title: Poetry as a tool of work of a teacher of English

description: Подано збірку авторських перекладів англійських поетів, що можна використовувати на уроках англійської мови та в позаурочний час

category: Методика та технологія


title: Дівчата й фізкультура

description:
"З дівчатами проводити заняття набагато важче, ніж з юнаками", - таке часто можна почути з вуст вчителя фізичної культури або тренера, особливо якщо він чоловік. Та це й не дивно: адже жіночий організм має свої "секрети", які, на жаль, ще не всі педагоги враховують у роботі. Одні - через н

                  езнання, інші - через лінощі розуму і душевної черствості. Про особливості фізичного виховання школярок тому й хочеться поговорити більш докладно. Жіночий організм відрізняє цілий ряд морфологічних і функціональних ознак. Статеві відмінності чітко дають про себе знати вже в дитячому віці. Так, порівняно з хлопчиками у дівчаток нижче рівень розвитку сили і швидкості рухової реакції; в той же час у них краще розвинені такі якості, як гнучкість, пластичність, почуття ритму. З початком періоду статевого дозрівання відмінності між дівчатками і хлопчиками стають все більш помітними. У 12-16 років дівчатка швидко ростуть і додають у вазі, причому за цими показниками вони можуть випереджати хлопчиків. Особливо швидке фізичний розвиток дівчаток спостерігається в 15-16 років. Потім до періоду його завершення (19-21 рік) ці показники змінюються мало. Дівчата істотно поступаються юнакам у зростанні, вазі, розвитку м'язів. Обсяги легенів і серця у дівчаток менше, ніж у хлопчиків. На 10-15% менше у дівчаток і маса серця. Ці морфологічні особливості в основному обумовлюють і функціональні відмінності. Так, у дівчаток знижений систолічний і хвилинний об'єм кровообігу, частота серцевих скорочень в середньому на 10 уд/хв більше, а максимальний артеріальний тиск на 5-7 мм рт. ст. нижче, ніж у хлопчиків. Відмінності стосуються і максимального споживання кисню: воно у дівчаток на 25-30% нижче, ніж у хлопчиків. Таким чином, дівчатка і дівчата мають відносно більш низькі функціональні можливості серцево-судинної та дихальної систем, що, природно, обумовлює і більш низьку їх фізичну працездатність. Крім цього фізіологічні особливості еволюції жіночого організму є причиною легкої вразливості серцево-судинної системи, зокрема в підлітковому і навіть у більш пізньому віці, що зазвичай збігається у дівчат з навчанням у випускному класі, вступом до вузу, влаштуванням на роботу. Зростання ж навантаження на тлі різних змін в організмі може викликати перевтому, виснаження нервової системи. У таких випадках повноцінне харчування, достатній сон, правильний режим праці та відпочинку, раціональні заняття фізичними вправами, атмосфера спокою і доброзичливості, чуйне і тактовне ставлення старших, насамперед батьків і вчителів, - неодмінні умови попередження та усунення неврозів серцево-судинної системи у дівчат. Все сказане вище говорить про те, що у фізкультурних заняттях зі школярками необхідно постійно орієнтуватися на особливості жіночого організму, його фізіологічні, психічні та інші відмінності порівняно з організмом чоловіків. Самою природою чоловікові і жінці уготовані різні ролі. Чоловік зобов'язаний бути атлетично розвиненим, сильним, могутнім, що має дозволити йому гідно працювати у всіх найбільш трудомістких галузях виробництва, долаючи всілякі складності, готуватися до захисту Батьківщини. Жінці, матері природа визначила м'якість, доброту, ніжність, душевну гнучкість, любов до дітей. На розвиток цих якостей і відповідних їм фізичних здібностей (пластики, витонченості, граціозності, високого ступеня координації рухів, фізичної досконалості, спрямованого в першу чергу на дітонародження, продовження роду людського) і повинні бути націлені фізкультурно-спортивні заняття в школі, починаючи з уроків фізичної культури. На жаль, поки роздільне навчання дівчат і юнаків офіційно передбачено лише в старших класах. У початкових і середніх класах тільки в ряді розділів навчальної програми міститься матеріал, спеціально призначений для дівчаток. Однак винятково важливо в будь-якому випадку, в кожному класі, на кожному уроці, спортивному тренуванні за допомогою варіювання навантажень, використання різних вправ, зміни їх спрямованості постійно диференціювати фізичний вплив на організм дівчаток і хлопчиків. У зв'язку з цим, думається, можна тільки вітати спроби ряду вчителів ділити класи за статевою ознакою на заняттях вже в початковій школі (при об'єднанні двох паралельних класів один вчитель працює з хлопчиками обох класів, інший - з дівчатками). Вже з самого молодшого віку треба прагнути також виховувати у школярок жіночність, повагу до себе, вміння зберігати свою гідність. Природно, нарівні з цим і хлопчиків з першого ж дня їх перебування а школі треба вчити бути чоловіками, завжди готовими прийти на допомогу своїм слабшим перевесницям. Передчуваю заперечення: звичайно, все це правильно, кількісні характеристики жіночого і чоловічого організму (ріст, вага, обсяги легенів і серця, м'язова маса тощо) не на користь першого. І це, безперечно, треба враховувати. Зокрема, даний аналіз показує, що реальні фізичні можливості жіночого організму вище тих, які можна передбачити, виходячи з порівняння окремих його складових. ККД жіночого організму, що виражається відношенням виконуваної роботи до ресурсів, якими він володіє для її здійснення, виявляється вищою. Це добре видно на прикладі спортивних результатів жінок, адже вони поступаються досягненням чоловіків набагато менше, ніж варто було б очікувати. До того ж якщо проаналізувати криві рекордів в самих різних видах спорту, то можна побачити, що рекорди жінок прогресують набагато швидше, ніж чоловіків. Виявлено й великі здібності "слабкої статі" до навантажень, які вимагають граничної витривалості. З'ясувалося, наприклад, що до кінця марафонського бігу жінки не страждають від крайньої втоми, непритомної знемоги, як це нерідко відбувається з представниками "сильної статі". І справа тут, як стверджують фахівці, аж ніяк не в тому, що чоловіки значно більше, ніж жінки викладаються в спортивних змаганнях. Приводять і такий цікавий факт. Відомо, що результати в багатьох видах спорту залежать від сили м'язів, яка у жінок, як уже зазначалося, менше, ніж у чоловіків. Однак якщо визначити силу м'язів по відношенню до маси тіла і його розмірів, то виявиться, що у жінок ці показники, як правило, не поступаються чоловічим. А під впливом систематичного тренування сила і витривалість м'язів у жінок зростають навіть більше, ніж у чоловіків, причому без помітного збільшення м'язової маси. Зазначений факт, який фахівці пояснюють гормональними відмінностями (зокрема, тим, що ряд статевих гормонів, особливо тестостерон, виробляється в жіночому організмі в 20-25 разів менш інтенсивно, ніж у чоловічому), свідчить на користь тієї думки, що спортивні заняття | в тому числі силові) не формують у жінок чоловічої статури. Як тренуватися з дівчиною. Це дозволяє деяким фахівцям стверджувати, що жінки можуть виявитися дуже перспективними важкоатлетками, причому деформація фігури, пов'язана з силовими навантаженнями, їм загрожує набагато менше, ніж чоловікам. У загальноосвітніх школах фізичним вихованням охоплено всі дівчатка і дівчата, серед яких може не бути жодної з видатними фізичними здібностями. Тому в першу чергу в роботі загальноосвітніх шкіл потрібно орієнтуватися на відносну слабкість і пов'язані з нею особливості жіночого організму, а не на його силу, "рівноправність" з організмом чоловіка, яка спостерігається спортивними фахівцями. Та й не слід забувати, як ми вже підкреслювали, що їй належить стати матір'ю, від здоров'я якої багато в чому залежить і здоров'я її дитини. А тільки що перераховані нами види спорту та інші, пов'язані з підніманням граничної ваги, жорстким, фізичним єдиноборством, із зайвим перезбудженням, з переохолодженням організму, якраз можуть порушити дітородну функцію жінки. Чому ми на цьому загострюємо увагу вчителя фізичної культури! Та тому, що останнім часом, у зв'язку зі зростанням злочинності і насильства, дівчата, прагнучи знайти засоби самозахисту, потягнулися до багатьох суто чоловічим видів спорту. Дівчата вимагають організації занять з цих видів спорту. І вчителі фізичної культури не можуть стояти осторонь від їх запитів. Саме вони повинні наштовхнути своїх вихованок на правильний вибір виду спорту. Саме їм у всьому слід проявляти розсудливість, враховувати специфіку жіночого організму і призначення жінки в суспільстві. Помічено, наприклад, що при правильній організації занять не шкодить жіночому організму захоплення дівчат дзюдо, самбо, боротьбою. Такі заняття не відбиваються згубно на жіночій фігурі, поставі, не викликають не властиві дівчатам повадки. Як правило, не викликає заперечень і захоплення дівчат атлетичною гімнастикою, якщо, звичайно, ці заняття проводить досвідчений фахівець під постійним наглядом медичного працівника. Музичний супровід, підібране відповідно виконуваних вправ, підвищує ефективність таких занять. Безумовно, батьків дівчат, та й їх самих хвилює питання, чи не позначаться спортивні заняття, тим більше не зовсім звичайними для жінок видами спорту, на специфічних функціях жіночого організму. Думається, що відповідь може бути однозначною: при розумному виборі цих видів спорту, при правильній, всебічно продуманій методиці тренувань, яка виключає важкі травми, перенапруження функціональних систем і перевтому організму, шкідливих наслідків для здоров'я юних спортсменок бути не повинно. Це підтверджують дослідження багатьох учених і життєва практика видатних спортсменок, які відчували серйозні фізичні навантаження вже з шкільного віку. Школярок цікавить питання, чи не відображаються несприятливо заняття фізичною культурою і спортом на менструальному циклі. Пристрасті навколо даної проблеми не вщухають, причому і серед вчителів фізичної культури. Тому, напевно, варто знову поговорити і про це. Оскільки оваріально-менструальний цикл пов'язаний з функцією залоз внутрішньої секреції, гормони яких з потоком крові розносяться по всьому організму, то це не може не впливати на стан дівчат у цілому. Передменструальний період у них буває різним: у одних підвищується загальний тонус організму, частішає пульс, трохи підвищується артеріальний тиск і збудливість нервової системи; у інших же тонус знижується, відзначається депресія. Під час менструації, особливо в перші дні, в організмі відбуваються значні зрушення: зменшується хвилинний і систолічний об'єм серця, знижується здатність до максимального поглинання кисню і т. д. Деякі скаржаться на загальне нездужання, головні болі, млявість, відчуття розбитості, дратівливість, ослаблення уваги, слуху, болі в попереку і в нижній частині живота. Іноді бувають нудота, блювота, розлад функції кишечника, приливи крові до голови, відчуття холоду або жару та ін. До кінця менструації знижується артеріальний тиск, пульс і дихання сповільнюються зменшується кількість еритроцитів і вміст гемоглобіну в крові. Все це свідчить про те, що в періоди менструації в організмі відбувається значна перебудова, яка, звичайно ж, не може не відбитися на працездатності дівчини - як розумової, так і фізичної. І вчитель фізкультури повинен рахуватися з цим. У той же час добре відомо, що на період менструації жінку ніхто не звільняє від роботи, від виконання обов'язків по домашньому господарству і т. д. Адже найчастіше ці навантаження нітрохи не менше, а часом навіть і більше, ніж на уроках фізичної культури. Більше того, останнім часом вчені довели, що раціонально побудовані заняття фізичними вправами і спортом благотворно впливають на всі функції жіночого організму, в тому числі і оваріально-менструальний цикл. До того ж помічено, що у здорових дівчат менструації можуть і не викликати істотного зниження фізичної працездатності. Ось чому деякі спортсменки тренуються і навіть виступають не змаганнях в період менструації. Але що безсумнівно шкідливо, так це затримка або прискорення менструації за допомогою різних гормональних препаратів, особливо якщо цим користуються часто. Отже, школяркам, у яких немає ніяких порушень в менструальному циклі (менструації регулярні, не рясні, не тривалі, відсутні болі і т. д., можна і навіть потрібно займатися на уроках фізичної культури, хоча навантаження для них у цей період треба знизити. Слід головним чином уникати вправ, пов'язаних з сильним струсом тіла, великими зусиллями, напругою. Потрібно побоюватися і охолодження тіла. Однак дівчатам, погано тренованим, особливо тим, що переживають період статевого дозрівання, під час менструації брати участь у змаганнях не рекомендується. Юним спортсменкам, у яких є певні відхилення в менструальному циклі, а також дівчатам з недорозвиненою статевою системою фізичні вправи під час менструації протипоказані, так як фізичне навантаження в цьому випадку може несприятливо відбитися на розвитку та функції статевої сфери. При розладах менструального циклу, що супроводжуються іншими порушеннями в організмі дівчат, заняття спортом не рекомендуються до усунення вказаних порушень. До таких належать: виражена дисменорея (загальний розлад циклу з найсильнішими болями під час менструації) у поєднанні з ослабленням організму; гіперменорея (ненормально рясні менструації), що супроводжується функціональною недостатністю серця і підвищеною збудливістю серцево-судинної та нервової систем; гіпоменорея (ненормально короткі і мізерні менструації) і аменорея (відсутність менструацій в результаті серйозного захворювання матки або яєчників) у поєднанні з гіпертонією, істерією і неврастенію; поліменорея (коли менструації бувають ненормально часто); олігоменорея (ненормально рідкі менструації) за наявності збільшеної щитовидної залози, різкою збудливості. У подібних випадках необхідні заняття лікувальною фізкультурою під наглядом досвідченого лікаря, про що повинен знати і шкільний учитель фізичної культури. Зі сказаного напрошується наступний висновок: якщо менструації протікають нормально, то вони не повинні служити підставою для звільнення школярок від уроків фізичної культури. Однак при порушенні оваріально-менструального циклу кваліфіковано вирішити питання про допуск до занять фізичною культурою і спортом може тільки лікар. І ось на що ще хотілося б звернути увагу вчителя фізичної культури. При проведенні уроків, тренувань ніколи не можна забувати, що перед вами нехай поки ще маленька, але жінка - з ще несформованим організмом, з легко ранимою психікою, дуже чутлива до грубого слову і образи. А що часом можна почути від вчителя на адресу школярок! Перелік невтішних епітетів іншого горе - вихователя часом просто вражає своєю різноманітністю і повною неповагою ні до учениць, ні до самого себе. Це неприпустимо! Невихованість вихователя найчастіше є основною причиною затяжних конфліктів між ученицями, їх батьками та школою, причиною відмови дівчат від занять фізичною культурою.

category: Методика та технологія


title: Аукціон педагогічних ідей „Продукуймо ідеї!”

description: Методична розробка у формі ярмарку педагогічних ідей методичного об’єднання вчителів української мови та літератури з медіапрезентацією (додається), мета якого - продемонструвати свій фаховий рівень, творчість, надбання, обмінятись досвідом, педагогічними знахідками

category: Методика та технологія


title: Розвиток критичного мислення учнів в умовах компетентнісної освіти

description: Представлені матеріали подано за таким планом: вступ; компетентісно зорієнтоване навчання та проблеми становлення; теорія розвитку критичного мислення; методика розвитку критичного мислення; висновки; список літератури

category: Методика та технологія


title: Педагогічний потенціал учителя - основа впровадження педагогічних інновацій

description:
Головний стратегічний напрям розвитку світової та вітчизняної системи освіти лежить у площині вирішення проблем розвитку особистості учня та вчителя, технологізації цього процесу. Проблема сьогодні полягає в тому, щоб надати вчителю методологію вибору та механізм реалізації відібраного вче

                  ними змісту освіти в реальному навчальному процесі як з урахуванням інтересів та здібностей учнів, так і його особистої творчої індивідуальності. Окремі форми і методи навчання повинні поступитися цілісним педагогічним технологіям загалом і технології навчання – зокрема. Про педагогічні технології тепер говорять усюди – у пресі, на педагогічних нарадах, на науково - практичних конференціях. Що таке "технологічний підхід у навчанні"? Яким чином учителю вибрати технологію, яка дозволить максимально використати власний творчий потенціал? Освітня технологія – це модель спільної роботи вчителя і учнів з планування, організації та проведення реального процесу навчання за умови забезпечення комфортності для всіх суб’єктів освітньої діяльності. Вибір освітньої технології – це завжди вибір стратегії, пріоритетів, системи взаємодії, тактик навчання та стилю роботи вчителя з учнем. Предметом освітньої технології обов’язково має бути формування потрібного професійного забезпечення, новий зміст технологічного потенціалу вчителя, його модернізований обсяг, нові якісні параметри (прогнозування змісту, форм і способів організації та проведення педагогічного процесу, характер діяльності вчителя, особливості пізнавального спілкування, особистісні характеристики). Провідним суб’єктом технологізації процесу навчання є вчитель з притаманними йому педагогічними вимогами і впливами, особливостями фахової самореалізації. Допоміжним фактором, коригувальним чинником цього процесу має бути діяльність учнів – їх особистісні інтереси, потреби, можливості, досягнення, способи і форми пізнавального самовиявлення. Безумовно, саме учень є головною дійовою особою у навчанні, але тільки на рівні реалізації своєї мети, а не у виборі технології навчання. Для дитини не існує традиційної чи інноваційної технології. Є звичні або нові способи діяльності на уроці, запропоновані вчителем. Нижче наведені створені за останні роки освітні технології, кінцевою метою яких є гармонійний розвиток особистості дитини і дорослого: особистісно орієнтована освіта і технології; технологія саморозвитку; технологія організації групової навчальної діяльності учнів; технології формування творчої особистості; технологія навчання як дослідження; проектна технологія; нові інформаційні технології навчання; педагогічна технологія "Створення ситуації успіху". Не дивлячись на їх різноманіття, центральною ланкою реалізації освітньої технології, найвищим ступенем її розвитку і втілення, системним виявом ефективності і результативності, має бути урок як основна форма організації шкільного навчання. Тільки на уроці набувають цілеспрямованого вияву всі способи і форми взаємодії вчителя й учнів, що прогнозуються процесуальною частиною технології. Технологічним потенціалом учителя є комплекс його особистих фахових досягнень, що включає: Інтелектуальний компонент; поінформованість у технологіях здійснення певного виду освітньої діяльності, розуміння із концептуальних та процесуальних особливостей. Дієво-практичний компонент: володіння набором дидактичних методів, прийомів та організаційних форм, які складають основу професійної майстерності;надбання власної педагогічної техніки, ті засоби і прийоми, що виробились в індивідуальній професійній діяльності і стали змістовими характеристиками особистого досвіду; навчально-методичний супровід викладання предмета, підготовлений власноруч, або авторські способи використання традиційного оснащення. Емоційно-особистісний компонент: способи пристосування своїх професійних можливостей до контингенту учнів, урахування їх індивідуальних запитів, особистий досвід спілкування з ними; характерні риси вдачі, що підсилюють дієвий вияв професійних умінь; Функціональне призначення технологічного потенціалу подвійне: застосовувати прийняті досвідом учителя структурні компоненти у нових педагогічних ситуаціях, шляхом їх доцільних модифікацій, актуальних на даний час; освоїти нові дидактичні складові, необхідні для реалізації ідей реформи, та ввести їх у особистий досвід учителя. Педагогічний досвід — сукупність знань, умінь і навичок, набутих у процесі безпосередньої педагогічної діяльності; форма засвоєння педагогом раціональних здобутків своїх колег. Педагогічний досвід передусім знаходить своє втілення в технології навчально-виховного процесу. Мета моєї роботи – пошук і впровадження інноваційних технологій навчання, які орієнтуються наконкретного учня, який буде постійно навчатися, готовий до співпраці з іншими, до спілкування, вміло та творчо вирішуватиме складні проблеми. Інноваційна діяльність в Україні передбачена проектом Концепції державної інноваційної політики (1997) та проектом Положення "Про порядок здійснення інноваційної діяльності у системі освіти" (1999). Інновація освіти — цілеспрямований процес часткових змін, що ведуть до модифікацій мети, змісту, методів, форм навчання й виховання, адаптації процесу навчання до нових вимог. Стрижнем інноваційних процесів в освіті є впровадження досягнень психолого-педагогічної науки в практику, вивчення, узагальнення та поширення передового педагогічного досвіду. Уроки з використанням інновацій мають захоплювати учнів, пробуджувати в них інтерес та мотивацію, навчати самостійному мисленню. Ефективність таких уроків залежить від умінь і стилю роботи вчителя. Як правило, структура занять складається з таких елементів: мотивація оголошення теми та очікуваних результатів надання необхідної інформації інтерактивні вправи підбиття підсумків, оцінювання результатів уроку. Отже, щоб підготувати інноваційно-ефективний урок, учителю необхідно вийти на новий рівень педагогічного мислення. Сучасний урок має бути технологічно досконалим: оптимальний темп, чітка організація кожного етапу уроку, ефективна самоосвітня діяльність учнів, доцільний добір дидактичного матеріалу. Щоб уроки були сучасними, приносили задоволення не тільки учням, а й самому вчителю, необхідно ще пам’ятати і про свій імідж. Для підвищення рівня креативності я намагаюся використовувати технології: проектні, ігрові, тренінгові. Проводжу нестандартні уроки, організовую дослідницьку роботу учнів. Творча діяльність викликає інтерес до навчання. На своїх уроках я створюю творчі навчальні проекти за темами. Така методика роботи допомагає узагальнювати знання з теми, виявляти здібності учнів, максимально розкрити власний творчий потенціал. Моя мета - під новим кутом зору визначити завдання: допомогти учневі стати людиною, яка є носієм мови і дбає про красу й культуру власного мовлення, розвиваючи свою духовність. використовувати в роботі різні форми та методи, які допоможуть учню повноцінно жити в суспільстві, приймати рішення, робити вибір, орієнтуватися у складних ситуаціях. змінити підходи до викладення предмета. Головною рушійною силою інноваційної діяльності є вчитель. Педагог-новатор є носієм конкретних нововведень, їх творцем, модифікатором. Він має широкі можливості і необмежене поле діяльності, оскільки на практиці переконується в ефективності наявних методик навчання і може коригувати їх, проводити докладну структуризацію досліджень навчально-виховного процесу, створювати нові методики. Основна умова такої діяльності — інноваційний потенціал педагога. Інноваційний потенціал педагога — сукупність соціокультурних і творчих характеристик особистості педагога, яка виявляє готовність вдосконалювати педагогічну діяльність, наявність внутрішніх засобів та методів, здатних забезпечити цю готовність. Практичні результати самовияву технологічного потенціалу вчителя мають значну освітню цінність, що підсилює роль методичної роботи. Тому потрібно ставити питання про персоналізацію методичної роботи в освітній сфері тобто створити умови для здійснення конкретним учителям власної професійно-методичної лінії розвитку, пристосованої до можливостей особистого технологічного потенціалу. Можна стверджувати, що технологія проведення особистісно-орієнтованих уроків — одна з основних технологій особистісно-орієнтованого навчання, яка перетворює в життя гуманістичний напрям педагогічної науки і практики. В основі технології проведення особистісно-орієнтованих уроків лежить ідея створення інноваційного середовища, в якому успішно відбувається особистісне становлення учнів. Сьогодення потребує від педагога-практика високого професіоналізму, володіння сучасними технологіями навчання і виховання, бажання та вміння постійно вчитися й самовдосконалюватися. Для сучасної освіти характерним є пошук нових педагогічних технологій, що пов’язано з відмовою від традиційного навчання та виховання, з ідеєю цілісності педагогічного процесу як системи, що спирається на теорії загальнолюдських цінностей, гуманізації, особистісно-зорієнтованого підходу, пріоритету суб’єкт-суб’єктних відносин. У педагогічній діяльності головними діючими особами є вчитель та дитина. Учитель, як суб’єкт діяльності, керує навчально-виховним процесом, забезпечує його освітній, виховний і розвивальний характер. Удосконалення педагогічної діяльності впливає на розвиток особистості вчителя та учня. У сучасній дидактиці представлені найрізноманітніші технології. Але головним критерієм оцінки педагогічної технології є її ефективність. Педагогічна технологія – це алгоритм, сукупність цілей, змісту і засобів для досягнення запланованих результатів навчання. Вітчизняну теорію та практику здійснення технологічних підходів до навчання відображено в наукових працях П. Я. Гальперина, Н Ф. Тализіної, Ю. К. Бабанського, П. М. Єрдієва, М. В. Кларіна та інших. Серед перспективних освітніх технологій можна виділити наступні: інтерактивні, проектні, текстоцентричні, інформаційні, організації групової навчальної діяльності тощо. Відомі вчені-дослідники М. І. Пентилюк, С. А. Омельчук, О. Куцевол вивчали це питання, проводили апробацію складених підручників, навчальних посібників. Ефективними вважають уроки української словесності з використанням інтерактивних технологій навчання, які активізують процес особистісно-зорієнтованого навчання й унеможливлюють домінування одного учасника навчального процесу над іншим. Під час використання інтерактивних технологій учень і вчитель є рівноправними, рівнозначними суб’єктами навчально-виховного процесу. Вони спільно визначають мету та засоби діяльності, прогнозують результати навчання. Учитель виступає лише в ролі організатора процесу навчання, координатора роботи груп, фасилітатора дискусій тощо. Саме інтерактивні технології створюють атмосферу співробітництва, сприяють усебічному розвитку кожного зокрема. Інтерактивні технології кооперативного навчання: 1. "Робота в парах" Мета: сприяння розвиток навичок спілкування, критичного мислення, вміння висловлюватися, переконувати й вести дискусію. Як організувати роботу: 1. Учням пропонується конкретне завдання. 2. Об’єднання учнів у пари. 3. Обговорення завдання у парі (вказується час обговорення). 4. Представлення результатів роботи. 2. "Два-чотири-всі разом" Мета: розвиток навичок спілкування у групі, вміння переконувати й вести дискусію. Як організувати роботу: 1. Постановка питання для обговорення із встановленням часу. 2. Об’єднання учнів у пари для обговорення своїх ідей (пари повинні дійти спільної думки щодо вирішуваної проблеми протягом вказаного часу). 3. Об’єднати пари у четвірки для обговорення попередньо досягнутих рішень щодо поставленої проблеми. Прийняття спільного рішення є обов’язковим. 3. "Карусель" Мета: вдосконалення навичок обговорення дискусійних питань у групі з різними партнерами, обговорення гострої проблеми з діаметрально протилежних позицій. Як організувати роботу: 1. Розставити стільці у два кола (внутрішнє і зовнішнє). 2. Учні сідають один навпроти одного, ознайомлюються із завданням. 3. Внутрішнє коло нерухоме, а зовнішнє-рухоме. За сигналом ведучого учасники пересуваються на один стілець праворуч і опиняються перед новим партнером. Так проходить усе коло, обговорюючи поставлене завдання. 4. "Акваріум" Мета: вдосконалення навичок дискутувати в малих групах та вміння аргументувати власну позицію. Як організувати роботу: 1. Об’єднати учнів у групи, ознайомити із завданням. 2. Одна із груп сідає у центр класу й отримує завдання для проведення групової дискусії (зачитується завдання вголос, 3-5 хв. Обговорюється проблема, підсумовується дискусія, згідно з прийнятим спільним рішенням). 3. Учні, які перебувають у зовнішньому колі, не втручаються у хід дискусії. 4. Після закінчення дискусії група повертається на свої місця, а вчитель веде бесіду з класом (2-3 хв.) за такими питаннями: Чи погоджуєтеся ви з думкою групи? Чи була ця думка достатньо аргументована? Який з аргументів вважаєте найбільш переконливим? 5. Місце в "акваріумі" займає інша група й обговорює іншу ситуацію. 6. Підсумки роботи в групах. 5. "Вільний мікрофон" Мета: надання можливості кожному учневі висловити свою думку чи позицію стосовно вирішуваної проблеми. Як організувати роботу: 1. Постановка запитання. 2. Уявний мікрофон (ручка, олівець тощо), який передаватиметься тому, хто бажає висловитися. 3. Надання слова лише тому, хто отримує "уявний" мікрофон. 4. Швидка і лаконічна відповідь. 5. Відповіді без коментарів і оцінок. 6. "Займи позицію" Мета: демонстрація розмаїття поглядів на проблему, усвідомлення можливості протилежних позицій щодо її вирішення. Як організувати роботу: 1. Пропонують тему, і потрібно висловити думку з приводу неї. 2. Вибір плаката ("так" "ні" "не знаю"), який відповідає позиції даного учня. 3. Обґрунтування своєї позиції. 4. Уважне вислуховування аргументів інших учнів. 5. Якщо після обговорення дискусійного питання позиція змінюється, то слід перейти до іншого плаката і пояснити причину зміни своєї позиції. 7. "Метод прес" Мета: навчити учнів виробляти й формулювати аргументи, висловлювати думки з дискусійних питань у виразній і стислій формі, переконувати інших. Як організувати роботу: 1. Позиція: "Я вважаю, що…" (висловлення своєї думки). 2. Обґрунтування "Тому що…" (на чому ґрунтується докази на підтримку вашої позиції). 3. Приклад "Наприклад…" (факти, дані, що підтверджують позицію). 4. Висновки "Отже (тому), я вважаю…" (узагальнення думки). 8. "Кубування" Мета: розвивати аналітико-синтетичне мислення, вдосконалювати вміння чітко і конкретно висловлювати власну думку щодо поставленого завдання. Цю методику можна застосувати як у групах, так і в парах. Завдання написані на сторонах куба. Як організувати роботу: 1. Назвіть, опишіть.... 2. Проаналізуйте… 3. Порівняйте… 4. Аргументи "за" і "проти". 5. Застосуйте. 6. Висловіть своє ставлення… Це тільки деякі інтерактивні технології, які можна використовувати на уроках української словесності, бо уроки української словесності – це напружена, науково організована й результативна праця всіх учнів у співтворчості з учителем. Використання запропонованих технологій сприятиме розвитку творчого мислення, культури спілкування, читацьких інтересів, самоствердження особистості. Література Гришина Т. В. Освітня технологія як професійний пріоритет учителя. – Харків: вид. група "Основа", 2003.Десятченко Н. Моделі сучасних уроків // Завуч, - 2002 - №35Радзіх С. Інтеграція інтерактивних технологій на уроках української словесності. - Тернопіль: вид. "Підручники і посібники", 2007.Семчук Д. Творчо-дослідницькі та інтерактивні технології навчання на уроках української словесності. - Тернопіль: вид. "Підручники і посібники", 2007.Сиротенко Г. О. Сучасний урок: інтерактивні технології навчання. – Харків: вид. група "Основа", 2003.

category: Методика та технологія


title: Підвищення зацікавленості та розвиток креативного мислення учнів через використання ігрових завдань та інтерактивних технологій

description: Подано матеріал на заявлену тему на прикладі викладання математики в 5-9-х класах, де авторка наголошує, що завдання вчителя - навчити думати. Потрібно допомогти дітям не просто засвоювати певну інформацію, але й осмисливши її йти далі, знайти їй уживання, а, якщо повезе, відкрити щось нове

category: Методика та технологія


title: Реалізація соціальної, мотиваційної, функціональної компетентності на уроках української мови та літератури у школі для дітей зі зниженим зором

description:
Інтеграційні процеси, що відбуваються в українському суспільстві, вимагають нової школи, метою якої є створення "умов для розвитку і самореалізації кожної особистості", формування покоління, "здатного навчатися упродовж життя" ("Національна доктрина розвитку освіти"). Такий підхід є вимогою часу.

                   Головними проблемами, на які сьогодні орієнтує дидактика, мають бути не просто питання "що вчити?", а "для чого вчити?" і "як учити?" Тому пріоритетами державної політики розвитку освіти є особистісна орієнтація, формування національних загальнолюдських цінностей, створення умов для формування життєвих компетентностей школярів. У школі для дітей зі зниженим зором з предметів "Українська мова і література" додалася ще одна роль – забезпечення реалізації компетенцій соціального, мотиваційного, функціонального напрямків. Щоб набути необхідної для успішної діяльності в дорослому житті соціальної компетенції, учень зі зниженим зором має вчитися самостійно здобувати інформацію, виробляти і, дискутуючи обстоювати власну позицію, працювати в умовах конкуренції, спілкуватися, спільно розв’язувати певну проблему. На це спрямована і моя робота на уроках мови і літератури. Під час вивчення у 5 класі літературної казки І. Франка "Фарбований лис" спонукаю школярів поміркувати над моральними цінностями, носіями яких є персонажі цієї казки, актуалізувати проблему твору. Вивчаючи літературну казку І. Липи "Близнята" у 5 класі, вимагаю, щоб діти усвідомлювали прочитане. Для цього аналізуємо дії, поведінку героїв, розглядуємо художні якості літературної казки, звертаючи особливу увагу на те, як хлопці-близнята використали дарунки Долі, коментуємо описані ситуації, проводимо аналогію с сучасним життям. Отже, діти не лише засвоюють художній текст, а й учаться міркувати, порівнювати, оцінювати, висловлювати й аргументовано обстоювати власні судження, фантазувати, розвивати спостережливість… При цьому слабозорі діти усвідомлюють індивідуальне призначення кожної людини, велику цінність людського життя. Формується активна життєва позиція, розвивається уміння висловлювати власну думку та відстояти її. Також використовую метод незакінчених речень. Учень заглядає у власну душу, увага концентрується не на знаннях, а на почуттях, зникає страх помилитися, і, відповідно, росте впевненість у власних силах, формується позитивна Я-концепція (моя думка цікавить учителя, отже, я чогось вартий). Даю завдання закінчити речення: "Для мене Тарас Шевченко – це…" Прочитавши повість "Дорогою ціною" М. Коцюбинського, я зрозуміла, що…" Прочитавши повість "Кайдашева сім’я" І. Нечуя-Левицького, я визначила для себе такі моральні настанови й ціннісні орієнтації… Особливе місце займають рефлексивні запитання, метою яких є актуалізація суб’єктивного досвіду: Чи хотів би ти бути на місці… Якби тобі довелося вибирати серед персонажів друга… Уяви себе в зимовому лісі. Що ти відчуваєш? Як би ти повівся на місці Василька (оповідання "Ялинка" М. Коцюбинського)? Обери роль: а) героя (вживай властиві йому мовні конструкції, лексику, розкажи, що ти – герой – відчував у той чи інший момент подій). Варіанти: поясни поведінку свого персонажа; перекажи від його імені певну сцену); б) самодержавного цензора "Кобзаря" Т. Шевченка (розкажи, як ти "працював" над збіркою, визначав, що дозволяти до друку, а що – ні). Основою мовленнєвого розвитку є формування функціональної компетенції школярів, оволодіння спеціальним мовленнєвим апаратом. Насамперед учні зі зниженим зором мають засвоїти поняття мови і мовлення; стилі мовлення; монологічне і діалогічне мовлення;текст, його ознаки; тему та основну думку тексту; типи мовлення. Одночасно із засвоєнням понятійної й операційної основи мовленнєвого розвитку в учнів формується система мовленнєвих умінь – сприймати, відтворювати і створювати усні й писемні монологічні та діалогічні висловлювання різних стилів, типів і жанрів, необхідних у різноманітних життєвих ситуаціях. Цьому сприяють уроки мовленнєвого розвитку, на яких учні виконують такі завдання: Уявіть, що ви переїхали до нового будинку і пишете в листі до товариша про свої враження. Визначити мотив, мету і зміст вашого висловлювання. Хто є адресантом, а хто – адресатом мовлення? У чому полягає діяльність адресанта і діяльність адресата? Які умови потрібні, щоб відбулося спілкування? Від чого залежить успішність спілкування? Чи добре ви засвоїли зміст слів мова і мовлення? Поширте поданий текст, вибравши зі слів у дужках ті, які підходять за змістом, і поставивши їх у потрібному відмінку. Діти засвоюють (мова, мовлення) з раннього дитинства. У 5-6 років дитина використовує у (свій) (мова, мовлення) приблизно 3000 слів. Мама послала Михайлика в магазин купити ананасовий йогурт. Проаналізувати мовні засоби у висловлюванні. Підготуйте письмову розповідь про те, як ви хочете провести весняні канікули. Адресат мовлення – товариш, подруга; мета – поділитися своїми мріями і бажаннями. Схарактеризувати мовні засоби у творі. Ефективним засобом удосконалення мовного спілкування є спеціальна система комунікативних вправ (ситуативних завдань творчого характеру), які формують увесь комплекс умінь і навичок, необхідних у продуктивній мовленнєвій діяльності. Таким є творчий диктант, який поєднує в собі вироблення мовних навичок із розвитком мовленнєво-комунікативних умінь. Під час його написання, учні вносять певні зміни (вводять слова, словосполучення чи речення, замінюють одну граматичну форму не іншу тощо), в результаті чого текст розширюється, початки змінюються. Використовуючи творчі диктанти на розширення, доповнення складних речень у тексті, даю такі завдання: 1. Подані речення доповнити так, щоб утворилися складні. Довести, що вони є зв’язним текстом. Дібрати до нього заголовок, який виражав би тему висловлювання. З’ясувати стиль і тип мовлення. 2. З поданих слів складіть речення-прислів’я, виділіть підмет і присудок. 1. Не, кожух, чужий, гріє. 2. Ластівка, не, весна, робить, одна. 3. До, язик, доведе, Київ. 4. Не, ясла, коней, до, ходять. 5. Рве, тиха, гребля, вода. 3. Допишіть іменники-синоніми ІІ відміни. Згода (мир), оборона (захист), атака (наступ), вдача (характер), відозва (звертання), криниця (колодязь). 4. Перебудувати поданий монологічний текст на монолог відповідно до ситуації: ваш товариш запитує, а ви відповідаєте. Щоб записатися до міської бібліотеки, потрібно пред’явити учнівський квиток, заповнити формуляр. У ньому слід вказати прізвище, ім’я, по батькові, школу, клас. Заповнивши картку, треба звернутися до бібліотекаря, щоб одержати читацький квиток. Цей квиток дає право користуватися і бібліотекою, і читальною залою. За допомогою творчих диктантів на трансформацію монологічного тексту в діалогічний перевіряю рівень опанування учнями діалогічного мовлення. Мотиваційна компетенція передбачає навчання таких видів мовленнєво-комунікативних дій, як сприймання і відтворення текстів різних типів мовлення та функціональних стилів, що здійснюється за допомогою творчих переказів – комунікативних вправ, які одночасно формують уміння всіх чотирьох видів мовленнєвої діяльності. Учні з вадами зору навчаються осмислено слухати текст, а потім репродукувати в усній чи письмовій формі. Творчі роботи з продовженням (доповнити зв’язне висловлювання), які спрямовані на розвиток таких мовленнєво-комунікативних умінь, як уміння визначати тему й основну думку тексту, добрати потрібні мовні засоби для його оформлення, будувати висловлювання в логічній послідовності й у відповідній композиційній формі. Доповнюючи або трансформуючи текст, учні виявляють уміння реалізувати основні текстоутворювальні категорії: інформативність (осмислення характеру інформації в запропонованому тексті і доповнення його у відповідному напрямі); змістова цілісність (осмислення задуму висловлювання і його розвиток у самостійно створеному текстовому фрагменті); зв’язність (добір потрібних мовних засобів для зв’язку запропонованого тексту і самостійно створеного); завершеність (надання). Працюючи над доповненням тексту, учні розвивають уміння доцільно використовувати синтаксичні конструкції. Наприклад: 1. Використовуючи різні види складних речень, скласти зв’язне висловлювання "Здоров’я людини – в її руках". Скористуватися запропонованим планом, пункти якого розкривають загальну тему. Визначити основну думку тексту, дібрати заголовок. З’ясувати стиль і тип мовлення. План: 1. Обмін між організмом і довкіллям – основа життя людини. 2. Культура харчування. 3. Ставлення людей до раціонального харчування. 4. Основні принципи здорового способу життя. 5. Повноцінне здоров’я – активне довголіття. Доповнити текст власним роздумом про те, як людині досягти гармонії з усім живим. Використати синтаксичні конструкції з різними типами смислових відношень. Ми залежні від Землі більше, ніж вона від нас, і, зрештою, спільно переживаємо природні катаклізми, смертельно небезпечні для таких маленьких істот, як люди, хоча найменші – комахи, черв’яки, бактерії – не так потерпають. Людство терпить через повені, пожежі, землетруси, урагани так само, як через наслідки воєн. Основним засобом підвищення ефективності розвитку мовленнєво-комунікативних умінь є застосування системи ситуативних вправ на основі реальної чи уявної мовленнєвої ситуації. Створення ситуативних завдань дає можливість учням розвивати уміння формувати задум майбутнього твору, використовувати зібраний матеріал, планувати висловлювання, вміння користуватися різними стилями й типами мовлення відповідно до задуму, добирати мовні засоби з урахуванням усіх компонентів мовленнєвої ситуації. Оволодіння цими вміннями допомагає учням правильно будувати власні висловлювання і на уроках рідної мови, і під час вивчення інших предметів шкільного курсу, вільно спілкуватися в різних життєвих ситуаціях. Наприклад: 1. Ви побували на концерті сучасних українських співаків. Уявіть ситуацію, що вам треба поділитися враженням від побаченого і почутого зі своїми батьками. Намагайтеся зробити розповідь цікавою, логічною, грамотною. 2. Уявіть ситуацію, що ви повернулися з оздоровчого табору і маєте бажання поділитися враженнями с друзями. Запишіть можливий варіант своєї розповіді. Ефективним видом роботи є складання діалогів дискусійного характеру, результатом чого може бути залучення учнів до ділової гри, проведення дискусії, участі в дебатах. Наприклад: Скласти діалог на тему "Що нам потрібно відроджувати". У діалозі акцентується увага на проблемі відродження України в різні історичні часи. У групах проводиться дискусія на тему "Минуле, сучасне, майбутнє нашої держави". Однією з ключових компетенцій є комунікативна, яка охоплює цілий комплекс знань, умінь та характерних рис особи, дає змогу здійснювати комунікативну діяльність. Щоб ефективно спланувати навчальний процес, я повинна чітко уявляти дії учня зі зниженим зром, на підставі яких зроблено висновок про наявність у нього комунікативної мовленнєвої компетенції. Наприклад, про наявність лінгвістичної компетенції як елементу комунікативної можна зробити висновок на підставі того, чи знає учень лінгвістичні поняття, чи розуміє їх, чи вміє проаналізувати мовний матеріал із залученням лінгвістичної теорії, чи може використати здобуті знання на функціональному рівні – у власних текстах. Щоб розвинути таку комунікативну здатність, як говоріння, зокрема монологічне мовлення, аргументацію (критичне мислення), використовую такі завдання: пояснити точку зору на основі положення теми, наводячи різні аргументи "за" и "проти"; побудувати ланцюжок міркувань; викласти та обґрунтувати свої погляди, використовуючи додаткові аргументи та відповідні приклади. Формуванню комунікативної компетенції особистості учнів сприяє і такий матеріал. У синтаксичній системі односкладні речення відзначаються багатими смисловими і стилістичними можливостями, активне засвоєння яких підвищую культуру мовлення учнів. Тому використовую такі завдання: Знайти у тексті односкладні безособові речення. Вказати на морфологічне вираження головного члена. Пояснити, чому автор надає перевагу саме таким типам односкладних речень. Виразно прочитати вірш. Пояснити, якого стилістичного ефекту досягає автор такою синтаксичною будовою тексту. Простежити особливості інтонування односкладних речень у поетичному творі. На етапі застосування на практиці здобутих знань використовую конструктивні вправи, спрямовані на формування в учнів умінь і навичок самостійно будувати односкладні речення. Тому пропоную такі завдання: трансформувати, поширити чи згорнути матеріал, замінити конструкції синонімічними. Наприклад: поширене односкладне речення, в якому головний член виражений іменником у формі Н. в. на позначення наявності певного явища; речення, в якому головний член виражений інфінітивом, що містить заклик до виконання певної дії. Побудувати пари простих речень, в одному з яких подані слова були б головним членом односкладного речення, а в другому – головним або другорядним членом двоскладного речення. Жити. Світає. Зима. Тихо. Читають. Перебудувати текст так, щоб у ньому були лише двоскладні речення. Зіставити текст із попереднім і пояснити авторський вибір. Значну увагу приділяю завданням ситуативного характеру, що розвивають у слабозорих дітей уміння співвідносити зміст і форму висловлювань із мовленнєвою ситуацією. Учні вчаться добирати ті мовні засоби, що найдоречніше відображають особливості мовленнєвої ситуації. Наприклад: Вам необхідно звернутися до вчителя з проханням допомогти дібрати літературу для написання реферату. Складіть і розіграйте за особами діалог. Доведіть доцільність ужитих у тексті синтаксичних конструкцій. Отже, головну увагу слід звертати на компетенції, щоб навчити учнів зі зниженим зором застосовувати знання на практиці, розвивати когнітивні процеси, володіння стратегіями думки. Список використаної літератури 1. Єрмаков В. П., Якунін Г. А.. Розвиток, навчання і виховання дітей з порушеннями зору. М., 2005. 2. Лебедева С. С. Актуальные проблемы образования инвалидов как средства их социальной адаптации // Образование как средство социальной адаптации инвалидов: опыт и перспективы / Сост. С. С. Лебедева - СПб., 1998. -С. 5. 3. Микитюк В. Принципи проблемності викладання української літератури // Дивослово. – 2005. – № 1. 4. Родигіна І. Компетентнісно орієнтований підхід до навчання. – Харків. – 2005. 5. Солнцева Л. И. Психология особенности слепых и слабовидящих школьников, РГПУ им. А. И. Герцена, сборник научных трудов. - Л., 1980. С. 60. 6. Тубельський О. На шляху до компетентнісно спрямованого змісту освіти\\Українська мова та література. – 2004. – Жовтень (№ 38). – С. 3-4. 7. Шуляр В. І. Концепція літературної освіти школярів у системі профільного навчання //Українська мова і література в середніх школах, гімназіях, ліцеях та колегіумах. – 2007. - № 5. – С. 27-72.

category: Методика та технологія


title: Розвиваюча м’яка дитяча книжка

description: Подано розробку у форматі мультимедійної презентації на заявлену тему з трудового навчання для учнів 9-х класів

category: Методика та технологія


title: Добірка матеріалів для вивчення теми з геометрії „Ламана. Многокутники. Площі фігур” у 8-му класі

description: Авторська збірка дидактичних матеріалів вчителя під гаслом „Скарбничка математичних ідей”

category: Методика та технологія


title: Формування в учнів здорового способу життя на підставі здоров’язберігаючих та інтерактивних технологій

description:
Актуальність досвіду: В народі кажуть "Або ви турбуєтесь про своє здоров’я, або воно потурбує вас." У сучасному суспільстві життя й здоров’я людини визначаються як найвищі людські цінності. Батьків і педагогів сьогодні надзвичайно хвилює питання допомогти дітям бути здоров

                  ими, сильними, витривалими. Адже, на жаль, несприятливі соціально-економічні умови сучасної України, важка екологічна ситуація, інформаційне перенасичення та інтенсифікація навчального процесу викликають тенденції до погіршення здоров’я дітей і учнівської молоді. Здоров’я цієї вікової групи особливо важливо, тому що, за оцінкою фахівців, приблизно 75% хвороб дорослих є наслідком умов життя в дитячі та юнацькі роки. Майже 90% дітей, учнів, студентів мають відхилення в здоров’ї, а більше 50% - незадовільну фізичну підготовку. Україні необхідно покоління з високим рівнем освіченості, культури і здоров’я, здатне сприймати загальнолюдські цінності, творчо, продуктивно та довго діяти в будь-якій галузі соціальної практики. Головне завдання дорослих полягає в тому, щоб сформувати в українців свідоме ставлення до власного здоров’я. Утвердження загальнолюдських цінностей, збереження здоров’я громадян України є винятково актуальною проблемою сьогодення. Тому метою своєї діяльності вважаю збереження і підвищення рівня здоров’я учнів, формування здорового способу життя, готовності до подолання труднощів життя. Мета реалізується через наступні завдання: виховання потреби і умінь самостійно займатися фізичною культурою і спортом; розширення функціональних можливостей організму і укріплення здоров’я; * розвиток рухливих якостей; формування культури здорового способу життя учнів як у навчальний, так і позаурочний час; формування особистісно-ціннісного ставлення до здоров’ю та усвідомленої потреби у здоровому способу життя. Науково-теоретична база актуальності проблеми підкріплена нормативно-правовими документами: законом України "Про освіту", "Про фізичну культуру і спорт", Державною національною програмою "Освіта" ("Україна ХХI століття"), Цільовою комплексною програмою "Фізичне виховання – здоров’я нації та Національною програмою "Діти України", Державним стандартом загальної середньої освіти, технологія інтерактивного навчання (Дж. Шерман, Г. Фріц, С. Ренегар, Дж. Фредерік, О. Пометун, Л. Пироженко). Провідна наукова ідея: впровадження здоров’язберігаючих та інтерактивних інноваційних технологій на уроках та позакласних заходах з фізичної культури з метою формування здорового способу життя. Інноваційна значущість - активність оздоровчої діяльності, здатності до спілкування з валеологічної тематики, умінні розробляти індивідуальну оздоровчу систему й вести здоровий спосіб життя. Технологія реалізації: здоров’язберігаючі та інтерактивні технології. Здоров’язберігаюча технологія-це побудова послідовності факторів, що попереджують руйнування здоров’я при одночасному створенні системи сприятливих для здоров’я умов. Під здоров’язберігаючими технологіями вчені пропонують розуміти: сприятливі умови навчання дитини у школі (відсутність стресових ситуацій, адекватність вимог, методик навчання та виховання); оптимальну організацію навчального процесу (відповідно до вікових, статевих, індивідуальних особливостей та гігієнічних норм); повноцінний та раціонально організований руховий режим. Зупинимось на технологіях здоров’язбереження, які використовуються у нашій школі. Це психологічні технології, наприклад: психогімнастика- допоміжний метод, який спирається на невербальну експресію, перш за все на міміку та жести - взагалі на рух. Це дає можливість глибше заглянути у переживання інших і наблизитися до розуміння цих переживань; прогулянки на природі; емоційний комфорт: куточки настрою, дні радості; сімейне консультування. Наступна технологія- це рухова активність, завданням якої є: корекція порушень постави; зміцнення серцево-судинної і дихальної систем за допомогою виконання дозованих навантажувальних вправ; зміцнення м’язів, розвиток гнучкості тіла; навчання спортивним оздоровчим технологіям. Прикладом технології рухової активності, яка використовується у нашій школі є: щоденна гімнастика до занять, комплекси дихальної гімнастики, фізкультхвилинки, заняття на тренажерах, пальчикова гімнастика тощо. Також я вважаю, що потрібно формувати культуру здорового способу життя учнів як у навчальний, так і позаурочний час. Серед форм та методів процесу формування позитивної мотивації на здоровий спосіб життя пріоритетна роль належить активним методам, що ґрунтуються на демократичному стилі взаємодії, спрямовані на самостійний пошук істини, розвиток здібностей дитини і сприяють формуванню критичного мислення, ініціативи і творчості. Разом з учнями ми розробляємо сценарії і проводимо спортивні свята, конкурси такі, як: "Веселі старти" для учнів початкової школи; "Козацькі забави" для учнів 5-6 класів; огляд-конкурс "На зарядку становись!" для учнів 3-11 класів; спортивні змагання, присвячені Дню захисника Вітчизни для юнаків 9-11 класів; спортивне свято, присвячене Дню 8 Березня "Ми з мамою робимо все разом" та інші. Під час проведення таких заходів у учнів формується ставлення до власного здоров’я як до найвищої соціальної цінності, загальна фізична працездатність, навички співробітництва, ефективного спілкування, відчуття прекрасного у житті, природі, мистецтві; відсутність акцентуацій характеру та шкідливих поведінкових звичок, здатність до саморегуляції, самовиховання. Виявляється, що гумор є і педагогічним засобом також, в основі якого лежить усвідомлення учасниками комунікацій різного виду невідповідностей (між очікуваним і тим, що трапилося, між видимим і реальним і т. д.), пов’язаних з комічним ефектом, знімає психологічну напругу і сприяє створенню доброзичливих взаємин. Для вчителя розвивати в собі і в своїх вихованцях почуття гумору - це означає сприяти зростанню творчого потенціалу своєї особистості і особистості підлітків. Хороший жарт у вдалий момент здатний згуртувати учнів, розкрити сенс подій і будь-яких явищ. Посмішка - велика сила, сміх - здоров’я. "Мати гарне здоров’я - це мати почуття найвищого блаженства, що дозволяє людині говорити із задоволенням "Я почуваю себе чудово! Я живу чудово!" - писав творець однієї з популярних сьогодні систем оздоровлення Бречч. Інтерактивна форма діяльності учнів на уроці фізичної культури – це специфічна соціально-педагогіна структура (система організації) процесу формування фізичної культури особистості (дитини, учня, дорослої людини), яка здійснюється шляхом взаємодії з метою збагачення індивідуального і суспільного досвіду в контексті фізичного і духовного вдосконалення. У процесі аналізу педагогічного досвіду вчителів фізичної культури, співбесід більш інформативними вважаю вислови педагогів у контексті використання інтерактивних форм діяльності учнів на уроках. "Намагаюся зробити так, щоб учні не втрачали здатність дивуватися й радіти кожному своєму кроку…Збуджую в своїх вихованців енергію, людяність духу, прагнення правди, добра, справедливості. На уроках чиню заслін легковажному ставленню до справи, бездумності й недисциплінованості." Учень виявляє свою ініціативу й творчість у справі, творцем якої себе відчуває. У цьому зв’язку ефективними прийомами вважаю використання рольових ігор, змагань з різними завданнями. Стимулюють фантазію, творчу уяву та інтелектуальну активність практичні роботи щодо перевірки стану свого здоров’я, рівня фізичної підготовленості тощо. Уяву, образне мислення, асоціативність та оригінальність думки учні розвивають, виконуючи вправи під музичний супровід. Я часто проводжу уроки з використанням інтерактивних форм. Йдеться про організацію кооперативного навчання, коли індивідуальні завдання переростають у групові. Кожний член групи вносить унікальний вклад у спільні зусилля, а зусилля кожного члена групи потрібні та незамінні для успіху всієї групи. Кооперативна (групова) навчальна діяльність – це форма організації навчання учнів у малих групах, об’єднаних спільною навчальною метою. Кооперативне навчання відкриває для учнів можливості співпраці зі своїми однолітками, дає змогу реалізувати природне прагнення кожної людини до спілкування, сприяє досягненню учнями більш високих результатів засвоєння знань і формування вмінь. Така модель легко і ефективно поєднується із традиційними формами та методами навчання і може застосовуватися на різних етапах навчання. Також на уроках використовую метод колового тренування та творчі завдання у групах. Наприкінці уроку я використовую фронтальну форму інтерактивного навчання, що передбачає одночасну спільну роботу учнів усього класу. Наприклад, обговорення проблеми у загальному колі ("Мікрофон"), коли надається змога кожному по черзі висловити свою думку чи позицію відносно виконаної роботи. Спостереження за учнями у процесі інтерактивної форми діяльності на уроках фізичної культури дозволило визначити такі позитивні ознаки: у всіх учнів підвищується рівень свідомої активності під час виконання вправ; кожен учасник групи може обирати власний темп виконання вправи, що дозволяє індивідуалізувати процес вправляння; під час такої форми діяльності власний вклад у колективну справу може внести учень у будь-якому стані здоров’я; означене особливо важливо для тих, хто має психофізичні обмеження; подібна форма діяльності учнів дозволяє вчителю визначити рівень авторитета кожного серед своїх однолітків, та у наступному-сприяти його підтримці або підвищенню. Висновки: Появу інтерактивних форм діяльності учнів на уроках фізичної культури можна визнати як тенденцію в діяльності вчителів у контексті особистісно зорієнтованої педагогічної парадигми та розвитку в них креативного мислення. Використання означених форм навчання учнів сприяє трансформації їхньої діяльності в бік особисто значущої. Подальша систематизація педагогічного досвіду, класифікація теоретичних і практичних розробок з означеної проблеми та укладання на цих засадах технологій, технологічних карт сприятиме розвитку педагогічної інноватики з формування культури здоров’я особистості. Формування у школярів здорового способу життя і стійких здорових звичок, а також свідомого ставлення до власного здоров'я і рівня фізичної підготовленості, є найголовнішим соціальним завданням всього шкільного співтовариства, яка в нашій школі здійснюється на підставі здоров’язберігаючих та інтерактивних технологій та інноваційних підходів до організації навчально-виховного процесу. Література 1. Аксьонова О. П. Формування фізичної культури учнів початкової школи в умовах диференційованого навчання. - Запоріжжя, 2005р. 2. Ващенко О., Свириденко С. Готовність вчителя до використання здоров’язберігаючих технологій у навчально – виховному процесі. "Здоров’я та фізична культура", 2006-№8. 3. Гін А. О. Прийоми педагогічної техніки. 4. Пометун О. І., Пироженко Л. В. Сучасний урок. Інтерактивні технології навчання. -К.:А. С. К., 2004. 5. Суворова Н. Интерактивное обучение:новые подходы // Инновации в образовании. -2001. -№5

category: Методика та технологія


title: School Life. „Sparks” by Chris Culshaw

description: У матеріалах для проведення уроків позакласного читання для учнів 8-9-х класів авторка відзначає, що читання оригінальної художньої літератури на мові, що вивчається, сприяє розвитку усного мовлення, збагачує словниковий запас, знайомить із культурою та літературою країни, мова якої вивчається

category: Методика та технологія


title: Твій щасливий календар

description: Подано матеріали на заявлену тему (всього 16 слайдів) у форматі медійної презентації

category: Методика та технологія


title: Языковой портфолио. (Рос. мова)

description:
Подано матеріал на таку методичну тему "Формування творчої соціально адаптованої особистості учня на засадах використання системи інноваційної оцінки у вигляді "портфоліо", мета якого - створення ситуації успіху для кожної дитини, навчання молодших школярів самоорганізації, умінню здійснювати самооц

                  інку власної діяльності

category: Методика та технологія


title: Нетрадиційні форми навчання як основа розвитку обдарованості дитини на уроках української мови та літератури

description:
У Національній доктрині розвитку освіти в Україні в ХХІ столітті наголошено, що система загальної середньої освіти повинна забезпечувати підтримку обдарованих дітей і молоді, розвиток у них творчих обдарувань, формування навичок самоосвіти й самореалізації особистості… Яких дітей можна вва

                  жати обдарованими? Як учителеві виявити обдаровану дитину безпосередньо на уроці? Як створити умови для всебічного розвитку того чи іншого обдарування в умовах звичайної або навіть спеціалізованої школи? Класно-урочна форма не сприяє розвиткові здібностей обдарованої дитини. Ідеальними вважаються такі варіанти: навчання в школах для обдарованих учнів; навчання в спеціальних класах для учнів із певним видом здібностей; навчання за збагаченими програмами; індивідуальне вивчення окремих предметів. Обдаровані діти — унікальні. Їм часто буває нелегко в соціумі, вони надзвичайно вразливі, тому потребують особливої уваги. Кожен учитель, який із ними працює, повинен бути ще й психологом, уважно вивчати їхні особливості, здібності, рівень розвитку самостійності, уваги, мислення, фантазії. Педагогу необхідно вибудовувати навчальний процес таким чином, щоб учні заглиблювалися в атмосферу пошуку, вирішували поставлені проблеми на основі порівняння й зіставлення. Я працюю над проблемою розвитку творчих здібностей учнів на уроках, що дало мені змогу виявити, наскільки талановитими є мої учні, і зрозуміти, яке велике в них бажання розвивати свої здібності. Шляхом дослідження інтелектуальних і творчих особистісних якостей школярів домагаюся диференціації, впливу на розвиток кожної дитини з урахуванням її інтересів, мотивів, системи цінностей; стимулювати розвиток здібностей кожної особистості. Для досягнення зазначеної мети проводжу нестандартні уроки української літератури: диспути; дослідження; спогади; семінари; уроки з використанням ігрових моментів; інтегровані. Такі заняття сприяють активізації пізнавальних можливостей учнів, збагачують їх новими знаннями, прилучають до невичерпного джерела народної творчості, кращих творів української світової класики. Особливу увагу приділяю міжпредметним зв’язкам, особливо з музикою, образотворчим мистецтвом, історією. Так, при вивченні усної народної творчості часто використовую записи народних пісень, дум, балад, бо урок літератури повинен викликати колективне художнє переживання та обмін естетичними емоціями, давати імпульс внутрішній роботі думки учнів, готувати до діалогу з письменником. Щоб досягнути цієї мети, треба дотримуватися таких правил: залучати до роботи на уроці всіх учнів; систематично розв’язувати на уроці та в позаурочний час різноманітні творчі завдання; ураховувати вікові особливості учнів; відштовхуватися в постановці творчих проблем від тексту; використовувати різні засоби, підходи до учня; застосовувати проблемний підхід до вивчення творів. Найважливішим засобом розвитку особистості, її життєвої компетентності, на мій погляд, є діяльність: навчити й виховати можна лише в дії. Урок літератури є співтворчістю вчителя й учня, діяльність яких ґрунтується на взаємодії та діалозі, що забезпечує найбільшу сприйнятливість і відкритість до впливу один на одного. Тому, вважаю, справжня суть роботи з розвитку творчої особистості учня полягає в організації життя дитини, де однією з важливих функцій є стимулювання позитивної мотивації кожного учня в процесі організації різних видів діяльності. Методи та способи стимулювання творчої активності: створення сприятливої атмосфери спілкування (безоцінкові судження); збагачення педагогічного середовища новими враженнями та судженнями; забезпечення привабливого творчого характеру діяльності; чітке визначення мети й кінцевих результатів роботи, способів її оцінювання; спонукання до генерування оригінальних ідей; залучення учнів у процес планування мети й поточних завдань уроку; повага, довіра, визнання й подяка за досягнуті результати; надання права самостійно приймати рішення; практична спрямованість навчання; моделювання життєвих ситуацій, використання рольових ігор, спільне розв’язання проблем тощо. Творчість - це спосіб самовираження, саморегуляції людини, світобачення як засіб пізнання світу через творче сприйняття й практичне перетворення діяльності. Я надаю великого значення розвиткові таких властивостей особистості, які дають можливість творчо використати здобуті знання. Удосконалюючи технологію навчального дослідження, на уроках доречним є використання створеного нами дослідницького циклу, який включає такі етапи: накопичення фактів; висунення гіпотези; перевірка істинності; побудова теорії; вихід у практику. Така форма організації навчального процесу ставить учнів в умови, близькі до умов наукової роботи, що найкраще сприяє розвиткові творчих здібностей. Найефективнішими для активізації пізнавальної діяльності учнів, розвитку мислення й навичок самостійної дослідницької діяльності є засоби, які проектуються й розробляються самими учнями при вивченні навчального матеріалу. Ідеться насамперед про мультимедійні презентації, які підвищують мотивацію учнів до навчання, оскільки школярам надається можливість за допомогою інформаційних технологій представляти результати своєї діяльності, що виконуються під керівництвом учителя. Таким чином, стосунки "вчитель-учень" виходять на якісно новий рівень. Учні в процесі роботи над мультимедійними презентаціями набувають комунікаційних навичок і вмінь, учаться ставити цілі, досліджувати, порівнювати, робити висновки, узагальнювати, інтегрувати знання з різних галузей для розв’язання проблематики вибраних ними тем. Втручання вчителя у творчий пошук учня має бути обережним, зваженим, містити приховані підказки. Учитель має спрямувати дитину на власні розв’язки, а не нав’язувати їй свої. Учень має усвідомити сутність незрозумілого й знайти причино-наслідкові зв’язки, адже нова ідея виникає лише тоді, коли людина має певний запас знань і на тлі вже відомого може осягнути незрозуміле. Творча діяльність, як правило, починається з проблеми чи запитання, здивування чи виявлення суперечності. Усвідомлення суперечностей викликає проблемні ситуації, у результаті яких формується проблема. На уроках літератури можуть виникнути суперечності:між первісним суб’єктивним враженням і об’єктивним змістом твору;притаманні самому конфліктові твору;в оцінюванні твору різними письменниками, критиками тощо. Проблемне викладання включає такі фрагменти діяльності учнів і вчителя: організація проблемної ситуації та формування проблем; індивідуальне або групове вирішення проблем учнями; перевірка рішень; систематизація, закріплення й застосування нових знань у теоретичній і практичній діяльності. В умовах функціонування такої системи різні види навчальної діяльності реалізуються на уроках відповідних типів, що дає учням змогу брати активну участь у навчальному процесі, виробляти вміння, самостійно набувати знання, узагальнювати, порівнювати, робити висновки, застосовувати відоме в нестандартних ситуаціях. Нестандартний урок змушує учнів активно переживати, включатися в роботу, співпрацювати з учителем, тобто проявляти якості, необхідні для творчої діяльності. На своїх уроках я всіляко заохочую творчість. Так, у 5-му класі використовую такі прийоми та форми роботи: уроки-рольові ігри; літературні екскурсії; уроки-КВК; уроки-театралізації; інтерактивні методики (захист проекту групою чи поодинці, де учням можна запропонувати різні завдання: створення кросвордів, ребусів, літературних задач за змістом твору, оформлення книжки чи газети із власними віршами або творами, що вивчаються; інсценізації). На уроках узагальнення проводимо парад літературних героїв. Широко застосовую й такі види нестандартних уроків, як мандрівка, знайомство, усний журнал, застереження. Наведу декілька прикладів із досвіду. Урок-мандрівку доцільно проводити в середніх класах. Цікавим і результативним буде й урок-подорож, коли діти об’єднуються в групи, у кожній з яких повинні бути обрані "капітан", "екскурсовод", "художник", "літописець", "географ", що отримують відповідні індивідуальні, диференційовані, особистісно зорієнтовані завдання. Організовуючи роботу в старших класах, ігрові технології можна замінити діяльністю літературно-дослідницьких груп, уроками-конференціями, семінарами, програмами, дискусіями чи диспутами з розв’язанням проблемних задач. Фіналом може стати урок-захист власних проектів. Надзвичайно цікавими є творчі конференції, на яких учні доповідають про свої дослідження. Уроки-диспути важливі для активізації мислення дітей, виховання культури спілкування. Головна мета уроку-диспуту — розв’язання складних морально-філософських питань. На початку уроку кожен учень отримує пам’ятку учасника диспуту. Пам’ятка учасника диспуту Виступай тоді, коли маєш, що сказати. Говори, що думаєш; думай, що говориш. Чітко й лаконічно висловлюй власну думку. Поважай опонента, не перекручуй його думок і слів. Май мужність визнати свою поразку в словесному двобої, якщо доведена хибність твого твердження. Аргументуй свою думку точними фактами й цитатами з твору. Пам’ятай, що наш диспут — літературний, намагайся осягнути позицію автора. Для встановлення атмосфери співробітництва, відкритості, взаємоповаги наголошую, що кожен учень має право висловити власну думку, навіть якщо вона не збігається з думками інших. У таких уроках пізнання істини бере участь увесь клас. Наприклад, під час уроку-диспуту в 10-му класі за романом Панаса Мирного "Хіба ревуть воли, як ясла повні?" учням пропонуються для обговорення такі питання: Які проблеми порушуються у творі? Чіпка — злочинець чи борець із людською несправедливістю? Яким постає світ для героя? Що, на думку автора, є рушійною силою у світі? Під час полеміки обов’язково виникають нові запитання. Такі хвилини живого, безпосереднього спілкування з дітьми особливо цінні, бо саме тоді відкривається їхній багатий внутрішній світ, пробуджується особисте "я", бажання творити. Урок-спектакль у формі судового засідання цікавий тим, що він передбачає зіштовхування протилежних поглядів на суть окремих питань. Вирок обґрунтовується, отже, заняття сприяє з’ясуванню суті проблеми. Як і на звичайному суді, тут дійовими особами є "свідки", "адвокати" й ті, кого звинувачують. Підготовка до уроку-обміну інформацією зводиться до того, що за 1—2 тижні перед його проведенням учні отримують завдання: попрацювати в бібліотеці, підібрати книжки, у яких би в тій чи іншій формі висвітлювалася тема уроку; продумати й запропонувати план вивчення певного питання на уроці; відібрати матеріал для свого виступу й розрахувати його не більше ніж на 5 хв. Бажаючі можуть підготувати досліди, схеми, малюнки, таблиці тощо. Виступаючі спеціально не визначаються. Для бажаючих проводяться консультації, надається інформація про те, які матеріали чи наочність із цієї теми є в навчальному кабінеті. Кожен учень приносить на урок хоча б одну книжку, у якій тема розкрита більш-менш повно, з якою він працював найбільше. Кожен учень вибирає собі вид діяльності за бажанням: повідомлення, реферат, твір, історична довідка, цікаві досліди. Те, що готує кожен учень, тримається в секреті. Це зумовлює створення особливої атмосфери схвильованості й піднесення. Учні переконуються, що урок — їхнє творіння, починають осмислювати, що процес пошукуприносить істинну насолоду людині. Уроки-КВК, як правило, дуже схожі на телевізійну гру КВК і можуть бути проведені за схемою: Розминка. Домашнє завдання. Індивідуальна робота. Конкурс "Угадай". Конкурс майстрів мистецтва. Конкурс розповідачів. Конкурс капітанів. Це повторювально-узагальнюючий урок. Завдання мають як репродуктивний, так і продуктивний характер, їх форма — гумористична чи просто цікава. Якщо вчитель творчо підійде до організації роботи, чітко складе інструкції, створить творчу атмосферу, ситуацію успіху, результатом стане краще розуміння художнього твору, його аналіз, побудова власних інтерпретацій, розвиток творчих здібностей. Важливими в цій діяльності є: створення атмосфери, що сприяє зацікавленості кожного учня в роботі класу; стимулювання учнів до розмірковування, використання різних способів виконання завдань без страху помилитися, дати неправильну відповідь; використання в процесі роботи дидактичного матеріалу, що дозволяє учневі обирати найбільш прийнятні для нього вид і форму навчального матеріалу; оцінювання діяльності учня не тільки за кінцевим результатом, але й за процесом його досягнень; заохочення намагання учня знаходити власні способи виконання завдань, аналізувати способи роботи інших учнів у процесі уроку; створення таких педагогічних ситуацій спілкування на уроці, які дозволяють кожному учневі проявляти ініціативу; створення атмосфери, що сприятиме самовираженню. Література 1. Гільбух Ю. З. Розумово обдарована дитина. — К., 1993. 2. Зазимко О. В. Основні теоретичні підходи до вивчення обдарованості // Обдарована дитина. — 1998. — № 8. — С. 5—13. 3. Концепція мовної освіти 12-річної школи // Дивослово. — 2002. — № 8. — С. 59—65. 4. Кульчицька О. І. Творча обдарованість. Специфіка дитячої обдарованості // Обдарована дитина. — 2001. — № 1. — С. 6—8. 5. Львова Ю. Л. Творческая лаборатория учителя. — М., 1985. — С. 98—121, 146—154. 6. Піскорська Л. Розвиток духовності, творчих здібностей шкільної молоді // Українська мова і літературав школі. — 2004. — № 6. — С. 41—46 7. Психология одаренности детей и подростков / Под ред. Лейтеса Н. С. - М., 1996. 8. Рабочая концепция одаренности. М., 1998. 9. Роменець В. А. Психологія творчості. - К.: Вища школа, 1971. 10. Савенков А. И. Одарённые дети в саду и школе. – М.:2000.

category: Методика та технологія


title: Розвиток продуктивної творчої компетентності на уроках рідної мови та читання засобами інтерактивних технологій

description: У матеріалі з досвіду роботи авторка пише, що одним з кращих прикладів формування та розвитку життєвих компетентностей є використання інтерактивних методик, в яких використовуються такі принципи як: рефлексія, партнерство, креативність, толерантність. Медіапрезентація додається

category: Методика та технологія


title: Индивидуальное сопровождение одарённых детей в школе по истории. (Рос. мова)

description: У матеріалі автор пише, що проблема обдарованості в системі освіти на організаційному рівні розв’язується шляхом створення спеціальних шкіл. Але існує інша можливість - не виокремлювати дитину із природного середовища, а створити у школі умови для розвитку та максимальної реалізації її здібностей

category: Методика та технологія


title: Використання ігрових методик на уроках хімії

description: У матеріалі авторка пише, що використання ігрових методик на уроках хімії створює сприятливі умови для якісного засвоєння учнями непростого навчального матеріалу. А тому учителю хімії необхідно мати у своїй методичній скарбничці оригінальні казки, ігри, ігрові завдання тощо

category: Методика та технологія


title: Портфоліо „Шевченко - педагог”

description: Подано медіапрезентацію до заявленої теми з української літератури

category: Методика та технологія


title: Організація та методи керівництва самостійною роботою учнів під час самопідготовки

description: У методичних рекомендаціях авторка пише, що завдання вихователя - навчити учнів способам самоконтролю, які допоможуть досягти досить значних результатів. Учні в цій роботі зможуть удосконалюватись та оволодівати все більш складними способами перевірки завдань

category: Методика та технологія


title: Формирование коммуникативной компетентности на уроках русского языка. (Рос. мова)

description:
В новой Программе для общеобразовательных школ с украинским языком обучения цели и задачи курса русского языка определяются главным методологическим принципом обучения – коммуникативной ориентированностью обучения, сущность которого состоит в восприятии языка как объекта познания, средства общени

                  я и гуманитарного развития. При этом коммуникативная функция языка выдвигается на первый план и требует пристального внимания учителей, методистов, авторов учебников с целью формирования оптимальных условий для становления духовно богатой личности, умело и уместно использующей язык во всех видах и сферах речевой деятельности. Коммуникативная компетенция - это овладение всеми видами речевой деятельности и основами культуры устной и письменной речи, умениями и навыками использования языка в различных сферах и ситуациях общения, соответствующих опыту, интересам, психологическим особенностям обучающихся. Проблема формирования и развития коммуникативной компетенции особенно актуальна, так как обеспечивает успешную социализацию, адаптацию и самореализацию в современных условиях жизни. Для развития и формирования коммуникативной компетенции на уроках русского языка широко использую коммуникативно-групповой метод обучения, который предполагает разнообразные формы и виды работы. Самые эффективные из них – урок-дискуссия, урок-презентация, урок-путешествие, урок-сказка, урок в форме игры КВН. Основа урока-презентации – изложение нового материала, иллюстрируемое рисунками, простыми и анимированными схемами, фотографиями. Поиск материалов к уроку проводится заранее. Все подобранные материалы объединяются в общую презентацию. В ходе урока такая презентация демонстрируется с помощью мультимедийного проектора. Материалы общей презентации чаще всего использую на уроке по обобщению изученного материала. Информационные технологии наряду с другими средствами обучения стали надежными помощниками учителя, а формы работы с ними – привычными. Использую их на различных этапах урока – при изучении нового материала, его закреплении и обобщении, при проведении творческих и контрольных работ. Заранее объявляю тему, к которой группы должны подготовиться. Каждой группе даётся план работы по теме, обсуждаются цели и задачи, содержание. Времени на уроке на это нет, поэтому группам назначается время для консультации после уроков. Уроки-путешествия по стране Лингвинии провожу в 5 классах по теме "Алфавит", после изучения тем "Фонетика. Графика. Орфоэпия. Орфография" и "Лексикология" (см. http://osvita. ua/school/lessons_summary/russian/33286). Такая форма урока выбрана с учетом живого интереса детей к путешествиям. Уроки-сказки по теме "Лексикология" в 5 классе провожу по методике А. И. Косоговского. Детям очень нравятся такие уроки, они с удовольствием выполняют задания, которые предлагается выполнить герою сказок Пете Двойкину (См. журнал "Русский язык и литература в средних учебных заведениях УССР" № 8, 1991). После изучения тем "Причастие" и "Деепричастие" в 7 классе провожу урок-КВН "Именные и глагольные части речи". В 6 классе провожу урок-КВН по теме "Лексикология" (см. http://osvita. ua/school/lessons_summary/russian/31949). Это и радость коллективного поиска правильного и остроумного ответа, и возможность каждого показать свои знания, проявить сообразительность и артистизм. Целью урока является обобщение и закрепление изученного по темам, развитие интереса к урокам русского языка. Главная задача учителя при этом – направить игру в "учебное русло", достигнуть поставленных целей. На уроках русского языка и во время проведения Недели русского языка в школе для развития и формирования коммуникативной компетенции использую лингвистические игры. Игра "Аукцион" Игра проводится в форме аукциона. В этой игре побеждает тот, кто последним назовет фразеологический оборот, в котором встречаются названия животных, птиц, насекомых, частей тела человека (головы, носа, ушей, глаз, рук, ног) или подберет фразеологизм, в котором упоминается имя числительное. Игра "Соколиный глаз" Учащиеся объединяются в несколько групп. Каждой группе даётся текст. Задание: найти в тексте наибольшее число слов с переносным значением. Выигрывает та группа, которая найдёт большее количество слов. Игра "Найди пару" Первый играющий называет слово, начинающееся на звонкий согласный, и бросает мяч. Тот, кому бросили мяч, должен назвать слово, начинающееся на парный глухой согласный. Например, бисер – пирог, валенок – фуражка, гнездо – курица, дерево – тополь. Затем можно поменять условия игры: подбирать слова по мягкости-твёрдости первого согласного звука в слове (мяч – мак, река – роса). Можно также предложить учащимся подбирать к названному слову синонимы, антонимы, омонимы, или паронимы. Кто не может назвать пару, выходит из игры. Игра "Рассказ по кругу" Ребята рассаживаются по кругу. Первый играющий начинает рассказ, придумывая и произнося вслух фразу. Например: "Однажды днём вся семья собралась в гостиной", или "Наш класс решил отправиться в поход".  Можно заранее задать жанр рассказа (детектив, мелодрама). Второй подхватывает, говоря фразу, продолжающую повествование. Долго думать нельзя: если игрок думает более пяти секунд, то выходит из игры. Игра "Снежный ком" Игра проходит по кругу. Первый играющий произносит нераспространенное предложение, например: "Ребёнок идет". Следующий должен прибавить к предложению одно слово, правильно повторив все предложение: "Ребёнок идет к брату", "Ребёнок медленно идет к брату". Прибавлять можно в любом месте. Служебные слова не считаются. Игрок, который при повторении пропустил слово или переставил слова местами, выходит из игры. Побеждает тот, кто остается последним. Игра "Если бы…" Ребята становятся по кругу. Ведущий произносит начало предложения ("Если бы я был/а спортсменом…", "Если бы я был/а депутатом…", "Если бы я был/а миллионером…", "Если бы я был/а деревом…", "Если б я был/а собакой/кошкой…", "Если бы я был/а птицей…" и т. п.). Каждый игрок по очереди придумывает вторую часть предложения. Кто не может продолжить, выходит из игры. Игра "Сочиняем монофон" Монофон — это краткий рассказ, все слова которого начинаются на одну и ту же букву (звук). Термин "монофон" состоит из двух слов: "моно" — один, "фон" — звук. При составлении монофонов можно использовать разные служебные слова: предлоги, союзы, частицы. Упражнения с монофонами способствуют активизации дикции и произношения, расширяют словарный запас, формируют стиль говорящего, развивают навыки ораторского мастерства и способствуют становлению речи. Предлагаю учащимся придумать монофон, работая в группах. На выполнение задания даю 20-25 минут. Кто не хочет работать в группе, составляет монофон самостоятельно. Вот какие монофоны получились у моих учеников. Монофоны на букву М Мама молча мыла Милу мылом "Медовым", мягкие места мочалкой массажировала. А Мила мыла маленькую малиновую машинку. Машинка металлическая, марки "Москвич". Милина Мурка мяукала. О молоке, мясе молила маму. Мила о малине мечтала. Мямлила маме: "Малину, малину!" Мушкетер – мужчина мстительный, мастер мерзких маньяков, мошенников, мародеров мочить. У мужчины мускулатура мощная, мозги многогранные, мышление миллионера. Мелодичная музыка манит в мир мечтаний. Мерещится милосердная мадонна с младенцем. Маркиз моргает, молится. Мучается. Монофон на букву П Папа получил получку. Пришел поздно. Принес продукты, пиво. Помылся, побрился. Потом поужинал: поел пиццу, попил пиво, пожевал пряник. Покурил. Посмотрел передачу. Посмеялся. Пошутил. Прочитал пьесу. Позевал. Попил простоквашу. Постелил постель, повзбивал подушки, поправил простынь, пододеяльник. Почесал подбородок, пальцами помассажировал поясницу. Проветрил помещение, прилег поспать. Проснулся в полдень. Покушал. Почистил пиджак и полушубок, покремил полуботинки. Приоделся. Пошел поговорить с приятелем. Монофоны на букву Р Рано. Розовый рассвет. Река разлилась. Розы, ромашки, репейник, резеда растут рядом. Румяный Роман рьяно рвет руками резеду, ромашки. Рита рисует Роману рыбок, а Римма разукрашивает. Роман – рыбак, решил рыбок разводить. Радуется рыбкам. Руслан работает, ролики ремонтирует. Рыжик резвится рядом, рявкает, рычит. Руслан ругает Рыжика. Рассказ о Роме, Рите, ребятах и реке. Раньше Рома работал на русской радиостанции, рекламировал разные раковины, решётки, ролики, ракетки, рюкзаки. Радовался: в роддоме родился ребёнок Родион. Рассвет. Река. Радуга. Рита разогрела Роме и ребятам рагу, разложила разносолы. Рома разрезал рыбу, разорвал руками розовых раков, реализованных на районном рынке. Рита расставила раскладушки, рассадила ребят. Ребёнок Родион рассматривает радугу, Роза рассказывает рифмовки. Рядом рычит Рекс. Радостно ребятам у реки! Монофоны на букву С Саша, Света, Соня, Софья собирались сыграть с собакой в салки. Собака сделала сюрприз. Снежок самовольно съел со стола соленое сало, свежий сыр и салями. Софья сердито саданула собаку свертком. Снежок сразу сам соскочил со стола. Струсил. Спрятался. Стыдно стало. Саша, Света и Соня смеялись. В субботу среди солнечного Санкт-Петербурга, в сквере на скамейке спокойно сидела скромная седая старушка. Сегодня со старухой случилось страшное событие. Стоявшую в снегу старуху схватила сбоку серая собака. Старухе стало страшно. Схватило сердце, сузились сосуды. Собака съёжилась, спряталась за сосной. Сбежались сердобольные соседи, стали спасать старушку. Созвонились с сержантом Скориком. Скорик сразу соскочил со стула, спешил по следам собаки. Смелый сержант схватил собаку. Счастливые соседи смеялись над ситуацией. Монофон на букву Т Тревожно. Тоскливо. Тамара и Таня тренируются на тренажере. Троечник Тимофей требует тренажер, трясет, толкает Тамару и Таню. Терьер Тарзан тявкает, торопливо тянет темпераментного Тимофея за трехцветные тренировочные трикотажные трусы. Твердолобый Тимофей топает, терзается. Тарас тащит табурет Тимофею: "Тренируйся на табурете!". Игровые технологии помогают заинтересовать детей, сделать их труд увлекательным, обеспечивают более высокую, по сравнению с обычными формами урока, результативность, помогают формировать у учащихся коммуникативную компетенцию. Использованная литература Александров Д. Н. Монофоны: техники развития речи.http://www.elitarium.ru/2004/05/06/monofony_tekhniki_razvitija_rechi.htmlРосiйська мова: Програма для 5 – 9 класiв загальноосвiтнiх навчальних закладiв з українською мовою навчання / Н. Ф. Баландiна, І. А. Синиця, Т. Я. Фролова, Л. А. Бойченко.

category: Методика та технологія


title: Цар і полководець Александр Македонський

description: Матеріали для проведення літературно-історичного лото на заявлену тему для 6-го класу, мета якого - закріпити знання учнів про видатного полководця й історичного діяча Александра Македонського; розвивати пізнавальні інтереси учнів; презентувати книгу серії „Герої літератури та історії”

category: Методика та технологія


title: Аплікація з незвичних матеріалів

description: У роботі авторка відзначає, що аплікацією називається вид рукоділля, при якому малюнок створюється завдяки з’єднанню фрагмента певної форми з матеріалом, який слугує основою. У різних куточках світу склались свої певні техніки аплікації. Вони складають частину національних традицій рукоділля

category: Методика та технологія