title: Вивчення класичної світової літератури через призму сучасності

description:
Читайте в першу чергу класичні твори,  а інакше ви не встигнете цього зробити.  Генріх Девід Торо. Сучасність диктує нам нові форми і методи роботи з учнями. Інколи світова класика здається нашому підлітку такою далекою та зарозумілою, що вона аж ніяк не стикаєтьс

                  я з нашим бурхливим сьогоденням. Під класичною літературою я розумію в першу чергу не літературу, віддалену часом, а кращу, визнану світовою спільнотою. Справа ускладнюється ще тим, що деякі методичні посібники нав'язують так званий "новий підхід" у викладанні світової літератури, який є штучним поєднанням класики і сучасності. Так, наприклад, соціально-психологічний, морально-етичний, поліфонічний за жанром роман Ф. М. Достоєвського "Злочин і кара" інколи трактується як детектив з динамічним, захоплюючим сюжетом. А філософські, моральні, соціальні проблеми відступають на другий план. Твори Д. Фонвізіна, О. Грибоєдова, І. Тургенєва, О. Толстого, В. Гюго вилучені з програми, а саме на них можна вчити "розумному, доброму, вічному". Російська поезія в 10-11 класах дається стисло, а невдалі переклади в хрестоматіях погіршують сприймання. Хоча результати опитування учнів деяких московських шкіл дали неочікуваний результат: 60% учнів висловили бажання прибрати з програми вивчення творчості Льва Толстого, а саме романа-епопеї "Війна і мир", він здається для них нудним і важким для сприймання, вивчення напам'ять уривку з описом дуба – недоцільним і зайвим. Анна Кареніна з однойменного роману, на думку старшокласників, незрозуміла зовсім, тому що це істерична особа, яка просто не вміє цінувати те, що дала їй доля – заможного, надійного чоловіка, гарну сім'ю та романтичне кохання Вронського. Часто позиція учня не співпадає з вивіреними часом. класичними постулатами, звичними для нас. В сучасних методичних посібниках уроки перевантажені схемами, таблицями, другорядною інформацією, заплутаними визначеннями теоретичних понять. До цього слід додати, що учні мало читають самостійно, а те, що читають – здебільшого література низького ґатунку, яку ми називаємо бульварною. Змінились і пріоритети в суспільстві, особливо серед молоді. А тому одна із головних задач сучасної школи, а конкретніше вчителя-словесника виховання читацького смаку, інтересу до серйозної літератури, глибоких та високохудожніх творів. Доцільно привести слова Л. Толстого: "Плохие книги не только бесполезны, но и вредны". Так, вивчаючи античну літературу, ми ведемо розмову про гармонійно розвинену особистість, яка хвилює нашого сучасника, тому що стало престижним мати гарну освіту, бути технічно грамотним, бути обізнаним у мистецтві, а також мати досконалу фізичну форму, презентабельну зовнішність, доглянутий і здоровий вигляд. Елементи культури Давньої Греції та Давнього Риму, Давнього Єгипту, Індії входять в наш побут, вони є ознакою високої культури сучасної людини. Доба Середньовіччя. Найбільш яскраво вона постає зі сторінок роману "Айвенго" англійського письменника Вальтера Скотта. Романтично піднесений мотив людської доблесті, честі, обов’язку – ось лейтмотив роману. Повертається до нас Середньовіччя. В рольових видовищах, лицарських турнірах, до яких готуються заздалегідь: кують мечі і кольчуги, різьблять щити, вивчають правила і традиції. І є сподівання, що разом із захопленням суто зовнішніми ознаками цієї величної доби стануть в ціні і доблесть, і честь, і жіночність. О. Герцен говорив: "Без чтения нет настоящего образования, нет и не может быть ни вкуса, ни слова, ни многосторонней шири понимания. Гете и Шекспир равны целому университету. Чтением человек переживает века". Разом з читачем і автор переживає віки, прокладає місток довіри між собою і прийдешніми поколіннями, хвилює, турбує, спонукає до розмови, а часто до полеміки, в якій народжується істина. Так, дійсно, Шекспір пережив століття. Його постать цікавить нашого сучасника, його твори викликають інтерес і хвилюють. З'являються художні фільми: "Закоханий Шекспір", "Анонім", на сторінках преси не стихають дебати з приводу "Шекспірівського питання", зі сцен театрів не сходять вистави за творами великого драматурга. Через п'єсу "Ромео і Джульєтта" ми прокладаємо місток до одвічної проблеми батьків і дітей, проблеми моральної зрілості та відповідальності, взаєморозуміння, толерантності, навіть схильності до суїциду. Джульєтта близька і зрозуміла нашому старшокласнику: вона стоїть на активній життєвій позиції, вільна від комплексів і забобонів, вона грає першу скрипку в любовному дуеті з Ромео. Філософські аспекти "Гамлета" важкуваті для підлітка, а позиція протесту проти несправедливості, блюзнірства співзвучна кожному. Максималізм, безкомпромісність – це якості, що лежать в одній площині, хоча між шекспірівським героєм та старшокласником не тільки століття, а й вікова різниця. Драма "Король Лір", яку я пропоную на позакласне читання, чітко висвітлює проблему відповідальності за своїх батьків, милосердя. Сонети Шекспіра, особливо в перекладах С. Я. Маршака емоційно збагачують молодь, виховують художній смак, викликають відразу до сучасних пісеньок-одноднівок примітивного змісту та сумнівної художньої цінності. Коли ми знайомимось з трагедією Гете "Фауст", то готуємо підґрунтя до вивчення роману М. Булгакова "Майстер і Маргарита". Аналізуючи твір, учні стикаються з одвічними питаннями: що стоїть на першому плані, розум чи почуття? як наповнити своє життя повноцінним змістом і не помилитись у виставленні акцентів? хто в більшій мірі відповідальний за скоєний гріх: чоловік чи жінка? Не маючи потрібного життєвого досвіду, учні лише модулюють сюжетні лінії, варіанти поведінки головних героїв, які, напевно, стануть у пригоді при вирішенні своїх суто життєвих проблем. Багата, ідейно насичена проза другої половини ХІХ століття. Читаючи роман Ф. Стендаля "Червоне і чорне", не можна не звернути увагу на актуальні і зараз проблеми. Як не прикро про це говорити, але не завжди розум пробиває дорогу в кар'єрному зростанні, бажання молодого героя Жульєна Сореля "вийти в люди", зайняти своє місце під сонцем зрозуміло кожному. І бажання завоювати славу, достаток, значимість в суспільстві заслуговує на повагу, але не всі засоби для досягнення цієї мети оправдані та морально виважені. На жаль, не завжди мрія співпадає з дійсністю, не завжди наші кумири стають гідними прикладами для наслідування в житті. Тому і Жульєн Сорель, людина розумна і талановита, стає на шлях хитрощів, брехні та злочину. Чи був інший шлях до реалізації таланту головного героя, до простого людського щастя, хто винен в трагедії: суспільство, кумир Наполеон, невдале кохання, чи, може, сам характер, життєва позиція головного героя... Над цим слід поміркувати сучасному старшокласнику. Доцільним буде в цьому контексті творче завдання "Лист до головного героя". В учня нерідко виникає не лише співчуття, а й бажання проаналізувати поведінку героя, оцінити його вчинки, бажання підтримати в скрутну хвилину, дати пораду. А куди заводить молоду людину поклоніння кумирові, бездумний фетишизм? Про це сьогодні можна розповідати годинами і дискутувати на цю тему безкінечно, та й не лише в рамках шкільної програми, а й поза межами класу. Роман Ф. М. Достоєвського "Злочин і кара" – панорама життя суспільства ХІХ століття, але в ньому, як в кривому дзеркалі, відбивається наше сьогодення, причому у різних ракурсах. Кого зараз здивує становище молодої людини, що переймається питанням, де знайти гроші на оплату навчання, зняти дешеве та гарне житло, знайти роботу. Соціальна незахищеність, невпевненість у завтрашньому дні, відсутність чітких життєвих та духовних орієнтирів – ось що зближує головного героя Родіона Раскольнікова з нашим сучасником. А далі – застереження: для досягнення мети не всі засоби доцільні. Є моральні закони, які порушувати не можна. Головний постулат Біблії "Не убий", відгороджує його від людей, заганяє в глухий кут, лишає спокою на все життя. Дуже цікаво читати твори-роздуми учнів, коментарі-відповіді на питання типу "Які наслідки мала теорія Раскольнікова в історичному процесі, її відлуння в сучасності, в нашому сьогоденні". Обов'язково принесуть гарні наслідки при вивченні цієї теми диспути, дискусії, групова робота під назвою "Інтелектуальний двобій": полеміка "за" і "проти", дискусія з приводу основних питань історії: хто творить історію, вожді чи народ, хто ми в руках цих людей, в яких є влада, ми по Достоєвському "твари дрожащие" или "право имеем"? Роман Достоєвського дуже багатогранний. Цікава і по-своєму повчальна історія сім’ї Мармеладових. Голова сім'ї — нещасна і хвора Катерина Іванівна, яка тягне всю родину, ледве зводячи кінці з кінцями, освічена і культурна, зі своїми амбіціями, незгасним бажанням мати пристойний вигляд і дати хоч якісь ази культури дітям. А з іншого боку – безхарактерний, безвільний "отец семейства" Мармеладов, що топить свою совість і здоров'я в горілці, пропиваючи злиденні копійки, відібрані у дітей та ще й зароблені здоров'ям та приниженням старшої донечки. Він чесно і цинічно розповідає, де знаходить гроші, слізно кається при цьому: "Да! Меня жалеть не за что! Меня распять надо, распять на кресте, а не жалеть! Ну распни, судия, распни и, распяв, пожалей его! И тогда к тебе пойду на распятие, ибо не веселья жажду, а скорби и слез!.. " У когось, можливо, ці картини викликають співчуття, у когось осуд і огиду, а в когось – сумні картини власної сімейної дійсності. Нічого гріха таїть: пияцтво – це зло, з яким треба вести нещадну боротьбу, бо пристрасть до зеленого змія – в крові слов'янської людини. І звичайно ж учні повинні замислитись над тим, що безвідповідальність, залежність від пагубної звички призводить до трагедії, руйнує сімейне щастя, знебарвлює дитинство. Сумна доля Соні Мармеладової. Понівечене життя, невиліковний в той час туберкульоз, передчасне старіння... Звичайно, її позиція – позиція жертви. мучениці заради рідних. А яка доля чекає дівчинку, яка виходить на панель, не розуміючи, що чекає її в майбутньому? Другорядний епізод в творі, але в ньому знову проблема, зрозуміла нам. Це і передчасні інтимні стосунки, і проституція, і хвороби, пов’язані з цим "ремеслом", і сотні слов’янок, що їдуть за кордон в пошуках кращої долі. А безпритульні діти, яких в романі безліч? Кинуті напризволяще, вони повинні самотужки виживати в суворому світі, вирішувати зовсім не дитячі проблеми. Чи не є це проблемою, сучасною як ніколи? Більше ста років відділяє нас від творчості Достоєвського, а ми знову і знову звертаємось до нього, шукаємо відповіді на болючі питання, що диктує нам день сьогоднішній. Дотепер в Європі слов’янський характер вивчають за Достоєвським. Тема дитинства продовжується в творі Чарльза Діккенса "Пригоди Олівера Твіста". Хоча, звичайно, картини знущання над дітьми далекі від картин життя в наших дитячих будинках, але долі дітей-сиріт та позбавлених батьківського піклування завжди хвилюють нашого сучасника. Статистика - річ безжальна: кількість дітей-сиріт та позбавлених батьківських прав за один тільки 2012 рік в Україні сягнула колосальної цифри – 11407 дітей. В 2013 році серед дітей, котрі не приступили до занять, переважає вікова категорія від 15 до 18 років – 45%. Діти віком від11 до 14 років становлять 30%, від 6 до10 років – 24,2%. Висновок напрошується сам по собі: суспільство, в якому так гостро стоїть проблема дитячої беззахисності, потребує свого адвоката і захисника, нового Чарльза Діккенса. Найбільш складним для вивчення в 10 класі, на мою думку, є роман Оскара Уайльда" Портрет Доріана Грея". Незвична і дивна для учня постать самого письменника – професора естетики, апостола та проповідника гедонії, естетизму, короля життя та майстра парадоксів. До того ж це перший твір модерністського напрямку. Тому починати вивчення треба з понятійного апарату, в якому тлумачення нових для старшокласника слів: гедонізм, імморалізм, культ, парадокс, епатаж, "нарцисизм". Потребують правильної подачі і осмислення афоризми письменника типу: "Істинні в житті людини не її справи, а легенди, які їх оточують. Ніколи не слід руйнувати легенд. Крізь них ми можемо смутно розгледіти справжнє обличчя людини. "або: "Будь-яке мистецтво не дає жодної користі". Сам твір парадоксальний і суперечливий. Вічне питання як знайти "еліксир молодості" зараз актуальне як ніколи, але визнати, що є речі, більш важливі ніж приваблива зовнішність, не стати заложником цієї ідеї-фікс — це завдання не з простих. Гедонізм стає зараз лозунгом життя багатьох молодих людей. Як прикро, що зараз заможні люди ставлять на перше місце зовнішність, мають за мету свого життя створити образ, підмінити своє "я" якимось химерно-театральним, епатажним виглядом, аби тільки шокувати публіку. "Нарцисизм" – хвороба, не тільки жіноча, а й чоловіча. Життя, націлене на те, щоб тільки споживати і насолоджуватись, порожнє та нікчемне. Як привабливо звучить лозунг гедонізму на початку роману: "Не легковажте золотою соєю порою, прислухаючись до нудних базік, вдосконалюючи безнадійних невдах, покладаючи своє життя заради неуків, нездар і нікчем. Наша доба заражена цими нездоровими потягами та хибними ідеями. Нічого не проминіть, шукайте завжди все нових вражень. І не бійтесь нічого. Новий гедонізм – ось що потрібне нашому вікові. З такою зовнішністю – все у наших руках! Але світ належить вам..." Але моральне падіння йде поступово за звичною уже схемою: від самозакоханості, егоїзму, бездушності до сліпої жорстокості. Треба разом з учнями прослідкувати весь шлях моральної деградації Доріана Грея, щоб дійти висновку: дорога, що веде в пекло, вистелена власними пристрастями, бездушністю по відношенню до тих людей, які тебе люблять. Не можна безкарно порушувати норми людського життя. Втрата моральних засад призводить до загибелі. Підводячи підсумок, доцільно винести як теми творів-роздумів проблемні питання, окреслені на початку теми: "Моральна чи аморальна книга О. Уайльда "Портрет Доріана Грея?", "В чому привабливість і згубність гедонізму?", "Чи можна твір Оскара Уайльда назвати романом-пересторогою для нашого покоління?", "Чому книга лорда Генрі стала "отруйною" для Доріана Грея?" Програма 11 класу починається з вивчення новели Франца Кафки "Перевтілення". Перше враження від твору, мабуть, можна визначити словами Е. Йонеско: "Перевтілення вразило мене... Я тільки відчував за всім цим щось жахливе – що може статися із кожним з нас, хоч це й представлено у вповні ірреальній формі... я зрозумів так, що кожен з нас може стати чудовиськом, що в кожному з нас причаїлася така можливість. Чудовисько здатне вилізти назовні у будь-який момент. І тоді з нами відбудеться перевтілення. Інакше кажучи, чудовисько, що причаїлося всередині нас, здатне перемогти. Адже людська юрба, цілі нації періодично втрачають людську подобу: війни, повстання, погроми, різанина, колективні злочини, диктатури, репресії. І це лише частина тих форм, в яких виявляється наша потворність... " Переживаючи крок за кроком фізичну потворність Грегора Замзи та її наслідки, ми гостро відчуваємо його душевну щедрість, внутрішню красу. Герой Кафки – повна протилежність Доріану Грею. Зовнішність для нього має, так би мовити, суто прикладний характер. Сутність трагедії для нього – в неспроможності бути корисним для своєї родини. Єдина думка, що хвилює Грегора: "Людина часом буває неспроможна працювати, але ж тоді саме пора й згадати про її колишні успіхи й подумати, що коли все минеться, вона напевне працюватиме ще старанніше й самовідданіше. Я ж так багато завдячую панові шефові, ви самі добре знаєте. До того ж я повинен піклуватися про батьків і сестру. Мені скрутно, та якось я викручусь. " Сам Кафка натуралістично змальовує зовнішність свого героя, посилюючи враження і викликаючи огиду і відразу. І зразу виникає просте життєве питання: чи готові ми протягти руку допомоги рідній людині, яка зовні перестала бути людиною, більше того – день в день піклуватись про неї, доглядати і підтримувати. Кафка дає негативну відповідь. Мати, щоб не бачити цієї потвори, яка ще вчора була її сином, затуляє очі і втрачає свідомість. Батько, якого Грегор вважав хворою людиною, виявився не таким вже й хворим, а цілком працездатним. Саме він, розлючений тим, що треба тепер самому приміряти на себе роль голови родини, думати про фінансове забезпечення та й ще якось пояснювати людям, куди подівся Грегор, бо показати його в такому вигляді соромно, жбурляє в нього яблуком і завдає не тільки фізичного, але перш за все душевного болю. Це і стало першим поштовхом до трагічного кінця. Цікава постать сестри. Спочатку лише вона допомагає Грегорові пристосуватись до нових обставин, чи то пам'ятаючи, що саме брат обіцяв заплатити за навчання в консерваторії, бо в неї неабиякий музикальний талант, чи то з доброти душевної і сестринської безкорисливої любові... Якби там не було, читач починає вірити в те, що саме вона якимось чином врятує рідного брата... І як грім серед ясного неба звучать її слова: "... далі так діла не буде. Якщо, може, ви не розумієте, то я розумію. Я не хочу називати цю потвору своїм братом, а кажу лише одне: треба якось здихатися її. Ми робили все, що могли: піклувались про неї, терпіли її. Думаю, що ніхто нам нічого не може закинути. " Гіркий висновок... Так що, молоде покоління не здатне на добро, воно жорстоке і прагматичне? Звичайно, так однозначно говорити не можна. Всі ми різні, але замислитись над тим, чи є у нас запас терпіння, толерантності, бажання допомогти хворому чи каліці, не завадить кожному. Тут приходять на думку і хворі на СНІД, і онкохворі, і люди з фізичними вадами, і просто каліки, яким треба якось виживати в цьому світі та ще і вміти радіти життю. Реалістично переконливий кінець новели: "Робітниця стояла в дверях і всміхалася, ніби хотіла сповістити їм якусь велику радість... "... ну, вам нічого клопотатись, де діти ту погань. Усе вже зроблено!" Вони підвелися і, обнявшись, підійшли до вікна. Пан Замза повернувся в кріслі у їхній бік, хвилину мовчки дивився на них, тоді сказав: "Забудьте нарешті те, що було. І не кидайте мене напризволяще. " Звичайно, характери, змальовані Кафкою в гротескному варіанті, але від того ще виразнішими стають питання, які диктує фінальна сцена: немає людини – значить немає і проблем; як бути з почуттям провини в наш час – це вже атавізм, пережиток, який лише ускладнює наше і без того непросте життя чи шлях до відродження гуманності в нашому суспільстві; чому хворобою ХХІ століття психологи вважають цинізм? Кінець новели не можна назвати відкритим, він конкретний і логічно завершений, але глобальна тема людської недбалості і байдужості ще відкрита, мабуть, надовго... Твір Томаса Манна "Маріо і чарівник" чітко відтінює наше сьогодення в іншому ракурсі, я б сказала, в соціально-політичному. Головна тема тема влади. В цьому контексті можна згадати Наполеона, в якому дивним чином поєдналися і геній полководця, і жорстокість можновладця. Тема "наполеонізму" звучить піднесено романтично в романі Стендаля "Червоне і чорне", а вже в романі Ф. М. Достоєвського "Злочин і кара" тональність різко міняється. Аморальна по суті теорія Раскольнікова "надлюдини, за якою сильна особистість заради благої ідеї може собі дозволити все, навіть переступити через кров, співпадає з теорією Ніцше і відкриває собою цілий ряд демонічних геніїв, на совісті яких мільйони людських жертв. Це і Наполеон, і Ленін, і Сталін, і Муссоліні, і Гітлер. Тут краще Пушкіна не скажеш: Мы все глядим в Наполеоны: Двуногих тварей миллионы... Томас Манн переносить нас в 30 роки ХХ століття в Європу, в країну, де зародився фашизм – в сонячну Італію. Чітко виражених паралелей в новелі немає. Простий невишуканий сюжет: до маленького містечка приїздить гіпнотизер. Для жителів цього містечка це неабияка подія, тому виступу цього артиста чекають з нетерпінням. Портрет Чіполла (так звали гіпнотизера) поданий в гротескно-іронічному ракурсі: "Чоловік непевного віку, але, безперечно не молодий, з різко окресленим, змарнілим обличчям, колючими очима, міцно стуленим зморшкуватим ротом, підфарбованими в чорний колір вусиками й так званою "мушкою" в ямці... Підібгавши губи й набравши повні груди диму, він зухвало скривився, легенько тупнув ногою і випустив сизий струмінь крізь щербаті, гострі зуби.... ми побачили в нього під рукою щось дивне і недоречне: нагайку із срібним руків'ям у формі пазура, що висіла на шкіряній петельці. Побачили ми також, що під накидкою був не фрак, а звичайний сюртук, а коли Чіполла відкотив ще й полу сюртука, стало видно перевішену через плече й наполовину затулену жилетом барвисту стрічку. Глядачі, що сиділи позад нас, пошепотівшись, вирішили, що це відзнака, яка підтверджує його титул. " Звичайно, уява малює зразу дві постаті — Наполеона зі стрічкою через плече і Гітлера з маленькими чорними вусиками. Вміння підкорювати публіку, керувати юрбою, жорстокий магнетизм шокує читача. І мимо волі виникає думка: так геній і злодійство все-таки сумісні?!! Жалюгідно виглядає морально підкорений Маріо, якого Чіполла примушує поцілувати себе, вдаючи за кохану дівчину юнака: "Ілюзія викликала в його серці почуття безмежного щастя, та коли та прикра, неприємна сценка досягла свого апогею, коли губи Маріо торкнулися облудно підставленого йому бридкого тіла, тишу порушив регіт... " Закінчується новела трагічно і разом з тим оптимістично: "Уже внизу Маріо зненацька круто обернувся на бігу, скинув руку вгору, і крізь оплески й сміх прорвалося два короткі, оглушливі постріли. Зразу ж стало тихо. Навіть танцюристи завмерли, спантеличено витріщивши очі. Чіполла схопився з стільця і простяг руки, наче хотів крикнути: "Стійте! Тихо! Всі геть від мене! Що це?" Та за мить уже важко осів на стільці, голова його впала на груди, а потім і сам він боком звалився додолу, та так і лишився лежати — нерухома, безладна купа одягу й кривих кісток. " Зло покарано, але воно є. Вогнище Другої світової війни ще попереду. Це все історія, а до чого тут сьогодення? А в ньому, на жаль, відблиски жорстоких уроків історії, які нічому не навчили людство. То тут. то там з'являються молодіжні організації, які іменують себе неофашистами. І знову погроми, маніфестації, терор, свастика... Що далі? Питання залишається відкритим. Питання влади, мабуть, належить до вічних питань. Люди, що мають владу, маніпулюють народом, нав'язують свою волю, принижують людську гідність. Який треба мати молодій людині моральний імунітет, щоб не попасти в залежність від "власть имущих", мати свою, чітко визначену громадянську позицію.? Ходять по світу сотні двійників Леніна, Сталіна, Гітлера, відкриваються фан-клуби, члени яких активно пропагують ідеї своїх кумирів. Що це? Демократія, свобода слова? Чи щось інше, за яким – новий виток світової трагедії? Чільне місце в літературі ХХ століття займає роман теж видатного німецького письменника Еріх Марії Ремарка "Три товариші". Тема "втраченого покоління" актуальна і сьогодні, тому що саме сучасне покоління деякі психологи та соціологи називають втраченим, тому що, на їх думку, воно не має чітких духовних орієнтирів, активної життєвої позиції. Це цікава тема для полеміки не тільки в класі, а й за його межами. Габріель Гарсіа Маркес – видатний колумбійський письменник, лауреат Нобелівської премії, яскравий представник "магічного реалізму", наш сучасник і разом з тим — класик світової літератури. Переглянемо сторінки новели "Стариган з крилами". Цікава зав'язка твору: до хворої дитини прилітає ангел, але зовнішність цього посланника небес зовсім не схожа на традиційну. "Він був одягнений, як жебрак, череп його був лисий, як коліно, рот беззубий, як у старенького діда, великі півнячі крила, обскубані та брудні, загрузли у болоті, і все це разом надавало йому кумедного й неприродного вигляду. "Відношення до нього різне – від дитячої, наївної зацікавленості до цинізму і огиди, від бажання зрозуміти і пояснити це видовище до планів щодо практичного застосування незвичайних можливостей цього ангела-старигана. "Елісенді, що вже втомилася вимітати з подвір'я сміття, спало на думку брати з кожного, хто хоче зайти у двір і подивитись на ангела п'ять сентаво... Пелайо з Елісендою несподівано виявили, що в них зібралася вже кругленька сума; менш ніж за тиждень вони заповнили мідяками всі посудини, які мали в домі... " Поєднуючи реальне і фантастичне, Маркес показує моральне зубожіння людей; селище, в якому розгортаються події – це алегорія людського суспільства, де прагматизм витіснив милосердя, доброту і взаємодопомогу: "... недужі висмикували з крил пір'я, щоб доторкнутися ними до своїх болячок, а безбожники кидали в нього каміння, щоб старий підвівся, й вони розгледіли його тіло. Один сміливець навіть припік йому бік розжареною залізякою, котрою таврують бичків, бо ангел так довго не ворушився, що всі подумали, чи він, бува, не вмер; старий злякано підхопився, бормочучи щось своєю незрозумілою мовою, очі його наповнилися слізьми, він змахнув крилами, здійнявши цілу хмару пилюки в курнику... " Новела закінчується несподівано: дитина видужує, цілий букет хвороб виявився і у самого ангела, але він все-таки чудодійним способом зцілився і зміг злетіти вгору, перед цим "витоптав усю городину й мало не розвалив повітку". Чи повернеться він знову? Як захистити ангела? І взагалі – чи потрібні нам ангели? Далі працюємо з учнями за методом "Займи позицію". Позицій три: "так", "ні", "не знаю". "Так" – не зважаючи на те, що люди завдали болю, і фізичного і морального, ангел повернеться до нас тоді, коли ми нарешті зрозуміємо, що є вічні цінності, в першу чергу моральні закони, які порушувати не можна. Але, мабуть, злет нашої духовності буде таким же важким, як і останній політ ангела. Над цим треба постійно працювати кожному. Правильно з цього приводу сказав російський поет Микола Заболоцький: Не позволяй душе лениться,Чтоб воду в ступе не толочь,Душа обязана трудитьсяИ день и ночь, и день и ночь. Позиція "ні" – не повернеться до нас ангел, бо ми звертаємось до нього лише за допомогою. Жалюгідна зовнішність – ось доказ того, що ми замучили його своїми нескінченими проблемами, які хочеться звалити на інші плечі, а не вирішувати самостійно. Не готові ми ще жити в злагоді з ангелом, який у цьому творі символізує добро, совість, милосердя. Позиція "не знаю" – Я не можу сказати напевно. Для мене ангел – це світлий образ. Розумію їдку іронію письменника, що на його думку, в сучасному світі немає місця для ангелів. Ангел – це втілення прекрасного, прагнення до високого ідеалу, а в наш прагматичний час цього дуже бракує. Тому повернеться ангел чи ні – залежить від нас. Звичайно хотілось би... Підсумок при вивченні цього твору безперечний: наше суспільство хворе на бездуховність, а про цинізм як одну із хвороб нашого часу ми уже говорили. Це лише продовження цієї розмови. Один із найбільш популярних і знакових творів Гарсіа Маркеса – це роман "Сто років самотності". Книга багатопланова, за висловом сучасників, вона стала "літературним землетрусом". На прикладі шести поколінь роду Буендіа простежується історія Латинської Америки, але разом з тим – це і історія буржуазної цивілізації. Це історія зародження деспотизму в глобальному значенні, який не має національного окрасу. Він висить домокловим мечем над минулим, над нашим сьогоденням і його майбутнім. Психологія деспотизму, виродження душі людської – це докір суспільству в цілому. Глибокий психолог, Маркес показує, як зло роз'їдає душу, індивідуалізм – суспільство, порушується зв'язок з природою, зникає гармонія і покоління приречені на сто років самотності. Дивний світ реальної фантастики Маркеса. Ось розповідь про те, що жителів Макондо спіткало лихо-епідемія хвороби під назвою безсоння. Виснажені безсонням, люди стали забувати назви предметів, імена, події... Письменник чітко диктує нам висновок: втрата пам'яті призводить до втрати знання історії, її уроків, до втрати традицій, надбань культури. І що за цим? А за цим – виродження нації. Як народжується зло? В селище приїздить циган і демонструє людям "восьме диво світу" магніт. "Держа в руках два железных бруска, он переходил от хижины к хижине, и охваченные ужасом люди видели, как тазы, котелки, щипцы и жаровни поднимаются со своих мест, а гвозди и винты отчаянно стараются вырваться из... досок. "Вещи, они тоже живые, – провозглашал цыган с резким акцентом, – надо только уметь разбудить их душу" Хосе Аркадио Буэндиа, чье могучее воображение увлекало его... за пределы чудес и волшебства, решил, что бесполезное пока открытие можно было бы приспособить для извлечения золота из недр земли. " Тут і розпочинається хрестоматійний ланцюжок: золото-багатство-влада. Людська допитливість, замішана на злих намірах, робить свою чорну справу: "Стараясь доказать, что лупу можно с пользой применить против неприятельских войск, он подвергнул воздействию сосредоточенных солнечных лучей свое тело и получил ожоги, которые превратились в язвы и долго не заживали. " Цікава постать Урсули – жінки, яка протягом всього твору є живим оберегом родини Буендіа, символом справедливості і непохитної волі. Всім жіночим єством вона проти насильства і крові. Скупа на слова і ласку, з прокурорською точністю вона виносить свій вирок: "Я знаю, ты расстреляешь Геринельдо, – сказала она спокойно, – и ничего не могу сделать, чтобы помешать этому. Но предупреждаю тебя об одном: как только я увижу его труп, клянусь тебе прахом моего отца и моей матери.., где бы ты ни был, выволоку тебя и убью своими руками... Ты поступаешь так, словно родился со свиным хвостом. " Коли вона бачить, як її правнук Ауреліано, не знаючи куди дівати гроші, починає обклеювати ними будинок, то звертається до Бога з молитвою: "Господи Боже, – молила Урсула, – сделай нас такими же бедными, какими мы были, когда основали этот город, чтобы не пришлось нам расплачиваться на том свете за расточительство. "Дивна молитва. А ми з вами спостерігаємо, як зараз, маючи гроші, можна орендувати зали Лувра для весілля чи ювілею, чи замовити свій портрет у вбранні Катерини Великої або Богдана Хмельницького в залежності від статі, гаманця і уподобань. Зло – в самій людині – робить висновок Маркес – в тому, що людство втрачає духовний зв'язок з природою, нехтує головними постулатами моралі. І як результат-планету роз'їдають війни, деспотизм, національна ворожнеча, а вона мстить нам землетрусами, іншими стихійними лихами. Невтішний висновок, але урок для молодого покоління не пройде даром – є над чим замислитись кожному. Звичайно, це далеко не всі твори із шкільної програми, які можна пов'язати з нашою сучасністю. На мою думку, в кінці 11 класу доцільно давати завдання творчого характеру, наприклад, написати твір – роздум "Які проблеми можна вважати сучасними?" (за вивченими творами). А головне – пам'ятати, що основна і беззаперечна роль літератури – це хвилювати, спонукати до роздумів і виховувати людину.

category: Методика та технологія


title: Обучение действием, или кейс-технология как метод проблемного обучения на уроках литературы. (Рос. мова)

description:
Личностно-деятельностный подход в обучении, к которому в настоящее время стремится школа, побуждает учителя к поиску путей формирования и развития универсальных учебных действий, помогающий ученику «объять необъятное», изучать учебные предметы исходя из деятельности, то есть к знанию идти от дейс

                  твия. В процессе изучения предмета «Литература» формирование теоретических представлений также может идти по этому пути – от действия к мысли. Поэтому особую важность приобретает формирование практических умений, основанных на владении универсальными учебными действиями, а именно: умение работать с текстом: быстро находить нужную информацию в сотрудничестве с другими учащимися, анализировать содержание текста; презентационные умения: умение грамотно и доказательно представить свою точку зрения; умение слушать и вступать в диалог, участвовать в коллективном обсуждении проблем; умение применять логические универсальные учебные действия. Для их формирования на уроках литературы можно применять кейс-технологии. По одной версии, термин произошел от английского case (портфель, небольшой чемодан), по другой – от латинского casus (сложный, запутанный случай). Суть метода заключается в том, что учащиеся получают пакет (кейс) заданий, не имеющих точного решения. Соответственно требуется разобраться: выявить проблему, обнаружить пути решения, выработать варианты выхода из положения. Кейсы отличаются от обычных образовательных задач тем, что задачи имеют, как правило, одно решение и один правильный путь, приводящий к этому решению; кейсы имеют несколько решений и множество альтернативных путей, приводящих к нему. Акцент переносится на выработку знаний, а не на овладение готовым знанием. Учащиеся получают возможность соотносить теорию с реальной жизнью, в которой будущим выпускникам школ пригодится умение делать выводы, отстаивать свою позицию. Кейс - технологии – один из механизмов, позволяющих максимально задействовать коммуникативные и творческие способности учеников. Они могут быть успешно построены как на материале художественной, так и публицистической литературы. В целом же художественные произведения литературы полностью подходят для изучения их с помощью кейс - технологий, так как их идейным содержанием является не внешняя составляющая, а глубокий внутренний мир героев, их искания, морально-этическая подоплека поступков. Все это – сфера жизни человека, не поддающаяся однозначной оценке, то есть подразумевается различная трактовка одного и того же характера или поступка, есть противоречия, проблемность. Это и дает базу для создания кейса. Цели кейс–метода заключаются: в активизации познавательной деятельности учащихся, что, в свою очередь, повышает эффективность обучения; в повышении мотивации к учебному процессу; в отработке умений работы с информацией; в умении делать правильный вывод на основе группового анализа ситуации; в приобретении навыков четкого и точного изложения собственной точки зрения в устной и письменной форме, убедительно отстаивать и защищать свою точку зрения; выработке навыков критического оценивания различных точек зрения, осуществлении самоанализа, самоконтроля и самооценки. Структура и содержание кейса: предъявление темы урока, проблемы, вопросов, задания; подробное описание спорных ситуаций; сопутствующие факты, положения, варианты, альтернативы; учебно-методическое обеспечение: наглядный, раздаточный или другой иллюстративный материал; литература основная и дополнительная; режим работы с кейсом; критерии оценки работы по этапам. Кейс-технологии (или кейс–метод), с одной стороны, противопоставлены таким видам работы, как повторение за учителем, ответы на вопросы учителя, пересказ текста, а с другой – совмещают в себе такие прекрасно зарекомендовавшие себя методы, как метод проектов, ролевая игра, ситуативный анализ и многое другое Урок по рассказу А.Платонова « Юшка». Содержание кейса. Тема урока. «Величие простых сердец» в рассказе А.Платонова. Проблема. Всегда ли добро побеждает в жизни? Вопросы к кейсу. Какие поступки героев вы считаете правильными, а какие нет? Почему? Что бы вы сделали в этой ситуации? Почему? Что можно исправить, а чего нельзя? Почему? В чем состоит проблема? Какие пути решения это проблемы вы можете найти? Почему? Вспомогательный теоретический материал. Великие души переносят страдания молча. (Ф. Шиллер) Не будьте равнодушны, ибо равнодушие смертоносно для души человека. (М. Горький) Великое – не умирает. (И.В.Панфилов) Так всякое добро приносит и плоды добра. (Евангелие от Матфея) Представление результата. Каждая группа детей разыгрывает свой вариант развития событий. Таким образом, определяется наиболее верная поведенческая модель. Результат решения кейс-заданий может быть представлен также в виде отзыва, презентации, защиты проекта, критической справки, описательной работы, эссе.

category: Методика та технологія


title: Реалізація міжпредметних зв’язків на уроках української літератури та історії України у старших класах

description:
У матеріалі з досвіду роботи на заявлену тему автори пишуть, що впровадження міжпредметних зв’язків у навчально-виховний процес передбачає вироблення в учнів готовності успішно розв’язувати поставлені завдання, а саме: осягати зміст і суть текстів, аналізувати, співставляти явища та події, простежув

                  ати причинно-наслідкові зв’язки, робити висновки

category: Методика та технологія


title: Музика як засіб створення емоційного стану людини

description:
Якщо фізичні вправи лікують тіло, то музика виліковує душу людини… П. І. Чайковський Що таке музика і чому вона має такий вплив на організм людини… Протягом століть мистецтво було для людини джерелом насолоди, самовираження. Музика мала вел

                  ике значення для розвитку духовної культури особистості, а також завжди впливала на емоційний та фізичний стан людини. Численні історичні данні стверджують, що танці, пісні з'явились набагато раніше за людську мову. Можна припустити, що музика була однією з первісних мов людства. Музика здатна впливати на почуття людини. Наприклад, ніжна, легка може заспокоїти, сумна – примусити плакати, а весела і бадьора – підняти настрій. Як, чому і за рахунок чого вона може впливати на емоційний стан людини? Чи можна керувати цим процесом, чи здатні люди однаково реагувати та сприймати музичні твори. В медицині існує практика застосування музики для лікування хворих, так звана "музикотерапія". При цьому використовують звуки природи: спів птахів, дзюркіт струмочка, шелест осіннього листя, гул водограю тощо. Використовують музику як болезаспокійливий засіб під час переливання крові, в акушерських центрах, при операціях, в стоматології. Ще у Біблії згадується цілюща сила музики: так царю Саулу, який страждав на розлад у психіці дуже допоміг Давид своєю грою на арфі. Бах написав "Гольдберські варіації", щоб перемогти безсоння графа Кайзерлінга. П΄ять століть тому один середньовічний мислитель написав: "Мета музики - прославити Бога, вигнати диявола, вилікувати хворого і породити кохання". Успіхи в музикотерапії зумовили у 1950 році створення американцями Національної асоціації музикотерапевтів, які прагнули до лікування музикою різних форм захворювання. Відображаючи життя, музика збуджує почуття, що не однакові по своїй силі з переживаннями, які виникають під впливом інших видів мистецтва. У музичному сприйнятті емоційна реакція має значиму роль. Без неї не можна осягнути зміст музичного твору. Музика є втіленням переживань як композитора, так і слухача, а іноді тільки самого композитора. Так, інструментальні ліричні п΄єси, створені відомими композиторами як, Шопеном, Рахманіновим, Бетховеном втілили свої переживання, свій "внутрішній світ" у музичні образи, що несуть на собі відбиток їхнього ж темпераменту. Музичні образи звільнені від багатьох зовнішніх прикмет і відносно деяких обставин, що нерідко приховують духовний світ і перешкоджають взаємопорозумінню людей. Вислів "від серця до серця" є крилатим, бо передає високій ступінь безпосередності, з яким музика втілює людські переживання і в естетичній формі робить їх надбанням людей. А це важливо для злиття внутрішнього світу слухача, виконавця, композитора і створеного ним близького по духу героя. Будь-яку музику людина слухає "серцем". Сидячи в концертному залі, людина слухає симфонію, і ця зовнішня музика знаходить відгук у її серці. У такому випадку у слухача з΄являється почуття задоволення, щастя. Ось чому цінителі музики віддають перевагу класиці – П. Чайковському, А. Моцарту, Л. Бетховену, Вівальді. Бо вона ненав΄язлива, не підпорядковує собі слух і волю людини. Вона не агресивна. Мелодія класичних творів природна для організму, органічна для слуху. Впливаючи на психоемоційний стан людини, музика призводить до гормональних і біохімічних змін в організмі, позитивно впливає на інтенсивність обмінних речовин. Під час звучання музики виникають позитивні емоції, що стимулюють інтелектуальну діяльність людини. Музика впливає на організм людини всебічно. Науковцями доведено, що від дратівливості неврозів допомагає музика П. Чайковського, від мігрені "Весняна пісня" Мендельсона, "Американець в Парижі" Гершвіна, головну біль знімає "Полонез" Огінського, нормалізує сон "Пер Гюнт" Г. Гріга. Кров΄яний тиск і серцеву діяльність нормалізує "Весільний марш" Мендельсона. Відомо, що під час вагітності жінкам рекомендовано слухати класичну музику. Вважають, що вона позитивно впливає на самопочуття майбутньої мами та розвиток плоду. На японській фабриці з участю 216 матерів-годувальниць був проведений експеримент. Їх розділили на групи, перша – слухала класичну музику, друга – джаз і поп-музику. Одні слухали через навушники, а інші – через динаміки. Виявилось, що в матерів, які слухали класику через динаміки, виділення молока збільшилось на 20%, у тих хто користувався навушниками – на 100%. У жінок, які слухали музику сучасну – скоротилося на 20-50%. Музика широко застосовується і в дитячій неврології. Вона розвиває здатність дитини слухати і аналізувати, активно впливає на її настрій, сприяє формуванню мови і психіки. Необхідно змалку привчати дітей до роботи розуму і душі, збагачувати їх досвід спілкування з музичними творами. З цієї точки зору уроки співів слід віднести не до другорядних, а до основних предметів. У більшості передових європейських країнах уроки музики, співів, гра на інструментах належать до обов'язкового елементу виховання, оскільки музика має найбільш сильніший вплив на дитину. Музика вносить позитивну релаксаційну атмосферу під час уроків з різних дисциплін, дає можливість провести учбову "Інтеграцію", яка є запорукою розвитку стійкої, довготривалої пам'яті. Також уроки музики сприяють прискоренню навичок читання у школярів, пришвидшує вивчення іноземних мов. Музика стимулює прояв творчих здібностей у дітей, підвищує самооцінку учня, поліпшує психомоторний розвиток.

category: Методика та технологія


title: Навчальна програма курсу «Євроінтеграція - шлях до кращого майбутнього»

description: У пояснювальній записці до навчального курсу на заявлену тему для учнів 10-11-х класів авторка пише, що його вивчення допоможе більш детально ознайомитися з досвідом інтеграції країн-членів ЄС, їхньою історією та культурою, з формуванням і розвитком Європейських співтовариств

category: Методика та технологія


title: Використання інформаційно-комунікаційних технологій як засобу активізації вивчення української мови та літератури, світової літератури

description: Розробка проекту на заявлену тему, мета якого - ґрунтовно вивчити й описати досвід використання ІКТ для ефективної організації навчально-виховного процесу на уроках української мови та літератури, світової літератури

category: Методика та технологія


title: Розвиток інноваційної особистості засобами медіа-освіти

description: У статті на заявлену тему авторка пише, що новітні електронні засоби масової комунікації означають передусім серйозну зміну характеру міжособистісної та масової комунікації

category: Методика та технологія


title: Презентації до уроків навчання грамоти, 1-й клас

description: Подано систему авторських медіапрезентацій до уроків навчання грамоти в 1-му класі

category: Методика та технологія


title: Роздатковий матеріал з інформатики, 5 клас

description: Подано систему роздаткового матеріалу до розділу І з інформатики «Інформація та повідомлення»

category: Методика та технологія


title: Стратегії майбутнього починаються сьогодні

description:
Світ освіти... Він густо населений сотнями мільйонів людей - дітей та дорослих, молодих і зрілого віку. У кожен історичний момент існування цей світ являє собою культурний зріз людських цивілізацій, зв'язуючи далечінь минулого, реальну даність сьогодення і гідне людини майбутнє. Я глибоко

                  переконана в тому, що всі стратегії майбутнього починаються сьогодні в школі: бо в майбутньому завжди потрібні творчі та інтелектуально розвинені люди, здатні бути авторами власного життя. В даний час ми говоримо про істотні зміни у поглядах і діях людей. Насамперед, це відноситься до такої важливої сфери людської життєдіяльності, як виховання дітей. І, хоча сьогодні, як і раніше, протікає життя конкретних людей, працюють школи, здійснюється процес виховання, але всім без винятку зрозуміло, що виховувати підростаюче покоління стало значно складніше. Наші діти - це найяскравіше відображення нашого суспільства разом з його достоїнствами і недоліками. Граничний раціоналізм мислення, втрата моральних орієнтирів і почуття приналежності до своєї Батьківщини, дезаптації дітей та молоді - це далеко не повний перелік негативних явищ, який вказує на зниження якості людини, низький рівень її вихованості, тобто людяності. Адже, якщо вірити словам великого педагога Я.Корчака, то « нехтування вихованням є загибель людей, сімей, держав і всього світу». Тому сьогодні необхідно виховувати людей, які мають позицію гідну людини, які реалізують кращі людські потенції, які є гарантією прогресивного розвитку України. Школа як основа освітньої системи вирішує двояке завдання - це навчання і виховання. «И воспитание, и образование нераздельны. Нельзя воспитывать, не передавая знания, всякое же знание действует воспитательно», підкреслював Л.М. Толстой (лист «О воспитании»). Здавна слово «виховання» означало «вигодовування». Але люди дуже рано зрозуміли, що дитя людське потребує не тільки їжі фізичної, матеріальної, а й духовної. То що ж лежить в основі понять «освіта», «виховання», «просвіта »? У моєму розумінні освіта - це ліплення образу, виховання - живлення духовної осі, а просвіта – запалення світла Істини в душі учня. Існує давня суперечка про те, що таке педагогіка - наука чи мистецтво? Дивовижний вчитель, творець нової вільної педагогіки С.А. Соловейчик у своїй «Последней книге» пише: «нелепо представлять себе науку педагогику в виде советов или формул, законов или категорических утверждений, или систем. У нее совсем другая природа, она не похожа не только на естественные науки вроде биологии, она не похожа и на ближайшие к ней научные отрасли вроде психологии. Всякая наука изучает жизнь; педагогика вторгается в саму жизнь». Але випробування практикою підтверджує неодноразово: без глибокого знання науки виховання не розвивається мистецтво виховувати. Знання закономірностей навчання і виховання, оволодіння методами педагогічного процесу - основа учительського майстерності. У педагогічній енциклопедії педагогічна майстерність визначається як «високе і постійно вдосконалюєме мистецтво виховання і навчання, доступне кожному педагогу, що працює за покликанням і любить дітей». Вихователь в ідеалі - це людина, яка має великий життєвий досвід, володіє професійною культурою, поважає позицію іншого, не нав'язує власного бачення світу і вміє прийняти свого вихованця таким, який він є. Тут потрібна особлива пильність, чуйність, сприйнятливість до всього нового і велика відповідальність, тому що якісний результат процесу виховання може позначитися навіть через роки. Тому вихователю, котрий шукає свій індивідуальний стиль в роботі, крім власного життєвого досвіду, високої загальної та професійної культури потрібні спеціальні знання, оскільки багато бачить тільки той, хто багато знає. Але й педагогічні книги читаються не тільки заради того, щоб повторити чийсь досвід, а заради того, щоб дати поштовх власній думці. Моє професійне кредо - постійно поповнювати свої знання, відповідати вимогам часу, в якому живеш і місцю, яке займаєш. Природно, що в нашій роботі немає готових рецептів. Кожен з нас буде шукати свої методи і способи « спів-буття » з вихованцями, тому, що це творчість, а природа творчості складна: один і той же метод, втілений у професійну діяльність різними людьми, не буде однаковим ні за суттю, ні за результатами. Але « творити» - не означає «витворяти ». Вихователь повинен вміти інтерпретувати і модифікувати знання про людину, отримані в різних науках, в інтересах виховання і вихованців. У чудового педагога Ш.А. Амонашвілі в книзі «Здрастуйте, діти! » є прекрасна настанова тим, хто обрав своєю професією виховання: «краще педагогу не приходити до школи з озлобленою душею, щоб не калічити душі дітей; краще не приходити в школу без ясної мети і виховних намірів, щоб не нав'язувати дітям виховної імпровізації, яка викликає подив і розгубленість дітей; краще не приходити до школи з вчорашнього дня, без самооновлення, щоб не нести з собою нудьгу і одноманітність; краще не приходити до дітей без віри в педагогіку, щоб не сіяти в них невпевненість у самих себе і в свого педагога. Краще тому, що він стоїть біля витоків особистості кожної дитини і своїми власними руками, своєю діяльністю закладає фундамент майбутнього. Не можна закладати фундамент майбутнього без натхнення, впевненості, відданості. Справжній, сучасний педагог - це не той, хто підштовхує своїх вихованців до того, до чого сам вже не має надії бути причетним, а той, хто « прибув » з майбутнього, щоб надихнути їх і повести за собою в це майбутнє, навчити їх стверджувати ідеали майбутнього». Є притча про царя, котрий мріяв ощасливити свій народ і звернувся за порадою до мудреців. Ті поставили йому три питання: який час на землі найголовніший, яка людина на землі найголовніша, яка справа на землі найголовніша? Цар не зумів знайти відповіді на ці питання. А вони були дуже прості: найголовніший час - теперішній, той, який зараз настав; найголовнішою людиною є та, що зараз з тобою; справа, якою ти зараз займаєшся, і є найважливішою. На моє переконання, справа, якою ми займаємося, а саме виховання і навчання, і є найважливішою. Від кожного з нас залежить, чи стане школа точкою опори в житті дітей. Хочеться, щоб коли-небудь вони захотіли повторити слідом за поетом « На початку життя школу пам’ятаю я...».

category: Методика та технологія


title: Гра як засіб соціальної адаптації дітей з особливостями психофізичного розвитку

description:
У статті авторка пише, що соціальна адаптація розглядається як процес і як результат цього процесу. У першому значенні - це процес специфічної адаптивної діяльності, спрямований на оптимізацію взаємодії особистості з оточуючим соціальним середовищем у відповідь на появу в ньому факторів, які відсутн

                  і на індивідуальному досвіді суб'єкта

category: Методика та технологія


title: Стимулювання пізнавальної діяльності учнів початкової школи, їх саморозвитку та самореалізації шляхом використання інформаційних технологій

description: У роботі детально розглянуто й обґрунтовано використання інформаційних технологій навчання в початковій школі та подано розробки уроків із використанням ІКТ, роздатковий матеріал для вивчення абетки першокласниками

category: Методика та технологія


title: Введення до СМО

description: У статті на заявлену тему подано матеріали до вивчення факультативного курсу математики в 11-му класі, де наголошено, що система масового обслуговування (СМО) виконує обслуговування вимог, що надходять до неї

category: Методика та технологія


title: Шляхи вдосконалення уроку фізики на основі побудови персональних освітніх маршрутів і рейтингової системи оцінювання

description: У статті з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що взяла на озброєння технологію «конструювання простору дидактичних подій», структуру побудови рейтингової оцінки, циклічний алгоритм функціонування процесу навчання

category: Методика та технологія


title: Хімічні процеси й екологія. Зона небезпеки

description: Подано медіапрезентацію на заявлену тему

category: Методика та технологія


title: Удосконалення педагогічної майстерності вчителя російської мови та літератури. (Рос. мова)

description: Методична розробка педагогічної студії на заявлену тему для вчителів російської мови та літератури з медіапрезентацією (додається), де авторка наголошує, що артистизм - це здатність майже миттєво переключатися на нові ситуації, опинятися в новому образі, уміння жити ідеями на уроці

category: Методика та технологія


title: Письмове завдання-інструкція як засіб формування у учнів початкової школи вміння вчитися. (Рос. мова)

description: Одним із засобів формування в молодших школярів уміння вчитися є робота з письмовими завданнями-інструкціями вчителя для групи, пари, індивідуально, тому автор представляє фрагменти уроків із використанням письмових завдань-інструкцій на різних етапах

category: Методика та технологія


title: Зошит для практичних занять з історії України для 5-го класу

description: Подано авторський зошит для виконання практичних робіт із історії України в 5-му класі

category: Методика та технологія


title: Шляхи формування читацької компетентності п’ятикласників

description: У статті на заявлену тему авторка пише, що вивчення української літератури сприяє вихованню любові до народу, його мови, звичаїв, національних традицій, культури, розумінню світової та національної історії, проблем сьогодення, розвиткові інтелектуальних, духовних і естетичних цінностей

category: Методика та технологія


title: Модель передачі даних

description:
При розробці та використанні мереж для забезпечення сумісності використовується ряд стандартів, об'єднаних в семирівневу модель передачі даних відкритих систем, прийняту у всьому світі. Міжнародні стандарти в області мережевого інформаційного обміну знайшли відображення в еталонній семирівневій м

                  оделі OSI (Open System Intercongtction - зв'язок відкритих систем). Модель OSI – абстрактна мережева модель для комунікацій і розробки мережевих протоколів. Представляє рівневий підхід до мережі. Кожен рівень обслуговує свою частину процесу взаємодії. Завдяки такій структурі спільна робота мережного обладнання й програмного забезпечення стає набагато простішою, прозорішою й зрозумілішою. Модель складається з 7-ми рівнів, розташованих вертикально один над іншим. Кожен рівень може взаємодіяти тільки зі своїми сусідами й виконувати відведені тільки йому функції. Таблиця 1. Модель OSI Дані Рівень Дані Прикладний (доступ   до мережевих служб) Дані Представлення (представлення   і кодування даних) Дані Сеансовий (керування   сеансом зв’язку) Блоки Транспортний (з’єднання   «точка-точка») Пакети Мережевий (ІР-адресація) Кадри Канальний (МАС-адресація) Біти Фізичний (кабель,   бінарна передача)   Прикладний рівень Верхній рівень моделі, який забезпечує взаємодію додатків користувача і мережі. Дозволяє додаткам використовувати мережеві служби, такі як віддалений доступ до баз даних та файлів, пересилка електронної пошти. Надає додаткам інформацію про помилки. Відповідає за передачу службової інформації. Формує запити для рівня представлення. Протоколи прикладного рівня: RDP, HTTP, SMTP, SNMP, POP3, FTP, XMPP, OSCAR, Modbus, SIP, TELNET та інші. Рівень представлення Шостий рівень моделі, який забезпечує перетворення протоколів і шифрування/ дешифрування даних. Запити додатків, отримані з прикладного рівня, на рівні представлення перетворюються у формат для передачі по мережі, а отримані з мережі дані перетворюються в формат додатків. На цьому рівні може здійснюватися стиснення/розпакування або кодування/декодування даних, а також перенаправлення запитів іншому мережевому ресурсу, якщо вони не можуть бути оброблені локально. Рівень представлення звичайно являє собою проміжний протокол для перетворення інформації з сусідніх рівнів. Рівень представлення забезпечує форматування і перетворення коду. Форматування коду використовується для того, щоб гарантувати додатком надходження інформації для обробки, яка мала б для нього сенс. При необхідності цей рівень може виконувати переклад з одного формату даних в інший. Рівень представлення має справу не тільки з форматами і поданням даних, він також займається структурами даних, які використовуються програмами. Таким чином, рівень 6 забезпечує організацію даних при їх пересилці. Протоколи рівня: AFP, ICA, LPP, NCP, NDR, XDR, X.25 PAD. Сеансовий рівень Відповідає за підтримку сеансу зв'язку, дозволяючи додаткам взаємодіяти між собою тривалий час. Рівень керує створенням/завершенням сеансу, обміном інформацією, синхронізацією завдань, визначенням права на передачу даних і підтримкою сеансу в періоди неактивності додатків. Синхронізація передачі забезпечується розміщенням у потік даних контрольних точок, починаючи з яких відновляється процес при порушенні взаємодії. Протоколи рівня: ADSP, ASP, H.245, ISO-SP, iSNS, L2F (Layer 2 Forwarding Protocol), L2TP, NetBIOS, PAP, PPTP, RPC, RTCP, SMPP, SCP, ZIP, SDP. Транспортний рівень Транспортний рівень моделі призначений для забезпечення надійної передачі даних від відправника до одержувача. При цьому рівень надійності може варіюватися в широких межах. Існує безліч класів протоколів транспортного рівня, починаючи від протоколів, що надають тільки основні транспортні функції (наприклад, функції передачі даних без підтвердження прийому), і закінчуючи протоколами, які гарантують доставку в пункт призначення декількох пакетів даних в належній послідовності, мультиплексує кілька потоків даних, забезпечують механізм управління потоками даних і гарантують достовірність прийнятих даних. Наприклад, UDP обмежується контролем цілісності даних в рамках однієї датаграми і не виключає можливості втрати пакета цілком або дублювання пакетів, порушення порядку отримання пакетів даних; TCP забезпечує надійну безперервну передачу даних, що виключає втрату даних або порушення порядку їх надходження або дублювання, може перерозподіляти дані, розбиваючи великі порції даних на фрагменти і, навпаки, склеюючи фрагменти в один пакет. Протоколи рівня: ATP, CUDP, DCCP, FCP, IL, NBF, NCP, RTP, SCTP, SPX, SST, TCP, UDP. Мережевий рівень 3-й рівень мережної моделі OSI, призначений для визначення шляху передачі даних. Відповідає за трансляцію логічних адрес й імен у фізичні, визначення найкоротших маршрутів, комутацію й маршрутизацію пакетів, відстеження неполадок і заторів у мережі. На цьому рівні працює такий мережний пристрій, як маршрутизатор. Протоколи рівня: IP/IPv4/IPv6, IPX, X.25, CLNP, IPsec. Протоколи маршрутизації — RIP, OSPF. Канальний рівень Канальний рівень призначений для забезпечення взаємодії мереж з фізичного рівня і контролем над помилками, які можуть виникнути. Отримані з фізичного рівня дані, представлені в бітах, він упаковує в кадри, перевіряє їх на цілісність і, якщо потрібно, виправляє помилки (формує повторний запит пошкодженого кадру) і відправляє на мережевий рівень. Канальний рівень може взаємодіяти з одним або декількома фізичними рівнями, контролюючи і керуючи цією взаємодією. На цьому рівні працюють комутатори, мости та інші пристрої. Ці пристрої використовують адресацію другого рівня (за номером рівня в моделі OSI). Протоколи рівня: ARCnet, ATM, Controller Area Network (CAN), Econet, Ethernet, Ethernet Automatic Protection Switching (EAPS), Fiber Distributed Data Interface (FDDI), Frame Relay, High-Level Data Link Control (HDLC), IEEE 802.2 (provides LLC functions to IEEE 802 MAC layers), Link Access Procedures, D channel (LAPD), IEEE 802.11 wireless LAN, LocalTalk, Multiprotocol Label Switching (MPLS), Point-to-Point Protocol (PPP), Point-to-Point Protocol over Ethernet (PPPoE). Фізичний рівень Фізичний рівень – нижній рівень моделі, який визначає метод передачі даних, представлених в двійковому вигляді, від одного пристрою (комп'ютера) до іншого. Складанням таких методів займаються різні організації, в тому числі: Інститут інженерів з електротехніки та електроніки, Альянс електронної промисловості, Європейський інститут телекомунікаційних стандартів та інші. Здійснюють передачу електричних або оптичних сигналів в кабель або в радіоефір і, відповідно, їх прийом і перетворення в біти даних відповідно до методами кодування цифрових сигналів. На цьому рівні також працюють концентратори, повторювачі сигналу й медіаконвертори. Функції фізичного рівня реалізуються на всіх пристроях, підключених до мережі. З боку комп'ютера функції фізичного рівня виконуються мережевим адаптером або послідовним портом. До фізичного рівня відносяться фізичні, електричні і механічні інтерфейси між двома системами. Фізичний рівень визначає такі види середовищ передачі даних як оптоволокно, вита пара, коаксіальний кабель, супутниковий канал передач даних і т. п. Протоколи рівня: IEEE 802.15 (Bluetooth), IRDA, EIA RS-232, EIA-422, EIA-423, RS-449, RS-485, DSL, ISDN, SONET/SDH, 802.11 Wi-Fi, Etherloop, GSM Um radio interface, ITU, ITU-T, TransferJet, ARINC 818 и G.hn/G.9960.

category: Методика та технологія


title: Річний калейдоскоп

description: У посібнику вдало поєднані традиції, прикмети, усна народна творчість, поетичні твори, що стосуються пір року, зокрема місяців і передбачає виховання в учнів любові до рідного краю, традицій і свят українського народу

category: Методика та технологія


title: Методичні рекомендації щодо використання презентацій MICROSOFT POWER POINT на уроках трудового навчання

description:
Процеси удосконалення і масового розповсюдження сучасних інформаційних та комунікаційних технологій активно застосовуються для передачі інформації та забезпечення взаємодії учителя та учня в сучасних умовах освіти. Упровадження інформаційних технологій у різні галузі сучасної освіти набува

                  є все більш масштабного і комплексного характеру. Нині учні мають можливість здобувати освіту із використанням сучасних комп’ютерних засобів та різних способів навчання: засвоєння знань із використанням комп’ютера (навчання + вправи + контроль), електронні енциклопедії, словники, пошук інформації в Інтернет-просторі, системи перекладу тощо. Поява інтерактивних методів навчання відкрила нові можливості для подання матеріалу, проведення занять, нових форм роботи з учнями. На виконання Державної програми «Вчитель», відповідно до Концептуальних засад розвитку педагогічної освіти України проводиться навчання вчителів ефективному застосуванню інформаційно-комунікаційних технологій у навчально-виховному процесі за програмою «Intel@Навчання для майбутнього». Спочатку застосування інформаційних комп’ютерних технологій зводилося до використання готових навчаючих програм та тестів, здебільшого англійською та російською мовами. Але вони не завжди задовольняли викладача. Тому виникла потреба у багатофункціональному засобі, здатному акумулювати необхідні навчальні матеріали, подавати їх у зручній формі, який дозволить легко редагувати навчальний матеріал та змінювати структуру його подання. Найбільш придатним засобом для цієї мети є програма Microsoft Power Point, що входить до складу Microsoft Office. Слайди, підготовлені засобами пакету Microsoft Office у поєднанні з текстом, графічними елементами, анімацією, інтерактивними елементами забезпечують якісно новий рівень подання інформації. За його допомогою можна зручно, швидко і якісно підготувати наочний матеріал, швидко проводити різноманітні форми оцінки пізнавальної діяльності: фронтальну, групову, індивідуальну, а вкінці нагадати (узагальнити) основні етапи заняття. Презентація - слово, яке в українській мові має два значення: дія, акція (загальновживане значення): показ нового товару, пред’явлення широкому загалу нової інформації (представлення нової книжки, колекції мод, кінофільму) як рекламна, популяризуюча акція; документ, створений за допомогою комп’ютерної програми PowerPoint. Синонімами терміну «презентація» в цьому розумінні є поняття «комп’ютерна презентація» та «мультимедійна презентація». Використання презентацій є доцільним на будь-якому етапі уроку: вивчення теми, під час пояснення нового матеріалу, закріплення, повторення, контролю. Важливим моментом при роботі вчителів з мультимедійними презентаціями є підготовка і проведення учнями презентації як дії, тобто презентування, демонстрація учнями створеної мультимедійної презентації. Це потужний та унікальний засіб для формування в учнів вмінь виступати перед аудиторією, коротко формулювати свою думку, структурувати свою доповідь, використовувати різні мультимедійні засоби і можливості (зображення, звукозаписи, відеофільми, гіперпосилання на інші веб-сайти або файли) для ілюстрування ідеї, гіпотези, висновків. В учнів формуються навички стисло, чітко, зручно для ефективної інтерпретації представити результати досліджень за допомогою вдало підібраних діаграм і графіків, а також відбирати найяскравіші переконливі факти для демонстрування думок, ідей. Важливим аспектом правового виховання учнів стає вміння посилатися в презентації на використані джерела інформації. Слайди, підготовлені засобами пакета Microsoft Office забезпечують якісний рівень подання інформації. Основні принципи розробки електронних презентацій Оптимальний обсяг. Інформація подається невеликими логічно завершеними блоками-слайдами (не більше 20-30). Недоцільно розміщувати зображення, які не використані для розкриття. Не повинно бути дублюючих (схожих), «зайвих» слайдів, які не супроводжуються поясненням. Доступність. Обов’язково враховувати вікові особливості. Забезпечувати розуміння кожного слова, речення, поняття, спираючись на знання слухачів Науковість. Яскраві малюнки не повинні суперечити реальним фактам. Пропонована інформація повинна бути чіткою й одночасно відображати відповідні логічні зв’язки змісту уроку. Врахування особливості сприйняття інформації з екрана. Відомо, що коли людина читає текст з екрана, та ще й екрана комп’ютера мозок працює у сповільненому режимі. Якщо ж інформація подана у графічному вигляді, то око переключається в інший режим, і мозок працює швидше. Саме тому в презентаціях бажано звести текстову інформацію до мінімуму, замінюючи її схемами, рисунками, фрагментами фільмів. Зацікавленість. Включення (без шкоди науковому змісту) у презентацію смішних, цікавих сюжетів, мультиплікаційних героїв оживляє заняття, створює позитивний емоційний настрій, що сприяє засвоєнню матеріалу і більш міцному запам’ятовуванню. Краса і естетичність. Неабияку роль відіграють кольорові сполучення і дотримання стилю в оформленні слайдів, музичний супровід. Поради тим, хто створює презентації Стиль Дотримуйтеся єдиного стилю оформлення Уникайте стилів, які будуть відвертати увагу від самої презентації Допоміжна інформація не повинна переважати над основною (текст, малюнки) Фон Використовуйте більш холодні тони Використання кольорів Для фону і тексту – контрастні кольори На одному слайді не більше трьох кольорів: один – для фону, один – для заголовка, один – для тексту Особлива увага на колір для гіперпосилань Анімаційні ефекти Використовуйте за призначенням (можливості комп’ютерної анімації) Не зловживайте різними ефектами: не повинні відвертати увагу від змісту інформації Зміст інформації Використовуйте короткі слова і речення Заголовки повинні привертати увагу аудиторії Розташування інформації В центрі повинна знаходитися найважливіша інформація Інформація розміщується горизонтально Якщо розміщений малюнок, то текстова інформація знаходиться під ним Шрифт Для заголовка (розмір) – не менше 24 Для тексту – не менше 18 Не слід змішувати різні типи шрифтів Для виділення інформації (слова) потрібно використовувати жирний шрифт, курсив або підкреслення Не зловживати прописними літерами (читаються важче) Способи виділення інформації Використовувати: Рамки, заливку Стрілки, штриховку, різні кольори Діаграми, малюнки, схеми, ілюстрації найважливіших фактів Об’єм інформації Ключові елементи розташовувати на окремих слайдах Не заповнювати слайд великою кількістю інформації Види слайдів (для урізноманітнення презентації) З текстом З таблицями З діаграмами Презентація учня повинна включати Назву дослідження Мету самостійної роботи Хід і результат дослідження Висновки Список використаних джерел Використані джерела 1. Дементієвська Н.П. Вчимося самі, вчимо інших // Вісник програм шкільних обмінів. – №21, 2004. - С.5-8. 2. Дементієвська Н. П., Морзе Н. В. Комп’ютерні технології для розвитку учнів та вчителів // Інформаційні технології і засоби навчання: Зб. наук. праць / За ред. В.Ю. Бикова, Ю.О. Жука / Інститут засобів навчання АПН України. – К.: Атіка, 2005. – 272с. 3. Intel® Навчання для майбутнього. – К: видавнича група BHV, 2004. – 416 c. (Автори адаптації до українського видання Морзе Н.В., Дементієвська Н.П.).

category: Методика та технологія


title: Нестандартний урок у початковій школі

description:
Швидкий розвиток науки, зростання обсягів нової інформації потребують від школи підготовки активних, самостійних людей з розвиненими творчими здібностями. Завдання сучасної дидактики – створення відповідного навчального середовища, здатного забезпечити умови здобуття освіти, надання можлив

                  ості кожній особистості реалізувати свої нахили, потреби та здібності; формування творчої, освіченої, всебічно розвиненої особистості, конкурентноспроможної в нових економічних умовах. Творчі педагоги постійно вдосконалюють методику проведення класичного уроку, в результаті чого в навчальний процес впроваджуються нестандартні уроки. Протягом тривалого часу в нашій країні була поширена класно-урочна система навчання, яка дозволяла вчителеві одночасно навчати багатьох учнів. Головним компонентом цієї системи є урок. Це частина навчального процесу, яка є викінченою в смисловому, часовому і організаційному плані. Від ефективності уроків залежить ефективність навчального процесу [1]. Найчастіше уроки будувалися на основі закономірностей навчально-виховного процесу і характеризувалися поєднанням та реалізацією всіх дидактичних принципів і правил, забезпечуючи умови для продуктивної пізнавальної діяльності учнів із урахуванням їхніх інтересів та потреб. Такі уроки прийнято називати стандартними. Вони охоплюють основні етапи навчального процесу. Стандартні уроки відіграли значну позитивну роль у навчанні школярів. Проте вже в середині 70-х років минулого століття з'явилась тенденція до зниження інтересу дітей до класних занять. На практиці це реалізувалося появою нестандартних уроків, головною метою яких є пробудження інтересу школярів до навчальної праці. Такі уроки не вкладаються у рамки виробленого і сформованого дидактикою. Вчитель не дотримується чітких етапів навчального процесу, традиційних методів, видів роботи [2, с. 5]. Відомий педагог І. П. Підласий говорить, що "нестандартний урок - це імпровізоване учбове заняття, яке має нетрадиційну (невстановлену) структуру". Структура уроку – це сукупність, послідовність і зв'язок елементів, з яких він складається. Якщо нестандартний урок не матиме певної структури, то навчальний процес буде стихійним. В той же час структура повинна бути гнучкою, динамічною, яка відповідає меті, змісту уроку, віку і рівню розвитку учнів, методам і прийомам роботи [3, с. 192-193]. Існує кілька поглядів на нестандартний урок. На думку О. Антипової, В. Паламарчук, Д. Рум'янцевої, суть нестандартного уроку полягає в такому структуруванні змісту і форми, яке б й викликало насамперед інтерес учнів і сприяло їхньому оптимальному розвитку й вихованню. "Нестандартний урок як своєрідне педагогічне явище бурхливо розвивається, постійно набуваючи нових рис. Він — дитя перебудови суспільства і школи, і доля його пов'язана з долею цього процесу" [5, с. 65-69]. Л. Лухтай називає нестандартним такий урок, який не вкладається (повністю або частково) в межі виробленого дидактикою, на якому вчитель не дотримується чітких етапів навчального процесу, методів, традиційних видів роботи [6, с. 31-35]. Е. Печерська бачить головну особливість нестандартного уроку у викладанні певного матеріалу у формі, пов'язаній з численними асоціаціями, різними емоціями, що допомагає створити позитивну мотивацію навчальної діяльності [7, с. 62-65]. О. Митник і В. Шпак наголошують, що нестандартний урок народжується завдяки нестандартній педагогічній теорії, вдумливому самоаналізу діяльності вчителя, передбаченню перебігу тих процесів, які відбуваються на уроці, а найголовніше — завдяки відсутності штампів у педагогічній технології [8, с. 11-23]. Як бачимо, у фаховій літературі, на сторінках періодичної преси відбувається дискусія щодо визначення сутності нестандартних уроків та цінності нових форм занять у навчанні, розвитку й вихованні учнів. Оскільки є нагальна потреба дати об'єктивну оцінку доцільності застосування нетрадиційних занять, визначити їх вагу та місце в системі навчання, в останнє десятиріччя практичний досвід застосування нових форм нестандартних уроків почала опановувати методика. Класифікація нестандартних уроків ще не склалася, але добірка їх уже досить різноманітна. Аналіз робіт науковців (Т. Байбара, Н. Вакарчук, Л. Варзацька, Т. Гусак, О. Кузьменко, Е. Печерська, О. Савченко. Н. Стяглик, Г. Тарасенко, В. Шпак), методистів (В. Авер'янова, В. Заворотнюк, Г. Лисенко, Л. Лухтай, Н. Токар), ознайомлення з досвідом роботи педагогів-практиків (І. Волкова, І. Гуревич, Т. Пасічник, П. Пашаніна, Л. Пензар, О. Полєвікова, Л. Тумакова, Т. Шафрай та багато інших) дали змогу Чекіной О. Ю. зробити висновки про те, що форми уроків, які застосовуються в сучасній початковій школі, можна згрупувати наступним чином: бінарні уроки; віршовані (римовані) уроки; інтегровані (міжпредметні) уроки; уроки-дискусії (урок-діалог, урок-диспут, урок-засідання, урок-круглий стіл, урок-практикум, урок-семінар, урок-суд, урок-телеміст); уроки-дослідження (урок-знайомство, урок-панорама ідей, урок-пошук, урок-самопізнання, урок "Що? Де? Коли?"); уроки-звіти (урок-аукціон, урок-залік, урок-захист, урок-інтерв'ю, урок-екзамен, урок-ерудит, урок-композиція, урок-концерт); уроки-змагання (урок-вікторина, урок-КВК – конкурс веселих та кмітливих, урок-конкурс, урок-мозкова атака, урок-турнір); уроки-мандрівки (урок-екскурсія, урок-марафон, урок-подорож); уроки-сюжетні замальовки (урок-казка, урок-ранок, урок-спектакль) [9]. Волкова Н. П. поділяє нестандартні уроки за структурою, способом проведення та особливостями на: уроки змістової спрямованості (уроки-семінари, уроки-конференції, уроки-лекції, уроки-контрольні роботи); уроки міжпредметні; уроки змагання (уроки-КВК, уроки-аукціони, уроки-турніри, уроки-вікторини, уроки-конкурси); уроки суспільного огляду знань (уроки-творчі звіти, уроки-заліки, уроки- екзамени, уроки-консультації, уроки-взаємонавчання, уроки-консиліуми); уроки комунікативної спрямованості (уроки-діалоги, уроки-роздуми, уроки-диспути, уроки-репортажі); уроки театралізовані (уроки-спектаклі, уроки-концерти, кіно-уроки, дидактичний театр); уроки подорожування, дослідження (уроки-пошуки, уроки-розвідки, уроки-лабораторні дослідження, уроки-заочні подорожування, уроки-експедиційні дослідження, уроки-наукові дослідження); уроки з різновіковим складом учнів; уроки ділової, рольової гри (уроки-суди, уроки-захисти дисертацій, уроки" Слідство ведуть знавці", уроки-імпровізації, уроки-імітації); уроки-драматизації (драматична гра, драматизація розповіді, імпровізована робота у пантоміміці, тіньові п'єси, п'єси з ляльками і маріонетками, усі види непідготовленої драми - діяльність, де неформальна драма створюється самими учасниками гри); уроки-психотренінги; уроки на інтегративній основі (уроки-комплекси, уроки- панорама) [4, c. 333-335]. Для нестандартних уроків характерною є інформаційно-пізнавальна система навчання – оволодіння готовими знаннями, пошук нових даних, розкриття внутрішньої сутності явищ через диспут, змагання. На цьому уроці вчитель може організувати діяльність класу так, щоб учні в міру можливості працювали самостійно, а він керував цією діяльністю, забезпечуючи її необхідними дидактичними матеріалами. Порівняно із звичайним, нормативним заняттям нестандартний урок стимулює пізнавальну самостійність, творчу активність та ініціативу школярів. Навчання на ньому спрямоване на підвищення їхніх знань, формування працьовитості, потрібних у житті навичок і вмінь. Крім того, ці уроки більше подобаються учням, ніж буденні навчальні заняття. Насамперед тому, що навчальний процес тут має багато спільного з ігровою діяльністю дітей. Майже всі прийоми, особи, дії нестандартних уроків відзначаються ігровим стимулюванням. Найвищої майстерності в проведенні такого уроку досягає той учитель, який дозволяє своєму класові вільно почуватися й переживати, але утримує його в тих рамках, які потрібні для успіху в навчанні. Головне завдання педагога — не тільки чітко усвідомлювати мету кожного окремого уроку, а й розуміти важливість проведеного заняття як органічної ланки загального ланцюжка даної теми, розділу, курсу, циклу, всього навчально-виховного процесу. Однак, є певні переваги використання форм уроків, що увійшли до описаної вище типології, оскільки вони дозволяють урізноманітнювати навчальну діяльність, відійти від чітких рамок стандартного уроку з його незмінною структурою: опитування, пояснення, закріплення, домашнє завдання; сприяють підвищенню активності учнів, а отже – і ефективності уроку. Стимулюючи творчу діяльність учителя та його вихованців, нестандартні уроки створюють сприятливі умови для співпраці, що є надзвичайно важливим у роботі початкової школи. Нестандартні уроки позитивно впливають на навчально-виховний процес у сучасній школі. Головна заслуга уроків з нетрадиційною структурою - дуже потужна активність учнів на уроці, але потрібно мати на увазі, якщо нестандартні уроки проводити повсякденно, то цікавість до навчання у дітей пропадає. Тому при використанні нестандартних уроків потрібно бути дуже обережним, для того щоб дітей не перевантажити незвичайністю. Вчителям головне потрібно навчитись правильно підбирати форму роботи і якісно проводити урок. Якщо ці умови виконуються, то можна кожний урок зробити нестандартним. А студентам – детальніше знайомитися з системою нетрадиційних уроків та інноваційними технологіями навчання для своєї подальшої педагогічної роботи. Таким чином, нестандартні уроки в початкових класах руйнують застиглі штампи в організації навчально-виховного процесу школярів, спрямовуючи їх в русло активізації пізнавальної самостійності й творчої активності учнів. Література 1. Фіцула М. М. Педагогіка: Навч. Посіб. – К.: Академвидав, 2007. – 560 с. 2. Нестандартні уроки в початковій школі / Упоряд. О. Кондратюк. – К.: Ред. загальнопед. газ., 2005. – 128 с. 3. Махмутов М. И. Современный урок. – М.:Педагогика, 1981. – 192с. 4. Волкова Н. П. Педагогіка. – К.: Академія, 2002. – 340с. 5. Паламарчук В., Рум'янцева Д., Антипова О. У пошуках нестандартного уроку // Рад. школа. – 1991. – №1. – С. 65-69. 6. Лухтай Л. Нестандартний урок // Початкова школа. – 1992. – №3. – С. 31-35. 7. Печерська Е. Уроки різні та незвичайні // Рідна школа. – 1995. – №8. – С. 62-65. 8. Митник О., Шпак В. Народження нестандартного уроку // Початкова школа. – 1997. – №12. – С. 11-23. 9. Чекіна О. Ю. Рід прикметника. Школа — наш дім. Інтегрований урок з української мови та українського читання. 2 клас. //Розкажіть онуку. – 2000. – № 4. – С. 48-49.

category: Методика та технологія


title: Формування моральних принципів та ідеалів у старшокласників при вивченні творів Лесі Українки

description:
Довго щирими сими словами До людей промовлятиму я … Л. Українка Сьогодні життя ставить нові вимоги перед методикою викладання української літератури. Це воно, життя, зобов’язує нас творити нову методику, яка б відповідала духові часу, концепції національної школи.

 Звичайно, учитель не повинен нехтувати кращими надбаннями методичної науки, зокрема працями, багатими фактичними матеріалами, цікавими спостереженнями, мудрими порадами. Я коротко спинюся на пошуках шляхів та методичних прийомів виховання громадських почуттів та ідеалів учнів під час вивчення життя і творчості Лесі Українки. Немає потреби доводити, яке велике значення для формування суспільних ідеалів учнів ідейно – патріотичні погляди та переконання Лесі Українки. У зв’язку з цим правильне і глибоке розкриття їх є одним з найвідповідальніших етапів у процесі вивчення життя і творчості поетеси. Їх треба ставити в центрі уваги не тільки під час характеристики її переконань та ідеалів, але й у процесі аналізу програмних творів, бо кожен із них є часткою світогляду їх автора. Благородна боротьба Лесі Українки за підвищення ролі літератури, зокрема, за правильне використання української художньої літератури у вихованні дітей шкільного віку, залишається і нині високим прикладом служіння письменника інтересам свого народу. Нас захоплює і чарує духовна повнота Лесі Українки : почуття, розум, воля в ній не лише розвинуті повною мірою, але й спрямовані на щастя людям. Леся – людина виняткового благородства. Змалку хвора, гнана урядовими держимордами, забуваючи про себе, вона жила життям свого народу. Леся – велична і сильна духом. У неї не лише до найвищої міри розвинена совість і почуття обов’язку до вітчизни, а й готовність без будь-яких вагань скрізь і всюди стати на її захист. Кожен справжній учитель – словесник є патріотом своєї держави, він покликаний своїм словом, всією своєю діяльністю виховувати безкінечну любов до своєї країни, свого народу. У вірші « На роковини » Леся Українка поетичними рядками висловлює свій патріотизм до України, розкриваючи тему – Шевченко та Україна. Україна для неї – мати, і хоч була б вона стара, Сумна, змарніла, бідна, - Для сина вірного вона Єдина, люба, рідна. Вітчизну, нашу рідну Україну, поетеса нарекла найсвятішим із слів людської мови – матір’ю. До тебе, Україно, наша бездольна мати, Струна моя перша озветься … Глибоке розуміння суспільної ролі літератури, свідомість високого покликання поета як слуги народу наснажило епічну поему Лесі Українки «Давня казка », де співець народний проголошує найперший обов’язок – « боронить народну справу ». Не подумаю довіку Зброї чесної зложити! Лесі – 22 роки. Молода поетеса шукає себе, уважно придивляється до життя, аналізує почуте, побачене, прочитане. І висновок, до якого необхідно підвести учнів : я – не перекотиполе, я – рідний від плоті і крові син ( донька ) свого народу. Полум’яна патріотка, поетеса завжди жадала «огнистого слова, палкого ». Художнє слово було для Лесі Українки виточеного з твердої криці іскристою зброєю, вістрям своїм поверненою на катів. Поетеса створила образ слова, гострого, як меч, заявила, ще її слово – єдиною зброя, яка в руках невідомих братів стане « кращим мечем на катів » ( « Слово, чому ти не тверда криця »). І сама тому, що поетеса не тільки глибоко поважала трударів усієї землі, незалежно від їх національності, віросповідання, кольору шкіри, майнового і освітнього цензів та інших відмінностей, вона заслужила найнепідкупнішу людську подяку – світову народну славу. У формуванні суспільних ідеалів молоді велика роль належить взаємозв’язку уяви і почуттів. Ці психічні процеси активізуються під впливом яскравих образів та картин, зображених у художніх творах та під впливом майстерної розповіді вчителя, який своїм словом здатний ефективно впливати на смаки та уподобання дітей. Тому завдання вчителя – словесника полягає у вдумливому доборі яскравого ілюстративного матеріалу ( уривки з поезій, статей, листів, спогадів, в доборі окремих фактів, часто важливих не так з літературного, як з психологічного погляду і, нарешті, у виборі відповідних форм і прийомів роботи на уроці, спрямованих на пожвавлення психологічної активності учнів). Такий методичний принцип допомагає оживити образ великої людини, жінки, письменниці, захопити учнів її моральною красою, пройнятись її ідеалами. Читання уривків учителем та учнями відразу створює відповідний настрій учнів на уроці, збуджує неабиякий інтерес до постаті Лесі Українки та її творчості : « Дівчина з серцем гарячим Ніжним, як шелест весняний в гаю, Сильним, мов криця незламна … » ( П.Воронько «Народження легенди») « Ні, я жива! Я буду вічно жити! Я в серці маю те, що не вмирає!» (Л.Українка) Деякі методичні посібники радять учителю без належної підготовки пропонувати учням прочитати драму – феєрію самостійно, й одразу почитати її аналіз. Мій досвід підказує, що « Лісова пісня» - один із тих творів, до читання яких учнів треба годувати. Можу стверджувати, що цей твір належить до тих, які залишають найглибший слід у юних душах наших старшокласників. І якщо правильно підійти до вивчення цього твору, то вчитель в змозі зробити справжній «переворот» у свідомості дітей щодо взаємин між хлопцями та дівчатами, в утвердженні здорових морально – естетичних ідеалів, глибокого розуміння краси в людині і природі, розкрити чарівність і багатство рідного слова, народної творчості. Учитель допомагає осмислити композицію твору, систему образів, проблематику, багатство мови, ритміку. Тільки так усі учні спроможні виконати ці завдання якісно, тільки так словесник введе дітей у ту психологічну та казково – фантастичну атмосферу, в якій живуть герої драми. А ставлячи за мету виховання моральної сили, душевної краси підлітків можна на матеріалі автобіографічних поезій Л.Українки : « До мого фортепіано», « Сон літньої ночі», цикл « Мелодії», « Давня весна», « Забуті слова» та ін. Слухаючи ці задушевні твори, учні живуть настроями їх авторки, поділяють її горе і страждання, захоплюються мужністю і стійкістю у боротьбі за життя, проймаються її громадянськими ідеями. Під час аналізу творів Лесі Українки треба акцентувати увагу на емоційному освоєнні кожного твору як цілого або, як кажуть філософи, етапу конкретного споглядання, під час якого почуття, переживання, асоціативне мислення учнів у сукупності створити конкретну емоційну основу, що стане міцним ґрунтом для поглибленого осмислення кожного твору. Треба розуміти, що розкриття на уроці історичної зумовленості творчості Лесі Українки, усвідомлення біографії поетеси вимагає осмислення формування її світогляду. При такому підході біографія та творчість письменниці освітлюватиметься не з суб’єктивних міркувань, а з позицій об’єктивних. Ц і є завданням і метою вчителя літератури.

category: Методика та технологія


title: Навчальний театр на уроках англійської мови

description: У статті з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що для більшості учнів 7-х класів театр - це продовження їх рольових дитячих ігор, тільки на англійській мові, де зберігається привабливість для школярів на даних етапах навчання

category: Методика та технологія


title: Особистий брендінг вчителя початкових класів

description: У статті на заявлену тему авторка наголошує, що сучасна доба ставить нові вимоги до вчителя, який має замислитися про свою успішність і конкурентоспроможність

category: Методика та технологія


title: Віршики, якими можна почати урок

description: Подано збірку віршів, якими можна розпочати будь-який урок в 1-5-х класах

category: Методика та технологія


title: Казочка про звуки

description:
Виразність і чистота дикції досягається, насамперед, правильністю артикуляції, тобто, чіткістю укладки органів мовлення та їх рухів при вимові звуків. Розробка збірки з українського читання на заявлену тему в 1-му класі системного вивчення звуків української мови у вигляді казочки, дійовими особами

                  якої будуть мовленнєві органи

category: Методика та технологія


title: Музеї - джерела історичної пам’яті

description: Розробка навчальної програми на заявлену тему. Метою курсу є розвиток інтересу до історії рідного краю за допомогою музейних експозиційних матеріалів і визначення ролі музеїв як джерел історичної пам’яті

category: Методика та технологія


title: Структурно-семантичні особливості суфіксальних іменників у романі «Рай. Центр» Люко Дашвар

description:
Останнім часом, за даними наукової літератури, вивчення українського словотвору здійснюється в таких напрямках: розмежування принципів морфемного і словотвірного аналізу (праці В. Горпинича, В. Грещука, Я. Закревської, С. Панцьо, О. Кубрякової, О. Ревзіної, Т. Вільчинської) [3,7, 8,9], іменникова

                   конфіксація української мови (П. Білоусенко, І. Іншакова, К. Качайло, О. Меркулова, Л. Стовбур) [1], типи словотвірних значень девербативів-іменників у віддієслівних гніздах із значенням мислення (Г. Василевич) [2], структура складних іменників у контексті семантичного синтаксису (К. Городенська) [5; 6], словотворча структура і семантика складних слів у сучасній українській мові (Н. Клименко) [10], семантико-словотвірна структура гнізд слів із значенням почуття (Н. Тишківська) [11], суфіксальна експлікація конотації іменників (В. Говердовський) [4], особливості словотвірної семантики українських девербативів і деад’єктивів із нульовими суфіксами (Л. Третевич) [12] тощо. На сучасному етапі розвитку лінгвістичної думки приділяється увага вивченню мови прози та поезії, зокрема словотвірної структури та семантики використаного автором складу слів, з огляду на те, що українська проза на початку XXI ст.. збагатилася новими творами, дане дослідження є актуальним. Мета статті: з’ясувати структурно-семантичні особливості суфіксальних іменників, використаних Люко Дашвар у романі "РАЙ. Центр". Зібраний фактичний матеріал (393 похідні іменники) свідчить про те, що в сучасному прозовому творі найбільше зафіксовано суфіксальних похідних іменників (64% від загальної кількості проаналізованих мовних одиниць). На другому місці стоїть спосіб осново- та словоскладання (15%). Далі йдуть іменники, утворені безафіксним способом творення (9%), та субстантивацією (8%). Найменше виявилося конфіксальних структур (3% від загальної кількості проаналізованих мовних одиниць) та префіксальних іменників (1%). Отже, у романі Люко Дашвар "РАЙ. Центр" серед зафіксованих іменникових дериватів найбільше виявилося суфіксальних похідних слів (252 іменники), які проаналізовано з позиції їх семантики та словотвірної структури. У творенні суфіксальних іменників беруть участь більше тридцяти морфем, найпродуктивнішими з яких виявилися –к-, -ість-, -ин-, -нн-, -ець-, -ник. Решта афіксів наявні у структурі не більше, як десяти слів кожен. Отже, опис мовного матеріалу здійснено в порядку спадання активності суфіксальних формантів. П’ята частина усіх проаналізованих іменників утворена за допомогою афікса –к-, вони поділяються на такі лексико-семантичні групи: назва предметів побуту: свічка (5) *, мотузка (6), кнопка (11), цигарка (11), картинка (12), книжка (24), сумка (25), картка (25), лялька (26), голка (30); найменування осіб: матінко (6), дівка (11), перукарка (15), хазяйка (16), білявка (20), дівчинка (26), коханка (37), касирка (46); назви результатів діяльності або окремої дії: забаганка (16), записка (17), згадка (23,26), розвідка (23), думка (25), балачка (36); найменування місцевості: річка (5), хвилька (9), верхівка (11), бруківка (23), асфальтівка (56); назви будівель та їх частин: домівка (8), сходинка (13), лавка (17), кімнатка (21), стінка (21); найменування частин тіла людини й тварини: бровки (6, 33), шкірка (11), маківка (11), губка (44); назви певної їжі: картопелька (22), хавка (36), шоколадка (46); найменування транспортних засобів: автівка (11), машинка (22); назви посуду: пляшка (5, 20), чашки (26), склянка (46); найменування одягу: футболка (24), одежинка (40); назва тварини: тваринка (6); астрономічна назва: зірка (5). Суфікс –ість є у словотвірній структурі двадцяти семи іменників, які називають: опредметнені абстрактні ознаки, притаманні певним особам і стосуються їх внутрішнього світу: гордість (30,37), винахідливість (30), підсвідомість (40), розкутість (34), завзятість (38), унікальність (31), здатність (75); опредметнені абстрактні ознаки, притаманні певним особам і мають зовнішнє вираження: самотність (15), беззахисність (21), забитість (33, 56), майстерність (63), безпорадність (63), приналежність (39), приреченість (64); абстрактні назви об’єктивної дійсності: прикрість (11, 26), реальність (18), точність (21), якість (26), радість (33, 40), цінність (39), нескінченність (51), безкінечність (54), очевидність (65), дохідність (66), вартість (67), нерухомість (67), діяльність (69). Морфема –ин- утворює близько двадцяти іменників, які поділяємо на такі лексико-семантичні групи: назви осіб: дівчинка (5), дитина (6), хлопчина (6), дружина (31); найменування місцевості: чужина (38), вершина (76), глибина (6), середина (11), частина (5); назви конкретних предметів: сорочина (8), копійчина (22), милостиня (43), хлібина (56); найменування тварин: пташина (38); назва приміщення: комірчина (15); найменування характерної зовнішньої ознаки особи: лисина (11); назва часового проміжку: давнина (28); абстрактна назва: відносини (11). Суфікс –нн- наявний у словотвірній структурі іменників двох типів: ті, що називають результат певної діяльності: уподобання (32), гримання (21), розчарування (32), чергування (61), переконання (65), знущання (85), хвилювання (77); ті, що називають опредметнену дію: спілкування (26), споживання (29), навчання (33), кохання (42), жадання (46), бажання (47), прибирання (76), тупцювання (77), пересування (78). Іменники – назви осіб утворені за допомогою суфіксів –ець, -ник. Наприклад: особи за професією або видом діяльності: випускник (57), двірник (64), рятівник (73), виробник (78), представник (84), чиновник (92), охоронець (55), обранець (66), ченець (92); особи за характерними ознаками: незнайомець (11, 75), хлопець (16), збоченець (33), комсомолець (61), курець (77); особи за місцем проживання: житець (14), українець (39), виходець (80), прибулець (87). Кілька дериватів, що у своїй словотвірній структурі мають такі афікси називають конкретні предмети: годинник (30), чайник (42), заварник (43), гаманець (34), прапорець (34), стілець (85); та певну місцевість: чагарник (89), заповідник (92). Майже однакову кількість похідних іменникових слів утворюють форманти –ок, -чик, -н-, -ацій-. Зафіксовані в романі деривати можна теж поділити на лексико-семантичні групи: абстрактні назви: сигналізація (11), реставрація (14), мотивація (20), коронація (28), аргументація (31), компенсація (31), інформація (32), агітація (36), організація (60), заробіток (14, 28), підробіток (25), приробіток (37), випадок (31), чортівня (6), дурня (17), платня (32); назви істот зі значенням зменшеності або пестливості: купчик (15), братчик (29), синок (11), їжачок (6), кабанчик (89); найменування особи за характерними ознаками: виродок (17); назви певних приміщень: сарайчик (14), коридорчик (15,45), притулок (13), куток (14), спальня (28), вітальня (30), кав’ярня (31), перукарня (32); найменування предметів побуту: диванчик (77), килимок (24); поодинокі назви: рослин – грибочок (22), частин тіла людини – пальчик (29), транспортного засобу – пароплавчик (56), певного періоду доби – ранок (17), грошових одиниць - сотня (30). У проаналізованих дериватах виокремлюються також форманти –ств-,-иц-, -ыст, -ик, -ар, які теж характеризуються достатньою продуктивністю і наявні у словотвірній структурі таких груп слів: назви осіб за професією, політичними уподобаннями, характерними ознаками тощо: анархіст, суб’єктивіст, екзистенціаліст (37), песиміст (40), журналіст (67), шахіст (76), трудар (15), кухар (26), лікар (31), слоняра (41), пліткар (65), володар (83), паскудник (19), помічниця (36), служниця (38), п’яниця (61); збірні назви: царство (15), суспільство (39), жіноцтво (67), сімейство (69), гонорар (37); найменування певної місцевості: вулиця (16), столиця (29), дворик (14), скверик (32); абстрактні назви: нахабство (23), керівництво (61), кокетство (75); найменування конкретних предметів: спідниця (5, 6), дзвоник (27), пунктик (36); назва частин тіла людини: плечико (6); найменування спеціальних будівель, споруд: дзвіниця (15). Невеликою активністю характеризуються суфікси –нищ-, -ук-, -от-, -ат-, -ц-, -ощ-, -ус-, -л-, -ан, які простежуються у словотвірній структурі таких іменникових дериватів: назви істот з певними емоційними відтінками до основного значення: парубище (6), падлюка (20), гадюка (20), тварюка (62), голота (22, 25), сволота (93), янголята (23), серденята (56), бабця (32), бабуся (15), матуся (81), базікало (7); назви конкретних предметів з певними емоційними відтінками до основного значення: вудлище (34), каменюка (6), дверцята (59), штанці (6), бабло (22); найменування місцин з певними емоційними відтінками до основного значення: лежбище (41), звалище (111); абстрактні назви: глупота (9), гидота (13), нудота (28), видовище (8,31); найменування почуттів людей: прикрощі (37, 64), веселощі (38), нутрощі (69); назви частин тіла людини або тварини: оченята (27), крильце (23); найменування осіб за місцем проживання: кияни (5), селяни (22); збірна назва: трійця (14, 32); найменування певного шару активної лексики: матюк (21). Поодинокі іменники утворені за допомогою формантів –очк-, -ак-, -ир-, -ер-, -ур-, -ач, як правило, є назвами осіб за професією (бригадир (85), за видом діяльності (кандидатура (26), відвідувач (75)), за іншими ознаками з відтінком зменшеності-пестливості або збільшеності-згрубілості (жіночка (20), скотиняка (58), а також назвою конкретного предмета: електрошокер (12). Отже, як показав аналіз фактичного матеріалу, похідні іменники у словотвірній структурі мають переважно суфікси, які утворюють нові слова або надають певного відтінку до основного значення слова. Щодо особливостей семантики, то усі досліджені деривати об’єднуються у такі тематичні групи: одно предметні абстрактні ознаки, притаманні певним особам і стосуються їх внутрішнього світу (гордість, розкутість), опредметнені абстрактні ознаки, притаманні певним особам і мають зовнішнє вираження (самотність, беззахисність забитість), абстрактні назви об’єктивної дійсності (якість, очевидність), назви осіб, місцевості, конкретних предметів, тварин, приміщень та їх частин, характерних зовнішніх ознак особи, часових проміжків, одягу, посуду, абстрактні назви. Література Білоусенко П. І. Нариси з історії українського словотворення (іменникові конфікси) / П. І. Білоусенко, І. О. Іншакова, К. А. Качайло, О. В. Меркулова, Л. М. Стовбур. – Запоріжжя – Кривий Ріг: ТОВ "ЛІПС" ЛТД, 2010. – 480с.Василевич Г. Я. Типи словотвірних значень девербативів-іменників у віддієслівних гніздах із значенням мислення / Г. Я. Василевич// Дослідження зі словотвору та лексикології. – К.: Вища школа, 1985, - С. 25-30.Вільчинська Т. Морфемний і словотвірний аналіз у школі / Т. Вільчинська // Дивослово. – 2003. - №2. – С. 22-23.Говердовський С. І. Про суфіксальну експлікацію конотації іменників / С. І. Говердовський // Мовознавство. – 1988. - №3. – С. 54-59.Городенська Г. К. Проблема виділення словотвірних категорій (на матеріалі іменника) / К. Г. Городенська // Мовознавство. – 1994. - №6. – С. 25-28.Городенська Г. К. Структура складних іменників у контексті семантичного синтаксису / К. Г. Городенська // Мовознавство. – 1988. - №3. – С. 27-34.Горпинич В. О. Словотворення і словотвір української мови: [навч. Посібник (тексти лекцій) ] / Володимир Олександрович Горпинич. – К., 1995. – 68с.Горпинич. В. О. Сучасна українська літературна мова [Морфеміка. Словотвір. Морфонологія] / Володимир Олександрович Горпинич. – К: Вища школа, 1999. – 208 с.Грещук В. В. Деякі теоретичні питання словотвірного значення / В. В. Грещук // Мовознавство. – 1991. - №3. – С. 34-42.Клименко Н. Ф. Словотворча структура і семантика складних слів у сучасній українській мові / Ніна Федорівна Клименко. – К.: Наукова думка, 1984. – 251с.Тишківська Н. Я. Семантико-словотвірна структура гнізд слів із значенням почуття в українській мові / Н. Я. Тишківська // Ономастика і апелятиви [зб. наукових праць]. – Вип. 7. – Дніпропетровськ: ДДУ, 1999. – С. 213-215.Третевич Л. М. Про особливості словотвірної семантики українських девербативів і деад’єктивів із нульовими суфіксами / Л. М. Третевич // Дослідження словотвору та лексикології. – К.: Вища школа, 1985. – С. 21-25.

category: Методика та технологія


title: Особливості творення слів української мови

description: Представлено матеріали на заявлену тему до факультативних занять для учнів загальноосвітніх шкіл

category: Методика та технологія


title: Маленька книжка для великих розумників

description: Подано збірку текстів для уроків розвитку зв’язного мовлення з різноплановими завданнями для учнів 5-7-х класів

category: Методика та технологія


title: Альфред Нобель - визначна людина XIX ст.

description: Подано віршовану візитку видатного винахідника із медіапрезентацією (додається)

category: Методика та технологія


title: Розвиток творчих здібностей учнів як одна із складових формування комунікативно-мовленнєвої компетентності

description: У статті на заявлену тему авторка пише, що для сучасної стратегії розвитку національної школи характерним є зростання уваги до особистості школяра, максимального розкриття його обдарування, інтелектуального розвитку, що забезпечує пріоритетність розвитку творчих рис

category: Методика та технологія