title: Как помочь слабоуспевающему ученику. (Рос. мова)

description:
Развитие современной психологической науки позволяет качественно иначе, глубже и всесторонне подходить к такой, не теряющей актуальности, проблеме педагогики и психологии, как школьная неуспеваемость. Каждый учитель в процессе своей педагогической деятельности встречает немало учащихся, ко

                  торые переживают трудности при усвоении учебного материала. Без определения причин этих трудностей, которые в большей степени носят психологический характер, невозможна эффективная работа для их преодоления и повышения школьной успеваемости. Психологические причины, которые вызывают отставание в обучении, разнообразны и находятся в сложной взаимосвязи с внешними проявлениями школьных трудностей. Необходимо учитывать, что очень часто отсутствует прямое соответствие между внешними проявлениями трудностей в обучении и психологическими причинами. В основе разных трудностей в учебной деятельности могут лежать разные психологические трудности, а в основе разных по внешним проявлениям трудностей может быть одна и та же психологическая причина. Например: невнимание ученика, на которое часто жалуются учителя и родители. А оно может быть последствием разных причин несформированных процессов произвольного внимания, результатом недостаточного развития умственной деятельности, отсутствия интереса к обучению, наличия каких-либо личных проблем. В основе разнообразных школьных трудностей учащихся, как плохая память, неумение выделять в учебном материале главное, трудность в решении арифметических задач может лежать та же самая психологическая причина – несформированность умственной операции анализа. Такое сложное соотношение между внешними проявлениями трудностей в обучении и причинами, которые их вызывают, требуют от учителя не только необходимости понимания этих связей, но и овладение специальными психо-диагностическими методиками для эффективного выявления и устранения причин этих трудностей. Однако отсутствие достаточно разработанных и удобных для практического использования учителем способов психологического анализа конкретных случаев школьной неуспеваемости делают его работу по определению трудностей в обучении детей малоэффективной, поскольку в большинстве случаев учителя пользуются традиционным способом работы со слабоуспевающими учениками: проводят с ними дополнительные занятия, которые заключаются в основном в повторении и повторном объяснении учебного материала. Но, как показывает опыт многих учителей, эти занятия, к которым отрицательно относятся учащиеся и которые требуют большей затраты времени и сил как учителя, так и ученика, далеко не всегда дают желанный результат. В лучшем случае они могут привести лишь к временным позитивным изменениям в учении и не устраняют настоящих причин трудностей школьников. Вполне понятно, что эффективная помощь может быть предоставлена на пути психологического подхода к анализу и устранению трудностей, которые возникли в процессе обучения. Разработка разных способов выявления психологических причин трудностей в обучении должна способствовать принципиальной смене содержания дополнительной работы учителя со школьниками, которые отстают в учении. На дополнительных занятиях детям необходимо предлагать специальные задания неучебного характера, которые имеют на первом этапе диагностическую направленность с целью выявления психологических причин, что поможет выяснить те или иные конкретные трудности ученика. На втором этапе, исходя из принципа единства диагностики и коррекции, эти же задания можно использовать как способ психологической коррекции выявленных недостатков в психологическом развитии детей. Для реализации такой психодиагностической деятельности учителю необходимо иметь достаточно развернутое, систематическое описание тех трудностей, которые возникли у учащихся в процессе обучения, с перечнем возможных причин, в том числе и психологических, которые лежат в основе возникших трудностей, и указанием на способы психологической диагностики и устранение выявленных недостатков. Сотрудничая со школьным психологом, была выявлена часть учащихся, которая нуждается в индивидуальных занятиях. В результате определились три группы причин психологической помощи. Первая группа трудностей была связана с недостатками формирования сложных по структуре и многоуровневых по организации двигательных навыков письма и чтения. Качество процесса письма в значительной мере обуславливается уровнем развития психомоторной сферы ученика. Это такие недостатки: несформированность зрительно-двигательной координации; недостаточный уровень дифференциации мышечных усилий руки; недостатки в развитии микромоторики. У детей с низким уровнем развития психомоторной сферы отмечаются такие трудности в написании букв и цифр: нестабильность графических форм (по высоте, ширине, наклоне букв и цифр); отсутствие связных движений при письме, «печатании» букв; небрежный почерк; очень медленный темп письма; сильный тремор (дрожание руки), которое проявляется у ученика в дополнительных штрихах, дрожащих линиях; очень большое напряжение во время письма (очень сильный или очень слабый нажим). При формировании двигательных навыков чтения (речевые умения) важную роль играют особенности артикуляции ученика, которые влияют на темпоритмические характеристики чтения вслух. Трудности в артикуляции проявляются в том, что ученик характеризуется: низкой скоростью чтения; слоговым типом чтения; низким уровнем понимания того, что читает, в связи со смешиванием близких по акустическим или артикуляционным признакам букв, которые приводят к смешиванию значения слов. Кроме того, низкая скорость чтения усложняет осуществление синтеза смысловых единиц текста, что также усложняет внимание прочитанного. Вторая группа трудностей обусловлена особенностями формирования когнитивного компонента навыков письма, чтения и вычислительных умений. Основные проявления трудностей, вызванные данной причиной, заключаются: в замене букв, близких по акустическим или артикуляционным признакам; в пропуске букв при письме или чтении; в недописывании слов или предложений; в количественных ошибках при написании букв; в трудности понимания слов, подобных по звуковому составу; в неправильном чтении похожих по начертанию букв; в сложности при слиянии букв в слоги, слогов в слова; в отсутствии устойчивых навыков счета; в незнании отношений между смежными числами; в трудности перехода от конкретного плана к абстрактному; в неумении решать задачи; в тугодумии. Конкретными психологическими причинами, которые лежат в основе этой группы трудностей, могут быть названы такие: а) несформированность пространственных представлений; б) недостатки в процессе развития звукобуквенного анализа и синтеза и фонетикофонематического восприятия; в) недостатки в развитии познавательных интересов. Третья группа трудностей связана с недостатками в формировании регуляторного компонента навыков письма, чтения и вычислительных умений. Конкретная психологическая причина, которая лежит в основе этой группы трудностей, заключается в несформированности процессов самоконтроля и саморегуляции. Последствиями недостаточности процессов самоконтроля и саморегуляции могут быть: неумение отыскать свои ошибки; возрастание количества ошибок под конец работы; выполнение требований учителя в неполном объеме: трудности с формированием двигательных навыков письма; медленный темп письма. Особенно необходимо отметить трудности в обучении, вызванные особенностями темперамента учащихся, которые отображают своеобразие природной организации их нервной системы. В первую очередь это относится к медлительным детям - детям с флегматичным темпераментом. В учебном процессе у них могут возникнуть такие трудности, обусловленные индивидуально-типологичными особенностями: пропуск букв, слогов, недописывание слов и предложений (вследствие того, что ученик флегматик торопится, чтобы не отстать от класса); медленный темп письма, чтения, счета; невыполнение письменных заданий в полном объеме при ограничении времени, отведенного на работу; замедленное переключение умственной деятельности.

category: Методика та технологія


title: Застосування екологічних ігор, головоломок у педагогічній практиці

description:
У матеріалі з досвіду роботи авторка вказує - загальновідомо, що навчальна діяльність визріває в надрах ігрової діяльності та лише поступово стає провідною, тому важливим завданням виховання й навчання є формування в дітей основи для стійких пізнавальних інтересів, творчої пошукової активності, спря

                  мованої не лише на зміст навчальних предметів, а й на навколишнє середовище

category: Методика та технологія


title: Методичні рекомендації з проведення навчального експерименту в системі вивчення фізики в середній школі

description: Матеріал із досвіду роботи на заявлену тему має такі розділи: „Система шкільного експерименту з фізики”; „Зміст і значення демонструвань із фізики”; „Основні вимоги до демонстраційних дослідів”; „Засоби НІТ у навчальному фізичному експерименті” тощо

category: Методика та технологія


title: План засідання методичного об’єднання вчителів суспільно-гуманітарного циклу

description: Подано планування п’яти занять методичного об’єднання вчителів суспільно-гуманітарного циклу

category: Методика та технологія


title: Дієслово як частина мови. Система вправ

description: Подано систему дидактичних вправ для учнів до заявленої навчальної теми в 7 класі з використанням усної народної творчості

category: Методика та технологія


title: Українська література - предмет, заснований на творчості

description: У статті-роздумі з досвіду роботи авторка пише, що сучасний педагог - це насамперед творчий учитель, котрий відмовився від ролі ретранслятора готових істин і перейшов на позицію помічника, консультанта, організатора навчальної взаємодії як діалогічного спілкування

category: Методика та технологія


title: Математика - це цікаво! Математика - це потрібно!

description: У статті з досвіду роботи авторка пише, що за більше, ніж 30 років викладання математики у школі, переконалася, що одним із шляхів удосконалення навчання учнів такому складному предмету є нетрадиційність у його репрезентації школярам, що характеризується більшою відкритістю суспільству

category: Методика та технологія


title: Диктанти та тексти для списування в 1-4 класах про історичне минуле й охорону та збереження природних історичних і культурних пам’яток Диканьки

description: Подано методичну збірку на заявлену тему, де метою обраної теми є формування в молодших школярів ціннісного ставлення до рідного краю, що спрямоване на вирішення ключових завдань національної та патріотичної системи виховання

category: Методика та технологія


title: Компетентнісно-зорієнтоване навчання у структурі трудової підготовки учнів

description:
У статті з досвіду роботи автор вказує, що проблема набуття особистісно життєвої компетентності, розвитку її здатності щодо осмисленого збереження й самостійного та творчого відтворення власної життєдіяльності та досягнення життєвого успіху є однією з найважливіших проблем, які постали перед людство

                  м у XXI ст.

category: Методика та технологія


title: Ключі до дитячої творчості

description:
Головне призначення людини, що вирішила присвятити себе роботі з дітьми, полягає в тому, щоб допомогти своїм вихованцям пройти важкий шлях становлення. Не сформувати особистість, а створити умови для реалізації її здібностей, не вказати вторований шлях пізнання, а допомогти знайти свою, нехай нав

                  іть вузеньку стежку; не тягнути за руку на гору, перебуваючи на її вершині, а допомогти подолати її, вчасно підставивши плече. Але як цього досягти? Спів - творчість, спів - праця, спів - розуміння, спів - чуття. Ось ключ до вирішення. Урок це не монолог, це діалог потенційних творчих можливостей учня і вчителя, які повинні діяти разом, бути співтоваришами, партнерами, і обидва вони повинні бути цікаві один одному як особистості. Вчитель повинен вміти бачити і чути, вміти допомагати тільки тоді, коли його допомога дійсно необхідна, вміти робити так, щоб учні самі проявляли активність, самі творили, самі робили, нехай маленькі, але відкриття. Адже кожна людина займається у своєму житті творчістю, - коли намагається не просто виконувати механічно свою роботу, але й внести в неї щось від себе, в чомусь її удосконалити. Скрізь, де мета діяльності народжується з глибини людського духу, має місце творчість. Скрізь, де людина працює з любов'ю, смаком і натхненням, він стає майстром. Можна скільки завгодно перебирати знання, отримані в школі і вичитані з книжок, - нічого нового не створиш. Потрібно самому змінитися. Потрібно стати здатним до творчості, навчитися весь час дивуватися світу. У цьому ми і повинні допомогти своїм учням. Адже, побачити що-небудь вперше надзвичайно важко. Тому що наші знання, освіта, звички все зараз же пояснюють, зараз же переводять в звичні штампи. Ми бачимо, як йде перший сніг за вікном, він пішов раптом, хоча його чекали давно, і, замість того, щоб здивуватися тому, як великі білі неймовірно красиві сніжинки повільно, немов танцюючи, падають у вечірньому темніючому повітрі, ми говоримо: "Що тут дивного? Це просто циклон приніс холодне повітря зі Скандинавського півострова!" Однак, з такого здивованого бачення і починається творчість. Так Рафаель побачив Мадонну, а Ейнштейну відкрився викривлений Всесвіт, це ж здивування відчувається і в музиці Бетховена... Я вчитель географії і в свій предмет я намагаюся внести океан Любові, море Щирості, архіпелаги Доброти, острови Мрії, вершини Здивування... Багатьом відомо, що географія, пронизана духом романтики, вчить розуміти мову природи та шукати відповіді на питання "Чому?", "Через що?", "Яким чином?". Саме в пошуках відповіді народжується думка. А коли приходить думка - це завжди диво. Самому щось зрозуміти, самому щось побачити. Думка - дивовижна сила - творчий початок, який є у кожної дитини. Вона є джерелом творчого потенціалу, який вчитель-Майстер здатний розкрити. Любов і доброта - кращі якості вчителя в спілкуванні з дітьми. Адже у кожної дитини є потреба не тільки в спілкуванні, але і в емоційному контакті. Треба не боятися говорити дитині, що в неї сьогодні на уроці все виходить, і частіше вимовляти "молодець", "розумник", "я рада за тебе" навіть тоді, коли успіхи учня більш ніж скромні. Адже це виховує в учнів впевненість у собі, викликає бажання зробити наступний крок більш твердим, вчить відчувати почуття похвали за свою працю, врешті решт, пробуджує інтерес до знань. Один східний володар побачив страшний сон, ніби у нього випали один за одним всі зуби. У сильному хвилюванні він викликав до себе придворного, котрий розтлумачує сни. Той вислухав його стурбовано і сказав: "Повелитель, я повинен повідомити тобі сумну звістку. Ти втратиш одного за одним всіх своїх близьких". Ці слова викликали гнів володаря. Він велів ув'язнити нещасного та викликати іншого ясновидця, який вислухавши сон, сказав: "Я щасливий повідомити тобі радісну звістку - ти переживеш усіх своїх рідних". Володар був задоволений та щедро нагородив його за це передбачення. Придворні дуже здивувалися. "Адже ти сказав йому те ж саме, що і твій бідний попередник, так чому ж він був покараний, а ти винагороджений?" - запитували вони. На що була відповідь: "Ми обидва однаково тлумачили сон. Але все залежить від того, не що сказати, а як сказати". Що станеться, якщо ми пояснимо дитині її невдачі не відсутністю її розумових здібностей, а всього лише недоліком прикладених зусиль? У неї зникне тривожність, з'явиться впевненість у собі, у своїх здібностях. І вона побачить... Побачить сама... Вперше побачить... Побачить не просто очима і не стільки очима, скільки всім своїм єством. Побачить і почує... І важливо, щоб побачене і почуте глибоко запало їй в душу, в пам'ять серця, щоб відбувся "дотик" до світу і народилося здивування перед ним. Це може бути сонце, що пробивається через крони дерев, або повня місяця в бездонному весняному небі, або срібне мереживо річки дитинства. Пам’ятаєте, як у Довженка: "Благословенна будь, моя незаймана дiвице Десно, що, згадуючи тебе вже много лiт, я завжди добрiшав, почував себе невичерпно багатим i щедрим. Так багато дала ти менi подарункiв на все життя. Далека красо моя! Щасливий я, що народився на твоєму березi, що пив у незабутнi роки твою м'яку, веселу, сиву воду, ходив босий по твоїх казкових висипах, слухав рибальських розмов на твоїх човнах i казання старих про давнину, що лiчив у тобi зорi на перекинутому небi, досi, дивлячись часом униз, не втратив щастя бачити отi зорi навiть у буденних калюжах на життєвих шляхах".

category: Методика та технологія


title: Інформаційна компетентність як вагома складова фахової компетентності вчителя

description:
Інформатизація освіти - один з основних напрямів процесу інформатизації, продиктований потребами сучасного суспільства, у якому головним рушієм прогресу є індивідуальний розвиток особистості. Вона має забезпечити впровадження в практику програмно-педагогічних розробок, спрямованих на інтенсифікац

                  ію навчального процесу, вдосконалення форм і методів організації навчання. Основною метою всіх інновацій в освітній галузі є сприяння переходу від механічного засвоєння учнями знань до формування вмінь і навичок самостійно здобувати знання. Успішність розв’язання цього завдання значною мірою залежить від мети використання комп’ютера в навчальному процесі, якості й можливостей програмного забезпечення та від того, яке місце посяде комп’ютер в системі дидактичних засобів. Запровадження інформаційно-комунікаційних технологій у початковій ланці – це не данина моді, а необхідність сьогодення, оскільки більшість дітей ознайомлюються з комп’ютером набагато раніше, ніж це їм може запропонувати школа. Ні для кого вже не є новиною необхідність широкого застосування електронних засобів навчання під час вивчення будь-якого предмету. Це – навіть, не твердження, а практично догма, якої вимагає час. Адже вчителю у його прагненні зацікавити, сконцентрувати увагу учнів на вивчення свого предмету доводиться конкурувати з чудово організованим світом мас-медіа. Вагомою проблемою введення інформатики у початкову школу є неготовність вчителів до використання інформаційних та комунікаційних технологій у своїй професійній діяльності. На перешкоді стає те, що вчителі початкових класів не вміють працювати з новими інформаційними і комунікаційними технологіями та не розуміють, як їх можна використовувати на уроках різних предметів. Ще однією проблемою, яка перешкоджає пропедевтиці інформаційної культури у початковій школі, є те, що більшість учнів не розуміють справжнього призначення комунікаційних та інформаційних технологій, оскільки сприймають їх як іграшки. Однак, щоб ІКТ дійсно були корисними у початковій школі, необхідне виконання деяких умов. До цих умов, перш за все, ми відносимо: професійну готовність учителя початкових класів до використання комп'ютерних технологій, врахування впливу комп'ютера на здоров'я дітей, особливо маленьких, наявність якісного технічного й програмного забезпечення, розуміння проблем й підтримка керівництва школи. Школа повинна підготувати людину мислячу, котра не тільки має знання, але й уміє використати їх у житті. Тому спрямованість на формування розумових здібностей дитини та передання навиків ефективного оперування засобами пізнання повинна виступити як головний пріоритет із самого початку навчання. Безумовно, значна частина таких засобів базується на основі ІКТ. Перш за все, добираючи до уроку програмне забезпечення та електронні засоби навчання, слід враховувати, що вони повинні відповідати певним вимогам, а саме: бути цікавими і викликати позитивні емоції у школярів; активізувати пізнавальну та розумову діяльність учнів; викликати у дитини бажання навчитися працювати самостійно; відповідати психолого-педагогічним та валеологічним вимогам; розвивати творчі здібності дитини; носити навчально-контролюючий характер. Крім того, окремої уваги заслуговує розгляд ІКТ як засобу організації навчального процесу, що дає змогу уникнути рутинної роботи вчителя. Комп'ютер може бути потужним дидактичним засобом, використання якого залучає дітей до активної праці, підвищує їхній інтерес до навчання, сприяє кращому засвоєнню матеріалу і підвищує ефективність навчання. Мова іде не про вивчення окремого, ізольованого від інших предметів курсу інформатики, а в інтеграції різних уроків з елементами, які складають комп'ютерну грамотність учнів та їхню інформаційну культуру. Оволодіння інформаційними технологіями може відбуватися як через проведення комп'ютерно-інтегрованих уроків, так і впровадженням пропедевтичного курсу інформатики. У сучасних соціально-економічних умовах зросли вимоги, щодо підготовки майбутніх кваліфікованих фахівців освітньої галузі. Нині одним із основних завдань вищої педагогічної школи є підготовка компетентного, конкурентноздатного на ринку праці фахівця для роботи в умовах інформаційної системи освіти, здатного самостійно і творчо вирішувати професійні завдання. Формування інформаційної компетентності (ІК) вчителя початкових класів розглядається, сьогодні, як невід’ємна складова реформи системи вищої педагогічної освіти в цілому. Основна мета якої передбачає підготовку освіченого фахівця відповідно до вимог інформаційного суспільства, формування необхідних знань, умінь і навичок та формування компонентів інформаційної культури. У зв'язку з цим гостро постає проблема підготовки інформаційно компетентних педагогів засобами інформаційно-комунікаційних технологій, формування яких йде впродовж усього навчально-виховного процесу у вищих навчальних закладах. Інформаційно-освічений вчитель здатний знайти відповідну інформацію з різних джерел. Така особа має бути також наділена необхідною здатністю якісної та кількісної оцінки і самооцінки інформації з тим, щоб виявити спірні питання закладені в інформації. Інформаційно-освічений вчитель може використати та застосувати інформацію відповідно в багатьох фахових ситуаціях. Такі ситуації, потенційно призводять до прийняття нешаблонних рішень, розв’язку творчих завдань, тобто призводить до розвитку нових знань. Таким чином, відбувається процес навчання на основі приведення в дію інформаційної компетентності. В епоху інформатизації суспільства, кожен педагог повинен чітко усвідомити, що комп’ютер та периферійне обладнання є основними інструментами в його професійній діяльності, які здатні полегшити розв’язок цілого ряду професійних завдань. Адже, сьогодні кваліфікований фахівець повинен вміти серед широкого кола програмних засобів відшукати такий програмний засіб, який досить швидко та ефективно допоможе отримати потрібний результат. Тому в процесі навчання викладач повинен формувати у дітей вміння здійснювати правильно постановку задачі, прогнозувати і передбачати її результати; свідомо і творчо вибирати оптимальні способи її розв’язання з урахуванням наслідків; оволодівати новітніми технологіями. Зазначимо, що компетентність є широковживаним і дослідженим поняттям в зарубіжних країнах, проте однозначності щодо визначення не існує. На думку експертів дослідної програми в галузі освіти "DECECO" (США та Канада), компетентність – це здатність людини успішно задовольняти індивідуальні й соціальні потреби. Європейські міжнародні експерти поняття "компетентність" визначають, як спроможність кваліфіковано виконувати роботу. Інформаційна компетентність вчителя початкових класів, яка проявляється в умінні творчо мислити і передбачає наявність аналітичних, прогностичних умінь в засвоєнні та застосування інформації в педагогічній діяльності. Крім того, ІК є складовою частиною інформаційної культури вчителя, виконує інтеграційні функції, служить сполучною ланкою загально педагогічних і спеціальних знань і умінь. Слід зазначити, що в сучасному тлумаченні терміну "інформаційна компетентність" найчастіше має на увазі використання комп'ютерних інформаційних технологій, а точніше визначення слід трактувати як "комп'ютерна інформаційна компетентність". Інформаційна компетентність вчителя формується на етапах вивчення комп'ютера, вживання інформаційних технологій як засіб навчання в процесі професійної діяльності і розглядається як одна з граней професійної зрілості. Аналіз педагогічної діяльності вчителя дозволяє виділити наступні рівні формування інформаційної компетентності: рівень споживача інформації; рівень користувача комп'ютером; рівень логічного функціонування і знання характеристик устаткування; рівень наочно-специфічних завдань на основі творчого підходу. Основними елементами процесу формування ІК є: уміння застосовувати інформаційні технології для демонстрації друкованих графічних документів; уміння використовувати інформаційні технології для демонстрації аудио- і відеоматеріалів на уроці; уміння створювати презентації; уміння систематизувати і обробляти дані за допомогою таблиць, технологічних карт; уміння будувати порівняльні таблиці і виявляти закономірності за допомогою комп'ютера; уміння застосовувати інформаційні технології для моделювання процесів і об'єктів, виконання креслень і ескізів; уміння використовувати комп'ютерне тестування; уміння використовувати мережу Інтернет для вирішення педагогічних питань, збору інформації, участі в телеконференціях, доступу до наукових, педагогічних, методичних даних. Інформаційна компетентність вчителя передбачає широке використання комп'ютерної техніки, електронних варіантів навчальних матеріалів, навчальних програм, педагогічних технологій творчого характеру. Вчитель повинен володіти необхідною підготовкою для конкретної диференціації можливостей учнів залежно від індивідуальних особливостей, мотивації, вікових і психологічних особливостей. ІК – одна з основних компетентностей сучасного педагога, що має об'єктивну і суб'єктивну сторони. Об'єктивна сторона виражається у вимогах, які суспільство пред'являє до професійної діяльності педагога. Суб'єктивна сторона ІК визначається індивідуальністю вчителя, його професійною діяльністю, особливостями мотивації у вдосконаленні і розвитку педагогічної майстерності. Формування ІК вчителя передбачає: освоєння ними знань і умінь в області інформатики і інформаційно-комунікаційних технологій; розвиток комунікативних здібностей вчителя; уміння орієнтуватися в інформаційному просторі, аналізувати інформацію, здійснювати рефлексію своєї діяльності і її результатів. У складі ІК вчителя можна виділити чотири складові: мотиваційну – наявність мотиву досягнення мети, готовність і інтерес до роботи, постановка і усвідомлення цілей інформаційної діяльності; когнітивну – наявність знань, умінь і здатності застосовувати їх в професійній діяльності, аналізувати, класифікувати і систематизувати програмні засоби; суб’єктно-діяльнісну – демонструє ефективність і продуктивність інформаційної діяльності, вживання інформаційних технологій на практиці; рефлексивну – забезпечує готовність до пошуку вирішення виникаючих проблем, їх творчого перетворення на основі аналізу своєї професійної діяльності. У сучасних умовах засоби ІКТ виступають основним важелем при формуванні інформаційної компетентності вчителя. Формування інформаційної компетентності засобами ІКТ дозволяє використовувати в своїй трудовій діяльності знання, уміння і навички в напрямку інформаційних і комунікаційних технологій, що є критерієм професійної придатності вчителя початкових класів для підвищення якості освіти. Системне, цілісне уявлення про інформаційну компетентність, виділення її структури, обґрунтування критеріїв, функцій і рівнів її сформованості, дозволяє цілеспрямовано і ефективно організувати навчальний процес в рамках освітньої діяльності, підвищити рівень професійних знань, приймати ефективні рішення в навчальній діяльності. Вчителі початкових класів повинні знати: правила проведення занять з використанням комп'ютерної техніки; правила користування електронними педагогічними програмними засобами; правила використання комунікаційних технологій; основні форми організації навчального процесу навчання з використанням ІКТ; зміст програми і основні поняття початкового курсу інформатики; правила формування початкових навичок роботи з ПЕОМ; правила користування контролюючими програмами для перевірки знань; правила створення тестів; правила використання інформаційних технологій при проведенні навчальних занять у початкових класах; особливості використання комплексу навчально – розвиваючих програм "Сходинки до інформатики" на різних уроках в початковій школі; правила створення та демонстрації презентацій; правила створення публікацій та веб-сторінок; правила користування навчально-розвиваючими програмами. Компетенція вчителя, відповідно підходу на основі поглиблення знань, включає здатність умілої роботи з інформацією, вибудовувати послідовність вирішення проблеми, використовувати програмне забезпечення, що допускає розширення, і прикладні методи, специфічні для даної дисципліни, поєднуючи їх з методикою викладання, заснованою на індивідуальній роботі з учнями. Застосовуються і колективні методи роботи у формі проектів, сприяючи глибшому розумінню учнів ключових понять і їх використання при вирішенні складних проблем реального миру. При роботі в рамках спільних проектів вчитель використовуватиме мережні ресурси, що допомагають учням співробітничати, отримувати інформацію, встановлювати контакти з фахівцями з інших установ для проведення аналізу і пошуку вирішень вибраних проблем. Вчителі повинні також використовувати ІКТ для складання і моніторингу індивідуальної і колективної роботи учнів над виконанням запланованої роботи. Вони підтримуватимуть контакти з фахівцями і іншими вчителями, використовуючи мережні ресурси для доступу до інформації, контактів з колегами й іншими фахівцями, підвищуючи при цьому свій професійний рівень. Загальнополітичною метою підходу на основі створення знань, є підвищення продуктивності за рахунок навчання учнів, громадян і трудових ресурсів, здатних постійно брати участь у створенні знань і нововведень у здобуванні освіти протягом всього життя і отримувати від цього задоволення. При цьому підході вчителі повинні будуть не тільки створювати класну роботу, сприяючу досягненню цієї широкої мети, але і брати участь в реалізації програм розвитку, здійснюваних в їх школі, цілі які також направлені на досягнення тій же. Відповідно до цього підходу учбова програма виходить за рамки навчання шкільним предметам. Вона чітко направлена на вироблення навиків 21 століття, необхідних для створення нових знань. Навики, такі як проблемний підхід, комунікація, співпраця, експериментування, критичне мислення, творчість стають самостійними програмними цілями і предметом нових методів оцінки. Мабуть, найбільш значущою метою стає підготувати учнів до самостійного вибору своїх цілей і планів навчання. Для цього потрібне розуміння того, що вони вже освоїли, оцінити свої сильні і слабкі сторони, намітити план навчання, стежити за його виконанням, за своїм власним зростанням, добиваючись успіху, рухатися далі, але враховувати і допущені помилки. Такі навики пригодяться на все життя, вони важливі для життя в освіченому суспільстві. Оцінка – здатність учнів оцінювати якість своєї праці і праці інших - стає частиною цього процесу. Роль вчителя полягає в безпосередньому моделюванні створення знань, конструюванні ситуацій, в яких учні повинні застосовувати вище згадані навики і допомагати їм в їх виробленні. Вчителі створюють в класі співтовариство, що навчається, в якому учні постійно зайняті створенням не тільки своїх власних навиків навчання, але і навиків інших. Справді школа перетворюється на організацію, що навчається, в якій всі дійові особи залучені в процес пізнання. З цієї точки зору, вчителі самі стають наставниками учнів і генераторами знань, постійно зайнятими педагогічним експериментуванням і нововведеннями, що проводяться в співпраці зі своїми колегами і фахівцями з боку заради отримання нових знань про учбовий процес і про досвід викладання. Широкий набір апаратури, що складає мережу, цифрові ресурси, електронне устаткування повинні створювати це співтовариство і допомагати його роботі зі створення знань і у будь-який час в будь-якому місці – колективному навчанню. Вчителі, компетентні в застосуванні підходу на основі створення знань, повинні уміти розробляти навчальні посібники і заняття з використанням ІКТ; використовувати ІКТ для вироблення в учнів навиків створення знань і критичного мислення; надавати підтримку безперервному розумовому процесу; створювати для своїх учнів і колег суспільство знань. Вони також повинні бути здатні керувати роботою по перепідготовці колег, по розробці і реалізації ідеї про перетворення їх школи на співтовариство, засноване на принципах інновації і безперервного навчання, що збагачується засобами ІКТ. Наведені стандарти й норми до ІКТ компетентності учителів розроблені у Польщі, Франції та проекті ЮНЕСКО встановлюють список професійних вимог, що необхідні для підвищення якості педагогічної роботи за рахунок навичок у використанні ІКТ і удосконаленню всієї системи освіти, що у свою чергу буде сприяти подальшому соціально-економічному розвитку країни. Організація відповідної підготовки та перепідготовки учителів з використання ІКТ та розробка відповідних програм для цього, модифікація професійної підготовки майбутніх учителів, розробка норм ІКТ компетентності учителів відповідно до національних особливостей є завданням освітніх закладів України.

category: Методика та технологія


title: Збірник вправ та тестів „У світі тварин”

description: До авторської збірки вчителя ввійшли такі тексти, як „Do Animals Communicate?”; „Man and Animal”; „What Animal Helped to Settle North America?”, а також тематичні ігрові матеріали для учнів до них

category: Методика та технологія


title: Тестові завдання за романом Валер’яна Підмогильного „Місто”.

description: Подано систему тестових завдань для оцінювання навчальних досягнень на заявлену тему. Завдання складаються з 18 запитань у тестовій формі закритого типу з трьома варіантами відповідей

category: Методика та технологія


title: Школа майбутнього першокласника

description: Із досвіду роботи подано систему розроблених занять для майбутніх першокласників, куди ввійшли такі розділи як „Ось і школа, ось і клас. Він давно чекає нас”; „У світі казок”; „Казка весняного лісу”; „Подорож на острів скарбів” тощо

category: Методика та технологія


title: Числа Фібоначчі та їх основні властивості

description: Методичні розробки для факультативних занять на заявлену тему, де подано історичні відомості, що таке числа Фібоначчі та їх властивості, формула Біне, властивості чисел Фібоначчі-Нарайани тощо та тематичні опорні конспекти щодо застосування теоретичного матеріалу на факультативних уроках

category: Методика та технологія


title: Дидактичні ігри на уроках української літератури

description:
В.Сухомлинський писав: «… у грі розкривається перед дітьми світ, творчі можливості особистості. Без гри немає і не може бути повноцінного дитячого розвитку. Гра – це величезне світле вікно. Через яке в духовний світ дитини вливається життєдайний потік уявлень, понять про навколишній світ». Гру ві

                  н порівнював з іскоркою, що запалює вогник допитливості і любові до знань. І це справді так, оскільки гра має надзвичайно багато навчальних і виховних можливостей. Гра активізує й урізноманітнює навчальний процес, знімає напруженість дітей на уроці, створює стабільну ситуацію успіху в навчанні. Гра забезпечує розумовий, світоглядний і особистісний розвиток кожної дитини., сприяє позитивній зміні рівнів активності учнів: від репродуктивного через пошуковий до творчого. Гра впливає на формування особистості дитини: завдяки грі школярі вчаться виборювати перемогу, прагнуть до успіху, контролюють волю, досягають поставленої мети, вимогливо ставляться до себе, бачать перспективу власного зростання й усвідомлюють потребу самовдосконалення. Гра спонукає дітей до інтелектуальної роботи, успішне виконання якої дає учасникам естетичну насолоду, оскільки піднімає їх у власних очах. Гра сприяє вихованню в дітей товариськості, виховує навички колективної праці, поглиблює комунікабельність. Дидактична гра – це вид діяльності, залучившись до якої, діти навчаються. Поєднання навчальної спрямованості й ігрової форми дозволяє стимулювати невимушене оволодіння конкретним навчальним матеріалом. Основні структурні компоненти дидактичної гри: ігровий задум, правила, ігрові дії, пізнавальний зміст або дидактичне завдання, обладнання, результати гри. Основою дидактичної гри є пізнавальний зміст, що полягає в засвоєнні тих знань і вмінь, які застосовуються під час розв’язування навчальної проблеми, поставленої грою. Тому, враховуючи такі великі педагогічні можливості гри, вчителі у своїх дидактичних концепціях усе більше уваги приділяють грі, різноманітним ігровим прийомам і завданням, прагнуть розробити цілісні освітні концепції, основою яких мають бути ігрові форми навчально-виховної діяльності. Поняття «ігрові педагогічні технології» включає досить велику групу методів і прийомів організації педагогічного процесу у формі різних педагогічних ігор. На відміну від ігор взагалі, педагогічна гра має істотну ознаку – чітко поставлену мету навчання й відповідні їй педагогічні результати, які можуть бути обґрунтовані, виділені в явному вигляді й характеризуються навчально-пізнавальною спрямованістю. Ігрова форма занять створюється на уроках за допомогою ігрових прийомів і ситуацій, що виступають як засіб спонукання, стимулювання до навчальної діяльності. Гра – єдиний вид діяльності, коли процесу надається більше значення, ніж результатові. Особливість навчальної гри як форми навчання полягає в тому, що вона досягає своєї мети непомітно для учня, тобто не потребує ніяких способів насильства над особистістю. Захопившись грою, дитина не помічає, що вчиться, запам’ятовує нове, орієнтується в незвичайних ситуаціях, що поповнюється запас її понять, уявлень, розвивається її фантазія. До використання навчальної гри необхідно підходити дуже вдумливо і обережно. Ігри доречні й ефективні не на всіх заняттях. Найбільш продуктивні вони на уроках узагальнення отриманих знань, закріплення їх або вироблення практичних умінь і навичок. Саме на цих заняттях навчальні ігри потрапляють на благодатний грунт знань, отриманих учнями під час вивчення теми. Це дає можливості вчителеві для проектування ігрових ситуацій. Для кожного етапу уроку своя ефективна й ефектна гра, яка однаковою мірою зацікавлює й учнів, й учителів. Літературні дидактичні ігри та ігрові вправи до розділу «Світ фантазії, мудрості» (5 клас) Дидактична гра «Вірю – не вірю!» Умови гри. Цю гру можна використовувати на будь-якому уроці або його етапі. Найефективніше її застосування на підсумкових узагальнюючих уроках. Кожне твердження починається словами: «Чи вірите ви, що…» Учні повинні погодитися з цим твердженням або ні та аргументувати свою думку. Чи вірите ви, що Хуха –моховинка народилася на болоті? (Ні, Хухи не люблять вогкого. Хуха народилася в старому бору). Чи вірите ви, що «якийсь дивний і страшний звір, синій-синій, з препоганим запахом» був вовком? (Ні, він був лисом. Казка І.Франка «Фарбований Лис»). Чи вірите ви, що мудрому братові допомагали два ворона, два щури та два коти? (Ні, мудрому брату із казки І.Липи «Близнята» допомагали два ворона, два щури та дві собаки). Чи вірите ви, що «красний Іван» одружився з дівчиною, яка була «цілком чорна», а потім стала «біленька»? (Так. Казка «Красний Іванко і закляте місто»). Чи вірите ви, що вовк оживив людину? (Так, у казці «Про жар-птицю та вовка»). Чи вірите ви, що Маруся так розгадала загадку пана: ситніше над усе – панські кабани, прудкіше – панські хорти, наймиліше – гроші. (Ні. Маруся так розгадала загадку пана: ситніше над усе – земля-мати, прудкіше над усе – думка. А миліше над усе –сон»). Чи вірите ви, що Хуха-моховинка врятувала козу Лиску? (Так. Хуха покликала на допомогу дітей, які звільнили козу Лиску із сітки). Чи вірите ви, що з яблуні веселого брата виросли три яблуневі сади: один скляний, один залізний, один звичайний. (Ні, виросли такі яблуневі сади: скляний, золотий, звичайний. Казка. І.Липи «Близнята»). Чи вірите ви, що «Фарбований лис» – це народна казка? (Ні, це літературна казка. Її автор – І.Франко). Чи вірите ви, що цар Плаксій помер від грипу? (Ні, цар Плаксій помер від сміху). Дидактична гра «Снігова куля» Правила гри. Алгоритм цього прийому стисло можна описати так: слово – речення – питання – відповідь. Учитель показує на учня і говорить: «Слово!» Той промовляє слово, яке стосується теми уроку. Наприклад. «Хуха-моховинка». Показує на іншого учня і говорить: «Речення!». Другий учень складає речення з цим словом. Наприклад: Хуха-моховинка рятує злого діда від смерті. Третій учень придумує питання до цього речення. Наприклад: Чому Хуха допомагає своєму кривднику? Четвертий учень відповідає на нього: Хуха має добре серце. Дидактична гра «Так – ні» Правила гри. Учитель загадує літературний персонаж або письменника. Учні намагаються знайти відповідь, ставлячи питання. На ці питання вчитель відповідає словами «так» або «ні». Питання треба ставити так, щоб звужувати коло пошуку. Перевагами гри є те, що вона навчає систематизувати відому інформацію, зв’язувати воєдино окремі факти в загальну картину, навчає уважно слухати й аналізувати питання. Після гри треба обов’язково обговорити питання: які з них були найвдалішими, які менш вартісними. Головне в цьому прийомі – навчити виробляти стратегію пошуку, а не закидати педагога незліченною кількістю питань. Наприклад. Учитель задумує героя Іванка із казки «Красний Іванко і закляте місто». Запитання, які задають п’ятикласники вчителеві, можуть бути такими: Це міфологічний герой? (Ні) Це чоловік? (Так). Він вирушає у мандри разом зі своїми братами? (Ні, це не дурний брат). Він дарує людям радощі, утіхи і повне задоволення? (Ні, це не веселий брат із казки «Близнята»). Він потрапив у якусь біду? (Так). Його упіймали, арештували і посадили за грати? (Ні, це не Лоскотон). Він віддав дядькові всю свою худобу, а сам зостався голий, босий і голодний? (Ні. Це не небож із казки «про правду і кривду»). Його продали ще до народження? (Так). Він зумів побороти чортів, одружився з царівною і став царем? (Так). Це Іванко із казки «Красний Іванко і закляте місто». Дидактична гра «Лицарський турнір» Правила гри. Учень виходить до дошки й за пройденою темою ставить учителеві наперед підготовлені питання, на які він хотів би отримати відповіді. У свою чергу педагог ставить питання школяреві. Уся дія триває не більше 10 хвилин. Дидактична гра «Пінг-понг» Правила гри. До дошки виходять два учні й по черзі ставлять один одному запитання за домашнім завданням. У цій грі можна задіяти невеликий яскравий м’яч. Учень промовляє питання і кидає м’яч своєму супернику. Учитель оцінює їхні відповіді. Варіант 2. Один з учнів підготував прості питання за домашнім завданням. Відповіді на них повинні бути односкладними. Він виходить до дошки, кидає м’яч будь-кому з учнів класу й одночасно ставить йому питання. Звучить відповідь, і м’яч повертається до першого учня. Учитель оцінює якість та оригінальність питань і правильність відповідей. Дидактична гра «Рекламна кампанія» Після вивчення теми учням пропонується взяти участь у конкурсі на створення рекламного плаката з теми. Доцільно об’єднати учнів у декілька груп, забезпечити їх необхідними матеріалами та дати певний час на виготовлення рекламного ролика. Реклама може бути представлена у вигляді вірша, кліпу, плаката і т. ін. Дидактична гра-загадка «Упізнай мене!» Умови гри. Учень говорить від імені літературного героя, при цьому не називаючи його, але описуючи вчинки та міркування. Наприклад. Я був дуже терплячим і мужнім. Хоч як мене били чорти, я не вимовив жодного слова. Цим я врятував себе, прокляте місто Проїм та прекрасну царівну. (Красний Іванко. Казка «Красний Іванко та закляте місто»). Я обрав третю дорогу і зустрівся з вовком, який допоміг мені здобути жар-птицю, коня до половини золотого, до половини срібного та прекрасну панну. (Дурень. Казка «Про жар-птицю та вовка»). Я допомогла батькові відгадати загадку про те, що у світі ситніше, прудкіше, миліше над усе. (Маруся. «Мудра дівчина») Я був упевнений, що краще жити неправдою. За це і поплатився. Чортяки почепили мене на найвищій гіляці. (Дядько. «Про правду і кривду») Я вважав, що наймиліше – це гроші. (Багатий брат. «Мудра дівчина») Я так злякався, коли побачив нечуваного синього звіра, що мало не завив з переляку. (Вовк. І.Франко. «Фарбований Лис») Я можу з’їсти кожного, хто всміхнеться. (Цар Плаксій. В.Симоненко. «Цар Плаксій та Лоскотон). Я хотів зробити людей щасливими. Тому намагався їх потішити, розвеселити, здивувати. Для цього побудував дивовижну палату. Та всі мої зусилля виявилися марними. Я накликав на людей біду. (Веселий брат. І.Липа «Близнята») Я залишилася без даху над головою в люті морози. Тому змушена була шукати прихистку в хліві. (Хуха-моховинка). Я жив з вовком, ведмедем, левом. Та зрозумів, що найбезпечніше жити з людиною, бо вона найсильніша. (Собака. Міф «Чому пес живе коло людини»). Дидактична гра «Упізнай героя» Умови гри. Учні мають назвати героя за підказкою вчителя. Наприклад, Про якого героя йдеться: «… одним духом скочив, … як чкурне, … закрутився мов муха в окропі, шмигнув, … скік у діжу…»? (Лис Микита. І.Франко. «Фарбований Лис») Яку героїню і чому називали «лісовою», «боровинкою», «хлівною», «хатньою», «кривенькою»? (Хуху. Василь Королів-Старий. «Хуха-Моховинка»). Який герой «зарубав собі на носі дідову пораду» за будь-яких обставин мовчати? (Іванко із казки «Красний Іванко і закляте місто») У якого героя «голова мов бочка, очі – ніби кавуни»? (У царя Плаксія. В.Симоненко «Цар Плаксій та Лоскотон») Ця героїня «мала довгу вовничку, що, мов шовком, вкривала все її тільце. Сама тільки мордочка була голенька й нагадувала садову жовто-фіалкову квіточку – «братки». (Хуха-моховинка). Гра «Творча майстерня» 1. Іван Липа «Близнята». «Слава про дивну палату пішла між людьми і докотилася аж до найвіддаленіших куточків держави… Якщо господар зауважував, що натовп зменшується, то додавав до палати щось нове…» Завдання. Пофантазуйте та опишіть нове і незвичайне, що ви додали б до палати. 2. Василь Королів-Старий. «Хуха-моховинка». «А дід щасливо дійшов до своєї хати й з того часу почав переконувати і дітей, і дорослих, що не слід боятися маленьких, добрих та гарнесеньких Хух…» Завдання. Напишіть продовження казки, в якому розкажіть, як дід віддячив своїй рятувальниці – Моховинці. 3. «Мудра дівчина» Завдання. Складіть загадку, яку Маруся могла б загадати пану. 4. «Про жар-птицю та вовка». Завдання. Напишіть листа вовкові-чарівнику. Перерахуйте свої бажання та попросіть вовка їх здійснити. 5. «Красний Іванко і закляте місто» Завдання. Пофантазуйте та уявіть, що могло б статися, якби Іванко не витримав знущань чортів та заговорив до них. Запишіть свій варіант казки з таким сюжетом. 6. «Цар Плаксій та Лоскотон». Завдання. Намалюйте ілюстрації до твору. Висловіть у них своє ставлення до героїв твору. 7. Акровірш Складіть акровірші на слова: «Казка», «Іванко», «Вовк», «Сміх». 8. Загадки. Завдання. Складіть загадки про фарбованого Лиса Микиту, Хуху-моховинку, Лоскотона, добро, сміх, мудрість. Дидактична гра «Салат із казок» Завдання. Учням пропонується «приготувати салат із казок», тобто скласти свою казку із різних казок. Наприклад. «Одного дня Хуха-моховинка прокинулась спозаранку: ще й не світало. Прокинулась, бо їй стало холодно. Вона виглянула у віконце й побачила нечуваного синього звіра, всього в колючках, із здоровенним, мов із міді вилитим хвостом. Їй стало цікаво дізнатися, що воно за проява. Вийшла із хатки Моховинка та запитала у звіра, хто він і звідки з’явився у лісі. Страшний звір назвався Остромислом і сказав Моховинці, що він родом із заклятого чортами міста Проїма. Він попрохав Моховинку врятувати жителів міста від чарів чортів. Хуха-моховинка мала добре серце. Вона вирішила допомогти Остромислу та іншим жителям заклятого міста. Кинулася Хуха до свого друга вовка. Розповіла йому про нещастя, яке спіткало жителів Проїма, попрохала у нього допомоги. Упіймав вовк сороку і наказав їй принести чарівної води. Для цього зробив із листя дві коробочки. Одну прив’язав сороці до однієї ноги, другу до іншої та й пустив її. Сорока принесла чарівної води: в одній коробочці живлющої, а в іншій смертельної. Взяв вовк воду, посадив на спину Хуху, і подалися вони у супроводі звіра Остромисла до заклятого міста Проїма. Усіх жителів міста (людей і тварин) вони побризкали живлющою водою, а чортів – смертельною. Почали люди і звірі на їхніх очах звільнятися від чар і ставати тими, ким були насправді. Страшний синій звір Остромисл перетворився на рудого пухнастого, дуже симпатичного лиса. Подякував лис Моховинці та вовкові за порятунок і запропонував залишитися жити у їхньому місті. Та Хуха і вовк повернулися до свого лісу, бо то була їхня батьківщина». Ігрова вправа «Склади прислів’я» Завдання. Поєднати стрілочками частини прислів’я. Як жили наші діди та прадіди, найкраще багатство. Добре ім'я — що дерево без коріння Всі за одного, так нам веліли. Згода будує, один за всіх Людина без друзів, а незгода руйнує.   Ігрова вправа «Знайди четверте зайве» Жар-птиця, кінь, золоте яблуко, панна. (Золоте яблуко; казка «Про жар-птицю та вовка») Діжа, фарба, цар, цариця. (Цариця. І.Франко. «Фарбований Лис») Заєць, осел, горобець, цап. (Осел. Казка «Мудра дівчина») Чарівне коло, кущ малини, три дерева, глухий куток. (Чарівне коло. Казка «Про правду і кривду») Коза Лиска, злий дід, зла баба, Хуха-моховинка. (Зла баба. Василь Королів-Старий. «Хуха-Моховинка»). Дидактична гра «Бюро знахідок» Ігрова ситуація. Учитель повідомляє учням, що в «бюро знахідок» потрапили речі, які загубили літературні герої. Учням потрібно знайти власників цих речей та довести, що саме вони є власниками загублених речей. Речі: маленька земна куля; сокира; жар-птиця у клітці; дві коробочки з листя; драний черевик; скляне яблучко. Ключ: мудрий брат («Близнята. І.Липа); злий дід («Хуха-моховинка»), дурний брат; сорока («Про жар-птицю та вовка» ), Маруся («Мудра дівчина»); веселий брат («Близнята. І.Липа).

category: Методика та технологія


title: Збірник кросвордів із навчальної дисципліни „Хімія”

description: У представленій методичній розробці наведені кросворди з навчальної дисципліни „Хімія”. Для розв’язування їх стануть в нагоді знання з основних тем органічної хімії. Розраховано на студентів першого курсу навчальних закладів І-ІІ рівня акредитації

category: Методика та технологія


title: Ділова гра як технологія самовиховання

description:
Робота вчителя — постійний пошук. Те, ще що вчора вважалось новим, сьогодні, в умовах великої кількості інформації, яка звалюється на кожного учня, уже не відповідає вимогам сучасного уроку. Від сучасного вчителя вимагається велика майстерність, щоб підтримати стійкий інтерес до навчання. Тому до

                  водиться з нескінченної кількості сучасних методів і прийомів, форм і засобів навчання вибирати єдино необхідні. Методи активного навчання — сукупність способів, що активізують організацію та управління навчально-пізнавального діяльністю тих, кого навчають. Під час активного навчання навчальний процес здійснюється за постійної активної участі всіх учнів. Активне навчання вимагає від кожного учня вміння спілкуватися один з одним, мислити, приймати рішення. Залежно від активних форм учень навчається опрацьовувати інформацію, робити опорні схеми та конспекти, передавати свої знання іншим, висловлювати власні думки, розв’язувати та складати різноманітні різнорівневі завдання, оцінювати самостійно свою роботу та роботу інших учнів. У шкільному курсі хімії не передбачене навчання учнів будь-якої хімічної професії, але багато навчальних тем пов'язані з проблемами екології, практичним застосуванням хімічних знань. У процесі гри виявляється можливість моделювати соціальну діяльність, що дозволяє досягати водночас навчального та виховного впливу на учнів. Методи активного навчання в порівнянні з традиційними методами мають ряд переваг: Заохочення учнів до самостійного здобуття знань, оволодіння вміннями та навичками в процесі пізнавальної та практичної діяльності. "Навмисна" активізація мислення, що полягає в тому, що учень ставиться у такі умови, які дозволили б їм вправлятися в тому чи іншому виді професійної діяльності. Постійна взаємодія вчителя за допомогою прямих та зворотних зв’язків. Проведення уроків за активною методикою відповідають вимогам сучасного уроку: нестандартні форми проведення уроку; озброєння учнів прийомами самостійної роботи; розвиток пізнавальних інтересів учнів; результативність уроку. Ділові при виникли у зв'язку з проблемами професійної підготовки фахівців і набуття ними виробничого та соціально-економічного досвіду ще у процесі навчання. Власне термін "ділова гра" виник у 1955 році в США, де фірма "Ренд корпорейшн" провела навчання фахівців з допомогою гри. Ділова гра виникла як управлінська імітаційна гра, у ході якої учасники виконують роль урядовців, на основі аналізу заданої ситуації обирають рішення. Обов'язковими етапами організації ділової гри є: Дидактична задача (спрямованість на формування визначеного кола вмінь, уточнення і систематизацію визначеного кола знань, розвиток визначених властивостей мислення, виховання певних якостей особистості. Основну увагу при цьому приділяється наступним моментам: задуманий світ повинен бути цілісним і повним; визначається тривалість гри, форма її проведення (полігонна, кабінетна)). Ігрове ситуаційне завдання, пов'язане з роллю, що виконує учень. Моделювання пронесу праці повинне відповідати тим професійним функціям, що існують у житті. Наявність ролей. Кожен учень перебирає на себе певну роль відповідно до умов гри. Роль має відповідати тій посаді, що він збирається виконувати у трудовій діяльності, передбаченій сценарієм, де враховуються особистісні якості учнів. Добір організаторів гри і створення команди майстрів (її завдання — розробка задуму ігрового світу, підготовка до гри, контроль за її ходом. Розходження рольових цілей. Кожний виконавець повинен мати визначені обов'язки, які не може виконувати інший гравець, інакше важко буде оцінити діяльність кожного. Ігрова (конфліктна) ситуація, що виражається в умовах і сценарії гри, дається у вигляді опису сформованої до початку дії ситуації, а також фабули дії, що розвивається. Фабула містить у собі як основну сюжетну лінію, так і можливість "вступних", випадкових ситуацій, що посилює конфлікт у грі. Колективний характер у грі, взаємодія гравців у ході гри, що виражається, з одного боку, у виробленні колективних рішень, а з іншого— забезпечує багато-альтернативність рішень, пов'язаних з розходженням думок і позицій окремих учасників гри або окремих груп учнів, Правила гри, тобто ті обмеження, якими не можуть поступитися гравці, а також ті міри "покарання", що накладаються на гравця за неправильне виконання дій і порушення встановлених обмежень (наприклад, штрафні бали, повернення на вихідну позицію). Змагальний характер гри, що досягається завдяки системі індивідуального чи групового оцінювання діяльності учасників гри. Гра вважається успішною, якщо досягнуто поставленої мети і завдання. Під час організації нестандартного уроку, що має вигляд ділової гри, необхідно дотримуватись наступних положень: Правила гри повинні бути простими, чітко сформульованими, а зміст запропонованого матеріалу має бути доступним розумінню учнів. Гра повинна давати достатню кількість матеріалу для розумової діяльності, інакше вона не сприятиме виконанню педагогічних цілей, не розвиватиме біологічну зіркість та увагу. Під час проведення гри, пов'язаної зі змаганням команд, повинен бути забезпечений контроль за її результатами з боку всього колективу учнів або обраних осіб. Облік результатів змагання повинен бути відкритим, зрозумілим та справедливим. Кожний учень має бути активним учасником гри. Тривале очікування своєї черги для включення у гру знижує інтерес дітей до цієї гри. У процесі гри учні повинні науково грамотно проводити свої судження, мова їх має бути правильною, чіткою, лаконічною. Гру потрібно закінчити на уроці й отримати результат. Тільки в цьому випадку вона відіграє позитивну роль. Таким чином, ділові ігри — одна з ефективних форм навчання, яка використовується на уроках для розвитку аналітичного, творчого і практичного інтелекту. Під час ділової гри учні демонструють не тільки знання фактичного матеріалу певного розділу курсу хімії, але і формують власний світогляд, розуміння єдності природи і законів, що керують Усесвітом, її розвитку, гармонії, взаємозв'язку явищ природи з точки зору хімії. Крім того під час ділової гри учні вчаться працювати в групах, розвивають почуття відповідальності за доручену справу. Література Онопрієнко І. П. Ділова гра як ресурс активного навчання. // Хімія. – 2007. - №2. – с. 14-18.Жорник В. О. Інтерактивні методи навчання на уроках хімії. // Хімія. – 2007. - №9. – с. 9-19.

category: Методика та технологія


title: Інтелектуальні ігри на уроках української мови та літератури

description:
У матеріалі авторка пише - що ж робити, якщо дитина не належить до інтелектуального типу обдарованості? Відповідь проста: розвивати інтелектуальні здібності в процесі навчання. Це природно, тому що кожній дитині притаманна пізнавальна потреба. Це означає, що вчитель має можливість на уроках розвиват

                  и різні типи інтелекту

category: Методика та технологія


title: Застосування інтерактивних технологій під час вивчення нового матеріалу на уроці географії

description: У матеріали з досвіду роботи на заявлену тему авторка пише, що виконавчо-діяльнісний етап посідає центральне місце у дидактичному процесі, адже тут відбувається розвиток і навчання учнів. Досить широко відомі та достатньо розроблені вимоги до діяльності учнів на цьому етапі навчального заняття

category: Методика та технологія


title: Практические рекомендации по развитию речи у младших школьников. (Рос. мова)

description: Подано методичні рекомендації на заявлену тему, де авторка стверджує, що спілкування з оточуючими людьми, соціальне середовище є факторами, що визначають мовленнєвий розвиток. У процесі спілкування дитина не пасивно сприймає мовленнєві моделі дорослого, а активно засвоює мову

category: Методика та технологія


title: Розробка й виготовлення композицій за творами О. Довженка

description: У статті автор пише, що на уроках трудового навчання з теми „Художня обробка деревини” учні знайомляться з літературою й ілюстрованим матеріалом, характеризуючи історію мистецтва України, творчість народних майстрів, художників слова

category: Методика та технологія


title: Метод проектів як технологія навчання

description:
У статті на заявлену тему авторка наголошує, що мета застосування методу полягає у формуванні навичок ефективного використання різних джерел інформації при навчанні студентів за допомогою інноваційних педагогічних технологій, якими передбачається самостійна дослідницько-пошукова та творча діяльність

                   студентів, підвищення рівня комунікабельності

category: Методика та технологія


title: Все про проценти. Пам'ятка для вчителів математики. (Рос. мова)

description: Пам’ятка на заявлену тему для вчителів математики й учнів 5-6 класів, а також учнів 11 класів. Описані прийоми розв’язання задач відрізняються від загальновизнаних, велика увага надається нестандартним прийомам розв’язання більш складних задач

category: Методика та технологія


title: Учись учити цікаво. Віршовані правила та казки з української мови

description: Подано віршовані правила з української мови для учнів початкової школи. У поясненні до роботи авторка наголошує, що саме використання віршованих правил і казок дає можливість учневі не тільки легко запам’ятати визначення, але й добре засвоїти його

category: Методика та технологія


description:
Сучасна початкова школа покликана виявляти і розвивати здібності учнів, формувати уміння і бажання вчитися. А реалізувати ці завдання можна на основі формування пізнавальної діяльності молодших школярів. Пізнавальна діяльність відіграє важливу роль у розвитку розумової обдарованості. <

                  p>Уміння щось побачити, здивуватися, захопитися, захотіти негайно зрозуміти, що, чому і як відбувається, знайти в собі сили, щоб відшукати відповідь на ці запитання, не відступити перед труднощами, а, діставши відповідь, знову прагнути вперед, у незвідане, - все це разом узяте, і є пізнавальний інтерес. Інтерес емоційний, він дарує радість творчості, радість пізнання, він міцно пов'язаний з гостротою сприймання навколишнього світу, увагою, пам'яттю, мисленням і волею. Необхідна умова шкільного навчання - це розвиток пізнавальної діяльності школярів. Пізнавальна діяльність полегшує і прискорює розумову реакцію. Діти люблять все пізнавати. Батьки, вчителі спостерігають, що вже в дошкільників яскраво виражена потреба пізнавальної діяльності. Безкінечні "Що це таке?", "Як?", "Чому?", "Чого?" вилітають з уст "маленького дослідника". Пізнавальна діяльність притаманна всім здоровим дітям. Важливо не погасити, не зруйнувати це природне багатство, а зміцнити, розвинути. Прагнення пізнати нове властиве всім - і дорослим і дітям. Усі, майже без винятку, першокласники йдуть у школу зі святковим піднесеним настроєм, з щирим бажанням учитися. Але вони ще маленькі і не можуть задовольнити свої потреби у пізнавальній діяльності. Тут і приходять перші розчарування, які негативно впливають на пізнавальні потреби. Тому уже з перших днів перебування дитини в школі я вчу не тільки читати і писати. Діти вчаться: зосереджено, уважно слухати пояснення, розповіді, настанови вчителя; виділяти, запам'ятовувати навчальне завдання; успішно оволодівати навичками письма; тримати в порядку навчальне приладдя; дотримуватись шкільного режиму. Уже в першому класі я вчу виділяти в предметах певні ознаки; розрізняти форму, розмір, колір, смак; знаходити у двох об'єктах схожі і різні ознаки; вилучати зайвий предмет серед чотирьох-п'яти однорідних. Процес пізнання включає в себе відображення краси. У підручниках з читання для молодших школярів в окремих темах подані прекрасні картини природи, і малий читач пізнає, сприймає розумом і серцем красу природи, життя, праці. Щоб це пізнання було глибшим, багатшим, суть кожного явища чи події я розкриваю перед учнем на доступному йому рівні. Запитання "Що?", "Як?", "З якої причини?", "Чому ти так думаєш?" спонукають дитину до пошуку. Але для пізнавального процесу потрібні ще й факти, приклади, спостереження, уявлення. Спостерігаючи, міркуючи учні осмислюють суть того чи іншого предмета, явища, події і розв'язують посильне пізнавальне завдання. Зміст навчального матеріалу 1-4 класів з читання часто дає змогу створювати завдання з елементами проблемності. Наприклад на уроці читання у 2 класі опрацьовуємо казку Г. Демченка "Калинка". Перед читанням створюю таку проблемну ситуацію: спочатку даю кожній дитині попробувати ягідку калини і роздивитись зернятко, яке знаходиться в середині ягідки. Дітям даю запитання "На що схоже зернятко?". У відповідь чую: "На серце". Далі, кажу: "а чому ж кущ назвали калиною, чому зернятко схоже на серце?Про це ви дізнаєтесь, якщо прочитаєте казку "Калинка". Отже у дітей виникла потреба у нових знаннях, а це перша умова розвитку, їхньої пізнавальної самостійності. Самостійна робота на уроках читання є складовою частиною процесу пізнання. Щоб активізувати роботу думки учня, краще розвинути пізнавальну діяльність я застосовую різні види напівсамостійної і самостійної роботи (відповіді на запитання вчителя, постановка запитань самими учнями, різні види читання). Правильно організована самостійна робота вчить дітей спостерігати і уявляти, запам'ятовувати і порівнювати, вчить виділяти головне і другорядне. Пізнавальна діяльність учня на уроці сприяє розвитку пам'яті, мислення, уяви, сприймання. Пропоную таке завдання: - Зараз я, наприклад, читаю один раз десять слів: сонце, мама, зима, собака, яблуко, літак, береза, молоко, щука, годинник. Дітям пропоную запам'ятати і записати в будь-якій послідовності. Інше завдання: показую сюжетний малюнок і пропоную запам'ятати, хто або що на ньому зображено (сюжет "Природа в лісі"). Пропоную уважно роздивитись і запам'ятати що намальовано. Через хвилину ставлю такі питання: Скільки дітей на малюнку? Скільки дітей збирали квіти? Кого побачили хлопчик і дівчинка? Скільки тварин було на малюнку? Яка пора року зображена? У розв'язанні проблеми розвитку пізнавальної діяльності молодших школярів у період навчання грамоти важливе місце займає прийом використання загадок. Загадка стимулює діяльність дитини, викликає потребу поміркувати. Пізнавальна робота характеризується активністю, як тільки діти чують загадку - очі спалахують здогадками, постає маленьке "світло розуму", коли школяр прагне вирішити поставлене завдання - знайти відгадку. Вже сам процес пошуку відгадки приносить дитині задоволення, бо вдовольняє її пізнавальну потребу, спонукає розум до активної роботи. Отже активність, потреба в самому процесі розумової праці - це ті важелі, на яких тримається, розвивається пізнавальна діяльність дитини. Я намагаюсь розвивати пізнавальні можливості в усіх учнів, допомагаю кожній дитині відчути світлу радість пізнання. Читання, робота з книжкою - важливі засоби пізнання молодшими школярами навколишнього світу. Чим більше дитина читає, тим краще розвивається пізнавальна діяльність. Знання стають багатшими, різнобічними, повнішими. Наведу приклад фрагменту уроку з читання у 4 класі. Тема. Мова - безцінний скарб кожного народу. Вавилонська вежа. Біблійна легенда. Даю дітям змогу пригадати, що "Вавилонська вежа" - це біблійна легенда. З цієї легенди історично склалися різні висновки: різноманітність мов на землі; могутність Вавилонської держави; міцність віри в Бога; неминуче покарання за людську погорду. Завдання: проаналізувати ці висновки і, можливо, дійти до єдиної думки. На дошці розміщені записи: "Вавилонська вежа" - легенда про виникнення різних мов. "Вавилонська вежа" - легенда про погорду, як найбільший людський гріх. "Вавилонська вежа" - легенда-загадка про часи, коли на землі панував мир, злагода. Діти утворюють 2 групи. Обговорюють свій вибір у групах. Далі представник від кожної групи обґрунтовує свою думку, - цитуючи твір. В результаті обговорення весь клас дійшов єдиної думки, що "Вавилонська вежа" - легенда про виникнення різних мов і народностей. На мою думку робота в малих групах сприяє розвиткові пізнавальних інтересів сором'язливих учнів, дає можливість виразити їм в словах свою думку пізнання, вчить активно слухати, культурно говорити. Уроки української мови я намагаюсь будувати так, щоб дати можливість учням більше і глибше дізнатись про мову. Учнів можна зацікавити вивчення мови в тому випадку, коли їм буде цікаво на уроці. Стараюсь підбирати такий матеріал, щоб учням було цікаво. Щоб розширити пізнавальний інтерес, використовую дидактичні картки з різними граматичними завданнями: скласти розповідь за поданим початком, встановити зв'язок слів у реченні; розібрати слово за будовою, поставити розділові знаки в кінці речення; встановити порядок речень так, щоб вийшов текст. Частина уроку української мови відводиться самостійній роботі у парах чи індивідуально. У 4 класі переважають письмові роботи. Пропоную завдання різної складності: поширити речення, вставити пропущенні частини слова і т. д.. Діти люблять працювати в парах. Даю одне завдання на двох. При цьому ті учні, в яких є певні прогалини в навчанні, мають змогу заповнити їх за допомогою кращих учнів. Поступово школярі вчаться помічати помилки товаришів, а з часом уникати їх і в своїх роботах. Дітям подобається працювати над пошуком і виправленням помилок. Часто можна почути, що уроки української мови дітям не подобаються. Зацікавити ж вивченням мови дітей можна. У цьому допомагає етимологія. Наука про походження слів пробуджує творчу думку, фантазію, розвиває пізнавальний інтерес. Етимологічна робота зі словом надає кожному етапові уроку неповторності, яку містить у собі кожне слово. Невеличкий екскурс в історію слова дає змогу викликати інтерес до обговорюваної теми. Цю роботу я проводжу під час словникової роботи, хвилинок каліграфії. Розповідаю дітям про походження слова 3-5 хвилин. Уже в першому класі учні дізнаються "як?", "де?", "коли?" і "звідки?" з'явилось слово "олівець", "циркуль", "велосипед", "м'яч". Вивчаючи життя слова, розкриваючи його секрет, я розкриваю для учнів і секрет історії людської винахідливості й таланту, а цим самим підвищую пізнавальну діяльність молодшого школяра. Дітям подобається, коли речі, рослини оживають і розповідають історію походження своєї назви. Наприклад, слово "олівець" пішло від слова "олово". Спочатку писали олов'яними паличками у дерев'яній оправі. Пізніше, у XVI столітті, в Англії знайшли чорне каміння - графіт, який використовують в олівцях і сьогодні в нашому XXI столітті. При вивченні букви "И" знайомлю учнів із словом "циркуль". Діти дізнаються, що родич циркуля цирк, що цьому слову вже 2000 років. Практикую такий вид роботи, ж "відстрочена відгадка". На початку уроку я знайомлю учнів із загадкою. Урок будую так, що відгадають учні загадку уже в кінці або на наступних уроках. Одного разу влітку, коли ми всім третім класом ходили на екскурсію до річки, дітей зацікавили квіти "лілії", що росли на воді. Тоді я запропонувала почитати легенду. І вже у четвертому класі на уроці розвитку мовлення діти розповідали про те, що красиві водяні квіти - це дівчата. Злі люди хотіли забрати красунь в полон, а вони одяг ли білі весільні сукні і сховались на болоті. Цілу ніч дівчата простояли у воді, а на ранок, щоб їх не впізнали турки, перетворилися на квіти - лілеї. Така робота підвищує пізнавальну діяльність молодшого школяра. В учнів формується інтерес до мови, до слова. На уроках української мови я пропоную такі завдання: Гра "Чарівні перетворення" Дібрати до поданого слова як найбільше нових слів, заміняючи лише одну літеру (нора - нога - нова - ноша - наша). Перемагає той, хто запише найдовший ланцюжок слів. Загадки-добавлянки В ста сорочечках бабуля Певно, що то є... (цибуля) Вправа на дотримування навичок швидкої реакції у доборі слів (Назвати слово - протилежне за значенням). Вправа на розвиток зорово-слухової пам'яті (читаю слова, а учні роблять малюнок, або навпаки - показую малюнок, а учні записують слова). Відтворити по пам'яті. На дошці виставляю предмети, або малюнки і пропоную подивитись 10 секунд, а потім записати у тій послідовності в якій стояли малюнки. Всі ці вправи розраховані на розвиток пізнавальної діяльності молодшого школяра. Такі завдання розвивають в учнів пам'ять, увагу, уяву, логічне мислення. Уже в першому класі перевага надається пізнавальній функції навчання. Я помітила, що дітям дуже подобається повторювати вивчені напам'ять віршовані рядки. А тому стараюсь підбирати для заучування напам'ять на уроках навчання грамоти такі скоромовки, загадки, лічилочки, які можна було б використати на уроках математики замість традиційних кружечків, паличок, тваринок, супутніх картинок (суму сторін складаю – периметр здобуваю). Пізнавальну діяльність розвиває розв'язання мовно-математичних вузликів. Суть полягає в тому, що завдання зачитуються і розв'язуються усно. Одне яйце вариться 4 хвилини. За скільки хвилин зваряться 10 яєць? П'ятеро хлопчиків ішли зі школи, а назустріч їм троє дівчаток. Скільки дітей ішло до школи? Віз, запряжений трійкою коней, проїхав за годину 27 кілометрів. Скільки кілометрів пробіг кожен кінь? Для того, щоб діти краще усвідомили різницю між кількісними і порядковими числами, пропоную для заучування напам'ять такий віршик: Вийшли з лісу ведмежата, Заходились жито жати: Запряглися в жатку троє, До в'язання стало двоє. Шосте між дубками косить, Сьоме воду всім носить. Така робота дає змогу максимально активізувати пізнавальну діяльність учнів на уроках математики. Щоб пізнавальна діяльність підтримувалась на всіх етапах уроку, тему уроку визначаю так, щоб учень зрозумів, про що нове він дізнається на уроці, чому це важливо. Так, перед вивченням письмового ділення трицифрового числа на одноцифрове (4 клас) я записала на дошці: 7уч. – 315кг 6уч. - 288кг запропонувала дітям задачу: "Дві бригади учнів збирали помідори. Перша бригада із 7 учнів зібрала 315кг, друга, в якій було 6 школярів, за цей самий час зібрала 288кг помідорів. Яка бригада працювала краще?" Недовго думаючи, діти відповіли, що перша, і були здивовані, коли я заперечила відповідь. В процесі бесіди з'ясувалося, що краще працювала та бригада, в якій на одного учня припадало більше помідорів. А щоб довідатись про це, треба 315 кг поділити на 7 і 288 кг - на 6, тобто навчитися ділити трицифрові числа на одноцифрові. Так я обґрунтувала тему уроку, і, головне, довела дітям, що нове вміння допоможе їм краще розбиратись у життєвих ситуаціях. Задачі в математиці посідають особливе місце. З одного боку вони є складовою частиною програми, а з другого виховують і розвивають пізнавальні інтереси учнів. За допомогою задач формується уявлення про величини, їх одиниці. Задачі розширюють пізнавальний досвід дітей, допомагають застосувати здобуті знання на практиці. Самостійно і правильно розв'язання задач приносить дитині радість, пізнання невідомого. Поступово діти вчаться аналізувати задачу, зображати її у вигляді малюнка, схеми, визначати відомі і невідомі величини. Великий інтерес діти виявляють до природи, до живих істот. Пізнання навколишнього світу змінює світ дитини тоді, коли сама дитина зацікавлена щось дізнатись, пізнати нове, невідоме. Формування пізнавальних інтересів є необхідною умовою шкільного навчання. Дітям подобаються уроки природничого циклу. Учням хочеться дізнатись більше про себе, чому буває ніч і день, для чого потрібне сонце, чому листочки мають зелений колір, для чого потрібна вода. Щоб дати відповіді на ці та інші питання, я намагаюсь використовувати різні за формою пізнавальні завдання. Логічні вправи, дидактичні ігри, загадки, ребуси потребують творчої самостійної пошукової діяльності учнів. До першого класу діти приходять з різним рівнем знань. Дізнатись більше про себе - викликає в учнів інтерес, зацікавленість. У першому класі, працюючи над темою "Про тебе самого. Хто ти?" пропоную розказати про себе за таким планом: - Як тебе звати? - Де ти живеш? Хто твої друзі? Кого найдужче любиш? Чим любиш займатися? Щоб розкрити тему пропоную відгадати загадку. Нас не було - воно було, Нас не буде - воно буде; Ніхто ні в кого його не бачить, А в кожного воно є. Таку загадку дітям відгадати важко. І тоді я розповідаю, що в давні часи людині при народженні добирали ім'я, залежно від часу та обставин її народження. Так, шостій дитині в сім'ї могли дати ім'я Шостак, а восьмій - Осьмак. Дівчинка, яка з'являлась на світ узимку, могла одержати ім'я Зима, а та, що народилась влітку - Літо. Пізніше, коли на Русі було прийнято християнство, імена дітям давав священик. Щоб учні більше дізнались про себе пропоную пізнавально-рольову вправу. Діти уважно роздивляються себе в дзеркалі і розповідають якого кольору в кожного з них очі, волосся. Яке личко, сумне чи веселе? Гра "Так чи не так" розширює і впорядковує пізнавальний досвід дитини, активізує мислення, пам'ять, увагу. Показую учням малюнок людини, де навмисно не намалювала вуха, шию, збільшила кількість пальців на руці, одну ногу взула у валянок, а другу - в черевик. Учні роздивляються малюнок, знаходять помилки, а я коригую малюнок. Не аби яке значення відіграють і загадки. Двоє лисенят Завжди поряд сидять. (вуха) Два брати через гору живуть І ніколи один до одного В гості не ходять. (очі) Досягти успіху у розвитку пізнавальної діяльності молодшого школяра можна, коли уміло спрямовувати "саморух" дитини до пізнання, підтримувати ініціативність, творчу активність, розвивати риси самоконтролю, уміло ставити мету пізнання, яка б розкривала значення даного питання, збуджувала інтерес до виученого. Розкриваючи проблему "Розвиток пізнавальної діяльності молодших школярів" стараюсь ставити перед учнями таку мету, яка б запалювала їх, викликала захоплення. Чим менші учні, тим цікавіші підбираю завдання. Цікава робота полегшує її виконання, вчить краще працювати. Найцікавіше те завдання, яке максимально розвиває самодіяльність дитини, будить її думку. І тому я намагаюсь організовувати навчальний процес так, щоб кожний учень відчував, що його праця - то частка загальнонародної праці.

category: Методика та технологія


title: Тренінг як форма групової роботи

description:
У статті з досвіду роботи авторка наголошує, що сенс роботи вчителя не в тому, щоб домінувати, а в тому, щоб спрямовувати та регулювати цю спільну діяльність. Для ефективного впливу необхідно використовувати педагогічні методи, що базуються на активній участі та співпраці учнів між собою та з учител

                  ем

category: Методика та технологія


title: Креативність - мислення поза стандартами. Майстер-клас

description: Розробка проведення майстер-класу на заявлену тему, мета якого - формування знань про методи активізації креативного мислення; прискорення процесу інтеграції перспективного педагогічного досвіду в практичну діяльність учителів, збагачення їх технологічного потенціалу

category: Методика та технологія


title: Олімпіадні завдання з географії

description: У матеріалі з досвіду проведення предметних тижнів у школі авторка пише, що запропоновані завдання для роботи з контурною картою найкраще використовувати під кінець навчального року в 6 класі, а також окремі - на початку навчального року у 7 класі для повторення попереднього курсу

category: Методика та технологія


title: Перфокарта на уроці математики

description: У матеріалі з досвіду роботи авторка пише, що намагається застосовувати різноманітні форми й методи перевірки навчальних досягнень учнів, наприклад, перфокарти. Для кожного уроку готуються індивідуальні картки за декількома варіантами

category: Методика та технологія


title: Алгоритм розв’язування текстових задач

description: У матеріалі з досвіду роботи авторка наголошує: дослідження показали, що одні учні вникають у процес розв’язування задачі, стараються зрозуміти сутність задачі, шукають прийоми та методи розв’язування, вивчають задачу. Інші, нажаль, не задумуються над цим

category: Методика та технологія


title: Рівневий підхід у навчанні доведенням

description:
Матеріали теоретичного та практичного спрямування авторкою подано за такими логічними схемами: актуальність дослідження; об’єкт, предмет, мета та задачі дослідження; логічна характеристика доведень; математичні доведення; психологічна характеристика доведень; етапи процесу доведень; психологічні рів

                  ні проведення доведень тощо

category: Методика та технологія


title: Методичний супровід формування та розвитку компетентності педагога шляхом самоосвіти

description: У статті авторка пише, що модель педагогічного працівника передбачає готовність до застосування нових освітянських ідей, здатність постійно навчатися, бути у постійному творчому пошуку. Ці якості не видаються додатком до диплома про педагогічну освіту, а формуються у щоденній педагогічній практиці

category: Методика та технологія


title: Методи інноваційних технологій розвитку компетентностей учнів при вивченні фізики

description:
Вступ В наш час ніщо не стоїть на місці: зв’язки у світі стають все тіснішими, ринки дедалі динамічнішими та конкурентно-спроможнішими, технології все мінливішими, а організації терміново потребують фахівців, що здатні створювати нові життєздатні концепції. Інноваційні ком

                  петенції наразі користуються широким попитом у всіх галузях та на всіх рівнях: від приватних осіб до організацій інноваційні компетенції означають перевагу. Інновація є не лише актом впровадження чогось нового, але й надання цьому новому широкого поширення. Таке завдання є досить складним, зате має високу винагороду на ринку праці. У сьогоднішніх конкурентних економічних умовах не варто покладатися на ідею, що інноваційні концепції можуть надходити виключно від "обдарованих" людей, або що вони є випадковим результатом натхнення, а не кропіткої та цілеспрямованої роботи. Хоча ніхто не може гарантувати, що певна концепція в кінцевому підсумку матиме успіх, все ж, є певні умови, знання і положення, які можуть сприяти появі інноваційних ідей. Дисципліна інновації все ще перебуває в зародковому стані, але наразі є можливість вивчати компетенції, які підвищують шанси на розвиток інноваційних навичок. Дисципліна, що не має меж Незважаючи на те, що інновація стає все більш популярною темою, досі не існує конкретної галузі знань, яка включала б в себе дисципліну інновацію. Інновація вимагає міждисциплінарної перспективи. Експерти з інновації не обов'язково є експертами в будь-якій конкретній галузі, але вони є експертами в процесах проектування та створення, що в свою чергу включають в себе компетенції в знаходженні та вирішенні проблем. За словами Поппера [1], ми є студентами не дисциплін, а проблем. І це твердження є досить вірним у випадку інноваційних спроб. Проблеми інновації пов'язані з вирішенням трьох основних питання: що потрібно замовнику / ринку? що можливо здійснити з наявними технологіями? що вигідно для бізнесу? Інновації можуть приймати різні форми (це може бути новий продукт, система, процес, повідомлення, середовище, програмне забезпечення або сервіс), але всі вони зароджуються в одному місці - в нашому розумі. Інноваційні рішення є конденсованим видом інформації. Вони є результатом складних когнітивних здібностей, а, отже, залежать від знань і положень. Наприклад, інноваційні рішення вимагають стратегічного і системного мислення, а також терпіння і само мотивації. Спеціалізація може розглядатися як смертний гріх для справжнього новатора. Новатори є спеціалістами широкого профілю, їх успіх залежить від їхньої здатності спостерігати різні зв’язки. Інновація вимагає збалансованого інтелектуального відношення, яке включає в себе: можливість уникнути занадто широких або вузьких узагальнень, плутанини зі взаємозв’язком, здатність визнавати помилки та непродуктивні шляхи, а також можливість відмовитися від непотрібної інформації. У певному сенсі, основні механізми еволюції, що виявив Дарвін (мутація, схрещення і вибір), можуть дати уявлення про дисципліну інновацій. Інноваційні ідеї є також результатом еволюційного процесу [3], який включає в себе зміни (мутації), асоціації (схрещення), та фільтрації (відбір). Інноваційна освіта Інновація – це нова дисципліна, яка з’явилась як наслідок розуміння та застосування методів з різних галузей, таких як, дизайн, бізнес і соціальні науки. Як дисципліна, інновація повинна допомогти учням зрозуміти контекст, оцінити існуючі потреби, представити можливості для зміни та прийняти життєздатні рішення. Існують певні умови, знання та положення, які мають безпосередній вплив на створення інноваційних компетенцій. Деякі ключові елементи ефективної інноваційної програми навчання включать в себе: Критичне обговорення (умова). Ймовірно, перше чому мають навчитися учні зосереджені на розвитку інноваційних компетенцій – це критичне обговорення. Мета критичного обговорення полягає в тому, щоб вчитися через критику та самокритику, вчитися на помилках, вчитися виправляти помилки, а також удосконалювати їх поняття [4]. Догматичне мислення блокує будь-який інноваційний процес. Учні, звичні до критичного обговорення, розуміють, що в їх власних чи в вустах будь-кого іншого може бути істина, і що кожен здатен досягти інноваційних ідей. Таким чином, в дисципліні інновацій немає занадто легких або надто очевидних питань. Критичне мислення є ключовим для створення інноваційних компетенцій. Учні повинні навчитися оцінювати критику, а не уникати її, а для цього їх потрібно заохочувати до спільних заходів та презентацій, де широкого розмаху набуде критичне обговорення. Стратегічне фокусування (знання). Стратегічне мислення є також важливою компетенцією в дисципліні інновацій. Важко пояснити, що насправді означає стратегічно або стратегія, але основна ідея полягає в тому, щоб допомогти учням рухатися в напрямку "великої картини", коли їх просять діяти інноваційно. В даному випадку мова йде про те, щоб учні могли розглядати з віддаленої перспективи те, що знаходиться близько і зблизька те, що знаходиться на віддалі. Окрім цього стратегічне фокусування включає в себе мислення в межах цілей та ресурсів, необхідних для досягнення цих цілей. Але, перш за все, інноваційна стратегія передбачає планування процесу проектування, планування заходів та дій, необхідних для розуміння і вирішення інноваційних проблем. Стратегічне мислення може бути введене у навчальний процес через певні завдання, що включають в себе гру та конкуренцію. Розвивати стратегічне мислення у навчальному процесі допоможуть дослідження, аналітична та творча діяльність, які відображають загальний процес інновацій. Залежність від методів (знання + положення). Для дисципліни інновації методи, процеси та інструменти є фундаментальними. Учні повинні навчитися вірити в свої методи і прийоми. Вони можуть не знати нічого про конкретну проблему, але вони знають, що після застосування їх процесу дослідження та аналізу, вони зможуть генерувати інноваційні рішення. Учні не повинні думати, що вони наділені особливою творчістю, але повинні знати, що вони мають набір інструментів (рамки, методи, прийоми), який дозволяє їм інноваційні втручання. У певному сенсі, учні інноваційної дисципліни повинні бачити себе в ролі супер-героя Бетмена, сила якого не в його неординарності, а в поясі, який він носить. Таким чином, інноваційна програма має бути спрямована на освоєння учнями методів і прийомів дослідження, аналізу та синтезу. Підхід орієнтований на людину (знання + положення). На сьогоднішній день досить зрозумілим є те, що до найпотужніших інновацій, тих, що набули широкого поширення, відносяться такі інновації, в яких основна увага зосереджена не на технології або на ринку, а на кінцевих користувачах. При застосуванні підходу орієнтованого на людину, питання для кого ми проектуємо? стоїть на першому місці, далі йде питання що ми проектуємо? і, нарешті, останнє питання – як ми будемо це здійснювати? Учні-новатори повинні засвоїти, що успіх їх інновацій прямо пропорційно залежить від користі, яку вони приносить для життя людей. Таким чином, успішна програма навчання повинна включати в себе технології для досягнення потреб людей. Учні-новатори повинні вірити в те, що вони можуть змінити світ і поліпшити життя людей, людство є їх основним замовником. Більше, ніж коли-небудь, нам потрібні такі інновації, які допоможуть нам виправити помилки, що ми встигли накоїти. Навчальна програма Мета стратегічної навчальної програми нашої освіти полягає в тому, щоб допомогти дітям побудувати інноваційні компетенції, які дозволять їм ефективно подолати прірву між потребою та пропозицією в будь-якій галузі бізнесу. Цю прірву можливо подолати змінюючи ситуацію шляхом розвитку можливостей учнів в інтеграції факторів бізнесу, технологій та споживачів в системи, які доповнюють одна одну. Більш конкретні завдання полягають у наступному: навчитися мислити стратегічно через теорію та методи; розробити план розвитку для конкретної галузі; дослідити і зрозуміти кількісну та якісну інформацію; зрозуміти потреби ринку / споживачів / користувачів; дослідити можливості для розвитку важливих для людства продуктів, систем і послуг; вчитися на успішних бізнес-проектах, що відносяться до різних галузей; добре працювати на початковому етапі процесу розробки будь-якого продукту. Навчальна програма складається з теоретичної частини (лекцій, читання та обговорення) та практичної частини (рішення задач, семінари та проекти). В теоретичній частині розглядаються різноманітні теми, такі як, стратегічне планування, ігри та теорії складності, задля того, щоб осягнути логічний, етичний та риторичний аспекти інновацій. Логічний аспект полягає у використанні методів та обґрунтувань при виявленні та вирішенні проблем. Етичний аспект заохочує до дискусії щодо відповідальності новатора перед іншими людьми та навколишнім середовищем. І, нарешті, риторичний аспект розвиває комунікаційні та презентаційні навички учнів. Щодо свого проекту, учні мають два основні напрямки роботи при виборі теми: перший напрямок – це розвиток інноваційного плану для існуючого завдання. Другий напрямок – це створення інноваційного плану для нової концепції. Результатом такого стратегічного плану має бути доповідь, яка розглядає конкретне питання; досліджує його можливості для інновацій, і представляє собою план для реалізації цілей, що поставить запропонований ідею поза конкуренцією. Всього цього можливо досягти через більш високий рівень інноваційних структур, які включають в себе конкретні методи і прийоми. Як тільки-но учні ознайомляться з загальною структурою, яка принципово спрямована на дослідження, вони будуть здатні позиціонувати себе в цьому процесі, думати більш стратегічно і, відображати своє розуміння і творче бачення в своїй темі. Методологічна основа Використана схема є дуже простою і дає загальне уявлення про фази, які відбуваються в процесі розуміння та створення інновацій (рис. 1). Її метою є показати потік і обробку інформації в ході створення інновації. Зокрема, як інформація перетворюється в знання, знання – в стратегічну перевагу, а стратегія – в пропозиції. По суті, процес розуміння включає в себе дослідження та аналіз. Метою дослідження є збір кількісної та якісної інформації щодо проекту та його користувачів. Дослідження. Дослідження є ключовим для інновацій. Можна навіть подумати, що творчий процес неможливий без дослідження (збору інформації). Таким чином, учні-новатори повинні бути освіченими, щоб стати відмінними дослідниками. Деякі навчальні заклади включили активні науково-дослідницькі програми в свої методологічні розробки [5]. Учні повинні мати можливість досліджувати теорії та інформацію, пов'язані з їх проектом. Їх дослідження мають бути: спрямовані до минулого, тобто мати історичну основу в своїх проектах, а також простежувати тенденції розвитку; націлені на сучасність, тобто знати що ще відбувається паралельно проекту, щоб бути широко обізнаними і визначати прямі і непрямі сили, які впливають на проект; орієнтованими на людей, тобто знати кінцевого користувача, а також його проблеми, потреби та бажання, щоб мати чітке уявлення про те, для кого вони створюють інновації [6]; зосереджені на майбутньому, тобто приймати до уваги можливі сценарії розвитку та вивчати наявні можливості. У фазі дослідження учні беруть участь у первинних і вторинних дослідженнях для збору теорій та інформації, пов'язаних з їх проектами. Існує чотири основних різновиди науково-дослідницької діяльності: дослідження користувачів (спостереження, спрямовані на розуміння кінцевих споживачів); технологічні дослідження (спрямовані на розуміння засобів і технологічних ресурсів, пов'язаних з проектами); дослідження ринку (орієнтовані на кінцеву картину ринку, на який спрямований проект); соціально-культурні дослідження (спрямовані на розуміння соціальних і культурних сил, які впливають на проект з локальної та глобальної точок зору). Для дослідження користувачів використовуються наступні етнографічні методи: Відео / фото етнографія - складається з відеозаписів та фотографій, які відображають специфіку життєдіяльності користувачів. Дослідження через одноразові камери – видаються користувачам разом з завданням сфотографувати конкретні події їх повсякденної діяльності. Дослідження матеріальної культури - реєстрація та каталогізація предметів і об'єктів, з якими користувачі постійно взаємодіють. Глибинні інтерв'ю - неофіційне інтерв'ю з користувачем у його середовищі. Стеження - включає в себе стеження за користувачем протягом кількох годин і запис всього, що відбувається. ДСВОК – легка для запам’ятовування схема, орієнтована на спостереження і збір даних, пов'язаних з: Д - діяльністю (те, що користувачі роблять?), С – середовищем (де вони роблять?), В - взаємодія (з ким вони роблять?), O - об'єкти (які об'єкти і засоби використовують?) та К-користувачі (хто вони?). Очевидно, що вибір техніки спостереження, яку учні будуть використовувати в своїх дослідженнях, залежить в основному від їх теми. Важливим моментом для учня-новатора є визнати необхідність для дослідження користувачів рівно як і визнати те, що неможливо знати потреби та бажання користувачів без спостереження та розуміння їх життєдіяльності. Важливо уточнити, що метою дослідження користувачів є не знаходження відповідей та рішень, а розуміння їх проблем та потреб. Учні повинні проводити спостереження за користувачами, не очікуючи, що останні будуть мати можливість сказати все про їх потреби та очікування. Іноді користувачі навіть не усвідомлюють, що ведуть себе певним чином. Крім того, учні-новатори повинні знати, що самозвіти часто бувають помилковими. Аналіз. Ефективне дослідження зазвичай породжує величезну кількість інформації, яка повинна бути ретельно проаналізована. Метою етапу аналізу є формулювання і отримання уявлення про контекст, а також поєднання, комбінування та осмислення отриманої інформації. Тому такі заходи, як каталогізація, організація, фільтрація та візуалізація інформації є суттю процесу аналізу. Саме на етапі аналізу данні перетворюються на знання, які включають в себе розгляд проблеми з іншої точки зору для виявлення закономірностей і потреб. В залежності від проекту, учням рекомендується застосувати кілька методів аналізу: Профілі – спроба створити профіль основних користувачів системи, яка розглядається. Розкладання системи – руйнування проекту на окремі частини та елементи. Концепція мап є чудовим інструментом для вирішення цього завдання. Соціальний аналіз - використання принципів соціальної мережі для побудови соціограми (схематичного зображення) взаємодії людей і господарської діяльності. Технологічне прогнозування – дослідження минулих і сучасних технологій для виявлення елементів, які могли б допомогти розвитку майбутніх технологій. Соціально-культурні тенденції – пошук соціально-культурних показників, які могли б дати поштовх майбутньому розвитку подій. Мапи позиціонування – відображення основних пропозиціях на ринку, щоб візуально порівняти і уточнити відмінності. Стратегії. Стратегія є першою фазою інноваційного виміру. На цьому етапі учні мають зосередитися на пошуковій і творчій діяльності, а також на вирішенні проблем. На стратегічному етапі ідеї перетворюються на стратегії вирішення. Мета полягає в тому, щоб представити можливості для інновацій та розвивати необхідні стратегії для розробки і реалізації пропозиції. Можливості виявляються, ґрунтуючись на розумінні, досягнутому в аналітичній фазі. Насправді, дослідження та визначення стратегій є аналітичною діяльністю, яка відбувається після того, як інформація організована, а зразки зібрані і ідентифіковані. Загальні поняття з теорії ігор дуже корисні на даному етапі, вони допомагають учням визначити можливості диференціації своїх ідей. Основні стратегічні методи включають в себе: Дослідження можливостей - включає в себе припущення і відображення ймовірних можливостей, а також їх спростування. Планування - полягає у визначенні поведінки прямих і непрямих суперників (конкуренція) і союзників (співробітників) ідеї. Спроба припустити свій наступний можливий хід. ССМП – обговорення сили, слабкості, можливостей та переваг конкретної ідеї. Визначення стратегії - в основному включає в себе вирішення стратегії для наслідування. Синтез. На етапі синтезу стратегії перетворюються на ідеї та концепції, що повинні бути розроблені. Суть синтезу полягає у візуалізації, перевірці та обміну ідеями. Прикладами методів синтезу є: Розвиток концепції - складається з переходу від стратегії до представлення концепції. Розробка сценарію - складається з візуалізації концепцій та досвіду користувачів сценаріїв. Створення прототипу – є основоположним для успішного проекту; складається з тестування запропонованої концепції, перш ніж вона повністю буде розроблена. Впровадження і зміна плану - складається в основному з мапи для реалізації розробленої ідеї, а також плану можливих змін. Зв'язок – є також надзвичайно важливим для проекту в цілому. Зв’язність проекту є не легким завданням, оскільки зміст, процес викладу і формат повинні бути послідовно організовані в презентації. Учні-новатори повинні бути в змозі ефективно реалізувати проект для різних аудиторій. Очевидно, що процес інновації не є послідовним, як представлено тут; він включає багато ітерацій і циклів між фазами дослідження, аналізу, стратегії та синтезу, однак для учня-новатора дуже важливо мати схему, за якою потрібно рухатись і розуміти цінність різних завдань, які він повинен виконувати. Як тільки учні зрозуміють мету цих завдань, вони будуть здатні створити нові завдання, більш орієнтовані на їх проект, створюючи нові інструменти для вирішення поставлених задач. В університетах України за останній час, акцент на наукових дослідженнях і стратегії підвищив якість роботи багатьох учнів. Оскільки цей процес структурований і має чітку стратегію, учні здатні створити менше наявних альтернатив (кількість), але більше інноваційних концепцій (якості). Основу такої спроможності дітей, здатні закласти школи та гімназії країни. Висновок Інноваційна дисципліна є прерогативою не вчителів, а учнів та студентів. Ті, хто відповідальні за підтримку розвитку інноваційної компетенції знаю, що все, що вони можуть зробити, це представити структуру, процес збору і використання інформації. Як зазначається у доповіді, інноваційні компетенції включають компетенції в галузі досліджень, аналізу, стратегії та синтезі. Кожна спроба до інновацій приносить свої складності. Різниця між новачком і експертом-новатором полягає в їх здатності створювати і використовувати саме ті методи, які необхідні для вирішення їх потреб. Впевненість новатора бере свій початок від його віри в процес. Він може не знати про конкретну проблему на початку своєї справи, але, застосовуючи деякі методи дослідження, він буде в змозі не лише зрозуміти те, що упустив, але й запропонувати творчі шляхи до вирішення проблеми, що склалася. Інноваційні компетенції – здатність розуміти контекст і запропонувати значущі та інноваційні зміни – є одним з найпотужніших здібностей нашого розуму. Для великомасштабних змін в нашому світі, які б могли призвести до збільшення свободи і зменшення насильства, злиднів та екологічних збитків потрібна неабияка концентрація новаторських умів. Більше, ніж будь-коли раніше, новаторів просять взяти на себе лідерські позиції. Більше, ніж будь-коли раніше, нам так необхідні логічні і етичні інноваційні компетенції.

category: Методика та технологія


title: Взаємодія учасників колекційного простору в умовах спецшколи-інтернату для дітей із важкими порушеннями мови. (Рос. мова)

description:
У статті з досвіду роботи з медіапрезентацією (додається) авторка пише, що зараз розробляються й апробуються програми ранньої психолого-педагогічної корекції відхилень у розвитку, й на цій основі є можливості інтеграції дитини в соціальне та освітнє середовище. Діти, які мають порушення мови, підход

                  ять до цієї категорії

category: Методика та технологія


title: Особливості навчання математиці дітей із затримкою психічного розвитку в умовах якісної освіти

description:
Поданий навчально-методичний посібник може бути використаний учителями математики, які працюють як у спеціалізованих класах корекції для дітей із затримкою психічного розвитку, так і в звичайних класах загальноосвітньої школи. Відображені питання класифікації дітей із затримкою психічного розвитку,

                  зазначені причини затримки розвитку

category: Методика та технологія


title: Портфоліо - перспективна форма представлення індивідуальної спрямованості професійного саморозвитку та самоактуалізації педагога

description: У матеріалі з досвіду роботи (з методичними додатками) авторка пише, що мета створення портфоліо - забезпечення відслідковування індивідуального прогресу вчителя в широкому освітньому контексті, демонстрація його здібності до практичного застосування освітніх надбань

category: Методика та технологія