title: Презентація на тему «Микроорганизмы. Грибы»

text:
Микроорганизмы. Грибы
Подготовили:
Крейтор Анастасия,
Журина Ирина
Микрооргани́змы, (микро́бы) — название собирательной группы живых организмов, которые слишком малы для того, чтобы быть видимыми невооруженным глазом
(их характерный размер — менее 0,1 мм)
Изучением этих организмов занимается наука микробиология
Микроорганизмы - мельчайшие организмы, различаемые только под микроскопом
Плесневые грибы
Так называется разновидность грибов, которые сочетают в себе признаки растений и животных. Грибы дышат, как растения, всасывая питательные вещества всей своей поверхностью, но при этом не могут поглощать солнечную энергию и углекислоту. Зато, подобно животным, потребляют органические вещества в готовом виде да ещё умеют размножаться половым путём. Кстати, плесень - единственный из простейших организмов, способный на это.
ПЛЕСЕНЬ.
Грибов плесени насчитывается около 1000 видов.
Здесь представлены фотографии лишь малой их части.
Кто бы мог подумать, что эти грибы такие интересные?!
Грибов плесени насчитывается около 1000 видов.
Здесь представлены фотографии лишь малой их части.
Кто бы мог подумать, что эти грибы такие интересные?!
Грибов плесени насчитывается около 1000 видов.
Здесь представлены фотографии лишь малой их части.
Кто бы мог подумать, что эти грибы такие интересные?!
Грибов плесени насчитывается около 1000 видов.
Здесь представлены фотографии лишь малой их части.
Кто бы мог подумать, что эти грибы такие интересные?!
Вегетативное тело гриба представлено мицелием. Состоит мицелий из множества тесно переплетенных нитей – трубочек, которые называются гифами. Гифы растут своими концами (апикально), причем если в среде имеются питательные вещества, то  рост мицелия может продолжаться неограниченное время.
 Такое строение позволяет грибам максимально оккупировать субстрат для извлечения из него питательных веществ
Гифы грибов бывают одноклеточными с большим числом ядер, представляющих одну гигантскую клетку и
многоклеточными, или септированными, т. е. разделенными перегородками — септами    на отдельные клетки, содержащие от одного до множества ядер
Грибы должны утилизировать сложные органические соединения для получения энергии. Эти соединения из-за большой молекулярной массы не могут проникать в клетки через клеточные  оболочки, поэтому грибы выделяют в окружающую среду ферменты, разрушающие высокомолекулярные полимеры, такие, как:  полисахариды, нуклеиновые кислоты, белки и  др.
Гифы растут апикально, т. е. верхушкой. Осмотрофный тип питания заставляет все вегетативное тело гриба максимально погрузиться в субстрат — субстратный мицелий, а часть мицелия располагается и на поверхности субстрата, образуя поверхностный,  или воздушный   мицелий в виде пушистых, паутинно- или ватообразных налетов или пленок, окрашенных во все цвета
Тургорное давление — внутреннее давление, которое развивается в растительной клетке, когда в нее в результате осмоса входит вода и цитоплазма прижимается к клеточной стенке; это давление препятствует дальнейшему проникновению воды в клетку.
Грибы подобно растениям ведут прикрепленный образ жизни, но не фотосинтезируют; клетки грибов покрыты полисахаридной клеточной стенкой, как у растений, но важным компонентом этой стенки является хитин — углевод, присущий животным.
Человек как куча компоста
Плесень всеядна и вездесуща. И самое страшное: порой незаметна. В чистой комнате в каждом кубометре воздуха содержится до 500 спор грибов. Более крупные способны вызвать аллергию, мелкие - лёгочные заболевания, мигрень, отит, бронхит, ринит, астму. Наконец, токсины плесени способны накапливаться в организме и приводить к раку печени. Разумеется, это не тот вид грибков, которые используют при приготовлении элитных сортов сыра и вина. Разница между ними - как между поганкой и благородным белым грибом.В общем, микровраг готов использовать малейшую оплошность, чтобы проникнуть в наш организм и постараться разрушить его. Один из плесневых грибков обычно растёт в компостных кучах при высокой температуре. Это его среда обитания. Но при ослабленном иммунитете человека он может поразить и его, полагая, что это и есть компостная куча. В 2004 г. только в Париже от этого грибка умерло вдвое больше людей, чем от птичьего гриппа во всём мире.
Грибы – возбудители порчи пищевых продуктов

Мукоровые грибы - Mucor(хлебная плесень, хлебные изделия), Rhizopus (головчатая плесень), Thamnidium – вызывают бурную порчу пищевых продуктов(мягкая гниль ягод).
Fusarium, вызывает фузариоз зерна, лука, томатов, картофеля (сухая гниль).
Bothrytis, грибы вызывают заболевания ботритиозы (серую гниль) овощей - капуста, морковь, свекла, огурцы.
Alternaria, грибы встречаются на зерне, стоящем в поле, вызывают заболевания моркови (черная гниль), цитрусовых.
Cladosporium, встречается на зерне, стоящем в поле, вызывает порчу страниц книг, сливочного масла, охлажденного мяса.
Oidium lactis, растет в кислой среде, развивается на простокваше, сметане, твороге, а также вызывает порчу рассолов квашеных овощей.

Себорея, парша, дерматомикоз
Выживет и в катастрофе
С плесенью связано много легенд. Александр Македонский знал о её прожорливости и приказывал пропитывать оливковым маслом деревянные сваи мостов и обшивку кораблей. Ной в тех же целях просмолил ковчег. А чего стоит «проклятие Тутанхамона»! Исследователи, проникшие в начале 20-х годов ХХ века в нетронутую гробницу, умерли один за другим. Потом выяснилось, что в лёгочных тканях найденных мумий жил плесневый грибок, причём один из самых опасных его видов. Кстати, в местах древних поселений учёные часто обнаруживают вполне жизнеспособную плесень.Из-под саркофага 4-го энергоблока Чернобыльской АЭС было извлечено огромное количество грибков - словно бы радиация была для них источником питания. И уж совсем сенсационным оказался эксперимент «Биориск», проведённый в 2006 г. на орбите. К обшивке станции прикрепили три капсулы со спорами грибов. «Они находились в условиях открытого космоса 1,5 года, - говорит Наталья Новикова, доктор биологических наук, заведующая лабораторией Института медико-биологических проблем. - И, побывав на орбите, стали более агрессивными! Сейчас планируется эксперимент «Фобос-грунт»: аппарат направится к спутнику Марса, чтобы взять пробы грунта. Всё это время на нём будет находиться и капсула с земными микроорганизмами, в том числе плесневыми грибами».
Плесень хорошая и плохая
Существование хорошей плесени тоже всем известно. Серая гниль, портящая российскую клубнику, во Франции используется для приготовления вин и называется "благородной плесенью". С помощью голубой плесени делают мраморные или голубые сыры - Рокфор, Стилтон, Горгонзола. А белая плесень придает специфический вкус и аромат сырам Камамбер и Бри.
Сыр простой и сыр с плесенью
Спасибо за внимание


title: Презентація на тему «FCE»

text:
FCE
Presentation compiled by Oksana Popova11th from
2014
FCE
 Is an English language examination provided by Cambridge English Language Assessment (previously known as University of Cambridge ESOL Examinations). It is an upper-intermediate, international English language qualification that focuses on Level B2 of the Common European Framework of Reference for Languages (CEFR)
FORMAT
Reading
Writing
Use your English
Listening
Speaking
SCORING
Grade
Score (out of 100)
CEFR Level
A
80-100
C1
B
75-79
B2
C
60-74
B2
CEFR Level B1
45-59
B1
USAGE
For study
For work
For immigration purposes


title: Презентація на тему «Біорізноманіття» (варіант 3)

text:
Біорізноманіття.Причини і наслідки деградації біорізноманіття.природозаповідання як одна з ефективних форм збереження біорізноманіття.основні категорії заповідних обєктів
Біорізноманіття
    Біорізноманіття (біологічне різноманіття) - різноманітність життя у всіх її проявах. У більш вузькому сенсі, під біорізноманіттям розуміють різноманітність на трьох рівнях організації: генетична різноманітність (різноманітність генів та їх варіантів - алелів), різноманітність видів в екосистемах і, нарешті, різноманітність самих екосистем. А. В. Марковим і А. В. Коротаєва була показана застосовність гіперболічних моделей позитивного зворотного зв'язку для математичного опису макродинаміка біологічного різноманіття .
Коралові рифи - приклад гарячої точки біорізноманіття  (Англ.)  рос.  ( англ. Biodiversity hotspot  )
Генетичне біорізноманіття
Генетичне різноманіття — характеристика біорізноманіття, що описує загальне число генетичних характеристик, які зустрічаються у популяції або виді. Термін відрізняється від генетичної мінливості, яка описує здатність генетичних характеристик до змін.

Популяціяна генетика описує кілька теоретично можливих механізмів виникнення генетичного різноманіття. Нейтральна теорія еволюції пропонує, що генетичне різноманіття є результатом накопичення нейтральних рис. Дизруптивний відбір пропонує швидке пристосування до локальних умов та відбір алелей, це особливо цмовірн у випадку великого ареалу або низької мобільності популяції. Залежна від частоти селекція пропонує зниження рівня пристосування в результаті надмірного поширення риси, як це може трапитися у випадку рис, що впливають на взаємодію з патогенами.
ВИДОВА РІЗНОМАНІТНІСТЬ
ВИДОВА РІЗНОМАНІТНІСТЬ – загальна кількість видів у трофічній групі, біотичному угрупованні або екосистемі, що визначає можливість екол. дублювання в проведенні потоку енергії ланками ланцюга живлення. Показником В. р. вважають співвідношення між кількістю видів та їхнім питомим значенням (чисельністю, біомасою, продуктивністю й т. д.), а також відношення їх числа до одиниці площі.
Ландшафтне різноманіття
Ландшафтне різноманіття означає формальне визначення існуючих в певний час чисельних зв'язків між індивідуумом або суспільством та топографічно визначеною територією, наявність яких є результатом дій природних та людських факторів та їхніх комбінацій протягом певного часу
. "Ландшафтне різноманіття" означає різноманітність ландшафтів.
Причини та наслідки деградації біорізноманіття
Завдання у сфері охорони біорізноманіття
Економічна - включення біорізноманіття в макроекономічні показники країни; потенційні економічні прибутки від біорізноманіття, в їх числі: прямі (медицина, сировина та матеріали для селекції і фармації і т. д.), і непрямі (екотуризм), а також витрати - відновлення зруйнованого біорізноманіття .
 Управлінська - створення співробітництва шляхом залучення в спільну діяльність державних і комерційних установ, армії і флоту, недержавних об'єднань, місцевого населення і всієї громадськості.
 Юридична - включення визначень і понять, пов'язаних з біорізноманіттям, в усі відповідні законодавчі норми, створення правової підтримки збереження біорізноманіття.
 Наукова - формалізація процедур прийняття рішень, пошук індикаторів біорізноманіття, складання кадастрів біорізноманіття, організація моніторингу.
 Еколого-просвітницька - екологічна освіта населення, пропаганди охорони біорізноманіття, як найважливішої складової частини біосфери.
Природозаповідання
Природоохоронна територія
Природоохоро́нна терито́рія — територія, яка охороняється через своє екологічне, культурне або подібне значення. Існує велика кількість таких територій, рівень захисту яких сильно відрізняється та залежить від статусу, встановленого національними законами та міжнародними договорами.

Типи природоохоронних територій
МСОП визначає шість категорій охоронних територій:
I. Заповідник суворого режиму (Ia — біосферний заповідник, Ib — дика територія): територія з найвищим рівнем захисту, що охороняється для збереження екосистеми та наукових досліджень.
II. Національний парк: охоронна територія, призначена переважно для захисту екосистеми і екологічного туризму
III. Пам'ятка природи: охоронна територія, призначена переважно для збереження специфічних особливостей природи
IV. Заказник: територія для охорони окремих видів: охоронна територія, призначена переважно для охорони окремих видів, часто з навмисним втручанням в екосистему
V. охоронний рельєф: охоронна територія, призначена переважно для захисту рельєфу/ландшафту та туризму.
VI. Територія контрольованого природовикористання: охоронна територія, призначена переважно для довготермінового економічного використання природної екосистеми.
Заповідник
Заповíдник або заповідник строгого режиму — територія або акваторія, на якій зберігається в природному стані весь її природний комплекс. Згідно з МСОП класифікується як природоохоронна територія категорії Ia. Заповідники виділяються як унікальні пам'ятки історії і культури, живої і неживої природи, з науковою метою, як резервати тварин і рослин. В Україні перебувають під охороною держави. Головні функції українських заповідників — збереження генофонду флори і фауни, охорона непорушених чи малопорушених природних ділянок (еталонів природи), вивчення екології тварин і рослин, порівняння біогеоценозів заповідника з природними комплексами суміжних територій, на яких дозволена господарська діяльність (для прогнозування можливих змін у природних екосистемах під впливом діяльності людини). Заповідники використовуються і як бази наукової пропаганди охорони природи.
Національний парк
Національний або природний парк — територія, звичайно визначена у законі та у державній власності, що охороняється від більшості типів людської діяльності та забруднення. Національний парк є природоохоронною територією категорії II згідно з визначенням МСОП. На відміну від заповідників та природних резервів, де заборонена майже будь-яка діяльність людини, однією з цілей створення національних парків є відпочинок, тому вони дозволяють відвідування туристів та перебування на своїй території за певними умовами. Найбільшим у світі національним парком є Північно-східний гренландський національний парк, заснований в 1974 році.
Пам'ятка природи
Пам'ятка природи — природоохоронна територія, на якій розташований окремий унікальний природний об'єкт, який охороняється за своїм науковим, навчально-просвітницьким, історико-меморіальним або культурно-естетичним значенням. До пам'яток природи належать, наприклад, унікальні геологічні оголення, печери, водоспади, озера, метеоритні кратери тощо. Хоча пам'яткою природи може бути, наприклад, одне рідкісне дерево, в інших випадках вони вкривають території значних розмірів — ліси, гірські хребти, ділянки узбережжя і долин. У такому разі вони часто іменуються урочищами або природоохоронними ландшафтами. Згідно з класифікацією Міжнародного Союзу Охорони Природи, пам'ятка природи має природоохоронну категорію III, проміжну між національними парками і заказниками, хоча детальний правовий статус залежить від конкретної країни.
Заказники
Заказники́ або зака́зники — природоохоронні об'єкти. На відміну від заповідників можуть бути постійними або тимчасовими; у заказниках можливе часткове використання тварин, рослин та інших природних ресурсів.

Залежно від характеру, мети організації і необхідності режиму охорони заказники поділяють на:
ландшафтні
лісові
ботанічні
загальнозоологічні
орнітологічні
ентомологічні
іхтіологічні
гідрологічні
загальногеологічні
палеонтологічні
карстово-спелеологічні.
Природоохоронні території України
Природоохоро́нні терито́рії Украї́ни — території, створені з метою охорони природних ландшафтів від надмірних змін внаслідок господарської діяльності людини на території України. Найважливішими з таких об'єктів є заповідники, національні парки, заказники. Загальна площа природно-заповідного фонду України становить 2,8 млн. га.
Біосферні заповідники
В Україні існує 4 біосферні заповідники: Асканія-Нова, Карпатський, Чорноморський, Дунайський.[1]
Біосферний заповідник Асканія-Нова є найдавнішим (заснований в 1874 році) в Україні. В заповіднику збереглись унікальні ландшафти степів України до їх змін в результаті господарської діяльності людини.
Карпатський біосферний заповідник створений у 1968 році для збереження унікальних гірських ландшафтів Карпат. Заповідник включає в себе кілька масивів загальною площею 53630 га. В заповіднику збереглася унікальна флора й фауна Українських Карпат.
Чорноморський біосферний заповідник створений у 1927 році. Площа — 64806 га. Розташований на північному узбережжі Чорного моря захоплює акваторію та дрібні острови у Тендрівській і Ягорлицькій затоках (о. Вовчий, о. Кривий та інші). Заповідник охороняє величезні території масового гніздування птахів.
Дунайський біосферний заповідник почав своє існування з 1976 року. На території України він має площу 120000 га і продовжується в Румунії. Заповідник охороняє гирло Дунаю з його численними колоніями птахів.
Асканія-Нова (заповідник)
«Аска́нія-Но́ва» (Украї́нський науко́во-до́слідний інститу́т твари́нництва степови́х райо́нів «Аска́нія-Но́ва») — науково-дослідна установа в системі Академії аграрних наук України, державний заповідник заснований в 1874 році Фрідріхом Фальц-Фейном.
Карпатський біосферний заповідник
Карпа́тський біосфе́рний запові́дник створений у 1968 році, з 1992 року входить до мережі біосферних резерватів ЮНЕСКО. Загальна площа 53 630 га.
Чорноморський біосферний заповідник
Чорномо́рський біосфе́рний запов́ідник — державний заповідник, розташований на території Херсонської та частково Миколаївської областей України. Площа заповіданих земель — майже 100 тисяч гектарів. Заповідник підпорядкований Національній Академії Наук України. Адміністрація заповідника знаходиться в місті Гола Пристань Херсонської області. Географічно заповідник розташований на північному узбережжі Чорного моря, захоплює акваторію та дрібні острови у Тендрівській і Ягорлицькій затоках (острови Вовчий, Кривий та інші).
Дунайський біосферний заповідник
Дунайський біосферний заповідник — самостійна природоохоронна та науково-дослідна установа. Розташований на крайньому південному заході України, на території Кілійського району Одеської області.
Природні заповідники

Крім біосферних на території України є 17 природних заповідників загальною площею понад 160000 га. Найбільшими з них є Розточчя, Медобори, Канівський, Кримський, Казантипський, Ялтинський гірсько-лісовий, Карадазький, Мис Мартьян тощо.
Карадазький природний заповідник
Карада́зький приро́дний запові́дник — заповідник, розташований у південно-східній частині Кримського півострова на відстані біля 36 км на південний захід від міста Феодосія між Отузькою (на південному заході) і Коктебельською (на північному сході) долинами і між населеними пунктами Коктебель, Щебетовка, Курортне.
Розточчя (заповідник)
«Розто́ччя» — природний заповідник у Львівській області, створений у 1984 році з метою збереження та наукового вивчення унікальних ландшафтів Українського Розточчя.

Площа — 2 084,5 га.

Протяжність території з півночі на південь — 8 км, із заходу на схід — 12 км.
Мис Мартьян
«Мис Мартьян» — природний заповідник, розташований в Автономній республіці Крим, біля м. Ялта. Заповідник створено з метою збереження у природному стані цінних природних комплексів мису Мартьян, охорони і збереження рідкісних видів рослин і тварин, проведення науково-дослідних робіт.
Природні парки

В Україні налічується 15 національних природних парків. Найбільше їх в Карпатах: Карпатський, Синевир, Сколівські Бескиди, Яворівський, Гуцульщина. Величезні площі займає національний природний парк Подільські Товтри в Хмельницькій області. Шацький природний заповідник створений на Поліссі. Коса Бирючий острів і східна частина Сиваської затоки належить до території Азово-Сиваського національного природного парку. На Лівобережній Україні створено національні природні парки Деснянсько-Старогутський, Ічнянський, Гомільшаеські ліси, Святі гори.
Азово-Сиваський національний природний парк
Азо́во-Сива́ський націона́льний приро́дний парк — національний парк, розташований на косі Бирючий острів, в західній частині Азовського моря, на території півдня Херсонської області та півночі АРК (Україна). Створений 25 лютого 1993 року шляхом перетворення Азово-Сиваського заповідника в національний природний парк. Загальна площа парку — 57,4 тис. га. Вся земля є власністю парку.
Зонування: заповідна зона — 38 975,3 га, зона регульованої рекреації — 599,1 га, зона стаціонарної рекреації — 108,7 га, господарська зона — 12 473 га.
Національний природний парк «Залісся»
Національний природний парк «Залісся» — природоохоронна територія на території Броварського району Київської області та Козелецького району Чернігівської області.
Білоозерський національний природний парк
Білоозерський національний природний парк — новостворена природоохоронна територія на території Переяслав-Хмельницького району Київської області та Канівського району Черкаської області. Національний парк створено з метою вдосконалення управління збереженням, відтворенням і рекреаційним використанням типових та унікальних природних комплексів, що мають важливе природоохоронне, наукове, естетичне, рекреаційне та оздоровче значення.
Хотинський національний природний парк
Хотинський національний природний парк — природоохоронна територія на території Хотинського, Кельменецького та Сокирянського районів Чернівецької області.
Інші природоохоронні території України
Заказники

Заказників на території України 2632. Вони займають площу понад 1 млн. га, що становить 37% від загальної площі природно-заповідного фонду України.
Пам'ятки природи

Крім того під охороною перебуває велика кількість пам'яток природи (їх в Україні 3025).
[ред.]
Інші природоохоронні території

Решта природно-заповідного фонду (23,5%) припадає на регіональні ландшафтні парки (44), заповідні урочища (774), ботанічні сади (22), зоологічні парки (13), парки-пам'ятки садово-паркового мистецтва (538), дендрологічні парки (39).


title: Презентація на тему «Lego»

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
1932: Ole Kirk Christiansen, of Billund, Denmark, started a company to manufacture stepladders, ironing boards and wooden toys.
After a fire burned the LEGO factory to the ground, the Christiansens did not hesitate to make wooden and plastic toys.
1949: First Automatic Binding Bricks are sold only in Denmark.
These bricks were made from cellulose acetate.
Complete set sold in Sweden in 1955.
The First Lego Wheels were made and released in 1961.
The Following year, LEGO Airways is born.
1966 welcome the first LEGO train set.
June 7, 1968 Legoland opened in Billund.  625,000 people visited the park that year.
First Prize in a Best Toy competition in Luxemburg.
First ever LEGO people were introduced in Lego Set #200 during 1974.
Buckets of LEGO and DUPLO go on sale in 1987.
On March 20, 1999 Legoland was opened in Carlsbad, California.
Former lawyer is obsessed with Legos and creates many lego structures.


title: Презентація на тему «Клопи»

text:
Клопи - напівтвердокрилі комахи, довжина тіла у яких від 1 мм до 12 см.
У наш час налічується 50 тис. видів, що поширені на всіх материках і океанічних островах. В Україні їх налічується близько 1000 видів.
Це наземні та водні комахи, що живляться клітинним соком рослин, також серед них є хижаки й кровососи.
Крил - 2 пари, які в стані спокою складаються плоско; основна їхня частина - тверда, шкіряста, вершина - перетинчаста з характерним жилкуванням.
Ротові органи у вигляді членистого хоботка, колючо-сисні.
На задньогрудях у дорослих клопів є пахучі залози. Тому усі клопи помірних широт видають різкий запах, а тропічні навпаки видають аромат, що нагадує аромат нарцисів чи гіацинтів. Вважається, що це є засобом залякування.
Завдяки геометрії і гнучкості сегментованого тіла голодний клоп слабо вразливий для механічних способів боротьби з ним.

Ситий клоп стає менш рухливим, його тіло набуває більш округлої форми і тому можна приблизно визначити, коли дана особина востаннє харчувалася.
Розвиток з неповним перетворенням. Яйця відкладають на рослини або інший субстрат.
Клопи здебільшого дають одне потомство на рік. Для них характерний розвиток з неповним перетворенням.
Протягом місяця самки кілька разів відкладають яйця - від декількох десятків до 200 штук.
- Багато видів клопів значні шкідники сільськогосподарських культур і садів.
- Деякі хижі клопи самі по собі є ворогами шкідників.
- Інші клопи мають корисне значення для людини, наприклад, у виробництві барвників кошеніль        або шелак.
Клоп-черепашка має характерні для клопів ротові придатки.

Вони видозмінені в колючо-сисний апарат - хоботок. Це видозміна пов'язано зі способом харчування клопів.

Проколюючи шкіру ще не дозрілого зерна, клоп-черепашка висмоктує з нього соки.
Клопи-солдатики чорного кольору з червоним малюнком. Задні крила відсутні. Довжина тіла від  9 до 11,5 мм.

Живе колоніями на землі, у підніжжях стовбурів дерев, смокче рослинні соки, насіння рослин, також їжею слугують дрібні комахи.

Живуть колоніями, від декількох десятків до сотень особин, має місце канібалізм.
Клопи - капустяний (оздоблений), рапсовий, гірчичний і інший види, ушкоджують капусту.

Це комахи з яскравим фарбуванням, білими, жовтими, червоними плямами, рисками й смужками на зеленому, синьому і чорному тлі. Довжина тіла 5,5 10 мм.
Клоп постільний, або блощиця постільна - кровосисна комаха, що має сплющене тіло завдовжки від 3 до 8,4 мм залежно від насичення кров'ю. Самці менші за самок.

Забарвлення - від брудно-жовтого до темно-коричневого.

З переднього краю голови відходить хоботок, пристосований для проколу тканин і смоктання крові.
Клоп поцілунковий - велика крилата комаха з витягнутою головою конічної форми.

Ведуть нічний спосіб життя, живуть у щілинах підлоги, тріщинах стін, норах тварин.

Живляться кров'ю, нападають на диких і домашніх тварин. Людей кусають переважно біля очей і в губи, на місці переходу шкіри в слизову оболонку (звідси назва "поцілунковий" клоп).
Одним з найвідоміших водяних клопів є водомірки.

Поверхня води ледь-ледь прогинається під його ногами, і комаха легко й елегантно ковзає, наздоганяючи здобич, тобто у пошуках їжі він досить граціозно бігає по воді.


title: Презентація на тему «Клонування» (варіант 14)

text:
Клонування

Клонування

   Клонування людини — етична і наукова проблема кінця 20 початку 21 століття, що полягає у можливості формування і  вирощування принципово нових людських істот, які би не тільки ззовні, але й на генетичному  рівні відтворювали того чи іншого індивіда.

    Говорячи про клонування людей, у більшості випадків мають на увазі не випадок однояйцевого близнюка при вагітності, а власне штампування людей, хоча однояйцеві близнюки є клонами один одного у повному розумінні цього слова.

   Технологія клонування в наш час ще не повністю є відшліфованою. І тут постає немало як теоретичних, так і суто практичних питань. Проте вже сьогодні є методи, що дозволяють з  впевненістю сказати, що загалом питання технології вирішене.

   Одним із найефективніших методів клонування виявився метод "переносу ядра". Саме він і був застосований при клонуванні вівці Доллі у Великобританії - організму, який прожив достатню кількість років, щоби говорити про успішність експерименту. На думку вчених, така методика є поки що є найкращою серед тих, які ми маємо, щоби приступити  безпосередньо до розробки методики клонування людей.

 Іншим, обмеженішим і проблематичнішим є метод партогенезу.Так звана технологія "розщеплення ембріона", хоч і повинна давати генетично ідентичних між собою організмів, проте не може забезпечити їх ідентичності із батьківським організмом, і через це технологією клонування не вважається і як можливий його варіант не розглядається.
Типи клонування людини

    Репродуктивне клонування людини.
    Детальніше: репродуктивне клонування
    Репродуктивне клонування людини передбачає, що індивід, який народився у результаті клонування повинен отримати ім*я, громадянські права, освіту, виховання, тобто все те, що отримують інші повнозначні громадяни держави. Репродуктивне клонування людей зустрілося із великою кількістю етичних, релігійних, юридичних проблем, що на сьогодні не мають конкретного вирішення. В більшості країн світу репродуктивне клонування заборонено законом.

    Детальніше: Терапевтичне клонування
    Терапевтичне клонування людини передбачає, що розвиток ембріона закінчується через 14 днів, використовується для отримання стовбурних клітин з ембріону. Законодавці багатьох країн бояться, що легалізація терапевтичного клонування може призвести до переходу його у репродуктивне. Проте у деяких державах воно є дозволеним, для прикладу Великобританія.

    Всупереч поширеній думці, клон не є завжди точною копією людини, на основі якої був склонований, оскільки при клонуванні копіюється лише генотип, а фенотип може бути відмінним, у залежності від навколишнього середовища, обставин. Так, наприклад, якщо взяти шість різних клонів і вирощувати їх у різних умовах:
    1. клон при поганому харчування виросте низьким і худим
    2. клон, якого постійно перегодовувати і обмежувати у фізичних навантаженнях, буде страждати ожирінням
    3. клон, який харчувався   висококалорійною, але недостатньою на вітаміни та мінерали необхідні для росту, виросте товстим, але невисоким 4. клон, забезпечений нормальним харчуванням і серйозними фізичними навантаженнями, виросте сильним і мускулястим.

   Питання про клонування людини викликало низку протестів, як зі сторони церкви, так і на законодавчому рівні. В 1997 році ЮНЕСКО прийняла Загальну декларацію, яка забороняє клонування людини та передбачає суворий контроль держави над усіма дослідженнями в цьому напрямі. Ті або інші форми заборони клонування застосовують Німеччина, Іспанія, Данія, Великобританія, Італія, Франція, Швеція, Нідерланди, Бельгія, а також Японія, Австралія та інші країни.


title: Презентація на тему «Мутації» (варіант 1)

text:
Мутації
Мута́ції — зміни генетичного матеріалу (звичайно ДНК або РНК). Мутації можуть бути викликані помилками копіювання генетичного матеріалу протягом поділу клітини, опроміненням жорсткою радіацією, хімічними речовинами (мутагенами), вірусами або можуть відбуватися свідомо під клітинним контролем протягом таких процесів як, наприклад, мейоз або гіпермутація. У багатоклітинних організмах мутації можуть бути підрозділені на генеративні мутації, які можуть бути передані нащадкам, і соматичні мутації. Соматичні мутації не можуть передаватися до нащадків у тварин. Рослини іноді можуть передавати соматичні мутації своїм нащадкам безстатево або статево (у випадку, коли брунька розвивається в соматично зміненій частині рослини).

Мутація тварин , комах , рослин Срединного Світу багата своїми різновидом . Однак, все ж є і загальна тенденція - особливо , коли це стосується мутації домашньої худоби , дикого життя , або хижаків , які завжди ошиваються неподалік від людських поселень. Дуже часта мутація помітна у ссавців , що виявляється найчастіше в парі додаткових очей і кінцівок. Серед хижаків , мутація дещо схожа , але завжди супроводжується підвищеною жорстокістю , і зниженням маневреності . І хоча ці тварини більше віддають перевагу битися з своїм власним виглядом , вони все ж не дуже хороші добувачі . Дуже рідкісна мутація проявляється у вигляді німоти (тварини народжуються без голосових зв'язок ) . У дуже запущених випадках мутанти народжуються з додатковою головою або кишками назовні (зазвичай укритих тонкою напівпрозорої мембраною ) . Такі мутанти як олені , кролики та їм подібні дуже рідко переслідуються , як видобуток , тому як їх м'ясо сильно отруєне. Теж саме можна сказати і про альбино бджіл , вони славляться своєю поганою репутацією за рахунок дуже токсичного меду.

ОЛЕНІ : найпоширеніша мутація серед оленів виражається в додаткових кінцівках. Ці " відростки " зазвичай ростуть з живота і просто бовтаються. Додаткові очі (зазвичай сліпота) також дуже поширені. Самий занедбаний вигляд мутації виражається у народженні бескожного малюка. Оленя без шкіри дуже рідко живе більше години після народження , тому що тонка мембрана , яка захищає плід дуже швидко розривається . Ті ж олені , що виживають дуже рідко харчуються материнському молоком , і залишаються покинутими на голодування
КОНІ: Дуже поширеною мутацією серед коней є додаткові кінцівки, очі, шлунок або кишки зовні (при такому образі, кишки знаходяться в чистій мембранній кишені). На щастя, одомашнених коней розмножують дуже акуратно вже не одне покоління, тому мутації стають тут дуже рідкісним явищем.
КОМАХИ: Мутація серед комах дуже поширена. Найнебезпечнішими вважаються мутанти з ос, у яких жало розміром з ніготь людини. Мутація також укорінився і в павуках (особливо тих, що зациклені на вистежуванні) у вигляді отруйних укусів, але в досить маленьких дозах, тому людська реакція виражається лише в запамороченні і нудоти у дорослих (діти і люди похилого віку вже схильні серйозному ризику). Як вже було сказано, білі бджоли виробляють токсичний мед. Його не варто пробувати не за яких умов.
ЩУРИ: Дуже поширені в порожніх містах Срединного Світу. Найчастішим видом мутації є сліпота, хоча саме у таких щурів неймовірно гострий нюх і підвищена жорстокість. Так само поширеною мутацією серед цього виду є шлунок кишки назовні, які бовтаються в мембранному мішечку. І у зв'язку з тим, що мутація дуже сильно послабила щура, то такі мутанти зазвичай атакують і харчуються зграями.
ТОП-10: Найшокуючі мутації людини
1. Прогерія
Це захворювання зустрічається у однієї дитини на вісім мільйонів. Для нього характерні зміни внутрішніх органів та шкіри, викликані передчасним старінням людського організму. Середня тривалість життя таких людей лише тринадцять років. Науковцям відомий тільки один пацієнт з Японії, що дожив до сорока п’яти років.
2. Синдром Юнера Тана
Люди, що страждають на це рідкісне генетичне відхилення, мають недостатню мозкову діяльність, примітивне мовлення та ходять рачки. Виявив та вивчив синдром біолог Юнер Тан під час знайомства із родиною Улас, яка мешкала в одному із турецьких селищ
3. Гіпертрихоз
В Середньовіччі людей із подібним генетичним дефектом називали людино-мавпами або перевертнями. Для цієї хвороби характерне надлишкове зростання волосся по всьому тілу. Перший випадок захворювання на гіпертрихоз був зафіксований в шістнадцятому столітті.
4. Епідермодисплазія верруциформна
Це захворювання із такою складною назвою є одним з найрідкісніших генних збоїв. Через хворобу людина стає гіперчутливою до вірусу папіломи. Інфекція викликає у таких людей зростання численних шкіряних наростів, які за своєю щільністю нагадують деревину. Загалу про захворювання стало відомо лише в 2007-му році, коли у всесвітній мережі з’явився відеоролик про 34-річного індонезійця Деде Косвароя.
5. Тяжкий комбінований імунодефіцит
Імунна система носіїв цього захворіння просто не діє. Про хворобу почали говорити після кінокартини «Хлопчик у пластиковій кулі» 1976-го року, що розповідає про долю маленького хлопчика-інваліда Девіда Веттера. Фільм завершується щасливим хеппі-ендом на відміну від реального життя. Справжній Девід помер в тринадцять років, оскільки лікарі так і не спромоглись зміцнити імунітет дитини.
6. Синдром Леша-Ніхена – підвищений синтез сечової кислоти
Під час цієї хвороби до крові надходить занадто багато сечової кислоти, що спричиняє появу каменів у нирках та сечовому міхурі, а також подагричний артрит. Окрім того змінюється й поведінка людини. Хворі дуже часто гризуть губи та пальці аж до крові, до того ж вони б’ються головою об тверді предмети. На генетичне відхилення страждають лише малюки чоловічої статі.
7. Ектродактилія
Цей вроджений порок викликаний збоєм роботи сьомої хромосоми. У людей, що страждають на генетичне відхилення, повністю відсутні або недорозвинені пальці грон або стоп. Нерідко хворобу супроводжує повна відсутність слуху.
8. Синдром Протея
Генетичний дефект викликає швидкий та непропорційний зріст кісток та шкіряних покровів. Внаслідок того, що одні клітини зростають в нормальному темпі, а інші занадто стрімко, людина має аномальний зовнішній вигляд. Однак виявляється захворювання лише десь на шостому місяці життя.
9. Триметиламінурія
Це відхилення відноситься до найбільш рідкісних генетичних захворювань. Про його розповсюдження навіть немає жодної статистики. В організмі тих, хто страждає на цю хворобу, накопичується триметиламін, що має неприємний різкий запах, який нагадує запах протухлих яєць або риби. Звісно люди із цим генетичним збоєм уникають багатолюдних місць та схильні до депресій.
10. Синдром Марфана
При цьому захворюванні, яке зустрічається у однієї людини з двадцяти тисяч, порушено розвиток з’єднувальної тканини. Хворі мають непропорційно довгі кінцівки та гіпермобільні суглоби, до того ж в них спостерігаються викривлення хребта та розлади зорової системи.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Біологічно активні речовини»

text:
Haga clic para cambiar el estilo de título
Haga clic para modificar el estilo de texto del patrón
Segundo nivel
Tercer nivel
Cuarto nivel
Quinto nivel

1
2


title: Презентація на тему «Витаміни» (варіант 1)

text:
A
B1
B2
B5
B6
B9
B13
B12
C
D
E
H
K
PP
8,0
0,18
16,3
0,04
0,12
0,52
0,06
-
9,1
-
-
10,3
-
-
17,3
-
-
67
-
-
93,0
-
-
114
-
-
-
0,35
-
-
0,50
-
20
0,42
-
1,28
3,83
32,0
4,19
-
0,40
0,20
0,53
-
40,0
1,15
-
0,52
0,04
0,02
-
-
40,4
-
-
3,23
0,27
150
40,0
4,6
-
0,07
0,30
0,02
30
13,0
0,20
-
0,07
0,04
0,02
10
18,0
0,30
-
0,15
0,10
0,02
30
20,0
2,0
-
0,17
0,19
0,34
25
90,0
2,10
-
0,90
0,18
0,50
0
16,0
2,20
-
0,27
0,15
0,81
0
9,0
0,60
-
0,11
0,05
0,10
200
10,0
0,30
-
0,06
0,05
0,03
60
5,0
0,20
-
0,06
0,03
0,04
60
5,0
0,30
-
0,13
0,02
0,02
200
23,0
0,60
-
0,16
0,10
0,10
70
10,0
0,40
-
0,14
0,08
0,06
50
-
0,60
-
-
0,33
0,05
470
-
1,50
-
-
0,84
0,15
1200
-
-
0,19
0,12
0,44
0,07
-
-
0,103
-
-
0,198
0,047
1,15
-
24
-
-
1,0
-
-
-
8,0
-
-
1,0
0,07
10
550
11,4
-
0,58
0,68
0,60
-
24,0
1,52
-
0,29
0,36
0,30
7,0
15,1
2,8
4,0
0,50
0,20
0,33
2,2
10-45
0,2
2,0
-
0,5
0,05
10,5
35
0,30
1,0
0,11
0,30
0,05
0,5
-
0,7
0,5
0,1
0,04
0,06
25
-
4,0
-
-
0,10
0,08
-
-
3,7
-
-
0,15
0,07
-
8,9
3,0
2,80
0,39
0,18
0,07
240
0,8
60,0
0,70
2,19
0,30
33
32,0
2,81
-
0,30
0,2
0,21
-
4
4
3
3
3
2
2
1
3
4
3
4
4
9
8
7
6
5


title: Презентація на тему «Famous Ukrainian scientists»

text:
Famous Ukrainian scientists
Objective:
Expand the idea of students as a community of Ukraine decent, hard-working, talented people.
Familiarize with the achievements of outstanding individuals Ukraine: Oleg Antonov, Paton, B.Patona, Amosov.
Form the cognitive interest.
Cultivate a sense of pride in their nation.
Evgeny Paton Oskarovich.
Oleg Antonov
   Borys Paton
Nicholas Amos.
Opening of created in a dream
    Everyone knows the story that Mendeleev saw his famous periodic table of chemical elements in a dream.
     History of the periodic - not one.

Aircraft designer Oleg Antonov saw in a dream and after waking depicted shape tail plane giant "Antaeus".
The person who created the world's largest transport aircraft. This is it - the father of Kyiv Design Bureau, which for many years named after him.
Oleg Antonov
    During his life he created more than 50 types of gliders and more than 20 types of aircraft.
      From An-2 to the giant Ruslan. With - in pencil engineer came many revolutionary technical solutions.
     Oleg Antonov has developed a new plane called the Antonov An-2 "Colt". Whose motto could be: "Do all fly every where."
An-2
     The whole world spoke of designer Oleg Antonov in 1965rotsi.
      International air show at Le Bourget in France. Unexpectedly in the sky appears Soviet Antonov An-22.

     The next day of Antonov and his "Anthea" wrote all the world's newspapers. Since then, their ideas and aircraft designer was amazing aviation world many times.
An-22
"Ruslan" carries subway cars, cars.
During a test flight of An-225 "Mriya" Ukrainian production is set 109 world records.
AN-225 ("Dream") - the largest aircraft in the world
Evgeny Paton		 (1870 -1953)
world-renowned scientist in the field of bridge construction and welding, Honored Scientist of Ukraine, Hero of Socialist Labor, academician.
    Kyiv bridge that connects the two banks of the Dnieper River, a popular place for Kiev - "Lovers Bridge", and even about fifty bridges and overpasses owe their birth to Academician Yevgeny Paton Oskarovich.
    In Ukraine Yevhen Paton know well. His name is given bridge across the Dnieper in Kiev. This bridge was first built by the world's Electric (through scientific inventions Yevhen Paton).
The famous first entirely welding cities in the world, named after Academician Paton, long ago turned into an element of Kiev landscape.
Pedestrian bridge - Park Built on the project E.O. Paton. One of the first folding metal bridge country.
The bridge was built in 1904. Light, delicate metal structure served the people of Kiev for more than three quarters of a century.
In 1983, the old bridge design was dismantled and transported to Pereyasliv Khmelnitsky in the Museum of Folk Architecture and Life, and their new model was established.
Paton Boris
    Outstanding scientist in the field of welding, metallurgy and technology of metals, organizer of science, State and public figure, Director of the Institute of electric welding. E. o. Paton NAS of Ukraine (since 1953).
    The enormous merit of b. Paton was awarded the Lenin and State prizes, high ranks twice hero of Socialist Labor and hero of Ukraine, four orders of Lenin, order of red banner of labor, friendship, Prince Yaroslav mudry.
A monument in front of the science and natural history museum in Kiev, established in 1982

     Ukrainian scientists do not forget and about the vulnerability of the human heart, is unprotected from the pain and anxiety. Many people saved lives thanks to the scientific work of academician Nikolai Amosov.
Nikolai Amosov (06.12.1913-12.12.2002)
A Ukrainian physician, scientist in the field of medicine, Biocybernetics; Member of the NATIONAL ACADEMY of SCIENCES, Director of the Institute of cardiovascular surgery.
   In 2008, he was voted second after Yaroslav the wise, the great Ukrainian survey public opinion Great Ukrainians.
    "Surgeries gullet, lungs, especially heart, sick with zagrozi a quick death, often in conditions when one another they do not I; personally saved thousands of lives. Worked honestly. Did not take the money. Of course, I had some mistakes, sometimes they were followed by the death of patients, but never were my legkodumstva or carelessness. I taught dozens of surgeons, established a clinic, then Institute, which number more than 80 thousand only cardiac patients. Furthermore there were still thousands of patients with other illnesses, not to mention wounded at war. Surgery was my relief and happiness. "Amosov
Memorial plaque on the façade of the House, where he lived and worked with Nikolay Amosov, Bogdan Khmelnitsky street, 42
Thank you for attention!


Презентація на тему «Стовбурові клітини» (варіант 2)


Презентація на тему «Гігієна зору»


title: Презентація на тему «Шкідливий вплив тютюнопаління» (варіант 1)

text:
Шкідливий вплив тютюнопаління
Тютюнопаління
Тютюнопаління - одне з найбільш поширених видів побутової токсикоманії, найпоширеніша у всьому світі шкідлива звичка. Залежність від тютюну внесено в Міжнародну класифікацію хвороб. Нікотин є своєрідним стимулятором нервової системи, що має патологічний вплив на організм особливо у розвитку ракових хвороб.
«Тютюн заважає розумовому розвитку та одурює народ»
                Оноре де  Бальзак
Питання для    дослідження
1. Історія знайомства людини з тютюном2. Склад тютюнового диму3. Вплив тютюну на організм людини4. Фотокартки, які  свідчать про згубний      вплив паління на організм людини та     дитини5.Виступ лікарів: «онколога»  та     «пульманолога» 6. Якщо вам пропонують цигарку, згадайте     про це…
    Дитя цигарку витягає,Бо хочеться дорослим стать.Та сильним, гарним він не стане!                         Бо зріст уповільнюватись став.
    Усе, що в світі є погане,Хлопчина в організм запхав.Та ще й в залежність від цигаркиПотрапив хлопець, як в капкан.
    Не допоможуть слово й лайки,Тепер над ним лиш дим цигарки.

Тютюн махорочний
 Тютю́н (Nicotiana) — рід однорічних і багаторічних рослин родини пасльонових (Solanaceae), що містить понад 70 видів.
	12 жовтня 1492 року Колумб відкрив не тільки Америку, а й тютюн. Туземці скручували листя рослини і підпалювали, вдихаючи дим. Тютюн використовували, як декоративну рослину, пізніше склалось уявлення про його надзвичайні лікувальні властивості.
		Королева  Катерина  Медичі страждала від головного болю.  Французький посол у Португалії  Жан Ніко  підніс їй у подарунок  листя і насіння тютюну.  Коли королева нюхала його, вона почувала себе краще.  Посол здобув собі славу.  З його ім’ям  пов’язана ботанічна назва тютюну (Nісоtіаna ).
		Але в Англії,  Туреччині  бачили, що тютюн – це  шкідлива речовина, яка  містить  отруту , приводить до наркоманії   і до багатьох хвороб . Його заборонили  вживати , за  неслухняність людей  били батогами,  рвали ніздрі, але цій  звичці не позбавились.
		Петро І привіз тютюн до Росії  з Голландії. Це стало вигідним промислом і шкідливим пороком людей.

 Історія знайомства людини з тютюном
	Тютюнопаління
(або просто паління) — вдихання диму тліючого висушеного листя тютюну. Найбільш важливим компонентом тютюнового диму є нікотин. Регулярне вживання нікотину викликає залежність.
	Паління тютюну завдає тривалої шкоди здоров'ю курців, та людям, які  не палять.

Здійснюється паління  вдиханням різних тліючих рослинних продуктів. Тютюновий дим містить канцерогенні речовини. Він містить нікотин, чадний газ, аміак, синильну кислоту, ціанистий водень, ацетон і значну кількість речовин, які спричиняють утворення злоякісних пухлин.
 Доза нікотину 60мг-сметрельна, в одній сигареті в середньому 0,5 мг.
До отруйних  речовин в тютюні, перш за все, відносять:
Нікотин — міститься в листі тютюну. Потрапляючи в організм людини з тютюновим димом, нікотин діє як потужний швидкодіючий наркотик, викликаючи сильну залежність від куріння;
Чадний газ — оксид вуглецю. Викликає головний біль, в окремих випадках смерть;
Ацетон (їм зазвичай змивають лак для нігтів);
Амоній (його застосовують для чищення одягу в хімчистці);
Кадмій (найчастіше використовують в батареях, може з'явитися причиною пошкодження печінки, нирок і клітин мозку).

До речовин , які можуть спровокувати рак, належать:
Смола — темна клейка речовина, яка осідає в легенях;
Бензин (звичайно це паливо, яким заправляють автомобілі);
Формальдегід (використовують для бальзамування тіл небіжчиків).

За даними ВООЗ в світі понад 1,1 млрд. людей, що мають цю шкідливу звичку. Розвинені країни 76% тютюну експортують. При цьому вирощують дуже дешевий та неякісний тютюн. Сигарети із цього тютюну завозять в Україну та інші слаборозвинуті країни.
Сигарета – це справжня  хімічна фабрика, де відбувається суха перегонка тютюну за температури 700 – 800 ° С. Внаслідок   цього утворюється понад 4000  хімічних сполук,         серед них кілька сотень отрут, а понад 30 сполук спричиняють рак. А чого варті радіоактивні речовини диму? Випалюєш пачку за день – одержуєш 500 ( !) рентген  опромінення за рік.  Найзгубніше діють на організм: нікотин, бензпірен, синильна кислота, тютюновий дьоготь. В момент затягування температура на кінчику сигарети  досягає 600 – 800 ° С.
Нікотин - це сильна  отрута.  Смертельна  доза для людини                  1 мл  на 1 кг маси тіла людини,   для підлітка    50-70 мЛ.  Смерть може настати,  якщо підліток випалить півпачки  сигарети. Дослідженням  встановлено, що  під час  паління  20% шкідливих  речовин, які є  в  тютюновому  диму,  згорає, 25% -    затримується у легенях,  5% - залишається у підпалку і 5% - забруднює  навколишнє  середовище.
Тютюн – найголовніший і найглобальніший вбивця. Тобто кожних 8 секунд на земній кулі помирає людина з цієї причини. Якщо відношення до тютюнопаління не зміниться, то за прогнозами експертів у 2030 році з цієї причини буде помирати понад 10млн чоловік!!!
Вплив тютюну на організм людини
При вдиханні нікотин потрапляє в легені, де він швидко проникає у кров та досягає мозку і серця людини
Миттєві  негативні наслідки: прискорення серцевих скорочень, підвищення кров'яного тиску, подразнення тканин гортані, очей, потрапляння чадного газу в кров.
Тривалі негативні наслідки: рак легенів, шлунка, підшлункової залози, жовчного міхура, захворювання серця,  виразка шлунку,  хронічний бронхіт, погіршується зір, знижується гострота слуху.
Наслідки Тютюнопаління
Погіршуються смакові відчуття;
з’являється неприємний запах;
Зуби жовтіють;
Виникають хвороби зубів, язика і ясен.

Так виглядають  легені здорової людині
А так хворої
Візьми також до уваги, що нікотин...

Впливає на колір шкіри та раннє утворення зморшок;

Зменшує еластичність голосових зв’язок, що позначається на тембрі голосу;

Негативно впливає на волосся, призводячи до того, що воно робиться тонким та починає сіктися.

Викликає ламкість нігтів;

Осідає на зубній емалі. І жодна найкраща    паста не врятує від бридкого коричневого нальоту;

Постійно виділяється через шкіру та слизову оболонку рота, спричиняючи стійкий неприємний запах від курця.
 	Вживання тютюну відбувається через органи дихання. Тому перш за все страждає легенева система: повітряні шляхи і легенева тканина. Легені у 80% курців чорного кольору.
Якщо починати курити у віці 12-13 років, то у 67% у тридцятирічному віці можна мати таке захворювання як емфізема легенів. Тютюнопаління є причиною 90% усіх випадків захворювань на рак легенів.
Найбільше страждає від тютюнопаління репродуктивна функція людини. Згідно досліджень англійських вчених 120 тисяч англійців у віці від 30 до 40 років стали імпотентами саме через тютюновий дим. У сім'ях де вживали тютюн під час вагітності - природжені каліцтва у дітей трапляються вдвічі частіше, народжуються неповноцінні та мертвонароджені діти або були викидні. Особливо до 70% природжених вад та дефектів лиця.
Матері, які палили під час вагітності, мають дітей з відхиленою від норми поведінкою. Ці діти гірше вчаться в школі і частіше розпочинають вживання наркотичних препаратів. Куріння під час вагітності збільшує ризик викиднів, знижує масу тіла новонароджених, збільшує частоту внутрішньоутробних випадків смерті плоду, є причиною гальмування фізичного і розумового розвитку новонародженої дитини.
	Деякі інгредієнти тютюнового диму розчиняються в слині і з нею потрапляють у шлунок, цим самим викликаючи виразку шлунка (у 10 разів частіше) ніж у тих осіб, що не вживають тютюну.
	Особливо негативно систематичне отруєння впливає на серцево-судинну систему. У всіх хто палить частота скорочень частіша у 2-2,5 рази, таким чином скорочується час відпочинку для серця і воно скоріш зношується. У12-13 разів частіше трапляються захворювання серця: серцева недостатність, інфаркт міокарду, стенокардія, звуження судин. До 40% усіх смертних випадків від ішемічної хвороби серця, інфаркту та інсульту пов'язані з палінням сигарет.

Пасивне або примусове куріння – (вдихання забрудненого тютюновим димом повітря)
Перебування протягом 8 годин у закритому приміщенні, де курять, призводить до впливу тютюнового диму, відповідного куріння більше 5 сигарет.
Вторинний дим викликає передчасні смерті і хвороби серед дітей і дорослих, які не курять.
Діти, що наражаються на вторинний дим, мають підвищений ризик синдрому раптової смерті немовляти, гострих респіраторних інфекцій, проблем зі слухом, ускладнень при астмі.

	Негативно впливає пасивне тютюнопаління на здоров’я оточуючих. В приміщенні з курцем протягом лише 1 години людина, яка не палить, кожного разу спалює по половині сигарети. Тютюновий дим у таких випадках спричиняє головний біль, нездужання, зниження працездатності, швидку втому, загострення верхніх дихальних шляхів. Особливо небезпечне пасивне паління для дітей.
Тютюнопаління значно впливає на якість життя
Діти, які починають курити з 8-10 річного віку, не доживуть до межі середньої тривалості життя в середньому на 6-8 років;
35-річна жінка, що палить, проживе на 5 років менше за ту, яка не має такої звички;
35-річний курець проживе на 7 років менше, ніж чоловік, який не палить.
Німецький професор Танненберг підрахував, що у наш час смертельний випадок на мільйон чоловік виникає у результаті: авіакатастрофи – один раз на 50 років, від вживання алкоголю - раз на 4-5 днів, від автокатастрофи – раз на 2-3 дні, від паління - кожні 2-3 години.
Якщо вам пропонують цигарку, згадайте   про це…
систематичне паління віднімає у людини від 6 до 15 років життя;
людина, що палить більше 10 років, хворіє в чотири рази частіше, ніж   та  що   не   палить;
якщо ви палите, але сподіваєтеся, що зможете виростити свою дитину такою, що не палить – ви  помиляєтеся;
згідно результатів статистичних досліджень, у батьків, що палять, в 70 % випадків дитина також палитиме, тоді як у батьків, що не палять, цей показник складає лише 10%;

люди, які викурюють пачку цигарок на день, у 20 разів частіше хворіють на рак легень порівняно з тими, хто не палить;
куріння збільшує смертність на 86% у віковій групі від 35 до 44 років і на 52% у віковій групі  від 45 до 54 років;
причиною 19% усіх пожеж із людськими жертвами є цигарка ;
80% хворих на рак легень – курці.

Скажи палінню: ” Прощавай! В моєму житті немає місця для тебе , я хочу жити здоровим , повноцінним життям!!!”
   ЯКЩО ВИ   ПАЛИТЕ- ПОДУМАЙТЕ , ЩО З ВАМИ БУДЕ ЧЕРЕЗ 20 РОКІВ!
Поміркуйте  над своїми вчинками та діями…
Висновок
Шкідлива звичка – це властивість поведінки людини та залежність організму, внаслідок чого людина не контролює свою поведінку, а скоріш вона контролює її. Варто лише сформуватися шкідливі звичці і вона керує людиною. Відповідно на це йде частина її грошей, її часу, її енергії, на збиток чомусь більш корисному. Людина втрачаєте самоповагу, душевні сили, руйнується фізичне та душевне здоров’я. Деяких це врешті-решт убиває. Тому варто не піддаватися під вплив шкідливих звичок, або знайти в собі сили і побороти їх заради свого здоров’я.


title: Презентація на тему «Хрящові риби» (варіант 1)

text:
Хрящові
 риби
Будова Ланцетника1-нервова система, 2-хорда, 3-нервова трубка, 4-хвостовий плавець, 5-анальний отвір, 6-кишечник, 7-спинні судини, 8-отвір навколозябрової щілини,9-навколозяброва щілина, 10-зяброві щілини. 11-глотка, 12-передротова лійка, 13 щупальця,14-передній кінець тіла ланцетника, 15-органи         розмноження . 16 нервові клітини . 17-нерви.
Підтип Черепні. Загальна характеристика класу Хрящові риби
Загальна характеристика підтипу Черепні або Хребетні. Надклас Риби.Риби — це водні хребетні, що мають парні грудні й черевні плавці. Їхня шкіра вкрита лускою або гола.
Залежно від складу скелета виділяють два класи риб
ХРЯЩОВІ РИБИ
КІСТКОВІ РИБИ
Клас Хрящові рибиМорські хребетні тварини з хрящовим скелетом. Мають парні плавці, розташовані в горизонтальній площині. Зябрових кришок і плавального міхура немає. Характерною ознакою класу є внутрішнє запліднення. Хижаки або фільтратори..
Внутрішня будова молюска
Загальна характеристика класу Хрящові риби.
Внутрішня будова молюска
Загальна характеристика класу Хрящові риби.
Б
У
Д
О
В
А

Х
Р
Я
Щ
О
В
И
Х

Р
И
Б

Хрящові риби
Хрящові риби
Хрящевые рыбы  относятся к наиболее древним среди рыб. Первые рыбы, напоминающие акул, жили в девонских морях 410 млн. лет до н.э. В процессе эволюции скаты стали плоскими, их боковые плавники превратились в своеобразные крылья, и они спустились в придонные слои мирового океана. Эти морские животные стали активными хищниками и колонизовали все области океана за исключением больших глубин. За небольшим исключением все хрящевые рыбы обитают в соленой воде.

    Этот страшный белый хищник В океане пищу ищет. Ноздри чуткие на рыле: Кровь почует и за милю. Возле жертвы рядом кружит, А круги все уже, уже. Задирает нос … О боже! Челюсть на капкан похожа! Зубы острые сомкнула. Так охотится …
                                       Светлана Волосевич

Акулы

   Жаберных крышек нет, а с каждой стороны 5 – 7 жаберных щелей.
    Плавательного пузыря нет.
    Акулы вооружены множеством острых зубов ртом, имеют вытянутое тело с неравнобоким хвостом. Существует около 370 видов акул.
Жаберные
щели
Акулы распространены очень широко: обитают в прибрежных и открытых водах, некоторые в реках (например, в Амазонке, Ганге). Большинство акул живородящие, некоторые откладывают яйца. Почти все акулы - хищники. Питаются рыбами, донными беспозвоночными, иглокожими, моллюсками, червями.
Большинство акул - большая белая, синяя, черноперая рифовая, рыба-молот и другие - день и ночь непрерывно плавают: во-первых, у них нет плавательного пузыря, и если акула остановится, она пойдет ко дну; во-вторых у акул, исключая некоторые виды, нет механизма для прокачивания через жабры воды, из которой кровь получает кислород.
       Акулы - самые
             загадочные и оклеветанные существа океана. За несколько сотен миллионов лет своего существования, они лишь слегка изменились за последние десять миллионов лет.
Насчитывается около 370 разновидностей этих рыб, начиная с 15 см плотоядной карликовой акулы до 13 м планктоноядной китовой акулы.

Акула карликовая

Акула китовая

АКУЛА КИТОВАЯ, питающаяся планктоном и распространенная в южных частях Атлантического, Тихого и Индийского океанов. Самый крупный экземпляр, согласно точным измерениям, проведенным учеными, имел 12,65 м в длину, 7 м в обхвате самой толстой части тела и вес 15-21 т.
Акула гигантская
Тигровая акула

      Тигровая акула обычно довольно медлительна, но становится быстрой и подвижной, когда учует пищу. В желудках тигровых акул находили также упавших в воду перелетных птиц, бакланов, морских змей, куски дельфинов и крокодилов. Эта акула без излишней брезгливости относится и к падали и отбросам.
      Перечень съедобных и несъедобных предметов, извлеченных из желудков тигровых акул, очень велик и включает в себя собак, кошку, коровье копыто, оленьи рога, разные тряпки, ботинки, мешки угля, консервные банки, пивные бутылки, коробки из-под сигарет, картофель, кожаный кошель и многие другие вещи.
      В тропических водах тигровая акула представляет собой едва ли не наиболее опасный вид. Известно очень много случаев, когда в желудках пойманных акул находили части тела человеческих жертв. Часть таких находок объясняется, вероятно, пожиранием трупов, но многие из жертв, несомненно, встретились с акулой еще живыми и здоровыми. Нападения отмечены во многих районах — у берегов Флориды, островов Карибского моря, Сенегала, Австралии и т.д. Эти нападения происходили и у берегов, и вдали от них. Так, у берегов Нового Южного Уэльса (Австралия) в 1937 г. тигровая акула убила двух юношей, купавшихся на пляже; в 1952 г. около небольшого островка в районе Пуэрто-Рико акула напала на подводного охотника, загарпунившего рыбу; в 1948 г. нападению подверглась шлюпка, направляющаяся к берегам Флориды. Список документально подтвержденных нападений тигровой акулы на людей и лодки достаточно внушителен и в последние годы.
Скаты

Для скатов характерно весьма «расплющенное» тело и большие грудные плавники, сросшиеся с головой. Пасть, ноздри и пять пар жабр находятся на плоской и, как правило, светлой нижней стороне. Хвост бичеобразной формы. Большинство скатов живёт в морской воде, однако существует и несколько пресноводных видов . Верхняя сторона у скатов приспособлена по расцветке к тому или иному жизненному пространству и может варьировать от светло-песочной до чёрной. На верхней стороне расположены глаза и отверстия, в которые проникает вода для дыхания.
Большинство видов скатов ведёт придонный образ жизни и питается ракушками, раками и иглокожими.
Одним из наиболее известных видов скатов является манта. Больших размеров достигают скаты из семейства орляковых, чей размах крыльев может достигать 2,5 метра, а длина — до пяти метров; а также скаты из семейства хвостоколовых, достигающие 2,1 метра в ширину и до 5,5 метров в длину.
Особым «оружием» наделён отряд электрических скатов, чьи представители с помощью специального органа из преобразованных мышц могут парализовывать добычу электрическими разрядами от 60 до 230 вольт и свыше 30 ампер.

Манта
Тело химер суживается к заднему концу и заканчивается длинным (до половины длины тела) бичевидным хвостом. Длина взрослых особей от переднего конца до кончика хвоста варьирует от 0,6 до 1,5 метров. Характерный облик химерам придают большие крыловидные грудные плавники. На боку головы и туловища располагается открытая бороздка боковой линии.


title: Презентація на тему «Человеский мозг»

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master subtitle style


title: Презентація на тему «Здоровий спосіб життя» (варіант 7)

text:
Здоровим бути модно

Загальновідомо, що стан здоров'я лише на 10 % залежить від системи охорони здоров'я. Решта 90% припадає: на екологію, спадковість та найбільше – на умови способу життя.  Справедливо зазначив видатний вчений Амосов :”У більшості хвороб винна не природа, не суспільство, а сама людина. Найчастіше вона хворіє через лінощі й жадобу. Щоб бути здоровим, потрібні власні зусилля. ” Тому ми усвідомлюємо нову формулу життя:” Турбота про здоров'я – обов'язок кожного. ”

Стан здоров’я
Тютюнопалíння (або просто паління) — набута шкідлива звичка вдихання диму тліючого висушеного листя тютюну. Найважливішим компонентом тютюнового диму є нікотин. Регулярне вживання нікотину викликає тютюнову залежність.Тривале і часте паління тютюну завдає значної шкоди здоров'ю курців, та оточуючих їх людей, що не палять i тварин.
Від хвороб, розвиток яких є наслідком тютюнопаління, щорічно помирає 5,4 млн осіб. Тобто 1 з 10 смертей у світі спричинена саме вживанням тютюнових виробів

Шкідливість паління для здоров’я
•           Той,   хто   курить,   має   у   3   рази   більше   шансівсерцевого нападу, ніж некурці;
•           Імовірність виникнення респіраторних інфекційнихзахворювань  у   курців   у   2,5   рази   вище,   ніж   унекурців;
•           Більше 80% випадків захворювання раком легеньприпадає на долю курці в:
•           Імовірність   виникнення   захворювання   ракомпідшлункової залози у курців в 2.5 рази вище, ніж унекурців;
•           Захворювання   раком   жовчного   міхура,   роговоїпорожнини,   губ,   язика,   гортані   та   стравоходу
        трапляється частіше у курців, ніж у некурців;
•           Захворювання виразкою у системі іравлення більшрозповсюджене у курців, крім  гою, лікування утаких випадках теж ускладнене;
•           Жінки, які  курять, народжують дітей меншої занорму ваги, що становить головну причину дитячоїсмертності;

Чи знали ви, що…
•           Взагалі   курці  хворіюіь  у  3,5   рази  частіше,  ніжнекурці;
•      На   долю   курців   припадає   у   2,5   рази   більше
нещасних випадків на виробництві;
•      Діабетики, що курять, потребують на 20% більше
інсуліну;
•            Імовірність   виникнення   захворювання   ракомлегенів у курців у 20 разів вища, ніж у некурців;
•            Шанси померти з різних причин у курців на 70%вищі, ніжу некурців;
•            Куріння   призводить  до   послаблення   сприйняттясмаку та запаху;
•            Куріння   викликає  зморшки   на  обличчі,   а  деякідослідження свідчать про його негативний вилив наслух;
•            Жінки, котрі не курять, але одружені з чоловікамикурцями, мають у 4 рази більше шансів померти відраку легенів, ніж ті, що одружені знекурящими;
•            Діти, батьки яких курять вдома, у два рази частішехворіють респіраторними захворюваннями.

Шкода алкогольних напоїв
Кількаразове або часте вживання алкоголю робить вплив, що буквально спустошує психіку підлітка. Підліток, що називається, «тупішає» інтелектуально і емоційно. Вживання алкогольних напоїв особливо небезпечно в дитячому та підлітковому віці, коли не завершилося формування організму. У цей період у печінці відсутній спеціальний фермент, який розщеплює етиловий спирт, тому в підлітковому віці руйнівний вплив алкоголю на печінку відбувається в значно коротший термін, ніж у дорослих.
Життя і довголіття нерозривно пов'язані зі здоров'ям, на яке впливає безліч чинників. Спорт (або його відсутність) - один з них. Спорт і здоров'я людини невіддільні одне від одного. Спорт добре впливає на весь організм, в тому числі і на психіку: під час фізичних навантажень людина відчуває «м'язову радість» через виділення в кров відповідних гормонів.Спорт і здоров'я людини з давніх часів приковують до себе багато уваги. Людством створено чимало способів для підтримки людини у формі.
Вплив спорту на людину
 Можна зменшити  темпи старіння дотримуючись тих законів, які сформулювала для нас природа. Перше: потрібно рухатися. Річ у тім, що все життя забезпечується енергією клітин. У кожній клітині є маленький акумулятор — мітохондрії. Коли діяльність цього акумулятора погіршується, то погіршується також діяльність клітин. Безліч факторів зовнішнього та внутрішнього середовища діють на мітохондрії, і всі вони діють негативно. І тільки один фактор здатен підвищити ефективність діяльності мітохондрій — фізичне навантаження. Друге — для того, щоб не засмічувати організм зайвими шлаками, треба правильно харчуватися. І третє — уміти відпочивати. Це три головні закони, які здатні призупинити або принаймні не пришвидшувати темпи старіння.
Спорт зменшує темпи старіння
Звичайно бути ЗДОРОВИМ ЦЕ КРУТО, і весело і цікаво! Набагато веселіше кататись на велосипеді чи на роликах чим заливатись пивом, горілкою і т.д!!! Набагато цікавіше лазити по скелям, ходити у походи на природу з друзями чим ходити по вулиці у пошуках випивки чи курева!! Набагато краще ловити кайф від нових висот які ти зміг досягти чим від косячку!! Люди увікніть мізки.
Звичайно, що модно! На мою думку потрібно гарно харчуватись, їсти все, але в міру, більше рухатись, частіше посміхатись, дарувати свій прекрасний настрій всім оточуючим, і коли ви відчуєте, що світ навколо вас змінився в кращу сторону, що вас оточують такі ж здорові, позитивні люди як і ви, тоді це і буде МОДНО!!!
Відповіді людей на запитанняЧи модно бути здоровим ?
Отже, зробимо висновки. Провівши опитування майже усі люди відповіли одноголосно, що здоровим бути – модно. І в даний час досить велика кількість людей почала вести здоровий спосіб життя, а саме правильно харчуватись займатись спортом тощо. Зараз вже не модно вживати алкогольні напої і палити цигарки хоча деякі люди цього ще не зрозуміли.
Чи модно бути здоровим ?

кінець


title: Презентація на тему «Клас Сcавці» (варіант 1)

text:
Клас       Сcавці
 Основні особливості тварин класу ссавців
1.Ссуть;
2.кінцівки розміщені під   тулубом;
3.у них є зовнішнє вухо;
4.зуби мають корені;
5.шкіра має залози:
6.шерсь (у деяких жир).
Будова скелета
Розглянемо скелет собаки. У ньому всі відділи, характерні для скелета більшості хребетних тварин: череп,хребет, грудна клітка, пояси передніх і задніх кінцівок, скелети передніх і задніх кінцівок.
    Череп собаки великий. Більшість кісток, складаються, зростаються ще під час внутрішньогоутробного розвитку тварини. На могутніх щелепах є спеціальні поглиблення для зубів.
      Кількість хребців у шийному відділі хребта і всіх ссавців однакова: їх сім і в довгошийого жирафа, і в маленької землерийки. З’єднання шийних хребців у них є рухомим, що дає змогу тваринам нахиляти і повертати голову. До дванадцяти хребців грудного відділу прикріплюються ребра, частина яких поєднана з грудиною. Усі разом вони утворюють масивну грудну клітку. Хребці поперекового відділу (6-7) поєднані між собою рухомо, завдяки чому собака може згинати тулуб. Крижовий відділ представлений чотирма зрощеними хребцями, які нерухомо поєднані з поясом задніх кінцівок – тазом.

Хвостовий відділ хребта у різних ссавців складається з різної кількості хребців і визначає довжину хвоста тварини. Рухоме з’єднання хребців цього відділу дає змогу корові і коневі відганяти хвостом настирливих мух,а дельфіну і бобру – плавати у воді.
  Собаки в складі поясу верхніх кінцівок не мають ключиць, а залишки воронячих кісток у них зростаються з лопаткою. Через відсутність ці тварини можуть пересувати кінцівки вздовж осі тіла(ходити, бігати). Ключиці добре розвинені у тварин,що здатні до різноманітних складних рухів (наприклад, у мавп). Пояс задніх кінцівок зрощений між собою кістками.
Скелет кінцівок ссавців подібний до скелета плазунів, але деталі його будови залежать від способу життя тварини. Так, собака під час руху спирається на пальці, ведмідь – на стопу, як і ми з вами, у кажанів передні кінцівки пристосовані до польоту, а в дельфіна – до плавання. У мавпи чудово розвинені пальці, якими вона утримує предмети. На кожній кінцівці коня один добре розвинений палець, який “одягнений ” копитом. На нього і спирається тварина під час ходьби і бігу.
М’язи . У собаки, як і в більшості ссавців, краще за інші розвинені м’язи, що відають за рух кінцівок. Добре в нього розвинені м’язи, які забезпечують рух нижньої щелепи. Завдяки їх роботі собака утримує зубами і розжовує великі шматки їжі. У корови нижня щелепа може рухатися вбік, уперед  і назад, що допомагає їй ретельно пережовувати рослинну їжу.
  У порожнині тіла ссавців є м’язиста перегородка – діафрагма. Вона відокремлює грудину порожнину, захищену грудною кліткою, від черевної порожнини. Діафрагма має форму купола, верхня частина якого прилягає до легенів. Скорочуючись і розслабляючись, діафрагма бере участь у дихальних рухах.
Травна система
У ротовій порожнині ссавців на щелепах  розташовані зуби. Вони різні за будовою і функцією й розвинуті залежно від способу живлення ссавців. У собаки різці служать для відкушування , ікла – для захоплення і утримання здобичі, корінні зуби мають гострі краї і при значені для розривання та подрібнення їжі. Набір зубів надає змогу собаці і її хижим родичам(вовкам, лисицям)впоратися з досить великими тваринами: піймати здобич, обгризти її й навіть розгризти кістки.

 У кажана зуби дрібні, загострені, конусоподібні: вони пристосовані до того, щоб протикати хітиновий покрив комах і подрібнювати їх. У бобра різці дуже великі, плоскі й гострі, вони ростуть і само заточуються протягом усього життя. Такими зубами він легко відгризає кору дерев.
 За допомогою язика ссавці визначають смак їжі, перемішують її в ротовій порожнині, що сприяє змочуванню їжі слиною.
 Мурахоїди, які не мають зубів, довгим і липким язиком добувають комах із глибини мурашника.  Коти за допомогою шорсткого язика очищують шерсть.
Розжована,  змочена слиною їжа через глотку і стравохід потрапляє до шлунка. Тут триває перетравлювання їжі, розпочате в ротовій порожнині. Закінчується травлення в кишечнику, де поживні речовини через стінки кровоносних судин надходять у кров. Неперетравлені залишки їжі видаляються на зовні через анальний отвір. У ссавців,окрім слинних залоз, у процесі травлення беруть участь речовини, що виділяються до кишечнику печінкою та під шлунковою залозою.
  У собаки, як і в більшості ссавців, шлунок однокамерний. А в корови і в багатьох інших рослиноїдних шлунок складається з чотирьох відділів : рубця, сітки, книжки і сичуга. Він пристосований для перетравлювання целюлози, яка утворює клітинні стінки рослин. Перетравленню целюлози допомагають і численні бактерії, що населяють шлунок корови.
На малюнку зображено травну, дихальну та видільну системи собаки.
 Дихальна система ссавців – це дихальні шляхи (носова порожнина, гортань, трахея, бронхи) і легені, у яких відбувається газообмін. Легені  у ссавців влаштовані складніше, ніж у плазунів, вони утворені безліччю комірок і мають дуже велику  поверхню газообміну. У собаки поверхня легенів майже  в 100 разів більша за поверхню тіла.
  Міжреберні м’язи і м’язи діафрагми у неї скорочуються, об’єм грудної порожнини збільшується, і повітря надходить у легені. Так відбувається вдих. Під час видиху ці м’язи розслабляються, об’єм грудної порожнини зменшується, і повітря “виштовхується” з легенів назовні. Отже, дихають ссавці завдяки злагодженій роботі міжреберних м’язів і м’язів діафрагми.
   Система виділення собаки  складається з двох нирок, розташованих у черевній порожнині. У них утворюється рідка сеча, яка по двох сечоводах надходить до сечового міфура. У сечовому міфурі сеча накопичується і періодично по сечовому каналу виводиться на зовні.
На малюнку зображено кровоносну систему собаки.
 Кровоносна система ссавців подібна до кровоносної системи птахів – по великому і малому колу кровообігу рухається, не змішуючись, кров завдяки скороченню чотирикамерного серця.
  Нервова система  ссавців утворена такими ж відділами,Ю що їх мають інші хребетні тварини. Проте головний мозок у ссавців рзвинений значно краще. Його верхній шар, який утворює числені складки, називають корою. Така будова кори дає змогу розмістити в невеликому черепі мозок з дуже великою площею поверхні. Складчаста кора відповідає  за аналіз інформації, що надходить від органів чуття, за формування набутих форм поведінки, заснованих на навчанні і  запам’ятовуванні, тощо.

Розмноження ссавців
Серед ссавців є тварини, що відкладають яйця, проте більшість ссавців є живородними, їх зародки розвиваються в організмі самки.
   Органи розмноження. Ссавці – роздільностатеві тварини. У самця  сперматозоїди утворюються у парних сім’яниках. Сім’япроводи, що від них відходять, зливаються із сечовивідним каналом, і через нього виходить на зовні сім’яна рідина, що містить сперматозоїди.
   Яйцеклітини певний термін дозрівають у парних яєчниках, розташованих у черевній порожнині самки. Від кожного яєчника відходить по одному яйцепроводу. Яйцепроводи, зливаючись у нижній частині, утворюють матку – порожнистий м’язовий орган, що може скорочуватися. Від матки відходить піхва, яка відкривається на зовні окремим отвором. У самок, на відміну від самців,канали статевої і видільної системи не зливаються.

Запліднення і розвиток зародка. Запліднення у ссавців внутрішнє, і відбувається воно зазвичай у яйцепроводах. Порівняно з ящіркою яйцеклітина собаки невеличка – близько 0,1 мм, жовтка в ній майже немає, шкіряста оболонка не утворюється. Проте зародок собаки розвивається, проходячи ті самі етапи, що й зародок ящірки чи зародок голуба. На початкових етапах розвитку в нього є хорда, зачатки зябрових щілин тощо. З часом його будова набуває рис, характерних для свого класу, а потім виду.

Розвиток  зародка відбувається в матці. До м’язистої стінки матки зародок прикріплюється за допомогою спеціального органа – плаценти, утвореної зародковою оболонкою, що розрослася. З плацентою зародок пов’язаний пуповиною. У пуповині проходять кровоносні судини зародка, що розгалужуються в плаценті на численні капіляри. Вони тісно притискуються до “материнських”  капілярів, які розташовуються в матці. Через цей капілярний контакт відбувається обмін речовинами між зародком і материнським організмом. У кров зародка з крові самки надходять необхідні для його розвитку кисень і поживні речовини. У зворотному напрямі відбувається транспорт шкідливих речовин, що утворилися в результаті життєдіяльності зародка. Отже, під час видиху самка видає вуглекислий газ, який утворився і в її власних клітинах, і в клітинах зародка. Так само – за двох – працюють і нирки самки.
   У міру зростання зародка, матка збільшується в розмірах. Коли зародок досягає певного ступеня
розвитку, м’язи матки починають скорочуватися і виштовхують плід через піхву на зовні. Плідний пухир при цьому розривається, навколоплідні води, у яких весь час перебував зародок, виходять на зовні. Так відбуваються роди. Самка після народження дитини перекушує пуповину, і малюк починає самостійно дихати, живитися, виділяти продукти життєдіяльності.
  Період внутрішньоутробного розвитку зародка називають вагітністю. У собаки вагітність триває два місяці, у домової миші вісімнадцять діб, у білок тридцять - сорок діб, у корови дев’ять місяців, у китів – рік, у слона двадцять два місці. Очевидно, що чим  більшою є тварина, тим довше зазвичай триває вагітність. Але термін вагітності залежить не тільки від розмірів тварини . У тих ссавців, що народжують дитинчат у нірках або теплих кублах, вагітність є коротшою, ніж у тих, що народжують потомство на відкритих, незахищених просторах.
Турбота про потомство у ссавців яскраво виражена. Вона передусім виявляється в тому, що самки годують своїх дитинчат молоком. Молоко – дуже поживний продукт, воно легко засвоюється і містить усі необхідні для розвитку організму речовини. У  кожного виду ссавців молоко має певний склад. Воно утворюється тільки в організмі самок після родів.
   самки турбуються про потомство, не лише годують, але й захищають дитинчат, зігрівають своїм теплом, умивають і чистять їм шерсть. З часом батьки починають навчати малюків знаходити їжу, полювати, ховатися від ворогів. Довше за всіх ссавців за дитинчатами дбають людино подібні мавпи. На відміну від птахів, у ссавців батько бере участь у вихованні своїх нащадків дуже рідко.
Початок розмноження у ссавців пов’язаний із настанням певного сезону. Потомство має з’явитися на світ у сприятливий період, адже годування молоком зазвичай продовжується не довго, і дитинчата переходять на іншу їжу. Тому, наприклад, олені спарюються восени, а потомство у них з’являється навесні – попереду літо, коли їжі для оленяти буде досить.
   Для ссавців є характерною шлюбна поведінка, проте її форми не такі різноманітні, як у птахів. У морських левів, моржів, оленів, коней самці влаштовують навколо себе гарем із кількох самок, за яких можуть навіть затяти бійку. У багатьох мавп усі самки в зграї належать ватажку – самцю, чия роль у зграї є провідною. Лев створює сімейну групу (прайд), у яку входять кілька споріднених самок.
   Типовою формою шлюбної поведінки у ссавців є турніри між самцями, де застосовується найрізноманітніша зброя – роги, лапи, зуби. Проте, як і в плазунів, під час цих сутичок  поведінка тварин має скоріше ритуальний, ніж агресивний характер.
   До обов’язків майбутніх батьків багатьох ссавців  входить облаштування місця народження потомства – нір, гнізд, дупел. Це роблять зайці, миші, білки, бобри, вовки,лисиці. Міцні сімейні пари у ссавців трапляються значно рідше, ніж у птахів. Зазвичай самець після спарювання втрачає до самки інтерес. Але цього не можна сказати про вовків, лисиць – їх самці добрі сім’янини.

      Гарем морських левів
            Боброва хатка
Сезонні явища в житті ссавців. Поведінка ссавців.
Підготовка до зими. Зима – час, несприятливий для тварин. Ссавці по-різному готуються д цього складного періоду  і по різному його переживають. Білки запасають у дуплах шишки, горіхи, жолуді, на гострих сучках розвішують гриби.
  Перед початком холодів ссавці линяють. Їх шерсть стає густішою(ласка, писець), а в деяких і світлішою (заєць-біляк). Таке забарвлення робить тварину менш помітною на тлі голих дерев і снігового покриву. Олені, кажани, деякі кити здійснюють сезонні міграції, переміщаючись у теплі місця, де більше їжі. Проте їх мандри не такі тривалі й далекі, як у птахів.
   Одним із пристосувань ссавців, що допомагають їм долати несприятливі умови є сплячка. Сплячка – це період майже повного спокою в житті тварини. Температура тіла, частота дихання і серцебиття в цей час сильно знижується. Витрати енергії в такому стані невеликі, а жири, що є її джерелом, тварини накопичують в організмі до  настання сплячки. У справжню сплячку впадають ховрахи, бабаки, деякі кажани, їжаки.
   У ведмедів і борсуків настає зимовий сон – він неглибокий, температура тіла  й частота дихання змінюються незначно. Тварина може прокинутися від шуму, навіть несильного.  У малосніжні  теплі зими ці звірі часто не засинають зовсім.
Поведінка ссавців.  У цих тварин програми інстинктивної поведінки надзвичайно різноманітні, у багатьох розвинена стандартна поведінка.  Діяльність особин у стаді або зграї організована дуже чітко. Помітивши наближення хижака, самці вівцебиків і багатьох  інших травоїдних займають кругову оборону, захищаючи молодняк і самок, що перебувають у центрі.
  У багатьох тварин у стадах і зграях встановлена ієрархія – система підпорядкування одних особин іншим. Так, у стаді павіанів є один ватажок , підлеглі йому самці, самки, молоді особини  й дитинчата. Особини, що  стоять на нижньому щаблі і ієрархії, у всьому підкоряються тим, хто стоїть вище. Так, їжа спочатку дістається ватажкам, потім підлеглим самцям, а вже потім самкам і дитинчатам.
  Павіани
Вівцебики
 Левам, які живуть у прайді, властива колективна форма полювання. Вона успішніша, ніж полювання поодинці: одна із самок жене на левів, які ховаються в засідці, стадо копитних. Самець левів не полює, він лише охороняє мисливські угіддя. Подібну поведінку демонструє і зграя вовків, але в засідку у них можуть бути і самці. Мисливські собаки теж мають природжені програми колективного полювання, але обє’днуються вони під час цього з людиною
 У житті багатьох ссавців великого значення набувають ігри. Кожен із вас  спостерігав за грою кішки паперовим бантиком, прив’язаним до ниточки. Ця гра – один із найважливіших способів удосконалення природженої форми поведінки: полювання на рухомий об’єкт. Ігри важливі й для навчання взаємодіям з іншими об’єктами. Тварини багатьох видів, які були позбавлені можливості гратися в дитинстві, виростають  неповноцінними – їм важко взаємодіяти з іншими тваринами свого виду.
  У ссавців добре розвинена пам’ять, яку вони використовують під час самонавчання, наслідування і навчання за допомогу батьків. Навчання в деяких звірів забирає дуже багато часу: молоді леви і вовки довго вчаться прийомам полювання. Часто тварини, які були позбавленні спілкування і не мали зразків шлюбної поведінки, втрачають здатність до розмноження.
  Форми набутої поведінки. Іноді, спостерігаючи за тваринами, тільки дивуєшся тому, до яких хитрощів вони вдаються, щось замисливши, які несподівані рішення приймають. Бобри не тільки будують дамби, вони можуть регулювати рівень води у “водосховищі”, що утворився. Отже, тварини здатні  в тій чи іншій конкретній ситуації.

Способи спілкування між ссавцями різноманітні. Вони контактують між собою за допомогою і хімічних речовин, і звуків, і поз, і міміки. У кота, що почув наближення ворога, шерсть “ встає на дибки ” – він наїжачується, демонструючи в такий спосіб позу загрози. Скунс виділяє рідину, яка відлякує багатьох його ворогів. Самки ссавців під час розмноження виділяють особливі речовини, що привертають самців. І повідомляють про готовність самок до спарювання. Хімічні речовини, які містяться в сечі і поті, багатьом видам ссавців допомагають позначити територію.
 Якщо їжаків перенести до іншого місця, їжачиха їх розшукуватиме, видаючи гучні свистячі звуки. Малюки відгукнуться в такий само спосіб. Ватажок зграї павіанів управляє підлеглими за допомогою криків, жестів і дуже виразної міміки. Чемпіони по випусканню звуків вважаються дельфін афаліна. Спеціальними приладами можна зафіксувати, що він видає звуки. Схожі на стогін, писк, гавкіт, свист, нявкання, цвірінькання, рохкання, пронизливий крик, шум моторного човна, скрип іржавих петель.

Дякую за увагу!)
Пігутовала учениця 8-Б класу Федик Ірина
Тернопіль 2013р.


title: Презентація на тему «Синтез»

text:
Синтез органічних сполук різних класів на основі вуглеводневої сировини

 Газопереробна
промисловість

 Нафтохімічне
виробництво

  Коксохімічне
виробництво

    Насичені
   вуглеводні

Ненасичені
вуглеводні
Ароматичні вуглеводні
Синтез-газ
Інформаційна довідка


title: Презентація на тему «Одномембранні органели» (варіант 1)

text:
Над презентацією працювали:
Кушнерьова Тетяна
Колесникова Анастасія
- Деміхова Юлія

Одномембранні органели
Ендоплазматична сітка
це система порожнин у вигляді мікроскопічних канальців та їхніх розширень, обмежених мембраною, які сполучаються між собою.

Ендоплазматична сітка

Зерниста
Незерниста
Містить рибосоми на мембранах
Не має рибосом на мембранах
Бере участь у формуванні зовнішньої оболонки ядра в період між двома поділами клітини.
Зерниста ендоплазматична сітка
На мембранах за участю рибосом відбувається біосинтез білків. Синтезовані білки накопичуються у порожнинах зернистої ендоплазматичної сітки, розподіляються між різними ділянками клітини або виводяться з неї назовні.
У порожнинах цієї органели білки набувають притаманної їм просторової структури, до них приєднуються небілкові частини тощо. Крім того, зерниста ендоплазматична сітка бере участь у синтезі компонентів клітинних мембран.

Незерниста ендоплазматична сітка
На мембранах синтезуються ліпіди, вуглеводи, гормони ліпідної природи, які можуть накопичуватись у її порожнинах.
На них відбуваються процеси обміну деяких полісахаридів (глікогену). У порожнинах незернистої ендоплазматичної сітки накопичуються і знешкоджуються отруйні для організму сполуки, які згодом виводяться з клітини.

Комплекс Гольджі
Це одномембранна органела, що є переважно веукаріотів.
Комплекс (апарат) Гольджі відкритий в 1898 р. італійським ученим Гольджи

Комплекс(апарат) Гольджі
Є системою плоских дисковидних замкнутих цистерн, які розташовуються одна над іншою у вигляді стопки і утворюють диктиосому.
 Від цистерн відходжують на всі боки мембранні трубочки і бульбашки. Число диктиосом в клітинах варіює від однієї до декількох десятків залежно від типу клітин і фази їх розвитку.

Особливості
Комплекс Гольджі є в усіх еукаріотичних клітинах, але у різних організмів його будова може відрізнятись.
Так, у клітинах рослин структурні компоненти цієї органели (їхня кількість може сягати 20 і більше) відокремлені один від одного, а в клітинах інших організмів вони зазвичай з'єднані.

Функції комплексу Гольджі
У органелі накопичуються і певним чином змінюються деякі сполуки.
Вони відходять від комплексу Гольджі і транспортуються за допомогою мікротру-бочок.

Функції комплексу Гольджі
У цистернах комплексу Гольджі синтезуються деякі полісахариди, які можуть сполучатись з білками, що надійшли із зернистої ендоплазматичної сітки.
Комплекс Гольджі бере участь в утворенні лізосом

Лізосоми
це мембранні бульбашки величиною до 2 мкм.
У середині лізосом містяться ферменти, здатні переварювати білки, ліпіди, вуглеводи, нуклеїнові кислоти.
Лізосоми утворюються з бульбашок, що відділяються від комплексу Гольджи.

Лізосоми
Зливаючись з ендоцитозними бульбашками, лізосоми утворюють травну вакуоль, де відбувається розщеплювання органічних речовин до складових їх мономерів.
Останні через мембрану травної вакуолі поступають в цитоплазму клітини.

Лізосома
Лізосоми були відкриті бельгійським цитологомКрістіаном де Дювом в 1955 році[1].

Ферменти лізосом
Містять більше 40 різних кислих гідролаз, зокрема протеази, нуклеази, ліпази, фосфоліпази, фосфатази,сульфатази.
Оптимум pH для цих ферментів лежить у межах 4,5—5.
 Окрім того, протеази проявляють максимальну активність тільки після обмеженого протеолізу.
Навіть якщо мембрана, що відмежовує цей компартмент, з якихось причин втратить цілісність гідролази не будуть активними у цитозолі із pH близько 7,2.
Вакуолі
Це обмежені мембраною органели, які містяться в деяких еукаріотних клітинах і виконують різні функції Вакуолі особливо добре помітні в клітинах рослин і грибів.
Функції рослинних вакуоль
У рослинних клітинах вакуолі переважно займають більше 30 % об'єму, а в окремих випадках навіть до 90 %.
Дають можливість економно і швидко збільшувати розмір клітини не збільшуючи об'єму цитоплазми.
Необхідні для регулювання тургорного тиску та цитоплазми.
У вакуолях зберігаються найрізноманітніші речовини, деякі із яких можуть мати поживну цінність.
Також вакуолі можуть накопичувати пігменти, такі як антоціанін, зокрема у пелюстках для приваблення запилювачів.

У клітинах прісноводних одноклітинних тварин і водоростей є скоротливі вакуолі – вкриті мембраною пухирці, здатні змінювати об’єм, виводячи свій вміст назовні.
Скоротливі вакуолі регулюють внутрішньоклітинний тиск, виводячи надлишок води з клітини і запобігаючи їх руйнуванню.
Найскладнішу будову скоротливих вакуоль мають інфузорії.
Травні вакуолі тварин
Травні вакуолі серед тварин зустрічаються у представників одноклітинних. У цьому випадку травні вакуолі являються собою мембранні пухирці з їжею, в які виділяються травні ферменти. Поживні речовини всмоктуються клітиною, потім пухирець різко скорочується і неперетравлені залишки залишають клітину.
Пероксисоми
Це органели кулястої форми, оточені однією мембраною, діаметром близько 0,3-1,5 мкм.
Пероксисоми виявлені в різних організмів: одноклітинних і багатоклітинних тварин, дріжджів , вищих рослин, водоростей.
У рослин пероксисоми беруть участь у процесах поглинання кисню під час світлової фази фотосинтезу.
Тривалість існування однієї пероксисоми незначна – лише 5-6 діб.

Дякуємо за увагу!!!!!


title: Презентація на тему «Функції листка»

text:
Функції листка:фотосинтез, дихання, транспірація.
Мета
Ознайомити учнів із основними функціями листка: фотосинтезом, диханням та випаровуванням води.
Зробити порівняльну характеристику              цим процесам.
Розкрити значення цих процесів                        для рослинного світу, для природи                         в цілому та в житті організмів на                     планеті.

Що ми вже знаємо?
Які органи мають рослини?
Чим відрізняються кореневі системи?
З чого складається пагін?
Завдяки чому транспортуються речовини у рослині?
Яка різниця між вегетативними і репродуктивними бруньками?
Чому листок - бічна частина пагона?
Що надає рослинності зеленого забарвлення?

Проблемне запитання
Що відбудеться із кімнатними рослинами, якщо на декілька днів:
першу загорнути у папір, щоб не видно було ні єдиного листочка;
на другу щільно одягнути                          прозорий поліетиленовий пакет;
третю накрити нещільним, тобто                           із отворами, скляним ковпаком.
Примітка! Всі рослини поливаються.

Дослід з історії
У ХVІІ ст. голландський природодослідник Ян ван Гельмонт довів, що рослини живляться не лише речовинами з грунту.     У горщик із масою грунту 90 кг було посаджено рослину масою понад 2 кг. Через 5 років маса рослини стала  76 кг,                      а маса грунту зменшилась всього                    на 100 г.
За рахунок чого рослина набула такої маси?
Тип живлення                Вода і мінеральні солі
Орган                                 Кореневі волоски
Тканина                             Всисна
Клітини                             Корінь
Речовини                          Мінеральне (грунтове)

Знайти відповідність
Поставити стрілочки у відповідному напрямку
Фотосинтез
Фотосинтез – процес, унаслідок  якого рослини в листках утворюють із простих неорганічних речовин складні органічні речовини, використовуючи енергію Сонця.
Здатність до фотосинтезу властива      виключно рослинам.
Вивчення даного процесу почалося ще у     ХVІІІ ст. англійським вченим Джозефом Прістлі.
Умови фотосинтезу
	Для фотосинтезу рослини використовують:        - воду, яка надходить із грунту;
    - вуглекислий газ, що знаходиться у повітрі;
    - хлорофіл, що міститься у хлоропластах;
    - світлову енергію Сонця.
        Інтенсивність фотосинтезу                     залежить від кількості світла,                                           температури, кількості води                                    та вуглекислого газу.
Де здійснюється фотосинтез?
       Фотосинтез                                                     здійснюється у пластидах                                      зеленого кольору -                                            хлоропластах. Вони                                                 містять хлорофіл, який                                                    і є посередником між                                           Сонцем і Землею.
        Яка функція пластид                                           іншого кольору:                                                 хромопластів та                                            лейкопластів?
Що утворюється в результаті фотосинтезу
       У результаті фотосинтезу в листках утворюються                                                      органічні                                                                    сполуки і                                                            виділяється                                                                        в атмосферу                                                               кисень.
Дихання
	  Дихання – це процес                                       протилежний                                                    фотосинтезу.                                                                 Під час дихання                                                      рослини поглинають                                            кисень, а виділяють                                     вуглекислий газ.                                                           Для нього неважливо,                                                    є сонячне проміння,                                                       чи його немає.
	    Дихання відбувається всередині клітин, тому носить назву внутрішньоклітинне дихання. Дихають рослини цілодобово. Найактивніше дихання спостерігається в тих частинах рослини, які ростуть.
Де здійснюється дихання?
    Що  відбувається                   під час дихання?
	     Під час дихання відбувається розпад органічних речовин до неорганічних та виділення енергії. Ця енергія використовується рослинами для забезпечення їхньої життєдіяльності.
Дослід «Дихання коренів»
Дослід «Дихання пагонів»
Пристосування до дихання
Дихальні корені
Продихи
Сочевички
Порівняння процесів

               O2                                                                       CO2            H2O

                                                                                Е

         CO2                    H2O                                         O2

Е
хлоропласт
Порівняння процесів
     фотосинтез                        дихання
Випаровування води
      Випаровування води – це процес виведення з рослини води у вигляді пари. Її випаровують усі частини рослини, але найінтенсивніше листки. Цей процес називають транспірацією.                            Вона зумовлює охолодження                         рослини, тобто захищає                                рослину від перегрівання та                            сприяє пересуванню речовин по рослині.

Випаровування води
	   Транспірація сприяє руху                                     води з мінеральними речо -                             винами по стеблу від кореня                                       до листків. Чим інтенсивніше                                         випаровування, тим швидше                                відбувається цей рух.
	Завдяки транспірації навколо                                          рослини створюється                                     особливий мікроклімат.
Що впливає на випаровування
Випаровування води залежить від:
вологості;
температури;
руху повітря (вітру);
віку листків;
площі листкової                                пластинки…

Цікаво знати
Соняшник протягом доби випаровує                     у 17 разів більше води, ніж людина.
У жарку погоду температура листків нижча на 4-5 градусів, ніж температура повітря.
У спекотну погоду рослини виділяють не водяну пару, а цілі краплі води, які скапують вниз. Це називається “плач” рослини.
Молоді листки випаровують води більше, ніж старі.
Внутрішня будова листка
Всі розглянуті процеси не відбувалися б, якби листок не мав такої складної клітинної будови.
Виправити помилку

О2

Фотосинтез                   СО2                     Дихання

                           органічні речовини

Вірно!
О2

Фотосинтез                   СО2                     Дихання

                             органічні речовини

Тип живлення ………..Повітряне  (фотосинтез)
Орган ………………………Листок
Тканина ………………….Основна
Клітини ………………….Стовпчасті
Структури …………….. Хлоропласти
Речовини  ………………Органічні (крохмал)

Схема повітряного живлення
  Узагальнити вивчене
	 Охарактеризувати                                                      зображені процеси.
	(про кожну складову                                                        частину процесів                                           розповідає окремий                                            учень).
Обговорення проблемних запитань
Яка рослина проживе найдовше і чому?
першою загине друга, тому що до неї через поліетилен зовсім немає доступу повітря, хоча світла достатньо, але ми знаємо, що без вуглекислого газу фотосинтез не відбуватиметься;
другою загине перша, так як папір ще нетривалий час може пропускати повітря, але не буде доступу світла;
третя може існувати довго, так як є доступ світла і повітря, що необхідні для фотосинтезу і дихання.

1. Всі живі організми дихають.
2. Газообмін у листках відбувається  через сочевички.
3. Рослини не мають  спеціальних органів дихання.
4. Газообмін листків відбувається через продихи.
5. Водорості у воді не дихають.
6. При фотосинтезі виділяється вуглекислий газ.
7. Рослини дихають тільки в темряві.
8. Кисень розщепляє глюкозу в мітохондріях.
Визначити: “так” чи “ні”
Обговорення малюнку
Однією із глобальних проблем людства є забруднення довкілля.
Кисню, який виділяють                                            рослини, за підрахунками                                    вчених може вистачити                                              майже на 200 років. Але чи                                           може змінитися ця цифра                                              з такими антропогенними                                     впливами?

Висновок
	 Завдяки внутрішній будові листок виконує такі важливі функції:
фотосинтез;
дихання;
транспірація.
	 Без цих процесів життя                                             на планеті припиниться.

Бережіть рослини!“… на відстані голосу, на відстані погляду, хоч на відстані витягнутої руки!”