційний стенд та папку документів; Під час представлення необхідно у загальних рисах викласти зміст стенду та папки документів; У процесі презентації потрібно використовувати демонстраційні матеріали, які допоможуть краще сприймати матеріали, що містяться у папці документів; У представленні проекту доцільно брати участь усім членам групи, буде переконливим свідчення того, що учні всі разом працювали над ним; Учні повинні надавати найважливішу інформацію та наводити чіткі аргументи, говорити вільно і невимушено, уникаючи механічного читання тексту; Під час виступу можна використовувати заздалегідь підготовлені нотатки, але не бажано ними користуватися, відповідаючи на запитання; Представляючи проект, слід використовувати ті матеріали, що розміщені на стенді або знаходяться у папці документів. Експертиза проекту, під час якої необхідно вирішити: Чи досягнуто визначеної мети; Чи відповідають отримані результати сучасному рівню наукових знань з порушеної проблеми; Чи змогли учні задовольнити свої інтереси, виявити свої здібності. Експертиза є необхідним компонентом цієї технології, це одна з істотних відмінностей проекту від звичайних, наприклад, проблемних завдань. Критерії оцінювання проекту Значущість і актуальність висунутих проблем. Коректність пропонованих методів дослідження отриманих результатів. Активність учасників проекту відповідно до їх індивідуальних можливостей. Характер відносин і взаємодопомоги учасників. Глибина проникнення в проблему, використання знань з інших галузей. Уміння аргументувати свої висновки, відповідати на запитання опонентів, лаконічність і аргументованість відповідей членів групи. Завершеність (Чи містить кожен розділ зібраних матеріалів достатню кількість інформації, необхідної для вирішення проблеми? Чи не включені зайві матеріали?). Зрозумілість (Чи розміщені матеріали логічно? Чи форма представлення найважливіших матеріалів та аргументів забезпечує розуміння їхнього змісту?). інформативність (Чи достовірною та перевіреною є інформація? Чи зібрана важлива інформація для розуміння проблеми?). Доказовість (Чи доповнюють документи основні тези кожного розділу? Чи використовували учні надійні, вірогідні та різноманітні джерела інформації?). Наочність (Чи відображають наочні матеріали специфіку теми? Чи інформативні вони? Чи є у кожного матеріалу назва або підпис?). Естетика оформлення результатів виконаного проекту. Завершальний етап – оцінювально-рефлексивний. Його мета - самооцінка учнів своєї діяльності. Школярі усвідомлюють власні досягнення і виявляють невирішені питання, обговорюють труднощі, що виникли під час збору та обробки інформації, роботи з партнерами, розглядають шляхи подолання цих труднощів, аналізують, де вони змогли виявити творчі здібності, а де – ні, й чому. Після закінчення проекту доцільно організовувати обговорення, під час якого учні матимуть змогу оцінити проектну діяльність в цілому та особистий внесок кожного у загальну справу. Обмірковуючи досвід, набутий у процесі реалізації проекту, учні можуть відповісти на такі запитання: Чого я як вони навчилися; Що можна було б зробити інакше? Яких умінь і навичок вони набули? Які переваги надає групова співпраця? Які були недоліки роботи в групах? Що вдалося найкраще? Як результат у процесі роботи у учнів виробляються практичні вміння та навички, а саме: Критичне мислення; Уміння вирішувати проблеми; Співробітництво; Перспективне бачення, розвиток уяви; Толерантність; Громадська активність; Комунікативність; Е. Полат у своєму дослідженні, присвяченому новим педагогічним технологіям, наводить приклад дослідницького проекту, розрахованого на 7 уроків, в якому простежується механізм підготовки і захисту проекту. Урок 1. Визначення мети проекту і проведення організаційної роботи. Ставиться проблема дослідження. Висуваються гіпотези, що їх пояснюють і вимагають доказів. Визначаються напрямки пошуку інформації у роботі з гіпотезою. Організуються групи учнів, мотивовані до пошуку інформації з основних напрямів дослідження. Обираються лідери груп, визначаються ролі кожного члена групи. Урок 2. Визначення способів і методів дослідження, організація груп. Визначити попередньо в групах, а потім під час загальної дискусії методи дослідження. Робота в групах експертів з певних напрямків. Обмін інформації у базових групах. Урок 3. Обмін інформацією, робота за групами експертів, робота групами з лідером, визначення методів роботи і форми звіту. Продовження роботи в базових групах і групах експертів з обміну обраною інформацією, спільний аналіз. Визначення форми звіту за своїми частинами проекту (напряму) його оформлення. Визначення найбільш вдалих аргументів, що підтверджують та спростовують гіпотези. Урок 4. Аналіз знайденої інформації за групами. Написання висновків за напрямками дослідження та їх аргументація. Розподіл ролей для захисту проекту. Урок 5. Робота у малих групах зі складання сценарію захисту проекту. Урок 6. Захист проектів по групах Організаційний момент (2 хв.) Актуалізація знань (8 хв.) Мотивація до застосування знань у конкретній ситуації (5 хв.) Застосування знань (25 хв.): захист проектів групи 1 (8-10 хв.) та групи 2 (8-10 хв.). Відповіді на запитання опонентів. Урок 7. Захист проектів за групами (спарений з уроком 6). Організаційний момент (2 хв.). Застосування знань (25 хв.): захист проектів групи 3 (8-10 хв.) та групи 4 (8-10 хв.). Відповіді на запитання опонентів. Контроль засвоєння знань (диференційована тестова робота (10 хв.) Підбиття підсумків уроку (3 хв.) {33, С. 62-65}. Цікавий досвід організації проектної діяльності накопичено вчителем-методистом з Торонто (Канада) В. Курилів. Вона пропонує впроваджувати метод проектів паралельно з іншими методами навчання в різних класах, але з певною періодичністю, надаючи цій роботі системності. У своєму посібнику "Методика викладання історії" можна навести принаймні три види проектів. 1. "Папка з газетними статтями". Метою такого проекту є допомога учням знайти цікаву тему, призвичаїти її до селективного використання преси, привчити до обов’язкового ознайомлення з різними поглядами на проблему та різними джерелами, виробити критичне ставлення до преси. Сутність проекту. Учні обирають тему в межах курсу, що вивчається (перелік може бути запропоновано). Вибирають 10 статей з теми, причому не більше 5 з однієї газети. Оформлюють папку: а) на титульній сторінці вказують тему, прізвище учня, вміщують ілюстрацію; б) пишуть вступ, де визначають мету діяльності; в) статті з аналізом розміщують на аркушах (подається назва газети, дата, автор публікації, мета, з якою вона написана, характер статті (інформативна чи контравесійна), джерела інформації автора, ступінь переконливості та збалансованості статті й власні судження щодо публікації г) загальні висновки за проектом. Оцінювання. Максимальний бал 100, з них 20 балів – титул, вступ, висновки; 20 балів – опис змісту; 40 балів – аналіз статей; 20 балів – стиль, грамотність та загальний вигляд роботи {17, C. 181-183}. 2. "Інтерв’ю з очевидцем". Мета – познайомити учнів з людиною, яка пережила історичну подію, довести, що історія жива і розвивається навколо нас, надати можливість самостійно підготувати 10 запитань для інтерв’ю; ознайомити учнів з реальними подіями, дати можливість спілкуватися з представниками старшого покоління, навчитися підсумовувати зібрані факти; практикувати історичний підхід у пошуку інформації. Завдання. Написати статтю до газети на базі інтерв’ю з учасником історичної події в Україні (20-60-х. р.), Виберіть один період. Хід виконання Вибрати одну особу для інтерв’ю. Проаналізувати зібрану інформацію. Придумати заголовок. Написати статтю. Структура статті: вступ – представлення учасника та події; основна частина – подання конкретної інформації; підсумки. Можливі теми: "Українізація", "НЕП", "Великий голод", "Репатріація", "Життя в концтаборах" тощо. Оцінювання. Максимальний бал – 100, з них 10 – підготовка (заголовок, питання, якість збору інформації); 25 – фактичний матеріал; 25 – виклад матеріалу; 25 – стиль, оригінальність, грамотність; 15- ілюстрації та ініціативність. {17, C. 188-190). 3. "Опис історичного роману". Мета – зацікавити учнів історією, навчитися оцінювати вплив історичних осіб та груп на життя людей, шукати відомості про історичні події у літературі, описувати історичні події, ідеї та постаті. Сутність. Учні вибирають художній твір про історичні події, що вивчаються, і роблять його опис за визначеною структурою. Структура опису: вступ: назва, рік і місце видання, обсяг, відомості про автора; зміст історичний період, сюжет, головні дійові особи; основна частина: відображення у романі політичного, економічного, релігійного життя та побуду з конкретними прикладами; критика: характеристика стилю, змісту, логіки викладу; висновки: загальне враження про книгу. Оцінювання. Максимальний бал – 100, з них 10 – оформлення, 15 – вступ, 30 – історичний зміст, 15 - критика і висновки, 20 – загальна композиція опису, стиль і грамотність, 10 – логіка викладу {17, C. 191-193}. Сильні і слабкі сторони проектної системи навчання Як система навчання проектне навчання безпосередньо пов’язане з лабораторною системою, тому їй притаманна більшість сильних і слабких моментів останньої. У сучасній практиці навчання історії метод проектів виступає на як самостійна система, а як її елемент. Це знімає деякі критичні зауваження пов’язані з універсалізацією проектного навчання як єдиного шляху навчання і "пом’якшує" деякі недоліки, що виникають у процесі організації роботи за методом проекту, оскільки вони можуть корегуватися іншими елементами системи. Перевагою проектного навчання слід вважати його спрямованість на розвиток у учнів умінь самостійно добувати знання, орієнтуватися в інформаційному просторі, формувати критичне мислення. Метод проектів завжди передбачає розв’язання будь-якої проблеми, пов’язаної з використанням різноманітних методів, форм (індивідуальної, парної, групової) і засобів навчання, а також інтегрування знань і умінь з різних галузей знань. Однак проектне навчання не є найкоротшим шляхом отримання знань. Воно потребує великих втрат навчального часу та неабиякої кваліфікаційної підготовки вчителя. Мета виконання проектів – організація самостійної дослідницької роботи учнів, створення умов для їх самонавчання, розвитку ініціативи – окреслення інтересів та особистих прагнень. Метод проектів передбачає певну сукупність навчально-пізнавальних прийомів, що дозволяють розв’язати ту чи іншу проблему в результаті самостійних дій учнів з обов’язковою презентацією цих результатів. Однією з основних проблем, інколи, на сучасному етапі є розвиток інтелектуального потенціалу підростаючого покоління, творчо обдарованої молоді, її залучення до пізнавальної діяльності, орієнтованої на вирішення нагальних проблем суспільства, вдоволення національних інтересів країни, формування нових громадян України, основними рисами яких є компетентність, діловитість, прагнення до безперервної самоосвіти та самовдосконалення, різнобічність інтересів і захоплень. Напрацьований вчителем досвід з формувань навичок самостійної діяльності учнів дозволяє успішно вирішувати такі завдання: спостерігати за динамікою зростання у учнів зацікавленості самостійно здобувати знання; відстежувати та корегувати зростання питомої ваги учнів, що бажають приймати участь у конкурсах-захистах робіт різних рівнів; спостерігати за зміною особистих освітніх та виховних орієнтирів старшокласників. Навички самостійної діяльності учнів реалізуються під час проведення вчителем нестандартних уроків. Використовуються різні форми занять – семінари, диспути, конференції, круглі столи, самостійна робота з історичними джерелами, практикум. Вчитель постійно працює над собою тому, що спинятись на досягнутому він не має жодного права, бо якщо не буде руху вперед, то неминуче відставання. Різнобічний розвиток школяра має на увазі необхідність гармонійного поєднання безпосередньо навчальної діяльності в межах якої формуються базові знання, вміння і навички, з діяльністю творчою, пов’язаною з розвитком особистісних задатків учнів, їх пізнавальної активності, здатності самостійно розв’язувати нестандартні завдання, проявляти такі індивідуальні якості як вигадка, кмітливість, здатність до творчого пошуку, аналіз та синтез, уміння робити власні висновки. Список використаних джерел Державний стандарт базової та повної середньої освіти (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.01. 2004 р., NQ 24)Баханов К. "Інноваційні системи, технології та моделі навчання історії в школі" - Запоріжжя 2000.Баханов К." Навчання дискусії з історії в школі". – 2000 – NQ 9 C. 16-23Баханов К. "Навчання історії в школі: інноваційні аспекти". – Х: Вид. група "Основа", 2005 р.Баханов К. "Дослідницькі роботи на уроках історії" - Х: Вид. група "Основа", 2004 р.Мокроуз О. П. "Інноваційні технології на уроках історії" - Х: Вид. група "Основа", 2005 р.Морчун І. М. "Учитель року 2005. Досвід кращих". - Х: Вид. група "Основа", 2005 р.

category: Методика та технологія


title: Комунікативний підхід до навчання на уроках іноземної мови

description:
У статті проаналізовано комунікативний підхід до навчання на уроках іноземної мови, встановлено функції, види вправ, визначено мету і завдання. Весь педагогічний процес повинен бути підпорядкований реалізації комплексних комунікативних цілей навчання для забезпечення реального практичного

                  результату в оволодінні основами іншомовного спілкування, а також виховання, освіти і розвитку особистості. Реальним запланованим практичним результатом навчання повинні бути вміння розв'язувати навчально-комунікативні завдання, що стосуються основних видів мовленнєвої діяльності: а) аудіювання; б) мовлення в діалогічній формі; в) мовлення в монологічній формі; г) читання; д) письма. Таким чином, навчання всіх видів мовленнєвої діяльності на практиці повинно здійснюватися в комплексі та в тісному взаємозв'язку, але з використанням диференційованого підходу до формування кожного з них. Навчання проводиться поетапно, з урахуванням рівнів формування знань, навичок та вмінь: від опрацювання окремих дій до цілісної діяльності, від виконання дій за зразком, з використанням опорних схем, моделей до їх дій у межах одного виду мовленнєвої діяльності, до перенесення їх на інший вид. Всю організацію навчального процесу намагаємося спрямувати на забезпечення створення мотивів учіння, формування пізнавального інтересу, стимулювання творчої активності, всебічну інтенсифікацію навчання, у тому числі й за рахунок диференційованого підходу до учнів, поєднання фронтальної, парної, групової та індивідуальної роботи. У навчанні основних видів мовленнєвої діяльності виділяють певні етапи. Це ознайомлення, або активізація; автоматизація і останній етап - як результат попередньої роботи — творчий. Але завжди треба пам'ятати основний принцип дидактики: від легкого до важкого, від простого до складного. Діалогічне мовлення у своїй елементарній формі первинне по відношенню до монологічного. Йому, відповідно, відводиться більше місця у процесі навчання. Потрібно сформувати певні вміння, що визначаються за основними функціями спілкування: пізнавальною (інформування), регулятивною (спонукання, прохання, порада), цілісно-орієнтаційною (висловлювання думки, оцінка), конвенціальною (умовною). Відповідно до мети щодо формування вмінь вести діалогічне спілкування навчання реалізується за допомогою вправ, що передбачають навчання стверджувати, навчання перепитувати, висловлювати сумнів, припущення, навчання заперечувати, навчання запитувати для отримання певної інформації (за допомогою речень-запитань). (Як бачимо, при такому підході реалізується принцип "від простого до складного"). Ці вправи готують учнів до самостійної бесіди без опори на моделі запитань. З іншого боку, ці ж вправи створюють основу для виконання вправ, що передбачають розв'язання комунікативних завдань: повідомити, охарактеризувати, обмінятися думками. Підготовка до навчання монологічного мовлення здійснюється у ході роботи над діалогічним мовленням, під час якої учні оволодівають мовним і мовленнєвим матеріалом, структурно оформленим висловлюванням, а також предметом висловлювання. Неоціненну роль у практичній реалізації комунікативного методу відіграє психодіагностика. Тому вивчаємо та враховуємо вікові та психологічні особливості дітей. Відповідно до результатів цієї діагностики організовуємо спілкування з учнями на уроці. Необхідно надавати перевагу проблемним завданням, мовним іграм, рольовим іграм, проектам, урокам-диспутам. Значну увагу необхідно приділяти пісенному, поетичному та фольклорному матеріалу - і не тільки на початковому етапі. Вивчення пісень, віршів, скоромовок, прислів'їв має багато переваг. Це знижує напруження, активізує мовленнєву діяльність, підтримує інтерес до вивчення мови. Одним із найважливіших завдань у підготовці до уроку є правильне визначення мети і завдань уроку, постановки цілей. Реалізовуючи кожну з цілей, можна пропонувати такі типові завдання: Практична мета: навчити правильно висловлювати і читати нові слова та словосполучення, розпізнавати їх у тексті, вживати в реченнях, у мовленні; розвивати вміння вести бесіду за темою; формувати вміння монологічного мовлення (але не треба вивчати текст сам по собі, треба начати структурам). Основна мета: розширити знання учнів з теми, що вивчається; збагатити словниковий запас учнів; ознайомити учнів з історією, географічним положенням країн, їх культурною спадщиною; працювати зі словником, із додатковою літературою. Розвиваюча мета: розвити творчий потенціал учнів на основі використання аналізу, узагальнення, систематизації; розвивати кмітливість, логічне мислення і мовленнєву реакцію; розвити фонематичний та інтонаційний слух, мовну здогадку, логічне мислення; розвивати слухову та зорову пам'ять; розвивати творчу уяву; розвивати вміння спонтанно та логічно висловлювати думку. Виховна мета: виховувати повагу до історичного минулого країни; виховувати любов до літератури, гарний смак;. виховувати культуру спілкування. Комунікативна спрямованість навчання - одна з передумов успіху у практичному оволодінні з неземної мови. Це спонукає до пошуку нових активних способів і форм навчальної діяльності. Комунікативна спрямованість допомагає організувати навчальний процес так, щоб учні були здатні використовувати іноземну мову на належному рівні під час спілкування в реальних життєвих ситуаціях, ті знання давали їм можливість орієнтуватися в соціально-культурних аспектах країни, мова якої навчається.

category: Методика та технологія


title: Контрольна робота за рік

description: Подано контрольну роботу у двох варіантах із комплексними завданнями для учнів 9-го класу

category: Методика та технологія