title: Презентація на тему «Застосування і виробництво скрапленого газу»

text:
Презентація з фізикина тему:“Застосування і виробництво скрапленого газу”
Виконала:
учениця 10 класу
Бутівської ЗОШ
Пономарьова Владислава
Означення
     Скраплений природний газ – це природний вуглеводневий газ, який за нормальних температури й тиску навколишнього середовища перебуває в газоподібному стані, але за дуже низької температури переходить у рідинний стан, що полегшує його зберігання і перевезення.
     Він є пропан-бутановою сумішшю, яку отримують з нафти і газового конденсату. Модулі із зрідженим газом встановлюються на АЗС, призначених для реалізації традиційних видів палива. Сьогодні високий попит на зріджений газ формують в основному автоперевізники, які на цьому економлять немалі кошти.
Історія
     Перші спроби зріджувати природний газ в промисловій меті відносяться до початку XX століття. В 1917 році в США був отриманий перший СПГ, але розвиток трубопровідних систем доставки надовго відклав вдосконалення цієї технології. В 1941 році була вчинена наступна спроба провести СПГ, але промислових масштабів виробництво досягло тільки з середини 1960-х років.
Створення
    Суміш, яку закачують в балони і газгольдери, складається з двох компонентів – пропану і бутану, кожний з яких має свою температуру кипіння. Бутан починає випаровуватися при позитивній температурі, а пропан – при більш низьких, до -35°С. Таким чином, збільшення процентного змісту пропану в суміші виправдано в зимовий період. Варто враховувати, що зріджений газ пропан істотно дорожче за Бутан, тобто, зимовий варіант палива, де співвідношення пропану до Бутану складає 70 на 30, дорожче літнього (50 на 50, 60 на 40). Але збільшення вмісту бутану в літній суміші обумовлено не тільки прагненням здешевити паливо. Бутан випаровується набагато менш інтенсивно, отже, при підвищенні температури навколишнього середовища знижується ризик виникнення підвищеного тиску, здатного розгерметизувати резервуар.
Умови утримання
            Цей газ є звичайним природним газом, охолодженим до температури -162°С (так звана температура зріджування) для зберігання і транспортування в рідкому вигляді. Зберігається зріджений газ в ізотермічних резервуарах при температурі кипіння, яка підтримується унаслідок його випаровування. Даний спосіб зберігання СПГ зв’язаний з тим, що для Метану, основної становить СПГ, критична температура -83°С, що набагато нижче за температуру навколишнього середовища, і не надає можливим берегти зріджений природний газ в резервуарах високого тиску (для довідки: критична температура для Етану складає +32°С, для пропану +97°С). Для використання СПГ піддається випаровуванню до початкового стану без присутності повітря. З одного кубометру зрідженого газу утворюється близько 600 кубометрів звичайного природного газу.
      Виробництво і споживання СПГ припускає розвиток особливої окремої інфраструктури, що вимагає використання спеціальних технологій для зріджування газу, його транспортування в спеціальних місткостях при низькій температурі і регазификації. Основними елементами комплексу по виробництву СПГ є: завод по зріджуванню природного газу, резервуари для зберігання СПГ і комплекс по відвантаженню зрідженого газу. Завод по зріджуванню газу є ключовою ланкою виробничо-збутового ланцюжка в сегменті СПГ.
       В більшості європейських країн вже кожний третій автомобіль працює на зрідженому газі. Його доступність багато в чому обумовлена м’якою фіскальною політикою урядів цих держав відносно виробників і продавців пропан-бутанової суміші. Низькі податки дозволяють утримувати різницю в ціні між нафтопродуктами і альтернативним паливом.


title: Презентація на тему «Рентгенівське випромінювання» (варіант 10)

text:
www.wikipedia.org
http://uznaika.com
http://spravzdrav.ru
www.ukrlib.ua
www.referatik.ru
http://www.biblioteka.org.ua/
http://www.4uth.gov.ua/library/department/mediateka.htm


title: Презентація на тему «Гамма-випромінювання»

text:
Гамма - випромінювання
Підготували:
Давидюк Іванна та Дудій Анастасія
Гамма випромінювання -
Електромагнітне випромінювання найвищої енергії. Утворюється в реакціях за участю атомних ядер і елементарних частинок в процесах розпаду, синтезу,  при гальмуванні заряджених частинок великої енергії.
Позначаються грецькою літерою γ.

спричиняють іонізацію атомів речовини

мають велику проникність

не заломлюються
Гамма Квант -
порція енергії гамма-випромінювання дуже високої енергії. При радіоактивному розпаді енергія гамма-кванта досягає 2-10 МеВ, а при ядерних реакціях— 20 МеВ.
Механізми взаємодії:
Фотоефект

Комптонівське розсіювання

Утворення електрон-позитронних пар.


title: Презентація на тему «Емілій Христианович Ленц»

text:
Емілій Христианович Ленц
(24 лютого 1804 року - 10 лютого 1865 року)
 Емілій Христианович Ленц народився 24 лютого 1804 року в Дерпті .У 1820 році він закінчив гімназію і вступив до Дерптського університету. Самостійну наукову діяльність Ленц почав як фізик в кругосвітній експедиції на шлюпі "Підприємство" (1823-1826). У дуже короткий термін він разом з ректором Е.И. Парротом створив унікальні прилади для глибоководних океанографічних спостережень - лебідка-глибиномір і батометр. У лютому 1828 року Ленц представив в Академію наук доповідь "Фізичні спостереження, зроблені під час кругосвітньої подорожі під командуванням капітана Отто фон Коцебу в 1823, 1824, 1825 і 1826 р.". За цю працю, що одержала дуже високу оцінку, у травні 1828 року Ленц був обраний ад'юнктом Академії по фізиці.
Барометр
— прилад для вимірювання атмосферного тиску. Також може застосовуватися як альтиметр, для вимірювання висоти над рівнем моря.
Найчастіше, барометри застосовують для передбачення погоди. Також барометри застосовують для барометричного нівелювання в геодезії та маркшейдерській справі.
   Лебідка
 Машина для піднімання або переміщення вантажів за допомогою тягового каната чи ланцюга.
Глибиномір
 –  Різновид манометра, призначений для визначення глибини занурення.

Використовується для визначення глибини, на якій знаходиться прилад в даний час, і максимальної глибини занурення. Зазвичай глибиномір виконується або у вигляді приладу, що одягається на руку, або у вигляді однієї з складових консолі.
 З ім'ям Ленца зв'язані фундаментальні відкриття в області електродинаміки. Поряд з цим учений по праву вважається одним з основоположників російської географії.
     У 1829-1830 роках Ленц займався геофізичними дослідженнями в південних районах Росії. У липні 1829 року він брав участь у першому сходженні на Ельбрус і барометричним способом визначив висоту цієї гори. Тим же способом він установив, що рівень Каспійського моря на 30,5 м нижче Чорного.      У 1836 році Ленц був запрошений у Петербурзький університет і очолив кафедру фізики і фізичної географії. У 1840 році він був обраний деканом фізико-математичного факультету, а в 1863 році - ректором університету. Із середини тридцятих років, поряд з дослідженнями в області фізики і фізичної географії Ленц вів велику педагогічну роботу: багато років він завідував кафедрою фізики Головного педагогічного інституту, викладав у Морському корпусі, у Михайлівському артилерійському училищі. У 1839 році він склав "Керівництво до фізики" для російських гімназій, що витримало одинадцять видань.Ленц істотно поліпшив викладання фізичних дисциплін в університеті й інших навчальних закладах. У числі його учнів були Д.И. Менделєєв, К.А. Тімірязєв, П.П. Семенов-Тян-Шанський. Ф.Ф. Петрушевський, А.С. Савельєв, М.И. Мализін, Д.А. Дачинов, М.П. Авенариус, Ф.Н. Шведов, Н.П. Слугинов.
 У 1842 році Ленц відкрив незалежно від Джеймса Прескотта Джоуля закон, відповідно до якого кількість тепла, що виділяється при проходженні електричного струму, прямо пропорційно квадрату сили струму опору провідника і часу. Він з'явився однієї з важливих передумов установлення закону збереження і перетворення енергії.

 Разом з Борисом Семеновичем Якобі, Ленц уперше розробив методи розрахунку електромагнітів в електричних машинах, установив існування в останніх реакції якоря". Відкрив оборотність електричних машин. Крім того, він вивчав залежність опору металів від температури.

Великих успіхів  Ленц домігся і в дослідженнях в області фізичної географії, головна задача якої, на його думку, "полягає у визначенні: по яких саме фізичних законах відбуваються і відбувалися явища, що спостерігаються нами,".

   Величезне значення для розвитку науки про Землю має положення Ленца, відповідно до якого головною причиною процесів, що відбуваються в атмосфері,
 є сонячна радіація.
   "Спостереження Ленца не тільки перші в хронологічному відношенні, але перші й у якісному, і я ставлю їх вище своїх спостережень і вище спостережень "Челленджера", - писав адмірал Макаров. Таким чином, праці Коцебу і Ленца, - відзначав Ю.М. Шокальський, - представляють у багатьох відносинах не тільки важливий внесок у науку, але і дійсний початок точних спостережень в океанографії, чим російський флот і російська наука можуть пишатися".

Правило Ленца
Згідно з правилом Ленца індукційний струм, що виникає в замкнутому контурі, своїм магнітним полем протидіє зміні магнітного потоку, який збуджує даний струм.

 Формулювання: Індукційний струм у замкненому провіднику завжди має такий напрям, що створюваний цим струмом власний магнітний потік протидіє тим змінам зовнішнього магнітного потоку, які збуджують індукційний струм.
— кількість теплоти, що виділяється струмом в провіднику, пропорційна силі струму, часу його проходження і падінню напруги.де I — сила струму, R — опір, t — час.
    Закон Джоуля — Ленца

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Радіо» (варіант 2)

text:
Радіо

Радіо — область науки й техніки, пов'язана з передаванням на відстань електромагнітних коливань високої частоти — радіохвиль, з допомогою якого здійснюється зокрема радіомовлення — передача через радіо сигналів, мови, музики для необмеженої кількості слухачів.

Питання першості у відкритті радіо у різних країнах трактується по-різному.

Біля витоків радіо стояли Нікола Тесла, Гульєльмо Марконі та Олександр Попов.

Нікола ТеСЛА
Гульєльмо Марконі
Олександр Попов

Історія Радіо в Україні

Радіо використовується в Україні для радіотелеграфічного зв'язку з 1902. Початки радіомовлення припадають на 1924, коли у Харкові, через 4 роки після того, як почали діяти 4-кіловатні радіостанції в Москві, Ленінграді й Казані, розпочато радіопересилання через малопотужні передавачі. Перші потужні радіостанції були збудовані у Харкові й Києві 1925 Московським акціонерним товариством для широкого мовлення по радіо.

Будинок у м. Херсоні, в якому була обладнана перша в Україні цивільна радіостанція та встановлено бездротовий зв'язок між Херсоном та Голою Пристанню

Згодом постали радіостанції в Одесі, Дніпропетровську, Донецьку та інших містах. Введена у дію 1927 Харківська «РВ 4» (Радиовещательная станция 4) була четверта за потужністю в усьому СРСР. 1941 найпотужнішою довгохвильовою радіостанцією УРСР була Київська («РВ 84»), призначена також для пропагандивних пересилань за кордон.

Дякую за увагу!!!
Підготувала: учениця 9-Бкласу
Пилипенко Тетяна Вчителю:  Лисяк
     Тетяні Іванівні


Презентація на тему «Принцип действия радиотелефонной связи. Радиовещание и телевидение»


title: Презентація на тему «Астрономія» (варіант 6)

text:
Астрономія

Астрономія – наука про небесні світила, про закони їхнього
руху, будови і розвитку, а також про будову і розвиток
Всесвіту в цілому. Астрономія вивчає всю сукупність
небесних світил: планети та їх супутники, метеорні тіла і
комети, Сонце, зорі і т.д.
Основа астрономії – спостереження.

Небесна сфера – це уявна сфера довільного радіуса, в центрі якої
знаходиться спостерігач і на яку спроектовано всі світила так, як він
 бачить їх у певний момент часу з певної точки простору.

Сузір'я – це певна
ділянка зоряного неба
чітко окресленими
межами, що
охоплює всі належні їй
світила і яка має власну
назву.
Зір, які можна побачити
неозброєним оком, на
небі Землі 6000.
Зодіакальні сузір'я і знаки Зодіаку
Шлях Сонця на небі уздовж екліптики пролягає серед  певних сузір'їв, які здавна
мають назву зодіакальних. Слово “зодіак” означає “коло із зображеннями тварин”
або “пояс тварин”. В зодіаку налічується 12 сузір'їв. Зауважимо: з 20 листопада по
18 грудня Сонця перебуває у 13-му сузір'ї – Змієносця, проте воно до числа
 зодіакальних не зараховано.
Знак Зодіака – це дуга екліптики протяжністю в 30о, позначена назвою відповідного
зодіакального сузір'я.
Земля і Місяць
Земля бере участь у двох рухах у просторі: обертається навколо осі
та рухається навколо Сонця з середньою швидкістю 30км/м на середній
віддалі 149,6 млн. км. Завдяки рухові Землі по орбіті з періодом 365 діб 5
год. 48 хв. 46 с Сонце, відображаючи цей рух, переміщується
небом серед зір з тим же періодом у напрямку, протилежному добовому
обертанню неба, із заходу на схід.
Місяць – найближче до Землі небесне тіло, яке знаходиться
від неї на середній віддалі 384 400 км і має радіус 1 738 км.
Відношення маси Місяця до маси Землі у порівнянні з подібною величиною
для супутників інших планет дуже велике і становить 1:81. друге місце
посідає супутник Нептун Тритон, але його маса вже у 700 разів менша за
масу планети.  Тому є всі підстави вважати систему Земля-Місяць
подвійною планетою.
Планети земної групи
Меркурій
Венера
Марс
Меркурій – найближча до Сонця планета. За розмірами
вона не набагато більша від Місяця: її екваторіальний
радіус становить 2439 км, а сила тяжіння у 2,6 рази
менша від земної.
Венера – друга в Сонячній системі й найближча до Землі
планета. З періодом 224,7 млн. км по майже коловій орбіті. Радіус
і маса планети мало відрізняються від земних, відповідно 6051 км
і 0,82m. Сила тяжіння на Венері становить 0,9 сили тяжіння на
Землі.
Марс – четверта планета Сонячної системи, яка з періодом
687 земних діб рухається навколо Сонця на середній відстані 228
млн. км. За розмірами Марс майже удвічі, а за масою – в дев'ять
разів менший від Землі, сила тяжіння на Марсі становить 0,39
земної.
Планети-гіганти
Юпітер
Сатурн
Уран і Нептун
Плутон
Юпітер – найбільша планета Сонячної системи, яка з періодом
11,86 земного року обертається навколо Сонця.  На Юпітері добре
помітні смуги, що простягаються паралельно екватору, вони
поступово змінюються протягом років. У 1831р. в південній півкулі
Юпітера було виявлено Велику Червону Пляму. Юпітер має 28
супутників, найбільші з них – Іо, Європа, Ганімед і Каллісто.
Ганімед найбільший серед супутників у всій Сонячній системі.
Сатурн – дуга планета-велетень. Вона обертається навколо
Сонця з періодом обертання 29,5 земних років. Її маса в 95 раз
більша за масу Землі. Сатурн має густину нижчу за густину води –
лише 0,7 г/см3. планета має систему кілець, які  добре видно.
Уран має екваторіальний період обертання навколо осі 17 год.
14хв.  Він рухається навколо Сонця “лежачи на боці”, і
обертається, як Венера у зворотному напрямку. Нептун має
Екваторіальний період обертання 17 год42 хв. Уран має 5 супутників, а
Нептун – 8(найбільший з них Тритон).
Плутон рухається навколо Сонця з періодом 248,4 земних років. Плутон
має супутник, який здійснює оберт навколо нього за 6,4 доби. Радіус орбіти
Харона дорівнює 19640 км. Ця планета є найменшою у сонячній системі.
Меркурій, Венера, Земля, Марс, Юпітер, Сатурн, Уран, Нептун, Плутон
Молочний Шлях(Чумацький Шлях)
Молочний Шлях – це відносно яскрава
сріблясто-біла смуга на зоряному небі.
Кільце Молочного Шляху утворюють
найближчі до нас зорі Галактики, яка як
зоряна система має вигляд диска чи
двоопуклої лінзи.
Діаграма мас
Діаграма мас планет-гігантів


title: Презентація на тему «Планети Сонячної Системи» (варіант 6)

text:
Планети Сонячної Системи
Сонячна система
Меркурій
Меркурій - це планета, яка знаходиться найближче до Сонця. На Меркурії практично немає атмосфери, небо там темне, як ніч, і завжди яскраво світить Сонце. З поверхні планети Сонце виглядало б в 3 рази більше за розміром, ніж земне. Тому перепади температур на Меркурії сильно виражені: від -180C ночами до нестерпно спекотних +430С вдень (при такій температурі плавиться свинець і олово)
Венера
Венера , друга по рахунку планета Сонячної системи. Вона названа на честь античної богині любові і краси Афродіти (у римлян - Венера) . Венера має такий же розмір , як Земля , а її маса більше 80 % земної маси. Розташована ближче до Сонця, ніж наша планета , Венера отримує від нього в два з гаком рази більше світла і тепла , ніж Земля.
Венера класифікується як землеподібна планета, і іноді її називають «сестрою Землі», тому що обидві планети схожі розмірами, силою тяжіння і складом. Однак умови на двох планетах дуже різняться! Поверхня Венери приховує надзвичайно густу хмарність з хмар сірчаної кислоти з високими відбивними характеристиками, що не дає можливості побачити поверхню у видимому світлі.
Земля
Земля - третя від Сонця планета і п'ята за розміром серед усіх планет Сонячної системи. Вона є найбільшою  за діаметром, масою й щільностю серед планет земної групи. Єдине відоме людині на даний момент тіло Сонячної системи, зокрема і Всесвіту взагалі, населене живими організмами.
Земля утворилася з сонячної туманності близько 4,5 млрд. років тому і незабаром після цього набула свого єдиного природного супутника - Місяця.
Марс
Марс - четверта за віддаленістю від Сонця і сьома (передостання) за розмірами планета Сонячної системи. Свою назву Марс отримав на честь давньоримського бога війни. Обидва його природних супутника названі іменами синів Марса, які супроводжували його в кожному бою - Деймос і Фобос (у перекладі з давньогрецької - «страх» і «жах»).
Марс - планета земної групи з розрідженою атмосферою (тиск у поверхні в 160 разів менше земного). Особливостями поверхневого рельєфу Марса можна вважати ударні кратери на зразок місячних, а також вулкани, долини, пустелі і полярні льодовикові шапки на зразок земних.
Юпітер
Юпітер - п'ята планета від нашого Сонця і знаходиться між Марсом і Сатурном. Якщо ви думаєте, що Земля велика, то це просто ніщо в порівнянні з Юпітером, який є найбільшою планетою нашої Сонячної системи!
Маса Юпітера в 317 разів більше маси Землі, а також в 2,5 рази більше маси всіх інших планет Сонячної системи, разом узятих! Якщо говорити про обсяг, то в Юпітер помістяться 1300 таких планет, як Земля. Гравітація на цьому «гіганті» в 2.5 рази більше, ніж на Землі. Якби хто-небудь вагою в 100 кг стояв на поверхні Юпітера, то там він важив би 250 кг.
Сатурн

Сатурн - шоста планета від Сонця і друга за величиною в Сонячній системі після величезного Юпітера. Сатурн відноситься до типу газових планет, тобто складається в основному з газів, не маючи твердої поверхні. В основному Сатурн складається з водню, з домішками гелію і слідами води, метану, аміаку і важких елементів.
Кільця Сатурна - одне з найдивовижніших і цікавих утворень у Сонячній системі! Плоска система кілець огинає планету навколо екватора і ніде не стикається з поверхнею. На думку вчених кільця складаються головним чином з частинок льоду, меншої кількості важких елементів і пилу. Кільця обертаються навколо Сатурна, причому швидкість руху внутрішніх частин більше, ніж зовнішніх.
Уран
Уран - сьома за віддаленостю від Сонця, третя по діаметру і четверта за масою планета Сонячної системи. Була відкрита в 1781 році англійським астрономом Вільямом Гершелем і названа на честь грецького бога неба Урана.
Величезне небесне тіло, повне сюрпризів - ось чим виявилася відкрита планета! Двадцять сім супутників і тринадцять кілець - простір для гіпотез, відкриттів і нових загадок. Відстань до Сонця від планети Уран у дев'ятнадцять разів перевищує проміжок між Землею і Сонцем. Крім того, Уран важче нашої планети в чотирнадцять з половиною разів і в чотири рази більше.
Уран - найхолодніший з усіх планет Сонячної системи, навіть холодніше Нептуна, який розміщений набагато далі Урана! Найнижча температура, відзначена під час спостережень, зафіксована на рівні -224 º С. Причина цьому - грандіозна віддаленість від Сонця, навіть світло добирається до віддаленої планети за дві з половиною години.

Нептун

Планета Нептун – восьма і остання планета Сонячної системи після того, як Плутон позбавили його статусу. Нептун - газовий гігант, такий же, як Сатурн, Юпітер і Уран.
Розташований в 30 разів далі від Сонця, ніж Земля, Нептyн не видний неозброєним оком, тому він довгий час і залишався невідомим. Нептун - перша планета, відкрита, що називається, на «кінчику пера».


title: Презентація на тему «Внутрішній фотоефект»

text:
Внутрішній фотоефект
		Фотоефе́кт
	Це явище «вибивання» світлом електронів із металів. Це повне або часткове вивільнення електронів від зв'язків з ядрами атомів речовини внаслідок дії на неї електромагнітного проміння (світла, рентгенівського чи гамма-променів).
	Розрізняють: зовнішній фотоефект – вибивання електронів під дією світла (фотоелектронна емісія), гамма-випромінюваннятощо; внутрішній фотоефект – збільшення електропровідності напівпровідників або діелектриків під дією світла (фотопровідність); вентильний фотоефект – збудження світлом електрорушійної сили на межі між металом і напівпровідником або між різнорідними напівпровідниками (р-n перехід).
	Фотоефект застосовується в ряді аналізаторів речовини. Явище фотоефекту покладено в основу дії фотоелементів.

Дослідження фотоефекту дозволили сформулювати три його характерні закони.
Кількість фотоелектронів прямо пропорційна інтенсивності світла.
Максимальна кінетична енергія фотоелектронів не залежить від інтенсивності світла, кінетична енергія фотоелектронів прямо пропорційна частоті світла.
Для кожної речовини існують порогові значення частоти та довжини хвилі світла, які відповідають межі існування фотоефекту; світло з меншою частотою та більшою довжиною хвилі фотоефекту не викликає.
Оскільки це порогове значення завжди ближче до червоного світла, то йому дали назву червона межа фотоефекту.
Зрозуміло, що червона межа фотоефекту існує завдяки притягуванню електронів до ядер. Разом з тим, останній закон не можна пояснити на основі уявлення про світло як неперервні плавні коливання у вакуумі-ефірі: такі хвилі мали довго розгойдувати електрони до того моменту, коли швидкість останніх стала б достатньою для відриву від металу.
Повне пояснення фотоефекту належить Альберту Ейнштейну, який використав ідею німецького фізика Макса Планка про те, що світло випромінюється і поширюється окремими порціями — квантами, які отримали назву , що фотоефект відбуває фотонів.
Ейнштейн висловив припущення, внаслідок поглинання фотоном одного кванта, інші кванти не можуть брати участь у цьому процесі. Тоді енергія одного кванта світла (фотона) витрачається на подолання бар'єру (виконання роботи виходу, відриву від матеріалу) і надання кінетичної енергії фотоелектрону.
Це дозволило йому записати закон збереження енергії для процесу — наведене вище рівняння Ейнштейна для фотоефекту.

Для обчислення енергії кванта світла Макс Планк запропонував просту формулу:
де        -енергія фотона, h - стала Планка,        - лінійна частота.

		Внутрішній фотоефект являє собою процес утворення вільних носіїв заряду всередині речовини при впливі випромінювання. Взаємодія випромінювання з речовиною може відбуватися без зміни або із зміною енергії падаючого кванта. У цьому випадку лише поглинання фотонів представляє інтерес. При цьому, однак, можливо таке поглинання, при якому енергія фотона переходить в пружні коливання кристалічною грати, Іншими словами, в енергію фононів, в результаті поглинання випромінювання викликає підвищення температури тіла.
		Цей ефект знаходить та практичне застосування в одній з різновидів фотоприймачів - Болометр, але через невисоку чутливості і низької швидкодії болометри в оптоелектроніці не застосовуються. Лише безпосереднє порушення атомів, що полягає в появі додаткових носіїв заряду (фотоносіїв), відноситься до фотоефекту. Фотоефект проявляється в електронних переходах двох типів: власних (фундаментальних) і домішкових.

		Внутрішній фотоефект приводить:
До зміни концентрації носіїв у зоні провідності ( тобто зміні провідності);
Виникненню фото ЭДС.
 		На використанні внутрішнього фотоефекта заснована дія фотоелементів – обладнань, що перетворять світлову енергію в електричну, або властивості, що змінюють свої, під дією падаючого світла.

Властивості, що змінюють, працюють на внутрішньому
фотоефекті: фотоопору (ФС), фотодіоди (ФД),
фототранзистори (ФТ), фоторезистори, фотомікросхеми.
Оптоелектронна пара - в одному корпусі укладені
джерело світла й фотоприймач - використовуються для
гальванічної розв'язки ланцюгів.
		Обладнання, що перетворять світлову енергію в електричну, використовують вентильний фотоефект (різновид внутрішнього фотоефекта) - виникнення фото ЕРС на p-n переході або на границі металу з напівпровідниками. Обладнання на вентильному фотоефекті використовуються у фотоапаратах, у сонячних батареях, у калькуляторах, на супутниках, у деяких будинках. Фотоелементи використовуються також у фотометрії, спектрометрії, в астрофізику, біології і т.д.


title: Презентація на тему «Квантові генератори» (варіант 2)

text:
Квантові генератори
Кравчук О.
Вегери Я.
7-А (г) клас
На сьогодні є джерела світла, в яких атоми випромінюють світло однієї і тієї ж частоти, поляризованої в одній і тій же площині. Такі джерела когерентного світла отримали назву лазерів.

Іх випромінювання має унікальні й дуже цінні властивості, які забезпечили їм широке застосування в найрізноманітніших галузях науки, техніки, медицини і т.д.
Якість лазерної енергії визначається її високою концентрацією і можливістю передавання на значну відстань.
Лазерний промінь можна сфокусувати в  крихітну цяточку діаметром порядку довжини світлової хвилі й добути густину енергії, яка вже сьогодні перевищує густину енергії ядерного вибуху.
«Історія відкриття лазера».
Квантова електроніка - область фізики, що вивчає методи посилення і генерації електромагнітного випромінювання на основі явища вимушеного випромінювання в неврівноважних квантових системах.
Ще в 1940 році радянський фізик .А.Фабрикант  вказав на можливість використання  явища вимушеного випромінювання для посилення електромагнітних хвиль.

Взагалі, датою народження квантової електроніки можна вважати 1954 рік, коли М. Г. Басов і А. М. Прохоров в СРСР і незалежно від них Дж. Гордон, Х. Цайгер  і Ч. Таунс  у США створили перший квантовий генератор (мазер) на молекулах аміаку, де застосували явище індукованого випромінювання для створення мікрохвильового генератора радіохвиль довжиною 1, 27 см.

 Басов                                       Прохоров
Лазери дозволили здійснити новий метод отримання об’ ємних і кольорових зображень, названих голографією.
За розробку нового принципу генерації та посилення радіохвиль  М.Г. Басову та А.М. Прохорову була в 1959 році присуджена Ленінська премія. В 1963 році М.Г. Басов, А.М. Прохоров та Ч.Таунс були удостоєні Нобелівської премії.

Принцип дії та  будова лазера
Лазер (англ. laser - посилення світла за допомогою вимушеного випромінювання), оптичний квантовий генератор - пристрій, що перетворює енергію накачування (світлову, електричну, теплову, хімічну та іншу) в енергію електромагнітної хвилі.

Випромінювання лазера може бути безперервним, з постійною потужністю.
Існує велика кількість видів лазерів, які використовують в якості робочого середовища всі агрегатні стани речовини.
Унікальні властивості випромінювання лазерів дозволили використовувати їх у різних галузях науки і техніки, а також у побуті, починаючи з читання і запису компакт-дисків і закінчуючи дослідженнями в галузі керованого термоядерного синтезу.

Принцип дії лазера.
Фізичною основою роботи лазера служить явище вимушеного (індукованого) випромінювання.
Великий  внесок у розробку питання про вимушене  випромінювання  вніс А. Ейнштейн.
 Гіпотеза Ейнштейна полягає в тому, що під дією електромагнітного поля частоти ω молекула (атом) може: перейти з більш низького енергетичного рівня на більш високий з поглинанням енергії фотона;
Фото́н — квант електромагнітного випромінювання, елементарна частинка, що є носієм електромагнітної взаємодії.
«Застосування квантових генераторів».
Лазери знайшли широке застосування в науці – основний інструмент в нелінійній оптиці, коли речовини прозорі чи ні для потоку звичайного світла, міняють свої властивості на протилежні.

Продюсери. Лазери дозволили здійснити метод отримання кольорових зображень, лазерний супровід музичних вистав.

Інженери.У промисловості лазери використовуються для різання,  зварювання та паяння  деталей з різних матеріалів. Висока температура випромінювання дозволяє зварювати матеріали, які неможливо зварити звичайними способами (наприклад, кераміку і метал).
Астрономи. Лазерна локація космічних об'єктів уточнила значення астрономії і сприяла уточненню систем космічної навігації, розширила уявлення про будову атмосфери і поверхні планет Сонячної системи
Військові. Лазери використовуються і у військових цілях, наприклад, в якості засобів наведення та прицілювання. Розглядаються варіанти створення на основі потужних лазерів бойових систем захисту повітряного, морського і наземного базування.

 Револьвер, оснащений лазерним ціле вказівником.

Лазери відіграють дуже
велику роль у сучасному
науково-технічному прогресі.


title: Презентація на тему «Розвиток космонавтики» (варіант 8)

text:
Робота з фізики на тему: «Розвиток космонавтики»

Розвиток космонавтики у світі

Народився Микола Іванович Кибальчич 25 червня 1853 року в місті Коропі, сьогодні Чернігівська область, у родині священика.

Кибальчич розробив оригінальний проект літального апарату.

Цилковський і конструктор палива для першої радянської ракети.

Лайка на космічному кораблі «Cпутник-2»
12 квітня 1961 року вперше в світі пілот-космонавт Юрій Олексійович Гагарін на кораблі-супутнику «Восток-1»
Установка 1-го космічного корабля «Восток-1»
Леонов Олексій Архипович.Народився 30 травня 1934 року в с. Листв'янка Тисульського району,Росія.
 	«Союз-4»					«Союз-5»
Перша в історії космонавтики стикування двох пілотованих космічних кораблів.
Російська станція «Мир». 23 березня 2001 року станція була затоплена в Тихому океані.

Жінки у космосі
16 червня 1963 року на кораблі «Восток-6»Валентина Терешкова здійснила 48 обертів навколо Землі і провела майже три доби в космосі

Перший екіпаж «Челленджер», у складі якого дві жінки, 5 жовтня 1984 року успішно злетіли у космос.
Кетрін Салліван, Саллі Райд
     Перші американки в космосі
Собаки Дезік і Циган: 1951 рік 22 липня. Це були перші живі істоти з планети Земля, які подолали лінію Кишені і повернулися назад живими.
 Лінія Кишені - висота над рівнем моря, яка умовно приймається в якості кордону між атмосферою Землі та космосом.
		Цікаві випадки
Мавпа Гордо: Перша в світі мавпа, яка потрапила в космос , 13 грудня 1958 року
Політ відбувся 19 серпня 1960 року і тривав 25 годин.
Герої Радянського союзу: Білка і Стрілка
Пропоную вашій увазі два відео файли космічних розробок. Бажаю гарного перегляду.
Розробки XXI століття
Над проектом працювала учениця  10 класу. Вознесенської ЗОШ 1-3ст. №7. Барташук Ірина. Інформація взята із різих джерел мережі Інтернет, в тому числі з сайту «Вікіпедія».


Презентація на тему «Планети сонячної системи» (варіант 5)


Презентація на тему «Небесні світила і небесна сфера»


title: Презентація на тему «Використання магнітних властивостей» (варіант 2)

text:
Презентаціяз фізики на тему: “використання магнітних властивостей”учениці 7(11)Б класуБургелі наталії
  В народних притчах ще збереглась історія про те, що за 1100 років до нашої ери людство використовувало магнітний «показчик півдня» для визначення сторін світу. Сталося так, що посли країни Ке Чан, яка була на території сучасного В’єтнаму, під час повернення до Китаю заблукали. Тоді їм подарували дорожні колесниці, які мали пристрій у вигляді маленької людини на вістрі, який витягнутою правою рукою завжди показував на південь. Прообраз сучасного компаса (стрілка, що показує на південь) став відомим європейцям в 11-12 ст.н.е.

   Наступна доповідь стосується використання магнітних властивостей речовин: в 1600р. англ. лікар Гілберт в книзі «Про магніт, магнітні поля і більший магніт – Землю» говорив, що магніт складається з безлічі маленьких магнітів. Багато вчених намагались використати магніт для створення вічного двигуна. Один із прикладів - англічанин Джон Вількенсон ХVII ст..; наступний проект – Германія 1878 р, французький письменник Сірано де Бержерак в книзі «Історія держав на Місяці та Сонці» описав магнітну літальну машину.

   Ботанік О.В.Крилов провів цілу серію дослідів , які довели вплив магнітного поля на ступінь проростання насіння. Зокрема, результати його дослідів довели, що швидкість проростання насіння кукурудзи суттєво міняється із зміною орієнтації їх в магнітному полі Землі.

   Німецький ентомолог Г.Беккер в 1963 році опублікував дані про дослідження орієнтації магнітного поля на поведінку комах та птахів. Зокрема, голуби із закріпленими на спині магнітами вагою 0,7 г , які створюють в області голови поле напруженістю 0,15 – 0,2 Э повертаються додому набагато пізніше контрольних. При спостереженнях за траєкторією їх польоту помічено відхилення саме в місцях магнітних аномалій.

   Відомості про лікувальні властивості магнітів відомо ще з давніх часів. Вчені Арістотель та Пліній трактували про двадцять лікувальних властивостей магнітів. Їх висновки продовжували вчені Марцелл, Парацельє, Гільберт. В ХІХ ст. медики Росії вивчали дію магніту на мозок людини. Цікаві експерименти проводили вчені Боткін і Шарко

   Спостереження доводять, що магнітне поле є у кожної людини. Щоправда, воно дуже слабке. Так, згинаючи і розгинаючи руку, людина створює на її поверхні магнітне поле з індукцією в одну мільярдну частку тесли. Серце людини – також магніт. Сучасні дослідження- це запис змінного магнітного поля серця- магнітокардіограма. Його можна провести за допомогою спеціальних приладів – магнітокардіографів.

   При взаємодії з магнітним полем змінюються не тільки магнітні властивості речовин, а й інші — механічні, теплові, електричні, оптичні і навіть хімічні.Одним із цікавих прикладів використання дії магнітного поля на речовину є «омагнічення» води. Пройшовши крізь магнітне поле, вода набуває нових властивостей. Така вода не утворює накипу в парових котлах, що дає змогу використовувати її без додаткового хімічного оброблення. Бетон, замішаний на «омагніченій» воді, міцніший, ніж звичайний.

   В наш час людина використовує сучасну техніку , яка по інтенсивності
   потужності магнітного поля часто перевищує інтенсивність магнітного поля Землі в тисячі разів. Наше завдання полягає в тому, щоб щоденне втручання людини в природні процеси ніколи не було негативним.


title: Презентація на тему «Застосування електроенергії»

text:
Застосування електроенергії
Виконала: учениця 11 – А класу
	     Кирлейза Софія
Електроенергія відіграє важливу роль у побуті сучасної людини , супроводжуючи її всюди. Кожен з нас користується ліфтами, побутовою технікою, банкоматами, комп'ютерами - всі ці та багато інших звичні кожному речі, що полегшують наше життя, не здатні функціонувати без постійного електропостачання. При цьому кількість електроприладів, що оточують нас, не стає менше, воно постійно збільшується з року в рік. Електричне світло, тепло, гаряча вода, настільки необхідні для повноцінного затишку і комфорту в будинку , також надходять до нас завдяки електроенергії.
Роблячи своє життя комфортнішим, людина все більше стає залежною від електропостачання. Будь-які відключення електроенергії, нехай навіть і короткочасні, мають негативні наслідки. При цьому не можна забувати про промислові і соціально значущі об'єкти, в яких наявність електроенергії є необхідністю.
Енергетика забезпечує безперебійну роботу промисловості, сільського господарства, транспорту, комунальних господарств. Стабільний розвиток економіки неможливий без постійного розвивитку енергетики.
Величезну роль електроенергія грає в транспортному комплексі . Велику кількість електроенергії споживає електрифікований залізничний транспорт, що дозволяє підвищувати пропускну спроможність доріг за рахунок збільшення швидкості руху поїздів, знижувати собівартість перевезень, підвищувати економію палива.
Електроенергія в побуті невід'ємний помічник. Кожен день ми маємо з нею справу, і, напевно, вже не уявляємо своє життя без неї. Згадайте, коли останній раз вам відключали світло, тобто у ваш дім не надходила електроенергія, пригадайте, як ви лаялися, що нічого не встигаєте і вам потрібен світло, вам потрібен телевізор, чайник і купа інших електроприладів.
Значущості електроенергії в нашому житті можна посвітити цілу поему, настільки вона важлива в нашому житті і ми настільки звикли до неї. Хоча ми вже й не помічаємо, що вона надходить до нас у будинку, але коли її відключають, стає дуже не комфортно. Цінуйте електроенергію!


title: Презентація на тему «Розвиток ядерної Енергетики в Україні» (варіант 1)

text:
Розвиток ядерної
Енергетики в
 Україні

Ядерна енергетика — область науки і техніки, що розробляє методи і засоби перетворення ядерної енергії в електричну і теплову.

Основа ядерної енергетики — атомні електростанції

АЕС економічно вигідніше звичайних теплових станцій, а при правильній експлуатації це ще й практично чисте джерело енергії.

Хмельницька АЕС
Запорізька АЕС
Київська АЕС

Так звані "альтернативні" джерела енергії – вітряки, сонячні батареї і інші – поки що не досить ефективні і не здатні забезпечувати електрикою великі підприємства чи міста.

Звичайно, не можна назвати АЕС абсолютно кращим джерелом енергії, адже існують проблеми, такі як поховання ядерних відходів і небезпечні наслідки аварій.
Отже, атомна енергетика приносить як багато користі так і багато шкоди людям та навколишньому середовищу.
Над проектом працювлаАлєксєєаАнна

Дякую за увагу


title: Презентація на тему «Мікроелектроніка»

text:
Мікроелектроніка
Проект підготувала учениця
7(11)-А класу
Щур Тетяна
	На сьогодні світ неможливо уявити без сучасних технологій. Саме мікроелектроніка є непорушним фундаментом для багатьох галузей промисловості.
Актуальність:
	Прослідкувати історію розвитку мікроелектроніки. З’ясувати, наскільки тісно мікроелектроніка  пов’язана з фізикою та сучасним життям людини.
Мета:
Предмет дослідження:

    Мікроелектроніка в усіх її проявах.
Проаналізувати етапи розвитку мікроелектроніки;
Показати мікроелектроніку в усіх її проявах;
З’ясувати взаємозв’язок мікроелектроніки з сучаними технологіями.

Завдання:

	Мікроелектроніка — галузь сучасної промисловості, виробництво кремнієвих кристалів інтегральних мікросхем.
 	Мікроелектроніка — це непорушний фундамент не тільки всієї сучасної індустрії інформаційних і комп'ютерних технологій, але і дуже багатьох суміжних галузей — побутової електроніки, індустрії розваг (включаючи музику і відео), медицини, військової і автомобільної промисловості тощо.

	У 1962 році уряд колишнього Радянського Союзу прийняв постанову про розвиток мікроелектронної промисловості та створення у Зеленограді під Москвою Наукового центру мікроелектроніки з філіями у Києві, Мінську, Ризі, Вільнюсі, Тбілісі й ряді інших міст.
Історія розвитку:
	З ініціативи і за допомогою Олександра Івановича Шокіна в Києві на початку 1962 р. відкрилася виставка засобів мікроелектроніки, які випускалися підприємствами Комітету.
Шокін Олександр
Іванович
Іван Васильович
Кудрявцев
Станіслав Олексійович
Моральов
	Півроку потому, коли з'явилася урядова постанова про розвиток мікроелектронної промисловості, було створене Київське конструкторське бюро з мікроелектроніки КБ-3 Державного комітету РМ СРСР з електронної техніки.
Олег Костянтинович
Антонов
	За пропозицією Олега Костянтиновича Антонова - головного конструктора Київського авіазаводу - були проведені спільні роботи з визначення оптимальних шляхів мікромініатюризації бортової літакової апаратури для керування польотом.
	У 1970 р. було створено перший у колишньому СРСР і Європі мікрокалькулятор на 4-х великих інтегральних схемах МОП-ВІС із ступенем інтеграції до 500 транзисторів на кристалі.
Види мікроелектроніки:
	Функціональна мікроелектроніка. Функціональна мікроелектроніка пропонує принципово новий підхід, що дозволяє реалізувати певну функцію апаратури без застосування стандартних базових елементів, грунтуючись безпосередньо на фізичних явищах в твердому тілі.
	Оптоелектроніка. Істотна особливість оптоелектронних пристроїв полягає в тому, що елементи в них оптично зв'язані, але електрично ізольовані один від одного. Завдяки цьому легко забезпечується узгодження високовольтних і низьковольтних, а також високочастотних ланцюгів.
	Магнетоелектроніка. Магнетоелектроніка – напрям функціональної мікроелектроніки, пов'язаний з появою нових магнітних матеріалів, що мають малу намагніченість насичення і з розробленням технологічних методів отримання тонких магнітних плівок.
	Акустоелектроніка. Акустоелектроніка – напрям функціональної мікроелектроніки, зв'язаний з використанням механічних резонансних ефектів, п'єзоелектричного ефекту, а також ефекту, заснованого на взаємодії електричних полів з хвилями акустичних напруг в п'єзоелектричному напівпровідниковому матеріалі. Акустоелектроніка займається перетворенням акустичних сигналів в електричні і електричних сигналів в акустичні.

	Хемотроніка. Хемотроніка як новий науковий напрям виник на стику двох напрямів, що розвиваються: електрохімії і електроніки. Перспектива розвитку хемотроніки – це створення інформаційних систем і систем керування на рідинній основі, а в майбутньому – біоперетворювачів інформації
	Кріоелектроніка. Кріоелектроніка – напрям електроніки і мікроелектроніки охоплюючий дослідження взаємодії електромагнітного поля з електронами в твердих тілах при кріогенних температурах і створення електронних приладів на їх основі.
	 Мікроелектроніка базується на інтеграції дискретних елементів електронної техніки, при якій кожен елемент схеми формується окремо в напівпровідниковому кристалі.
	Взаємозв’язок фізики та мікроелектроніки прослідковується в тому, що мікроелектроніка передбачає принципово новий підхід, який дозволяє реалізувати певну функцію апаратури без застосування стандартних базових елементів, грунтуючись безпосередньо на фізичних явищах у твердому тілі.
	Розвиток сучасної мікроелектроніки характеризується розробленням великого числа типів інтегральних мікросхем, в першу чергу створенням великих і надвеликих інтегральних схем і мікропроцесорів, а також систем на одному кристалі. Саме завдяки цій розробці мікроелектроніка є основою в будь-яких сучасних технологій, без яких на сьогодні жоден з нас не може обійтися.
Висновок:


title: Презентація на тему «Відкриття електромагнітних хвиль»

text:
Відкриття електромагнітних хвиль
Презентація 11-А класушвеця максима і пивоварчука вадима
Рівняння Максвелла
Існування електромагнітних хвиль – змінного електромагнітного поля, яке поширюється в просторі з кінцевою швидкістю, – випливає з рівнянь Максвелла. Рівняння Максвелла сформульовані ще в 1865 р. на основі узагальнення емпіричних законів електричних і магнітних явищ і розвитку ідеї Фарадея. Вирішальну роль для підтвердження теорії Максвелла зіграли досліди Герца (1888), які довели, що електричні й магнітні поля дійсно поширюються у вигляді хвиль, властивості яких повністю описується рівняннями Максвелла. В інтегральній формі рівняння Максвелла мають вигляд:
Рівняння Максвелла
Рівняння Максвелла

З цих рівнянь можна зробити кілька важливих висновків:

(1) змінне магнітне поле          є причиною виникнення в просторі вихрового електричного поля;(2) причиною виникнення статичного електричного поля є наявність у просторі статичних

електричних зарядів               ;

(3) струм провідності             і струм зміщення                 є причиною виникнення в просторі
вихрового магнітного поля;
(4) магнітних зарядів в природі не існує.

Рівняння Максвелла

Джерелом електромагнітних хвиль може бути будь-який електричний коливальний контур або провідник, по якому тече змінний електричний струм, оскільки для утворення електромагнітних хвиль необхідно створити в просторі змінне електричне поле (струм зміщення) (3), або відповідно змінне магнітне поле (1). Випромінююча здатність джерела електромагнітних хвиль визначається його формою, розмірами і частотою коливань. Щоб випромінювання було помітним, необхідно збільшити об’єм простору, у якому створюється змінне електромагніт-не поле. Тому для одержання електромагнітних хвиль непридатні закриті коливальні контури, так-як в них електричне поле зосереджене між обкладками конденсатора, а магнітне – усередині котушки індуктивності.

Досліди Герца

Герц у своїх дослідах, зменшуючи число витків котушки і площу пластин конденсатора, а також розсовуючи їх (рис. а, б), здійснив перехід від закритого коливального контуру до відкритого коливального контуру (вібратора Герца), який складається з двох стрижнів, розділених іскровим проміжком (рис. в). Якщо в закритому коливальному контурі змінне електричне поле зосереджене усередині конденсатора (рис. а), то у відкритому – воно заповнює навколишній простір (рис. в), що істотно підвищує інтенсивність електромагнітного випромінювання. Коливання в такій системі підтримуються за рахунок джерела е.р.с., увімкненого до обкладок конденсатора, а іскровий проміжок застосовується для того, щоб збільшити різницю потенціалів, до якої в початковий момент часу заряджаються обкладки конденсатора.

Досліди Герца

Для утворення електромагнітних хвиль вібратор Герца В під’єднували до індуктора I (рис. 2). Коли напруга на іскровому проміжку досягала пробивного значення, виникала іскра, яка замикала обидві половини вібратора, і у вібраторі виникали вільні затухаючі коливання. При зникненні іскри контур розмикався і коливання припинялися. Потім індуктор знову заряджав конденсатор, виникала іскра й у контурі знову спостерігалися коливання, і т.д. Для реєстрації електромагнітних хвиль Герц використовував інший вібратор, який був названий резонатором Р, що мав таку ж частоту власних коливань, як і випромінюючий вібратор. Коли електромагнітні хвилі досягали резонатора, то в його зазорі виникала електрична іскра.

Електоромагнітні хвилі

Електромагнітні хвилі, які мають досить широкий діапазон частот (або довжин хвиль λ = c/υ, де с - швидкість електромагнітних хвиль у вакуумі), відрізняються одна від одної за способам їх генерації і реєстрації, а також за своїми властивостями. Тому електромагнітні хвилі поділяються на кілька видів: радіохвилі, світлові хвилі, рентгенівське і γ-випромінювання (табл.). Слід зазначити, що межі між різними видами електромагнітних хвиль досить умовні.


title: Презентація на тему «Наша галактика. Молочний Шлях»

text:
НАША ГАЛАКТИКА –
   МОЛОЧНИЙ ШЛЯХ
Молочний Шлях
Молочний Шлях — власна назва галактики, у якій розташована Сонячна система, а також усі зорі, які ми бачимо неозброєним оком.
Молочний Шлях є спіральною галактикою типу SBbc за класифікацією Хаббла, що разом із галактикою Андромеди,Галактикою Трикутника та низкою інших галактик утворюють місцеву галактичну групу. У свою чергу, місцева група входить до Надскупчення Діви.

этот слайд можно удалить
Молочний Шлях як небесне явище
Молочний Шлях при спогляданні на небі виглядає як неяскрава дифузна світла смуга, що проходить приблизно вздовж великого кола небесної сфери. У північній півкулі наша Галактика перетинає сузір'я Орла, Стріли, Лисички, Лебедя,Цефея, Кассіопеї, Персея, Візничого, Тельця та Близнюків; у південному — Єдинорога, Корми, Вітрил, Південного Хреста, Циркуля, Південного Трикутника, Скорпіона та Стрільця. У Стрільці лежить центр Галактики.
Розміри та вік
Основний диск Молочного Шляху має близько 100 000 — 120 000 світлових років у діаметрі та близько 250 000 — 300 000 у периметрі. Поза межами ядра галактики товщина Молочного Шляху становить приблизно 1 000 світлових років. У Молочному Шляху налічується понад 300 млрд зір.
Якщо зменшити діаметр Молочного Шляху до 130 кілометрів, то Сонячна система займала б лише 2 міліметри. Гало Молочного шляху простягається набагато далі розмірів Галактики, але обмежується орбітами двох галактик-супутників: Великої та Малої Магелланових Хмар, відстань до яких у перигалактіконі становить близько 180 000 світлових років. Абсолютна зоряна величина нашої галактики становить −21,3m
Дуже важко визначити вік, коли сформувався Молочний Шлях, але наразі вік найдавніших зірок у галактиці оцінюється у 13,6 мільярдів років, що приблизно дорівнює віку Всесвіту. За сучасними уявленнями, Молочний Шлях утворився внаслідок зіткнення і злиття невеликих галактик. Свідченнями цього є перші зорі з дуже низькою металічністю, що утворилися на найранішому етапі існування Всесвіту. Такі зірки вчені знаходять у галактичному гало — «околиці» Молочного шляху, що тягнеться за межі його видимої частини. У лютому 2010 року астрономи Європейської південної обсерваторії (Чилі) виявили такі ж зірки в карликових галактиках у сузір'ях Печі, Скульптора, Секстанта і Кіля.
Що таке “галактика”?
Гала́ктика (дав.-гр. Γαλαξίας — молочний) — гравітаційно пов'язана система з зірок, міжзоряного газу, пилу і темної матерії. Всі складові частини галактик рухаються навколо спільного центру мас.
Перші дослідження нашої Галактики як зоряної системи розпочав В. Гершель. Російський учений В. Струве (1793-1864) писав: «Явище Молочного Шляху настільки загадкове з першого погляду, що ми повинні майже відмовитись від бажання його пояснити. Проте вчений ніколи не повинен відступати ні перед темрявою явища, ні перед труднощами дослідження». Однією з причин такого песимізму було те, що ми перебуваємо всередині цієї велетенської зоряної системи. її краї недосяжні для вивчення або з огляду на замалу потужність засобів досліджень, або ж тому, що у вирішальних напрямках далекі зорі екрануються густими комплексами газово-пилових хмар. Тому задачу астронома порівнюють із зусиллям людини, яка повинна описати будову великого невідомого міста, опинившись на перехресті двох вулиць у його центрі.
Справжнє відкриття Галактики як фізичного об'єкта відбулося 1924 p., коли Е. Габбл довів, що вона - лише один із багатьох подібних до неї зоряних світів. Збагачення уявлень про Галактику розпочалося з 60-х років XX ст. після створення потужних наземних і космічних телескопів.
З чого ж складається Галактика?
Зоряні скупчення та асоціації. Деяка частина зір Галактики об'єднана в скупчення, тобто в групи, які пов'язані між собою взаємним тяжінням і тому рухаються в просторі як єдине ціле. Розрізняють два види зоряних скупчень: розсіяні та кулясті.Розсіяні зоряні скупчення  складаються з декількох десятків, сотень, іноді тисяч зір і мають неправильну форму, їхні діаметри становлять 10-20 св.р. Майже всі розсіяні зоряні скупчення знаходяться в районі Молочного Шляху або поблизу нього. їх виявлено близько 1 200, а найвідоміші з них - Плеяди та Пади.
Кулясті зоряні скупчення мають сферичну або злегка сплюснуту форму діаметром до 300 св. р. Вони налічують сотні тисяч і навіть мільйони зір, які групуються до центра.
Американський астроном X. Шеплі зробив  висновок  у1918р.: Визначивши відстані до 70 кулястих скупчень, він довів, що вони згруповані навколо центра Галактики.
Кулясте зоряне скупчення
Розсіяне зоряне скупчення
Дуже показовою є різниця діаграм спектр-світність для розсіяних і кулястих скупчень. У розсіяних зоряних скупченнях багато масивних яскравих зір, а також змінних, спалахуючих та зір з незвичайним хімічним складом. Всі вони вкладаються на головну послідовність, тоді як червоних гігантів і надгігантів там практично немає. Це свідчить про те, що вік розсіяних скупчень у середньому становить лише 1 млрд років. Кулясті скупчення, навпаки, в більшості складаються з зір маломасивних, на пізніх етапах еволюції.  Вік кулястих скупчень оцінюють у 10-12 млрд років.
Туманності. Не лише зорі населяють нашу Галактику. Міжзоряний простір заповнено газом та пилом. Ці газ та пил дуже розріджені - одна частинка на 10 см3. Та часом вони утворюють величезні за розмірами (10-100 пк), досить щільні (10-100 частинок в 1 см3), неправильної форми хмари - дифузні туманності. Дифузні туманності поділяють на світлі й темні.У темні серпневі ночі, коли сузір'я Лебедя майже в зеніті, можна бачити, що Молочний Шлях, починаючи від Денеба - найяскравішої зорі у Лебеді, двома іскристими стрічками тягнеться до горизонту і далі під горизонт до сузір'я Кентавра. У багатьох його ділянках є зони, де майже відсутні яскраві зорі. Так проявляють себе темні туманності, які поглинають світло зір, що знаходяться далі. Маси окремих із них сягають 10 000Мс.
Якщо поблизу туманності є достатньо яскрава зоря, то туманність відбиває її світло і завдяки цьому стає світлою туманністю. Якщо ж зорі, що знаходяться поблизу або всередині туманності, дуже гарячі (спектрального класу О чи БО), то, іонізуючи своїм ультрафіолетовим випромінюванням газ, що входить до її складу, вони змушують його світитися так само, як це відбувається в полярних сяйвах на Землі. Тоді до відбитого пилом світла додається власне випромінювання газів туманності.
Різновиди туманностей
Підготувалаучениця 11 класу
Галас Діана
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ


title: Презентація на тему «Квантові генератори та їх використанняє»

text:
Квантові генератори та їх використання
Квáнтовий генерáтор - загальна назва джерел електромагнітного випромінювання, що працюють на основі вимушеного випромінювання атомів і молекул. Залежно від того, хвилі якої довжини випромінює квантовий генератор, він може називатися по різному: лазер, мазер, разер, газер.
Лазер та мазер
В. А. Фабрикант
Вперше на можливість створення квантового генератора вказав радянський фізик В. А. Фабрикант в кінці 40-х років.
Перший мазер на молекулах аміаку (розчин аміаку у воді - нашатирний спирт) був зроблений в 1954 році одночасно і незалежно у Фізичному інституті Академії наук СРСР Н. Г. Басовим і А. М. Прохоровим і в Колумбійському університеті Чарлзом Таунсом зі співробітниками.
В 1964 році за цю роботу їм була присуджена Нобелівська премія.

Лазер — абревіатура слів англійського виразу «Light Amplification by Stimulated Emission of Radiation» (підсилення світла за допомогою вимушеного випромінювання)
Історія відкриття лазера
За допомогою лазерів можна досягати інтенсивності короткочасних імпульсів, що перевищує інтенсивність випромінювання Сонця в 10 10  разів.
Лазер — джерело когерентного, монохроматичного і вузькоспрямованого електромагнітного випромінювання оптичного діапазону, яке характеризується великою густиною енергії. Існують газові лазери, рідинні та на твердих тілах (діелектричних кристалах, склі, напівпровідниках). В лазері має місце перетворення різних видів енергії в енергію лазерного випромінювання.
Будова лазера
Активне середовище (серце лазера)
Система накачки (джерело енергії)
Оптичний резонатор (система дзеркал)
Класифікація лазерів
Газові лазери
Лазери на барвниках
Лазери на парах металів
Твердотільні  лазери
Напівпровидникові лазери
Лазери на вільних електронах
Псевдонікеловосамариевий лазер
Оптичний лазер

Рубіновий лазер
Рубіновий лазер складається з кристала рубіна (оксид Алюмінію АІ2О3 з домішками Хрому), виготовленого у формі стрижня 1 з плоскопаралельними торцями 2.
Газовий лазер, лазер на барвниках
Застосування лазерів
Великі можливості відкриваються перед лазерною технікою в біології й медицині. Лазерний промінь застосовується не тільки в хірургії (наприклад, при операціях на сітківці ока) як скальпель, але й у терапії.
Обробка матеріалів (різання, зварювання, свердління)

Інтенсивно розвиваються методи лазерної локації й зв'язку. Локація Місяця за допомогою рубінових лазерів і спеціальних кутових відбивачів, доставлених на Місяць, дозволила збільшити точність виміру відстаней Земля — Місяць до декількох см.

За допомогою лазерної техніки інтенсивно розробляються оптичні методи обробки передачі й зберігання інформації, методи голографічного запису інформації, кольорове проекційне телебачення.
Використання лазерів
Лазерний телевізор

Лазерний принтер, сканер

Лазерне озброєння

Лазер в космосі

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Гідроелектростанції» (варіант 1)

text:
Гідроелектростанції
Учениць 7(11)Б класу
Жукової Євгенії
І
Шалун Ксенії
Гідроелектростанція (ГЕС) — електростанція, яка за допомого гідротурбіни перетворює кінетичну енергію води в електроенергію.
2.Якщо будівля розташована окремо, біля основи греблі на протилежному від водосховища боці, то така ГЕС називається пригреблевою
3.ГЕС, будівля якої є частиною греблі, називається русловою
1.ГЕС з використанням енергії припливів називають припливними
Є різні види гідроелектростанцій:
Принцип роботи ГЕС досить простий. Ланцюг гідротехнічних споруд забезпечує необхідний напір води, що надходить на лопат і гідротурбіни, яка приводить в дію генератори, що виробляють електроенергію.
Необхідний напір води утворюється за допомогою будівництва греблі, і як наслідок концентрації річки в певному місці, або деривації - природним струмом води. У деяких випадках для отримання необхідного напору води використовують спільно і греблю, і деривації.
Гідроелектричним станції поділяються в залежності від вироблюваної потужності:
потужні - виробляють від 25 МВт до 250 МВт і вище;
середні - до 25 МВт;
малі гідроелектростанції - до 5 МВт (в деяких країнах (в тому числі і Україні) малими визнаються гідроелектростанції із потужністю до 10 МВт.
Гідроелектростанції також діляться в залежності від максимального використання напору води:
високонапірні - понад 60 м;
середньонапірні - від 25 м;
низьконапірні - від 3 до 25 м.
Гідроаккумулюючі електростанції.Такі ГАЕС здатні акумулювати вироблювану електроенергію, і пускати її в хід у моменти пікових навантажень. Принцип роботи таких електростанцій наступний: в певні моменти (часи не пікового навантаження), агрегати ГАЕС працюють як насоси, і закачують воду в спеціально обладнані верхні басейни. Коли виникає потреба, вода з них поступає в напірний трубопровід і, відповідно, приводить в дію додаткові турбіни.
Київська ГЕС експлуатується з 1964 року, коли розпочав роботу 1-й агрегат. Останній, 20-й, агрегат станції був зданий в експлуатацію в жовтні 1968 р.
Ки́ївська ГЕС є 1-шим ступенем каскаду гідроелектростанцій на р. Дніпро. Утворює Київське водосховище. Розташована у м. Вишгород.
Загальна довжина напорного фронту гідроспоруд Київського гідроузла — 42,3 км, пропускна здатність — 12500 м3/сек.
У 1892 році почала свою діяльність Ніагарська енергетична компанія. Її інвесторами були відомі американські фінансові магнати - Ротшильд, Морган, Джон Астор IV. Керував компанією Вільям Ренкай, нім'ям якого і була названа побудована гідроелектростанція, що вперше дала струм 1 січня 1905.
Інженери досить сміливо розмістили ГЕС фактично прямо у водоспаді - від її водозабірних споруд до обриву менше 300 м
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Рене Декарт» (варіант 2)

text:
Рене Декарт

Найважливішим досягненням Р. Декарта було створення нового методу математичного дослідження — методу координат.
Приклад методу координат
Дякую за увагу.


title: Презентація на тему «Наочна ілюстрація акустичної властивості води»

text:
Наочна ілюстрація акустичної властивості води
Освячена вода. Print Screen: Вода
Вода з крану. Print Screen: Вода
Християнська молитва
Мусульманська молитва
Буддійська молитва
Моцарт, симфонія №40
Бетховен, симфонія №6
Бах, арія на струні соль
Важкий рок
Слова: «Я тебе ненавиджу»
Ти мені  противний
Дурень
Любов і вдячність
Вибач
Дякую
Слово: «Мати Тереза»
Слово «Гітлер»


Презентація на тему «Прості та складні механізми»


title: Презентація на тему «Коронный разряд»

text:
Коронный разряд
Высоцкая Мария, 9-Б класс.
Вид разряда
Коронный разряд на защитном кольце (экране) высоковольтной воздушной линии электропередачи напряжением 500 кВ

Коро́нный разря́д — это характерная форма самостоятельного газового разряда, возникающего в резко неоднородных полях. Главной особенностью этого разряда является то, что ионизационные процессы происходят не по всей длине промежутка, а только в небольшой его части вблизи электрода с малым радиусом кривизны (так называемого коронирующего электрода). Эта зона характеризуется значительно более высокими значениями напряженности поля по сравнению со средними значениями для всего промежутка.

Коронный разряд на зубцах металлической шестерни
Возникает при сравнительно высоких давлениях (порядка атмосферного) в сильно неоднородном электрическом поле. Подобные поля формируются у электродов с очень большой кривизной поверхности (острия, тонкие провода). Когда напряжённость поля достигает предельного значения для воздуха (около 30 кВ/см), вокруг электрода возникает свечение, имеющее вид оболочки или короны (отсюда название).

На линиях электропередачи возникновение коронного разряда нежелательно, так как вызывает значительные потери передаваемой энергии. С целью сокращения потерь на общую корону применяется расщепление проводов ЛЭП на 2, 3, 5 или 8 составляющих, в зависимости от номинального напряжения линии. Составляющие располагаются в углах правильного многоугольника (или на диаметре окружности, в случае расщепления на 2 составляющих), образуемого специальной распоркой.
В естественных условиях коронный разряд может возникать на верхушках деревьев.
Применение
Коронный разряд применяется для очистки газов от пыли и сопутствующих загрязнений (электростатический фильтр), для диагностики состояния конструкций (позволяет обнаруживать трещины в изделиях).
Коронный разряд применяется в копировальных аппаратах (ксероксах) и лазерных принтерах для заряда светочувствительного барабана, переноса порошка с барабана на бумагу и для снятия остаточного заряда с барабана.
Коронный разряд применяется для определения давления внутри лампы накаливания. Величина разряда зависит от острия и давления газа вокруг него. Острие у всех ламп одного типа — это нить накала. Значит, коронный разряд будет зависеть только от давления. А значит, о давлении газа в лампе можно судить по величине коронного разряда.
Иногда можно использовать так называемый «системный» способ уменьшения потерь мощности на корону. В зависимости от обстоятельств (температура, влажность и т. д.) диспетчер уменьшает напряжение в линии до определенной величины.
Коронный разряд на обмотке высоковольтной катушки

Видео
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Чому небо блакитне?»

text:
Чому небо блакитне?
Презентацію підготували учні 11-В класу
Котенко Роман і Поляков Микита
вступ
	Явище блакитного забарвлення неба протягом дня залежить виключно від розсіювання світла тими дрібними частинками, які перебувають у підвішеному стані в нижніх і у порівняно високих шарах атмосфери.
Дослідження релея
	Лордом Релеєм (Rayleigh) теоретично було доведено, що в досить малих розмірах такі частки мають властивість відбивати виключно промені короткої довжини хвилі, тобто блакитні, сині, фіолетові промені. Для деяких явищ субатомного світу корисно уявити електрони прикріпленими до ядер на жорстких пружинах. Реакція електрона на вплив електричного поля світлової хвилі залежить від того, як частота хвилі співвідноситься з частотами власних коливань цієї уявної пружини.
Синій колір неба
	Внаслідок цього самого ефекту взаємодії світла з атомами і є розсіювання світла у середовищі. Світло, яке у космосі не вступало у взаємодію з атомами, сягає нас безпосередньо. Тому, коли ми дивимося не на джерело світла, а в розсіяне світло від цього джерела, ми бачимо переважання коротких хвиль синьої частини спектра.
Синій колір неба
	Саме тому небо виглядає синім, а Сонце жовтуватим! Коли ми дивимося на небо осторонь Сонця, ми бачимо розсіяне сонячне світло, у якому переважають короткі хвилі синьої частини спектра. Коли ж ви дивіться безпосередньо на Сонце, ви спостерігає його випромінювання, з яких шляхом розсіювання на атомах повітря, видалена частина синіх променів, і від початку білий спектр Сонця зміщується в жовто-червону область під час проходження через атмосферу.


title: Презентація на тему «Електричні станції: переваги і недоліки»

text:
Презентаціяз фізикина тему:”Електричні станції:переваги і недоліки”
підготували:
учениці 11-А класу
Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №102
Антіпова Марія і Уськіна Ольга
Електричні станції є найважливішою частиною життя кожної людини, оскільки вони перетворюють енергію природних ресурсів в електроенергію.
Етапи процесів в електричних станціях
Доставка на електростанцію
Процес перетворення первинної енергії у вторинну
Процес видобутку і переробки первинного джерела енергії
Розподіл вторинної (електричної або теплової) енергії між споживачами

Теплові електростанції(ТЕС)
Переваги
мала вартість споживаного палива;
 малі капвкладення;
вільне розміщення;
мала собівартість енергії
Недоліки
високий ступінь забруднення навколишнього середовища;
значні витрати на експлуатацію установок;
не мають прив’язки до якоїсь конкретної області;мала площа розміщення
Гідроелектростанції(ГЕС)
Переваги
Не потрібне видобуток і транспортування ресурсу;
Екологічність;
Регуляція водних потоків;
Висока надійність;
Простота обслуговування; Мала вартість

Недоліки
Відчуження родючих земель;
Заболочування;
Порушення водних екосистем;
Великі території розміщення;
Можливо додаткове використання природного ресурсу
Атомні електростанції(АЕС)
Переваги
Мала величина шкідливих викидів;
Малий обсяг використовуваного палива;
Висока вихідна потужність;
Нізька собівартість енергії
Недоліки
Небезпека опромінення;
Немає можливості регулювання величини вихідної потужності;
 Низька ймовірність аварії, але дуже важкі наслідки світового масштаба;
Значні капітальні вкладення

ДЯКУємо ЗА УВАГУ!


title: Презентація на тему «Радіоприймач Попова»

text:
Радіоприймач Попова
Олекса́ндр Степа́нович Попо́в — російський фізик та електротехнік, один з винахідників радіо.
Попов не узяв патенту, але за російським законодавством може вважатися за винахідника, оскільки розкрив суть свого пристрою для широкого кола осіб з достатніми для відтворення подробицями.
Когерер — це наповнена металевим порошком невелика скляна трубка з двома електродами на кінцях.
Когерер
Сучасний срібно-нікелевий когерер
А. С. Попов демонструє прийом першої в світі радіограми «Генріх Герц» 12 (24) березня 1896 р.
Схема радіоприймача Попова.


Презентація на тему «Поняття про полімери. Будова та їх властивості»


title: Презентація на тему «Планети земної групи» (варіант 4)

text:
Планети земної групи

До навколосонячних планет земної групи належать Меркурій, Венера, Земля й Марс. Вони відрізняються від планет-гігантів меншими розмірами і, відповідно, меншою масою. Ці планети рухаються усередині пояса малих планет. Планети близькі за такими фізичними характеристиками, як густина, розміри, хімічний склад, але при цьому кожна планета має свої особливості

Меркурій

Меркурій - найближча до Сонця планета. Меркурій є ендогенне пасивною планетою і знаходиться, очевидно, на примітивній стадії корового розвитку. Планета розташована від Сонця на відстані 58 млн. км. Повний оберт на небі завершує за 88 діб, період обертання Меркурія навколо своєї осі дорівнює 58,65 Доби, тобто 2/3 його обертання навколо Сонця. Таке обертання є динамічно стійким. Сонячна доба на Меркурії триває 176 днів.
Вісь обертання Меркурія майже перпендикулярна до площини його орбіти. Як свідчать радіоспостереження, температура на поверхні Меркурія в пункті, де Сонце знаходиться в зеніті, сягає 620 К. Температура нічної півкулі близько 110 К.

Уся поверхня Меркурія поцяткована кільцевими структурами різного розміру (до 120 км у поперечнику), нагадуючи цим найдавнішу формацію Місяця, але відрізняючись від неї низькою відбивною здатністю (альбедо 0,056). За допомогою радіоспостережень вдалося визначити теплові властивості зовнішнього покриву планети, що виявилися близькими до властивостей тонкоподрібнених порід місячного реголіту. Причиною такого стану порід, найімовірніше, є безперервні удари метеоритів, що майже не послаблюються розрідженою атмосферою Меркурія.
Поверхня планети вся поцяткована кратерами, утворення яких можна пояснити метеоритним бомбардуванням Меркурія, що відбувалося на перших етапах еволюції планети мільярди років тому. Великим кратерам надано імена видатних людей (Бетховен, Бах, Шекспір і т. ін.). Кратер Бетховена, наприклад, має діаметр близько 625 км, а улоговина Калорис - 1300 км. Величезна улоговина має пласку поверхню, вона поцяткована тріщинами й грядами.

Атмосфера Меркурія, у порівнянні із земною, сильно розріджена. За даними, отриманими з міжпланетної станції "Маринер-10", її густина не перевершує густину земної атмосфери на висоті 620 км. У складі атмосфери виявлена невелика кількість водню, гелію й кисню, містяться й деякі інертні гази, наприклад, аргон і неон.
Такі гази могли виділитися в результаті розпаду радіоактивних речовин, що входять до складу ґрунту планети. Імовірно, Меркурій у початковому стані мав повністю рідкий стан і швидке початкове обертання, яке потім сповільнилося приливним тертям.
У Меркурія виявлене власне дуже слабке магнітне поле, що свідчить про неповну консолідацію планети. Напруженість цього магнітного поля менша, ніж у Землі, і більша, ніж у Марса. Середня густина Меркурія (5,44 г/см3) значно вища за місячну і майже дорівнює середній густині Землі, а його маса складає лише 1/18 маси Землі.

Венера
Венера - друга від Сонця (108 млн. км) і найближча до Землі планета Сонячної системи. Період обертання навколо Сонця - 225 діб. Під час нижніх з'єднань може наближатися до Землі до 40 млн. км, тобто ближче будь-якої іншої великої планети Сонячної системи. Синодичний період (від одного нижнього з'єднання до іншого) дорівнює 584 доби. Венера - найяскравіше світило на небі після Сонця й Місяця. Діаметр Венери - 12 100 км (95% діаметра Землі), маса - 81,5% маси Землі, температура біля поверхні Венери сягає 747 К, а тиск 90 атм.
З космосу хмари Венери виглядають як система смуг, що розташовуються зазвичай паралельно до екватора планети, однак часом вони утворюють деталі, які були помічені ще із Землі, що й дозволило встановити приблизно 4-5-добовий період обертання хмарного шару. Це чотиридобове обертання було підтверджене космічними апаратами і пояснюється наявністю на рівні хмар постійних вітрів, що дмуть у бік обертання планети зі швидкістю близько 100 м/с.
Атмосферний тиск біля поверхні Венери складає близько 9 МПа, а густина у 35 разів перевищує густину земної атмосфери. Кількість вуглекислого газу в атмосфері Венери в 400 тис. разів більше, ніж у земній атмосфері. Причиною цього, імовірно, є інтенсивна вулканічна діяльність, а крім того, відсутність на планеті двох основних поглиначів вуглекислого газу - рослинності й океану з його планктоном. Найвищі шари атмосфери Венери складаються повністю з водню. Воднева атмосфера простягається до висоти 5500 км.

На Венері були виявлені складчасті гірські системи з перепадом висот від 2 до З км, терасові вулканічні кальдери, протяжні лавові потоки і заплутана мережа розламів. На Венері зустрічаються тільки великі кільцеві структури, діаметр яких коливається від 9 до 50 км. Вони оточені високими валами викинутого матеріалу і мають центральні гірки і гладкі днища, заповнені лавою. Кільцеві структури мають вулканічне експлозивне походження і, цілком імовірно, пов'язані з падінням метеоритів, незважаючи на захищеність планети від зовнішнього впливу щільною атмосферою. У результаті проведених досліджень можна зробити висновок, що за морфологічним виглядом поверхні Венера, як і Марс, є "мертвою" планетою, що втратила ендогенну активність і магнітне поле. Супутників Венера не має.
Земля
Земля - одна з планет Сонячної системи. її ендогенна активність триває вже протягом 4,6 млрд. років. Подібно до інших планет, Земля рухається навколо Сонця по еліптичній орбіті. Відстань від Землі до Сонця в різних точках орбіти неоднакова. Середня відстань складає приблизно 149,6 млн. км. У процесі руху нашої планети навколо Сонця площина земного екватора (нахилена до площини орбіти під кутом 23°26,5') переміщається паралельно до самої себе таким чином, що в одних ділянках орбіти земна куля нахилена до Сонця північною півкулею, а в інших - південною.
Земля має природний супутник - Місяць.
Одна з особливостей Землі - частково збережений дотепер розплавлений стан ядра. Фізичною ознакою наявності рідкого ядра (за сейсмічними даними) і внутрішнього флюїдного запасу є власне магнітне поле. Під дією сонячного вітру магнітне поле Землі спотворюється й отримує "шлейф" у напрямку від Сонця, що простягається на сотні тисяч кілометрів.
Наша планета оточена великою атмосферою. Основними газами, що входять до складу нижніх шарів атмосфери, є азот (близько 78%), кисень (близько 21%) і аргон (близько 1%). Інших газів в атмосфері Землі дуже мало, наприклад вуглекислого газу близько 0,03%. Атмосферний тиск на рівні поверхні океану складає за нормальних умов приблизно 0,1 МПа. Виходячи із загальної маси Землі 5,977 • 1011 г, тепло, виділюване за рік у результаті радіоактивного розпаду в надрах, дорівнює 2,3 * 1020 кал. Річна втрата тепла на сьогодні складає 2,4 1020 кал. Таким чином підтримується приблизна рівність між генерацією і втратою тепла. Оскільки тепло може передаватися тільки від більш нагрітої до менш нагрітої речовини, температура речовини в надрах Землі вища, ніж температура на її поверхні. На основі всього комплексу наукових даних побудована модель внутрішньої будови Землі.
Тверду оболонку Землі називають літосферою. Ця оболонка складається з декількох великих літосферних плит, які повільно переміщаються одна щодо іншої. Уздовж меж "з'єднань" плит відбувається значна частина землетрусів.

Марс
Марс за розташуванням четверта від Сонця планета Сонячної системи. На зоряному небі вона виглядає як немиготлива цятка червоного кольору, яка час від часу значно перевершує за блиском зорі першої величини. Марс періодично підходить до Землі на відстань до 57 млн. км, значно ближче, ніж будь-яка планета, крім Венери.
За діаметром Марс майже вдвічі менший за Землю й Венеру. Планета оточена газовою оболонкою - атмосферою, що має меншу густину, ніж земна. Атмосфера Марса складається з вуглекислого газу (0,95 за об'ємом), азоту (0,027), аргону (0,016), кисню (0,02) і водяної пари (0,01-0,015).

Поверхня Марса дуже розчленована, на ній є великі каньйони, численні високі уступи й схили. У зразках ґрунту з Марса був виявлений великий вміст окислів силіцію й феруму. Кількість Сульфуру (у вигляді сульфатів) у десятки разів перевищує вміст його у земній корі. На знімках Марса виявлені сліди вулканічної активності, а також сліди багатьох процесів руйнування і згладжування рельєфу поверхні, переміщення й відкладення наносів.
У південній півкулі планети збереглася первинна, сильно кратеризована кора на величезних плато, що піднімаються на 2-4 км над умовним нульовим рівнем. У північній півкулі первинна кора представлена фрагментарно, тут переважають накладені вулканічні депресії, розташовані на 1-3 км нижче нульового рівня, і височини з найвищими щитовими вулканами. На знімках поверхні Марса чітко видно "борозни", за формою подібні до русел рік на Землі. Оскільки існування річок на планеті виключається, можна припустити, що ці русла виникли в результаті розтоплювання підповерхневого водяного льоду в зонах підвищеного виділення тепла планети.
Марс має два невеликі супутники - Фобос (27 км) і Деймос (15 км). Супутники обертаються синхронно з планетою (у площині її екватора) по кругових орбітах радіусом 6 і 20 тис. км відповідно. За допомогою космічних апаратів установлено, що супутники мають неправильну форму й у своєму орбітальному положенні залишаються поверненими до планети завжди одним і тим же боком.
Презинтацію виконала
Учениця 11-А класу
Конюх  Анастасія
Дякую за увагу)))))


title: Презентація на тему «Трансформатор и его применение»

text:
Презентация на тему
«Трансформатор и его применение»
Трансформатор – это ..
Трансформа́тор — это статическое электромагнитное устройство, имеющее две или более индуктивно связанные обмотки на каком-либо магнитопроводе и предназначенное для преобразования посредством электромагнитной индукции одной или нескольких систем (напряжений) переменного тока в одну или несколько других систем (напряжений), без изменения частоты.
Для чего?
Трансформатор осуществляет преобразование переменного напряжения и/или гальваническую развязку в самых различных областях применения — электроэнергетике, электронике и радиотехнике.
Конструктивно трансформатор может состоять из одной (автотрансформатор) или нескольких изолированных проволочных, либо ленточных обмоток (катушек), охватываемых общим магнитным потоком, намотанных, как правило, на магнитопровод (сердечник) из ферромагнитного магнито-мягкого материала.

Применение
Применение трансформаторов.
Наиболее часто трансформаторы применяются в электросетях и в источниках питания различных приборов.

Применение в электросетях
Поскольку потери на нагревание провода пропорциональны квадрату тока, проходящего через провод, при передаче электроэнергии на большое расстояние выгодно использовать очень большие напряжения и небольшие токи. Из соображений безопасности и для уменьшения массы изоляции в быту желательно использовать не столь большие напряжения. Поэтому для наиболее выгодной транспортировки электроэнергии в электросети многократно применяют силовые трансформаторы: сначала для повышения напряжения генераторов на электростанциях перед транспортировкой электроэнергии, а затем для понижения напряжения линии электропередач до приемлемого для потребителей уровня.

Применение в источниках электропитания
Для питания разных узлов электроприборов требуются самые разнообразные напряжения. Блоки электропитания в устройствах, которым необходимо несколько напряжений различной величины, содержат трансформаторы с несколькими вторичными обмотками или содержат в схеме дополнительные трансформаторы. Например, в телевизоре с помощью трансформаторов получают напряжения от 5 вольт (для питания микросхем и транзисторов) до нескольких киловольт (для питания анода кинескопачерез умножитель напряжения).
В прошлом в основном применялись трансформаторы, работающие с частотой электросети, то есть 50-60 Гц.
Трансформаторы бывают разные
Спасибо за просмотр!
Презентацию подготовил Манжуленко Богдан
Гр. Р-1-13


Презентація на тему «Квантова механіка»


title: Презентація на тему «Теплові двигуни» (варіант 2)

text:
та їх вплив на екологію
Теплові двигуни
Світу, в якому ми живемо, загрожує серйозна небезпека
1. Шкідливі викиди в атмосферу
Згоряння палива в топках промислових підприємств і теплових електростанцій майже ніколи не буває повним, тому відбувається забруднення повітря золою, пластівцями сажі.
Енергетичні установки викидають в     атмосферу щорічно 230-290 млн. м. куб. золи і близько 60 млн. м. куб. оксиду сірки (SO2).
400 млн. т оксиду вуглецю;
 250 млн. т сполук хлору, фтору, найтоншого пилу, аерозолів;
метали: свинець, ртуть, ванадій, нікель, радіоактивні елементи;
70 млн. т сполук свинцю.
Окрім того, при спалюванні нафти, вугілля, газу в повітря щорічно викидається:

2. Вплив використання авто та авіатранспорту на навколишнє середовище.
3. Вплив забруднення довкілля на здоров'я людини
Забруднення природного середовища шкідливими речовинами в першу чергу впливає на здоров'я людини, сприяє збільшенню захворювань серцево-судинної системи, утворенню злоякісних пухлин, захворюванням крові.
Висновки
Усі вищенаведені дані свідчать про те, що використання теплових двигунів, чинить вкрай негативний вплив на оточуюче середовище. Через наявність шкідливих речовин у повітрі, воді, ґрунті хворіють люди, потерпає прекрасний світ рослин і тварин. Негативні зміни у навколишньому середовищі можуть привести людство до глобальної катастрофи, відгуки якої ми можемо відчувати вже зараз. Людина відповідає за цей світ, за збереження у ньому гармонії і краси, а тому необхідним, на нашу думку, єпошук шляхів покращення світової екології.

Роботи ведуться у чотирьох напрямках:
Для більш повного згоряння палива в горючу суміш двигунів внутрішнього згоряння додають водень.
Для кращого очищення вихлопних і паливних газів застосовують спеціальні фільтри, присадки до палива, а також спеціальну обробку газів перед їх викидом в атмосферу.
Пошуки нового, більш чистого виду палива. Широко використовується в якості палива попередньо очищений природній газ, а також спирти.
Ведуться великі дослідницькі роботи по створенню водневого та сонячного двигунів .


title: Презентація на тему «Електромагнітні хвилі» (варіант 2)

text:
Генріх Рудольф Герц.Електромагнітні хвилі
Генріх Рудольф Герц
Німецький фізик. Народився 22 лютого 1857 року у місті Гамбург. Закінчив Берлінський університет, де його вчителями були Герман фон Гельмгольц і Густав Кірхгоф. З 1885 по 1889 роки був професором фізики Університету в Карлсруі. З 1889 року – професор фізики університету в Бонні.
Герц довів існування електромагнітних хвиль.
Він детально досліджував віддзеркалення, інтерференцію, дифракцію і поляризацию електромагнітних хвиль, довів, що швидкість їх розповсюдження співпадає із швидкістю розповсюдження світла, і що світло є не що інше, як різновид електромагнітних хвиль.
Він побудував електродинаміку тіл, що рухаються, виходячи з гіпотези про те, що ефір захоплюється тілами, що рухаються.
В своїх дослідах Герц здійснив отримання електромагнітних хвиль і зумів відтворити з цими хвилями всі явища, типові для будь-яких хвиль:
утворення «тіні» предметів, що позаду,
іддзеркалення від металевих листів,
заломлення у великій призмі,
утворення стоячої хвилі в результаті інтерференції хвилі, падаючої прямовисно на металевий лист, із стрічною хвилею, відображеною цим листом.
Був досліджений також напрям векторів електричного і магнітного полів в бі-електромагнітних хвилях; виявилося, що електромагнітні хвилі мають такі ж властивості, які були відомі у світлових хвиль.
В 1892 році у Герца була діагностована інфекція (після серйозної мігрені). Його кілька разів прооперували, щоб вилікувати хворобу, але марно. Він помер від зараження крові у віці 36 років в Бонні. Похований в Гамбурзі на кладовищі Ольсдорф.
УТВОРЕННЯ ЕЛЕКТРОМАГНІТНИХ ХВИЛЬ
Джерелом електромагнітних хвиль може бути будь-який електричний коливальний контур або провідник, в якому проходить змінний електричний струм, оскільки для збудження електромагнітних хвиль необхідно створити у просторі змінне електричне або відповідно змінне магнітне поле.
Наприклад, провідники, якими проходить промисловий змінний струм (частота 50 Гц), теж випромінюють електромагнітні хвилі. Та виявити ці хвилі надзвичайно складно, оскільки їх інтенсивність мізерна. Виявити електромагнітні хвилі можна лише тоді, коли вони мають велику амплітуду коливань напруженості електричного й індукції магнітного полів.
Напруженість електричного поля, яке виникає під час зміни магнітного поля, як і індукція магнітного поля, яке виникає під час зміни електричного поля, тим більша, чим швидше відбувається зміна магнітного поля в першому випадку і електричного — в другому.
Отже, необхідною умовою утворення інтенсивних електромагнітних хвиль є висока частота електромагнітних коливань у провіднику (порядку десятків тисяч і мільйонів герц). Коливання такої частоти, як відомо, можна дістати в коливальному контурі за допомогою генератора незатухаючих коливань.


Презентація на тему «Сучасні економічні джерела світла» (варіант 1)


Презентація на тему «Андре-Марі Ампер» (варіант 1)


Презентація на тему «Взаємодії та сили»


title: Презентація на тему «Безпека при роботі з електричним струмом»

text:
    Безпека при роботі з електричним струмом
                        Роботу виконав:
                        учень 9-Б класу
                          Дубач Богдан
Plastivezzz Inc
Вплив електричного струму на людину
Як ми вже знаємо, небезпечною силою струму для людини є 0.1А
А напруга – до 25 В
Plastivezzz Inc
Ланцюги проходження струму
       Основні Ланцюги
   специфічні ланцюги
Plastivezzz Inc
Електротравми
Травми які зумовлюються впливом електричного струму – називають електротравмами
Їх існує 4 види, а саме:
 Електричні опіки
 Електричні знаки
 Металізація шкіри
 Електроофтальмія
Plastivezzz Inc
              Електричні опіки
Це опіки, які виникають внаслідок ураженням тканин електричним струмом, а точніше його тепловою дією.
Plastivezzz Inc
          Електричні знаки
Електричний знак — це чітко окреслена пляма діаметром 1—5 мм сірого або блідо-жовтого кольору, що з'являється на поверхні шкіри людини, яка зазнала дії струму. В більшості випадків електричні знаки безболісні, з часом верхній шар шкіри сходить, а уражене місце набуває початкового кольору, відновлює пластичність та чутливість.
Plastivezzz Inc
         Електрометалізація
Електрометалізація — проникнення в шкіру частинок металу внаслідок його розбризкування та випаровування під дією струму.
Вона може статися при коротких замиканнях, від'єднаннях роз'єднувачів та рубильників під навантаженням. При цьому дрібні частинки розплавленого металу під впливом динамічних сил та теплового потоку розлітаються у всі сторони з великою швидкістю. Кожна з цих частинок має високу температуру, але малий запас теплоти, і тому не здатна пропалити одяг. Тому ушкоджуються відкриті частини тіла — руки та обличчя. Уражена ділянка тіла має шорстку поверхню.
Plastivezzz Inc
            Електроофтальмія
Електроофтальмія — це запалення зовнішніх оболонок очей, що виникає під впливом потужного потоку ультрафіолетових та/або інфрачервоних променів. Електроофтальмія розвивається через 4—8 годин після ультрафіолетового опромінення.
При цьому мають місце почервоніння та запалення шкіри, слизових оболонок повік, сльози, гнійні виділення з очей, судоми повік та часткова втрата зору. Потерпілий відчуває головний біль та різкий біль в очах, що посилюється на світлі.
Plastivezzz Inc
Техніка безпеки про роботі з струмом
Plastivezzz Inc
                           Запобіжники
Запобіжник – це пристрій для захисту електричних проводів і приладів від надмірного струму.
Типи запобіжників:
 плавкі запобіжники
 автоматичні запобіжники
Plastivezzz Inc
           Плавкий запобіжник
Недоліки:
 не завжди забезпечують захист в зв’язку із-за окислення контактів, послаблення натиску і т.п.

Plastivezzz Inc
Принцип дії:
якщо струм стає надмірним, дріт (або пластина) запобіжника розплавляється і розриває електричне коло.

Переваги:

 прості в конструкції.
 недорогі.
      Автоматичний запобіжник
Автомати́чний вимика́ч — це запобіжник, що спроможний вмикати, проводити та вимикати струм, коли електричний ланцюг у нормальному стані, а також вмикати, проводити протягом певного встановленого часу і вимикати струм при певному аномальному стані електричного кола. Автоматичний вимикач призначений для нечастих вмикань, а також для захисту кабелів та кінцевих споживачів від перевантаження і короткого замикання. Під час розчеплення контактів може виникнути електрична дуга, тому контакти мають особливу форму і знаходяться в дугогасильній камер

Plastivezzz Inc
          Будова автоматичного                   запобіжника
Автоматичний вимикач- конструктивно виконаний у діелектричному корпусі. Включення-відключення проводиться важелем проводи приєднуються до гвинтових клем .Провідність ланцюга здійснюють рухомий  і нерухомий контакти. Рухомий контакт підпружинений, пружина забезпечує зусилля для швидкого розчеплення контактів. Механізм розчеплення приводиться в дію одним з двох розчеплювачів: тепловим або магнітним. Тепловий роз'єднувач являє собою біметалеву пластину , що нагрівається протікаючим струмом. При протіканні струму вище допустимого значення біметалічна пластина вигинається і приводить в дію механізм розчеплення. Магнітний (миттєвий) роз'єднувач представляє собою соленоїд  рухомий сердечник якого також може приводити в дію механізм розчеплення. Під час розчеплення контактів може виникнути електрична дуга, тому контакти мають особливу форму і знаходяться в дугогасильній камері.
Plastivezzz Inc
   Використання електроприладів
1 Не можна користуватись електроприладами з мокрими руками.
2 Ніколи не можна використовувати прилади з пошкодженою ізоляцією.
3 Не можна підвішувати речі на кабелі
Plastivezzz Inc
4 Вимикати всі електроприлади, коли йдеш з дому
5 Не можна вимикати прилади, тягнучи їх за шнур, лише за вилку.
6 Не засовувати в розетку металеві чи будь-які інші предмети, які проводять електричний струм. Лише діелектрики- але я б все одно не радив)
Plastivezzz Inc
   ПМД при ураженні електричним  струмом
відтягнути людину від джерела струму.
одразу викликати швидку ДОПОМОГУ.
Звільнити грудну клітину потерпілого від одягу.
Якщо зупинилось дихання потрібно провести непрямий масаж серця та зробити штучне дихання (рот-рот або рот-ніс).
Якщо є ввести адреналін або будь-які інші стимулючі препарати.
Plastivezzz Inc
Позитивний вплив струму на людину
Електрошок
Дефібриляція
Гальванізація
Plastivezzz Inc
  Електрошок
Електрошок (електросудомна терапія)- процес лікування в якому через мозок пропускають електричний струм через мозок людини, для лікування психологічних захворювань. Наприклад: депресія, шизофренія (рання стадія) і маніакальний стан. Досі існує багато суперечок чи можна його використовувати, оскільки побічними ефектами від нього може бути амнезія короткочасна чи на досить довгий період та підвищення артеріального тиску.
Plastivezzz Inc
                 Дефібриляція
Дефібриляція шлуночків серця – здійснюється спеціальним апаратом дефібрилятором, для того щоб привести серце знову в дію якщо воно зупинилось. При першій спробі напруга повинна бути 4000 В , при наступних спробах  повинна поступово збільшуватись до 7000 В. Якщо ж при 7000 В серце не вдалося оживити, тоді настає біологічна смерть.
Plastivezzz Inc
                  Гальванізація
Гальванізація (медична) – застосування струму (до 50 мА та до 60 мВ) на шкіру людини для повернення їй тонусу та пружності. Також завдяки гадьванізації покращується крово- та лімфообіг, стимулюються процеси обміну речовин в шкірі, пришвидшується регенерація  тканин і клітин в організмі.
Не плутати з покриттям металів за допомогою електролізу.
Plastivezzz Inc
Plastivezzz Inc


Презентація на тему «Сузір’я» (варіант 10)


title: Презентація на тему «Свойства электромагнитных волн» (варіант 2)

text:
Свойства электромагнитных волн
Выполнила: Терешко Елена
     Электромагнитные волны - представляют собой распространение электромагнитных полей в пространстве и времени.
Источник электромагнитного поля - электрические заряды, движущиеся с ускорением.

Электромагнитные волны, в отличие от упругих (звуковых) волн, могут распространяться в вакууме или любом другом веществе.

В веществе скорость электромагнитной волны меньше, чем в вакууме. Соотношение между длиной волна, ее скоростью, периодом и частотой колебаний, полученные для механических волн выполняются и для электромагнитных волн:
Свойства электромагнитных волн
Свойства электромагнитных волн можно определить исходя из теории Максвелла. Звучит она так, переменное электрическое поле является источником магнитного поля в окружающей среде. Порождаемое поле имеет вихревой характер. То есть силовые линии его замкнуты и имеют форму окружностей.
Первым свойством электромагнитной волны является то, что она поперечна. Это значит, что векторы напряжённости электрического поля и вектор магнитной индукции колеблются в перпендикулярных плоскостях. А направление распространения волны перпендикулярно плоскости образованной векторами E и B.
Рисунки — синусоидально изменяющихся векторов E и B.
Взаимное расположение силовых линий электрического и магнитного полей
История открытия и интересные факты
Всё окружающее нас пространство пронизано электромагнитным излучением. Солнце и звёзды, окружающие нас тела и Земля, антенны радиостанций и телефоны испускают электромагнитные волны, которые в зависимости от их частоты колебаний носят различные названия: радиоволны, инфракрасное излучение, видимый свет, рентгеновские лучи и лучи биополя.
Этот неиссякаемый источник энергии порождают колебания электрических зарядов атомов и молекул. Если заряд колеблется, то он движется с ускорением, а значит, излучает электромагнитные волны. Изменяющееся магнитное поле возбуждает вихревое электрическое поле, а оно, в свою очередь, возбуждает вихревое магнитное поле. Процесс захватывает одну точку пространства за другой.
Распространяющееся электромагнитное поле и называют электромагнитной волной.

Скорость распространения электромагнитной волны в вакууме С = 299 792 458 м/с. К такому выводу приводит теория электромагнитного поля, созданная в 60 годах 19 века Максвеллом, и описанная им в книге «Трактат об электричестве и магнетизме»(1873).Лишь в конце 1880-х годов немецкий физик Г.Герц экспериментально доказал существование электромагнитных волн и исследовал некоторые их свойства.
Герц получал электромагнитное излучение с помощью вибратора - пары металлических стержней, разделённых небольшим воздушным пространством, на которые подавалось сильное электрическое напряжение. Электромагнитное излучение направлялось на большой металлический лист. Падающая и отражённая волна складывались, образуя стоячую волну.По геометрическим размерам элементов вибратора и по расстоянию между излучающим и передающим вибраторами Герц и определил скорость распространения электромагнитной волны. Получилась величина равная скорости света. Это доказывало электромагнитную природу света.


Презентація на тему «Відносність руху»


title: Презентація на тему «Мас-спектрограф»

text:
Мас-спектрограф
підготував Роман Котенко, 11-В
вступ
	Мас-спектрометрія — метод визначення хімічного, фазового складу і молекулярної структури речовини, що базується на реєстрації спектра мас іонів, утворених внаслідок іонізації атомів і молекул проби. Маса іона визначається за його відхиленням у магнітному полі.
іонізація
мас-спектрометр
	Мас-спектрометр – прилад, що розділяє заряджені частинки (звичайно іони) із різним відношенням маси частинки до її електричного заряду. Принцип дії полягає у впливі електричного та магнітного полів на пучки іонів, що рухаються у вакуумі. Для реєстрації іонних струмів, як правило, використовуються підсилювачі постійного струму або фотопластинки.
принцип роботи приладу

джерело іонів
мас-аналізатор
детектор
джерела іонів
	Перше, що треба зробити для отримання мас-спектру, – перетворити нейтральні молекули та атоми, що складають будь-яку речовину, в іони. Цей процес називається іонізацією і по-різному виконується для органічних та неорганічних речовин.
	Другою необхідною умовою є переведення іонів в газову фазу у вакуумній частині мас-спектрометра. Глибокий вакуум забезпечує безперешкодний рух іонів всередині приладу, а при його відсутності іони розсіються і рекомбінують.
способи іонізації
Газовая фаза
электронная ионизация (EI)
химическая ионизация (CI)
электронный захват (EC)
ионизация в электрическом поле (FI)
Жидкая фаза
термоспрей
ионизация при атмосферном давлении (AP)
электроспрей (APESI)
химическая ионизация при атмосферном давлении (APCI)
фотоионизация при атмосферном давлении (APPI)
Твёрдая фаза
прямая лазерная десорбция - масс-спектрометрия (LDMS)
матрично-активированная лазерная десорбция/ионизация (MALDI)
масс-спектрометрия вторичных ионов (SIMS)
бомбардировка быстрыми атомами (FAB)
десорбция в электрическом поле (FD)
плазменная десорбция (PD)
мас-аналізатори
	Отримані при іонізації іони за допомоги електричного поля переносяться в мас-аналізатор, де починається другий етап аналізу – сортування іонів за відношенням маси до заряду.
	Мас-спектрограф може мати два мас-аналізатори, тоді він називається тандемним.
детектори
	Останнім елементом є детектор заряджених частинок. Перші прилади мали фотопластинку в якості детектора. Зараз використовуються динодні вторинно-електронні множителі, фотомножителі або мікроканальні множителі.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!


Презентація на тему «Звук» (варіант 3)


title: Презентація на тему «Нобелівські лауреати в галузі ядерної фізики»

text:
Нобелівські лауреати в галузі ядерної фізики
П'єр Кюрі й Марія Кюрі

Франція 1903 «За видатні заслуги в спільних дослідженнях явищ радіації».
Антуан Анрі Беккерель

Франція 1903 «У знак визнання його видатних заслуг, що виявилися у відкритті спонтанної радіоактивності».
Сесил Френк Павелл

Британський фізик, лауреат Нобелівської премії з фізики в 1950 р. «За розробку фотографічного методу дослідження ядерних процесів і відкриття мезонів, здійснених за допомогою цього методу».

Джон Дуглас Кокрофт

Джон Дуглас Кокрофт Англійська фізик, лауреат Нобелівської премії з фізики за 1951 «за дослідницьку роботу з перетворення атомних ядер за допомогою штучно прискорених атом них часток», спільно з Ернестом Уолтоном.

Фелікс Блох

Фелікс Блох Американський фізик швейцарського походження, відомий працями з теорії магнетизму, квантової теорії кристалів (теорія зон) і нових методів вимірювання магнітних моментів ядер.Нобелівська премія, 1952.

Вальтер Вільгельм Георг Боте

Німецький фізик, лауреат Нобелівської премії з фізики за 1954 рік. Зробив значний внесок в ядерну фізику.Вальтер Боте був першопрохідцем у галузі сучасної ядерної фізики і фізики елементарних частинок. Він залишив помітний слід в історії фізики XX сторіччя.
Лі Цзундао

Американський фізик, китайського походження; Нобелівський лауреат (1957р).Навчався в університетах м. Чжецьян, Ханькоу, Куньмін. В 1946 емігрував до США, там продовжив освіту в Чикаго (під керівництвом Енріко Фермі).Наукові роботи з квантової теорії поля, теорії елементарних частинок, ядерної фізики, статистичної механіки, гідродинаміки, астрофізики.
Нобелівська премія з фізики - престижна нагорода за наукові досягнення в області фізики. Церемонія вручення премії проходить щорічно, 10 грудня в Стокгольмі, в день смерті Альфреда Нобеля.


title: Презентація на тему «Дія на організм людини іонізуючого випромінювання»

text:
Дія на організм людини іонізуючого випромінювання
Іонізуючі випромінювання викликають в організмі людини іонізацію молекул і атомів тканини, порушують хімічні структури сполук, утворюють сполуки, не властиві живій клітині, що у свою чергу призводить до її відмирання.
Зміни процесів в організмі залежать від дози опромінення.

Променева хвороба
- захворювання, що виникає в результаті впливу різних видів  іонізуючих випромінювань, що залежать від його дози, локалізації джерела радіоактивних речовин, розподілу дози в частини тіла людини.
Невідкладна допомога людині, яка постраждала від променевої хвороби:
• при нудоті і блювоті: 1-2 таблетки диметкарба чи зтаперазина
• при серцево-судинній недостатності: кордіаміну підшкірно, кофеин-бензоата натрію;
• при психомоторному порушенні і реакції страху: 1-2 пігулки фенозепама, оксилидина чи фенибута
• при необхідності подальшого перебування на місцевості з високим рівнем радіації (у зоні зараження): повторно (через 4-6 годин після першого прийому) 4-6 таблеток цистамина
• при зараженні відкритих ділянок шкірних покривів: часткова санітарна обробка після виходу з зони радіоактивного зараження.
Процес одужання одного з видів променевої хвороби
Дякую за увагу!