title: Метод проектів

description: Подано медіапрезентацію у форматі Power Point, що у схемах і таблицях розкриває сутність методу проектів як засобу організації педагогічного процесу, в основу якого покладено взаємодію педагога й учня з навколишнім середовищем, об’єднання навчання з активною діяльністю учнів

category: Методика та технологія


title: Сучасний урок - джерело творчості вчителя

description: У методичному збірнику запропоновано розробки уроків із використанням інноваційних методик навчання на уроках математики. Дані матеріали допоможуть учителям математики урізноманітнити процес навчання, оскільки спрямовані на розвиток творчої особистості дитини

category: Методика та технологія


title: Додаткові матеріали з російської та світової літератури. (Рос. мова)

description: Матеріали сприяють розширенню та закріпленню знань учнів із літератури, як російської, так і світової, уключені комунікативно-ситуативні навчальні вправи

category: Методика та технологія


title: Інтегрування змісту навчальних предметів і логіки

description: У статті авторка пише, що інтегрований підхід щодо організації навчання необхідний у початковій школі, бо дає змогу, не знижуючи програмних вимог, зробити навчально-виховний процес захопливим. До роботи додано розробку інтегрованого уроку з логіки та математики за навчальною темою „Віднімання”

category: Методика та технологія


title: Передумови та проблеми застосування новітніх інформаційних технологій при викладанні соціальних дисциплін

description: У статті авторка пише, що у викладанні предметів соціально-економічного циклу ІТ повинні перетворитись на ще один ефективний інструмент, який полегшить засвоєння знань із предметів, зробить їх більш цікавими, наочними, живими

category: Методика та технологія


title: Методика проведення контрольних робіт на уроках географії в 10-му класі

description: У роботі авторка пише, що перевірка знань - найважливіший етап процесу навчання. Вона не повинна викликати негативні емоції, а навпаки штовхати до подальшого навчання та саморозвитку. Подано розробку контрольної роботи після вивчення першого розділу географії 10 класу

category: Методика та технологія


title: Прислівник. Практичне заняття

description:
Розробка практичного заняття у формі змагання, мета якого - узагальнити й систематизувати відомості про прислівник; активізувати розумову діяльність учнів, спрямовану на узагальнення знань, навичок; удосконалити орфографічні та пунктуаційні навички, навички самостійної роботи; розвивати й підвищуват

                  и культуру

category: Методика та технологія


title: Електронна презентація для логопедичних занять „Відгадай загадки!”

description: Подано медіапрезентацію у форматі Power Point загадок для проведення логопедичних занять з учнями початкових класів

category: Методика та технологія


title: Цікаві завдання та ігрові форми роботи з рідної мови та читання як шлях пізнавальної активності молодших школярів

description:
Розробка семінару-практикуму з методики навчання української мови в початкових класах з медіапрезентацією (додається), мета якого - переконати студентів у необмежених педагогічних можливостях інноваційних форм, як передумови успішного навчання мови та читання в початкових класах; познайомити з арсен

                  алом методичних засобів

category: Методика та технологія


title: Методичні матеріали для підготовки до хімічних олімпіад

description: Методичні матеріали авторки спрямовані на допомогу вчителю хімії. Розглянуто розв’язання завдань для учнів, що пов’язані з визначенням невідомого елементу або хімічної формули речовини

category: Методика та технологія


title: Один із підходів формування в учнів умінь працювати над твором

description:
Сьогодні у зв’язку з необхідністю для випускників при здачі ЗНО писати аргументативне висловлення особливої актуальності набуває вміння школярів відбирати, систематизувати матеріал для твору, формулювати аргументи, підкріпляти їх ілюстративним матеріалом, робити висновки. Також важливо озброїти у

                  чнів умінням компонувати "повноцінний", традиційний твір, адже це відточує їх думку, розширює інтелект, стимулює творчість, заохочує до читання. Щоб твір старшокласника був справді твором (від "творити" - створювати щось своє, власне, вистраждане), добре ще з 8-9 класів навчити школярів відповідних прийомів, навиків, дати їм своєрідний алгоритм роботи над твором. Починаємо з того, що разом з дітьми визначаємо етапи роботи над твором, які формулюємо приблизно так: осмислення теми твору; визначення стилю, жанру, типу мовлення майбутнього твору; відбір матеріалу до теми; накреслення плану; складання тез; підбір цитат (ілюстрацій) до основних положень твору; первинний виклад думок (чернетка); редагування, обробка тексту; добір епіграфа; оформлення остаточного варіанту. Переконуємо учнів у важливості роботи на кожному етапі, але наголошуємо на винятковому значенні продуманого, чіткого плану. То не важливо, що у чистовому варіанті план писати не обов’язково, зате під час роботи над твором він необхідний, оскільки план – це три чверті всієї роботи, це задум, а сам твір – його реалізація. Іноді учні кажуть, що для них скласти план важче, ніж написати твір без плану. Переконаємо їх у необхідності плану, який є основою, кістяком майбутнього твору, без якого твір розсиплеться на окремі частини. Опрацьовуємо вимоги до складання плану, зокрема акцентуючи увагу на таких моментах: оформлення (пункти, підпункти, розділові знаки тощо); назва основної частини повинна перегукуватись з назвою теми, але не дублювати її; не забувай про співмірність частин твору, даючи назву кожному пунктові і підпунктові; вступ – найбільш "творча", особистісна частина твору, продумай оригінальність початку; висновки – те, заради чого писався весь твір; якщо вони неглибокі, тоді навіщо вся праця? До написання кожного твору готуємося в класі, спочатку колективно працюємо над складанням плану; поступово, від твору до твору, зростає самостійність учнів. Велику допомогу в роботі надає своєрідний роздатковий матеріал, так званий пунктир майбутнього плану (пунктир – лінія з пропусками). Учні під керівництвом учителя працюють над пунктиром, в ході бесіди, обговорення матеріалу до твору цей пунктир конкретизується, наповнюється змістом, набуває "власного обличчя" - поки не перетвориться в остаточний варіант плану – власний у кожного учня. Від твору до твору, в міру вдосконалення умінь учнів, пропонуємо їм пунктир з більшою кількістю пропусків, потім сильніші учні працюють без пунктирів, самостійно складаючи плани, і нарешті пунктири пропонуються як допомога тим учням, які її потребують. Наприклад, при написанні у 9-му класі твору на морально-етичну тему "Моя родина, рід мій, мій народ" роздаємо учням такі пунктири плану. _____________________________________________________________І. ____________________________________________________________ ІІ. Нерозривна єдність (зв’язок) людини, роду, народу. 1. Незамінність (цінність, унікальність) кожної особистості (людини). 2. На чому тримається родина: (?) а) важливість родинних зв’язків, традицій; б) родина міцна пам’яттю ("Хто матір забуває, того Бог карає" (Тарас Шевченко); в) коріння народу – у рідній землі. 3. Коли в людини є народ, тоді вона уже – Людина (Ліна Костенко). (Усвідомлювати себе сином свого народу) (Усвідомлювати нерозривну єдність (зв’язок) поколінь). ІІІ. ___________________________________________________________________________________________________________________ Роботу з пунктиром проводимо у вигляді бесіди, заодно і відбираючи матеріал до твору. - Як ми розуміємо тему твору? Обговорюючи зміст теми, з’ясовуємо поняття особи, родини, роду, народу й формулюємо назву пункту ІІ – основної частини плану, і учні записують її в зошити, дібравши з дужок найбільш вдале, на їх думку, слово. При цьому (як і взагалі при роботі над планом, та й над усім твором) всяка самостійність, оригінальність, сміливість думки заохочується. - Вдумайтесь у слова Андрія Платонова "Без мене народ неповний", сказані ним у період сталінщини, коли зникали не те що окремі люди, а й цілі сім’ї, роди, мільйони стиралися з лиця землі. Що за цими словами? Як їх розумієте ви? В результаті обговорення цього питання формулюємо назву пункту 1 і, скоригувавши відповідний пункт пунктиру, записуємо її. - Кожна людина має (чи мала) свою родину. Родина і рід – в чому різниця між цими поняттями? - Наталка Полтавка в одній із своїх пісень співає: "Небагата я і проста, но чесного роду". Що означають ці слова? - Чи злочин, зроблений людиною, лягає плямою на весь її рід? - Чи може бути щасливою людина, яка забула, зрадила свій рід? Як називають таких людей? (зрадники, відступники, яничари). Прослухайте інформацію про манкуртів – людей, силоміць позбавлених пам’яті (див. роман Ч. Айтматова "Буранный полустанок, или И дольше века длится день"). Кого називають манкуртами у переносному значенні? - Розкажіть про когось із своїх родичів, ким пишається весь рід. - Яку реліквію зберігає ваша родина? - Чи справедливе прислів’я "Дівка як квітка, де посадиш, там і ростиме"? - То на чому ж тримається родина? В ході обговорення цих питань формулюємо і записуємо в зошити варіанти назв пунктів плану 2, а), б), в). - До кого звернені слова Д. Павличка: А ви, мої освічені моголи, Нагі внучата княжої землі, Все віддали – і рідну мову, й школи За знак манкурта на низькім чолі? - Якби кожен давній єгиптянин будував свою власну піраміду, вся земля покрилась би маленькими горбочками, а величних пам’яток творчому генію єгипетського народу не було б. Так і щастя особистості, родини, роду не буде повним без щасливої долі народу. Від чого ж залежить сьогодні доля народу? (Від позиції кожного з нас, так само як і доля кожного – від долі народу, держави). То якою ж має бути ця позиція щодо мови, культури, традицій, історичної пам’яті? З’ясувавши ці питання, пропонуємо учням сформулювати назву пункту ІІІ. Обговорюємо варіанти, обираємо кращі: Майбутнє народу – в наших руках. Хочу, щоб на чолі мого народу світився знак і від мого життя М. Вінграновський. А потім учні самостійно формулюють назву пункту І – вступу, аргументують свої варіанти. Ось один із них; - "Роздуми на порозі дорослості". Тому що коли людина починає задумуватись про такі речі, значить, вона дорослішає… Зачитуємо відкориговані плани із зошитів, відклавши пунктири вбік: вони свою функцію виконали. У чому корисність такої роботи? Учні навчаються складати план майбутнього твору під керівництвом вчителя, який має змогу стежити за ходом думки дітей, спрямовувати її в потрібному напрямку. Учні думають, творять, співставляють варіанти, обирають кращі, аргументують свій вибір – іде процес творчості й пізнання. А потім формулюємо основні тези майбутнього твору – приблизно такі: "Цінність власного походження можна усвідомити, тільки знаючи своє коріння. Люди, позбавлені пам’яті роду, народи, позбавлені історичної пам’яті, приречені бути рабами. Майбутнє народу залежить від позиції кожного з нас". Досвід свідчить, що робота з пунктирами планів допомагає учням складати чіткі глибокі плани, котрі охоплюють всі аспекти теми майбутнього твору. А це є запорукою того, що твір буде вдалим. Звичайно, учитель може будувати роботу з пунктирами планів на власний розсуд і пунктири будувати по-своєму, з більшою чи меншою кількістю пропусків, залежно від рівня підготовленості класу. А можливість використовувати в роботі інформаційно-комунікаційні технології розширює межі застосування пунктирів планів.

category: Методика та технологія


title: Применение свойств действий при вычислениях и решении уравнений в 5 и 6 классах. (Рос. мова)

description: У матеріалі з досвіду роботи автор указує, що при вивченні цієї навчальної теми, виконуючи усні вправи на додавання й віднімання методом округлення одного з компонентів, можна добитися засвоєння учнями основної властивості цих дій

category: Методика та технологія


title: Семестровий контроль навчальних досягнень учнів 5-9 класів із поглибленим вивченням англійської мови

description: Збірник дидактичних матеріалів на заявлену тему призначено для оцінювання рівня сформованості писемних видів мовлення учнів. Такі матеріали відповідають чинній навчальній програмі та рекомендаціям Ради Європи щодо змісту та форм контролю іншомовної компетентності учнів

category: Методика та технологія


title: Дихальні вправи для спецмедгруп і не тільки…

description: У статті автор пише, що сучасне фізичне виховання орієнтовано на шлях оздоровлення дітей у сучасному екологічно-нестабільному світі. Автор пропонує власні напрацювання, що готувались 10 років і практично застосовувались у роботі з дітьми, які мають певні вади здоров’я

category: Методика та технологія


title: Розвиток зв’язної мови учнів початкових класів

description:
У зв'язку з переходом школи на нові програми дедалі більшого значення набуває робота з розвитку зв’язної мови молодших школярів. Одним з поширених видів вправ, що сприяють розвитку мови й мислення учнів, є переказ, який полягає в усному чи письмовому викладі учнями змісту сприйнятого на слух або

                  самостійно прочитаного тексту. Він використовується як на уроках мови, так і читання. Загальноприйнято, що перекази є класним видом навчальної роботи. Але вони можуть використовуватись і як домашні завдання, і як одна із форм організації позакласного читання. Вважаю, що перекази, добре підготовлені й проведені, виконують ряд важливих навчально-виховних функцій: привчають учнів логічно, зв'язно, зрозуміло викладати думки, служать ефективним засобом збагачення словникового запасу, розвитку усної та писемної зв'язної мови. Самі тексти переказів відіграють велику пізнавально-виховну роль. Вони розширюють знання дітей про навколишній світ, "пробуджують" думки, сприяють естетичному і моральному вихованню. Не можна забувати й про можливості розвитку психологічних якостей молодшого школяра – пам'яті, уваги, вміння зосереджуватися. З другого боку, переказ є одним з апробованих засобів контролю, перевірки рівня знань, мовної і правописної підготовки учня. На мою думку, все це свідчить про те, що переказ повинен займати значне місце в системі інших видів навчальної роботи. На уроках мови та читання в 1-4класах навчаю дітей переказу. Крім переказу прочитаного тексту, молодші школярі також передають зміст малюнків, кінофільмів, мультиків тощо. Перекази бувають усні й письмові, навчальні і контрольні. Письмові перекази вимагають ґрунтовнішої підготовки, знань з орфографії, тому вони й проводяться в основному в 3-4класах. У 1класі мої учні пишуть невеличкі перекази у вигляді відповідей на запитання. Щоб полегшити учням писати перекази, проводжу вільні диктанти, які є ніби містком між диктантами і переказами, важливим етапом підготовки до письмового переказу. Так класифікую перекази у початкових класах: а) залежно від мети проведення - навчальні й контрольні; б) за способом виконання – усні й письмові; в) за характером відтворення учнями сприйнятого матеріалу – детальні, стислі, вибіркові, творчі; Слід мати на увазі і жанровий характер переказуваного тексту. Залежно від цього перекази поділяємо на оповідання, описи, міркування. Кожен з них має свої особливості і навчальну мету. Працюючи над переказами оповідного характеру діти навчаються зв'язно і зрозуміло розповідати про події, де й коли вони відбувались, у якій послідовності. Для цього добираю невеличкі оповідання з динамічним сюжетом. Цей вид переказу найбільш доступний для учнів 1-4класів.

category: Методика та технологія


title: Розвиток уявлень учнів при вивченні сучасної фізичної картини світу

description:
Закінчуючи базову школу учні повинні розуміти що знання, які вони отримали не універсальні (не абсолютні), а відносні тому вони з часом можуть змінюватися. Як відомо в формуванні наукового світогляду важливе місце займає вивчення фізичної картини світу, але практика свідчить наступне – вив

                  чення фізичної картини світу (основ спеціальної теорії відносності) є складним для учнів. З метою подолання труднощів пов’язаних з абстрактністю матеріалу був проведений педагогічний експеримент. У ході якого учні виконували роль дослідників", працюючи з різними джерелами інформації. Таким чином учні знайомилися з різними точками зору щодо картини світу. На уроках розглядали виникнення й розвиток фізичної картини світу починаючи з XVI-XVII ст. до сучасності. Механічна та електродинамічна картина світу вивчалась в рамках спеціальної теорії відносності. Це давало можливість "плавно" перейти до вивчення сучасних фізичних теорій (теорії відносності та квантової фізики) складових частин сучасної картини світу. Це сприяло більш детальному вивченню основ квантової фізики та підвищенню якості знань учнів, їх зацікавленості. Пропоную підходи до вивчення фізичної картини світу які сприяють формуванню наукового світогляду учнів. 1. Механічна картина світу Насамперед необхідно повторення основ класичної механіки. Для цього потрібні знання формул, законів та їх розуміння. Учні в процесі вивчення нового матеріалу отримували нові знання, що спонукало їх до подальшої роботи з довідковою літературою. На цьому етапі застосовувала зону найближчого розвитку (за Виготським Л. С.), що сприяло створенню ситуації успіху (навчання надавало учням впевненості, сприяло більш об’єктивному розумінню світу). Вивчення поняття інерціальної системи відліку пов’язане з однорідністю, ізотропністю простору та однородністю часу. Було з’ясовано, що ми можемо обирати будь-яку систему відліку, а закони будь-яких простих явищ можуть бути складними. Іноді простір може бути неоднорідним, неізотропним по відношенню до будь-якої системи відліку. Цей факт свідчить про те, що тіло яке не взаємодіє з іншими тілами, може змінювати своє положення в просторі в будь-який момент часу в механічному співвідношенні не еквівалентно. А час по відношенню до даної системи відліку не буде однорідним. Але завжди можливо знайти таку систему відліку, по відношенню до якої простір однорідний та ізотропний, а час - однорідний. Така система має назву інерціальної. В інерціальній системі відліку тіло може знаходитися у стані спокою в деякий момент часу досить довго, а будь-яке рухаюче тіло рухається з постійною швидкістю. Це твердження складає закон інерції. Інерціальність однієї системи відліку відносно іншої зумовлено тим, що системи знаходяться в відносному русі з постійною швидкістю. В інерціальній системі відліку всі сили, дією яких пояснюється рух планет, зірок, атомів, електронів мають загальну властивість - значення сили. Вона зменшується в той момент, коли відстань між тілами збільшується. У неінерціальній системі відліку є сили, які не мають даних властивостей (це сили, які залежать від прискорення неінерціальної системи відліку, наприклад, центробіжна сила або сила Кориоліса). Перехід в "зону найближчого розвитку" здійснювався наступним чином: учні вчилися порівнювати, аналізувати інерціальну та неінерціальну системи відліку. Це давало їм можливість критично підходити до вибору системи відліку. Такий прийом дозволив учням отримати більш точне уявлення про інерціальну систему відліку, що було підтверджено контролем знань. Як свідчать дослідження складаючи схему класичної механіки Ньютона, учні навчаються узагальнювати, систематизувати знання, встановлювати логічний зв’язок між елементами теорії, виділяючи головне. Таким чином, учні виконували роль дослідників, які повинні були структурірувати та систематизувати свої знання, робити висновки та узагальнення. 2. Електродинамічна картина світу Знань про механічну картину світу недостатньо для повного уявлення про оточуюче середовище. Тому учні повторюючи електромагнітні явища, приходили до висновку, що вони не підкоряються механіці Ньютона. Можна підкреслити, що Дж. Максвелл математично довів експериментальні закони електромагнетизму та відкрив закони електромагнітного поля, які відрізняються від механіки Ньютона. Вивчая теорію електромагнітного поля Максвелла, можна побачити чим відрізняється теорія дальнодії від теорії близькодії. Треба зазначити, що поняття поля поширило картину погляду на всесвіт, як на особливий вид матерії. Можна зробити висновок, що об’єднання навчального матеріалу навколо фізичних теорій, а потім об’єднання цих теорій в фізичну картину світу дозволяє сформувати в учнів особливий спосіб мислення – теоретичне мислення, яке необхідне для формування наукового світогляду. 3. Картини світу на підставі спеціальної теорії відносності. При вивченні електродинамічної картини світу використовувалась евристична діяльність учнів, яка була спрямована на установку суперечок результатів дослідів (так за теорією Ньютона світло - це потік частинок, а Х. Гюйгенс стверджував світло – це хвиля). Учнів цікавили суперечки вчених. Вони використовували теоретичний метод пізнання, висували гіпотези, доводили то відхиляли різні точки зору, таким чином шукали шлях подолання суперечок. Аналогічним чином встановлювалась інваріантність швидкості світла в різних інерціальних системах відліку. Увага учнів була спрямована на протиріччя теорій та експериментів які вирішив А. Ейнштейн (він змінив властивості простору і часу, узгодив з рівняннями Максвелла). Саме це в науковому світі допомагає учням сформувати об’єктивні уявлення про процес пізнання. Так в учнів сформулювалися шляхи зародження та розвитку спеціальної теорії відносності. Активний пошук істини учнями в навчальному процесі сприяє формуванню стійкого наукового світогляду. Учні розглядали явища з різних точок зору, що сприяло науковому підходу до дослідження природи. Важливе значення мало також уявлення чьотирьохмірності простору – часу, в якому ми живемо. Найбільш зацікавили учнів наступні питання: "швидкість світла", "природа світла", "картина світу на підставі спеціальної теорії відносності" (ці питання виділені як найцікавіші). Їх вивчення дозволяє учням вірно орієнтуватися в оточуючому середовищі.

category: Методика та технологія


title: Розвиток розумових та творчих здібностей учнів методами розвиваючого навчання

description: У матеріалі з досвіду роботи авторка пише, що орієнтуючись на загальнолюдські цінності, саме вчитель біології є провідником гуманістичних ідей і екологічного способу мислення, адже людина - це частина природи

category: Методика та технологія


title: Дидактичні ігри з навчання грамоти

description:
Розробка дидактичної гри, що має такі правила: учитель називає слова, а діти плескають у долоні тоді, коли почують у слові потрібний звук. Предметна компетентність: знають, що слова складаються зі звуків, а звуки на письмі позначаються буквами. Результат: безпомилковість розпізнавання слів із даним

                  звуком

category: Методика та технологія


description:
Словникова робота на уроках української мови в початкових класах є однією зі складових різноманітної роботи з розвитку мови учнів. Оволодіння словниковим складом літературної мови стає необхідною умовою вивчення учнями української мови: її орфоепії, орфографії, граматики, правильного слововживанн

                  я і зв’язного мовлення взагалі. З метою підвищення мовленнєвої культури особливу увагу необхідно приділяти вправам, спрямованим на збагачення активного словника дітей, а також формуванню у них навички вибирати із свого словникового запасу для висловлювання думки ті слова, які найбільше відповідають змісту висловлювання і роблять його правильним, влучним і виразним. Словникова робота може проводитися у різних напрямках, а саме: ознайомлення учнів з лексичним значенням нових слів, словосполучень; засвоєння деяких граматичних форм, утворення яких викликає у дітей труднощі; навчання дітей орфоепічній вимові слів, зокрема правильній постановці наголосу; формування правописних умінь. Ефективність словникової роботи залежить від того, наскільки систематично вона проводиться і наскільки доцільно вона збудована. Так у 3-4 класах на уроках української мови учні мають засвоїти списки слів, написання яких відрізняється в російській і українській мовах, однак в українській мові не регулюються певними правилами. У 3 класі, де українська мова вивчається як державна, всі ці слова було розподілено у тематичні групи таким чином: Айстра, листя, пшениця. Ведмідь, вовк, заєць. Вузький, гострий, кращий, м’який. Глибоко, глибокий, криниця. Жовтий, жовтень, червоний, чорний, Вулиця, вікно. Голка, кишеня, фартух, ножиці, шити, черевики. Дерева, тополя, горіх, яблуко, яблуня, кущ. Батьківщина, Київ, площа, Україна. Бджола, джміль, метелик. Бігти, гратися, йти, лляти, нести, піти, слухати, танцювати. Брова, волосся, вухо, долоня, шия, щока. Грім, гриміти, дощ, Дзвінок, робота, субота. Друзі, товариш, іграшка, подруга, сусідній, сусід. Жайворонок, зозуля. Картопля, квасоля, кукурудза, морква, огірок, овочі, цибуля, часник. Майже, менше, пізніше, раніше, сьогодні, тихше. Кожна група слів відпрацьовується протягом декількох уроків. На першому етапі діти знайомляться з новими словами, з’ясовується лексичне значення кожного слова. Іноді лексичне значення випливає з контексту, і в таких випадках діти можуть зрозуміти значення слова самостійно, без спеціальних роз’яснень. Для слів з предметним значенням пропонується наочне пояснення з використанням самого предмету або малюнку з його зображенням. Зміст абстрактних понять розкривається шляхом стислого словесного тлумачення. На цьому етапі застосовується прийом відкритого міжмовного зіставлення: в російській мові – в українській мові. Другий етап – словниково-орфографічні вправи, які в комплексі спрямовані на стійке засвоєння дітьми правопису, орфоепічну вимову, правильну побудову граматичних конструкцій, активізацію активної лексики та розвиток зв’язного мовлення. На цьому етапі використовуються наступні завдання: різноманітні види роботи з орфографічним словником (постійне звернення до словника сприяє створенню у дітей важливої навички швидко схоплювати правильне написання слів, навички роботи з довідковою літературою); орфографічна робота зі словом (постановка наголосу, виділення зеленим кольором "важкої" літери, звукобуквений аналіз слова, поділ слова на склади і на склади для переносу); підбір спільнокореневих слів, а також словотворення за допомогою префіксів та суфіксів; розбір слів за будовою (у процесі такої роботи учні усвідомлюють значення кожної морфеми в слові); добір до слова синонімів, антонімів, які допомагають передати думку виразно, яскраво; складання словосполучень; робота з деформованими текстами; звертання до витоків слова (знайомство з походженням слів дуже цікаве для дітей молодшого шкільного віку, сприяє розвитку уваги до мови); різноманітні види роботи з фразеологізмами, загадками, прислів’ями та приказками; розв’язування кросвордів; складання із словом словосполучень, речень, а з групою слів – міні-творів. запис слова у власний словничок з ілюструванням; письмо з пам’яті; диктанти (попереджувальний, пояснювальний, вибірковий, малюнковий, творчий диктанти, диктант з коментуванням, диктант-переклад), які є активною формою тренувальних вправ і засобом перевірки навичок учнів з правопису. творчі завдання (створення дітьми власних словників за запропонованими темами). Протягом усього року вивчені слова повторюються шляхом швидкого промовляння, систематично вводяться у вправи, які виконуються на уроці, до каліграфічних хвилинок, словникових та контрольних диктантів. До кожного слова було підібрано мовний матеріал за такими розділами: тлумачення слова; вимова слова; походження слова; спільнокореневі слова; синоніми, антоніми; фразеологізми; практичний матеріал (прислів’я, приказки, прикмети, загадки, речення з художніх творів, вірші).

category: Методика та технологія


title: Додатки до абетки, або "Гіркий корінь навчання"

description:
Матеріал, що пропонується до вашої уваги - це практичні наробки з досвіду роботи автора. Він спрямований допомогти подоланню загального недорозвинення мови. На кожну літеру алфавіту підібрано схожі види роботи, починаючи з віршика, що стилізовано описує букву, указує на її подібність до якогось пред

                  мета

category: Методика та технологія


title: Виконання касових операцій. Розрахунки з підзвітними особами

description: Викладено методику проведення практичної роботи з дисципліни „Інформаційні системи та технології в обліку” з використанням активних форм навчання в контексті технології проведення інтегрованих занять. Для викладачів інформатики вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації

category: Методика та технологія


title: Розвиток творчих здібностей на уроках української мови та літератури

description:
Про творчість говорять і пишуть багато. І на це є свої причини. Розвиток суспільства у нових умовах ставить завдання-формування творчого потенціалу особистості. Але саме поняття "творчість" кожен з нас розуміє по-різному. Для одного учителя творчий підхід до навчання-це здібність учня творчо розв

                  ивати та доповнювати його (вчителя) точку зору. А для іншого-це вміння учня мати й відстоювати іншу (часто протилежну) точку зору. А що ж таке творчість з наукової точки зору? Творчість - це сукупність різних здібностей людини. Творче мислення - це своєрідний експеримент індивідуального характеру з використанням традиційного логічного мислення та фантазії. При творчій роботі відбувається кілька складних розумових процесів, але людина цього не усвідомлює. Зазвичай, людина не замислюється над тим, якими здібностями вона володіє. Тому змалку необхідно спонукати дитину до участі в різних заходах, що сприятимуть розвитку її творчих здібностей. Чинники, які впливають на розвиток творчості Завдання курсу української мови широкі та багатогранні. По-перше, учні повинні ознайомитися з мовою як об’єктивною реальністю, усвідомити, її роль у суспільному житті, засвоїти лінгвістичні поняття, зрозуміти структуру мови на всіх рівнях її будови, різноманітність і багатство мовних засобів. По-друге, необхідно повсякденно розв’язувати і практичні питання, що полягають у дотриманні законів і норм літературної мови, у збагаченні словникового запасу учнів, у розвиткові їх мислення, у виробленні навичок правильно, виразно, образно висловлювати думки і почуття. Тому розвиток творчих здібностей учнів — важливий складник вивчення рідної мови в будь-якому закладі освіти. Методична наука вже на початку свого становлення розглядала питання розвитку творчих здібностей у тісному зв’язку з усіма елементами навчання й виховання. Для успішного керівництва розвитком творчих здібностей учнів необхідно знати індивідуально-психологічні особливості дітей, постійно розвивати їх пам'ять, уяву, фантазію, а також збуджувати та підтримувати інтерес до виконання певного виду роботи. Науковість, систематичність, свідомість, наочність навчання, зв'язок теорії з практикою, прагнення до міцності знань і навичок — усі ці дидактичні принципи дадуть можливість проводити роботу над розвитком творчих умінь і навичок на високому науково-методичному рівні. Нерідко учні втомлюються під час роботи, їм необхідна певна розрядка, додатковий стимул праці, ненав’язливе заохочення. Прочитавши казку, байку, загадку, жарт тощо, учитель зможе внести "свіжий струмінь" в урок, не відступаючи від теми. Творчі методи, які активізують роботу учнів на уроках української мови та літератури: Стимулювати бажання учнів працювати самостійно. Заохочувати до роботи над проектами, запропонованими для роботи самими учнями. Переконувати учнів у тому, що вчитель є їхнім однодумцем. Заохочувати до максимальної захопленості у спільній діяльності. Виключати будь-який тиск на дітей, створювати атмосферу "відвертості". Надавати дитині свободу у застосування своїх здібностей. У різних типах і видах письмових робіт є більш чи менш виражений елемент творчості, бо в них так чи інакше виявляється особистість, обдарування, смаки, уподобання, рівень підготовки. Але творчою роботою слід вважати таку, яка є наслідком цілком самостійної діяльності в процесі осмислення певної теми, питання. Творчі або підготовчі вправи є допоміжними в процесі підготовки до написання власне творчих робіт і допомагають зрозуміти різноманітність існуючих засобів висловлення думок і почуттів, розвивають логічне мислення, тренують мозок. Тому широко використовуються такі види творчих вправ: творче списування, творчі диктанти, твори-мініатюри за опорними словами, твори за поданим початком чи кінцівкою, окремі види ділових паперів тощо. У загальній системі творчих робіт переказ посідає проміжне місце серед різних видів творчих вправ і власне творчих робіт. Творчий елемент у переказах незначний, оскільки самостійність у них обмежена. Проте поруч з іншими видами самостійних робіт переказ — необхідний етап, який учні повинні пройти, перш ніж приступити до написання твору, тому що навчання викладати думки починається з наслідування. Крім того, переказ художнього твору чи статті збуджує певні думки, викликає відповідні настрої, розширює знання про навколишній світ. Важливість творчих робіт з мови в тому, що вони не тільки закріплюють знання, але й удосконалюють здібності, прищеплюють любов до художнього слова, виховують високі моральні якості. У письмових творах поєднуються логічні операції (аналіз, синтез, порівняння, роздуми), спостережливість, життєвий досвід, словниково-стилістична та лексико-граматична робота. Якщо твір буде результатом свідомої роботи розуму і почуттів, продуктом власної творчості, то в ньому обов’язково відіб’ється особливість автора. Безперечно, навчити писати твори (розповіді, описи, роздуми) — справа надзвичайно важка і вимагає від педагога старанної, продуманої праці протягом кількох років. Самостійність та якість творів у великій мірі залежить від сформульованої теми. Щоб підвести учня до глибоко розуміння теми, слід користуватися різними методичними прийомами: інструктаж щодо об’єму теми; поради щодо змісту; попередні розмови про факти, явища, предмети, які стосуються теми; бесіди за картиною; читання віршів, оповідань тощо. У практиці деяких мовників використовуються пам’ятки, що містять у собі загальні вказівки щодо проведення твору. Ефективним методичним прийомом є показ зразка, доступний аналіз його. Позитивні наслідки дає демонстрування кількох зразків на одну тему. Учні при цьому розуміють, що про одне і те ж явище можна говорити точно, образно, але по-різному. Для формування навичок самостійного викладу думки усно та на письмі виключно велике значення має опрацювання учнями своїх творчих робіт. У методичній літературі відомий такий прийом роботи над творами, як виправлення їх. Звичайно, це ефективний засіб навчання, особливо якщо виправлення проводиться в присутності автора. Він, по-перше, привчає до копіткої роботи над темою, по-друге, педагог може проявити індивідуальний підхід до кожного. Нарешті, якщо викладач лише вказує на недоліки роботи, не виправляє їх, він не глушить ініціативи, а навпаки, розвиває її. Форми роботи для розвитку творчих здібностей на уроках української мови та літератури: 1. Робота творчих майстерень (написання авторських віршів, оповідань, казок). 2. Проведення народознавчих свят. 3. Випуски художніх газет. 4. Інсценізація уривків із творів, які вивчаються за програмою. 5. Види творчих робіт на основі неповного тексту: а) написання кінцівки поданого тексту; б) написання творів за поданим початком і закінченням; в) відтворення кількох пропущених епізодів; г) творчі роботи за поданою канвою. 6. Ілюстрації учнів до прочитаних творів. 7. Проведення літературних "Брейн-рингів". 8. Конкурси авторських віршів. 9. Організація виставок "З бабусиної скрині", "Народознавчі свята на Україні". 10. Використання граматичної та лінгвістичної казки. 11. Використання нетрадиційного дидактичного матеріалу. 12. Створення комп’ютерних презентацій. 13. Використання елементів гри. 14. Створення учнями власних проектів. 15. Творчі перекази учнів на основі неповного тексту. Використання технічних засобів навчання (кінофільмів, телепередач, звукозаписів, тощо) з метою розвитку творчих здібностей учнів збагачує методику викладання української мови, дає можливість розробляти нові методичні прийоми навчально-виховної роботи, приваблює своєю новизною та свіжістю, розширює взаємозв’язки між уроками з мови та інших дисциплін. Переглядаючи фільми або телепередачі, учні одержують емоційну наснагу, що безпосередньо відбивається на якості творчих робіт, бо стимулює мовний процес. Отже, у кожній людині природою закладений певний творчий потенціал. Виявити здібності, розвинути їх якомога повніше — таке завдання повинен ставити перед собою кожний учитель. Надзвичайно важливо навчити бачити прекрасне, тонко сприймати навколишній світ, правильно й образно висловлювати думки. Робота ця клопітка, об’ємна, тож розпочинати її слід якомога раніше і проводити систематично. Успішно розвиває творчі здібності учнів той словесник, який сам є творчою індивідуальністю.

category: Методика та технологія


title: Розвиток логічного мислення у молодших школярів

description: У матеріалі з досвіду роботи авторка ставить запитання: „Як пробудити у дитини радість творчості та пізнання? Як розвинути її здібності та вміння мислити сміливо, творчо, нестандартно?” та акцентує, що на засіданні методоб’єднання організували віртуальну логічну подорож

category: Методика та технологія


title: Формування самоосвітньої компетентності учнів засобами фізики

description:
У роботі розкриті проблеми формування самоосвітньої компетентності учнів засобами фізики та надані пам’ятки раціональної організації навчальної роботи учнів. Особливу увагу приділено розробці алгоритмів з організації самоосвітньої діяльності учнів. Наведені приклади тестових завдань для учнів 10 кла

                  су

category: Методика та технологія


title: Особистісно зорієнтоване навчання на уроках математики

description: На прикладі уроку математики в 6 класі за темою: „Задачі на множення й ділення звичайних дробів”, авторка наголошує: щоб одержати задоволення від навчання, учень повинен одночасно розуміти доцільність своїх дій. Медіапрезентація додається

category: Методика та технологія


title: Формування та становлення особистості випускника школи засобами літературного краєзнавства у процесі пізнавальної проектної діяльності. (Рос. мова)

description:
Чувство Родины прививали мне мои школьные учителя. Они научили любить Украину с её задушевными песнями, Донбасс – край самоотверженных тружеников, и родной город, в котором выросло много талантливых людей. История и литература родного края увлекали меня всегда. Опыт и знания помогают сегодня не т

                  олько в школе, но и за её пределами влиять на подрастающее поколение и взрослое население нашего города, воспитывать граждан Украины с чувством единого славянского родства. Уверена: чтобы сознательно любить свою Родину, нужно ее знать. Знать историю, литературу, традиции, обычаи. Любовь к Отчизне начинается с любви к малой родине – к тому месту, где мы родились, росли, учились, дружили, откуда взяли старт в большую жизнь. В период становления независимости Украины и Донбасса неотъемлемой составной частью моей учебно-воспитательной работы стало литературное краеведение, позволяющее давать воспитанникам дополнительное углублённое литературное образование по трём приоритетным направлениям: изучение жизненных и творческих связей с Украиной русских писателей-классиков; знакомство с биографией и произведениями писателей и поэтов, чей жизненный или творческий путь соприкоснулся с Донбассом; исследование литературного наследия поэтов, писателей, журналистов, чей талант начинал развиваться в Енакиеве. В период национального возрождения Украины и Донбасса, когда все мы начали осмысливать своё прошлое и искать корни в седой древности, работаю в тесном сотрудничестве с учителями украинского языка и литературы. В течение десяти лет проводила факультативные занятия по авторским программам "Литературное краеведение", которые утверждались Донецким областным институтом последипломного педагогического образования. За это время моими учениками на городском радио было проведено десять передач по литературному краеведению, а в городской газете для детей и подростков "Тинэйджер" напечатано более тридцати их творческих работ. К юбилею Донецкой области они были представлены на выставке в городском музее. Интерес моих воспитанников к проблеме оказался стойким. Подготовленность позволяла им видеть в жизни и в прессе нужные направления для деятельности. Участвуя в Международном конкурсе эпистолярных писем, проводимых Укрпочтой, адресовали свои чувства и мысли донецким литераторам Светлане Куралех и Анатолию Кравченко, чей творческий путь исследовали и кому посвящали свои ученические работы. Мои усилия всегда были направлены на воспитание будущих интеллигентов, мыслящих и неравнодушных к литературным проблемам города. Это и подвигало школьников разных лет на встречи в литературной гостиной с журналистами Енакиева и Донетчины, руководителями городского литературного объединения "Родник", переименованного впоследствии в "Чумацкий шлях", с бардами Енакиева и соседней Горловки, с художниками, запечатлевшими пейзажи родного города. Приятный для меня и полезный для моих учеников факт: ребята после окончания школы не порывали связи с тем, чем занимались в пору ученичества: школьница, начавшая работу над малоисследованной в научной литературе бардовской песней, уехала с родителями в Россию, там закончила свое исследование, которое представила на встрече с бардами в литературно-музыкальной гостиной родной школы; ученик, поступивший в техникум, напечатал в городской газете заметку по литературному краеведению; выпускница школы в 11 классе успешно защитила на областном конкурсе ученических научно-исследовательских работ Малой академии наук свою работу "Литературная слава Енакиева" и стала призёром; ещё один ученик работал в профильной смене начинающих журналистов Межрегионального фестиваля детской и молодежной прессы в оздоровительном лагере "Жигули" (г. Самара), где был награждён дипломом в номинации "Пилигрим"; ежегодно кто-то из моих ребят становился победителем или лауреатом областного конкурса "Творча юнь Донбасу". Читая ученические мини-сочинения "О себе", размещённые в нашем альбоме рядом с детскими фотографиями авторов творческих работ, понимала, что для каждого моего воспитанника исследовательская работа была не отпиской, не школьным сочинением или "рефератом". Это был этап детства, о котором откровенно рассказали ребята. Они поделились сокровенным, тем, что волнует их души. Кто-то хотел утвердиться в новом коллективе и с мамой ездил в областную библиотеку. Кто-то хотел своей маме доказать, что он не такой уж плохой и совсем не безнадёжный. Кто-то получил шанс проверить свои способности, а кого-то "Слово о полку Игореве" вдохновило потому, что события, описанные неизвестным автором, происходили на родной донецкой земле. Один из учеников увидел сходство своей души и души В. Гаршина. Кто-то увлёкся образом "речки-невелички" Булавинки, протекающей в черте города, в творчестве енакиевских поэтов… Ценность этих миниатюр для меня ещё и в том, что их можно читать без комментариев – в них непосредственность взрослеющих детских душ. Я же не могу забыть и блеск их глаз, когда после прочтения работы говорила, что можно отдавать в печать. Ситуация успеха во многом определяет мотивацию учения. Позитивная мотивация, считаю, – это шаг к зрелости. Никогда не скрываю, что в многолетней практике бывает приятное и неприятное, были, есть и будут победы и поражения. Первые вдохновляют, вторые учат анализировать ошибки, делать выводы и снова браться за работу. До сих продолжает приятно радовать и удивлять то, что мои воспитанники разных лет обучения, независимо друг от друга, с некоторым удивлением отмечали: все великие и талантливые наши земляки любили свой провинциальный пыльный город. Дети сами замечали такой патриотизм в их творчестве. Думаю, что это помогало им увидеть, за что можно любить Енакиево. В заметке "Ценности вечны" (о выставке наших творческих работ в городском музее к юбилею области) Саша Р. написал: "Проходят годы. Меняется наша земля, меняется общественный строй. Но история и наш детский труд убедительно доказывают: таланты, отданные стране, своему народу, делу, вечны, как вечны общечеловеческие жизненные ценности". Пусть это прозвучит нескромно, но именно этому я старалась учить все поколения учеников. Вдвойне приятна и ценна такая зрелость моего воспитанника, проявившаяся в результате краеведческой работы. Литературное краеведение считаю наиболее удачным направлением для применения нестандартных форм и методов работы. Значительное количество инноваций в моей педагогической деятельности связано с использованием интерактивных методов и форм, которые дают возможность школьникам взаимосотрудничать или находиться в режиме беседы, диалога с кем-нибудь. Это помогает мне решать проблему диалогового обучения, в процессе которого осуществляется сотрудничество учителя и ученика. Учебный процесс на уроках, внеклассных мероприятиях по литературному краеведению, на факультативных занятиях и в процессе индивидуально-групповых консультаций организую таким образом, чтобы практически все учащиеся принимали участие в познавательном процессе и имели возможность понимать и рефлексовать по поводу того, что они знают и что думают. В этом отношении стали для меня бесценными проектные технологии. Однако путь мой к вовлечению воспитанников в проектную деятельность начинается не сразу. Он проходит несколько этапов. На первом этапе использую и применяю нестандартные уроки, деловые и ролевые игры. В методической копилке имеются интегрированные уроки и внеклассные занятия с учителями истории, музыки, изобразительного искусства по таким темам: "Это праздник со слезами на глазах…", "Енакиево в плакатах, рисунках и картинах", "Донбасс никто не ставил на колени…", "Барды Енакиева" и другие. Импровизированные учебные занятия с нетрадиционной структурой, в какой-то степени, – компромисс в работе с учащимися, которые не умеют или не могут много и настойчиво работать в обычной обстановке. За счёт работы в группе или домашней подготовки и помощи учителя эти нестандартные уроки и занятия повышают интерес к учебно-воспитательной проблеме, способствуют развитию творческих способностей учащихся, учат их работать с источниками информации, расширяя кругозор и мотивируя к сознательному включению в практическую деятельность. Вторым основополагающим моментом в подходе к проектной деятельности считаю нужную мотивацию в начале урока. Это может быть загадка, цитата, интересный факт или вопрос, ответ на который будет получен в процессе усвоения материала. Иногда это сознательно допущенная мною ошибка, о которой учащихся предупреждаю заранее, а также практическая работа, польза которой очевидна. Это может быть и непродолжительная игра, когда ученики должны отвечать ДА – НЕТ (например, учителем называется фамилия литератора из нашего города или области, а отчество – с ошибкой, учащиеся хлопком подтверждают правильность или молчанием неправильность предложенного; второй вариант: роль учителя выполняет один из учеников класса и "утверждает", что автором такого-то произведения является … предлагается фамилия поэта или писателя; вызванный им ученик (как вариант – ученик, которому вручается флажок) должен дать утвердительный или отрицательный ответ коротким словом "да" или "нет"). Игровые моменты являются хорошим стимулом для вовлечения в работу по достижению дидактической цели урока или внеклассного занятия. Они могут носить и характер соревнований между рядами. Кто из приглашённых к доске представителей каждого ряда за отведенное время напишет на доске по памяти без ошибок одно четверостишие из стихотворений, которые учили на уроках литературы родного края? Или чьи предложения о нашей малой родине, написанные на специально заготовленных листах, члены независимого жюри (например, коллеги учителя или ученики старших классов) признают лучшими? Результатом таких наработок стала тематическая папка "Воспитание любви к малой родине", в которой постепенно накапливается материал для дальнейшей работы по патриотическому воспитанию. Третий важный шаг, который я совершаю на пути к вовлечению воспитанников в работу над познавательным проектом, – это проблемное обучение – организация учебной работы на уроке или во внеурочное время, предусматривающая создание проблемной ситуации и активную самостоятельную деятельность ребят в ее решении. На уроке ЛРК мы познакомились с творчеством известного поэта-песенника Михаила Пляцковского, который родился, учился и шагнул в большую жизнь с енакиевской земли. На "пятиминутке" по ЛРК предлагаю решить проблему: талант, полученный на генном уровне (тут ребята вспоминают генетику, которую изучают на уроках биологии), трудолюбие, хорошие учителя или … свой вариант вывода о том, что позволило простому пареньку без влиятельных родителей добиться славы и мирового признания. Это позволяет закреплять знания, полученные в результате дополнительного образования, развивать нестандартное, творческое мышление, учить работать в паре или команде (предлагается работа с соседом по парте или в команде с учениками рядом стоящих парт), осознанно и достаточно глубоко усвоить или закрепить научные положения, готовить к самостоятельной деятельности. Второй пример. Профессор, художник, композитор, теолог, человек с мировым именем Валерия Даувальдер не может забыть свою малую родину (Енакиево, Донбасс), посвящая родным местам свои картины, романсы, стихи, хотя Родина обошлась с нею безжалостно, выдворив в 1934 году семью с родной земли, где прошло детство. Она простила. Это религиозное всепрощение (Валерия Флориановна – очень верующий, православный человек), ностальгия или … нужно дать свой вариант. В зависимости от темы урока языка или литературы ввожу разноплановые "пятиминутки". В моей методической копилке на уроках литературы "Стихи енакиевских поэтов", "Бессмертная "Молодая гвардия в поэзии", "Наша речка Булавинка, словно тёплая слезинка у Донбасса по щеке…" и другие. На уроках языка превращаю занимательный краеведческий материал в так называемую лингвистическую зарядку: наряду с обычными заданиями использую слова и предложения, ответы которых связаны с литературой, историей, живописью, музыкой Енакиева, Донбасса, Украины. Не менее важным в приближении к проектной деятельности является освоение учащимися правил групповых технологий, т. е. когда общение между детьми происходит в группах по два и более человек. Группы в таких случаях бывают постоянными (соседи по парте) и мобильными (по желанию, по интересам). Сотрудничество сводится в основном к решению проблемного вопроса или выполнению творческого задания. Это позволяет мне решать задачи индивидуализации и дифференциации процесса обучения, формировать внутреннюю мотивацию к активному усвоению информации, способствует формированию коммуникативных навыков, активизирует умственную деятельность учащихся. Наконец, последним звеном в методике приближения школьников к участию в познавательных проектах становится освоение технологии игрового обучения. Наука это определяет как моделирование явлений, "вживание" в ситуацию. Преимущественно использую ситуативно-игровые упражнения. Одно из них формулирую так: "Представьте себя в роли героя, например, романа В. Попова "Сталь и шлак" (о событиях во время Великой Отечественной войны на Енакиевском металлургическом заводе"). Предлагаю принять решение за героя. Ещё один вариант: "Вы стали известным журналистом. Вам предложили рассказать о вашей малой родине. Что выберете для статьи или очерка". И только после того, как пройду вместе с ребятами названные выше этапы, включаю своих воспитанников в работу по участию в познавательных проектах. К этому времени они, пусть и не в полной мере, но уже владеют навыками работы в группе, способны к сотрудничеству, знакомы с правилами межличностных отношений. КПД такой учебной деятельности планирую в перспективе сформированности социальной компетентности: уметь работать в команде, совершенствовать коммуникативные навыки, учиться принимать собственные решения, аргументировать их и отвечать за выполнение, иметь правильные ценностные ориентации. Кроме того, предполагаю и решение проблемы по совершенствованию самообразовательных компетентностей: способности к самообучению, поиску собственных приемов самообразования, чувства ответственности за уровень собственной самообразовательной деятельности, гибкости в применении знаний, умений и навыков в условиях быстрых изменений, склонности к постоянному самоанализу и самоконтролю за своей деятельностью. На первых установочных беседах перед началом работы над учебным проектом объясняю, что суть проектной деятельности заключается в достижении поставленной цели через детальную разработку познавательной проблемы, которая должна завершиться реальным практическим результатом – проектом. В нашей практике уже несколько таких проектов по литературному краеведению. Среди них альманах "Они выбрали Родину и бессмертие" (в него вошли мини-сочинения о впечатлениях после поездки в Краснодон, исследование "Кто же предал "Молодую гвардию?", творческие работы об оставшихся в живых молодогвардейцах). Есть сборник ученических очерков "Под крышей дома своего" о литераторах, чья жизнь или творчество связаны с нашим городом. Позднее появились электронная презентация исследовательской работы "Украинские корни в писательском даровании Н. В. Гоголя", самиздатовские сборники басен и стихов енакиевского журналиста И. Рахмана, подаренные ему на торжественном вечере, посвященном 90-летнему юбилею городской газеты "Енакиевский рабочий", сценарий внеклассного занятия ("открытый микрофон") "Великая Отечественная? Вторая мировая? Русско-немецкая? Германо-советская?" Стараюсь строго выдерживать основные признаки учебного проекта: четкое планирование действий, наличие задумки решения познавательной проблемы, распределение заданий (если проект не индивидуальный). Соблюдаю и условия, при которых можно использовать проектную технологию: наличие творческой цели, требующей интегрированных знаний и исследовательского поиска; наличие теоретической и практической значимости предполагаемого конечного результата. В своей практической деятельности по литературному краеведению использую такую типологию учебных проектов: исследовательские: имеют четкую структуру, поставленную цель, актуальность, социальную значимость, логику исследования; творческие: группы участников объединены по интересам. О конечном результате проекта договариваются (праздник, газета, альманах, фильм и т. д.); информационные: направлены на сбор информации о каком-либо явлении, объекте (может быть частью исследовательского проекта); практической ориентации: документы, программы, рекомендации, словари, дидактический материал. После проработки методической литературы, раскрывающей проектные технологии, составила для себя классификацию познавательных ученических проектов, которой и пользуюсь при организации краеведческой работы. По количеству участников: индивидуальные, групповые, коллективные. По времени выполнения: краткосрочные (на одном уроке), средние (от недели до месяца), долгосрочные (больше месяца, иногда год или два). По типу: исследовательские, информационные, практические, смешанные. По форме презентации: страница учебника, сценарий, альманах, сборник, школьная пьеса, мультимедийная презентация. По уровню разработки и реализации: малые, средние, большие. По содержанию: развлекательные, дидактические, познавательные. По характеру партнерских взаимодействий: соревновательные, кооперативные, конкурсные. По цели и характеру деятельности: информационные, ознакомительные, приключенческие, научно-поисковые, конструктивные. Этапы работы над проектом не имеют строго сложившейся конструкции. Они складываются в зависимости от цели, задач, конечного результата, типа и вида. Однако основные должны присутствовать всегда: объявление темы, мотивация предстоящей деятельности; выбор формы конечного результата, прогнозирование результатов; распределение обязанностей между участниками проекта; консультация учителя по подбору источников информации и использования их в работе; сбор информации (самостоятельная работа), обсуждение, анализ, выводы; распределение обязанностей по подготовке презентации проекта; оформление проекта, подготовка презентации; презентация; рефлексия. Система работы по становлению личности выпускника школы средствами краеведения выстраивается у меня по трем направлениям: урок, внеклассная и внешкольная работа. Главное внимание сосредотачиваю на том, чтобы отобранные формы и методы способствовали формированию у школьников умений самостоятельно пополнять свои знания, работать с книгой и архивными материалами музея, помогали им осознавать связь литературы с жизнью, овладевать навыками исследовательской и поисковой работы. Это помогает мне развивать литературные и литературоведческие вкусы моих воспитанников. Считаю краеведческую работу особым звеном в моей педагогической деятельности по формированию и становлению личности выпускника школы. Это направление в работе является нравственным источником самовоспитания, саморазвития, самопознания школьников. Давно поняла и заметила, что проводимая мною многолетняя работа (всю невозможно представить в одной статье) способствует: формированию положительной мотивации учащихся к исследовательской деятельности; созданию условий для развития творческой личности; созданию ситуации успеха, созданию интеллектуально-эмоционального комфорта; реализации всех принципов педагогики сотрудничества. Серьезно занимаясь литературным краеведением уже много лет, стараюсь использовать и формы работы для обратной связи. Поэт мог себе позволить сказать: "Нам не дано предугадать, как наше слово отзовется…". Учитель должен знать, как его слово отзывается в душах и умах его воспитанников. Для этого провожу мини-сочинения, сочинения-размышления "Мы Вам – о Ваших уроках языка и литературы" или "За что я хочу Вас поблагодарить, а за что имею право упрекнуть", минутки откровения, анкеты, "открытые микрофоны". Это позволяет мне изучить влияние литературно-краеведческой работы на развитие личности моих учеников. При этом всегда помню, какие бы разнообразные или инновационные методы не использовала, главным остаётся личность педагога, что подтверждает и перевод с греческого языка: "сопровождающий ребёнка". Дополнительная информация о работе 2010-2011 учебный год: выступление на курсах повышения квалификации учителей русского языка и литературы при Донецком областном институте последипломного образования (модуль "Використання можливостей літературного краєзнавства для формування і розвитку читацької діяльності школярів в урочний і позаурочний час"). 2008-2009 учебный год: выступление на курсах повышения квалификации учителей русского языка и литературы при Донецком областном институте последипломного образования (модуль "Становление личности выпускника школы средствами краеведческой работы на уроках русского языка и в во внеурочное время"). 2008-2009 учебный год: принимала участие в областном конкурсе авторских программ, заняла 2 место (Навчальна програма факультативного курсу "Література рідного краю" (російською мовою) для учнів 9 класу – 35 годин). 2007-2008 учебный год: обобщение опыта по теме "Використання проектних технологій для формування особистості випускника школи засобами літературного краєзнавства в умовах компетнтнісно орієнтованого НВП". 2002-2003 учебный год: победитель 2 этапа (областного) Всеукраинского конкурса на лучший краеведческий материал, участие в Республиканском конкурсе. 2002-2003 учебный год: обобщение опыта по теме "Формирование самообразовательных навыков, развитие творческих способностей школьников на уроках литературы родного края и во внеклассной работе по литературному краеведению".

category: Методика та технологія


title: Работа над историческим портретом как составная часть современного гуманитарного образования. (Рос. мова)

description:
Роль личности в истории велика..., когда история заинтересована в личности. Валентин Грудев XXI век характеризуется динамизмом социальных процессов в мире, глобализацией в различных сферах жизни, тесным взаимодействием народов, государств, этносов, социальных груп

                  п. Все это порождает новые требования к образованию. Выпускники школы должны научиться ориентироваться в потоке социальной информации; видеть и креативно решать возникающие проблемы. Разрастающееся информационно-коммуникативное пространство современного мира усиливает роль и значение изучения истории, т. к. история, основанная на фактах и объективных оценках, представляет собирательную картину социально-экономического, политического, нравственного опыта людей. Она служит источником представлений о человеке, его взаимодействии с природой, об общественном существовании. Выстраивая эти представления в соответствии с общей линией времени, движения и развития, предмет "История" составляет стержень гуманитарного образования. Изучение истории предусматривает соотнесение прошлого и настоящего. При этом возникают ситуации диалога времен, культур, образа мысли, мотивов поведения, нравственно-этических систем. Перед нашим обществом сегодня с особой остротой встал вопрос о том, что такое человек как "ценность" исторического развития и это нашло выражение в гуманизации образования. Поиски путей изучения человека и как объекта, и как субъекта истории требуют переосмысления методологических позиций в отборе содержания, более глубокого соотнесения его с психологическими возможностями учащихся, применения эффективных методических приемов, средств и организационных форм обучения. Курс истории содержит десятки имен выдающихся государственных и политических лидеров, общественных деятелей, талантливых полководцев, ученых и деятелей культуры. Знания об исторических личностях будут усваиваться учащимися более глубоко и осмысленно, а интерес к истории повысится, если: формирование знаний об исторических личностях будет осуществляться поэтапно с позиций разнообразных подходов; при осуществлении отбора содержания ведущей будет являться идея единства раскрытия личности как объекта, так и субъекта истории, а на первое место будет выдвигаться характеристика деятельности личности в переломные моменты исторического развития, когда она оказывается в условиях выбора; используемые приемы и средства, проблемно- поисковые задания будут нацеливать школьников на понимание альтернативности и вариативности исторического процесса, способствовать их нравственному воспитанию. Формирование знаний об исторической личности не может быть оторвано от развития оценочных суждений учащихся, поэтому здесь важно соблюдать принцип единства знаний и оценочных суждений об исторической личности. С опытом работы учителя приходит понимание того, что необходимо придерживаться ряда требований: через индивидуальные образы людей, характеристики исторических личностей необходимо создавать образ времени, образ эпохи, выделяя в каждой личности то особенное, что делает ее типичной для своего времени; при формировании знаний об исторических личностях на первый план необходимо выдвигать момент осуществления личностью выбора, ставшего судьбоносным для истории народа и страны; через момент выбора показывать личность в действии, характеризовать нравственные черты поступка, достигая тем самым единства в раскрытии образа, действия и оценки; в процессе формирования знаний о личностях усилить их нравственно-психологический аспект; формирование знаний об исторических персоналиях осуществлять на основе альтернативной подачи материала, показывая деятеля с различных точек зрения; дифференцировать содержание знаний об исторических личностях в зависимости от значения, места и роли данной личности в историческом процессе; учитывая возрастные особенности подростка, его направленность на формирование собственной личности, помочь ему приобрести умение понимать других людей, их мысли, чувства, переживания, мотивы деятельности через умение анализировать действия и мотивы поведения исторической личности; отобрать систему эмоционально-образных приемов и средств, творческих и поисковых, заданий, способствующих формированию не только осознанных и глубоких знаний, но и выработке у них собственных суждений; наряду с формированием общих умений, таких как овладение различными видами изложения исторического материала, умением анализировать и обобщать биографические факты на основе различных источников знаний, работать со справочной литературой, составлять и применять план-конспект научно-популярной и научной литературы, предусмотренных программой, вести целенаправленную работу по формированию следующих умений: оценивать личность с различных точек зрения, в том числе с точки зрения той эпохи, в которой жила личность; аргументированно объяснять свое понимание роли и значения данной личности в истории; уметь анализировать возможные альтернативы развития хода истории в зависимости от деятельности той или иной личности в истории. Особо надо отметить, что трудной для учителя задачей является передача нравственного духа эпохи. Долгое время в школьном преподавании имело место объяснение поступков личности классовыми и общественными интересами, что не давало ученикам возможности выйти на интерпретацию мотивов поступков и поведения исторической личности. Таким образом, важно вырабатывать желание в учащихся понять историческую личность, формировать у них образ живого человека с его противоречиями и исканиями, богатой внутренней жизнью, борьбой мотивов, совершающейся в нем в момент принятия ответственного решения. Трудно, но необходимо научить учащихся видеть эволюцию политических, социально-экономических, духовных взглядов и ценностей человека. Важно видеть развитие исторической личности, выделяя этапы жизни и деятельности, изучить и проанализировать восприятие личности современниками (причем и сторонниками и противниками), что еще более "оживляет" личность в контексте исторической эпохи. Сегодня никто не сомневается в необходимости изучать не только массовые движения и закономерности исторического процесса, но и деятельность конкретных людей, их образ мыслей, особенности воспитания, их устремления, идеалы и предрассудки. Все понимают, что важно говорить на уроках об индивидуальных чертах исторических деятелей. Актуальность темы определяется тем, что история именно в школьном возрасте лучше усваивается через "человеческую" ее сторону, через судьбы конкретных людей. Показ того, как жили отдельные личности, как влияли на ход событий всей истории, запоминается и усваивается учащимися с большим желанием, чем оперирование событиями, процессами вне воздействия на них ярких личностей. Многие учащиеся часто обретают кумиров без какого-либо учительского воздействия. Работа над историческим портретом является важной составной частью современного гуманитарного образования и неразрывно связана с формированием предметных исторических компетентностей. Какого уровня можно достичь ученику? У каждого он будет свой, но систематическая работа помогает ребенку сформировать историческое мышление, свое видение эпохи, свой взгляд на события и свою позицию. Одаренные дети могут достичь вершин, что учителя только радует и восхищает. Как образец хотелось бы привести работу ученицы 10 класса Руденко Анастасии, победителя ІV Всеукраинского этапа олимпиады по истории 2011, 2012г. г. Історичний портрет Костя Левицького "Працювати треба ідейно, щоб дати свою духовну лепту для рідного народу" Кость Левицький В ноябре минует 153 годовщина со дня рождения известного адвоката, публициста, общественно-политического и государственного деятеля Восточной Галичины конца ХІХ – начала ХХ века – Костя Левицкого. Имя уроженца Прикарпатья широко известно не только в профессиональных кругах историков. Без воспоминания о нем невозможно любое исследование в области юриспруденции, политической или экономической истории Украины конца ХІХ – начала ХХ века. И, конечно, без него нельзя представить новейшую историю Галичины. Многолетний руководитель самой влиятельной и массовой западно-украинской партии – Украинской национально-демократической партии, неоднократный лидер и глава украинских фракций Галицкого краевого сейма и австрийского парламента, почетный член товарищества "Просвита" и Научного товарищества имени Т. Шевченко, президент Краевого Союза Кредитного (потом – Центробанка, 1898 – 1939 гг.) и Краевого союза Ревизионного (1904 – 1939 гг.), глава Союза украинских адвокатов (с 1926 г.), и, конечно, автор известного труда "Історія політичної думки галицьких українців 1848-1914 рр. На підставі споминів" (по мнению И. Чорновола: "…досі найкраща підручна праця з історії українського руху в Галичині…", глава Государственного секретариата ЗУНР (с ноября 1918 г.), премьер-министр ЗУНР, руководитель Головной и Загальной Украинской Рады – далеко не все регалии адвоката К. Левицкого. Родился Кость Левицкий 18 ноября 1859г. в городке ТысменицаТовмацкого уезда Станиславского воеводства (теперь районный центр Ивано-Франковской области) в семье священника-шляхтича герба "Рогаля". Проявил недюжинные способности к обучению. После окончания Тысменицкой школы поступил в 1869 г. в Станиславскую гимназию, а в 1878 г. уже учился на юридических факультетах Львовского и Венского университетов, где в 1884 году составил докторат, благодаря чему через 6 лет открыл адвокатскую канцелярию во Львове. Студенческие годы стали для него не только временем приобретения специальности, а и активной общественной деятельности. Формирование общественно-политических взглядов Левицкого происходило под влиянием национально сознательного семейного окружения, украинских педагогов, народовских громад и студенческих кружков украинофильской направленности, где он получил основы национального воспитания. Его жизнь – из семьи греко-католического священника через получение светского образования к активной политической деятельности – была достаточно типичной для нового поколения украинской светской интеллигенции в Галичине, которая на рубеже ХІХ – ХХ вв. стала духовным поводырем, взвалив на свои плечи политическое руководство украинским национальным движением. Студентом, в начале 1880-х гг. был членом народовских, студенческих товариществ львовского университета "Академічний кружок" и "Дружній лихвар", где быстро вышел на ведущие позиции, став еще и сооснователем и заместителем главы "Академічного братства". Левицкий возглавил Первое Вече украинских студентов под австрийской короной в сентябре 1880г. в Коломые, годом позже он создал и возглавил товарищество "Кружок правників", в котором оказывал помощь в получении специального юридического образования, что свидетельствует о нем, как о перспективном общественно-политическом деятеле, который воплощал и оздоровлял национальные интересы в разных сферах общественной жизни. С 1882 г. юноша начинает заниматься адвокатской практикой, где достиг успехов, при этом органически соединяя интересы по специальности с общественно-полезной деятельностью. Не без его усилий в последние два десятилетия Галичина превращается в "Український П'ємонт" путем активизации деятельности народовцев с конца 1880-х гг. В 1885 г. он становится инициатором создания первого политического товарищества "Народной Рады", занимая должность секретаря. Общество поставило своей целью добиваться равноправия галицких русинов с другими народами Австро-Венгрии, национального единства по обе стороны от Сбруча. Кость Левицкий был непосредственным участником тайных переговоров с поляками, которые завершились заключением польско-украинской договоренностью – "новой эрой" (1890-1894), что дало толчок формированию новейших украино-польских событий, кристаллизации идей политической самостоятельности и собственности украинцев. Русофилы потеряли позиции. Но эта акция не оправдала надежд к политическому сотрудничеству. Но наиболее известен К. Левицкий как адвокат, который стал успешным политиком. Его политическая карьера была неразрывно связана с национально-демократическим течением украинского национального течения в Галичине, где он прошел путь от рядового члена политического товарищества "Народна Рада" до главы Народного комитета Украинской национал-демократической партии, самой влиятельной политической силы в Западной Украине. Был среди авторов программы УНДП на национально-демократических и либерально-централистских принципах. В то время как официальный глава Юлиан Романчук сосредоточил усилия на парламентской деятельности и пребывал в Вене, Левицкий руководил деятельностью партии с 1905 до начала 1919 г. За период руководства Левицким УНДП успешно соединяла парламентскую деятельность с организацией массовых акций в ее поддержку. Особенно много усилий он прикладывал для строительства партийной сети УНДП и превращение ее в массовое национал-демократическое движение. Лично занимался формированием штабов УНДП на всех уровнях и базой для них стали адвокатские конторы друзей-юристов, бывших выпускников Львовского университета. По его собственным словам: "Ми повинні вибирати на політиків сам цвіт нашої інтелігенції". Благодаря его усилиям партия принимала активное участие в национально-освободительном движении, направляя деятельность в русло борьбы за две определяющие задачи: демократизацию избирательного права и отстаивание права на украинский университет. К. Левицкий стал также одним из зачинателей и активных деятелей кооперативного движения. Он стал одним из сооснователей и активным деятелей целого ряда экономических организаций, таких как: кооперация "Народна Торгівля" во Львове; товарищества "Зоря" (1884 р.); страхового товарищества "Дністер" (1892 р.); банка "Дністер" (1894 р.); инициатор создания "Земельного банку іпотетичного" (1910). Важной составляющей политической деятельности оставалась работа в Государственных законодательных органах – австрийском рейхстаге и Галицком краевом сейме. Незыблемый авторитет там он приобрел благодаря своей колоссальной работоспособности, организаторскому таланту и качественному юридическому образованию. В мае 1907 г. на избирательном округе №66 он одержал победу и стал депутатом Австрийского парламента, где в феврале 1910 г. возглавил украинскую фракцию. Под его крылом находился широкий спектр проблем – защита социально-экономических, образовательных, политических прав украинского населения. Усилия его парламентского представительства были направлены на рост политического влияния украинцев в государстве, применение рычагов государственной политики к решению давнего украино-польского конфликта, достижение украинцами практических результатов в культурно-образовательной и экономической сферах. В 1908 г. ему ввели в компетенцию местные дела, избрав послом в Галицкий краевой сейм – представительский законодательный орган. Занимая ведущее место в украинской сеймовой репрезентации, Левицкий строил свою деятельность в русле борьбы за национальное равноправие. Под его руководством украинские депутаты Галицкого сейма вели "голосну обструкцію" (блокирование трибуны в течении определенного периода) на заседаниях, парализуя на несколько лет работу краевого парламента. Украинские парламентские представительства заставляли считаться с собой как с важными субъектами политических взаимоотношений. Кость Левицкий входил в элитную верхушку империи Габсбургов. Отдельной страницей в его биографии была издательская и публицистическая деятельность. Так, в начале 1897 г. под его редакцией начал выходить еженедельник "Свобода" - официальный орган УНДП. Кроме того, он активно сотрудничал со львовской редакцией "Дела", занимался написанием и публикацией популярных брошюр для народа на общественно-политическую и экономическую проблематику, которые выходили в серии изданий "Просвиты". В историю он вошел также как редактор юридических часописов, издатель "Немецько-українського правового словника". Кость Левицкий стал автором фундаментальных трудов по истории украинского национального движения – "История освободительных соревнований галицких украинцев 1914-1918", "Великий зрив" (1931), в которых он пытался понять и объяснить следующим поколениям причины поражения Украинской революции, будучи ее непосредственным участником. Недаром он сам говорил: "В політиці потрібно брати що можна і поки час, щоб не було запізно". Постепенно происходит превращение Костя Левицкого в лидера галицко-украинской политики. В августе 1914 происходит избрание его на должность главы межпартийной организации – ГУР, которое трансформируется в ЗУР (Загальна національно-політична репрезентація українського народу) после расширения ее состава в мае 1915 г. В годы Первой мировой войны его усилия направляются на отстаивание украинских геополитических интересов, что стало особенно актуальным в связи с процессами восстановления польской государственности; налаживание сотрудничества с представителями Надднепрянской Украины в лице Союзу Визволення України. Впрочем, Левицкий стоит на позиции проавстрийского лоялизма, усматривая перспективы решения украинского вопроса в сотрудничестве с австрийско-немецким блоком. В ноябре 1916 г. создается Польское королевство, что ведет к потере авторитета, а, как следствие, отставке Левицкого, а руководство парламентской фракцией переходит к Е. Петрушевичу. Широкая борьба и активная подготовительная работа с целью захвата власти в Галичине привела к созданию Украинской Национальной Рады 18 октября 1918 г. Кость Левицкий становится главным вдохновителем, организатором и руководителем "Листопадового зриву" 1918 г. Несмотря на личную трагедию – смерть дочери – он находит в себе силы возглавлять судьбоносную акцию украинского народа. После отречения Галицкого наместника, становится главой государственного секретариата, что становится логичным следствием позиций Левицкого в украинском политикуме, и осуществляет подготовительную работу к слиянию ЗУНР и УНР. Но в период ЗУНР он уже принадлежал к старшей генерации украинских политиков, умеренные взгляды которых шли вразрез с радикализацией настроений общественности. В декабре 1918 г., после отставки с должности главы Держсекретаріату ЗУНР Кость Левицкий с частью правительства переехал в Тернополь, потом в Станислав, а в марте 1919 г. переехал в Каменец-Подольский, в 1919 г. – 1924 г. – работал в правительстве ЗУНР в эмиграции в Вене. Так, при его участии правительство ЗУНР разработал и предложил Лиге Наций 30 апреля 1921 проект "Основ государственного строя Галицкой Республики", который предусматривал образование Галицкой Республики как независимого государства с республиканским строем (часть территории Украины на то время была оккупирована большевистской Россией). Однако государства Запада даже не рассматривали этого проекта, признав польскую оккупацию Галиции решением Совета послов от 14 марта 1923г. Это постановление сделало бесцельной дальнейшую деятельность эмиграционного правительства ЗУНР в Вене. К. Левицкий возглавил вновь Остаточную Комиссию, которая должна довершить дело о ликвидации правительственных представительств и миссий за рубежом. Так, К. Левицкому пришлось стоять не только у истоков образования ЗУНР, но и принимать непосредственное участие в завершении деятельности молодого государства в международно-правовом аспекте. В начале 1924 г. К. Левицкий в 65-летнем возрасте решил окончательно порвать с политической деятельностью, занялся написанием научно-публицистических трудов по истории украинского национально-освободительного движения второй половины XIX – первой четверти ХХ в. С началом Второй мировой войны, после установления на Западной Украине советской власти, Левицкого в конце 1939 г. арестовали. В течение почти двух лет он находился в заключении в Москве, но ему удалось выйти на свободу, видимо, учитывая почтенный возраст (более 80 лет). Вскоре после возвращения К. Левицкого во Львов в 1941 г. началась Великая Отечественная война, в которой старый политик надеялся на благосклонность фашистской Германии к украинскому вопросу. Он вошел в состав новообразованного Совета старейшин, что в конце июля 1941 г. реформировался в Украинскую Национальную Раду. К. Левицкий вместе с митрополитом А. Шептицким, как два наиболее авторитетних украинских деятеля, стали во главе УНРади, задачей которой была защита национальных интересов местного населения под немецкой оккупацией. Однако через несколько месяцев, 12 ноября 1941  г. он умер. Похороны К. Левицкого 16 ноября превратились в национальную манифестацию. Показательно, что отдать последний долг выдающемуся общественному деятелю пришли тысячи людей, только священников было 50 и три епископа. Это было общенародное признание большого вклада К. Левицкого в национально-освободительную борьбу, взноса, которого мы как великая европейская нация, что обрела свою государственность, не имеем права забывать. Похоронили его на Яновском кладбище во Львове, возле могилы генерала, командующего УГА М. Тарнавского. Анализируя личностные качества, современники Костя Левицкого вспоминали, что он имел крепкое здоровье, был квалифицированным адвокатом, вежливым и тактичным, вел "джентльменское" соперничество с коллегой-адвокатом Евгением Олесницким, никогда не говорил плохо об оппонентах, был оптимистом, прогнозируемым в поведении, ценил и оберегал свою семью. В надгробном слове владыка Иосиф Слепой, отмечая огромные заслуги К. Левицкого перед украинским обществом, назвал его "главой политического жизни народа до последней минуты". Национальный банк Украины выпустил юбилейную монету номиналом 2 гривны - "Кость Левицкий", продолжающую серию "Выдающиеся личности Украины". Характеризуя его деятельность, выдающийся историк из диаспоры Илья Виттанович говорил: "Кость Левицкий был в своей службе громад и народу был искренне убежденным демократом, правым и последовательным. Большого внимания достойна его скорость и глубина мысли, сохраненная до глубокой старости, логичная последовательность мышления и в каждом деловом деле – опора на правовую основу". Вместе с тем Кость Левицкий был политиком так называемой "австрийской школы", которых историки иногда называют "галицкими консерваторами". Этот консерватизм проявлялся в терпимом отношении к оппонентам, в тактичности, постоянном участии и инициировании различных переговоров, совещаний, конференций, консультаций и т. д., в умении выслушать и сделать собственные выводы, наконец, в нежелании ни с кем конфликтовать. Вся деятельность Костя Левицкого носила четко демократический характер. Методы достижения целей в политической области носили парламентский характер, предпочтение отдавалось мирным переговорам. Многогранная деятельность К. Левицкого отвечала тогдашним задачам украинского национального движения, ведь политическая сила народа зависела от всего комплекса национальных достояний, лежала в движении реализации концепции "органической работы". Изучение общественно-политической деятельности Костя Левицкого даст материал для широких обобщений относительно формирования украинской политической и правовой элиты, о процессах украинского национального возрождения на этапе формирования национального сознания широких слоев населения и их привлечения к общественно-политической деятельности, что в целом позволит выяснить роль деятелей нашего славного прошло в утверждении идеи украинской самостоятельности, государственности и соборности. Несмотря на значительные заслуги на ниве юриспруденции, политического, общественного и кооперативного движения и безусловный интерес к личности К. Левицкого, его общественно-политическая, экономическая и просветительно-научная деятельность еще малоизвестна широким кругам и заслуживает популяризации как среди специалистов, так и среди общественности.

category: Методика та технологія