title: Презентація на тему «Генетичні основи селекції організмів» (варіант 1)

text:
Генетичні основи селекції організмів. Методи селекції
Даниленко Альона 11-А
     Найважливішою галуззю практичного застосування генетичних досліджень є селекція (від лат. селектіо — вибір, добір) — наука про теоретичні основи і методи створення нових і поліпшення існуючих сортів рослин, порід тварин і штамів мікроорганізмів.
Селекція
*Штам (від нім. штам, — стовбур, родина) — це чиста культура мікроорганізмів (тобто нащадки однієї клітини).*
Завдання сучасної селекції
      Завданням сучасної селекції є підвищення продуктивності існуючих, а також створення нових, продуктивніших сортів культурних рослин, порід свійських тварин і штамів корисних мікроорганізмів, пристосованих до умов сучасного сільського господарства і промисловості. Селекція бере безпосередню участь у розв'язанні основного завдання сільського господарства — забезпечення найповнішого виробництва харчових продуктів за найменших витрат.
      Визначаючи завдання селекції, М.І. Вавилов наголошував на необхідності вивчення і врахування різноманітності вихідного матеріалу, ролі середовища життя у формуванні фенотипу, закономірностей успадкування під час гібридизації організмів і визначення форм штучного добору.

Основні методи селекції
штучний добір
гібридизація
Теорія штучного добору
   Теорію штучного добору створив видатний англійський учений Ч. Дарвін.
   Основні положення своєї теорії він виклав у праці «Походження видів шляхом природного добору, або збереження обраних порід у боротьбі за життя» і розвинув у праці «Зміни свійських тварин і культурних рослин під впливом одомашнення».
    На думку Ч. Дарвіна, формування порід і сортів почалося з приручення людиною диких видів тварин і вирощування диких видів рослин. Адже в основі значного різноманіття порід і сортів лежить лише невелика кількість видів диких предків. Тож порода тварин або сорт рослин не є самостійним видом, а лише групою особин певного виду (штучна популяція), яка відрізняється від інших подібних сукупностей певними спадковими ознаками.

Штучний добір — це вибір людиною господарсько найцінніших тварин, рослин, мікроорганізмів для одержання від них нащадків з бажаними станами ознак. Він є найважливішим елементом будь-якої селекційної роботи, необхідним не лише для збереження досягнутих результатів, а й для їхнього подальшого вдосконалення.

Штучний добір
Несвідомий
Плановий (методичний)
Індивідуальний
Масовий
    Ознаки або стани організмів, які відбирає людина, не завжди виявляються корисними для самих організмів: створені породи чи сорти часто вже не здатні до самостійного існування в природі й потребують постійної турботи з боку людини. Наприклад, важко собі уявити, як можуть врятуватися від хижаків представники м'ясних порід великої рогатої худоби з масивним тілом і короткими ногами або півень з дуже довгим хвостом.
    У процесі штучного добору модифікаційна мінливість організмів зростає, а їхня загальна життєздатність знижується. На породу або сорт, створені людиною, одночасно діє і весь комплекс факторів навколишнього середовища (кліматичні умови, вплив інших організмів тощо). Тому людина повинна створювати умови, найсприятливіші для розвитку тих чи інших ознак та їхніх станів.
Масовий та індивідуальний штучні добори
    Застосовують масову або індивідуальну форми штучного добору. За масового добору з вихідного матеріалу відбирають особин із особливостями фенотипу, які цікавлять селекціонерів. Хоча масовий добір простий у застосуванні та дає непогані результати, проте він має і ряд недоліків. Групи особин, подібних за фенотипом, можуть виявитися генотипно різнорідними (наприклад, гомозиготними за домінантними алелями або гетерозиготними). Це обов'язково впливатиме на ефективність добору.
    Кращі результати дає індивідуальний добір, коли для подальшого розмноження залишають плідників, обраних на підставі вивчення їхнього фенотипу і генотипу. Інформацію про генотип цих організмів можна одержати, вивчаючи їхні родоводи, за допомогою аналізуючих схрещувань та інших методів.
    Ефективність селекції залежить не лише від форми штучного добору, але й від правильного вибору батьківських пар плідників і застосування тієї чи іншої системи схрещування організмів — гібридизації. Гібридизація — це процес одержання нащадків унаслідок поєднання генетичного матеріалу різних клітин або організмів. Гібриди утворюються в результаті статевого розмноження або поєднання нестатевих клітин.
Гібриди рослинЖовтий кавун
    Енергетична цінність: 38 ккал. Корисні елементи: вітаміни А, С. За виглядом - це звичайний смугастий кавун, тільки всередині він яскраво-жовтий. Але на додачу до незвичного забарвлення цей кавун містить зовсім небагато, у порівнянні зі звичайним, кісточок. Такий кавун з'явився на світ в результаті схрещування дикого кавуна, який якраз жовтого кольору, із звичайним. І тепер круглі жовті кавуни вирощують влітку в Іспанії, а овальні - взимку в Таїланді. Такий кавун соковитий, правда, не такий солодкий, як червоний.
Фіолетова картопля
     Енергетична цінність: 72 ккал. Корисні елементи: вітаміни групи В, вітамін С, калій, магній, залізо і цинк. Така картопля з’явилася завдяки ученим з Colorado State University, які довго працювали над картоплею з андського високогір'я, поки не отримали фіолетовий колір. Цим насиченим кольором картопля зобов'язана високому вмісту антоціанів, які володіють антиоксидантними властивостями, що зберігаються і після приготування. За смаком фіолетова картопля не відрізняється від звичайної.
Капуста романеско
    Енергетична цінність: 25 ккал. Корисні елементи: каротин, мінеральні солі, вітамін С, цинк. Овоч, що виглядає як прибулець, є близьким родичем кольорової капусти та брокколі, тільки його суцвіття не округлої форми, а конусоподібної і розташовуються на качані по спіралі. У романеско багато корисних речовин і мало клітковини, за рахунок чого вона легко засвоюється.
Неші
    Енергетична цінність: 46 ккал. Корисні елементи: антиоксиданти, кальцій, фосфор, клітковина. Неші - це гібрид яблука і груші, культивований багато століть тому в Азії. Ще його називають азіатською, пісочною, водяною або японською грушею. Кругле яблуко на смак виявляється соковитою, хрумкою грушею. Колір фрукта - від блідо-зеленого до помаранчевого. Яблокогруша має перевагу перед звичайною грушею: воно твердіше, тому краще переносить транспортування і зберігання. Існує близько 10 особливо популярних комерційних сортів неші, які вирощують у США, Австралії, Нової Зеландії, Чилі, Франції та на Кіпрі.
Юзу
     Енергетична цінність: 30 ккал. Корисні елементи: вітамін С. Юзу, або японський лимон, - гібрид мандарина і ічангскої папеди (декоративний цитрус). Жовтого або зеленого кольору фрукт з горбистою шкіркою розміром з мандарин має яскравий аромат і кислий смак. Юзу застосовується в більшості випадків для аромату - цитрусовий, з нотами хвої і квітковими відтінками.
Гібриди тваринКіт саванна
Це нова порода, яка вийшла у результаті схрещування африканського кота Сервала і звичайного кота. Порода з’явилася у 2001 році. Варто відзначити, що ця порода кішок найбільш соціальна і доброзичлива, чого ніяк не можна було б подумати, враховуючи "дику половину" саванних котів. Їх дружелюбність близька до собачої, і не дивлячись на розмір, кіт безпечний, і може жити в будинку або квартирі. Колірна гамма породи досить сильно розрізняється, але одне залишається незмінним – плями.
лігр
    Лігр — гібрид між левом-самцем і тигром-самкою, що виглядає як гігантський лев із розмитими смугами.
    Лігри взагалі схильні до гігантизму. Це найбільші кішки у світі: 3 м в довжину, вагою до 410 кг. Самці-лігри мають коротку гриву, але на відміну від левів, можуть і люблять плавати. Також самиці лігрів (лігриці) можуть давати потомство, що незвично для гібридів. Зовнішнім виглядом і розміром схожий на вимерлого в плейстоцені печерного лева.

мул
    Мул (тварина) — міжвидовий гібрид від схрещення коня та віслюка, одержаний від самиці коня та самця віслюка.
    За зовнішніми ознаками мул являє щось середнє між конем та віслюком; за величиною майже дорівнює коню і схожий на нього будовою тулуба, але відрізняється формою голови, стегон і копит, довжиною вух і коротким волоссям біля кореня хвоста; за кольором шерсті схожий на матір; за голосом — на віслюка. Переваги їх полягають у великій витривалості, силі, правильній ході.

Зеброїд
    Зеброїд - гібрид зебри,коня, поні та віслюка. Як правило , для отримання цих гібридів використовують самців зебри і самок інших кінських тварин.
    Зараз у світі офіційно 4 зеброїда , один - в Россіі. Зеброїди зазвичай формою більше схожі на матір і мають батьківські смужки на ногах або частково на шиї і тулубі. Якщо мати чалої , чубарої або рябої масті, в більшості випадків ця масть передається потомству. Для гібридів зебри з віслюком характерний ремінь на спині та на череві ,« хрест» на плечах. Вони мають переваги перед кіньми і віслюками , оскільки стійкі до укусу мухи цеце і більше піддаються дресируванню , ніж зебри.
Гібридний фазан
   Надзвичайно яскравий гібридний фазан – це птах-гібрид золотого і діамантового фазана. Надзвичайне пір’я – особливість лише гібридного птаха.
собакововк
    Собаки і вовки схрещуються вільно. Але вовк – тварина полохлива, вона має особливу поведінку й розвинутий інстинкт мисливця. Вовк сильніший за собаку, тож результат схрещування досить непередбачуваний. Ніколи не можна точно сказати, як гібрид поведеться в тій чи іншій ситуації: як собака чи як вовк. Спілкування з собакововком можливе лише за умови спеціальної дресировки.
    Гібридизація можлива як у межах одного виду (внутрішньовидова), так і між особинами різних видів і навіть родів (міжвидова, або віддалена). У свою чергу, внутрішньовидове схрещування буває спорідненим і неспорідненим.
    Споріднене схрещування (інбридинг) — це гібридизація організмів, які мають безпосередніх спільних предків. Залежно від ступеня генетичної спорідненості таке схрещування може бути більш або менш тісним. Найтісніші форми спорідненого схрещування спостерігають серед самозапильних рослин і гермафродитних тварин, яким притаманне самозапліднення.
    Унаслідок спорідненого схрещування з кожним наступним поколінням гібридів підвищується їхня гомозиготність. Це пояснюється тим, що чим більша генетична подібність батьківських форм, тим вища ймовірність поєднання в генотипі нащадків одних і тих самих алелей різних генів. У самозапильних рослин уже в 10-му поколінні спостерігають майже повну гомозиготність (до 99,9%), а при схрещуванні братів із сестрами або батьків з нащадками такий самий результат може бути досягнений після 20-го покоління. Проте 100%-ної гомозиготності за всіма генами досягти не вдається, оскільки вона порушується мутаціями, що виникають.Споріднене схрещування може призводити до негативних наслідків: ослаблення або навіть виродження нащадків.

Негативні наслідки пояснюються підвищенням ймовірності переходу в гомозиготний стан рецесивних летальних або сублетальних алелей, які можуть проявитися у фенотипі. Таким чином, тісне споріднене схрещування часто призводить до появи нащадків з різними спадковими вадами.
Наслідки спорідненого схрещування відомі людині з давніх-давен. Наприклад, приблизно 20% людей-альбіносів є нащадками від споріднених шлюбів. Загалом у людини відомо кілька рецесивних летальних алелей, здатних у гомозиготному стані спричинити смерть. Тому шлюби між близькими родичами у багатьох народів вважалися небажаними або взагалі заборонялися релігією чи законами.
У селекції споріднене схрещування застосовують для одержання чистих ліній. Воно дає можливість перевести в гомозиготний стан алелі, які визначають цінні для селекціонерів стани ознак.

Неспоріднене схрещування
Неспоріднене схрещування (аутбридинг) — це гібридизація організмів, які не мають тісних споріднених зв'язків, тобто представників різних ліній, сортів чи порід одного виду. Неспорідненими вважають особин, у яких не було спільних предків щонайменше протягом останніх шести поколінь. Неспоріднене схрещування застосовують для поєднання в генотипі нащадків генів, які зумовлюють цінні якості, властиві представникам різних ліній, порід або сортів. За своїми генетичними наслідками неспоріднене схрещування прямо протилежне спорідненому. При неспорідненому схрещуванні з кожним наступним поколінням зростає гетерозиготність нащадків. Адже зі зменшенням ступеня спорідненості організмів зростає ймовірність наявності в них різних алелей певних генів.
    У нащадків від неспорідненого схрещування часто спостерігають явище гетерозису, або гібридної сили.
Гетерозис (від грец. гетероіозіс — зміна, перевтілення) — явище, за якого перше покоління гібридів, одержаних від неспорідненого схрещування має підвищену життєздатність і продуктивність порівняно з вихідними батьківськими формами. У гетерозисних форм сублетальні та летальні рецесивні алелі переходять у гетерозиготний стан, завдяки чому їхній несприятливий вплив не проявляється у фенотипі. До того ж, у генотипі гібридних особин можуть поєднуватися сприятливі домінантні алелі обох батьків. Це, у свою чергу, може зумовлювати взаємодію домінантних алелей неалельних генів. Найчіткіше гетерозис проявляється в першому поколінні гібридів.
Безпліддя міжвидових гібридів
    Селекціонери часто стикаються з проблемою безпліддя міжвидових гібридів, гамети яких зазвичай не дозрівають. Навіть за умови однакової кількості хромосом у каріотипах батьківських форм, їхні хромосоми можуть відрізнятися за розмірами й особливостями будови і тому нездатні кон'югувати в процесі мейозу. Особливо ускладнюється хід мейозу за умови різної кількості хромосом у каріотипі батьківських форм.
   Вперше методику подолання безпліддя міжвидових гібридів у рослин розробив 1924 року Георгій Дмитрович Карпеченко на прикладі гібрида капусти і редьки. Цей гібрид за своїм фенотипом займав проміжне положення між відповідними фенотипами батьківських форм. Хоча капуста і редька — представники різних родів родини Капустяні, кількість хромосом у них однакова (2п=18). Незважаючи на це, створений Г.Д. Карпеченком гібрид виявився безплідним, оскільки в ході мейозу «капустяні» і «редькові» хромосоми між собою не кон'югували. Тоді вчений подвоїв кількість хромосом гібрида (4п=36). У ядрах нестатевих клітин гібридів було тепер по два повних набори хромосом батьківських видів. Унаслідок цього процес мейозу в такої поліплоїдної форми відбувався нормально: «капустяні» хромосоми кожної пари кон'югували з «капустяними», а «редькові» — з «редьковими». У кожну з гамет завжди потрапляло по одному гаплоїдному набору хромосом як редьки, так і капусти.
   Якщо в селекції рослин безпліддя міжвидових гібридів ще можна подолати, то в селекції тварин розв'язати цю проблему значно складніше. Лише в окремих випадках у міжвидових гібридів тварин особини однієї чи обох статей виявляються плідними. Так, у гібрида яка(свійська тварина високогірських районів Центральної Азії) і великої рогатої худоби самці безплідні, а самки плідні. Мули взагалі нездатні до розмноження.
Як


title: Презентація на тему «The history of the USА»

text:
The history of the USA

American Indians

Modern America was created by European settlers

The first colony in North America was founded in 1607 in Jamestown
The Pilgrims arrived in Mausachusets in 1620

The War of Revolution

Constitution of the USA. 1787
Thomas Jefferson. George Washington. Benjamin Franklin.

The Slavery
South – plantations;
North – slavery was illegal
The  Civil  War
(1642–1651)
Social changes

Women’s role


Презентація на тему «Вегетарианство» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Пам’ять» (варіант 1)

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master title style
Click to edit Master subtitle style


title: Презентація на тему «Умови для життєдіяльності рослин»

text:
Умови, необхідні для забезпечення життєдіяльності рослин

Вступ
Рослини, як й інші організми, здатні регулювати свої життєві функції, забезпечуючи узгоджену діяльність різних органів та реагуючи на зміни у довкіллі.
Фітогормони
Як рослини регулюють свої життєві функції? Робота різних органів узгоджується завдяки виробленню рослиною особливих біологічно активних сполук, які називають фітогормонами. Ці речовини (у надзвичайно малих кількостях) регулюють ріст та розвиток рослин.
Фітогормони
Фітогормони утворюються в одних клітинах і завдяки провідній тканині потрапляють в інші, де і проявляється їхня дія. Одні з них прискорюють поділ та ріст клітин, інші, навпаки, гальмують їх, тобто регулюють проростання насіння, бруньок, утворення квіток, плодів.
Фітогормони
Сплячі бруньки можуть тривалий час перебувати у стані спокою, а проростають після ушкодження верхівкової бруньки. Звідки ж вони «дізнаються», що конус наростання ушкоджений, адже, як відомо, нервової системи та органів чуттів у рослин немає?
Фітогормони
Річ у тім, що саме верхівкова брунька виділяє певні фітогормони, які ситоподібними трубками прямують вниз по стеблу і стримують ріст розташованих нижче бруньок, у тому числі й сплячих. Це явище використовують для вирощування культурних рослин.

Приклад
Наприклад, садівники обмежують ріст плодових дерев у висоту і посилюють галуження під час формування крони, видаляючи верхівкові бруньки.
Збільшення плодів винограду завдяки обробці фітогормонами
Застосування фітогомонів
Фітогормони застосовують і в господарстві людини. Так, обробляючи рослину фітогормонами, які прискорюють поділ клітин і ріст органів, можна прискорювати дозрівання плодів та збільшувати їхню масу. А обробляючи фітогормонами насіння, можна прискорити його проростання.
Застосування фітогомонів
Завдяки фітогормонам, які гальмують процеси росту та розвитку, рослина може переходити у стан спокою. Це забезпечує переживання періодів несприятливих умов, наприклад низьких температур або посухи.

Є біологічно активні сполуки, які здатні захищати рослини від хвороботворних мікроорганізмів. їх називають фітонцидами. Багато фітонцидів виробляють добре відомі вам цибуля та часник. Саме тому їх широко застосовують для профілактики застудних захворювань.

Отже, завдяки різнобічному впливу біологічно активних сполук, одні з яких прискорюють процеси життєдіяльності, а інші гальмують, рослина здатна регулювати всі процеси життєдіяльності. Крім того, завдяки виробленню цих сполук рослини можуть узгоджувати свою діяльність зі змінами, які відбуваються у довкіллі.
Подразливість
Рослини впродовж усього життя зазнають впливу різних чинників навколишнього середовища (наприклад, дощу, вітру, сили тяжіння, добових та сезонних коливань температури, тривалості освітлення, чергування дня і ночі). Рослина певним чином відповідає на такі впливи, бо їй притаманна загальна риса живих організмів - подразливість.
Подразливість
Подразливість - це здатність живих організмів реагувати на різні впливи навколишнього середовища. Подразливість дає змогу рослинам активно змінювати процеси життєдіяльності під впливом змін умов довкілля і пристосуватись до цих змін.
Подразливість
У рослин відповідь на дію подразників довкілля може проявлятися у вигляді рухових реакцій. Це може бути зміна положення у просторі всієї рослини або окремих її частин. Проте вищі рослини, на відміну від тварин, не здатні переміщуватися з одного місця на інше.
Рухи рослин, зумовлені дією світла (1) і
силою тяжіння (2)
Ростові рухи
Рослинам, зокрема, притаманні ростові рухи, зумовлені спрямованим впливом того чи іншого зовнішнього чинника. Такі рухи проявляються як ріст усієї рослини або певної її частини у напрямку до подразника чи, навпаки, від нього. Рослини можуть відповідати ростовими рухами на дію різних подразників: світла, сили тяжіння, тиску, дії хімічних сполук, вітру тощо.
Ростові рухи
Наприклад, пагони ростуть у бік джерела світла. Виконаємо такий дослід. Закріпимо молоду рослину так, щоб своєю верхівкою вона була спрямована горизонтально або донизу. Через певний час її стебло вигнеться і почне рости догори.
Ростові рухи
Це пов'язане з тим, що пагін сприймає силу тяжіння і росте у протилежному від неї напрямку. Натомість корінь, як ви пам'ятаєте, вже під час проростання насіння росте в глиб ґрунту. Завдяки цьому коренева система рослин спрямована у глиб ґрунту, а стебло виносить листки до сонця.
Ростові рухи
Стебла витких рослин (наприклад, хмелю) здійснюють повільний рух у повітрі у вигляді спіралі. Це дає можливість таким рослинам обвиватись навколо опори. Такі рослини називають ліанами. Вусики чіпких рослин, як-от горох, повільно здійснюють колові рухи, поки не торкнуться опори. Після цього вусик міцно обкручується навколо неї, а вільна частина вусика теж скручується.
Ростові рухи
Рухи рослин можуть бути пов'язані не лише з ростом певних їхніх частин, а й з періодичними змінами тиску всередині певних груп клітин. Наприклад, якщо доторкнутись до мімози соромливої, окремі листочки її складних листків будуть складатись. А через деякий час після подразнення їхнє положення відновлюється. Завдяки рухам ловильних листків комахоїдна рослина росичка вловлює здобич.
Реакція мімози соромливої на дотик
Добові та сезонні ритми
Що таке добові та сезонні ритми рослин? Рухи рослин можуть бути пов'язані з добовими чи сезонними ритмами рослин. Якщо поглянути на деякі рослини перед заходом сонця або вночі, то може скластися враження, що вони зів'яли. Це відбувається тому, що після заходу сонця вони опускають або складають свої листки, а вдень їхня листкова пластинка знову розправляється.
Добові та сезонні ритми
У моркви молоді суцвіття вночі поникають, а рано вранці ніби пробуджуються, відновлюючи попереднє положення. У більшості рослин на ніч закриваються квітки. Водночас є рослини (наприклад, нічна красуня), квітки яких відкриваються вночі, а вдень закриваються.
«Сон» рослин
Періодична зміна положення певних органів - квіток, суцвіть, листків, пагонів, що збігається зі зміною дня та ночі, дістала назву «сон» рослин. Такі рухи можуть бути підпорядковані чіткому ритму впродовж доби. Наприклад, у квасолі вночі листки опускаються вниз, притискаються до стебла.
Добові ритми рослин

Добові ритми
Добовий ритм руху пелюсток квіток відбувається тому, що вночі і вдень спостерігають нерівномірний ріст внутрішньої та зовнішньої частин пелюсток. Швидше росте внутрішня частина - пелюстки відхиляються назовні, й квітка розкривається. І навпаки, швидший ріст зовнішньої їхньої поверхні спричинює нахил пелюсток усередину та закривання квітки.
Добові ритми
Добові ритми - це пристосування рослин до зміни погодних умов довкілля впродовж доби: вологості, освітленості, температури. Наприклад, у тих рослин, чиї квітки запилюють денні комахи, квітка відкривається також вдень, а вночі закривається. А в рослин, які запилюють нічні комахи, все відбувається навпаки. Добові рухи рослин ви можете спостерігати за допомогою такого простого досліду.
Добові ритми
В ясний день полийте кульбабу, що цвіте, і накрийте її ящиком чи відром. Через деякий час можна побачити, що суцвіття закрилось. Залиште рослини відкритими, і суцвіття знову відкриються. Або внесіть тюльпани з холоду у тепле приміщення, і їхні квітки швидко розкриються. Це реакція на зміну температури.
Сезонні ритми
Спостерігають у рослин і зміни, пов'язані з чергуванням пір року. Як ви вже знаєте, більшість деревних рослин наших широт, готуючись до зими, скидає листя. Потім настає стан зимового спокою, а навесні рослини знову починають активно рости.
Сезонні ритми
Тож рослини сприймають плин часу, а отже, реагують на періодичні зміни умов життя. Тому для рослин характерні добові та сезонні ритми.
Висновок
В узгодженні роботи різних органів та частин рослини важлива роль належить фітогормонам. Ці біологічно активні сполуки регулюють усі процеси обміну речовин та перетворення енергії. Подразливість у рослин часто проявляється через певні рухи їхніх частин. У зв'язку з періодичними змінами умов життя у рослин існують добові та сезонні ритми.


title: Презентація на тему «Травма систем організму» (варіант 2)

text:
Травми систем організму.Травми кісток і суглобів
Виконала: Оленченко Катерина, 11-Б
Травма - порушення цілісності структури і фізіологічних функцій тканин і органів під впливом зовнішніх факторів (механічних, хімічних, електричних, променевих, психічних та ін). супроводжується місцевою і загальною реакцією організму.
 В клінічній медицині існує спеціальний розділ - травматологія, що вивчає травми, їх причини, види, перебіг, методи профілактики та лікування.

Травма
Відкриті — пошкоджувальні покрови організму.
Закриті — шкіра та слизові оболонки залишаються цілими..
Забиті місця — представляють собою пошкодження м'яких тканин, що розвиваються при різкому стисканні тканин між твердими поверхнями.
Розтягнення — це обмежене ушкодження зв'язувального апарату суглоба, при якому під дією зовнішньої сили відбувається надмірне розтягення зв'язок суглобу, при цьому, зазвичай, частина волокон рветься.
Вивих
Розтягнення зв'язок
Перелом кістки
Види травм
Місцева реакція на травму залежить від характеру травмуючого фактора.
Симптоми травм: біль, набряк і підвищення температури в місці пошкодження.  Прояв загальної реакції організму на травму залежить від її тяжкості.  Чим важче травма, тим більше виражені загальні симптоми, до яких відносять підвищення температури тіла, порушення обмінних процесів, порушення діяльності з боку серцево-судинної і нервової системи .  Важкі травми часто супроводжуються ускладненнями, такими як травматичний шок , порушення функціонування травмованого органа, масивна крововтрата.  Ускладненням відкритої травми так само є місцевий або загальний інфекційний процес .

 В даний час травми займають третє місце серед причин смертності осіб працездатного віку.
Реакція на травму
Легкі (забиття, розтягнення)
Середньої тяжкості (вивихи, переломи пальців)
Важкі (струс мозку, перелом стегна).
Класифікація травм за ступенем важкості
Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма;
Перелом черепа;
Поранення, проникаючі в просвіт глотки, гортані, трахеї, стравоходу, а також ушкодження щитоподібної і вилочкової залоз;
Проникаючі поранення хребта;
Ушкодження хребців шийного відділу хребта, у тому числі і без
Порушення функції спинного мозку;
Закриті ушкодження спинного мозку;
Розрив внутрішнього органа грудної або черевної порожнини або порожнини таза;
До тяжких травм відносяться:

Травми кісток і суглобів
Суглоби мають складну будову. Кожний суглоб оточений суглобним мішком, в який вплітаються зв'язки, що його закріплюють. В разі нещасного випадку одна з кісток може розірвати суглобний мішок і вислизнути з нього, при цьому порушиться нормальне      взаєморозташування кісток.
    Це називається вивихом.
Вивих
Ознаки вивихів: порушення звичних обрисів суглоба, виступання кістки на новому місці - іноді цю кістку видно через шкіру. Вивих є досить складним видом пошкодження, оскільки при цьому порушується не лише суглобний мішок, а й зв'язки, судини, а іноді й нерви.
Часто вивих супроводжується відривом кусочка кісткової тканини, тобто переломом.

Ознаки вивиху
При вивиху або при підозрі на нього необхідно пошкоджену кінцівку зробити нерухомою, наклавши на неї шину або фіксуючу пов'язку, якомога швидше відправити дитину до хірурга. Для попередження набрякання суглоба та для зменшення болю на пошкоджений суглоб можна покласти мокру серветку або міхур з льодом.

Лікувальні заходи
Переломи - це порушення цілісності кісток. При пораненні, сильних ударах, падіннях кістки іноді ламаються. Найчастіше бувають переломи кісток кінцівок. Всі переломи можуть бути неповними, коли частини кісток роз'єднуються не по всій товщині (тріщини, надломи) та повними, при яких роз'єднання відламків кістки проходить по всій товщі кістки. Для перелому характерні деформація, крововилив у місці перелому, укорочення кінцівки, порушення її функції, біль при обмацуванні в місці перелому, ненормальна рухливість у місці перелому, крепітація (хруст) кісткових відламків.
Переломи
Повинна бути проведена транспортна іммобілізація (знерухомлення). Фіксація проводиться шинами. Фіксація створює максимальний спокій ділянки перелому, що попереджує подальшу травматизацію м'яких тканин гострими уламками кісток та вторинне зміщення уламків, а також зменшує біль та, відповідно, можливість поглиблення больового шоку.
У лікувальному закладі після обстеження постраждалого у першу чергу проводять репозицію (вправлення) уламків, а потім накладають відповідну гіпсову лонгету. Для лікування переломів застосовують різні лікувальні методи: шинні та гіпсові пов'язки, скелетне витягування, оперативне лікування за допомогою різних швів, цвяхів, гвинтів, пластинок.
При відкритому переломі проводять первинну хірургічну обробку та лікування рани. Вводять протиправцеву сировотку.
Перша допомога
Дякую за увагу!!!


Презентація на тему «Вплив алкоголю на організм людини» (варіант 1)


Презентація на тему «Трансплантація»


title: Презентація на тему «Застуда, грип, віспа, сказ»

text:
Застуда, грип, віспа, сказПідготувала:учениця 10-а класу Товстокор Поліна
Застуда
Застуда — гостре ураження верхніх дихальних шляхів, що спричиняється різними вірусами.

Види інфекцій
До числа найрозповсюдженіших та добре відомих причин застуди (окрім грипу) відносяться:
аденовірусна інфекція
парагрип
респіраторно-синцитіальна інфекція
риновірусна інфекція
бокавірусна інфекція
коронавірусна інфекція
метапневмовірусна інфекція
Загалом, близько 200 вірусів здатні спричиняти застуду.
Разом з тим, ураження дихальних шляхів можуть спричиняти й невірусні агенти (бактерії, найпростіші, гриби тощо).

Ознаки захворювання
По суті до «застуди» відносять таку вірусну інфекційну хворобу, що перебігає з підвищенням температури тіла, кашлем, нежиттю, дискомфортом в горлі.
Лікування
Корисним є постільний режим і хороший сон. Госпіталізують лише хворих з тяжким і ускладненим перебігом ураження, а також за епідеміологічними показаннями. Жарознижувальні, анальгетики не доцільні. Антибіотики призначають лише при приєднанні бактерійної флори і розвитку ускладнень.
Корисним при застуді є будь-яке гаряче пиття. Але найкраще спрацьовує поєднання овочів та курячого бульйону.
ГРИП
Грип — гостра вірусна інфекційна хвороба з періодичним епідемічним поширенням, що характеризується ураженням верхніх дихальних шляхів з переважанням трахеобронхіту та вираженою інтоксикацією з гарячкою.

Типи вірусів
За класифікацією вірусів, вірус грипу відноситься до РНК-вірусів родини ортоміксовірусів та включає три серотипи: А, В, С.

Ознаки захворювання
Симптоми, що вимагають лікування вдома:
підвищена температура тіла;
біль у горлі (фарингіт);
кашель;
нежить;
біль у м'язах.

Симптоми, що вимагають термінової госпіталізації:
сильна блідість або посиніння обличчя;
ускладнене дихання;
висока температура тіла, що довго не знижується;
багаторазове блювання та випорожнення;
порушення свідомості — надмірна сонливість чи збудженість;
болі у грудній клітці;
домішки крові у мокротинні;
падіння артеріального тиску.
Лікування
Лікування грипу — складна проблема, тому його має визначати лікар. Не варто займатись самолікуванням, оскільки це небезпечно. При своєчасному і правильному лікуванні хвороба закінчується повним одужанням.

ВІСПА
Ві́спа — вірусне захворювання,він має власну ДНК, розмножується в цитоплазмі клітин.

Різновид  форм захворювання:
поширена форма з достатньо рясним висипом на шкірі та слизових оболонках (зустрічається найбільш часто);
геморагічна форма;
зливна віспа;
віспяна пурпура (вкрай важка форма віспи з летальним кінцем);
варіолоїд — атипова, легка, стерта форма хвороби у людей, в яких є імунітет після профілактичних щеплень.

Перші симптоми та ознаки:
сухі скоринки на руках;
підвищення температури;
Лихоманка;
сильна висип на тілі;
сип перетворюється на рани і загниваєтся.

Лікування
Усі хворі підлягають госпіталізації та суворій ізоляції. Терапія симптоматична. Необхідне суворе дотримання гігієнічних вимог до натільної та постільної білизни. Необхідні комплексна вітамінотерапія, снодійні. За відповідними показаннями застосовують серцево-судинні препарати.
СКАЗ
Сказ — гостре вірусне інфекційне захворювання людини і теплокровних тварин, яке виявляється в специфічному ураженні центральної нервової системи.

Ознаки захворювання
Не звична поведінки для людини, після того к її вкусила тварина. При несвоєчасно проведених щепленнях, які здійснюються після укусу інфікованої тварини, хвороба закінчується смертю.

Лікування
Головним заходом боротьби проти сказу є
спеціальне щеплення.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!


title: Презентація на тему «Типи взаємодії неалельних генів»

text:
Типи взаємодії неалельних генів
Типи взаємодії неалельних генів
Епістаз – пригнічення алелями одного гена у фенотипі алелів іншого, неалельного гена.
Комплементарність – одночасна                            дія двох домінантних генів різних              локусів дає нову ознаку.
Плейотропія – вплив одного гена на розвиток кількох фенотипічних ознак.
Полімерія – зумовленість однієї                          ознаки дією кількох генів.

Епістаз
- тип взаємодії генів, за якого ген однієї алельної пари пригнічує дію гена іншої пари.
Епі” – зверху, “стасіс” – стояння
Ген, що пригнічує фенотипічні прояви іншого, називається епістатичним; ген, чия активність пригнічена, називається гіпостатичним.

 Епістаз буває двох типів:
домінантний, коли домінантний                              алель одного гена пригнічує                                  прояв іншого гена;
рецесивний, коли рецесивний                           алель пригнічує прояв іншого гена.

Розщеплення при епістазі
У випадку дигібридного схрещування, коли геном-пригнічувачем є домінантний ген, розщеплення у другому поколінні буде 13 : 3 або 12 : 3 : 1.
У випадку схрещування                          дигібридів, при рецесивному                                   епістазі, розщеплення в дру -                                        гому поколінні спостерігається                           у відношенні  9 : 3 : 4.

Комплементарність
Це явище, при якому два неалельних гена, які поєдналися, дають нову ознаку.
При схрещуванні дигібридів у                 другому поколінні відбувається розщеплення по фенотипу у                    відношенні 9 : 3 : 3 : 1.
В інших випадках комплементарності можливе розщеплення у відношенні
   9 : 7, або 9 : 6 : 1, або 9 : 3 : 4.
Приклад комплементарної взаємодії генів – забарвлення оперення у папуг
A – голубий пігмент
а – відсутність голубого пігменту
B – жовтий пігмент
b – відсутність жовтого
   пігменту
A.B. – зелений колір
аabb – білий колір

        Р      ♀   Aabb   Х       ♂  aaBb
                     голубий                   жовтий

Гамети        Ab    ab            aB    ab

        F1     aabb  :  AaBb  :  aaBb  :  Aabb
                білий           зелений        жовтий     голубий
Плейотропія або множинна дія генів
- явище, при якому один алель впливає на формування варіантів декількох різних ознак.
Причиною множинної дії генів є те, що кожний ген контролює певний                               етап обміну речовин. Оскільки                              різноманітні процеси обміну                                 речовин взаємопов’язані,                          то порушення, які виникли на                                 одному з його етапів, неодмінно                               впливатимуть на наступні.

Прикладами є:
арахнодактилія “павучі пальці”- формуються видовжені пальці на руках і ногах, дефект кришталика та вади серця, які викликані домінантним геном;
серповидноклітинна анемія поєднується із фенілкетонурією, які викликаються рецесивним геном.

Полімерія
це явище, коли одна і та ж ознака визначається кількома алелями.                   Більшість ознак організму контро-             люють полімерні гени. Ступінь                                ознаки залежить від кількості домінантних алелів. Чим більше домінантних генів, тим сильніше проявляється ознака.
Розщеплення при дигібридній полімерії з підсилюючими один одного генами буде         1 : 4 : 6 : 4 : 1, а без підсилення 15 : 1.

По типу полімерії успадковується колір шкіри у людини
А1А1А2А2 – чорношкірі
А1А1А2а2 або А1а1А2А2  –
   темні мулати
А1а1А2а2 або а1а1А2А2
   або А1А1а2а2  –
   середні мулати
А1а1а2а2 або а1а1А2а2 –
     светлі мулати
а1а1а2а2 – білі


title: Презентація на тему «Угрупування та екосистеми»

text:
Угрупування та екосистеми
Біоценоз – це стабільна історично усталена сукупність популяцій рослин, тварин, грибів та мікроорганізмів, пристосованих до сумісного проживання на однорідній ділянці території
Складові частини біоценозу
Бідні видами біоценози
Багаті видами біоценози
Просторова структура біоценозу
Ярусність
Мозаїчність
Трофічна структура біоценозу
Біогеоценоз – це історично сформований взаємозумовлений комплекс живих і неживих компонентів певної ділянки земної поверхні, пов'язаних між собою обміном речовин і енергії


Презентація на тему «Біотехнології» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Їжа, що нас вбиває»

text:
Алєксєєнко Вероніка
9-Б клас
Їжа, що нас вбиває

План
Харчові добавки
Мета їх використання
Їх класифікація
Найнебезпечніші E
ГМО, аспартам
Найшкідливіші продукти
Природне харчування
Висновок
Список використаної літератури
Харчові добавки - група природних або синтетичних речовин, які додають до продовольчої сировини, напівфабрикатів або готових продуктів.
Мета використання
Класифікація
ДОБАВКИ
Барвники (Е100 - Е199) - надають продуктам більш привабливого, стійкого кольору.
Консерванти (Е200 - Е299) - продовжують реальный термін зберігання харчових продуктів.
Антиокислювачі (Е300 - Е399) - пригнічують процеси окислення збільшуючи термін зберігання харчових продуктів.
Стабілізатори, загущувачі і емульгатори (Е400 - Е499) - група харчових добавок, які роблять продукт більш стійким або надають харчовим продуктам вид та форму, більш зручну для вживання.
Регулятори кислотності (pH) та речовини проти злежування, комкування (Е500 - Е599) - група харчових добавок, які регулюють в першу чергу кислотність, сипучість, однорідність продуктів харчування для загального вигляду продуктів.
Ароматизатори (Е600 - Е699) -  група добавок, створює в готовому продукті приємный для споживача смак та аромат.
Антибіотики (Е700 - Е799) - речовини, що пригнічують ріст живих клітин (в першу чергу мікроорганізмів).
Е добавки, що:
сприяють виникненню ракових захворювань - 103, 105, 130, 131, 142, 210-217, 240, 330, 447
здатні викликати розлад шлунка –  221-226; 311, 322, 338-341, 407, 450, 461-466
підвищують рівень холестерину в крові – 320, 321
викликають алергію – 230-232, 239, 311-313

Н
А
Й
Н
Е
Б
Е
З
П
Е
Ч
Н
І
Ш
і
АСПАРТАМ
Цей підсолоджувач позначається  Е951 (фенилаланін).
0,33 л аспартаму – 7 столових л.”цукру”
Є присутнім більш ніж в 50% продуктів.
Використається у жувальних гумках, газованих напоях, дієтичних напоях, деяких продуктах для діабетиків, замінниках цукру, м’ятних цукерках, біокефірі, томатному соусі, дитячих вітамінах і ліках.
Ця речовина може привести до порушення гормонального балансу. Продукти, що містять аспартам особливо небезпечні для дітей, вагітних жінок, діабетиків, людей, що страждають ожирінням і іншими захворюваннями, пов’язаними з порушенням обміну речовин.

Генетично модифікований організм (ГМО) - це організм,
в якому генетичний матеріал був змінений за
допомогою штучних прийомів перенесення генів.
Найшкідливіші продукти:
Домашня консервація, морозиво:

   Нерідко вона готується з порушенням технології, із-за чого стає причиною смертельних отруєнь, наприклад, ботулотоксином. Морозиво часто містить синтетичні загусники і ароматизатори, які можуть уповільнювати обмін речовин. Тим більше, в морозиво додають пальмову олію, яка є небезпечною для нашого організму.
КОВБАСА, КОПЧЕНИНА, КЕТЧУП І МАЙОНЕЗ:

  Дуже часто,особливо дешеві ковбаси не містять нічого натурального і повні барвників, ароматизаторів і іншої синтетики, безпека якої для здоров'я не доведена. У копченому м'ясі і рибі часто накопичується бензопірен - один їх сильних канцерогенів. Майонези містять канцерогенні синтетичні трансири, а кетчупи з крохмалем - синтетичні добавки.

природне харчування
Висновок
Треба:
Вести здоровий спосіб життя
Дотримуватися режиму дня
Займатися спортом, фізичними навантаженнями.
Раціональне збалансоване харчування

Неправильне харчування — пряма дорога до ожиріння, серцевих захворювань, хвороб шлунково-кишкового тракту.
Список використованої літератури
http://amizon.ua/ua/maininfo_72-181.html
http://paralleli.if.ua/news/9860.html
http://evrobiz.com/51/0442816.htm
http://e000.ipsys.net/e-dozvoleni.html
http://pampuh.net/2011/voda-yaku-my-vzhyvajemo/
http://www.eco-live.com.ua/content/yak%D1%96st-vodi-v-ukra%D1%97n%D1%96-zabrudnennya-poverkhnevikh-%D1%96-p%D1%96dzemnikh-vod
http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%95%D0%BC%D1%83%D0%BB%D1%8C%D0%B3%D0%B0%D1%82%D0%BE%D1%80
http://www.npblog.com.ua/index.php/produkti-harchuvannya/harchovi-dobavki.html


title: Презентація на тему «Drought And Famine»

text:
Drought And Famine
Drought
Drought is an extended period of months or years when a region notes a deficiency in its water supply whether surface or underground water. Generally, this occurs when a region receives consistently below average precipitation. It can have a substantial impact on the ecosystem and agriculture of the affected region. Although droughts can persist for several years, even a short, intense drought can cause significant damage and harm the local economy.
Succulent plants are well-adapted to survive long periods of drought.
Many plant species, such as cacti, have adaptations such as reduced leaf area and waxy cuticles to enhance their ability to tolerate drought. Some others survive dry periods as buried seeds. Semi-permanent drought produces arid biomes such as deserts and grasslands.  Most arid ecosystems have inherently low productivity.
This global phenomenon has a widespread impact on agriculture. Lengthy periods of drought have long been a key trigger for mass migration and played a key role in a number of ongoing migrations and other humanitarian crises in the Horn of Africa and the Sahel.
Consequences
Periods of droughts can have significant environmental, agricultural, health, economic and social consequences. The effect varies according to vulnerability. For example, subsistence farmers are more likely to migrate during drought because they do not have alternative food sources. Areas with populations that depend on as a major food source are more vulnerable to drought-triggered famine.
Drought can also reduce water quality, because lower water flows reduce dilution of pollutants and increase contamination of remaining water sources. Common consequences of drought include:
Diminished crop growth or yield productions and carrying capacity for livestock
Dust bowls, themselves a sign of erosion, which further erode the landscape
Dust storms, when drought hits an area suffering from desertification and erosion
Famine due to lack of water for irrigation
Habitat damage, affecting both terrestrial and aquatic wildlife
Hunger, drought provides too little water to support food crops.
Malnutrition, dehydration and related diseases
Mass migration, resulting in internal displacement and international refugees
Reduced electricity production due to reduced water flow through hydroelectric dams
Shortages of water for industrial users
Snake migration and increases in snakebites
Social unrest
War over natural resources, including water and food
Wildfires, such as Australian bushfires, are more common during times of drought.
Drought is a normal, recurring feature of the climate in most parts of the world. It is among the earliest documented climatic events, present in the Epic of Gilgamesh and tied to the biblical story of Joseph's arrival in and the later Exodus from Ancient Egypt.Hunter-gatherer migrations in 9,500 BC Chile have been linked to the phenomenon, as has the exodus of early humans out of Africa and into the rest of the world around 135,000 years ago.
Modern people can effectively mitigate much of the impact of drought through irrigation and crop rotation. Failure to develop adequate drought mitigation strategies carries a grave human cost in the modern era, exacerbated by ever-increasing population densities.

Globally
Regions
Recurring droughts leading to desertification in the Horn of Africa have created grave ecological catastrophes, prompting massive food shortages, still recurring.To the north-west of the Horn, the Darfur conflict in neighboring Sudan, also affecting Chad, was fueled by decades of drought; combination of drought, desertification and overpopulation are among the causes of the Darfur conflict, because the Arab Baggara nomads searching for water have to take their livestock further south, to land mainly occupied by non-Arab farming peoples.Approximately 2.4 billion people live in the drainage basin of the Himalayan rivers.India, China, Pakistan, Bangladesh, Nepal and Myanmar could experience floods followed by droughts in coming decades. Drought in India affecting the Ganges is of particular concern, as it provides drinking water and agricultural irrigation for more than 500 million people.The west coast of North America, which gets much of its water from glaciers in mountain ranges such as the Rocky Mountains and Sierra Nevada, also would be affected.
In 2005, parts of the Amazon basin experienced the worst drought in 100 years.A 23 July 2006 article reported Woods Hole Research Center results showing that the forest in its present form could survive only three years of drought.Scientists at the Brazilian National Institute of Amazonian Research argue in the article that this drought response, coupled with the effects of deforestation on regional climate, are pushing the rainforest towards a "tipping point" where it would irreversibly start to die. It concludes that the rainforest is on the brink of being turned into savanna or desert, with catastrophic consequences for the world's climate. According to the WWF, the combination of climate change and deforestation increases the drying effect of dead trees that fuels forest fires.
By far the largest part of Australia is desert or semi-arid lands commonly known as the outback. A 2005 study by Australian and American researchers investigated the desertification of the interior, and suggested that one explanation was related to human settlers who arrived about 50,000 years ago. Regular burning by these settlers could have prevented monsoons from reaching interior Australia.In June 2008 it became known that an expert panel had warned of long term, maybe irreversible, severe ecological damage for the whole Murray-Darling basin if it does not receive sufficient water by October.Australia could experience more severe droughts and they could become more frequent in the future, a government-commissioned report said on July 6, 2008.Australian environmentalist Tim Flannery, predicted that unless it made drastic changes, Perth in Western Australia could become the world’s first ghost metropolis, an abandoned city with no more water to sustain its population.East Africa currently faces its worst drought in decades,with crops and livestock destroyed. The U.N. World Food Programme recently said that nearly four million Kenyans urgently needed food.

Causes
Generally, rainfall is related to the amount and dew point [determined by air temperature] of water vapour carried by regional atmosphere, combined with the upward forcing of the air mass containing that water vapour. If these combined factors do not support precipitation volumes sufficient to reach the surface, the result is a drought. This can be triggered by high level of reflected sunlight, [high albedo], and above average prevalence of high pressure systems, winds carrying continental, rather than oceanic air masses (i.e. reduced water content), and ridges of high pressure areas from behaviors which prevent or restrict the developing of thunderstorm activity or rainfall over one certain region. Oceanic and atmospheric weather cycles such as the El Niño-Southern Oscillation (ENSO) make drought a regular recurring feature of the Americas along the Midwest and Australia. Guns, Germs, and Steel author Jared Diamond sees the stark impact of the multi-year ENSO cycles on Australian weather patterns as a key reason that Australian aborigines remained a hunter-gatherer society rather than adopting agriculture.Another climate oscillation known as the North Atlantic Oscillation has been tied to droughts in northeast Spain.Human activity can directly trigger exacerbating factors such as over farming, excessive irrigation, deforestation, and erosion adversely impact the ability of the land to capture and hold water.While these tend to be relatively isolated in their scope, activities resulting in global climate change are expected to trigger droughts with a substantial impact on agriculture throughout the world, and especially in developing nations.Overall, global warming will result in increased world rainfall . Along with drought in some areas, flooding and erosion will increase in others. Paradoxically, some proposed solutions to global warming that focus on more active techniques, solar radiation management through the use of a space sunshade for one, may also carry with them increased chances of drought.

Types
As a drought persists, the conditions surrounding it gradually worsen and its impact on the local population gradually increases. People tend to define droughts in three main ways:Meteorological drought is brought about when there is a prolonged period with less than average precipitation. Meteorological drought usually precedes the other kinds of drought.
Agricultural droughts are droughts that affect crop production or the ecology of the range. This condition can also arise independently from any change in precipitation levels when soil conditions and erosion triggered by poorly planned agricultural endeavors cause a shortfall in water available to the crops. However, in a traditional drought, it is caused by an extended period of below average precipitation.
Hydrological drought is brought about when the water reserves available in sources such as aquifers, lakes and reservoirs fall below the statistical average. Hydrological drought tends to show up more slowly because it involves stored water that is used but not replenished. Like an agricultural drought, this can be triggered by more than just a loss of rainfall. For instance, Kazakhstan was recently awarded a large amount of money by the World Bank to restore water that had been diverted to other nations from the Aral Sea under Soviet rule.Similar circumstances also place their largest lake, Balkhash, at risk of completely drying out.
Protection and relief

Dams - many dams and their associated reservoirs supply additional water in times of drought.
Desalination of sea water for irrigation or consumption.
Drought monitoring
 Continuous observation of rainfall levels and comparisons with current usage levels can help prevent man-made drought. For instance, analysis of water usage in Yemen has revealed that their water table (underground water level) is put at grave risk by over-use to fertilize their Khat crop. Careful monitoring of moisture levels can also help predict increased risk for wildfires, using such metrics as the Keetch-Byram Drought Index or Palmer Drought Index.
Cloud seeding - an artificial technique to induce rainfall.
Land use - Carefully planned crop rotation can help to minimize erosion and allow farmers to plant less water-dependent crops in drier years.
Outdoor water-use restriction - Regulating the use of sprinklers, hoses or buckets on outdoor plants, filling pools, and other water-intensive home maintenance tasks.
Outdoor water-use restriction - Regulating the use of sprinklers, hoses or buckets on outdoor plants, filling pools, and other water-intensive home maintenance tasks.
Famine
Famine
A famine is a widespread scarcity of food,caused by several factors including crop failure, population unbalance, or government policies. This phenomenon is usually accompanied or followed by regional malnutrition, starvation, epidemic, and increased mortality. Nearly every continent in the world has experienced a period of famine throughout history. Some countries, particularly in sub-Sahara Africa, continue to have extreme cases of famine.
The famine relief model increasingly used by aid groups calls for giving cash or cash vouchers to the hungry to pay local farmers instead of buying food from donor countries, as is often required by law (for example U.S. law requires that food aid money be spent on food grown in the U.S.), as it wastes money on transport costs,but more importantly, it perpetuates the cycle of dependency on foreign imports rather than helping to create real local stability through agricultural abundance. Emergency measures in relieving famine include providing high calorie ready-to-use therapeutic food (RUTF), through fortified sachets of peanut-based paste such as Plumpy'nut that are given primarily to children.
Long-term measures include investment in modern agriculture techniques, such as fertilizers and irrigation, which largely eradicated hunger in the developed world.World Bank strictures restrict government subsidies for farmers, and increasing use of fertilizers is opposed by some environmental groups because of its unintended consequences: adverse effects on water supplies and habitat
Causes
Definitions of famines are based on three different categories – these include food supply-based, food consumption-based and mortality-based definitions. Some definitions of famines are:
Blix – Widespread food shortage leading to significant rise in regional death rates.
Brown and Eckholm – Sudden, sharp reduction in food supply resulting in widespread hunger.
Scrimshaw – Sudden collapse in level of food consumption of large numbers of people.
Ravallion – Unusually high mortality with unusually severe threat to food intake of some segments of a population.
Cuny – A set of conditions that occurs when large numbers of people in a region cannot obtain sufficient food, resulting in widespread, acute malnutrition.
Food shortages in a population are caused either by a lack of food or by difficulties in food distribution; it may be worsened by natural climate fluctuations and by extreme political conditions related to oppressive government or warfare. One of the proportionally largest historical famines was the Bengal Famine of 1770 in the lower Gangetic plain of East India Company ruled North East India. It began in 1770 due to severe extractive practices of the East India CompanyAn estimated ten million people died in the famine, roughly one in three people in the affected area.The deaths were greatly exacerbated by the fact that the East India Company raised land taxes by 10% at the height of the famine, in April 1770.
The conventional explanation until 1981 for the cause of famines was the Food availability decline (FAD) hypothesis. The assumption was that the central cause of all famines was a decline in food availability.However, FAD could not explain why only a certain section of the population such as the agricultural laborer was affected by famines while others were insulated from famines.Based on the studies of some recent famines, the decisive role of FAD has been questioned and it has been suggested that the causal mechanism for precipitating starvation includes many variables other than just decline of food availability. According to this view, famines are a result of entitlements, the theory being proposed is called the "failure of exchange entitlements" or FEE.A person may own various commodities that can be exchanged in a market economy for the other commodities he or she needs. The exchange can happen via trading or production or through a combination of the two. These entitlements are called trade-based or production-based entitlements. Per this proposed view, famines are precipitated due to a break down in the ability of the person to exchange his entitlements.An example of famines due to FEE is the inability of an agricultural laborer to exchange his primary entitlement, i.e., labor for rice when his employment became erratic or was completely eliminated.Some elements make a particular region more vulnerable to famine. These include:
Poverty
Inappropriate social infrastructure
A suppressive political regime
A weak or under-prepared government
History
During the 20th century, an estimated 70 million people died from famines across the world, of whom an estimated 30 million died during the famine of 1958–61 in China.The other most notable famines of the century included the 1942–1945 disaster in Bengal, famines in China in 1928 and 1942, and a sequence of famines in the Soviet Union, including the Soviet famine of 1932-1933, Stalin's famine inflicted on USSR in 1932–33. A few of the great famines of the late 20th century were: the Biafran famine in the 1960s, the Khmer Rouge-caused famine in Cambodia in the 1970s, the Ethiopian famine of 1984–85 and the North Korean famine of the 1990s.
Africa
An account from the First Intermediate Period states, "All of Upper Egypt was dying of hunger and people were eating their children." In 1680s, famine extended across the entire Sahel, and in 1738 half the population of Timbuktu died of famine.I n Egypt, between 1687 and 1731, there were six famines.The famine that afflicted Egypt in 1784 cost it roughly one-sixth of its population.At the end of the 18th century,[66] and even more at the beginning of the nineteenth, the Maghreb suffered from the deadly combination of plague and famine.Tripoli and Tunis experienced famine in 1784 and 1785 respectively.
According to John Iliffe, "Portuguese records of Angola from the 16th century show that a great famine occurred on average every seventy years; accompanied by epidemic disease, it might kill one-third or one-half of the population, destroying the demographic growth of a generation and forcing colonists back into the river valleys."
With famine reigning over Africa, corruption in governments and foreign aid started to become more prevalent. National governments have control over each of these to varying degrees, although their implementation varies regionally. On the other hand, donors and corporations sometimes build infrastructures and give loans such as the world banks and NATO, but the continued protection and aid depends on the governments and agencies. One common theme in foreign aid and how it is disrupted is a correlation between geography and food security along with class, ethnicity, gender and religion. Foreign aid tends to find its way into hands that don’t need it in corrupt governments, siphoning it away from the poor. Taking the aid away from the people that really need it slows the pace of development and progress ultimately undermines the welfare of citizens.
The First Documentation of weather in West-Central Africa occurs around the mid sixteenth-seventeenth centuries in areas such as Luanda Kongo, however, not much data was recorded on the issues of weather and disease except for a few notable documents. The only records obtained are of violence between Portuguese and Africans during the battle of mbilwa in 1665. In these documents the Portuguese wrote of African raids on Portuguese merchants solely for food, giving clear signs of famine. Additionally, Instances of Cannibalism by the African Jaga were also more prevalent during this time frame, indicating an extreme deprivation of a primary food source.
Italy
The harvest failures were devastating for the northern Italian economy. The economy of the area had recovered well from the previous famines, but the famines from 1618 to 1621 coincided because of a period of war in the area. The economy did not recover fully for centuries. There were serious famines in the late-1640s and less severe ones in the 1670s throughout northern Italy.
In northern Italy, a report of 1767 noted that there had been famine in 111 of the previous 316 years (i.e. the period 1451-1767) and only sixteen good harvests.
According to Stephen L. Dyson and Robert J. Rowland, "The Jesuits of Cagliari [in Sardinia] recorded years during the late 1500s "of such hunger and so sterile that the majority of the people could sustain life only with wild ferns and other weeds" ... During the terrible famine of 1680, some 80,000 persons, out of a total population of 250,000, are said to have died, and entire villages were devastated..."
Ireland
 The Great Famine in Ireland, 1845–1849, was caused in part by policies of the Whig government of the United Kingdom under Lord Russell. The land in Ireland was owned mostly by Anglican people of English descent, who did not identify culturally or ethnically with the Irish population. The landlords were known as the Anglo-Irish and felt no compulsion to use their political clout to aid their tenants and in fact saw it as an opportunity to claim more land for high profit cattle grazing as the Irish died off or left. The British government's response to the food crisis in Ireland was to leave the matter solely to market forces to decide. In reality, since the British had forcefully taken the land from the native Irish over the centuries the Irish had little means to support themselves beyond the meager amount of land set aside for the potato crop. The potato had been grown by the Irish as it is a very high calorie per acre yield. Even if the Irish were able to obtain other crops they would not have been enough to support the population on the small amount of land allocated to them, only a potato crop could do that. Ireland was a net food exporter during the famine with the British army guarding ports and food depots from the starving crowds.
The immediate effect was 1,000,000 dead and another 2,000,000 refugees fleeing to Britain, Australia and the United States.[124] After the famine passed, infertility caused by famine, diseases and emigration spurred by the landlord-run economy being so thoroughly undermined, caused the population to enter into a 100-year decline. It was not until the 1970s (half a century after most of Ireland became independent) that the population of Ireland, then at half of what it had been before the famine, began to rise again. This period of Irish population decline after the famine was at a time when the European population doubled and the English population increased fourfold. This left the country severely underpopulated. The population decline continued in parts of the country worst affected by the famine (the west coast) until the 1990s - 150 years after the famine. Before the Hunger, Ireland's population was over half of England's. Today it is less than 10%. The population of Ireland is 5 million but there are over 80 million more people of Irish descent outside of Ireland. That is sixteen times the population of Ireland.
Famine Memorial in Dublin
Droughts and famines in Russia and the Soviet Union
Droughts and famines in Russia and the Soviet Union tended to occur on a fairly regular basis, with famine occurring every 10–13 years and droughts every 5–7 years. Golubev and Dronin distinguish three types of drought according to productive areas vulnerable to droughts: Central (Volga basin, Northern Caucasus and Central Chernozem Region), Southern (Volga and Volga-Vyatka area, Ural, Ukraine), and Eastern (steppe and forest-steppe belts Western and Eastern Siberia and Kazakhstan).
Post 1900 Droughts and Famines

The Golubev and Dronin report gives the following table of the major droughts in Russia.
Central: 1920, 1924, 1936, 1946, 1972, 1979, 1981, 1984.
Southern: 1901, 1906, 1921, 1939, 1948, 1951, 1957, 1975, 1995.
Eastern: 1911, 1931, 1963, 1965, 1991.
The first famine in the USSR happened in 1921-1923 and garnered wide international attention. It was mostly due to forceful confiscation of grain and other policies of the Soviet government . The most affected area being the Southeastern areas of European Russia (including Volga area, or Povolzhye, especially national republics of Idel-Ural, see 1921-1922 Famine in Tatarstan) and Ukraine. Fridtjof Nansen was honored with the 1922 Nobel Prize for Peace, in part for his work as High Commissioner for Relief In Russia. Other organizations that helped to combat the Soviet famine were UISE (Union Internationale de Secours aux Enfants, International Save the Children Union) and the International Red Cross.
The second Soviet famine happened during the collectivisation in the USSR. In 1932-1933 confiscations of grain and other food by the Soviet authorities caused a famine which affected more than 40 million people, especially in the south on the Don and Kuban areas and in Ukraine, where by various estimates from 5 to 10 million may have starved to death (the event known as Holodomor).Estimates of deaths due to the 1932-1933 famine vary wildly, but are typically given in the range of millions. About 200,000 Kazakh nomads fled to China, Iran, Mongolia and Afghanistan during the famine.
Although famines were taking place in various parts of the USSR in 1932-33, for example in Kazakhstan .parts of Russia and the Volga German Republic,the name Holodomor is specifically applied to the events that took place in territories populated by ethnic Ukrainians.
The last major famine in the USSR happened mainly in 1947 as a cumulative effect of consequences of collectivization, war damage, the severe drought in 1946 in over 50% of the grain-productive zone of the country and government social policy and mismanagement of grain reserves.
The drought of 1963 caused panic slaughtering of livestock, but there was no risk of famine. Since that year the Soviet Union started importing feed grains for its livestock in increasing amounts.
Russia has been gripped in a severe drought from July 2010, which may see grain production fall by 20-25%.


title: Презентація на тему «Техника прыжков с места»

text:
Техника прыжков с места
Выполнила
ученица 11 класса
Плахотная Влада

Прыжки в длину в древности
Прыжок в длину был распространённой дисциплиной античных олимпийских игр. По дошедшим свидетельствам, техника прыжка принципиально отличалась от современной. При прыжке атлеты держали в руках специальный груз, напоминающий гантели, который перед приземлением отбрасывали назад. Вероятно, считалось, что таким образом они увеличивают длину прыжка.
Правила соревнований
Задача атлета — достигнуть наибольшей горизонтальной длины прыжка с разбега. Прыжки в длину проводятся в секторе для горизонтальных прыжков по общим правилам, установленным для этой разновидности технических видов. Дальность прыжка рассчитывается как расстояние от специальной метки на доске отталкивания до начала лунки от приземления в песке.
Расстояние от доски отталкивания до дальнего края ямы для приземления должно быть не менее 10 м. Сама линия отталкивания должна быть расположена на расстоянии до 5 м от ближнего края ямы для приземления.
Техника прыжков с места
Прыжки с места применяются в основном в качестве тренировок, хотя и проводят соревнования по прыжкам с места и тройному прыжку с места. Прыжок в высоту с места проводят как контрольное испытание для определения прыгучести и силы ног.
Прыжок в длину с места. Техника прыжка с места делится на:
- подготовку к отталкиванию;
- отталкивание;
- полет;
- приземление

Прыжки в длину с места
Отталкиваясь двумя ногами (стопы на ширине плеч и параллельно друг другу), мах руками вперед-вверх. В прыжке максимально вытянуться. Усилия прилагать не только в горизонтальном, но и в вертикальном направлении. При приземлении подать плечи максимально вперед, стараться удержать ноги выше, не допускать преждевременного приземления. Обязательно добиваться широкой амплитуды движений, правильного маха руками, мягкого приземления одновременно на две ноги.
Подготовительная фаза
Подготовительная фаза заключается главным образом в приседании. Во время этой фазы происходит разгибание ноги в голеностопном суставе, сгибание в коленном и тазобедренном суставах. Тело выдвигается вперед, вследствие чего вертикаль его ОПТ выходит за переднюю границу площади опоры, вместе с чем начинается падение тела.
О чем надо помнить при отталкивании:
1. Последний шаг выполняется быстрее, чем все предыдущие. Нога ставится на доску отталкивания очень энергично.2. Пятка только на миг касается грунта, стопа быстро перекатывается на носок. Затем следует энергичное выпрямление всего тела.3. Верхняя часть туловища находится в вертикальном положении, взгляд направлен вперед.4. Бедро маховой ноги поднимается до горизонтальной линии (колено сильно сгибается).5. Отталкиванию содействуют попеременные маховые движения одной и другой руки (плечи энергично поднимаются).
Полет
Двигательные действия прыгуна в полете на высоте 50-75 см (по отношению к высоте расположения ОЦМТ спортсмена над опорой) должны обеспечить равновесие тела и далекое выбрасывание ног при приземлении. В спортивной практике известны следующие способы прыжка: «ножницы» (2,5 и 3,5 шага), «прогнувшись» и «согнув ноги».
При приземлении важно следующее:
1. Ноги выносятся далеко вперед, причем они почти выпрямлены, но не напряжены.2. Как только пятки касаются грунта, ноги мягко сгибаются в коленях. При этом верхняя часть туловища несколько приподнимается, чтобы бедра можно было вынести вперед. Таким образом вес тела перемещается за точку приземления.3. Таз не должен преждевременно коснуться грунта.4. Обе ноги приземляются на одинаковом уровне. Точка приземления будет правильной, если после касания ногами грунта прыгун может перемещать тело вперед по прямой линии или же произвести падение в сторону от нее.5. Вначале руки сильно опущены вниз- назад, а затем, выполняя мах вперед, они содействуют продвижению туловища.6. Выходить из прыжковой ямы нужно только вперед.
Что касается особенностей механизма дыхания при прыжке в длину с места, то следует заметить, что в момент взмаха руками вверх создаются более благоприятные условия для вдоха благодаря подниманию ребер. Во время самого полета, который длится крайне ограниченный промежуток времени, дыхание несколько задерживается, и выдох происходит после приземления.


title: Презентація на тему «Травматичний шок»

text:
           4
            3
           2
             1
60-50
90-80
100-90


title: Презентація на тему «Семейство Куньи»

text:
СемействоКуньи
Куньи — семейство млекопитающих отряда хищных. Являются одним из наиболее богатых видами семейств. Куньи умеют хорошо приспосабливаться к различным условиям, поэтому представлены во всех частях света.
Небольшие хищники с длинным узким и гибким телом на низкий ногах. Они приспособлены к прониканию в узкие норки и щели. У многих куньих ценный мех (соболь, норка, горностай, куница).
соболь
норка
горностай
куница
1 — соболь
 2 — лесная куница
 3 — харза
 4 — перевязка
 5 — горностай
 6 — ласка
 7 — черный хорек
 8 — медоед
 9 — барсук
 10 — росомаха
 11 — европейская норка
 12 — выдра
 13 — калан
Среди представителей семейства имеются наземные, полудревесные, полуводные и почти водные формы. Населяют самые разнообразные ландшафты, встречаясь от тундры до пустынь и от подножья гор до альпийских лугов. Как правило, ведут одиночный территориальный образ жизни, иногда держатся семьями и очень редко образуют небольшие группы.
Образ жизни
По характеру питания большинство видов — хищники, но поедают и растительные корма. У некоторых имеется тенденция к всеядности. Охотятся преимущественно на мелких млекопитающих. Активны преимущественно ночью, отчасти в сумерки. Из органов чувств лучше всего развит слух, у некоторых также обоняние.
Куньи оказывают заметное влияние на мелких млекопитающих, особенно грызунов, и птиц.
В свою очередь, куньи становятся жертвами более крупных хищников, как правило, волчьих, а также крупных змей, дневных хищных птиц и сов. Некоторые виды используют едкий секрет анальных желез, чтобы отпугивать врагов, а также предупреждающую окраску.
Влияние на экосистему
Почти все куньи имеют промысловое значение, давая ценный мех. Служат объектами охоты; некоторые виды разводят в зверосовхозах или акклиматизируют в природе. Хорьки были одомашнены. Многие виды полезны как истребители вредных грызунов и насекомых; отдельные плотоядные виды могут наносить ущерб птицеводству, рыбоводству (выдры), охотничьему хозяйству, а также переносить инфекционные болезни.
Значение для человека


Презентація на тему «Вуглеводи як компоненти їжі, їх роль у житті людини» (варіант 6)


Презентація на тему «Клітинна теорія»


Презентація на тему «Хвороби нервової системи» (варіант 1)


Презентація на тему «Захворювання травної системи» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Global issues»

text:
Global issues

Global issues
The arm trade
Child labour
Disease
Endangered species
Famine
Global warming
War
Homelessness
Polution
Poverty
Terrorism

The arms trade
The arms trade is big business, with some trillion dollars being spent on military budgets and purchases each year around the world. On 2 April 2013, the General Assembly voted in favour of the landmark Arms Trade Treaty, regulating the international trade in conventional arms, from small arms to battle tanks, combat aircraft and warships.
The adoption of the ATT is a turning point: it will put a stop to destabilizing arms flows from its signatories to conflict regions. It will prevent human rights abusers and violators of the law of war from being supplied with arms. And it will help keep warlords, pirates, and gangs from acquiring these deadly tools.
The United Nations will provide its full support towards making the treaty work.

Pollution
Pollution is the introduction of contaminants into the natural environment that cause adverse change. Pollution can take the form of chemical substances or energy, such as noise, heat or light. Pollutants, the components of pollution, can be either foreign substances/energies or naturally occurring contaminants. Pollution is often classed as point source or nonpoint source pollution.
Global warming
Global warming is the rise in the average temperature of Earth's atmosphere and oceans since the late 19th century and its projected continuation. Since the early 20th century, Earth's mean surface temperature has increased by about 0.8 °C (1.4 °F), with about two-thirds of the increase occurring since 1980.  Warming of the climate system is unequivocal, and scientists are 95-100% certain that it is primarily caused by increasing concentrations of greenhouse gases produced by human activities such as the burning of fossil fuels and deforestation. These findings are recognized by the national science academies of all major industrialized nations.
A famine is a widespread scarcity of food, caused by several factors including crop failure, population unbalance, or government policies. This phenomenon is usually accompanied or followed by regional malnutrition, starvation, epidemic, and increased mortality. Nearly every continent in the world has experienced a period of famine throughout history. Some countries, particularly in sub-Sahara Africa, continue to have extreme cases of famine.
Poverty is scarcity, dearth, or the state of one who lacks a certain amount of material possessions or money. Absolute poverty or destitution refers to the deprivation of basic human needs, which commonly includes food, water, sanitation, clothing, shelter, health care and education. Relative poverty is defined contextually as economic inequality in the location or society in which people live.
A disease is an abnormal condition that affects the body of an organism. It is often construed as a medical condition associated with specificsymptoms and signs.[1] It may be caused by factors originally from an external source, such as infectious disease, or it may be caused by pain,dysfunction, distress, social problems, or death to the person afflicted, or similar problems for those in contact with the person. In this broader sense, it sometimes includes injuries, disabilities, disorders, syndromes, infections, isolated symptoms, deviant behaviors, and atypical variations of structure and function, while in other contexts and for other purposes these may be considered distinguishable categories.

Going green
Save energy to save money.
Save water to save money.
Less gas = more money (and better health!).
Skip the bottled water.
Think before you buy.
Borrow instead of buying.
Buy smart.
Keep electronics out of the trash.
Make your own cleaning supplies.


title: Презентація на тему «Про мурах з мурашника»

text:
Про мурах з мурашника

Мурахи – комахи з ряду перетинчастокрилих. Вони є суспільними комахами, що утворюють 3 касти: самки, самці і робочі особини. Самки і самці крилаті, робочі особини - безкрилі.
Вусики колінчасті, у самок і робочих особин вони 11-12-членикові, у самців - 12-13-члеників, у ряду видів 4 -, 6 - або 10-членикові.
Про мурах з мурашника
	Чи знаєте ви, що мурашина купа, яку ви не раз бачили в лісі, зовсім не гніздо, а тільки його купол. Основна ж частина знаходиться в землі. Адже мурашник і мурашине гніздо не одне і те ж. У мурашнику живе вся сім’я, а гніздом називають будь-яке місце, де знайшли собі притулок комахи.

                                                      Мурашник
	В одному мурашнику живе понад мільйон комах. Одна колонія мурашок за рік знищує до 250 кілограмів гусені. Робочі мурахи збирають нектар з квітів, забирають мед бджіл з вуликів. У пошуках води мурахи заглиблюються на глибину понад 10 метрів. Це вони роблять завдяки міцним гризучим верхнім щелепам.
     Мурашник
	Споруджують мурахи своє житло досить швидко – за два-три дні, найчастіше у хвойних насадженнях або поблизу них. Хвоя для мурах – немовби цегла для будівельника.
	У мурашниках є своя охорона – мурахи-солдати. Вони мають велику голову і сильні щелепи, захищають свій мурашник. Коли робочі мурахи повертаються в мурашник, стукають своїми вусиками солдатів по голові і ті, упізнавши, пропускають їх.
                                                      Мурашник
                                                      Мурахи
Мурах називають "санітарами" лісу не дарма. П'яти мурашників на гектар лісу достатньо, щоб захистити дерева від комах-шкідників.
Немає такої комахи, яка була б в змозі протистояти численним загонам цих найсильніших істот. Адже мураха здатна утримувати вниз головою вантаж масою 500 мг.
     Вогняні мурахи
Вогняні – це мурахи, що володіють сильним жалом і отрутою, чия дія схоже з опіком від полум'я (звідси і їх назва). Червона вогняна мураха поширена по всьому світу.
Відомі випадки укусу людини однією мурахою з тяжкими наслідками, анафілактичним шоком, аж до смертельного результату.
	Часто мурашки ласують фруктами й медом. Їхня  улюблена страва - це медяна роса. Робочі мурашки відшукують рослини, на яких є найбільше тлі, вони її „доять“: торкаються до тулуба і потирають його своїми антенами, щоб змусити комаху виділити краплю солодкої роси.
     Садові мурахи
 	Мандруючі мурашки, живуть у гущавині тропічних лісів Південної Америки. Вони ведуть наземний спосіб життя і від решти мурах відрізняються тим, що постійно мігрують. Їхні колони пересуваються зі швидкістю близько 20 м/год.
	Жандарми - це солдати, які тримаються по краях колонії під час „походу". Вони охороняють королеву і робітників, які несуть личинок і кокони.
                                                      Мандруючі мурашки
	Ось в яку медову бочку перетворився маленький, темний мураха. Він так розбухнув, що зовсім не може рухатися. У посушливих районах живуть такі мурахи. Вони запасають медовий корм про запас. Правда, горщиків і посудин у них немає, і тому мурашки перетворюються в них самі.
     Медові мурахи
Французькі вчені провели цікавий дослід: клали палаючу стеаринову свічку в мурашник. І немовби по тривозі вся колонія комах приступала до роботи: вони оточили вогнище пожежі і почали гасити вогонь, направляючи на нього струмені мурашиної кислоти, що міститься в особливих отруйних залозах. За одну хвилину мурахи загасили полум’я. Деякі занадто відважні мурашки мало не загинули, їх відтягували підоспілі «товариші».
     Мурахи - пожежники
Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Синтетична гіпотеза еволюції» (варіант 1)

text:
Синтетична гіпотеза еволюції
Борисової Олександри
Матвієнко Олександри
11-ФМ

  Синтетична гіпотеза еволюції — це комплекс понять про еволюційний процес, що склалися в 20-50-х роках XX сторіччя. Серед її творців були видатні вчені з різних країн. Її було розроблено як наслідок поєднання уявлень про мутації як єдине джерело спадкової мінливості, популяцію як елементарну одиницю еволюції та дарвінівських уявлень про боротьбу за існування та природний добір.
Основні положення цієї гіпотези такі:
Єдиним джерелом спадкової мінливості є мутації.
Усі еволюційні перетворення відбуваються в популяціях - елементарних одиницях еволюції.
Елементарними факторами еволюції є боротьба за існування, хвилі життя, ізоляція, дрейф генів.
Існують три види еволюційного процесу: мікроеволюція, видоутворення та макроеволюція.
 рушійною силою еволюції б природний добір, який діє на сукупність фенотипів популяції. Природний добір буває стабілізуючим, рушійним і розриваючим (дизруптивним).
Будь-яка систематична група організмів може або процвітати (перебувати у стані біологічного прогресу), або вимирати (перебувати у стані біологічного регресу). Біологічний прогрес досягається за рахунок змін у будові: ароморфозів, ідіоадаптацій чи загальної дегенерації.

Процес еволюції необоротний, тобто при поверненні умов довкілля до попереднього стану адаптації кожного разу розвиваються заново, а не відтворюються попередні.

Чому популяцію вважають елементарною одиницею еволюції?
   Синтетична гіпотеза еволюції розглядає популяцію як елементарну одиницю еволюції, бо в ній відбуваються всі основні еволюційні процеси: спадкова мінливість, боротьба за існування, природний добір, хвилі життя (популяційні хвилі), ізоляція, дрейф генів. Окремі особини, які складають популяцію, не мають власної еволюційної долі, бо всі еволюційні події здійснюються під час зміни поколінь.
   Елементарними факторами еволюції, на думку творців синтетичної гіпотези, є хвилі життя, дрейф генів та ізоляція.

Дрейф генів як фактор еволюції має особливе значення при заселенні нових територій, наприклад островів. Зазвичай на них потрапляє невелике число особин одного виду з різними генотипами, і тому генофонд такої популяції з покоління до покоління все більше відрізнятиметься від генофондів вихідних популяцій. Під час дрейфу генів певні поєднання алелів виявляються корисними та зберігаються у нащадків; тому зміни генофондів мають пристосувальний характер.

Ізоляція - умови, за яких схрещування між особинами одного виду стає неможливим. Розрізняють кілька форм ізоляції. За географічної ізоляції різні популяції роз’єднані непрохідним для них географічним

Які відомі форми дії природного добору?
  Залежно від спрямування адаптаційних змін організмів природній добір буває стабілізуючим, рушійним і розриваючим (диструктивним).

  Стабілізуючий добір проявляє себе в постійних умовах довкілля. Він підтримує сталість певного фенотипу, найбільш відпоєного навколишньому середовищу. Натомість відкидаються будь-які зміни, як менш адаптаційні, тим самим звужуючи норму реакції (тобто межі модифікаційноїмінливості). Наприклад, два сучасні види кистеперих риб - латимерії - дожили до наших днів, оскільки мешкають на значних глибинах, де умови існування досить постійні.

Що таке мікроеволюція? Яке її значення для еволюції організмів?
Мікроеволюція - сукупність еволюційних процесів, які відбуваються в популяціях одного виду.

Згідно із синтетичною гіпотезою еволюції, єдиним джерелом спадкової мінливості є мутації. Природний добір спрямовує різні елементарні спадкові зміни фенотипів (фени), що виникли внаслідок мутацій, на шлях утворення адаптацій і пристосувань організмів до умов навколишнього середовища. У цьому полягає творча роль природного добору. Саме тому його часто називають рушійною силою еволюції.

Які проблеми не змогла вирішити синтетична гіпотеза еволюції?
    Синтетична гіпотеза не змогла пояснити, що собою становлять популяції прокаріотів та тих еукаріотів, яким не властива комбінативна мінливість, бо статевий процес або відсутній (наприклад, амеби, хлорела тощо), або відбувається самозапліднення (багато видів квіткових рослин) чи партеногенез. Тому механізми еволюції таких організмів до останнього часу практично не розглядали.

    Отже, на характер еволюційних амін у популяціях впливають хвилі життя, дрейф генів та ізоляція, здатні змінювати генофонди популяцій. Якщо всі популяції обмінюються генетичною інформацією шляхом парувань особин з різних популяцій, то їхні генофонди будуть більш-менш подібні.

    А сам вид еволюціонуватиме як одне ціле.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Методы исследования клетки»

text:
Методы исследования клетки
Подготовила ученица 10-Б классаРовеньковской гимназии №1Григор Татьяна
План
Световой микроскоп.
Электронный микроскоп.
Авторадиография.
Центрифугирование.
Клеточные культуры.
Микрохирургия.

Световой микроскоп
В изучении клеточной формы и структуры первым инструментом был световой микроскоп. Его разрешающая способность ограничена размерами, сравнимыми с длиной световой волны (0,4–0,7 мкм для видимого света). Однако многие элементы клеточной структуры значительно меньше по размерам.
Перед проведением исследования клетки или кусочки ткани обычно заливают в парафин или пластик и затем режут на очень тонкие срезы с помощью микротома. Такой метод широко используется в клинических лабораториях для выявления опухолевых клеток. Помимо обычной световой микроскопии разработаны и другие оптические методы изучения клетки: флуоресцентная микроскопия, фазово-контрастная микроскопия, спектроскопия и рентгеноструктурный анализ.
Электронный микроскоп.

Электронный микроскоп имеет разрешающую способность ок. 1–2 нм. Этого достаточно для изучения крупных белковых молекул. Обычно необходимо окрашивание и контрастирование объекта солями металлов или металлами. По этой причине, а также потому, что объекты исследуются в вакууме, с помощью электронного микроскопа можно изучать только убитые клетки.
Авторадиография.
Если добавить в среду радиоактивный изотоп, поглощаемый клетками в процессе метаболизма, то его внутриклеточную локализацию можно затем выявить с помощью авторадиографии. При использовании этого метода тонкие срезы клеток помещают на пленку. Пленка темнеет под теми местами, где находятся радиоактивные изотопы.
Центрифугирование.

Для биохимического изучения клеточных компонентов клетки необходимо разрушить – механически, химически или ультразвуком. Высвобожденные компоненты оказываются в жидкости во взвешенном состоянии и могут быть выделены и очищены с помощью центрифугирования (чаще всего – в градиенте плотности). Обычно такие очищенные компоненты сохраняют высокую биохимическую активность.
Клеточные культуры.

Некоторые ткани удается разделить на отдельные клетки так, что клетки при этом остаются живыми и часто способны к размножению. Этот факт окончательно подтверждает представление о клетке как единице живого. Губку, примитивный многоклеточный организм, можно разделить на клетки путем протирания сквозь сито. Через некоторое время эти клетки вновь соединяются и образуют губку.

Растительные клетки тоже можно выращивать в культуре, однако по сравнению с животными клетками они образуют большие скопления и прочнее прикрепляются друг к другу, поэтому в процессе роста культуры образуются ткани, а не отдельные клетки. В клеточной культуре из отдельной клетки можно вырастить целое взрослое растение, например морковь.
 Особенность препаратов из клеточной культуры морской губки.
Микрохирургия.
С помощью микроманипулятора отдельные части клетки можно удалять, добавлять или каким-то образом видоизменять. Крупную клетку амебы удается разделить на три основных компонента – клеточную мембрану, цитоплазму и ядро, а затем эти компоненты можно вновь собрать и получить живую клетку. Таким путем могут быть получены искусственные клетки, состоящие из компонентов разных видов амеб.
   Комплект микроманипуляторов


title: Презентація на тему «Опіки» (варіант 1)

text:
Опіки
Виконала:
учениця 11-Б класу
Чернігівського ліцею №22
Рожок Марина

О́піки — фізична травма, що виникає внаслідок дій на тканини фізико-хімічних агентів (висока температура, хімічні речовини, радіаційне випромінювання).

Класифікація опіків.
термічні — опіки, що виникають внаслідок дії джерел тепла (полум'я, розпечених металів, променевої енергії тощо);
хімічні — опіки, що спричинюються дією будь-якої хімічної речовини;
радіаційні — виникають при тривалій дії й потраплянні радіоактивних речовин на шкіру і слизові оболонки.
променеві — ураження, що виникають внаслідок місцевої дії на шкіру іонізуючого випромінювання;
світлові — термічні опіки, які виникають внаслідок інтенсивного світлового випромінювання;
сонячні — опіки шкіри, які виникають внаслідок дії сонячного випромінювання;
електричні (електроопіки) — опіки, які виникають при проходженні крізь тканини електричного струму;
термохімічні.

1
2
3
4
5
6
7
8

Ступені опіків.
Так як найчастіше зустрічаються термічні опіки, говоримо про їх клінічну класифікацію. Є 4 ступені глибини опіків тканин:
ступінь I (легкий) — почервоніння (гіперемія) і набряк шкіри;
ступінь II(середній) — утворення дрібних пухирів з прозорим вмістом (руйнуються дрібні лімфатичні судини - лімфокапіляри);
ступінь IIIa(середньо-важкий) — утворення великих пухирів з мутним вмістом (ушкодження шкіри і підшкірної клітковини);
ступінь IIIb(важкий) — частина великих пухирів тріскає, утворюючи мокрі виразки або малюнок «потрісканої землі» (глибокий опік);
ступінь IV (дуже важкий) — обвуглення, згоряння тіла аж до кісток і ушкодженння кістки (некроз), опікова райдуга, шоковий стан пацієнта.

Площа опіку.
Також не менш важливим фактором є площа опіку. Чим більше обпечена поверхня, тим важчий стан постраждалого. Загальна площа шкірних покривів в середньому становить 2 м². Додаткову площу мають слизові оболонки ока, середнього вуха, носо- та рото-глотки, гортані, трахеї. Таким чином незавжди видима площа опіків є дійсною.
Вважають, що чим більша площа опікової поверхні, тим вищий ризик розвитку опікового шоку та опікової хвороби.

Перша допомога при опіках.
Опіки I ступеня:

перша допомога – охолодити поверхню опіку холодною водою, щоб зупинити подальшу дію температури. На 10-15 хв охолодіть уражені ділянки холодною водою, льодом, снігом, а потім закрийте їх сухою антисептичної пов’язкою. Опіки I ступеня після охолодження обробіть 40%-м спиртом або одеколоном.
Опіки II ступеня:

опіки ІІ ступеня обробляють 33% розчином спирту. і накладають стерильні пов'язки. Розкривати чи зрізати пухирі не потрібно. Невеликі поверхневі опіки кистей рук, ступнів площею не більш 1-2% можна лікувати амбулаторно.

Опіки III-IV ступеня:

При опіках III-IV ступеня до втручання лікаря не відкривайте і не проколюйте пухирі, які утворюються; просто накладіть стерильну пов’язку, не видаляючи з поверхні опіку залишків одягу. Одяг акуратно зріжте ножицями по краю обпаленої поверхні. Якщо потерпілий знаходиться у свідомості і немає явищ шоку, дайте йому 2 таблетки анальгіну і негайно відправте в лікувальну установу.

Народні методи лікування.
Народна медицина радить спосіб лікування опіку – картоплею. Натерти на тертці свіжу картоплю, покласти на ганчірку і прив’язати до хворого місця. Як тільки компрес нагріється, зняти його.
Спосіб лікування чаєм: заварити міцний чорний або зелений чай, остудити заварку до 15 ° С і поливати нею обпалені місця, перебінтовуючи їх.Постійно змочувати бинти заваркою, не даючи їм висихати. Робити так 10-12 днів.
№1
№2

Опіки очей.
При опіку очей кислотою промивайте їх 10-15 хв слабким струменем води, потім додатково промийте 2%-м розчином питної соди. Повіки при цьому відкривайте порізно.
При опіку очей лугом рясно промийте їх водою, а потім додатково – 2%-м розчином борної кислоти або розведеним водою оцтом (на 50 частин води 1 частина оцту).

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «O. Henry» (варіант 1)

text:
O. HENRY
Born	    William Sidney Porter
                  September 11, 1862
                   Greensboro, North
                                Carolina
Died	    June 5, 1910 (aged 47)
                     New York City
Pen name	        O. Henry,
                           Olivier Henry,
                              Oliver Henry
Occupation	  Writer
Nationality	  American
Portrait of O. Henry, by W. M. Vanderweyde, 1909
William Sydney Porter (O. Henry) was born in Greensboro, North Carolina. His father was a physician. When William was three, his mother died, and he was raised by his paternal grandmother and aunt. William was an avid reader, but at the age of fifteen he left school, and then worked in a drug store and on a Texas ranch. He moved to Houston, where he had a number of jobs, including that of bank clerk. After moving to Austin, Texas, in 1882, he married.
  In 1884 he started a humorous weekly ”The Rolling Stone.” When the weekly failed, he joined the “Houston Post” as a reporter and columnist.
While in prison O. Henry started to write short stories to earn money to support his daughter Margaret. His first work, "Whistling Dick's Christmas Stocking" (1899), appeared in McClure's Magazine. Porter emerged from the prison in 1901 and changed his name to O. Henry.
O. Henry moved to New York City in 1902 and from December 1903 to January 1906 he wrote a story a week for the New York World, also publishing in other magazines.
  Henry's first collection,
”Cabbages And Kings”
appeared in 1904. The
second, ”The Four Million”, was published two years later and included his well-known stories "The Gift of the Magi" and "The Furnished Room". The Trimmed Lamp (1907) included "The Last Leaf". Henry's best known work is perhaps the much anthologized "The Ransom of Red Chief", included in the collection ”Whirligigs” (1910). ”The Heart Of The West” (1907) presented tales of the Texas range. O. Henry published 10 collections and over 600 short stories during his lifetime.
O. Henry published 10 collections and over 600 short stories during his lifetime.
  O. Henry's last years were shadowed by alcoholism, ill health, and financial problems.
O. Henry died in 1910, in New York. Three more collections, ”Sixes And Sevens” (1911), ”Rolling Stones” (1912) and ”Waifs And Strays” (1917), appeared posthumously.
He married Sara Lindsay Coleman in 1907, but the marriage was not happy, and they separated a year later.
Collections:
«The Four Million» 1906
«The Trimmed Lamp» 1907
«Heart Of The West» 1907
«The Gentle Grafter» 1908
«The Voice Of The City» 1908
«Roads Of Destiny» 1909
«Options» 1909
«Whirligigs» 1910
«Strictly Business» 1910
«Sixes And Sevens» 1911
«Rolling Stones» 1912
«Waifs And Strays» 1917


title: Презентація на тему «Малощетинкові черви»

text:
Малощетинкові  черви
Середовище існування
Зовнішня будова
Голова
Поясок
Кільця
Анальний отвір
Внутрішня будова
Пересування
Травна система
Кровоносна система
Дихальна система
Видільна система
Нервова система
Статева система
Значення малощетинкових червів
Дякую за увагу!