title: Презентація на тему «Хвороби органів дихання та їх профілактика» (варіант 2)

text:
Хвороби органів дихання
та їх профілактика
Підготувала
Учениця 9-В класу
Кошина Анна
Які захворювання органів дихання спричинюють віруси?
   Найпоширенішим захворюванням, спричиненим вірусами, є грип. Це захворювання належить до повітряно-крапельної інфекції. Це гостре інфекційне вірусне захворювання дихальних шляхів. Входить до групи гострих респіраторних вірусних інфекцій (ГРВІ). Періодично розповсюджується у вигляді епідемій та пандемій (захворюваність грипом переважає взимку). У наш час виявлено більш ніж 2000 варіантів вірусу грипу, які розрізняються між собою антигенним спектром.
   Грип поширюється дуже швидко, тому хворих на грип не можна допускати до роботи на підприємствах, в установах, до занять у навчальних закладах.

Грип має симптоми, схожі з іншими
гострими респіраторними вірусними
інфекціями (ГРВІ), але є набагато
небезпечнішим. Тому перші ж
симптоми ГРВІ вимагають особливої
уваги. Під час чхання й кашлю мільйони
невидимих для ока краплинок з
вірусами грипу потрапляють у повітря,
а з нього через дихальні шляхи
здорової людини проникають
в її організм.

Які захворювання органів дихання спричинюють бактерії?
   До найпоширеніших захворювань, спричинених бактеріями належать: інфекційний риніт, утворення аденоїдів, ангіна, туберкульоз, трахеїт, бронхіт, пневмонія.
   Інфекційний риніт (від грец. ринос - ніс) - це запалення слизової оболонки порожнини носа (нежить). Воно найчастіше є наслідком грипу. Інфекційний риніт зустрічається приблизно у половини дорослого населення. У дітей, особливо раннього віку, частота зустрічальності інфекційного риніту значно вище. Може бути неспецифічним (початок респіраторної інфекції) і специфічним, наприклад викликаним збудниками інфекційних захворювань - дифтерії, кору, скарлатини, туберкульозу.

   Утворення аденоїдів (від грец. аден - залоза, ейдос - вигляд) - це результат постійного запалення (переважно у дитячому віці) лімфатичних вузлів - мигдаликів, їхнього розростання, які, як вам відомо, у великій кількості містяться у глотці. Вони є частиною природного дитячого захисту від вторгнення мікробів, зникають зазвичай до десяти років. Аденоїди спричинюють постійне закладання носа, хронічний нежить, гугнявість, сон з відкритим ротом, формування «аденоїдного типу обличчя», зниження працездатності у школярів.
Аденоїди (виділені зеленим)
   Ангіна (від лат. анго - стискаю) - гостре запалення мигдаликів, які розташовані в глотці. Ознаки хвороби - відчуття стиснення горла, біль під час ковтання, підвищена температура, загальне нездужання. Можливе утворення гнояків на мигдаликах. Ангіна дає ускладнення (ревматизм, вади серця), тому лікувати її треба тільки під наглядом лікаря, виконуючи всі його призначення.
   Трахеїт (від грец. трахея - дихальне горло) - запалення слизової оболонки трахеї. Його ознаки: дертя у горлі, сухий кашель у поєднанні з відчуттям болю в зіві та за грудиною, голос стає хрипкий. Зрідка трахеїт проходить ізольовано, найчастіше він приєднується до риніту, фарингіту, ларингіту, бронхіту. Спричинюється переохолодженням, курінням, інфекціями – тими самими, що викликають риніт, фарингіт, ларингіт: стафілококи, стрептококи тощо. В разі недостатнього лікування (чи його відсутності) цих хвороб запальний процес може поширитися і на трахею.
   Бронхіт (від грец. бронхи - дихальне горло) - це запалення слизової оболонки бронхів. Збудником можуть бути стрептококи, стафілококи. Одне з найпоширеніших захворювань органів дихання. Для бронхіту характерні кашель (при гострому бронхіті довготривалий), частіше зі слизовими виділеннями, задишка, біль у грудях, підвищення температури, хрипи в легенях. За перебігом, зазвичай, розрізняють

гострий і хронічний бронхіт. Гострий бронхіт найчастіше поєднується з гострими запальними захворюваннями верхніх дихальних шляхів, проте іноді може протікати і самостійно. Гострий бронхіт найчастіше провокують віруси: людина переохолодилась, упав імунітет, бронхи ослаблені курінням, поганою екологією, шкідливим виробництвом, і от до них «причепилася» інфекція.
 Пневмонія (від грец. пневмо - легеня), або запалення легенів, - запалення тканини легенів; належить до гострих інфекційних захворювань. Пневмонію можуть спричинити пневмококи, стафілококи, стрептококи, що потрапили в дихальні шляхи. Для пневмонії характерні раптове підвищення температури тіла (38-39 °С і вище), погіршення загального стану, поява задишки, сильний біль у боці, потім з'являється кашель із слизовими виділеннями.
 Туберкульоз (від лат. туберкулюм - гулька) - поширене інфекційне соціально небезпечне захворювання, що найчастіше уражає легені, кістки. Інша назва - сухоти. Збудник туберкульозу - мікобактерії - туберкульозна паличка (паличка Коха, або бацила). Вона може перебувати у вдихуваному повітрі, крап-
линках харкотиння, на посуді, одязі, рушниках та інших
предметах, якими користувався хворий на туберкульоз.
Мікобактерії туберкульозу можуть передаватися людині й
від продуктів харчування тваринного входження - молока
та м'яса. Туберкульозні палички швидко гинуть у сухих, добре
освітлених сонячних місцях. Тому, щоб запобігти захворю-
ванню, потрібно тримати в чистоті житлові будинки, вулиці
 міст, громадські приміщення. Велике значення для
очищення повітря в населених пунктах мають зелені
насадження.
Мікобактерія туберкульозу зросла в 15549 разів
   До найпоширеніших алергічних захворювань відносять алергічний риніт, бронхіальну астму. Їх спричинюють алергени, серед яких можуть бути продукти харчування (цитрусові, яйця, шоколадні цукерки тощо), пил, шерсть тварин, пилок деяких рослин, хімічні речовини, різні косметичні засоби, медикаменти тощо.
   Алергічний риніт є самостійним захворюванням, спричиненим алергенами, які потрапляють на слизову оболонку носа. Ознаками його є набряк слизової оболонки, сухість і свербіння в порожнині носа, що супроводжується чханням і слизовиділенням. Головними способами лікування є усунення контакту з алергеном, заспокійливі засоби.

Які захворювання органів дихання спричинюють алергени?
   Бронхіальна астма характеризується періодичними нападами ядухи і кашлю, пов'язаними з гострим порушенням бронхіальної прохідності. Ці порушення спричинюються накопиченням у крові та тканинах алергенів, що призводять до спазмів м'язів бронхіол, посилюють секрецію слизу. Внаслідок цього в просвіті бронхів збирається в'язка речовина, виникає набряк, що порушує рухову функцію бронхіол. Людині тяжко
дихати. Лікують астму в
спеціальних санаторіях,
розташованих в
екологічно чистих зонах.

   Для попередження захворювань органів дихання необхідно: у період епідемій здійснювати відповідну вакцинацію (протигрипозну, протитуберкульозну тощо), не відвідувати людні місця (концертні зали, театри тощо); дотримуватися правил особистої гігієни, не ухилятися від диспансерного обстеження (масова флюорографія), яке дає змогу вчасно виявити серйозні захворювання органів дихання; дотримуватися чистоти в приміщеннях, правил особистої гігієни, не спілкуватися з хворими під час епідемії та загартовуватися. До надзвичайно поширених чинників, що призводять до захворювань органів дихання, належать речовини, які утворюються при згорянні тютюну в сигареті (нікотин, чадний газ, синільна кислота тощо).
У чому полягає профілактика захворювань органів дихання?
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Різноманітність, розвиток і продуктивність екосистем»

text:
Різноманітність, розвиток і продуктивність екосистем

Біогеоценоз
   Система, що включає співтовариство живих організмів і тісно пов'язану з ним сукупність абіотичних факторів середовища в межах однієї території, пов'язані між собою кругообігом речовин і потоком енергії (природна екосистема). Являє собою стійку саморегулюючу екологічну систему, в якій органічні компоненти (тварини, рослини) нерозривно пов'язані з неорганічними (вода, грунт).

Приклади
   Сосновий ліс

    Гірська долина
Історія терміну
1877 року Карл Мьобіус  - ввів поняття “біоценоз”
1935 року Артур Тенслі – запропонував поняття “екосистема”
1944 року Володимир Сукачов – вводить поняття “біогеоценоз”
 Властивості біогеоценозу
природна, історично склалася система
система, здатна до саморегуляції і підтримання свого складу на певному постійному рівні
характерний кругообіг речовин
відкрита система для вступу і виходу енергії, основне джерело якої - Сонце

Основні показники біогеоценозу
Видовий склад - кількість видів, що мешкають в біогеоценозі.
Видове різноманіття - кількість видів, що мешкають в біогеоценозі на одиницю площі або об'єму.

    У більшості випадків видовий склад і видове різноманіття кількісно не збігаються і видове різноманіття безпосередньо залежить від досліджуваної ділянки.
Біомаса
Кількіть організмів біогеоценозу, виражене в одиницях маси. Найчастіше біомасу поділяють на:
біомасу продуцентів
біомасу консументів
біомасу редуцентов
Продуктивність
Стійкість
Здатність до саморегуляції

Механізми стійкості біогеоценозів
    Здатність до саморегуляції досягається завдяки стійкому круговороту речовин і енергії. Стійкість ж самого кругообігу забезпечується декількома механізмами:
достатність життєвого простору, тобто такий обсяг або площу, які забезпечують один організм всіма необхідними йому ресурсами.
багатство видового складу. Чим він багатший, тим стійкіше ланцюга живлення і, отже, круговорот речовин.
різноманіття взаємодії видів, які також підтримують міцність трофічних відносин.
средообразующіе властивості видів, тобто участь видів у синтезі або окисленні речовин.
напрям антропогенного впливу.

Висновок
Таким чином, механізми забезпечують існування незмінний біогеоценозів, які називаються стабільними. Стабільний біогеоценоз, існуючий тривалий час, називається клімаксіческім. Стабільних біогеоценозів в природі мало, частіше зустрічаються стійкі - мінливі біогеоценози, але здатні, завдяки саморегуляції, приходити в початкове, вихідне положення.
Дякую за увагу!
Виконала:
Учениця 11-Б класу
Єфіменко Злата
Джерела інформації
http://www.google.com.ua/imgres?safe=off&biw=1366&bih=599&tbm=isch&tbnid=_K-tE0bfdhFgcM%3A&imgrefurl=http%3A%2F%2Fvova-comment.livejournal.com%2F14666.html%3Fthread%3D2634&docid=D7Nm8MnqtdkUcM&itg=1&imgurl=http%3A%2F%2Fi1306.photobucket.com%2Falbums%2Fs580%2Fvova_comment%2FInnerdalen%2F_DSC5818_zpsbee35ac0.jpg&w=1024&h=682&ei=EBPUUoa6NMLG4gTJ0IDACA&zoom=1&ved=0CO4BEIQcMDM&iact=rc&dur=1061&page=4&start=47&ndsp=20
http://znaimo.com.ua/%D0%91%D1%96%D0%BE%D0%B3%D0%B5%D0%BE%D1%86%D0%B5%D0%BD%D0%BE%D0%B7


title: Презентація на тему «Гемофилия»

text:
Гемофилия
Гемофилия — наследное болезнь, связанное с нарушением процесса свёртывания крови. Оно характеризуется появлением кровотечений различной локализации как спонтанных, так и вызванных травмами (кровоизлияния в суставы, мускулы и внутренние органы). Более небезопасны для нездоровых кровоизлияния в мозг, потому что даже при малозначительной травме существует возможность смерти.
Гемофилия возникает из-за конфигурации всего 1-го гена в хромосоме X. В согласовании с этим, болеют только мужчины, у каких только одна X-хромосома. Нетрудно додуматься, что если она оказывается поражена, то от недуга малышу уже не спастись.
 У дам две Х-хромосомы, потому наличие недостатка в какой-то из них всего только делает даму носительницей заболевания, но не нарушает свёртываемости крови. Такая дама может родить хворого отпрыска либо дочь-носительницу противного нарушения.
У мужчины, страдающего гемофилией, также возникают на свет больные мальчишки и девченки с генетическим отклонением. В случае того, если один из супругов здоров, а другой имеет изменённый ген в Х-хромосоме, возможность рождения малышей с аналогичным пороком равна 50 процентов.

Первые клинические испытания генного метода лечения гемофилии В принесли положительные результаты. Это означает, что пациенты с этой формой гемофилии более не будут нуждаться в постоянном приеме лекарств.
Группа британских и американских исследователей испытала на шести пациентах новый метод лечения. В его рамках больным вводился вирус, который доставляет в организм гены, отвечающие за выработку фактора, помогающего свертыванию крови.
Четверо из этих пациентов затем смогли прекратить прием лекарств. Врачи считают, что новый метод генной терапии может радикальным образом изменить к лучшему жизнь тысяч людей.
Гемофилия B вызывается дефектным фактором крови IX (рецессивная мутация в X-хромосоме). Такие больные в настоящее время обычно вынуждены делать несколько раз в неделю инъекции искусственного фактора IX, производство которого обходится дорого.
Гемофилия на сегодня неизлечима, но её течение полностью удачно контролируется при помощи инъекций пациенту недостающего фактора свёртываемости крови, в большинстве случаев выделенного из донорской крови
Другими словами, нездоровым переливают гемопрепараты, содержащие отсутствующие причины свертывания — антигемофильную плазму, криопреципитат, концентраты VIII фактора. Само собой, мама пострадавшего не должна употребляться в качестве донора
Повышенное внимание уделяется нездоровым гемартрозами, которым назначается симптоматическое исцеление. Им показан полный покой, поражённые суставы стараются охладить. Беря во внимание, что при гемофилии внутримышечные и подкожные инъекции вызывают гематомы, лекарства вводят в большей степени внутривенно либо дают вовнутрь.
Диету нездоровых обогащают витаминами А, В, С, D, солями фосфора и кальция, очень полезны арахисовые орешки. Для хворого гемофилией принципиально повсевременно наблюдаться у доктора. Не считая того, нельзя принимать препараты, воздействующие на свёртываемость крови (аспирин и другие средства, содержащие ацетилсалициловую кислоту).
17 апреля - Международный день гемофилииМеждународный день гемофилии призван привлечь внимание общественности к проблемам больных гемофилии и способствовать улучшению качества их жизни.
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Ukrainian cuisine» (варіант 3)

text:
Ukrainian cuisine
 by Olga Butryk
Plan
Foreword;
Briefly about the history;
Features of Ukrainian cuisine;
The most popular Ukrainian dishes:
Soup:  Borshch, Kapusniak, Rosolnyk, Sorrel soup;
Varenyky;
Bread;
Salo;
Kvass;
Mead;
Cabbage roll;
Holodets.
Sayings about food;
Conclusion.
Foreword
Ukrainian cuisine has a rich history and offers a wide variety of dishes.
Ukrainian cuisine is rich in taste and nutritional value.
Ukrainian cuisine has dozens thousands of food recipes, which are characterized with high taste qualities.
The modern national culinary art preserved and enriched the old good traditions.
The Ukrainian food is characterized with large number of components.
For example the traditional Ukrainian food – borsch – contains 20 components.
Popular ingredients in the cuisine of Ukraine are meat, mushrooms, vegetables, berries, fruit and herbs.
Briefly about the history
Ukrainian cuisine has developed quite late, mostly to early - mid XVIII century., And finally - the beginning of XIX century. Until then, it was difficult to separate from her family of Polish and Belarusian cuisine. This is explained by the duration and complexity of the process of formation of the Ukrainian nation and the Ukrainian state. Indeed, the formation of the Ukrainian nation began only in the XVII century. and completed 100 years later.
Ukrainian cuisine was created for centuries, so it is to a certain extent reflects not only the historical development of the Ukrainian nation, its customs and tastes, but also social conditions, natural and climatic features, which was the Ukrainian people in the process of historical development.
Features of Ukrainian cuisine;
For ukrainian cuisine is acceptable frequent use of eggs, flour and vegetables. The most popular vegetables - beets, beans, carrots, pumpkin, corn and tomatoes.
Of condiments and seasonings national Ukrainian cuisine recipes actively use garlic, onion, cumin, mint, angelica, red pepper, savory, cinnamon and bay leaf.
In Ukrainian cuisine tens of thousands of  recipes that distinguishes simple preparation and high palatability. Modern national culinary arts preserved and enriched the long-standing good tradition.
The most popular Ukrainian dishes
Soup:
Borshch (borshch) is a vegetable soup made out of beets, cabbage, potatoes, tomatoes, carrots, onions, garlic, dill. There are about 30 varieties of Ukrainian borscht soup, and the dish often includes meat. In Ukrainian cuisine, it can be a vegetable soup or based on either chicken or other meat bouillon. Traditionally borshch is served with pampushki and smetana. Main ingredients include specially prepared red beets, potatoes, carrots, beans (e.g. broad beans, green runner beans, butter beans or other varieties), celery, fresh or dried mushrooms (optional), herbs (e.g. fresh dill and/ or parsley), chopped cabbage, chopped fresh tomatoes or tomato sauce.
Kapusniak - Cabbage soup is a filling   vegetable soup of sauerkraut and/or white cabbage(s). There are different types of cabbage soup, prepared with different ingredients. Vegetarian cabbage soup uses mushroom stock and there is another variety using a fish stock. Traditional cabbage soup is prepared using a pork stock. Kapusniak is served hot, in some regions with sour cream and sprinkled with chopped parsley and dill. In Ukraine kapusniak is served at weddings, wakes and funerals as a main dish.
Rosolnyk — the first liquid food, an essential element of which is salty cucumbers. The structure may also include meat, pluck, different cereals (rice, buckwheat, barleys), vegetables (potato, carrot,       onion, roots parsley,saler or parsnips),         spices and greens. Serves with cream.

Sorrel soup (Green borsch) - is a soup made from water or broth, sorrel leaves, and salt. Other possible ingredients are egg yolks or whole eggs (hard boiled or scrambled), potatoes, carrots, parsley root, and rice. It can be served hot or cold, and is usually garnished with sour cream. It is known in Russian, Polish, Ukrainian, Lithuanian, Latvian, and Eastern European Jewish cuisines

Varenyky
No less typical Ukrainian dish is varenyky. In some ways similar to their preparation Siberian pelmeni or Caucasian manta rays, but the fundamental difference is that instead of stuffing dumplings in commonly used vegetative, vegetable or berry stuffing. For example, there are varenyky with cherries, potatoes, cabbage or curd.
Bread
The centerpiece of Ukrainian ration takes the bread that is baked from rye and wheat flour. All this prepared using sour sourdough and baked in a traditional oven. Also sour, there is unleavened bread, which in Ukrainian cuisine are several types. From unleavened dough, for example, make galushki. In confectionery products often use shortcrust pastry.
Salo
When it comes to the Ukrainian Salo is something of unsurpassed. They really eat it in all imaginable kinds. It comes almost to chocolate. Fat is salty, fried, raw and cooked, boil and smoked, it prepared almost all the rest of the food, they spy on meat less of selected breeds of animals, it is paired with molasses and honey. Even desserts fry! Well the fat of the fact that this product is totally некапризный. It is stored for a long time it easy to handle and almost impossible to spoil.
Kvass
The main Ukrainian drinks for a long time were meads, kvass, beer, grape wine, gorilka (vodka) and various liqueurs. Kvass - the most popular drink that is good thirst quencher, contains vitamins B1 and E the set of enzymes and quite easy to cook. Usually kvass required grain crackers and kvass wort, which every woman saves for subsequent preparation of the beverage. Not only does a brew of bread. It can be made from berries or vegetables, however, and in the usual kvass is often added for taste horseradish, berries, apples, pears, mint or sea buckthorn.
Mead
Another, no less ancient and legendary drink - honey or mead. This single Slavonic drink appeared in pre-Christian period, originally was used for ritual purposes. Honey predates Scotch whiskey, Mexican tequila or Japanese sake. Extremely useful to have healing properties of honey preparing yeast and honey with the addition of pollen, hops, spices, roots and berries. Drinking mead taken before a meal, this drink is an aperitif, appetizing.
Cabbage roll
A cabbage roll (also stuffed cabbage or pigs in a blanket) is a dish consisting of cooked cabbage leaves wrapped around a variety of fillings. It is common to the ethnic cuisines of the Balkans, as well as other parts of Europe such as Finland and Sweden, and the Middle East. The name of this ancient cuisine, derived from the word "dove", which indicates that its symbolism. Live pigeons are considered symbols of spiritual beings and creative forces in the birth of the world.
Holodets
Dish of thickened to a gelatinous mass on cooling beef broth with chunks of meat. Aspic is not a form filler, as jelly-like consistency of jellied dishes is a consequence of the use of gelling agents, such as gelatin and agar-agar, a holodets dish is an independent, not requiring supplementation.
Conclusion
Ukrainian cuisine has its own uniqueness and originality. Unlike other cuisines dishes, most celebrated dishes of Ukrainian cuisine recipes difficult and complex combined methods of preparation. Every meal should be not only nutritious, but also delicious. Ukrainian peasants had a lot and work hard, and perhaps that is why, during the last millennium, our hostess created recipes are not complicated but surprisingly delicious.
Thanks for your attention!!!


Презентація на тему «Вода в організмах» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Эволюция»

text:
Эволюция. Возникновение эволюционной теории
Выполнили
Ученицы 11 класса
Харьковская Оксана
Нетребко Галина
Эволюция
Эволюция - процесс длительных, постепенных, медленных изменений, которые в конечном итоге приводят к изменениям коренным, качественным, завершающимся возникновением новых материальных систем, структур, форм и видов.
В процессе становления эволюционной парадигмы выделяют три этапа:
1 этап – ТРАДИЦИОННАЯ БИОЛОГИЯ (К.Линней).
2 этап – КЛАССИЧЕСКАЯ ТЕОРИЯ биологической эволюции (Ч.Дарвин).
3 этап – СИНТЕТИЧЕСКАЯ ТЕОРИЯ ЭВОЛЮЦИИ (С.Четвериков и др.)
Шведский естество-испытатель   Карл Линней (1707-1778)  впервые последова-тельно применил бинарную номенклату-ру и построил наибо-лее удачную искус-ственную классифи-кацию растений и животных.
Ламарк впервые выделил два самых общих направления эволюции: 1) восходящее развитие от простейших форм жизни ко все более сложным и совершенным; 2) формирование у организмов приспособлений в зависимости от изменений внешней среды (развитие "по вертикали" и "по горизонтали").
В 1859 году Чарльз Дарвин опубликовал свою эволюционную теорию «Происхождение видов путём естественного отбора».  Дарвин в своем основном труде   раскрыл основные факторы эволюции органического мира.
Родословная человека
Парапитеки

Дриопитеки
Проплиопитеки

Шимпанзе
Горилла

Гиббон
Орангутан

Австралопитек

Древнейшие люди (синантроп, питекантроп)

Древние люди (неандерталец)

Новые люди (кроманьонец)

Эволюция
человека
Неизбежным результатом борьбы за существование и наследственной изменчивости организмов, по Дарвину, является:
-процесс выживания и воспроизведения организмов, наиболее приспособленных к условиям среды,
-гибели в ходе эволюции неприспособленных, т.е. естественный отбор  (главный механизм эволюции). Неизбежный результат отбора – видовое разнообразие.
Основные тезисы этой теории таковы:
1. Существующие в настоящее время на Земле различные виды растений и животных возникли путем непрерывных изменений, продолжавшихся миллионы лет.

 2. Из первичных простейших сгустков живой материи постепенно образовались более сложные и высокоорганизованные формы.

3. В природе непрерывно идет борьба между различными видами, а также внутривидовая борьба отдельных индивидов за место на Земле.

4. Эту ожесточенную борьбу за жизнь выдерживают только те, кто лучше других приспособлен к условиям внешней среды.

Направления эволюции
Биологический прогресс
Возрастание приспособленности организмов к окружающей среде.
Увеличение численности вида.
Расширение ареала
Биологический регресс
Снижение уровня приспособленности к условиям обитания.
Уменьшение численности вида.
Сокращение ареала.

Пути биологического прогресса
Ароморфоз
 Возникновение в ходе эволюции признаков, которые существенно повышают уровень организации живых организмов.
Крупные Ароморфозы
Идиоадаптация
 Это приспособления живого мира к окружающей среде, открывающие перед организмами возможность прогрессивного развития без принципиальной перестройки их биологической организации.
Дегенерация резкое упрощение организации, связанное с исчезновением целых систем органов и функций
Воздействие человека на природу
Влияние  антропогенного фактора
Результаты эволюции
Образование и вымирание видов
Повышение общего уровня организации жизни
Адаптация организмов к среде
Преобразование биосферы в целом

Приспособленность – результат эволюции
Совокупность полезных в данных условиях признаков:

Маскировка
Мимикрия
Предупреждающая окраска
Покровительственная
окраска


title: Презентація на тему «My future profession» (варіант 6)

text:
My future profession
There are many different professions in the world, but I want to become a doctor.
After finishing school I am going to enter medical institute. It seems to me that it’s my vocation. I like to help people. To become a doctor I must be good at studies because a doctor is needed and responsible profession.
We trust doctors the main what we have – our life and that’s why a doctor must be qualified specialist. He must help people at any time of the day.
A doctor can’t make a mistake. Qualified specialist always diagnoses and institutes therapy correctly. Human life often depends on professionalism of a doctor. They must be very heedful and openhearted people.
A doctor always must worry about a health of his patient. He must be able to inspire patients with faith. My mother and grandmother are doctors. They are proud of their profession and like it. I consider that a doctor is the best profession.


title: Презентація на тему «Білки» (варіант 1)

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
02

O2
N
C
 H2
S


Презентація на тему «Царство Бактерии»


Презентація на тему «Паразитичні найпростіші»


Презентація на тему «Внешнее строение и разнообразие листьев»


title: Презентація на тему «Біопаливо»

text:
Біопаливо

   Біопа́ливо або біологічне паливо  — органічні матеріали, такі як деревина, відходи та спирти, що використовуються для виробництва енергії. Це — поновлюване джерело енергії, на відміну від інших природних ресурсів, таких як нафта, вугілля і ядерне паливо. Офіційне визначення біопалива — будь-яке паливо мінімум з 80 % вмістом (за об'ємом) матеріалів, отриманих від живих організмів, зібраних в межах десяти років перед виробництвом.

Енергоносії

Види Біопалива
Використання біопалива
Переваги:
відновлюваність сировини;
позитивний енергетичний баланс;
закритий обіг СО₂;
низька моторна емісія;
відсутність вмісту сірки;
відкриття нових ринків для агровиробництва
Використання біопалива
Недоліки:
підвищення вивільнення окису азоту;
небезпека монокультури;
висока потреба в субвенціях (дотаціях);
невисокий виробничий потенціал;
ріст цін на продукти харчування
Висновок
  Отже, ринок біопалива в Україні знаходиться на стадії формування, але сировинне забезпечення цього ринку має досить перспективні напрямки розвитку,які суттєво залежать від імпортерів (переважно європейських країн), оскільки внутрішнє споживання відзначається незначними обсягами. Світове зростання попиту на енергетичні сільськогосподарські культури сприяє зростанню цін на них, що породжує зростання пропозиції.
Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Животные Красной книги»

text:
 И их численность
Животные Красной книги

Красный волк
Манул
Азиатский гепард
Амурский тигр
Дальневосточный леопард
Ирбис
Амурский лесной кот


title: Презентація на тему «Немембранні органели»

text:
Немембранні органели
Спеціалізована школа I-III ступенів з поглибленим вивченням української мови та літератури міста Києва №273
Виконала
учениця 10-А класу
Данільченко Віталія
Перевірила Павленко Т. І
2012
   Біологія
Що таке органела?
Органела (від слова орган й давньогрець. εἶδος — вид) — зазвичай вільно плаваюча в цитоплазмі частина еукаріотичної клітини, яка виконує специфічну функцію.

Органели поділяються на немембранні, одномембранні та двомембранні.
На малюнку зображено тваринну клітину з її органелами у цитоплазмі
Немембранні органели
клітинний центр
мікротрубочки
мікрофиламенти
рибосоми
Клітинний центр – органела, яка складається з двох центріолей, розташованих у світлій ущільненій ділянці цитоплазми.
Центріолі— невеликі органели, що входять до складу клітинного центру.  Знаходяться вони в цитоплазмі біля ядра, зазвичай поруч із комплексом Гольджі.

Клітинний центр
Центріоль має вигляд порожнього циліндра, стінки якого побудовані з дев'яти комплексів мікротрубочок, по три в кожному. В клітинах зазвичай знаходяться дві центріолі, оточені центросомою. Центріоль характерна для усіх тваринних та деяких рослинних клітин.

Схема групи центріолей: 1 – групи мікротрубочок, по три в кожній

Центріолі беруть участь у формуванні веретена поділу. При цьому вони розходяться до полюсів клітини і між ними натягуються нитки з мікротрубочок. Після поділу материнської клітини в кожну з дочірніх потрапляє по одній центріолі. В період між двома поділами клітини ці структури подвоюються.

Функції центріолей ще остаточно не з'ясовані. Відомо, що вони беруть участь у формуванні мікротрубочок цитоплазми, веретена поділу клітини, джгутиків і війок. Проте в клітинах, які не мають центріолей, ці процеси відбуваються і без їхньої участі.

Мікротрубочки
Мікротрубочки - це прямі, довгі порожнисті циліндри, що не галузяться. Їх зовнішній діаметр становить близько 24 нм, внутрішній просвіт має ширину 15 нм, а товщина стінки - 5 нм. Стінка мікротрубочок побудована за рахунок щільно укладених округлих субодиниць (з білка тубуліну) величиною близько 5 нм.

Мікротрубочки, підсвічені зеленим флуоресцентним білком (внизу, в центрі).
Мікротрубочки входять до складу центріоль, базальних тілець, цитоскелету, війок і джгутиків

У клітинах мікротрубочки відіграють роль структурних компонентів і беруть участь у багатьох клітинних процесах, включаючи мітоз, цитокинез і везикулярний транспорт.

Мікрофіламенти
Мікрофіламенти - нитки, що присутні в цитоплазмі всіх еукаріотичних клітин. Під плазматичною мембраною мікрофіламенти утворюють сплетіння, в цитоплазмі клітини формують пучки з паралельно орієнтованих ниток або тривимірний гель, формуючи цитоскелет. Мають діаметр близько 4-8 нм. До їх складу входять актин, міозин та ін. білки.
Скоротливі елементи цитоскелету - безпосередньо беруть участь у:      -   прикріпленні до субстрату,      -   руху амеби,      -   ендомітозу,      -  циклозу в рослинних клітинах.
     Місця опосередкованого прикріплення деяких мембранних білків-рецепторів.     Формування скорочувального кільця при цитотомії в тваринних клітинах.     У клітинах кишечника хребетних - підтримка мікроворсинок.

Функції мікрофіламентів
Рибосоми
Рибосоми – позбавлені поверхневої мембрани органели, які беруть участь у синтезі білків. Вони трапляються в клітинах як прокаріотів, так і еукаріотів, мають вигляд вигляд сферичних тілець, що складаються з двох субодиниць: великої та малої. Кожна із субодиниць складається зі сполучених між собою рНК і білків. Субодиниці рибосом можуть роз єднуватися після завершення синтезу білкової молекули і знову сполучатися між собою перед його початком.
Субодиниці утворюються в ядерці. Готові субодиниці транспортуються до цитоплазми.


title: Презентація на тему «Періодизація еволюційних явищ»

text:
Еволюція органічного світу по ерах

Періодизація еволюційних явищ
Теорія Великого Вибуху
Згідно теорії Великого Вибуху Всесвіт виник внаслідок вибуху біля 20 млрд. років тому. 4.5-3.8 мільярдів років тому поверхня Землі застигає, Земна кора стає твердою. Формується атмосфера і океани.Виникає життя.
Етапи розвитку біосфери:
Архейська ера
Почалась з моменту виникнення Землі як планети - 4,6 млрд. років тому і закінчився з появою вільного кисню в атмосфері - 2,5 млрд. років тому.
У архейську еру атмосфера Землі була безкисневому і носила відновлювальний характер. На всій Землі переважав теплий і вологий клімат.
Однак у деяких місцях Південної Африки, Північної Америки та Австралії у залізорудних формаціях, кремнистих сланцях виявлено куле- або паличковидні тільця з наявними структурами біологічного походження. Вони є, можливо, залишками бактерій або синьозелених водоростей. Можна припустити, що в морях архейської ери панували найпростіші одноклітинні організми: водорості, бактерії, гриби та якісь найпростіші тварини. Пристосування перших організмів до різних способів живлення (автотрофного та гетеротрофного) призвело протягом архею до виокремлення царства рослин і царства тварин. Породи архейської пори виходять на поверхню в межах Українського щита.
Докембрійський період
Зародження
ПРОТЕРОЗОЙСЬКА ЕРА
Життя протерозойської ери

(570-235 млн. років тому)

Палеозойська ера (від грец. palaio — старий та zoion — тварини) — геологічна ера, що підрозділяється на шість геологічних періодів. Від найранішого до найпізнішого: Кембрій, Ордовик, Силур, Девон, Карбон і Перм.
Протягом палеозойської ери органічний світ завоював сушу. Серед тварин з’явилися перші хребетні, серед рослин — спорові та хвойні.

Палеозойська ера
Загальний вигляд суші
Ранній палеозой
Життя на планеті
В кембрійський етап широкого поширення набули синьо-зелені водорості, членистоногі і багатоклітинні тварини з зовнішнім панциром. Вміст кисню в атмосфері досяг 1% від сучасного, зменшилась кількість С02 в атмосфері та, можливо, парів води. Це послабило парниковий ефект, зробило атмосферу більш прозорою. Почало різко зростати значення сонячного світла для розвитку життя, але поки що немає доказів існування у кембрії життя на суші (тільки у воді). У ордовіку з'явилися перші хребетні рибоподібні живі організми. У період силуру життя вийшло з води. Перші на Землі рослини не мали коренів і листя їх були схожі на водорості.
Пізній палеозой
Життя
Цей етап характеризується широким поширенням наземних рослин, тварин. Суша стала основною ареною розвитку життя на Землі. Першими наземними тваринами були земноводні.
Етапи:
Мезозойська ера
Перши динозаври
панували папороті, мезофільні, хвойні рослини. На суші з'явилися нові групи комах, перші динозаври, примітивні ссавці
з'явилися перші метелики і птахи
динозаври панували як у воді, так і на суші
завоювали сушу квіткові рослини
загибель динозаврів
Флора і фауна
Це були тварини середніх і великих (від одного до 30 м завдовжки) розмірів, що пересувались на чотирьох або на двох задніх кінцівках, які були спрямовані вниз, на відміну від сучасних плазунів.
Динозаври у тріасовий період
дуже поширились головоногі молюски, що загалом нагадували кальмарів, однак мали зовнішню пряму черепашку - белемніти
Біосфера юрського періоду
іхтіозаври (завдовжки від одного до 15 м) мали рибоподібну форму.
Птерозаври, або літаючі ящери, з'явились наприкінці тріасового періоду, однак найбільшого різноманіття досягли в юрський та крейдяний.
У цей час сформувалися в сучасних рисах материки та океани.
Кайнозойський етап
Орограф. зміни зумовили зміни клімату, ландшафтів, флори та фауни.
Наприкінці палеогенового періоду відбувається підняття суходолу. Утворилися Альпи, Піринеї, гори Греції, Криму, Кавказу, Гімалаї, Кордильєри, Анди тощо. Це спричинило біосферну кризу, під час якої вимерло багато груп рослин і тварин, характерних для палеогенового періоду, й сформувались біогеоценози наступного неогенового періоду.
Палеоген
Неогенний період
У неогені починається зовсім новий етап в історії Землі — природа робить архіважливий крок. Це крок до появи людини. Від якихось поки що точно не встановлених форм примітивних мавп відокремлюється відгалуження, яке еволюціонує до людиноподібних мавп. Уже на початку неогену існували спільні предкові форми людиноподібних мавп і людини.
Зображення можливого зіткнення групи древніх людей - азіатських представників людини прямоходячої з гігантопітеком.
Людина розумна
Як давно це було?
Фауна неогену
Представники: 1 - мастодонт Gomphotherium. 2, 3 - олені (2 - Palaeomeryx, 3 - Uicroceras); 4 - стародавній фламінго Palaeolodus.
Плейстоценовий слон паралефас (безпосередній, як вважають, предок мамонта)
Картина ландшафту лісостепу з гіппаріоновой фауною. Відбувається заміщення лісових островів з луками і степами.
Трипалий кінь гиппарион, типовий мешканець лісостепу, де багато корму і укриттів. Розвинені бічні пальці створювали додаткову опору при бігу по купинах і багнистому грунту. Кінцівки були сильно зігнуті в суглобах, і на великі відстані гиппарион бігати не міг.
Носорог брахіпотерій
Четвертинний період (антропоген). Цей період почався близько двох мільйонів років тому. Велика частина цього періоду припадає на льодовикову епоху - плейстоцен. 12 — 20000 років тому настає остання епоха антропогену — голоцен.
Антропогенний період
Маmmuthus primigenius
Загальне охолодження Землі та розвиток материкових зледенінь у Північній півкулі. Похолодання призвели до вимирання багатьох форм неогенових ссавців, збіднення рослинного світу, зсування на південь природних зон.
Антропоген
Виконала учениця 11 класуЧернігівської  ЗОШ І-ІІІ ступенівімені Героя Радянського СоюзуА. М. ТемникаЛевицька Анастасія


Презентація на тему «Критичні системи організму людини. Дихальна система»


title: Презентація на тему «Селекція рослин»

text:
Селекція рослин
Підготувала Боженко Марія 11-Б
Селекція − наука про методи створення сортів, гібридів рослин та порід тварин, штамів мікроорганізмів з потрібними людині якостями. В результаті селекційного процесу створено велику кількість сортів сільськогосподарських рослин і порід свійських тварин.

Основними методами селекції є:

добір
гібридизація з використанням гетерозису та цитоплазматичної чоловічої стерильності
поліплоїдія
 мутагенез
Історія розвитку селекції
Наукові основи селекції вперше заклав Чарльз Дарвін . У зв'язку з розвитком генетики селекція вийшла з стану комплексу практичних заходів для виведення і поліпшення сортів рослин, порід свійських тварин і штамів мікроорганізмів і перетворилася на точну науку, базовану на експерименті.

На українських землях були створені такі сорти сільськогосподарських рослин, як озима пшениця Кримка, яра — Полтавка, конюшина Глухівка, яра вика Вишневецька та багато інших. Як наука, селекція почала розвиватися в Україні наприкінці 19 ст., коли виникли перші станції для селекції цукрового буряка й інших сільськогосподарських культур.
Селекція в рослинництві
Примітивна селекція рослин виникла одночасно із землеробством. Почавши обробляти рослини, людина стала відбирати, зберігати і розмножувати найкращіз них. Багато культурні рослини вирощувалися приблизно за 10 тисяч роківдо нашої ери. Алезначний вплив на розвиток селекції рослин справила робота західно -європейських селекціонерів-практиків 18 століття, наприклад, англійських вчених
Галлета, Шірефа, німецького вченого Рімпау. Вони створили кілька сортівпшениці, розробили способи виведення нових сортів.
Мічурін і його робота
 Мічурін - видатний вчений-селекціонер, один із засновників науки про селекції плодових культур. Він жив і працював у повітовому місті Козлові, перейменованому в 1932 р. в Мічурінськ. Робота в садуз юних років була його улюбленою справою. Він поставив за мету свого життя збагатитисади Росії новими сортами і добився здійснення цієї мрії, не дивлячись нанеймовірні труднощі і позбавлення.
Поставивши перед собою завдання просування південних сортів плодових дерев у середню смугу Росії,  Мічурін спочатку намагався вирішити її шляхом акліматизації  в нових умовах. Але вирощені їм південні сорти зимою вимерзають. Переконавшись у непридатність методу акліматизації, Мічурін присвятив своє життя селекційній роботі, в якій використовував

три основних види впливу на природу рослини:
гібридизацію
виховання, що розвивається гібрида в різних умовах
 відбір.
Метод попереднього вегетативного зближення
Однорічні держак гібридного сіянця горобини (прищепа) прищеплюється в кронурослини іншого виду або роду, наприклад до груші (підщепа). Після 5-6 --річного харчування за рахунок речовин, що виробляються підщепою, відбуваєтьсядеяка зміна, зближення фізіологічних і біохімічних властивостейпривою.
 Під час цвітіння горобини її квіти запилюють пилком підщепи. При цьомуздійснюється схрещування.
Метод посередника
Застосовувався Мічуріним при здійсненні гібридизації культурного персиказ диким монгольським мигдалем бобовніком (з метою просування персика напівніч). Оскільки пряме схрещування зазначених форм не вдавалося, Мічурінсхрестив бобовнік з полукультурним персиком Давида. Їх гібрид схрещуються зкультурним персиком, за-що і був названий посередником.
У Сполучених Штатах  Америки дозволяється використовувати геномодифіковані продукти без будь-яких обмежень (і навіть без вказівки, що це дітище генної інженерії). У країнах Євросоюзу продаж модифікованих продуктів дозволили з умовою постачати їх  зі спеціальною етикеткою. У нашій країні кожен продукт зі зміненим геном повинен отримати державне реєстраційне посвідчення, яке підтверджує  його безпеку. Все виглядає відносно благополучно. Але на практиці все на багато складніше. Продукт може містити всього один компонент, отриманий з трансгенної сировини. Хто нам скаже, модифікований він тепер чи ні.
З огляду на цю обставину, медики та фахівці з харчування наполягають,щоб кожен такий продукт мав спеціальну етикетку, на якій би вказувалося, яка модифікована складова і в якій пропорції в ньому міститься. Кожен з нас має право знати, що лежить в його тарілці.
ВИСНОВОК
Таке явище як селекція стало продуктом розвитку людськоїцивілізації. Тут є і погані і хороші сторони, але факту не піти.
Значить потрібно отримувати користь з відкриття. Один тільки Мічурін увійшов донауку як творець понад 300 видів рослин. Страшно уявити на щоздатні сучасні вчені. Будемо сподіватися, що люди не зашкодять самісобі, як це вже не раз траплялося ...


title: Презентація на тему «Тепловий та сонячний удар»

text:
Тепловий та сонячний удар
Тепловий удар
Тепловий удар – це патологічний стан, який виникає при дії на тіло людини підвищеної температури, в умовах підвищеної вологості, обезводнення і порушення процесу терморегуляції організму.
Тепловий удар наступає внаслідок високої температури, високої вологості, носіння теплого і синтетичного одягу, який заважає тілу виділяти тепло,  вживання алкоголю, спекотної погоди, та фізичними навантаженнями в таку погоду. Найбільш схильні до отримання  теплового удару діти та люди літнього віку, вагітні жінки.

Ознаки теплового удару
При тепловому ударі спостерігається висока температура тіла (40 С і вище), яка є головною ознакою теплового удару, спрага, почервоніння шкіри, прискорене дихання, серцебиття, може бути пульсуючий головний біль, рідше  спостерігаються, галюцинації, втрата свідомості.
 Передувати розвитку теплового удару можуть теплові судоми, першими ознаками яких є: багате потовиділення, втома, спрага, м’язові судоми в області живота, в ногах і руках.
Перша допомога при тепловому ударі
Якщо тепловий удар стався на вулиці заведіть потерпілого в прохолодне кондиціоноване приміщення.
Зніміть тісний одяг, розв’яжіть краватку, зніміть взуття, оберніть постраждалого вологим рушником, або включить вентилятор.
При  можливості необхідно прийняти прохолодний душ, або прикладати до області шиї, спини, мішечки з льодом, випити один літр води з додаванням 1-2 чайних ложок солі.
Профілактика
Тепловий удар – це дуже серйозний  стан, але за допомогою простих заходів ви можете легко запобігти йому. Для цього треба носити легкий одяг з натуральних матеріалів, пити більше рідини, уникати важкого фізичного навантаження в жарку пору року, під час виконання роботи час від часу робити перерви на відпочинок, пити більше рідини, не дозволяти дітям грати в спекотну погоду під відкритим сонцем.
Сонячний удар
Сонячний удар - це різновид теплового удару, що настає під впливом прямих сонячних променів на тіло людини, в першу чергу на її голову.

Симптоми сонячного удару
Погіршення самопочуття, слабкість, розбитість. Відчуття сильного жару. Почервоніння шкіри. Рясне виділення поту. Посилене серцебиття, задишка, пульсація і важкість у скронях. Запаморочення, головний біль, іноді блювота. Температура тіла підвищується до 38-40 °С. Частота пульсу досягає 100-120 ударів за хвилину. При подальшому зростанні температури до 40-41°С пульс збільшується до 140-160 ударів за хвилину, зростає збудження, рухове занепокоєння, зменшується пітливість, що вказує на зрив пристосувальних реакцій.
Сонячний удар
У важких випадках виникає сильний головний біль, падає тиск, підвищується температура до 40-41°С, втрачається свідомість, виникають судоми. Іноді настає збудження, галюцинації, марення.

       Можуть бути галюцинації, марення. Шкіра суха, пульс слабкий, аритмічний. Дихання стає поверхневим і нечастим.
Перша допомога при сонячному ударі
У легких випадках достатньо помістити хворого у затінок, роздягнути, дати холодної води, покласти холодний компрес на голову, обгорнути вологим простирадлом.
У важких випадках викликати «швидку допомогу».

Профілактика
Щоб уникнути теплового і сонячного удару, не слід перегріватись, не витрачати води і солей з організму, влітку носити головний убір, переважно білого кольору. У спекотну погоду слід збільшувати в добовому раціоні кількість води і солі, не рекомендується їсти жирну, висококалорійну їжу.
Підготувала
Учениця 11-Б класу
Воловик Юлія


title: Презентація на тему «Історія відкриття клітини. Збільшувальні прилади»

text:
Історія відкриття клітини. Збільшувальні прилади

Вступ
Усі організми складаються з клітин. Здебільшого розміри клітин настільки дрібні (від десятих до тисячних часток міліметра), що побачити їх неозброєним оком, а тим паче вивчати, неможливо.
Як вивчають клітини?
Для вивчення клітин і тканин застосовують збільшувальні прилади: лупу і мікроскоп. Честь відкриття клітини належить англійському дослідникові XVII сторіччя Робертові Гуку. Вивчаючи під мікроскопом власної конструкції зріз корка (покривна тканина рослин, що складається з оболонок відмерлих клітин), він помітив, що той складається з окремих комірок, які він назвав клітинами. Хоча Р. Гук розглядав не живі клітини, а лише їхні оболонки, назва, яку він запропонував, залишилася і дотепер.
Мікроскоп         Р. Гука (1) і клітини корка (2)

Яка будова збільшувальних приладів?
Лупа - це просте збільшувальне скло, яке для зручності користування вставлено в оправу з ручкою. Лупа здатна збільшувати предмети у кілька разів. Правила роботи з лупою досить прості - її треба піднести на таку відстань до предмета, за якої його зображення стає чітким.Основний прилад, за допомогою якого вивчають клітини, - це світловий мікроскоп.
Принцип роботи
Головний принцип його роботи полягає в тому, що через прозорий чи напівпрозорий предмет (об'єкт дослідження), розміщений на спеціальному предметному столику, проходять промені світла (тому такі мікроскопи називають світловими).

Принцип роботи
Сонячні промені спрямовуються на об'єкт дослідження за допомогою особливого дзеркальця. Для кращого освітлення об'єкта дзеркальце повертають таким чином, щоб світлові промені відбивалися від нього й проходили крізь отвір предметного столика на об'єкт дослідження. Сучасні мікроскопи здебільшого замість дзеркальця мають штучне джерело світла та діафрагму, що дає змогу регулювати ступінь освітлення об'єкта.
Дзеркальце
Зверніть увагу на дзеркальце. Часто воно має дві поверхні: пласку та увігнуту. Пласку поверхню використовують за яскравого світла, вона сприяє рівномірному освітленню поля зору. Увігнутий бік застосовують тоді, коли світло слабке або коли потрібно працювати за великого збільшення. До того ж увігнута поверхня дзеркальця дає змогу краще концентрувати промені світла.
Збільшувальні прилади
лупа (1) і світловий мікроскоп (2)

Після того як промені світла пройшли крізь об'єкт дослідження, вони потрапляють на систему лінз об'єктива, які збільшують зображення. Таку саму функцію виконують і лінзи, вставлені у корпус окуляра, через який дослідник спостерігає предмет вивчення. Сучасні світлові мікроскопи здатні збільшувати зображення до 3000 разів. Кратність збільшення є добутком збільшень, які забезпечують лінзи окуляра та об'єктива (ці кратності вказані на окулярі та об'єктиві).
Приклад
Наприклад, якщо на окулярі є позначка «х8», а на об'єктиві «х20», то загальна кратність збільшення становитиме 8 х 20 = 160. Досягти чіткого зображення можна за допомогою особливих гвинтів, розташованих збоку корпуса мікроскопа. Вони змінюють відстань від лінз до об'єкта. У деяких мікроскопів замість лінз переміщують платформу предметного столика разом із об'єктом.
Мікроскоп
Мікроскоп - дорогий прилад, що потребує ретельного догляду. Тому слід дотримуватися кількох правил роботи з мікроскопом:
-    переносячи мікроскоп, треба упевнитись, що всі деталі мікроскопа добре закріплені; мікроскоп переносьте лише обома руками: одну руку підкладіть під його основу, іншою тримайте штатив;-    працюючи з мікроскопом, звільніть стіл від усього зайвого;-    бережіть лінзи, після роботи протирайте їх м'якою серветкою;-    мікроскоп не можна розбирати.
Електронний мікроскоп
Що таке електронний мікроскоп? На певному етапі розвитку науки те збільшення, яке забезпечували світлові мікроскопи, перестало задовольняти вчених. Потрібно було вивчати певні деталі будови клітини, які погано помітні або взагалі невидимі під світловим мікроскопом. У 30-х роках XX сторіччя був винайдений електронний мікроскоп. Його здатність збільшувати об'єкти дослідження вражає - це сотні тисяч разів! Від світлового електронний мікроскоп відрізняється тим, що крізь тоненький об'єкт дослідження проходять не промені, а потоки електронів, які рухаються у магнітному полі.
Електронний мікроскоп
Підсумки
Клітини вивчають за допомогою збільшувальних приладів - лупи та мікроскопа. За допомогою світлового мікроскопа досягають збільшення до 3 тис. разів, а електронного - до кількох сотень тисяч.


title: Презентація на тему «Тепловий і сонячний удар» (варіант 2)

text:
Тепловий та сонячний удар
Ознаки, перша допомога та профілактика
Тепловий удар
Тепловий уда́р — патологічний стан, що виникає раптово і зумовлений розладами терморегуляції організму при тривалому впливові на нього високої температури повітря або інфрачервоного (теплового) випромінювання.
Тепловий удар легкого ступеня
Потерпілі скаржаться на головний біль і запаморочення, відчуття гарячки, виникає втомлюваність, слабість, пригнічення. Турбує нудота, інколи блювання. Температура тіла нормальна або субфебрильна. Шкіра волога. Незначне прискорення пульсу.
Тепловий удар середньої важкості
Потерпілі скаржаться на загальну слабкість, пульсуючий головний біль, запаморочення, нудоту, блювання. Тепмпература тіла підвищується до 40-41С. Шкіра гіпереована, волога, посилене потовиділення. Психічні розлади — підвищена дратливість і спалахи невмотивованого, нестримного гніву. Появляється гіперрефлексія, розлади координації рухів. Частота дихань не змінена або незначно збільшена. Тахікардія досягає 110–130 ударів на хвилину. Артеріальний тиск, звичайно, у фізіологічних межах або незначно змінений.
Тепловий удар важкого ступеня
Виникає раптово або поступово появою нестерпного головного болю, запамороченням, зниженням зору, багаторазовим блюванням. Наростає психомоторне збудження і дезорієнтація, розлади притомності. Зіниці вузькі, фотореакція в'яла. Гіперрефлексія, підвищення м'язового тонусу, тонічні і клонічні судоми, патологічні стопні рефлекси, парези і паралічі. Шкіра гіперемована і ціанотична, температура тіла в межах 40-42 С. Прогресує розлад кровообігу: зростає тахікардія до 120–140 ударів за хвилину, з'являється аритмія. Тахіпное до 30-36 в 1хв. Порушується ритм і амплітуда дихальних рухів.
Причини
Основною причиною теплового удару є дія на організм високої температури в умовах високої вологості довкілля.
Також тепловий удар може виникнути в результаті носіння теплого і синтетичного одягу, який заважає тілу виділяти тепло.
Надмірне вживання алкоголю може стати причиною розвитку теплового удару, оскільки алкоголь порушує терморегуляцію.
Спекотна погода. Якщо ви не звикли до дії на організм високих температур, треба обмежити вашу фізичну активність, принаймні, на пару днів у разі, коли сталася різка зміна температурного режиму. Важке фізичне навантаження під відкритим сонцем є серйозним чинником ризику розвитку теплового удару.
Деякі лікарські засоби також підвищують ризик отримання теплового удару. До засобів, що підвищують ризик теплового удару, відносяться: вазоконстріктори, діуретики, антидепресанти і антипсихотичні засоби.
Групи ризику
Діти та люди літнього віку. У новонароджених процеси терморегуляцій розвинені не повною мірою, тому у них зростає ризик отримання теплового удару. У літніх людей, терморегуляція з віком слабшає, що теж приводить до підвищення ризику отримання теплового удару. Також до групи ризику отримання теплового удару відносяться вагітні жінки.
Генетична схильність. Деякі дослідники важають, що існують люди з генетичними особливостями організму, які підвищують ризик виникнення теплового удару (природжена відсутність потових залоз, муковісцидоз).
Основними симптоми та ознаками теплового удару є:
Висока температура тіла (40 С і вище) є головною ознакою теплового удару.
При тепловому ударі часто з'являється спрага.
Відсутність потовиділення. При тепловому ударі, викликаному спекотною погодою, шкіра стає гарячішою і сухою на дотик. А при тепловому ударі, викликаному напруженою фізичною роботою, шкіра зазвичай волога, липка.
При тепловому ударі шкіра часто червоніє.
Прискорене дихання також є частою ознакою теплового удару.
При тепловому ударі різко підвищується частота серцевих скорочень.
Також при тепловому ударі може розвинутися пульсуючий головний біль.
Рідше при тепловому ударі виникають такі симптоми, як: судоми, галюцинації, втрата свідомості.

Перша допомога
Якщо ви відчули перші симптоми теплового удару і перебуваєте на вулиці, негайно зайдіть в прохолодне кондиціоноване приміщення. Такими приміщеннями можуть бути торгівельний центр, кінотеатр і так далі.
Зніміть тісний одяг, розв'яжіть краватку, зніміть взуття.
У разі теплового удару оберніться вологим простирадлом або ввімкніть вентилятор.
Якщо є можливість, прийміть прохолодний душ або ванну.
Тепловий удар виникає не лише внаслідок зневоднення, але і внаслідок втрати солей з потом. Тому при тепловому ударі рекомендується випити 1 літр води з додаванням 2 чайних ложок солі.
При тепловому ударі у жодному випадку не пийте алкогольні напої і напої з високим вмістом кофеїну (чай, кава, капучино), оскільки вони порушують терморегуляцію організму.
Так само, для зниження температури тіла можна прикласти до області шиї, спини, пахв і паху мішечки з льодом.

Профілактика
Носіть легкий одяг з натуральних матеріалів (льон, бавовна), це дозволить уникнути розвитку теплового удару.
При нагоді, встановіть в будинку кондиціонер.
Пийте більше рідини, особливо в теплу пору року, це знизить ризик розвитку теплового удару.
Перш ніж вживати які-небудь лікарські засоби, обов'язково проконсультуйтеся з лікарем.
Ніколи не залишайте машину на сонці. Якщо все ж це трапилося, не сидіть в розжареній машині більше 10 хвилин.
Уникайте важкого фізичного навантаження в жарку пору року. Під час виконання роботи час від часу робіть перерви на відпочинок, пийте більше рідини.
Стежте за дітьми і не дозволяйте їм грати в жарку погоду під відкритим сонцем.
По можливості, прагніть не знаходитися на відкритому сонці з 11.00 до 17.00.
Сонячний удар
Сонячний уда́р — різновид теплового удару, що виникає в тому випадку, коли людина з непокритою головою тривалий час перебуває під прямим сонячним промінням. Його виникненню сприяє загальне перегрівання організму.
Симптоми
Сонячний удар супроводжується головним болем, млявістю, блювотою. У важких випадках — комою. Симптоми перегрівання посилюються при підвищенні вологості навколишнього середовища.

Легкий ступінь
загальна слабкість;
головний біль;
нудота;
зростання частоти пульсу та дихання;
розширення зіниць.
Середній ступінь
різка адинамія;
сильний головний біль з нудотою і блюванням;
оглушення;
невпевненість рухів;
хитка хода;
часом запаморочення;
зростання частоти пульсу та дихання;
підвищення температури тіла до 39 - 40 ° C.
Важкий ступінь
Розвивається раптово: Обличчя налите кров'ю, згодом блідо-синє. Трапляються випадки зміни свідомості від легкого ступеня до коми, клонічні і тонічні судоми, мимовільне виділення сечі і калу, марення, галюцинації, підвищення температури тіла до 41 - 42 ° C, випадки раптової смерті. Летальність 20 - 30%.
Перша допомога
Потерпілого необхідно перенести в тінь, зробити холодний компрес. У важких випадках - штучне дихання.
Передусім — усунути тепловий вплив:
винести постраждалого з зони перегрівання;
укласти на відкритому майданчику в тіні;
дати потерпілому вдихнути парів нашатирного спирту з ватки;
звільнити від верхнього одягу;
змочити обличчя холодною водою, поплескати по грудях мокрим рушником;
покласти на голову об'єм із холодною водою;
викликати бригаду швидкої допомоги.

Профілактика
Аби уникнути сонячних ударів, у спекотну сонячну погоду рекомендовано носити головні убори зі світлого матеріалу, які сильніше відбивають сонячне світло.


Презентація на тему «Скати»


title: Презентація на тему «Синдром котячого крику»

text:
Синдром котячого крику
Спадкові генетичні хвороби
Литвиненко О. 11-Б
Синдром котячого крику, або синдром Лежена - це спадкове захворювання, характерною особливістю якого є плач дитини, що нагадує крик кішки. Цей синдром ставитися до хромосомної патології, тобто всі симптоми викликані відсутністю частини генетичного матеріалу, розташованого в короткому плечі 5й хромосоми. Виявляється у 1 новонародженого на 45000 - 50000 тисяч дітей. Частіше хворіють дівчатка, співвідношення приблизно 4:3.
Синдром Лежена
Перелічимо основні причини :
Спадковий фактор . Якщо в сім'ї вже є дитина з даним синдромом , то ймовірність народження другої з таким же захворюванням дуже висока;
Алкоголь надає шкідливу дію на всі клітини організму , але найбільш чутливі до нього статеві клітини і зародок ;куріння ;
Наркотичні речовини руйнують організм зсередини , вражаючи генетичний апарат клітин ;
Дія іонізуючої радіації;
Сильнодіючі хімічні речовини та лікарські препарати, що приймаються у першому триместрі вагітності.
Причини хвороби
Хвороба не є смертельною.
Полідактилія
(зайві пальці)
Основні симптоми
Очі широкопосажені , розкосі, брови - відсутні
Кругле обличчя
Хвороба котячого ока
Полідактилія
Рафаэль Санти "Сикстинская мадонна"
Вроджена аномалія, що характеризується наявністю «зайвих» пальців на руці чи на ступні. Як правило, шостий палець на ступні підлягає хірургічному видаленню. Наряду з полідактилією зустрічається адактилія
Симптоми хвороби ,
Симптоми хвороби проявляються в жовтуватому відблиску в зіниці, особливо це помітно в затемненому приміщення. Крім котячого світіння ретинобластома супроводжується болем в одному або двох очах, іноді косоокістю і втратою зору, яку у маленьких пацієнтів виявити вчасно досить складно, так як вони не можуть ще виразно називати предмети. Відмінною ознакою таких хворих є – те, що хворим оком вони можуть бачити обриси предметів у повній темряві.
«Котяче око»

Тривалість життя дітей з синдромом Котячого крику залежить від ступеня пошкодження хромосоми, рівня надання медичної допомоги та способу життя. За даними різних джерел є люди, які дожили до 60 років. При адекватному навчанні діти можуть навчитися читати і писати, виконувати нескладні завдання. У ряді країн існують організації сімей, що мають дітей з синдромом Лежена, там їм надається медична та соціальна допомога.
Підсумки
Дякуюза увагу!
Литвиненко О. 11-Б


title: Презентація на тему «Збереження біологічного різноманіття» (варіант 2)

text:
Збереження біологічного різноманіття
Біологічне різноманіття України охороняється як національне надбання. Збереження та стале використання біорізноманіття є невід’ємною умовою сталого розвитку держави та визначено однією з пріоритетних складових екологічної політики.
Розвиток заповідної справи є одним з пріоритетів державної політики України. Збереження природи для майбутніх поколінь здійснюється шляхом заповідання еталонних природних комплексів, які представляють усе багатство флори і фауни того чи іншого регіону.
Що робить уряд
Державну політику в галузі раціонального використання і відтворення природних ресурсів реалізує Мінприроди України. В складі Міністерства за збереження біорізноманіття відповідають Державна екологічна інспекція, Головне управління національних природних парків і заповідної справи, Управління регулювання природокористування, Державні екологічні інспекції охорони Чорного та Азовського морів.

У цій сфері задіяні також Міністерство аграрної політики України, Державні комітети лісового та рибного господарства, Державні комітети по земельних ресурсах і водному господарству. Значну роль відіграють наукові інститути, заповідники та національні природні парки.
Мінприроди України приділяє значну увагу питанням адаптації національного законодавства України в галузі збереження та використання тваринного світу до законодавства ЄС. Україна є стороною більше 50 міжнародних угод, спрямованих на збереження біологічного та ландшафтного різноманіття.
В рамках проекту ЮНЕП-ГЕФ планується розвиток прозорої національної структури з біобезпеки. Роботу в цьому напрямку проводить Національний координаційний комітет, у складі якого представники уряду України, Національної Академії наук, Академії аграрних наук, а також промисловості та громадських організацій. Участь громадськості в підготовці цієї системи є одним з найважливіших компонентів проекту.
В рамках проекту ЮНЕП-ГЕФ планується розвиток прозорої національної структури з біобезпеки. Роботу в цьому напрямку проводить Національний координаційний комітет, у складі якого представники уряду України, Національної Академії наук, Академії аграрних наук, а також промисловості та громадських організацій. Участь громадськості в підготовці цієї системи є одним з найважливіших компонентів проекту.
Природно-заповідний фонд України
Збереження та розвиток ПЗФ, біотичного і ландшафтного різноманіття, формування національної екомережі та її інтеграція до Всеєвропейської екомережі - є вкрай актуальним завданням державної екологічної політики. На сьогодні показник заповідності України сягає 5 % від загальної площі країни, тоді як оптимальним вважається європейський показник заповідності 15 %.
Дельта Дністра – одне з найбільших водно-болотних угідь північно-західної частини Чорного моря, яке має особливе значення для збереження багатьох видів птахів. Територія парку відноситься до водно-болотних угідь, що мають міжнародне значення та відіграють важливу роль у збереженні популяцій птахів у межах Європи .
Акваторія Чорного моря оголошена ботанічним заказником загальнодержавного значення у листпаді 2008 року.
Філофорне поле Зернова - унікальне, найбільше в світі скупчення червоної агороносної водорості філофори (Рhyllорhоrа nеrvоsа).
Територія заказника має велике значення як середовище існування багатьох видів гідробіонтів. Тут розмножуються біля 40 видів риб, зареєстровано близько 110 видів водних безхребетних.
Червона книга, згідно із Законом України “Про Червону книгу”, є основним державним документом, який містить узагальнені відомості про сучасний стан видів тварин і рослин України, що перебувають під загрозою зникнення, та перелік конкретних заходів, необхідних для їх збереження та відновлення. Червона книга є основою розробки подальших дій, спрямованих на охорону занесених до неї видів тварин та рослин.
Червона книга 1994 року відносить до категорій вразливих, рідкісних чи тих видів, що знаходяться під загрозою зникнення 41 вид ссавців, 67 видів птахів та 227 видів безхребетних.

Підготував: Голубюк Олег


title: Презентація на тему «Вплив куріння, алкоголю та наркотиків на здоров’я»

text:
Вплив куріння, алкоголю та  наркотиків на здоров’я
Слюсаренко  Тетяна  Георгіївна
Вчитель  початкових  класів
Широківської  СЗШ №2
Матеріал до уроків з  курсу « Основи  здоров’я»
Паління – підступний  ворог людства, найпоширеніша  шкідлива звичка!
Сигарети містять нікотин, отруйні смоли і багато інших канцерогенів.

Нікотин вбиває  шість видів бактерій, з них вісім видів - корисних
Нікотинову кислоту , яка необхідна для людського організму, виробляють спеціальні клітини.

Коли людина курить, ці клітини перестають працювати,а тому виробляється сильний потяг до сигарет.
Паління починає вбивати з першої сигарети.
Цигарковий дим « багатий» на  більш ніж 4 тисячі хімічних сполук, шкідливих для здоров’я .
Одна викурена цигарка  вкорочує життя  на 15 хвилин
Дим  сигарет забруднює легені, спричиняє кашель.
Курці частіше хворіють на рак.
Здорові легені
Легені курця
Нікотин – надзвичайно сильна отрута, яка діє переважно на нервову систему і травлення.
У людей, які палять кровоносні судини втрачають еластичність, стають крихкими.
Курці отруюють не тільки себе, а й тих хто біля них.
В кімнаті накуреній будеш сидіти,
НЕ буде у тебе тоді апетиту.
І біль в голові будеш ти відчувати,
А в розвитку фізичному будеш відставати.
Від диму сигарет жовтіють зуби й пальці.
Нікотин утрудняє  роботу серця, прискорює пульс.
З рота погано пахне.
Курити не модно -    модно бути здоровим!
Алкоголізм – це важка недуга.

На неї хворіють ті, хто часто вживають спиртні  напої.
Алкоголь  всмоктується в кров,  ним можна отруїтися  і вмерти.
Через систематичне отруєння алкоголем можливо захворіти  на цукровий діабет.
Серед причин смертності алкоголізм на третьому місці.
Від алкоголю страждають усі внутрішні органи, особливо мозок.
Майже всі алкоголіки страждають на цироз печінки, туберкульоз легень.

Отруєння мозку призводить до того, що людина втрачає здатність мислити -  у неї погіршується пам’ять, слабшають розумові здібності.
Алкоголь « тисне » на дитину:
знижується увага
вона погано росте
П’яна людина небезпечна для інших,бо вона не контролює своїх вчинків.
На грунті алкоголізму  скоюються важкі злочини.
Уникайте  п’яниць!
Запам’ятайте!
Найкращий спосіб не стати алкоголіком -  не вживати спиртного.
Здоров’я – за гроші не купиш

Наркоманія – хворобливий потяг до вживання наркотиків.

Наркотики – це хімічні речовини, більшість яких є токсинами ( тобто отрутою), які спричиняють  у людини стан сп’яніння.
Рак волі – так називають наркоманію.
Наркоманія важко виліковується
Багато наркоманів хворіють на вірусні інфекції та СНІД
В них  розвивається  захворювання печінки і нирок.
Вік  життя наркоманів в середньому на 20 – 25 років менший, ніж у нормальних людей.
Під впливом наркотиків
знищується неповторна особистість
людина не контролює свої емоції
вона втрачає волю
У наркоманів неприємний запах від тіла, із рота.
Проблеми із шлунком, поноси, нудота .
Шкіра  стає зморщеною.

Швидко втрачають  вагу, старіють.
Запалення повік, носа.
На місці  ін’єкцій виразки.

Запам’ятайте!
Легко піддаються втягненню в наркоманію  морально – нестійкі люди, недисципліновані, схильні до правопорушень.
Життя доводить – ті, хто рано починають зловживати тютюном, алкоголем, - легко звертають до наркотиків.
Наркотики діють на дівчат ще сильніше, ніж на хлопців, -  вилікувати їх майже неможливо.
Ніколи не пробуйте наркотиків. Це може призвести до біди.
Бути здоровим – модно, стильно, класно!


title: Презентація на тему «Geographical position of the USA» (варіант 1)

text:
Geographical position of the USA
The USA is situated in the Central part of the North American continent.
 It is washed by the Atlantic Ocean in the East and the Pacific Ocean in the West.
In the North it borders on Canada and in the South it border on Mexico.
The USA is the fourth largest country in the world after : Russia, Canada and China
The USA consists of 50 states
The largest state is Alaska.
  The largest cities are …
New York
Los Angeles
Chicago
San-Francisco
Philadelphia
The main rivers :

The Mississippi
The Missouri
The Rio Grande
The Colorado
The Columbia
The Hudson river
Between the USA and Canada, there are 4 great lakes :
Lake Superior
Lake Huron
Lake Ontario
Lake Michigan
THE END


title: Презентація на тему «Життєвий цикл рослин» (варіант 1)

text:
Презентація на тему:

Життєвий цикл рослин.

Виконала учениця групи П33
Гордон Ірина.
Життєвий цикл рослин.
Ріст рослин.
На відміну від багатьох тварин, рослини ростуть все життя. Наприклад, старе, майже сухе дерево. Навесні на ньому десь та з'являються молоді пагони, зелені листки і його ріст продовжується.Ріст - це необоротне збільшення розмірів та маси як цілого організму, так і окремих його частин. Ріст рослин зумовлений поділом та ростом клітин. Завдяки цьому утворюються нові тканини та органи.
Мал. 1  Рослина навесні (1), влітку (2), взимку (3)

Вищі рослини ростуть за рахунок твірних тканин, клітини яких здатні поділятися. Відповідно до розміщення твірної тканини розрізняють верхівковий та вставний типи росту органів. Верхівковий ріст забезпечують твірні тканини конуса наростання пагона або зон поділу та розтягування кореня. Існують і вставні твірні тканини. Вони розташовані в основі міжвузлів деяких рослин. Наприклад, у злаків (пшениці, кукурудзи, рису) за їхній рахунок видовжуються міжвузля і росте стебло.Потовщення органів здійснюється за рахунок бічної твірної тканини. Як ви пам'ятаєте, цей тип твірних тканин називають камбієм. Завдяки росту відбуваються і певні рухи рослин.Які сезонні явища спостерігають у житті рослин? У житті рослин, як і у житті тварин, спостерігають певні сезонні явища
Зміни тривалості світлового періоду доби впливають, зокрема, на швидкість та терміни росту й цвітіння рослини, листопаду (мал. 2). Реакцію рослин на зміну тривалості дня та ночі називають фотоперіодизмом. Навесні збільшення тривалості дня для рослин є сигналом до розпускання листків, цвітіння і плодоношення. Зміну тривалості світлового періоду доби сприймають листки. В них утворюються речовини, що зумовлюють розвиток квіткових бруньок.
Мал. 2. Рослини, що зростали за умов вкороченого (1) і подовженого (2) світлового дня.
Розвиток рослин.
Розвиток рослин тісно пов'язаний з їхнім ростом, але це не одне й те саме. Розвиток - це якісні зміни, які послідовно відбуваються в організмі та його окремих частинах упродовж життя. Розвиток рослин відбувається у кілька послідовних етапів. Насамперед у квіткових рослин виділяють зародковий та післязародковий періоди розвитку. Зародковий період бере початок від запліднення яйцеклітини та триває до моменту проростання насінини. А після проростання настає післязародковий період. Він охоплює етапи паростка, молодості, зрілості та старіння
Мал. 3. Етапи розвитку рослини
Паросток.
Етап паростка триває від моменту проростання до формування перших зелених листків. У цей час паросток живиться за рахунок запасних поживних речовин насінини. Етап молодості -період життя від появи перших зелених листків до цвітіння. У цей час рослина посилено росте і формуються всі її вегетативні органи. Молода рослина, на відміну від паростка, живиться завдяки фотосинтезу.
Розвиток одно-, дво- та багаторічних рослин.
Подальший розвиток одно-, дво- та багаторічних рослин відбувається по-різному (мал. 4). Однорічні рослини (наприклад, кріп, горох, огірки) впродовж року повністю закінчують ріст, квітнуть, утворюють плоди та насіння і відмирають. Тривалість їхньої молодості незначна: вже через 30-40 днів після проростання вони утворюють квітки та незабаром плодоносять.У дворічних рослин (наприклад, у капусти, моркви) протягом першого року життя розвиваються лише корені та пагони з листками. А на другий рік вони утворюють квітки, плоди та насіння, після цього відмирають.
Мал. 4. Розвиток одно-, дво- та багаторічних рослин
Багаторічні трави.
Багаторічні трави часто можуть цвісти та плодоносити впродовж декількох років, однак усі їхні надземні частини відмирають щорічно (як-от у конвалії, пирію, хрону). Дерева і кущі (яблуня, дуб, аґрус, ліщина, смородина) сягають своїх найбільших розмірів через десятки років. Перше цвітіння і плодоношення у них настає лише через кілька років (інколи - через рік після проростання). Плодоносять такі рослини впродовж багатьох років.
Етап зрілості.
Етап зрілості триває від часу першого цвітіння до втрати здатності утворювати насіння та плоди. З часом навіть рослини з великою тривалістю життя припиняють утворення генеративних органів. Мабуть, ви помічали, як старі плодові дерева поступово все рідше цвітуть, перестають плодоносити. Нові пагони на них майже не утворюються, старі засихають і відпадають. У стовбурах старих дерев часто утворюються отвори - дупла, вони підгнивають і відмирають. Настає завершальний етап життєвого циклу рослин - старіння.Старіння - закономірні процеси розвитку рослин, пов'язані з віковими змінами. Ці зміни обмежують пристосувальні можливості рос-лин і поступово зумовлюють їхнє відмирання. Цей етап триває від останнього плодоношення до загибелі організму.
Усі перетворення, що відбуваються в організмі від його зародження до відмирання, називають індивідуальним розвитком.Отже, організм квіткових рослин є цілісною системою, в якій ріст і розвиток різних його органів взаємоузгоджені. На ці процеси впливають не лише зовнішні чинники, як-от різноманітні чинники довкілля, а й внутрішні. Так, що ріст і розвиток рослин регулюють особливі біологічно активні речовини, які виробляються в самій рослині, - фітогормони. Фітогормони рухаються по рослині, прискорюючи або гальмуючи ріст певних її ділянок.
Підсумки.
Рослинам, як і іншим організмам, властиві процеси росту та розвитку. Ріст може бути безперервним чи періодичним. Розвиток рослин відбувається у кілька послідовних етапів. У життєвому циклі квіткових рослин виділяють зародковий та післязародковий періоди. Післязародковий період охоплює етапи паростка, молодості, зрілості та старіння.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Укуси. Сказ»

text:
Укуси. Сказ.

На сьогодні, все більш стає загрозлива ситуація сприводу укусів собак, звірів та змій. Перш за все, безвідповідальність власників домашніх тварин (собак) ставить під загрозу життя інших.
Наступною загрозою є укуси змій та хижих тварин у лісах, що останнім часом набуває все більшого масштабу. Похідною, але дуже значною проблемою виступає те, що тварини при укусі заносять в організм людини різноманітні і серйозні інфекції та віруси.
Щорічно в світі більше 10 мільйонів чоловік піддаються нападам отруйних тварин, більше 50 тисяч потерпілих гинуть. Причому летальних результатів від укусів бджіл або ос в 3 рази більше, ніж від укусів гримучої змії.

Комарі.
 Із-за специфічних властивостей слини комара, в місці його укусу утворюються невелике почервоніння, виникає свербіння, відчуття жару.
Свербіння можна усунути, якщо змочити шкіру нашатирним спиртом або розчином питної соди: 1/2 чайної ложки на стакан води.  Щоб уникнути укусу обробіть всі відкриті місця тіла репелентом (речовиною, що відлякує комарів) – цей засіб повинен бути обовязково в аптечці мандрівника чи мандрівної групи.

Мошка.
Момент укусу мошки не відчувається, але через декілька хвилин з’являється відчуття жару, сильне свербіння, великий червоний набряк. Набряк спадає через декілька днів, а ось нестерпне свербіння може турбувати декілька тижнів.
Численні укуси мошки можуть викликати підвищення температури і появу ознак загального отруєння. Якнайскоріше протріть шкіру нашатирним спиртом, а потім прикладіть лід. Всередину можна прийняти антигістамінний засіб з аптечки (діазолін, цетиризин).  Щоб уникнути укусів необхідно обробити шкіру репелентом.

Ґедзь.
Ґедзі можуть переносити інфекції.  У місці укусу може з’явитися відчуття жару, набряк, почервоніння шкіри, можливе також збільшення лімфатичних вузлів. Укус ґедзя може швидко перетворитися на значну припухлість з білим пухирем посередині. Ранка може загноїтися та боліти до двох тижнів, тому її негайно треба промити з милом, прикласти компрес з 40 % спиртом і розчином питної соди.

Бджоли, оси, джмелі і шершні – комахи, що жалять, можуть бути небезпечними для людей які мають підвищену чутливість до їх отрути.
Бджіл, ос і шершнів приваблює аромат квітів, солодких парфумів, фрукти, солодощі, напої та яскравий одяг, тому щоби уникнути укусів цих комах необхідно:
- збираючись на прогулянку, одягати світлий, нейтральний одяг;
- проявляти обережність на ринках і в овочевих магазинах, поблизу кубел. Якщо їсте фрукти, простежте, щоб на них не було бджіл або ос;
- бути обережними в місцях скупчення комах, що жалять. Якщо оса виявляє нав’язливу цікавість треба або завмерти і чекати, поки вона не відлетить, або різко переміститися в інше місце, але не махати руками;
- не наближатися до бджолиних вуликів і осиних кубел, а також здійснювати різкі рухи, оскільки це провокує напад комах;

- якщо оса сіла на рукав одягу, треба просто струсити її, а не прихлопувати, інакше укус гарантований;

Допомога при укусі.

Отрути бджіл, ос і джмелів можуть викликати алергічні реакції у людини та діяти токсично на нервову систему.

Перш за все, в місці укусу виникають біль, паління, почервоніння і набряк. Крім таких місцевих реакцій можуть з’являтися і загальні: нездужання, запаморочення, нудота, болі в суглобах, підвищення температури (іноді, досить значне), утруднення дихання або навіть, втрата свідомості.

Розглянемо основні правила надання першої допомоги при укусах бджіл, ос, джмелів:

Відразу ж після укусу бджоли необхідно, обережно видалити пінцетом або навіть нігтями жало з ранки, дайте постраждалому антигістамінні препарати з аптечки (діазолін, цетиризин, супрастин тощо)

2. Якщо людина знепритомніла, намагайтесь привести її у свідомість, потерши скроні нашатирним спиртом або давши понюхати його.

3. Добре промийте місце укусу водою з милом.

4.При сильному болі, прикладіть до місця укусу розчин кухонної солі (половина чайної ложки на півстакана холодної води) або просто накладіть компрес з холодної води, пузир з льодом.

5.Давайте потерпілому від укусу пити багато рідини, щоб швидше нейтралізувати отруту.

6.При високій температурі прийміть жарознижуючі засоби і викличте лікаря.

Кліщі.

Через слину цих комах можуть поширюватися до 60 видів вірусів. Найнебезпечніший з – них це кліщовий енцефаліт.

Перш ніж вкусити, кліщ може повзати по тілу кілька годин. Але як тільки він знаходить м’які частини тіла – згин ліктя, внутрішня сторона кисті, під пахвами, під коліном, за вухами або в паху, – швидко присмоктується.

Запобігти нападам кліщів неважко, для цього треба користуватися спеціальними засобами – репелентами. Недорогим і досить дієвим репелентом є бальзам “Зірочка”.

Існує кілька способів видалення кліщів. Найзручніше видаляти зігнутим пінцетом або хірургічним затискувачем. Кліща захоплюють якомога ближче до хоботка.   Потім його акуратно потягують і при цьому обертають навколо своєї осі в зручну сторону. Через 1-3 оберти кліщ витягується цілком разом з хоботком. Якщо ж кліща намагатися висмикнути, то велика ймовірність розриву.
Якщо немає інструментів, то можна видалити петлею з грубої нитки.
Після видалення ранку обробляють йодом, або іншим антисептиком для шкіри. Руки та інструмент після видалення кліща треба ретельно вимити.

Отруйні змії

Змії, що живуть на території України, не нападають на людину першими. Укус змії – це вимушена і крайня міра її самозахисту. Укус гадюки, практично несмертельний, хоча і дає неприємні наслідки. Зменшити ці наслідки може негайне надання першої допомоги.
Надайте постраждалому горизонтальне положення, максимально обмежте його рухи, особливо ураженою кінцівкою.
Ніколи не накладайте джгут з метою запобігання розповсюдження отрути по організму з кров’ю. Ця маніпуляція не тільки не дає ефекту, але навпаки ускладнює стан хворого. Зміїна отрута розповсюджуються переважно лімфою по лімфатичним судинам, що залягають неглибоко під шкірою і легко здавлюються.  Ефективним та безпечним способом сповільнити лімфотік та, відповідно, розповсюдження отрути є накладення тиснучої іммобілізуючої пов’язки по всій довжині укушеної кінцівки.

Ранку на місці укусу потрібно обробити антисептиком і накласти стерильну пов’язку. Укушену кінцівку по можливості максимально знерухоміти. По  мірі потрапляння отрути в кров з’являються симптоми загальної інтоксикації організму: головний біль, відчуття розбитості, слабкість, зниження артеріального тиску, у важких випадках судоми. Для зменшення загальної інтоксикації потерпілому необхідно давати багато пити. Дати антигістамінні препарати (діазолін, цетиризин, супрастин).
Після проведення всіх цих заходів негайно доставити потерпілого до лікарні.

Найефективнішим методом в польових умовах завжди вважалось термінове інтенсивне відсмоктування отрути з ранки протягом 10-15 хвилин з подальшим ретельним промиванням ротової порожнини водою.

Укуси тварин. Сказ.
Укус інфікованої тварини спричиняє гостре вірусне захворювання - сказ.
Таке захворювання характеризується виникненням своєрідного енцефаліту і завжди закінчується смертельно.
Джерелом інфекції є інфіковані тварини (лисиці, собаки, кішки, вовки, шакали і травоядні тварини). Передача інфекції відбувається при укусах.
Після занурення через пошкоджену шкіру вірус сказу розповсюджується по нервових стовбурах, досягає нервової системи, проникає в слинні залози і з слиною виділяється в зовнішнє середовище.
Інкубаційний період продовжується протягом 1-3 місяців (або від 10 днів до року).
Основними симптомами сказу є депресія, збудження, паралічі. Потім у хворого виникають неприємні відчуття в ділянці укусу (жар, тягучі болі, сверблячка), хоч рана давно загоїлась.

Безпричинне хвилювання, депресія, безсоння, рідше підвищена роздратованість. Такий стан триває 1-3 дні, Після цього виникає стан збудження, який характеризується гідрофобією, підвищеною збудливістю і буйством. Гідрофобія (водобоязнь) проявляється тим, що при спробі пити у хворого виникають судомні скорочення м’язів глотки і гортані, дихання стає шумним, можлива короткочасна зупинка дихання. З’являються зорові і слухові галюцинації. Іноді виникають приступи буйства з агресивними діями. Через 2-3 дні збудження змінюється паралічем м’язів кінцівок, язика, обличчя. Смерть настає від паралічу дихання і занепаду серцевої діяльності через 12-20 годин після появи паралічів. Загальна тривалість захворювання 3-7 днів. При появі симптомів захворювання хворих врятувати не вдавалось.

Профілактика сказу полягає в ліквідації захворюваності сказом серед тварин і в попередженні сказу у людей, які були укушені інфікованими тваринами. Проводять вакцинацію собак, знищують бродячих собак, вовків і т.ін. При укусах рекомендується промити рану мильною водою, обробити порошкоподібним антирабічним гама-глобуліном, припекти настойкою йоду.


Презентація на тему «Стовбурові клітини» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Обязательные медицинские осмотры работников»

text:
Обязательные медицинские осмотры работников
Забота о здоровье своих работников тесно связана с прохождением ими обязательных медосмотров. Разумеется, обязательными они являются не для всех работников.
Кто должен проходить медосмотр

Известно, что медицинский осмотр обязателен для работников, занятых на таких работах:
— тяжелых;
— с вредными или опасными условиями труда;
— тех, где нужен профессиональный отбор.
Кроме того, ежегодному медосмотру подлежат все лица до 21 года — независимо от профессии и вида работ

Такие осмотры предусмотрены еще и в ст. 17 Закона об охране труда.
 Сами же медосмотры делят на:
— предварительные — их проходят во время приема на работу;
— периодические — в течение трудовой деятельности (пребывания на соответствующей должности, работе)

Предварительный медицинский осмотр проводится во время принятия на работу делается с целью:

определение состояния здоровья работника и регистрации выходных объективных показателей здоровья и возможности выполнения без ухудшения состояния здоровья профессиональных обязанностей в условиях действия конкретных вредных и опасных факторов производственной среды и трудового процесса;
выявление профессиональных заболеваний (отравлений), возникших ранее во время работы на предыдущих производствах, и предотвращению производственно обусловленным и профессиональным заболеванием (отравлением)

Периодические медицинские осмотры проводятся с целью:
своевременного выявления ранних признаков острых и хронических профессиональных заболеваний (отравлений), общих и производственно обусловленных заболеваний у работников;
обеспечение динамического наблюдения за состоянием здоровья работников в условиях воздействия вредных и опасных производственных факторов трудового процесса;
решение вопроса о возможности работника продолжать работу в условиях действия конкретных вредных и опасных рабочих факторов и трудового процесса;
разработка индивидуальных и групповых лечебно-профилактических и реабилитационных мероприятий для работников, которые отнесены по результатам медицинского осмотра в группу риска;
проведение соответствующих оздоровительных мероприятий
Обратите внимание: в ст. 5 Закона об охране труда сказано, что к выполнению работ повышенной опасности и требующих профессионального отбора допускаются лица при наличии заключения психофизиологической экспертизы.

Особенно выделяют  работников профессий, производств и организаций, деятельность которых связана с обслуживанием населения и может привести к распространению инфекционных болезней. К тому же руководствуются несколько иными документами: профилактические медосмотры проводят на основании Закона о защите от инфекций. Отметим: эти медосмотры тоже бывают предварительными и периодическими

Таким образом, можно констатировать, что сегодня существуют два основных и не зависимых один от другого вида медосмотров, которые отличаются между собой масштабом и целями:
— медосмотр по трудовому законодательству (будем называть его трудовым)—направлен в первую очередь на конкретное лицо, защиту, охрану и сохранение его здоровья в процессе трудовой деятельности;
 — профилактический медосмотр — призван гарантировать инфекционную безопасность всего населения Украины, а не проверяемого лица

Можно ли обойтись без медосмотра-  НЕТ

1) собственник или уполномоченный им орган обязан за свои средства организовать предварительный (при приеме на работу) и периодические (в течение трудовой деятельности) медосмотры работников;
2) когда работник отказывается или уклоняется от предусмотренных законодательством обязательных медосмотров, собственник или уполномоченный им орган может отстранить его от работы

 Оно дает:
— работодателям — право допустить вновь принятых лиц к исполнению их функциональных обязанностей;
— работникам — возможность выполнять свою работу
Медосмотр отдельных работников - обязательное законодательное условие