title: Значение пения в развитии духовных и эстетических качеств человека. (Рос. мова)

description:
Музыка в большой связи с нравственными поступками человека, нежели обыкновенно думают. (В. Одоевский) Если у тебя хороший голос, не медли ни минуты и развивай его, рассматривай это как прекрасный дар, которым тебя наделило Небо. (Ро

                  берт Шуман) Проблема духовного развития человека как никогда актуальна сегодня. В современном мире так не хватает добрых дел, слов, мыслей. Многие люди не понимают, что для жизни в нашем мире не нужно лжи, зависти и лести; необходимо понимать, что лишь добро, ответственность, взаимопомощь сделают нас счастливее. Воспитывать разумное, доброе, вечное, духовное в ребенке необходимо с самого рождения, и в процессе этого воспитания можно и нужно использовать уже созданные и проверенные методики, которые помогут не только воспитать умного и талантливого человека, но и будут способствовать становлению действительно одаренной личности. Воспитывают духовность различными способами, но хотелось бы остановиться на том, что, по моему мнению, действительно "работает", отвечает поставленным целям. При воспитании духовных качеств необходимо уделять внимание искусству, литературе, музыке, ведь разностороннее эстетическое воспитание ребенка – девиз многих веков существования педагогики. В современном мире нет, пожалуй, человека, который не был бы причастен к искусству. Книга, кино, телевидение, театр, музыка, живопись… По своему влиянию на духовно-нравственное развитие личности неоценима литература – искусство слова. Не случайно Гельвеций утверждал: "Без книг мы остались бы дикарями". Большое значение для воспитания ребенка играет музыка. Общеизвестно, что музыкальное искусство является могучим средством воспитания, инструментом, способствующим становлению личности, формированию человеческого в человеке. Ребенок школьного возраста наиболее восприимчив к духовно-нравственному и художественно-образному развитию. Общение с искусством в детстве и юности - важный фактор духовного становления и гармоничного развития личности. А значит, школьные предметы гуманистической и эстетической направленности – литература, история, изобразительное искусство, музыка – должны помочь ученику в накоплении нравственного и художественного опыта. Чудодейственная сила музыки и ее влияние на человеческую душу известно с глубокой древности. Еще Аристотель (384-322 г. г. до н. э.) считал: "Музыка способна оказывать известное воздействие на этическую сторону души; и раз музыка обладает такими свойствами, то, очевидно, она должна быть включена в число предметов воспитания молодежи". Широко известны ставшие афоризмами высказывания выдающихся представителей человечества о значении и роли музыки в жизни людей. "Любое искусство стремится к тому, чтобы стать музыкой" (Б. Шоу). "Музыка – универсальный язык человечества" (Г. Лонгфелло). "…. музыка, когда она совершенна, приводит сердце в точно такое же состояние, какое испытываешь, наслаждаясь присутствием любимого существа, то есть что она дает, несомненно, самое яркое счастье". Этот ряд может быть продолжен… Тезис о важнейшей роли музыки во всестороннем развитии и воспитании ребенка выдвигали известные ученые – музыканты и педагоги во все времена. "…Если в раннем детстве донести до сердца красоту музыкального произведения, если в звуках ребенок почувствует многогранные оттенки человеческих чувств, он поднимется на такую ступеньку культуры, которая не может быть достигнута никакими другими средствами", - писал В. А. Сухомлинский в своей книге "Сердце отдаю детям" [9, 52-53]. Очень важной формой духовного воспитания ребенка можно назвать пение – искусство, где соединены литература и музыка. К идеям эстетического воспитания средствами певческого искусства обращались философы, педагоги, музыканты всех времен. Задача, которую они ставили перед собой - как воспитать чувства человека, сделать благородными его помыслы и деяния. Существует множество движений и сообществ, деятельность которых направлена на возрождение народной культуры. И не зря. В этом есть очень важный момент благотворного влияния народного творчества и традиций на формирование личности человека. Любая народная культура представляет собой целый мир. Каждая из них включает в себя традиции, обряды, праздники, игры, рукоделие, знахарство, воспитание, фольклор, ведение домашнего хозяйства и так далее. Если уважительно и внимательно обратиться к опыту предков, то можно встретить в нём много полезного для современной жизни. Как минимум полезно то, что главной целью народной культуры являлась гармонизация личности. Великий философ Сократ говорил: "В каждом человеке солнце. Только дайте ему светить" Это возможно только при достижении гармонии внешнего и внутреннего мира, слияния чувств и окружающего пространства. Родители знают, как бывает иногда непросто уложить малыша спать. Но ничего тут изобретать не нужно, испокон веков известно универсальное "снотворное" для детей и взрослых — колыбельные песни. Первые и очень важные музыкальные впечатления ребенка связаны с пением мамы. Веками матери пели около колыбели ребенка самые нежные и задушевные песни. Наши предки не зря считали, что воспитание ребенка берет свое начало с колыбельных, и придавали этим песням мистическое значение, в них сохранились таинственные языческие образы Дремы, Буки, Сна, Угомона... В прежние времена колыбельные выполняли роль заклинания, в песне мать просила дать ее малышу силы для сна и роста, чтобы он был богатым и здоровым в будущем. Каждому младенцу колыбельная причиталась своя — ее сразу после рождения сочиняла мать. Затем эта песня всю жизнь оставалась его оберегом. Колыбельная и сегодня является первым музыкальным впечатлением младенца. Нужно задуматься о том какая музыка звучит в вашем доме? И как она влияет на вашего ребенка. Чем раньше музыка войдет в жизнь вашего ребенка, тем глубже и прочнее она займет место в его душе. Влияние пения колыбельных на детей трудно переоценить. Их никогда не бывает много. Благодаря тексту, песня более доступна детям по содержанию, чем любой другой музыкальный жанр. Хоровое пение объединяет детей, создает условия для их эмоционального музыкального общения. Дети любят петь. Поют охотно, с удовольствием, что способствует развитию у них активного восприятия музыки, умение искренне, глубоко выразить свои чувства, переживания. Песня сопровождает жизнь ребенка с самого раннего возраста. Она воздействует на чувства детей, заполняет их досуг, способствует организации игры, в яркой, образной, занимательной форме углубляет имеющиеся у них представления об окружающей действительности. Хорошая детская песня – одно из средств воспитания ребенка. Встреча с песней, общение с ней окрашиваются для детей светлой радостью, вызывают положительные эмоции. Народные песни, песни классиков и особенно русских композиторов раскрывают перед детьми целый мир новых представлений и чувств. У ребенка появляется заинтересованное отношение к музыке, эмоциональная отзывчивость на нее. Песни глубоко воспринимаются и осознаются детьми благодаря единству художественного слова и музыки. Пение развивает у детей музыкальные способности, музыкальный слух, память и чувство ритма, расширяет общий музыкальный кругозор. Приучая детей в процессе пения к совместным действиям, объединяя их общим настроением, педагог воспитывает у ребят дружеские взаимоотношения, чувство коллективизма. Песнопения есть у всех народов, потому как к слову и звуку наши предки относились с особым вниманием. В давние времена люди верили в силу звука, и с помощью пения открывали верхние энергетические каналы. Смысл исполняемых песен всегда был очень глубоким и повествовательным. То, о чём ты поёшь — это серьёзно, потому что звук меняет судьбу. Тысячелетия назад люди уже знали о материализации мысли и о законах сохранения энергии. Например: когда человек поёт благостные песни, то он отдаёт вовне благостную энергию. Соответственно, благостная энергия течёт свободно, и вскоре ему возвращается. Пение раньше сопровождало людей повсюду: в работе, у себя дома, в гостях… Пение усиливает связь человека с высшими силами. Особенно полезным для здоровья является хоровое пение, так как оно несёт в себе сильную энергетику. Даже в современном мире зафиксированы тысячи случаев исцеления различных недугов – просто благодаря хоровому пению. Хорошо известно, что пение, особенно хоровое – это верный показатель духовного здоровья нации. Именно на базе всеобщей певческой хоровой культуры развилась уникальная музыкальная культура каждого народа. Огромная роль в музыкальной просветительской деятельности принадлежала учителю, который был всесторонне, в том числе и музыкально, образован. Еще в древности знали, что буква, цифра, нота – родные сестры образования. П. И. Чайковский был убежден, что обучение хоровому пению должно быть во всех учебных заведениях нашего отечества. С. И. Танеев относился к хоровой культуре как к первооснове музыкально-эстетического воспитания. музыкально - вокальной деятельности. Его современник А. Л. Маслов не лишал радости творчества фальшиво поющих детей, полагая, что пение на уроке должно быть преимущественно хоровым, чтобы не убить в ребенке музыкальное чувство. Хоровое пение как исполнительское искусство наиболее доступный и любимый вид детского творчества. Оно не требует каких-либо дополнительных затрат, так как человеческий голос универсален. Исполняя музыкальное произведение, ребенок не только приобщается к музыкальной культуре, но и сам создает музыкальную культуру, художественные ценности. Правильно организованный процесс хорового музицирования обнаруживает и задействует целый спектр качеств участников: это и музыкальные способности, и личные качества. Петь хочет и может практически каждый ребенок, каждый человек, а голос – это именно тот инструмент, который доступен каждому. С помощью голоса – "инструмента" можно многое выразить, о многом рассказать. По словам педагога – музыканта К. Тарасовой "… Это возможно только при условии владения этим "инструментом", который является очень сложным, многокомпонентным, почти полностью "закрытым"". Человеческий голос - самый необыкновенный и доступный каждому музыкальный инструмент. Именно о нём я хочу поразмышлять в своей работе. Занимаясь вокалом более 30 лет, меня часто интересовал вопрос: как пение, и музыка в целом, может повлиять на развитие физическое и умственное. Из моей практики я поняла, что те музыкальные впечатления, которые получит ученик-певец на своих первых занятиях, могут остаться с ним на всю жизнь. Поэтому надо, чтобы они были яркими, запоминающимися, радостными и, что немаловажно, правильными по содержанию, профессиональному подходу, методическим приемам, а самое главное при чуткой интуиции педагога в работе с голосом ребенка, подростка, взрослого певца. Одним из важных факторов вокальной работы является воспитание слуха. Развитие слуха, музыкальной памяти, координации между слухом и голосом, в полной мере способствует общему развитию, здоровью ребенка, становлению полноценной творческой личности певца. Многие дети, повзрослев, так и не научившись петь, слышать и слушать музыку, сохраняют к ней неприязнь. Музыка не ввела их в мир эмоциональных переживаний, не дала радости, и это отражается на характере человека и его отношении к музыке вообще. Психологи давно установили, что возраст 2-5 лет самый благоприятный для интенсивного творческого развития ребенка. Никто уже не спорит, что учить грамоте и счету нужно до школы, но, к сожалению, мало кто убежден в необходимости и раннего музыкального образования. Не смотря на то, что в детских садах накоплен определенный положительный опыт, музыкальные занятия там носят скорее развлекательный характер. Не у всех выпускников детского сада развит музыкальный слух, среди них есть "гудошники", почти никто из детей не знаком с основами музыкальной грамоты. Неразвитость музыкального слуха, неумение правильно спеть ту или иную песню, создают различные комплексы у детей. Попав в категорию тех, кому якобы "медведь на ухо наступил", ребенок либо замолкает вообще, либо начинает петь громче других, вызывая недовольство окружающих. Пение является важнейшим средством музыкального воспитания и играет существенную роль в решении задач всестороннего и гармонического развития ребенка. Природа одарила всех по-разному, правильное интонирование мелодии как способность есть у всех физически здоровых детей. Просто каждый требует к себе различного подхода. Кто-то усваивает все налету, для достижения успеха у других надо приложить немало усилий, третьи требуют длительной кропотливой работы без быстрых результатов. Решать проблемы музыкального слуха и его координации с голосом необходимо еще в дошкольном возрасте. Вот именно это является главной задачей для развития, обучения и образования наших студентов. Научись учиться, чтобы научить другого. Выполнение задач обучения, теории и практики на занятиях с дисциплин "Постановка голоса", Сольфеджио", "Хоровой класс и практика работы с хором", которыми мы занимаемся со студентами нашего отделения, чтобы подготовить высококвалифицированных учителей музыки и пения в школе, в детском саду - это первостепенная задача педагога. Этому обучению сопутствуют еще множество предметов, без которых конечная цель не может быть достигнута. Поэтому наши студенты изучают психологию, педагогику, методику, музыкальную литературу, учатся играть на двух-трех инструментах, поют в хорах, являются участниками различных творческих коллективов, что является важнейшей составной частью не только музыкального и профессионального развития, но развития и становления личностного, духовного и эстетического воспитания будущих учителей. Для овладения навыками академического пения студенты изучают предмет "Постановка голоса". Занятия проходят индивидуально с каждым студентом, чтобы провести качественную постановку дыхания, подготовить голос к выполнению сложных певческих задач, владение резонатором, дикцией, динамикой, филировкой звука, а также иметь максимум знаний о голосовом аппарате детей разного возраста и возможностях взрослого певца. Хоровая музыка принадлежит к наиболее демократичным видам искусства. Большая сила воздействия на широкий круг слушателей определила ее значительную роль в жизни общества. Воспитательные и организационные возможности хоровой музыки огромны. В истории человечества были периоды, когда хоровая музыка становилась средством идеологической и политической борьбы. В применении к детской психологии к детям, значение хорового пения как фактор воспитывающего, поднимающего уровень всех знаний, значительно возрастает. В отличие от взрослых, дети впитывают эстетические впечатления одновременно с восприятием окружающего мира. Какая же огромная ответственность ложится на педагога - музыканта, на руководителя детского хора, которому вверено музыкальное просвещение детей, а следовательно, и воспитание маленького человека, будущего полноправного гражданина своей страны. Пение является важнейшим средством музыкального воспитания и играет существенную роль в решении задач всестороннего и гармонического развития ребенка. В настоящее время, к сожалению, приходится констатировать, что, имея отдельные положительные результаты в певческой хоровой работе с детьми, мы теряем традиции совместного пения, серьезного отношения к музыке вообще. Хоровое пение - искусство уникальных возможностей, как исполнительских, так и образовательных. Оно всегда было, есть и будет неотъемлемой частью отечественной и мировой культуры, незаменимым, веками проверенным фактором формирования духовного, творческого потенциала творчества. Хоровое пение с его многовековыми традициями, глубоким духовным содержанием, огромным воздействием на эмоциональный, нравственный строй как исполнителей, так и слушателей, остается испытанным средством музыкального воспитания. Значимость такого воспитания чувств человеческой общности очень велика в современном мире, так как коллективное пение обладает большими возможностями сближения людей, объединяя их, оно создает условия для эмоционального музыкального общения. Совместное пение развивает чувство коллективизма. Эту особенность пения замечательно подметил К. Д. Ушинский: "В песне, - пишет он, - а особенно хоровой, есть вообще не только нечто оживляющее и освежающее человека, но что-то организующее труд, располагающее дружных певцов к дружному делу. В песне есть, кроме того, нечто воспитывающее душу и в особенности чувство". "Чтобы быть хорошим преподавателем, нужно любить то, что преподаешь, и любить тех, кому преподаешь.." (В. Ключевский). Пусть через музыку и искусство в сердца детей просачивается живительная влага добрых чувств и наполняет их радостью, благодатною любовью, только тогда мы будем иметь надежду на счастливое будущее. Найдите солнце в каждом ребенке и дайте ему возможность светить! Литература Алмазов Е. И. О возрастных особенностях певческого голоса у дошкольников, школьников и молодежи. //Развитие детского голоса. - М., 1963. - 82 с.Апраксина О. А. Музыка в школьном учебно-воспитательном процессе. //Музыкальное воспитание в школе. -1982. - №15.Дерина Г. А. Урок литературы: "Помогать человеку понимать себя самого". Влияние искусства слова на духовно-нравственное развитие личности / Г. А. Дерина // 2008. – № 7. – С. 9–10.Драбенок, И. Б. Духовно-нравственное воспитание в хоре / И. Б. Драбенок // Социально-педагогическая работа. – 2008. – № 9. – С. 15–17.Колтунова, И. А. Формирование духовности средствами музыки / И. А. Колтунова // Начальная школа. – 2002. – № 4. – С. 60–62.Сухомлинский В. А. Сердце отдаю детям. Киев. 1972.Турбовской, Я. С. Духовность как объект методологического рассмотрения / Я. С. Турбовской // Педагогика. – 2009. – № 9. – С. 3–13.


title: Проблема людини у філософії та сенс її існування

description: Методична розробка заняття з дисципліни «Основи філософських знань», зміст якої - науково-методичне обґрунтування теми; структура заняття; план заняття; хід заняття

category: Вища освіта


title: Утримання із заробітної плати

description:
Роботодавець повинен утримувати із заробітної плати працівників суму єдиного соціального внеску, яка складає 3,6% від суми нарахованої заробітної плати (п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07. 2010

                  ) та податок на доходи фізичних осіб, який складає 15% від суми нарахованої заробітної плати, зменшеної на суму єдиного внеску на загальнообов’язкове соціальне страхування та податкової соціальної пільги (п. 164.6 Податкового кодексу). Отже, ставка податку становить 15% бази оподаткування щодо доходів, одержаних у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат і винагород, які виплачуються платнику у зв'язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. З урахуванням норм пункту 6.5 статті 6 Податкового кодексу України платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподаткованого доходу, отримуваного з джерел на території України від одного працедавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги. На 2014 рік податкова соціальна пільга (далі – ПСП) встановлена у таких розмірах: 1. ПСП 100% – 609 грн. Вона розраховується як сума, що дорівнює 50% прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня звітного року (1218 грн. х 50%) 2. ПСП 150% загальної. Вона надається платнику податку, який є: а) є самотньою матір'ю або самотнім батьком (опікуном, піклувальником) – у розрахунку на кожну дитину віком до 18 років; б) утримує дитину інваліда – у розрахунку на кожну дитину віком до 18 років; в) має троє чи більше дітей віком до 18 років – у розрахунку на кожну таку дитину; г) є вдівцем або вдовою; д) є особою, віднесеною законом до 1 або 2 категорій осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, включаючи осіб, нагороджених Грамотами Президії Верховної Ради УРСР у зв'язку з їхньою участю у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи: є) є учнем, студентом, аспірантом, ординатором, ад'юнктом; ж) є інвалідом І або II груп, у тому числі з дитинства; з) є особою, якій присуджено довічну стипендію як громадянину, що зазнав переслідувань за правозахисну діяльність, включаючи журналістів. Отже, податкова соціальна пільга з 01.01. 2014 р., що дорівнює 150%, становить 913,50 грн. (609 грн. х 150%). 3. ПСП 150% загальної. Вона надається платнику податку, який є: а) особою, що є Героєм України, Героєм Радянського Союзу, Героєм Соціалістичної праці або повним кавалером ордена Слави чи ордена Трудової Слави; б) учасником бойових дій під час Другої світової війни або особою, яка у той час працювала в тилу, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; в) колишнім в'язнем концтаборів, гетто та інших місць примусового утримання під час Другої світової війни або особою, визнаною репресованою чи реабілітованою; г) особою, яка була насильно вивезена з території колишнього СРСР під час Другої світової війни на території держав, що перебували у стані війни з колишнім СРСР або були окуповані фашистською Німеччиною та її союзниками; д) особою, яка перебувала на блокадній території колишнього Ленінграда (Санкт-Петербург, Російська Федерація) у період з 8 вересня 1941 року по 27 січня 1944 року. Таким чином, податкова соціальна пільга, що дорівнює 200%, з 01.01. 2014 р. становить 1218 грн. (609 грн. х 200%). У разі, якщо платник податку має право на застосування податкової соціальної пільги з двох і більше підстав, податкова соціальна пільга застосовується одна, що має найбільший розмір. Податкова соціальна пільга може застосовуватися до доходу працівника у виглядi заробітної плати чи прирівняних до нeї виплат, якщo розмір доходу нe перевишує прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленнoгo нa 01 січня звітнoгo податковогo року, помноженoгo нa 1,4 тa округленогo дo найближчиx 10 гривень. Tобтo, максимальний розмір доходу, при оподаткуванні якогo може бути застосована податкова соціальна пільга у 2014 рoці = 1218 х 1,4 ≈ 1710 грн. Порядок подання документів для застосування податкової соціальної пільги установлено Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12. 2010 р. № 1227 "Про затвердження Порядку подання документів для застосування податкової соціальної пільги". Для застосування пільги крім заяви про застосування пільги подають: 1) одинока матір, батько, вдова, вдівець або опікун, піклувальник, які мають дитину (дітей) віком до 18 років: копію свідоцтва (дублікат свідоцтва) по народження дитини (дітей) або документ із зазначенням відомостей про батька дитини в Книзі реєстрації актів цивільного стану, чи документи, які підтверджують вік дитини (дітей), затверджені відповідним органом країни, в якій іноземна фізична особа - платник податку постійно проживав (проживала) до прибуття в Україну; копію рішення органу опіки і піклування про встановлення опіки чи піклування (якщо із заявою звертається опікун чи піклувальник); копію свідоцтва про шлюб та свідоцтво про смерть (якщо із заявою звертається вдова або вдівець); копію паспорта. 2) платник податку, який утримує дитину-інваліда віком до 18 років: копію свідоцтва (дублікат свідоцтва) про народження дитини (дітей) або документ, що підтверджує встановлення батьківства, чи документи, які підтверджують вік дитини (дітей), затверджені відповідним органом країни, в якій іноземна фізична особа – платник податку постійно проживав (проживала) до прибуття в Україну; копію рішення органу опіки і піклування про встановленні опіки чи піклування (якщо із заявою звертається опікун або піклувальник); пенсійне посвідчення дитини або довідку медико-соціальної експертизи для заявника, який утримує дитину-інваліда віком від 16 до 18 років; медичний висновок, виданий закладами МОЗ в установленому порядку (якщо із заявою звертається платник податку, який утримує дитину-інваліда віком до 16 років); 3) платник податку, який має двоє чи більше дітей віком до 18 років: копію свідоцтва (дублікат свідоцтва) про народження дитини (дітей) або документ, що підтверджує встановлення батьківства, чи документи, які підтверджують вік дитини (дітей), затверджені відповідним органом країни, в якій іноземна фізична особа – платник податку постійно проживав (проживала) до прибуття в Україну; копію рішення органу опіки і піклування про встановленні опіки чи піклування (якщо із заявою звертається опікун або піклувальник); 4) особи" віднесені законом 1 або 2 категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, включаючи осіб, нагороджених грамотами Президії Верховної Ради У РСР за участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, – копію посвідчення (дубліката посвідчення) встановленого зразка: громадянина (громадянки), який (яка) постраждав (постраждала) внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1 серії А з відбитком штампа "Перереєстровано" та записом про дату перереєстрації, а також вкладкою встановленого зразка; учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 серії А з відбитком штампа "Перереєстровано" та записом про дату перереєстрації; громадянина (громадянки), евакуйованого (евакуйованої) у 1986 році із зони відчуження, категорії 2 серії Б; громадянина (громадянки), який (яка) постійно проживав (проживала) у зоні безумовного (обов'язкового) відселення з моменту аварії до прийняття рішення Уряду України по відселення (розпорядження Ради Міністрів УРСР від 28 червня 1989 р. № 224), категорії 2 серії Б. Особи, нагороджені Грамотою Президії Верховної Ради УРСР за участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, подають ЇЇ копію; 5) інваліди І або II групи, у тому числі інваліди з дитинства, крім інвалідів, пільга яким визначена підпунктом "б" підпункту 169.1. 4 пункту 169.1 статті 169 Кодексу, – копію пенсійного посвідчення або довідку медико-соціальної експертизи; 6) особи, яким присуджено довічну стипендію як громадянам, що зазнали переслідувань за правозахисну діяльність, включаючи журналістів, – копію акта Президента України про визначення зазначеної стипендії; 7) учасники бойових дій у період після Другої світової війни, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", крім осіб, визначених у підпункті "б" підпункту 169.1. 4 пункту 169.1 статті 169 Кодексу, – копію посвідчення учасника бойових дій, виданого відповідними органами, або документи, що підтверджують участь у бойових діях у період після Другої світової війни; 8) герої України, герої Радянського Союзу, герої Соціалістичної праці або повні кавалери ордена Слави чи Трудової Слави, особи, нагороджені чотирма і більше медалями "За відвагу", – копію орденської книжки Героя України, Героя Радянського Союзу або Героя Соціалістичної праці або копії орденських книжок кавалерів орденів Слави чи Трудової Слави трьох ступенів, або довідки чи інші документи, ЩО підтверджують присвоєння звання Героя України, Героя Радянського Союзу або Героя Соціалістичної праці або копії орденських книжок кавалерів орденів Слави чи Трудової Слави трьох ступенів та чотирма медалями "За відвагу"; 9) учасники бойових дій під час Другої світової війни або особи, які у той час працювали в тилу, та інваліди 1 і II групи з числа учасників бойових дій у період після Другої світової війни, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту": копію посвідчення учасника бойових дій, виданого відповідними органами, або документи, що підтверджують участь у бойових діях під час Другої світової війни; пенсійне посвідчення або довідку медико-соціальної експертизи; документи, що підтверджують факт роботи в тилу під час Другої світової війни; 10) колишні в'язні концтаборів або особи, визнані репресованими чи реабілітованими - довідки видані компетентними органами, чи документи, які містять необхідні відомості про факт визнання особи репресованою чи реабілітованою; 11) колишні в'язні місць примусового утримання під час Другої світової війни - копію посвідчення жертви нацистських переслідувань; 12) особи, які були насильно вивезені з території колишнього СРСР під час Другої світової війни на територію держав, що перебували у стані війни з колишнім СРСР або були окуповані фашистською Німеччиною та її союзниками, - копію посвідчення жертви нацистських переслідувань або довідки, видані компетентними органами, чи документи, які містять необхідні відомості про факт насильного вивезення з території колишнього СРСР під час Другої світової війни на території держав, що перебували у стані війни з колишнім СРСР або були окуповані фашистською Німеччиною та її союзниками; 13) особи, які перебували на блокадній території колишнього Ленінграда (Санкт-Петербург, Російська Федерація) у період з 8 вересня 1941 р. по 27 січня 1944 р., - документи, які містять необхідні відомості про факт перебування на блокадній території колишнього Ленінграда (Санкт-Петербург, Російська Федерація) у період з 8 вересня 1941 р. по 27 січня 1944 року. Також із заробітної плати працівників можуть здійснюватись утримання за виконавчими листами. Виконавчий лист є виконавчим документом, направленим на примусове виконання рішення суду. Стягнення сум із заробітної плати працівника здійснює бухгалтерія підприємства на підставі надісланого виконавчого листа державним виконавцем. Державний виконавець, крім виконавчого листа, надсилає підприємству розпорядження, в якому зазначається особа (юридична або фізична), на користь якої здійснюється стягнення. Копію цього розпорядження отримує також і боржник. При отриманні виконавчого листа і розпорядження підприємство повинно повернути державному виконавцю Повідомлення про його отримання, що є частиною розпорядження. Зазначене повідомлення підписується головним бухгалтером підприємства. Підпис завіряється печаткою. Виконавчі документи на підприємстві зберігаються у сейфах, вогнетривких шафах. У разі одержання виконавчих листів бухгалтерія реєструє їх у спеціальному журналі з обов'язковим зазначенням часу їх надходження. Аліменти також можуть утримуватися на основі поданої заяви працівника. Утримання за виконавчими документами на неповнолітніх дітей не повинні перевищувати 70% суми заробітної плати після утримання податків і зборів, а для інших аліментних стягнень – 50%. Якщо надійде декілька виконавчих листів, держвиконавець зазначає черговість та розміри утримань із заробітної плати за кожним виконавчим листом. Із заробітної плати працівників підприємства можуть бути здійснені інші утримання: профспілкові внески (1%); неповернуті підзвітні суми; відшкодування завданих збитків у результаті нестач, втрат від псування цінностей, розкрадання завданих втрат від браку продукції; вартість виданих у рахунок оплат праці продукції, наданих послуг, інші утримання згідно із заявами працівників.


title: Україна на шляху до лібералізації суспільства

description:
Розробка заняття на заявлену тему з курсу історії України, навчальна мета якого - ознайомити зі складним непослідовним процесом, що мав відмінити сталінську систему; розкрити політичний характер змін, що відбулися після смерті Й. Сталіна; охарактеризувати події сталінського режиму та дати їм відпові

                  дну оцінку


title: Укладання фахової документації, обліково-фінансові документи

description: Розробка уроку української мови на заявлену тему з методичними матеріалами та медіапрезентацією. Викладено методику проведення практичного заняття з елементами ділової гри, спрямованого на закріплення знань, умінь і навичок укладання фахової документації відповідно до напряму підготовки


title: Eating habits of youth

description:
Розробка заняття з англійської мови на заявлену тему для студентів першого курсу з медіапрезентацією (додається), мета якого - систематизувати тематичні знання студентів; закріпити вивчений лексичний матеріал; обговорити переваги й недоліки різних пріоритетів у харчуванні, навчитися складати орієнто

                  вне меню для закладу харчування


title: Інформаційно-просвітницька діяльність щодо запобігання насильства в сім’ї: процес і методи соціально-педагогічної роботи

description:
Насильство в сім’ї належить до одного з самих негативних соціальних явищ останнього десятиліття і значною мірою загрожує життєдіяльності людини, а у випадках, коли насильство вчинюється неповнолітнім членом сім’ї, додатково виникає загроза порушення функцій інституту сім’ї, як основи суспільства.

                   Сьогодні ми відверто кажемо про кризу сім’ї. Деякі батьки чесно зізнаються, що не знають як виховувати дітей. Ще більш безпорадними є батьки, які потерпають від насильства, яке чинять над ними їх власні діти. Тема попередження сімейного насильства вже багато років знаходиться у центрі міжнародного обговорення. У країнах Західної Європи і Північної Америки ця проблема більше двох десятиріч міститься в полі зору громадськості й тому досліджена набагато краще, ніж в Україні. До останнього часу в нашій державі було накладено своєрідне табу на обговорення як проблем насильства над дітьми та жінками, так і проблем насильства проти особистості в цілому. Окремі випадки, що ставали надбанням громадськості, трактувалися як дії маніяків або карних злочинців. Лише останніми роками суспільство починає усвідомлювати катастрофічні масштаби проблеми. За визначенням Закону України "Про попередження насильства в сім'ї", який Верховна Рада України ухвалила 2001 року, насильство в сім'ї – це "будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю"[1]. Отже, жертвою домашнього насильства може стати будь-хто: жінка, яку постійно лає і б'є її чоловік, дівчинка-підліток, що страждає від сексуальних переслідувань свого вітчима, хлопчик, якого лупцює мати-алкоголічка, старенька бабуся, що її ненавидять власні діти... Закон розрізняє чотири види домашнього насильства: фізичне; психологічне; економічне; сексуальне. Фізичне насильство в сім'ї – це навмисне нанесення побоїв, тілесних ушкоджень одного члена сім'ї іншому, яке може призвести чи призвело до порушення нормального стану фізичного чи психічного здоров'я або навіть до смерті постраждалого, а також до приниження його честі та гідності. Сексуальне насильство в сім'ї – це примушування до небажаних статевих стосунків у родині, а також сексуальні дії щодо неповнолітнього члена сім'ї. Психологічне насильство в сім'ї – це насильство, пов'язане з тиском одного члена сім'ї на психіку іншого через навмисні словесні образи або погрози, переслідування, залякування, які доводять постраждалого до стану емоційної невпевненості, втрати здатності захистити себе і можуть заподіяти або заподіяли шкоду психічному здоров'ю. Економічне насильство в сім'ї – це навмисні дії одного члена сім'ї щодо іншого, спрямовані нате, щоб позбавити постраждалого житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які він має законне право. Такі дії можуть заподіяти шкоду фізичному чи психічному здоров'ю або навіть призвести до смерті постраждалого. Чому це відбувається? По-перше, тому, що метою домашнього насильства завжди є встановлення контролю над жертвою, коли кривдник намагається бути єдиним "розпорядником" її життя. По-друге, тому, що в українському суспільстві "не прийнято" розповідати про такі речі. На жаль, ми стикаємося зі "змовою мовчання" та прихованим осудом потерпілих від насильства в сім'ї. На сьогодні склалися три основних підходи до вивчення проблеми насильства в сім’ї: соціально-історичний; системний сімейний та індивідуально-психологічний. Відповідним чином можна класифікувати напрямки профілактики насильства в сім’ї. Враховуючи особливість суб’єкту насильства в сім’ї – неповнолітніх, пропонується розглянути соціально-педагогічний аспект профілактики насильства і в сім’ї, що вчинюється неповнолітніми. У психолого-педагогічній літературі перелічені загальні індикатори, які проявляються в переживаннях і поведінці дитини з сім’ї, де практикується насильство. При їх виявленні ми можемо діагностувати наявність неадекватних взаємостосунків в родині, створення сприятливих умов для повноцінного розвитку дитини. Соціально-профілактична робота щодо жорстокого поводження з дітьми має такі форми: первинна – як загальна просвіта населення з цього явища: що воно таке, чому воно є поганим і неприйнятним. Застосовується в основному для благополучних сімей, має такі форми, як: групова профілактична робота (тренінги, інтерактивні дискусії, відеолекторії, семінари, тощо) проводиться силами спеціально підготовлених спеціалістів серед учнівської та студентської молоді, молодих сімей, військовослужбовців та зосереджена на попереджені домашнього насильства у родинах, на створення партнерської сім’ї, та індивідуальна робота з певною категорією населення, яка становить групу ризику, як, наприклад, діти з неблагополучної сім’ї. вторинна (де зафіксовано, чи постерігається жорстоке поводження з дітьми, членами родини, домашніми тваринами) – це цілеспрямована робота з окремими групами дорослих і дітей з метою зміни ставлення до поводження з дітьми, формування гуманного ставлення дорослих до дітей, життєвих умінь та навичок у дорослих та дітей, роз’яснення сутності і відповідальності за жорстоке поводження з дітьми); третинна профілактика проводиться з тими, хто постраждав від жорстокого поводження з метою навчання самозахисту; з тими, хто здійснює таке поводження – як соціальне навчання і контроль, що є умовою збереження сім’ї, залишення батьківських прав тощо. Це вже є реабілітаційною роботою безпосередньо з жертвами насильства[16]. Специфіка соціально-педагогічної допомоги жертвам насильства полягає в спрямованості на позитивну зміну середовища, в якому знаходиться жертва насильства. З метою надання спеціалізованої допомоги потерпілим від насильства у сім’ї в Україні створено 22 центри соціально-психологічної допомоги, 16 центрів медико-соціальної реабілітації жертв насильства в сім’ї, 2 притулки для жінок, 11 дитячих притулків. На сьогодні досить гостро стоїть проблема виявлення дітей, які постраждали від насильства, зважаючи на те, що не завжди воно супроводжується фізичними діями. Основними методами соціальної роботи з дітьми можна назвати такі: соціально-психологічні, спрямовані на внутрішній світ дитини, які передбачають певну корекцію його системи цінностей і орієнтацій; соціально-педагогічні, які дають можливість підвищити освітній і інтелектуальний рівень дитини, сформувати адекватну оточуючим його умовам систему ціннісних орієнтацій і уявлень; соціально-медичні, які призначені для надання дитині своєчасної і необхідної медичної допомоги; соціально-правові, що включають в себе певні процедури і операції, які дозволяють привести процес життєдіяльності дитини відповідно до існуючих норм закону; соціально-економічні, які спрямовані на вирішення проблем матеріального благополуччя дитини; соціально-групові, що дозволяють соціальному працівникові і іншим спеціалістам вести роботу з соціальним оточенням дитини. При проведенні профілактики жорстокого поводження з дітьми в сім’ї слід враховувати травматичний досвід батьків у дитинстві, відсутність чітких цілей як у вихованні дітей, так і стосовно власного майбутнього, перевага деструктивних партнерів спілкування в сім’ї, відсутність навичок конструктивної взаємодії, внутрішньо-особистісні порушення дитини. Але, на жаль, незважаючи на певні позитивні зрушення у розв’язанні проблеми насильства, механізм соціально-правового захисту потерпілих від насильства залишається недосконалим: не вистачає відповідних закладів для надання допомоги потерпілим та спеціально підготовлених фахівців у сфері запобігання насильству, неефективною є система раннього виявлення випадків насильства в родині. Недостатньо ефективною також є система санкцій, що застосовуються щодо осіб, які вчиняють насильство в сім’ї. Соціальний педагог має володіти необхідним переліком правових знань, щоб мати змогу допомагати у вигляді консультацій своїм клієнтам. Наводимо перелік знань, які, на наш погляд, є необхідними для роботи соціального педагога. Одними з головних умов для нормального соціально-психологічного розвитку дитини є батьківська любов і поважання особистості дитини. В умовах сьогодення, коли роль сім’ї у вихованні дитини внаслідок можливого "компенсування виховання грошовими внесками" нівелюється, з особливою гостротою постає питання необхідності виховання батьків, які крім функції дітонароджувальної, повинні відігравати когнітивну, соціальну та комунікативну функції. Ґрунтуючись на результатах досліджень І. Трубавіна доводить що негативними особливостями життєдіяльності сім’ї в Україні є криза сім’ї, яка означає неможливість самостійно виконувати свої функції в суспільстві через наявність у сімей складних комплексних проблем; невиконання сім’єю однієї з функцій тягне за собою проблеми з виконанням усіх інших функцій [13]. Виховуючи дитину, батьки самі повинні поводитися на рівні вимог, які їй пред’являють. Очевидно, на цьому ґрунтуються твердження, що не сім’я соціалізує дитину, а дитина соціалізує дорослих. Усвідомлення дитиною норм поведінки, в тому числі ненасильницького вирішення конфліктних ситуацій, розпочинається з самого раннього дитинства. Сім’я, батьки, перші зразки поведінки, побудування відносин між членами родини, дитина бачить в найближчому оточені. А як відомо перші відчуття найсильніші… Як зазначив Д. О. Леонтьєв "багатьох трагедій могло б не бути, якби люди не були так обмежені у своїх можливостях – і зовнішніх, об'єктивних, і внутрішніх, особистісних, – побудувати своє життя розумно й осмислено, прийняти на себе відповідальність за реалізацію сенсу свого життя і втілити цей сенс у життя" [5]. Використана література 1. Закон України Про попередження насильства в сім’ї N 599-VI (599-17) від 25.09. 2008, ВВР, 2009, N 13, ст. 153. 2. Бондаровська В. М. Дитячі психологічні травми. "Школа для батьків". Учбовий посібник. - К: – МГЦ "РОЗРАДА", ЮНІСЕФ. - 2005. 3. Городок М. М. Шлях до дитинства без насильства. – Житомир: Громадський вектор. №1. – 2005. 4. Леонтьев А. Н. Деятельность. Сознание. Личность. - М., - 1975. - 304 с. 5. Леонтьев Д. А. Психология смысла: природа, строение и динамика смысловой реальности. - М.: Смысл - 1999. 6. Линник Л. М. Соціально-педагогічні засади профілактичної роботи з важковиховуваними підлітками /Линник Леся Миколаївна, дис... канд. пед. наук: 13.00. 05 // Волинський держ. ун-т: – Луцьк. – 2006. 7. Лукинюк В. Т. Прояви агресії в обдарованих дітей. Обдарована дитина - 2000 - № 7-8-12 8. Оржеховська В. М. Превентивна педагогіка. /Оржеховська В. М., Пилипенко О. І. // Навч. посібник – Черкаси: вид. Чабаненко Ю. – 2007. 9. Оржеховська В. М., Федорченко Т. Є. Профілактика девіантної поведінки неповнолітніх. Навч. посібник. – Черкаси. – вид. Чабаненко Ю. – 2008. 10. Ролінський В. І. Насильство щодо неповнолітніх: проблеми, профілактика: навч. посібник. – Одеса, Ветаком, 2003 – 220с. 11. Роменець В. А. Основи психології: Підручник / За заг. ред. О. В. Киричука, В. А. Роменця.  – К.: Либідь. – 1999. 12. Сухомлинский В. А. О воспитании / В. А. Сухомлинский. – М.: Политиздат. – 1982. 13. Трубавіна І.  М. Соціально-педагогічна робота з сім’єю в Україні: теорія і методика: - Монографія. – Х.: Нове слово, 2007. – 395 с. 14. Федорченко Т. Є. Соціально-педагогічні засади профілактики девіантної поведінки школярів в умовах соціокультурного середовища: - Монографія. – Черкаси. 2009. – 357с. 15. Шендеровський К. С. Попередження насильства в сім’ї: Технологія тренінгу // Психологічна газета. – 2004. – №12. – С. 2-31. 16. Щербак Н. Соціально-педагогічна профілактика жорстокого ставлення до дітей в сім’ї // Рідна школа. – 2002. – №10. – С. 26-29.


title: Робота й потужність сталої сили при обертальному та поступальному рухах

description:
Розробка заняття на заявлену тему з технічної механіки з медіапрезентацією (додається), навчальна мета якого - досягнути свідомого розуміння фізичної суті механічної роботи та потужності; сформулювати визначення роботи та потужності та одиниць їх вимірювання; розвивати вміння здійснювати обчислення

                  за формулою роботи та потужності


title: Життя утворено від жита, бо хліб усьому голова

description: У розробці заняття гуртка у формі презентації розповідається про значення зернових культур і праці хлібороба в житті людства. Даний захід рекомендований для викладачів вищих навчальних закладів І-ІІ рівнів акредитації


title: Визначення показників забезпеченості та ефективності використання основних засобів

description: Методична розробка практичного заняття на заявлену тему курсу «Економіка підприємства», що складається із: навчально-методичної карти заняття; методичних рекомендацій; методичних рекомендацій до розрахунку за допомогою табличного редактора Open Office Calc


title: Японія

description: Подано медіапрезентацію до розробки заняття на заявлену тему з курсу географії


title: Вплив електромагнітного випромінювання на організм людини

description:
Фізика – одна й найдавніших наук про природу. В епоху ранньої грецької культури наука охопила усе, що було відомо про земні і небесні явища. Люди навіть усвідомили, що, вивчивши ці явища, можна використовувати їх для поліпшення свого життя. Тому разом із фізикою розвивалася і тех

                  ніка. Відкриття М. Фарадеєм електромагнітної індукції призвело до створення електротехніки, відкриття електромагнітних хвиль, існування яких передбачив Д. Максвелл, а використання їх А. С. Поповим для радіозв’язку призвело до створення радіотехніки і радіоелектроніки. Але всі ці відкриття фізики як допомагають людині, так і шкодять їй. Електромагнітні поля негативно впливають на організм людини, яка працює з джерелом випромінювання, а також на населення, яке мешкає поблизу джерел випромінювання. [1, стор. 259] За визначенням, електромагнітні коливання – це одночасні періодичні зміни взаємопов’язаних електричного та магнітного полів. У природі джерелами електромагнітних полів є атмосферна електрика, космічне проміння, випромінювання Сонця. До штучних джерел належать: генератори, трансформатори, антени, монітори комп’ютерів тощо. Промисловими джерелами є: високовольтні лінії електропередач, випромінювальні прилади, робочі конденсатори тощо. [2, стор. 161] Джерелом електромагнітного поля в житлових приміщеннях є електропроводка, різноманітна електротехніка - холодильники, праски, пилососи, електропечі, мікрохвильові печі, телевізори, комп'ютери та інші побутові електроприлади. На електромагнітну обстановку квартири впливають електротехнічне обладнання будівлі, трансформатори, кабельні лінії. У людини, при знаходженні в умовах впливу електромагнітних хвиль, радіочастот можливі функціональні порушення нервової й серцево-судинної систем. [3. стор. 38] Давайте ретельніше розберемося з впливом деяких побутових приладів на організм людини. Майже в кожній квартирі є мікрохвильова піч, яка є джерелом випромінювання, піч працює на частоті 2450 мГц, це допустимий рівень випромінювання –10 мкВт/см2, на відстані 50 см. Випромінювання відбувається при нещільно причинених дверцятах. Максимальні значення можуть досягти 100 мВт/см2 на відстані 5  см. У кожного з нас є мобільний телефон, який також негативно впливає на наш організм. Мобільний зв'язок характеризується за рівнем SAR- питомою потужністю, поглинутою тілом людини. Допустимий рівень-2Вт/кг, більшість телефонів мають поглинальну потужність 0,5-1,5 Вт/кг. Найгірші умови спостерігаються на краю зони покриття, тому важлива якість покриття стільникового оператора. Небезпечне пікове значення та час дії. Безпечніше користуватися автомобільними антенами та системами "вільні руки". У навушниках небезпека у 100 разів менша. Комп’ютери створюють поля різної частоти: екран монітора – електростатичні поля; системний блок - поля частотою 50Гц, рядкова розгортка – 15…130 кГц, імпульсний блок живлення – 100-150кГц. Найбільший рівень випромінювання спостерігається з верхньої та бокової частини монітора на відстані до 2,5 м. Найвищі рівні опромінення характерні для дії електростатичного поля комп’ютерів сумнівного виробництва, воно може перевищувати встановлені норми у декілька разів [1, стор. 259-260] Електромагнітне випромінювання — потужний фізичний подразник, воно впливає на біологічні об’єкти та, зокрема, на людину під час усього її існування. Внаслідок дії електромагнітного випромінювання спостерігається розвиток катаракти, розлад психіки, підвищена втомленість і сонливість, поява слухових галюцинацій. Тривалий вплив випромінювання порушує функції серцево-судинної системи, погіршує обмін речовин, призводить до зміни складу крові, зниження біохімічної активності. [4, стор. 163] Одним з найбільш фундаментальних наукових досягнень фізики ХХ ст. є лазер. Висока потужність лазерного випромінювання в поєднанні з високою направленістю дозволяє одержати за допомогою фокусування світлові потоки величезної потужності. Водночас лазерне випромінювання може негативно впливати на живий організм. Найбільш чутливими до лазерного випромінювання є очі і шкіра. Під впливом лазерного випромінювання в організмі людини відчуваються функціональні зміни центральної нервової і серцево-судинної системи, ендокринних залоз, зростає фізична втомлюваність, коливається тиск, з’являється головний біль, роздратованість, збудженість, порушується сон. Постійне перебування людини в умовах низькочастотного магнітного поля призводить до астенії, депресії, меланхолії, зменшення полової активності. Американські вчені припустили, що причиною збільшення кількості випадків раку молочної залози у жінок може бути мода на електричні ковдри. [5, стор. 37] За визначенням, електромагнітні коливання – це одночасні періодичні зміни взаємопов’язаних електричного та магнітного полів. Люди, що працюють під надмірним електромагнітним випромінюванням, зазвичай швидко втомлюються, скаржаться на головні болі, загальну слабкість, болі в області серця. У них збільшується пітливість, підвищується дратівливість, стає тривожним сон. Як же захиститися від електромагнітного випромінювання? Захист людини від небезпечного впливу електромагнітного опромінення здійснюється рядом способів, основними з яких є: зменшення випромінювання безпосередньо від самого джерела, екранування джерела випромінювання, застосування індивідуальних засобів захисту, зменшення потужності джерела випромінювання, використання поглинальних і відбивних екранів, раціональне розміщення випромінюючих й опромінюючих об’єктів, обмеження місця та часу перебування працюючих в електромагнітному полі, захист відстанню, тобто віддаленням робочого місця від джерела випромінювання і т. д. [6, стор. 165] Література Основи екології: Підручник/О. В. Солошенко, А. М. Фесенко, С. І. Кочетова, Н. Ю. Гаврлович, Л. С. Осипова, В. І. Солошенко, за ред. О. В. Солошенка – Харків: Парус тм, 2008 – 371 с.Охорона праці: Навч. Посібник/За ред.. В. Кучерявого. – Львів: Оріяна – Нова, 2007. – 368 с.Научно – производственный журнал "Охрана труда" №3 (177) 2009 статья "Опасность электромагнитных излучений".Охорона праці: Навч. Посібник/За ред.. В. Кучерявого. – Львів: Оріяна – Нова, 2007. – 368 с.Научно – производственный журнал "Охрана труда" №3 (177) 2009 статья "Опасность электромагнитных излучений".Охорона праці: Навч. Посібник/За ред.. В. Кучерявого. – Львів: Оріяна – Нова, 2007. – 368 с.


title: Особливості використання проектної технології на заняттях української мови

description:
У статті на заявлену тему авторка пише, що однією з педагогічних технологій у ВНЗ є проектна технологія, яка допомагає створити модель соціальної та індивідуальної поведінки людини в ситуаціях невизначеності; формує нові способи мислення й види діяльності, а саме: мобільність, генерацію нових ідей,

                  презентацію себе як конкурентоспроможної особистості


title: Дидактичний матеріал з алгебри та початків аналізу з теми «Розв’язання найпростіших тригонометричних рівнянь»

description: Дидактичний матеріал являє собою 20 карток для гри у математичне доміно. Цю гру можна використовувати для засвоєння нового матеріалу при колективному розв’язанні рівнянь


title: Поки маємо час, усім робімо добро…

description: Сценарій виховного заходу на заявлену тему розкриває проблеми милосердя, доброти, чуйності, співпереживання, щирості, уміння розділити чужий біль, вчасно підтримати у важку хвилину, розрадити в горі й біді


title: Пунктограми в складнопідрядному реченні

description: У даній методичній розробці викладено методику проведення заняття на заявлену тему, яке спрямоване на розвиток здібностей студентів висловлювати власну думку, вирішувати проблемні питання, пояснювати пунктограми в складнопідрядному реченні, робити висновки, навчаючись - учити


title: Комплексна оцінка екологічного стану мікрорайону технікуму

description: Подано результати науково-експериментальної роботи на заявлену тему студентів першого курсу під керівництвом викладачів технікуму, мета якої - з’ясувати наявність забруднення атмосферного повітря та води шляхом проведення фізико-хімічного аналізу проб талого снігового покриву, ґрунту


title: Таке загадкове число!

description: Розробка предметного тематичного вісника на заявлену тему (додається медіапрезентація), мета якого - розвиток пізнавальних інтересів, інтелектуальних і творчих здібностей учнів


title: Томас Манн. Новела «Маріо і чарівник». Зображення ситуації «маніпулювання натовпом» у новелі Томаса Манна «Маріо і чарівник»

description:
Викладено методику проведення практичного заняття за педагогічною технологією розвитку критичного мислення студентів, яке спрямоване на закріплення літературних і культурологічних компетентностей молоді з теми, що вивчається. Для викладачів світової літератури вищих навчальних закладів I-II рівнів а

                  кредитації


title: Ми тебе не забули, Тарасе!

description:
Сценарій літературно-музичної композиції на заявлену тему, мета якої - виховувати любов до рідної мови, скарбів поетичного слова, України, вшанувати пам’ять видатного художника слова, патріота України Т. Г. Шевченка; формувати культуру мовлення через красу й багатство рідної мови; пропагувати творче

                   обдарування рідного краю


title: Психологічний брейн-ринг

description: Сценарій позааудиторного заходу на заявлену тему, мета якого - розвивати пізнавальний інтерес, логічне мислення, увагу, комунікабельність, активність, інтерес до психологічних знань; виховувати повагу до суперника, відповідальність та культуру поведінки. Додається медіапрезентація


title: Дидактичний матеріал з алгебри та початків аналізу з теми «Использование основных свойств логарифмов для решения задач». (Рос. мова)

description: Дидактичний матеріал на заявлену тему складається із двох карток для гри в математичне лото. Така гра може використовуватися для усних розрахунків, у результаті яких можна повторити поняття про логарифми та їхні властивості


title: Облік праці та заробітної плати

description: Методична розробка заняття виробничого навчання на заявлену тему для студентів 1-го курсу, що має такі матеріали: порядок розрахунку та здійснення відрахувань із заробітної плати; документальне відображення нарахування та виплати заробітної плати; план заняття


title: Я – жінка, і цим я права

description: Розробка виховного заходу на заявлену тему. 8 Березня - свято кохання та захоплення жінками, найпрекраснішими створіннями на землі. І це свято - найчудовіше з усіх офіційних свят, хоча спочатку воно мало політичний відтінок, коли жінки боролися за свої права


title: Екологічні аспекти підготовки молодших спеціалістів за спеціальністю «Збагачення корисних копалин»

description:
Экологические аспекты подготовки младших специалистов по специальности "Обогащение полезных ископаемых" Современная социально-экологическая ситуация в стране во многом определяется профессионально-экологической компетентностью руководящих работников всех уровней управления – от руководителей сред

                  него звена до руководителя предприятия. Именно от них во многом зависит решение современных экологических проблем - от неразумного использования плодородных земель, стремительного уничтожения природных ресурсов до загрязнения окружающей среды техногенными отходами, вредными для здоровья людей. И будет ли меняться ситуация в лучшую сторону зависит от подготовки профильных специалистов уже сегодня. Между тем практика показывает, что профильные работники в целом не достаточно подготовлены к профессиональному решению экологических проблем, поэтому весьма часто принимаются безответственные, научно не обоснованные решения. К тому же последние годы в силу известных социально-экономических и политических перемен существенно изменился социальный портрет руководящего работника. Как свидетельствуют последние социологические исследования, в деятельности многих руководителей прослеживаются такие тенденции, как приоритет сиюминутной экономической выгоды, уклонение от инвестиций в социально-экологическую сферу, жестко-административный характер управления, ярко выраженная политизация. Все это ведет к усугублению экологического кризиса, усиливает напряженность социально-эколого-экономической ситуации в стране. На Всемирном саммите в Йоханнесбурге (2002) было отмечено слабое усиление ведущих параметров устойчивого развития общества, предотвращающих экологический кризис. Одной из причин такого положения называлось отсутствие системных форм экологического образования. В современном мире все больше осознается опасность экологической катастрофы, которая может привести к уничтожению человечества. Повсюду раздаются предостережения о вреде, приносимом нашему здоровью и качеству жизни. Все большее количество людей участвуют в деятельности по охране окружающей среды, и экология становится более значимой в жизни человека, в его существовании на планете. "Думай глобально - действуй локально" - становится экологическим девизом. Острота ситуации требует утверждения новой парадигмы, в соответствии с которой профессиональная деятельность корректировалась бы принципами экологической целесообразности и критериями экологической культуры человека. На практике формирование экологической культуры личности, главным образом, осуществляется стихийно (окружающей средой, семьей, СМИ, неформальными контактами, самообразованием студентов). Перед современной системой образования стоит задача подготовки экологически культурных студентов, способных в полной мере осознать отрицательные последствия непродуманного вмешательства человека в природные процессы и учитывать их в своей деятельности. Современному молодому поколению необходимо не только адаптироваться, но и критически переосмыслить опыт и результаты потребительского отношения к природе. Поэтому естественно возникает вопрос о том, каким путем необходимо вести подготовку профильных специалистов для горно-перерабатывающего комплекса в условиях средне-специальных и высших учебных заведений, для того чтобы сформировать не только профессионально компетентных, но и экологически культурных специалистов. Экологическое образование необходимо на всех уровнях образовательной системы: начальное, среднее, средне-специальное, высшее, а также в дополнительном образовании. Ряд проблем экологического образования в настоящее время продолжает оставаться актуальными. Одна из них – формирование навыков, отношений, ценностей, мотивации к личному участию в решении экологических проблем с целью улучшения качества окружающей среды. Если выпускники средне-специальных заведений обладают необходимыми знаниями (грамотность, образованность), но не владеют ими (компетентность), экологическая культура у них не сформирована. В связи с этим разработка и совершенствование учебно-методического обеспечения для формирования экологических компетенций у студентов является одной из первоочередных задач. Анализ литературы позволил выявить общие требования, необходимые для формирования экологической компетентности у студентов, которые включают пять основных компонентов: рассматривать окружающую среду во всей ее целостности, охватывать все ее стороны - природную и антропогенную, экологическую, политическую, экономическую, техническую, социальную, юридическую, культурную и эстетическую; представлять собой непрерывный процесс, охватывающий всю жизнь человека, как в учебном заведении, так и вне его; основываться на междисциплинарном подходе; делать упор на необходимость активного участия в предотвращении новых и решении уже возникших экологических проблем; рассматривать экологические проблемы в глобальном масштабе, учитывая при этом региональную специфику; обращать внимание как на современные, так и на будущие экологические проблемы; рассматривать любое развитие и рост с учетом экологической перспективы; поощрять сотрудничество в решении экологических проблем на локальном, национальном и международном уровне. Формирование экологической культуры студентов среднетехнических учебных заведений требует проведения трех взаимосвязанных направлений учебно-воспитательной работы: 1. Организационное (констатирующее состояние экологической культуры студентов). По этому направлению можно использовать такие методы: Привлечение студентов к участию в различного рода экологических акциях (от высадки деревьев, уборки парковых зон города до озеленения отвалов промышленных предприятий); Проведение экскурсионных занятий на современные промышленные предприятия горно-перерабатывающего комплекса с высоким уровнем экологической безопасности; Посещение международных выставок достижений и передовых технологий в области экологической безопасности предприятий горно-перерабатывающего комплекса. 2. Формирующее (включающее лекционный курс, практические задания, выявление индивидуальных представлений студентов об их экологических ценностях). По этому направлению целесообразно: Интегрировать курс лекций и практических занятий по специальным дисциплинам с учетом экологического направления. Привлекать студентов к участию в разработке проектов на междисциплинарном уровне, например по дисциплине "Обогащение полезных ископаемых" и "Экология" или "Охрана труда". 3. Активизирующее самостоятельную поисково-исследовательскую деятельность (в процессе написания докладов, рефератов, разработки курсовых и дипломных проектов). Участие студентов в проведении научно-практических конференций посвященных вопросам экологии с привлечением ведущих специалистов в области экологии. Подготовка докладов и отчетов по научно-исследовательским работам к проведению тематических и научно-практических конференций. Подготовка рефератов, электронных отчетов по результатам посещенных технических выставок и передовых предприятий. Разработка и защита реальных дипломных проектов по соответствующей тематике. С учетом вышеизложенного можно сделать вывод, что благодаря введению предложенных мероприятий можно значительно повысить уровень формирования экологической культуры студентов в процессе профессиональной подготовки и заложить фундамент для дальнейшего ее совершенствования. Литература 1. Астафьева Л. С. Формирование экологической культуры студентов технических колледжей: дис. канд. пед. наук: 13.00. 08 "Теория и методика профессионального образования" / Астафьева Л. С. – М., 2001. – 205 c. 2. Багин Д. В. Формирование экологической культуры будущего инженера на основе информационных технологий: автореф. дис…. канд. пед. наук: спец. 13.00. 08 "ТМПО" / Багин Д. В.; [Моск. гос. обл. ун-т]. - М.: 2002. - 25 с. 3. Гирусов Э. В. От экологического знания к экологическому сознанию / Э. В. Гирусов // Взаимодействие общества и природы. – М.: Наука, 1986. 4. Ефимова Е. И. Экологическое образование в техноэкополисе: чему, кого и как научить / Е. И. Ефимова // Экология и промышленность России. – 2001. – Сент. – С. 41 – 45. 5. Зелінська С. О. Роль екологічної культури в повсякденному житті майбутніх інженерів гірничого профілю: аспірант: Научная библиотека диссертаций и авторефератов disserCat. 6. Шварц Л. Н. Экологическое воспитание учащихся средних профессионально-технических училищ в процессе изучения специальных предметов: Метод. рекомендации. Л.: ВНИИ профтехобразования, 1984. 34 с.


title: Аукціон педагогічних технологій

description: Розробка методичного заходу на заявлену тему в формі семінару-практикуму (подано у форматі медіапрезентації)


title: Мандрівка у світ загадок

description: Розробка виховної години на заявлену тему, мета якої - познайомити студентів із різновидами загадок, збагачувати словниковий запас, розширити кругозір; учити спостерігати, думати, порівнювати; розвивати зв’язне мовлення, логічне мислення, увагу, уяву


description: У поданій методичній розробці автори намагалися розкрити власний досвід проведення підсумкового уроку у формі інтегрованого уроку-конкурсу. У ній розкрито методику його проведення з предметів „Основи галузевої економіки та підприємництва”, „Основи правових знань”


title: „Влада золота” та справжні життєві цінності в повісті О. де Бальзака „Гобсек”

description:
Розробка уроку світової літератури на заявлену тему за навчальною програмою 10-го класу, мета якого - розглянути зображення згубного впливу „влади золота” на людину в повісті О. де Бальзака „Гобсек”, показати неоднозначність образу Гобсека, визначивши основні риси характеру головного героя; проаналі

                  зувати проблематику повісті


title: Сторінками „Рідного слова” К. Д. Ушинського

description:
Вчитель живе доти, доки вчиться, як тільки він перестає вчитись, у ньому вмирає вчитель.Костянтин Ушинський Костянтин Дмитрович Ушинський – корифей світової педагогічної думки, один із основоположників педагогічної науки і народної

                  школи. Досвід та педагогічні ідеї великого педагога успішно втілюються у відродженні та розвитку національної школи, освіти, української педагогіки. Студенти Бериславського педагогічного коледжу у навчально-виховному процесі керуються принципом народності К. Д. Ушинського, його педагогічними напрацюваннями для вдосконалення своєї професійної майстерності. З огляду на це бібліотека коледжу спільно з цикловою комісією психолого-педагогічних дисциплін початкової та дошкільної освіти провели інформаційний захід "Сторінками "Рідного слова". Здобувши вищу освіту, К. Д. Ушинський працював за призначенням на посаді професора у Ярославському юридичному ліцеї на кафедрі камеральних наук (законодавство, право, фінанси). У роботі відзначався демократичністю, через що 1849 року його звільнили з посади. З Ярославля їде в Петербург, де зіткнувся з проблемою пошуку роботи – змушений працювати дрібним чиновником у міністерстві внутрішніх справ. Багато часу присвячував самоосвіті. Займався журналістикою, був перекладачем у журналі "Современник". З 1854 р. Ушинський працював викладачем словесності і законодавства, а згодом став й інспектором Гатчинського сирітського інституту. На новій посаді робить ряд нововведень, через що у закладі різко зросла успішність. У "Журналі для виховання" надрукував ряд статей, серед яких "Про користь педагогічної літератури" (1857), "Три елементи школи" (1857), "Про народність у громадському вихованні" (1857) та ін. На прохання Ушинського у 1859 році йому дають призначення на посаду інспектора Смольного інституту шляхетних дівчат. Тут він відзначився як прогресивний реформатор жіночої освіти. На перше місце поставив вивчення рідної мови, літератури, історії, запросив до закладу багато прогресивних педагогів. Будучи інспектором Смольного інституту сприяв підготовці дівчат до материнських обов`язків за принципом народності. Принцип народності виховання є центральним у педагогічній системі Ушинського. Термін "народність" Ушинський пояснює як своєрідність кожного народу, яка зумовлена його історичним розвитком, географічними, економічними, політичними та іншими умовами його життя. Народність – це національна самобутність народу і коріниться вона, на думку видатного педагога, перш за все, у характері народу. Ушинський виступив проти намагань російського уряду провести шкільні реформи шляхом запозичення якоїсь іноземної системи виховання. Він вважав, що громадське виховання є продуктом довготривалого історичного розвитку нації, його неможливо придумати у кабінеті або запозичити в інших народів: "Кожний народ має свій особливий ідеал людини і вимагає від свого виховання відтворення цього ідеалу в окремих особистостях. Виховання бере людину зі всіма її народними й частковими особливостями, – її тіло, душу, розум, – і, перш за все, звертається до характеру, а характер і є саме той ґрунт, у якому коріниться народність...". Ушинський доводить, що не тільки на практиці, але і в теорії не існує загальної виховної системи для всіх народів. У кожного народу своя особлива система виховання, і як не можна жити за зразком іншого народу, так само не можна виховуватись за чужою запозиченою педагогічною системою. Найважливішою ознакою і найкращим виразником народності Ушинський називає рідну мову: "Поки жива мова народна в устах народу, до того часу живий і народ". Оскільки виховання повинно бути народним, то, як вказує Ушинський, рідна мова повинна займати центральне місце у вихованні людини. Він критикував політику російського царизму в українських школах і наголошував, що навчання у них повинно відбуватися рідною мовою.    За складеною К. Д. Ушинським програмою слухачки Смольного інституту, крім інших предметів, вивчали педагогіку, психологію, фізіологію і гігієну. Майже одночасно з приходом до Смольного інституту Ушинський став редактором часопису "Журнал Міністерства народної освіти" і перетворив його на цікавий науково-педагогічний журнал. В ньому надрукував ряд своїх статей: "Праця в її психічному і виховному значенні" (1860), "Проект учительської семінарії" (1861) та ін. У 1862 р. Ушинського звинуватили в атеїзмі і звільнили з роботи у Смольному інституті. Щоб завуалювати незаконне звільнення, уряд відрядив його за кордон для вивчення жіночої освіти. По суті ця поїздка була замаскованим засланням. Перебуваючи у відрядженні в країнах Західної Європи К. Д. Ушинський вивчав проблеми жіночої освіти та шкіл для малолітніх дітей. Він знайомиться з програмами жіночих шкіл, семінарій для вчительок, цікавиться підготовкою жінок до навчання і виховання дітей в умовах сім`ї. Ознайомившись з досвідом організації навчальних закладів для малолітніх дітей в країнах Західної Європи, педагог виносить тверде переконання, що школа, яка приймає своїх підопічних до семи років, лише даремно шкодить здоров`ю дітей та їхньому природному розвиткові, підриваючи, таким чином, основи своїх власних навчальних успіхів. Він відстоює власне переконання в доцільності організації початкового навчання і виховання в родинному колі до виповнення дітьми восьми років. Педагог піддав критиці основні напрями виховання жінок у Німеччині і Франції – "німецько-господарський" і "французсько-галантерейний". Жіноча освіта у Франції готує жінку загалом до того, щоб вона була окрасою в суспільстві. "Німецько-господарча" жіноча освіта перетворює жінку на думаючий господарчий прес. За 5 років (1862-1867 рр.) Ушинський побував в Австрії, Швейцарії, Бельгії, Франції, Німеччині. Після повернення з-за кордону Ушинський друкує свою фундаментальну працю "Людина як предмет виховання. Досвід педагогічної антропології". Великий педагог дбав про те, щоб жінка досягла високого рівня педагогічної майстерності і могла самотужки займатися початковим навчанням дитини. Діти, вважає педагог, мають право на щастя гарного домашнього виховання й навчання, а жінка-мати, пізнавши насолоду навчати і розвивати свого малюка, не повинна поступатися цим нікому без крайньої необхідності. Педагог звертає увагу матері на "педагогічно вроджену здібність", яка притаманна жіночій природі у вихованні малюка. В жінці-матері стверджується вроджене прагнення навчати й розвивати своїх дітей. З цією метою він написав і видав підручники "Дитячий світ" (1861) та "Рідне слово" (1864), працю "Методичні посібники та матеріали до рідного слова", щоб полегшити для матері та зробити для неї приємною працю початкового навчання. Популярність підручника, пояснюється вмілим використанням у ньому традицій української народної педагогіки. У "Рідному слові" вміщено прислів`я, баєчки і жарти, народні казки та пісні. Після їхньої появи пішли в архів десятки попередніх букварів із азбукою Золотова на чолі; у школі зазвучала жива мова, залунав бадьорий дитячий сміх. Книга була перекладена фінською та вірменською мовами. Успіх книг пояснювався тим, що їхню ефективність К. Ушинський перевірив на досвіді навчання власних дітей. Незважаючи на перешкоди, що їх чинило Міністерство народної освіти в розповсюдженні книги "Рідне слово", вона була дуже популярною, перша частина її перевидавалася 150 разів. У період політичної реакції 70-80-х років XIX ст. ця книга була заборонена царським урядом. Знову її почали видавати тільки на початку XX ст., але Міністерство народної освіти стежило, щоб нею не дуже захоплювались учні і вчителі, всіляко обмежувало її розповсюдження. В наш час у підручниках для початкової школи вміщено ряд оповідань К. Д. Ушинського. Книга "Рідне слово" К. Д. Ушинського написана для учнів І—III років навчання в початковій школі: для першого класу – письмова і друкована азбука, малюнки, тексти для читання; для другого класу – матеріал для читання, поданий за такими розділами: в школі і дома, свійські тварини, сад і город, на вулиці і на дорозі, пори року (весна, літо, осінь, зима); для третьою класу – практична граматика і хрестоматійні тексти. У книжці "Рідне слово" крім оповідань, віршів, пісень, байок, казок, приказок та загадок, є також маленькі уривки з творів Пушкіна, Тютчева, Крилова, Жуковського, Кольцова, Майкова, Нікітіна, Огарьова, Аксакова, Некрасова та інших письменників. Книжка і добре художньо ілюстрована. У вітчизняній школі методика навчання грамоти за звуковим аналітико-синтетичним методом найповніше і найпослідовніше була розроблена К. Д. Ушинським. К. Д. Ушинський надавав великого значення як умінню "розкладати слова" на звуки (аналіз), так і вмінню "складати слова" із звуків (синтез). Предметом цих вправ, на його думку, мають бути слова в усній і писемній формі. Великою заслугою К. Д. Ушинського була розробка ним прийомів звукового аналізу і синтезу, до яких він відносив такі: а) виявлення заданого звука в словах; б) добір учнями слів із заданих звуків; в) поділ слів на склади і складів на звуки; г) утворення слів із звуків; д) різноманітні перетворення слів, наприклад заміна звука або складу (сон — син, сини — сани), нарощування слів на початку або в кінці (коло — колос, рак — грак), перестановка букв (звуків) у словах (нора — рано). Книга "Рідне слово для молодшого віку. Рік перший." складена за такими розділами: Азбука Малюнки для малювання по квадратам Письмова азбука Друкована азбука Перша після азбуки книга для читання № 1. Учбові речі та іграшки № 2. Меблі та посуд № 3. Їжа та напої № 4. Одяг та взуття № 5. Знаряддя праці № 6. Будинки, пароплави, екіпажі № 7. Свійські тварини і дикі тварини № 8. Тварини чотириногі та птахи № 9. Тварини м’ясоїдні та травоїдні № 10. Птахи свійські, хижі та співучі № 11. Риби, плазуни, комахи № 12. Гриби, трави, квіти № 13. Рослини злакові, городні, ягоди та плоди № 14. Дерева плодові, прості та кущі № 15. Залізо та каміння, дорогоцінне і просте, земля № 16. Люди, тварини, рослини та мінерали № 17. Частини доби, дні тижня, пори року № 18. Місяці весняні, літні, осінні та зимові № 19. Міри часу, довжини та ваги № 20. Гроші мідні, срібні, золоті № 21. Частини будинку, екіпажу, колеса, рослини, тварини № 22. Частини людського тіла, руки, ноги № 23. Частини голови, обличчя, рук, ніг № 24. Частини очей, носа, рота № 25. Християнські імена № 26. Родичання № 27. Люди по віку і справам № 28. Міста та ріки № 29. П’ять почуттів № 30. Що добре що погано? № 31. Що ми робимо в церкві № 32. Свята № 33. Що чим роблять № 34. Хто що робить? № 35. Що з чим роблять № 36. Голоси та рухи тварин Молитви Підручник "Рідне слово" починався з "Азбуки" – підручника з навчання грамоти. Спочатку йшли малюнки в квадратах, які дитина розглядала, обводила, проговорювала їх призначення. Вправи з аналізу і синтезу виконувалися у безпосередньому взаємозв'язку. Свій метод сам К. Д. Ушинський називав методом письма – читання. Він вважав, що письмо, яке спирається на звуковий аналіз, має передувати читанню. За "Азбукою" учні спочатку знайомилися з рукописними буквами, писали і читали з ними слова і тільки після 10-15 уроків їм показували друковані літери, з якими вони складали і читали уже знайомі слова. З перших сторінок "Азбуки" К. Д. Ушинського звучить слово любові. Дитя пише й читає дорогі душі слова: "Моя мила мама", "Мій милий татко". Так маляті показано його ставлення до батьків. Потім ідуть слова: "Мої милі діти". Так вчителям і батькам, поставлено моральне, духовне завдання любові до дітей. Ненав'язливо, у цих життєвих висловлюваннях йде виховання дитини: "Не пустуй!", "Не пустуй і жартуй!", "Не хвались!", "Не сварися!", "Не хвастай силою, не хвалися і розумом!". Відразу ж дається оцінка важливості навчання: "Вміння читати, писати слід вважати – великим щастям". У Азбуці багато фраз, за якими ховаються цілі жанрові сценки: "Я зазівався на коней і впав", "На горі лісом птахи рано сьогодні заспівали", "Нянька вимела сміття і знайшла у ньому три шеляга", "У супі немає солі: посоли його", "Тягни до столу щі!". Жива, не надумана, лексично багата мова свіжими краплями кропить дитину, породжує образи в його душі. Мова відразу ж розкривається перед дитиною у фонетичному, лексичному, морфемному, морфологічному і синтаксичному багатстві. Крім Азбуки "Рідне слово" містить "Першу після Азбуки книгу для читання. Вона має такі розділи: Учбові речі та іграшки В розділі відразу ж розмежовується навчальний світ і світ ігор. Одна річ учбові речі – для навчання, для праці, іграшки – для потіхи, забави, на відпочинок. Далі поступово наголошується оцінка важливості вчення: вченість, грамота знадобиться протягом усього життя. Знання треба вміти добувати. Задається загадка про перо. Чому? Тому що, насамперед, дитя вчиться писати пером. Перо записуватиме те, що дитя думає, а отже перо зможе "говорити". Щоб чогось навчитися, потрібно під час уроків не лінуватися, не дрімати. Потрібно бути готовим йти вчитися. Саме тому звучить пісенька "Півник". Діти у шкільному житті, як і в іграх, повинні жити дружно, любити одне одного, прощати, поступатися один одному. Саме такий повчальний сенс оповідання "Разом тісно, а порізно нудно". Меблі та посуд Які речі оточують нас вдома? Меблі, посуд. Навіщо вони? Будь-які меблі і посуд мають власне призначення, для чогось служать. Казка про золоте яєчко – це притча про своєрідний посуд. Що таке золоте яєчко? Якесь вмістилище багатства, скарбів. Якщо дати людині багато, точи зможе вона використати багатство в інтересах власної душі, чи взагалі втратить його: яєчко розбивається. Мораль: краще мати мале, просте та необхідне у житті. Їжа та напої Посуд – вмістилище наїдків і напоїв. У вихідний день збираються гості за одним столом. За звичаєм до найрізноманітніших свят готуються особливі страви – смачні і щоб було багато Гості задоволені і дякують господарям. Але надмірно захоплюватися їжею не можна. Ненажерливість робить людину ледачою, байдужою, приземлює душу. Про це свідчить одне з прислів'їв уроку. Інше прислів'я вчить нас відношенню до справи: "Роби все вчасно, інакше упустиш можливість". Зайчик, про якого співається в пісеньці уроку, нагадує полоненого гостя, якого не хочуть відпускати занадто гостинні господарі: і радий би він вже бігти, так не пускають. Одяг та взуття Тепер розмова піде про одяг і взуття. Навіщо вони потрібні? Як і що з ними роблять? Кожній людині, на окремий випадок – свій одяг. Чому селянин за плугом йде у чоботях? А на свято – у святковому взутті. По селу – скромно, буденно в личаках, до церкви – босий, висловлюючи повагу до храму, залишивши все сміття і бруд за порогом. До чого тут казка про ріпку? Ще один урок виховання. Ріпка – якесь багатство, добути його можна лише спільно, навіть участь найменшого у справі необхідна. Так знову направляється поведінка дітей у школі, у навчанні. Знаряддя праці Щоб добути їжу і одяг, людина має працювати. Збираючись працювати спочатку приготуй знаряддя та інструменти, інакше все піде шкереберть. Нерозумно нарікати на того, хто тебе годує, скаржитися на тяжкість праці, коли ця праця дає тобі хліб. Будинки, пароплави, екіпажі З допомогою знарядь праці людина облаштовує своє життя. І знову мораль:ш коли працює абияк, нічого в тебе не вийде, нічого очікувати результату. У кожній справі необхідні знання, грамотність. Як працювати й жити разом? Саме на це запитання є відповідь: казка про теремок – дивовижний будиночок, невеликий за обсягом, який вмістив багато звірів, оскільки всі охоче тіснилися. Та прийшла сила зла, незграбна – ведмідь і все зруйнувала. Мораль: треба вміти зважати на інших, жити добрими намірами і повагою. Не можна руйнувати те, що створюють інші. Свійські тварини та дикі звірі Нарешті автор виводить читача за межі світу неживих речей. Свійські та дикі тварини дають поживу людині, вдягають її. Колись була така прикмета: якщо на надворі ні скотинки, будинок бідний і порожній. У господарстві велике значення мали кінь і корова-годувальниця. Собака здавна охороняла житло людини. Вона – сторож. Вона грізно гавкає, та заодно сама вовків боїться. Бо не завжди той, хто лякає, дужий і сміливий. Тварини чотириногі та птахи Чим відрізняються чотириногі тварини від птахів? Порівняємо їх. Багато ніг у коня, це добре, але треба вміти керувати ними, щоб не спіткнутися. Кулик хоч невеликий, а птах. Кожному своє місце проживання та умови. Квокче курочка – яєчко знесла. На уроці проговорюється загадка: "В біленькій бочечці два розние пива". Розние означає різні. Розние – ті, що відділені, існують порізно. Пиво тут – те, що п'ють, питво. І знову урок морального виховання як ставитися до інших: "Інших не суди – на себе подивися" – вчить нас історія про свиню, котра вирішила висловити невтішну думка про красеня-коня. Тваринам м’ясоїдним та травоїдним Кожен урок вчить мудрості, розважливості, доносить знання про мир. Ось казка "Старий і вовк". Прознав вовк, що з старого скотинки багато, і почав вимагати своє. Віддав старий все багатство земне вовку, а старушку-душу зберіг. Краще від зла відкупитися багатством, а душу врятувати. Низка уроків триває. Перед дітьми вибудовується весь такий складний навколишній світ, визначається роль і важливе місце людини у цьому світі. Ми пізнаємо разом із дітьми такі властивості світу, як простір та час, співвідношення цілого та частини. Завершується екскурс віршем-грою "Пташка". Це урок милосердя для дітей. Діти відпускають пташку: "Ну, так Господь із тобою! Лети і гуляй на волі!" Пташка летить на волю, як душа з неволі гріха. Низка уроків підручника вінчається молитвами для дітей. "Написати першу книжку після абетки, – майже найважче завдання в усій дидактиці". Проте К. Д. Ушинський дуже вдало виконав це завдання. Зробивши центром початкового навчання рідну мову, К. Д. Ушинський поступово, тримаючись суворо індуктивного методу, знайомить дітей лише з тим, що треба. Він зміг визначити зв'язок між повсякденним життям й навколишньою природою, але із підставами релігії, молитвами, грамотним письмом, рахуванням і початковим малюванням. Все це упорядковано в "Рідному слові" в такій формі, що дається дитині це без будь-якого насильства над її природою: знання як самі собою вливаються у дитину з сторінок розумної книжки, гармонійно укладаються у його свідомості, викликаючи допитливість. На розвиток педагогічної думки мало великий вплив формулювання мети виховання К. Д. Ушинським: "Слово виховання застосовується не тільки до людини, а також до тварин і рослин, і так само й до історичних суспільств, племен і народів, тобто до організмів усякого роду, і виховувати в найширшому розумінні слова, означає сприяти розвиткові якого-небудь організму за допомогою властивої йому поживи, матеріальної чи духовної". Педагог високо цінував здібності матері-виховательки, вважаючи її необхідним посередником між наукою, мистецтвом і поезією, з одного боку, звичаями і характером народу, з другого. Завдяки матері, – вважав К. Д. Ушинський, – успіхи цивілізації проникають в сімейне виховання, а через нього і в життя народу. Про значення народного виховання К. Д. Ушинський писав: "Будь-яка жива історична народність є найпрекраснішим творінням Божим на землі, і вихованню лишається тільки черпати із цього багатого і чистого джерела". І хоча К. Ушинський писав свої праці російською мовою, бо так склалися обставини його життя, та й українська мова була під суворою царською забороною, але він належить до плеяди славетних українських педагогів, належить Україні, з якою завжди був кровно і духовно зв'язаний. Протягом 1869-1870 рр. педагог жив в Україні, яку вважав своєю батьківщиною. Та й по суті він мав таку ж тернисту особисту долю, як і Україна, зазнаючи наруг і свавілля з боку царських сатрапів. В умовах чорної реакції, що панувала тоді в Росії, його майбутня діяльність стала справжнім громадянським подвигом в ім'я волі України і всіх уярмлених народів. Робота з підручниками Ушинського дозволяла підготувати дітей до середньої ланки школи. Дітей, які відчувають багатющий духовний сенс рідного слова, дітей, які люблять художню творчість. Працювати з такими дітьми легко, оскільки вони розбуджені духовної енергією слова. Напрацювання та ідеї К. Д. Ушинського стали предметом обговорення, впровадження та переосмислення педагогіки як науки для цілої когорти педагогів-мислителів: О. В. Духновича, М. О. Корфа, Т. Г. Лубенця, Х. Д. Алчевської та ін. У підручниках багато картин із життя сім'ї самого К. Ушинського. Над ними педагог працював дуже напружено. Коли під час Сімферопольської вчительської конференції в 1870 р. вчитель гімназії І. П. Деркачов давав для її учасників урок, у класі несподівано з'явився К. Д. Ушинський, який їхав на лікування в Ялту. Він був і на обговоренні уроку, що проводився з "Рідного слова", вислухав уважно зауваження вчителів. Ця зустріч надихнула його на нові творчі задуми. Однак здійснити їх йому вже не довелося. Смерть зупинила серце видатного педагога, сповнене жадоби праці і прагнення бути корисним своїй вітчизні й народові. Помер К. Д. Ушинський 22 грудня 1870 р., похований у Києві на території Видубицького монастиря. Список використаних джерел Галів, М. Проблема виховання характеру людини в педагогічній спадщині К. Д. Ушинського // Рідна школа. – 2006. – № 7. – С. 77-79.Емельянова, В. Сучасне звучання педагогіки К. Ушинського у вихованні дитини // Психолог дошкілля. – 2013. – Січ. (№ 3). – С. 15-16.Коваленко, О. Педагог готує або щастя або нещастя: [К. Ушинський] // Освіта України. – 2012. – Лип. (№ 28). – С. 16.Мосаєнко, Н. "Рідне слово" для дітей молодшого віку [Електронний ресурс] / Н. Мосаєнко; Національний університет "Львівська політехніка". – Режим доступу: http://89.253. 247.156/_files/product/pdf/126/1257531. pdf. – Назва з екрана. – Дата звернення: 10.03. 2014 р.Мосіяшенко, В. Рідна мова в педагогічній системі К. Д. Ушинського // Початкова школа. – 2009. – № 4. – С. 75-78.Родное слово для детей младшего возраста [Електроннний ресурс] / Международная Юношеская библиотека. Германия. – Режим доступу: http://www. childrenslibrary. org. – Назва з екрана. – Дата звернення: 10.03. 2014 р.Торопова, І. Ідея народності у вихованні: за творами К. Д. Ушинського Ф. -А. -В. Дістервега // Рідна школа. – 2004. – № 3. – С. 66-69.Шпак, В. Учитель учителів: українцеві Костянтину Ушинському судилося стати основоположником школи в Російській імперії // Урядовий кур’єр. – 2013. – Верес. (№ 158). – С. 10.


title: Графіка письма

description: Розробка заняття за навчальною темою „Формування навичок письма в післябукварний період” для студентів 4-го курсу педагогічного училища відділу початкової освіти, мета якого - закріпити знання та навички студентів, здобуті в букварний період вивчення методики каліграфії


title: Інструктивно-методичні матеріали для проведення лабораторних робіт на тему „Однофазний трансформатор”

description: Розробка методичних матеріалів на заявлену тему за допомогою програми „Electronics Workbench” з предмету „Електротехніка з основами електроніки”


title: Творчество Алана Милна в переводах Бориса Заходера

description: Розробка інтегрованого бібліотечного уроку на заявлену тему для студентів третього курсу


title: Алкоголь: уживання та зловживання

description: Сценарій виховного заходу на заявлену тему з медіапрезентацією (додається), мета якого - розказати про вплив алкоголю на організм людини; виховання у студентів дбайливого ставлення до свого здоров’я


title: Дискретна випадкова величина, закони її розподілу. Числові характеристики дискретної випадкової величини

description: Розробка заняття з математики на заявлену тему з медіапрезентацією (додається), мета якого - ознайомлення з основними поняттями математичної статистики: випадкова величина, дискретна випадкова величина, закони її розподілу, математичне очікування, дисперсія, середнє квадратичне відхилення


title: Здоровий спосіб життя: здорове харчування. Часові форми Indikativ Aktiv. Konjunktiv. Багатозначність слів

description: Розробка інтегрованого заняття на заявлену тему з системою методичних додатків, практична мета якого - розвиток навичок і умінь різних видів мовленнєвої діяльності: аудіювання, читання, усного мовлення, письма; активізація словникового запасу


title: Готовність дошкільника до навчання у школі

description: Розробка семінарського заняття з психології на заявлену тему, мета якого - сформувати та поглибити у студентів знання про психологію дошкільника, охарактеризувати розвиток анатомо-фізіологічних та психічних функцій, простежити розвиток особистості дошкільника


title: Словарная работа на уроках русского языка и чтения. Работа со словарями. (Рос. мова)

description: Розробка практичного заняття на заявлену тему з методики навчання російської мови студентів ІІ курсів


title: Використання соціального сервісу Вікі для розвитку вмінь писемного мовлення на заняттях з іноземної мови

description:
Сучасна ступінь розвитку комунікаційних ресурсів відкрила перед людством нові горизонти на полі освітньої діяльності, але при цьому поставила і нові завдання. Бурхливий розвиток інформаційних технологій, повільне, але неухильне перетворення комп'ютера із сакрального предмета, доступного ли

                  ше вузькому колу людей, в явище повсякденної буденності, поява Internet і т.д. - все це рано чи пізно мало торкнутися і такої традиційно консервативної області, як вітчизняна освіта. Використовуючи інформаційні ресурси мережі Інтернет, можна, інтегруючи їх у навчальний процес, більш ефективно вирішувати цілий ряд дидактичних завдань на уроці іноземної мови: а) формувати навички та вміння читання, безпосередньо використовуючи матеріали мережі; б) удосконалювати вміння аудіювання на основі автентичних звукових текстів мережі Інтернет, також відповідно підготовлених вчителем; в) удосконалювати вміння монологічного і діалогічного висловлювання на основі проблемного обговорення, представлених вчителем або кимось з учнів, матеріалів мережі; г) вдосконалювати вміння писемного мовлення, індивідуально або письмово складаючи відповіді партнерам, беручи участь у підготовці рефератів, творів, інших епістолярних продуктів спільної діяльності партнерів; д) поповнювати свій словниковий запас, як активний, так і пасивний, лексикою сучасної англійської мови, що відображає певний етап розвитку культури народу, соціального і політичного устрою суспільства; е) знайомитися з культурою, що включають в себе мовний етикет, особливості мовної поведінки різних народів в умовах спілкування, особливості традицій країни досліджуваної мови; ж) формувати стійку мотивацію іншомовної діяльності учнів(студентів) на уроці на основі систематичного використання «живих» матеріалів, обговорення не тільки питань до текстів підручника, але і актуальних проблем, що цікавлять всіх і кожного. Сучасний розвиток Інтернету характеризується появою й широким розповсюдженням соціальних сервісів і служб (Веб 2.0), що націлені на спілкування між людьми. До таких соціальних сервісів належать: блог, вікі, подкаст, Твіттер, ЮТюб, закладки тощо. Питання використовування всесвітньої мережі Інтернет для навчання іноземній мові піднімається в роботах Полата Е.С, Сисоєва П.В, Євстегнеєва М.Н, Титової С.В. Ознайомлення з роботами цих авторів,досвід колег,розміщений на сайтах викладачів іноземної мови у мережі Інтернет та досвід власної практичної діяльності дозволяють зробити висновок,що для ефективного використовування Інтернет-ресурсів робота студентів з ними повинна бути спланована методично грамотно, адже одна лише наявність доступу до Інтернету не є гарантом швидкої та якісної освіти. Тому виникає гостра необхідність в розробці нових методик навчання іноземній мові на основі учбових(навчальних) Інтернет-ресурсів та соціальних сервісів Веб 2.0 Вікі – це вид соціального сервісу Веб 2.0, що дозволяє одній людині чи групі людей розміщувати свій матеріал в мережі Інтернет. Переважно це науково-популярні чи популярні статті на різних мовах різноманітної тематики. Назва сервісу «Вікі» було запозичене з гавайської мови (“wiki-wiki”), що означає «швидко» - швидкий доступ до інформації. Така назва сервісу повною мірою відображає динамічність роботи з матеріалом. Засобом Інтернету в створенні вікі-сторінок може приймати участь необмежена кількість людей. Кожен зареєстрований користувач сервісу вікі може приймати участь в створенні, доповненні, корекції та видаленні контенту (змісту сайту, що включає текстовий матеріал, зображення, аудіо та відео файли. Посилання на інші ресурси мережі Інтернет), а також може повернутись до первинної версії сторінки, якщо перероблений варіант його не влаштовує. Більшість сторінок мають гіпертекстову структуру, що дозволяє читачам легко переходити зі сторінки на сторінку Інтернет в пошуках додаткової інформації. В 2000 р. з’явилась перша online-енциклопедія «Вікіпедія»(Wikipedia) (www.wikipedia.org), автором статей в якій може стати любий бажаючий, та соціальний сервіс вікі отримав всесвітню відомість. Необхідно відзначити, що у навчанні іноземній мові Вікіпедія може бути ефективно використана лише для навчання читанню. Загальним недоліком Вікіпедії з точки зору розміщення в ній авторського матеріалу є її система безпеки. Фото- та відеоматеріали стають доступними широкому колу користувачів не відразу, а лише після того, як системні адміністратори схвалять їх. Тому для розвитку писемного мовлення рекомендується використовувати інші вікі-сервери, такі як Pbwiki (www.pbwiki.com), Media Wiki (www.mediawiki.com), Wikihost (www.wikihost.org), на яких інформація розміщується миттєво. На всіх цих серверах можно безкоштовно по шаблонах , не володіючи мовами програмування, створити свою вікі-сторінку. Методика розвитку вмінь писемного мовлення Крок 1. Створення вікі-сторінки Вчитель створює вікі-сторінку для шкільного навчального проекту на одному з вікі-серверів: Pbwiki, MediaWiki, Wikihost Крок 2. Пояснення роботи з соціальним сервісом Вікі В першу чергу учням необхідно пояснити суть та основні етапи проектної діяльності на основі соціального сервісу Вікі. Учні повинні зрозуміти наступне: в чому заключається їхня робота (кожного індивідуально чи/або в міні-групі) який кінцевий продукт від них очікується якому алгоритму вони повинні слідувати при виконанні цього проекту адреса в мережі Інтернет вікі-сторінки даного проекту як розміщувати матеріал на цій сторінці як вносити зміни в розміщений матеріал як повернутись до первинної версії матеріалу Крок 3. Поділення на міні-групи (2-4 чоловіка) В залежності від цілей навчання клас може бути поділений на декілька груп, кожна з яких повинна буде розробити й внести в загальний вікі-документ опис одного з аспектів теми, яка обговорюється. Наприклад, якщо класу дається завдання підготувати вікі-сторінку, присвячену навчальному закладу, то перша група може працювати над матеріалом про історію школи, інша – про її найуспішніших випускників, третя – про сучасний стан школи, четверта – про шкільні традиції, п’ята – як вони уявляють школу через 100 років тощо Крок 4. Мозковий штурм.   Після пояснення етапів групового проекту можна організувати в міні-групах або в цілому класі мозковий штурм (brainstorming) для виявлення максимальної кількості ідей по змісту вікі-сторінки. Крок 5. Написання матеріалу Учням пропонується підготувати першу версію матеріалу в письмовому вигляді для розміщення на вікі-сторінці. Функція вчителя на цьому етапі- корегування структури матеріалу й виправлення орфографічних та граматичних помилок. Крок 6. Розміщення на вікі-сервірі Учні заходять на вікі-сторінку класного проекту й розміщують там підготовлений матеріал. Крок 7. Корегування документу Учні заходять на вікі-сторінку проекту для корегування там свого фрагменту матеріалу або ж для корегування (внесення доповнень, змін) у фрагменти матеріалу, підготовленого іншими міні-групами класу. Крок 8. Просування На фінальній стадії проекту учні інформують про виконаний проект інших учнів, вчителів, батьків та друзів При бажанні можна влаштувати конкурс вікі-сторінок, підготовлених учнями різних класів (студентами різних груп) або між навчальними закладами міста. Вікі-проекти можуть бути присвячені як культурі рідної країни, регіону, міста, так і культурі країни, мова якої вивчається. На профільному рівні можливі і проекти контрастно-порівняльного характеру, коли учні порівнюють один і той же аспект в своїй країні та країні, мова якої вивчається (наприклад, політичну систему, систему освіти, шкільні традиції тощо). Потрібно також відмітити, що приймаючи участь в колективному проекті при обговоренні тем, учні повинні акцентувати увагу на аспектах, притаманних не особисто конкретному учневі (наприклад, традиції моєї сім’ї), а багатьом учням (наприклад, українські сімейні традиції). Для опису індивідуального досвіду конкретного учня доцільніше використовувати такий вид соціального сервісу, як блог. Література Методика обучения иностранному языку с использованием новых информационно-коммуникативных технологий/П.В.Сысоев, М.Н.Евстигнеев.-Ростов н/Д: Феникс;М:Глосса-Пресс,2010.-182с. Полат Е.С. Интернет на уроках иностранного языка//Иностранные языки в школе.-2001.-№2,3. Соціальні мережі в Інтернеті [Електронний ресурс]. – Режим доступу: http://forum.forua.org/index.php?topic=103.0 Титова С.В. Ресурсы и службы интернета в преподавании иностранных языков.-М:МГУ им. М.В,Ломоносова,2003.