title: Презентація на тему «Будова та функції скелету людини»

text:
Будова та функції скелету людини.
Виконала:
Загальні поняття про скелет людини. Будова кістки.
Скелет (кістяк) людини - це комплекс кісток, які виконують опорну, захисну, локомоторну, кровотвірну та депонуючу функції. До скелету входить близько 200 кісток. В скелеті виділяють осьовий (хребет, череп, грудна клітка) та додатковий відділи (пояси кінцівок та вільні кінцівки). Кістки скелету є своєрідними важелями, які рухаються м'язами, в результаті чого частини тіла змінюють положення в просторі. До кісток прикріплюються зв'язки, сухожилля, фасції. Скелет утворює простори для розташування головного мозку, спинного мозку, легень тощо. Кістки беруть участь у мінеральному обміні, вони є осередком кальцію, фосфору тощо. Жива кістка містить в собі вітаміни А, Д, С та інші.
Кістки побудовані з кісткової тканини, які є різновидністю сполучної тканини, складаються із клітин (остеоцити) та міжклітинної речовини, яка містить багато колагену, глікопротеїдів тощо, і мінеральних компонентів (в основному кристали гідрооксиапатиту). Завдяки цьому кістка має і гнучкість, і міцність. Кількість (а точніше співвідношення) органічних і мінеральних речовин в кістці змінюється з віком. У дітей значно переважають органічні речовини, у дорослих - мінеральні.
Опір свіжої кістки на розрив такий же, як у міді, і в 9 разів більший, ніж у свинцю. Кістка витримує стискування 10 кг/мм2 (подібно до чавуну). Щоб переламати ребро необхідна сила в 110 кг/см2.
У кістці розрізняють такі клітини: остеобласти - багатокутні, кубічної форми молоді клітини кістки, багаті елементами зернистої ендоплазматичної сітки, рибосомами, комплексом Гольджі. Здатні до розмноження. Поступово остеобласти диференціюються у остеоцити, при цьому кількість органел у клітині зменшується. Міжклітинна речовина, яка утворюється остеобластами, замуровує клітину з усіх боків і просочується солями кальцію.
Остеоцити - зрілі багатовідросткові клітини, які лежать у кісткових лакунах. Їх відростки контактують між собою, а канальці, у яких проходять відростки, пронизують речовину кістки. Остеоцити не діляться, органели у них розвинені слабко.
Остеокласти - великі багатоядерні клітини, які руйнують кістку і хрящ. Остекласти мають багато протеолітичних ферментів, мітохондрій, лізосом і вакуоль. У них добре виражений комплекс Гольджі. Остеокласти відносять до макрофагів.

Клітини кісток.
Кістка (os) як орган ззовні (крім поверхонь зчленування) вкрита окістям, яке є сполучнотканинною пластинкою збагаченою кровеносними і лімфатичними судинами, нервами. Оксітя міцно зрощене з кісткою за рахунок волокон, що входять у тканину кістки. Зовнішній шар окістя волокнистий, внутрішній - остеогенний кісткоутворюючий) прилягає до кістки. В ньому розташовані остеогенні клітини в стані спокою, за рахунок яких відбувається розвиток, ріст в товщину та регенерація кістки після пошкодження.
Розрізняють два основних типи кісткової тканини - ретикулофіброзну (грубоволокнисту) і пластинчасту. Перша розвивається із мезенхіми, що властиво для покривних кісток черепа. Одночасно з диференціюванням клітин в остеоцити утворюється міжклітинна речовина і колагенові волокна. Розташована між клітинами і волокнами основна речовина ущільнюється, формуються кісткові балки (перекладини). Клітини поверхні утворюваної кістки перетворюються в остеобласти.

 Зовні кістка одягнена окістям, або періостом (periosteum), яку пронизують кровоносні судини, що живлять кістку. В окісті є багато чутливих нервових закінчень, сама ж кістка нечутлива.
  Порожнина трубчастих кісток заповнена червоним кістковим мозком, який протягом життя замінюється жовтим (жировою тканиною).
  Кістки відрізняються одна від одної формою і будовою. Виді¬ляють кістки трубчасті, плоскі, змішані і повітроносні. Серед трубчастих розрізняють довгі (плечова, стегнова, кістки перед¬пліччя, гомілки) і короткі (кістки п'ясти, плюсни, фаланги паль¬ців). Губчасті кістки складаються з губчастої речовини, покритої тонким шаром компактної речовини. Вони мають форму  неправильного куба або многогранника і розташовуються в місцях, де ве¬лике навантаження поєднується з рухливістю (наприклад, надколінник).

                                                        Рис. 82.
Будова кістки. А — поздовжній розпил через верхній кінець стегнової кістки; б — схема головних напрямків, по яких розташовуються перекладки у верхньому кінці стегнової кістки: 1 — компактна речовина; 2 — губчаста речовина; З — порожнина кістки; 4 — лінії стискання; 5 — лінії розтягування.
 Плоскі кістки беруть участь в утворенні полостей, поясів кі¬нцівок і виконують функцію захисту (кістки кришки черепа, гру¬дина).
  Змішані кістки мають складну форму і складаються з декі¬лькох частин, різних за походженням. До змішаних кісток відно¬сяться хребці, кістки основи черепа.

                З`єднання кісток.
Існують три групи з'єднання кісток: безперервні, напівсуглоби і переривчасті з'єднання — суглоби. Такий розподіл відображає філогенез хребетних тварин. У низьких (первинно-водних) хребетних тварин кістки сполучені в основному безперервно. З виходом хребетних на сушу для нових умов пересування був потрібний розвиток кінцівок як системи важелів і рухливе з'єднання кісток, що їх складали.
  Безперервними називаються з'єднання кісток за допомогою різних видів сполучної тканини. Такими є шви — з'єднання країн кісток даху черепа між собою тонкими прошарками сполучної тканини. Кістки можуть з'єднуватися і за допомогою хряща, на приклад, рукоятка грудини з її тілом.
 Напівсуглоби також є хрящовими з'єднаннями, але в товщі хряща є невелика порожнина. До них відносяться з'єднання хребців, лобкових кісток.
  Суглоби (articulatio) — це переривчасті з'єднання кісток, які обов'язково містять наступні елементи: суглобові поверхні кісток, покриті хрящем; суглобову капсулу, або сумку; суглобову порожнину; порожнинну рідину. Суглоб звичайно прикріплений зв'язками. Суглобова рідина продукується клітинами, які вистилають внутрішню поверхню суглобової сумки. Рідина поле¬гшує ковзання суглобових поверхонь кісток і служить поживним середовищем для суглобового хряща. Кількість порожнинної рідини, яка заповнює вузьку щілину між суглобовими поверхнями, дуже невелика.

Схема будови суглоба: 1 — суглобові поверхні
 кісток; 2— суглобовий хрящ; 3— суглобова сумка;
 4— суглобова порожнина.
 Суглоби розрізняють за числом і формою суглобових
 поверхонь кісток і за можливим об'ємом рухів, тобто
 за числом осей, навкруги яких може скоюватися рух.
Так, за числом поверхонь суглоби підрозділяють на
 прості (дві суглобові поверхні) і складні (більше двох),
 формою — на плоскі (міжзап'ясткові, зап'ястково-
п'ясткові, передплесно-плеснові суглоби), кулясті
                                                                                Рис. 83.
 (плечовий, тазостегновий), елліпсоподібні (між потиличною кісткою і першим шийним хребцем) тощо.
 За характером рухливості розрізняють одновісні, тобто з однією віссю обертання (блоковидні, наприклад, міжфалангові суглоби пальців), двовісні, тобто з двома осями (еліпсоподібні) і тривісні (кулясті) суглоби. До цих останніх, як указувалося, відносяться плечовий і тазостегновий суглоби.

Скелет голови.
 Скелет голови, або череп (cranium), умовно підрозділяють на мозковий і лицьовий. Мозковий відділ (черепна коробка) служить вмістищем для мозку і захищає його від пошкоджень. Лицьовий відділ є кістковою основою обличчя, включає початкові відділи травного тракту і дихальних шляхів і утворює вмістище для органів чуття.
Череп людини. А — вигляд
спереду, Б — вигляд збоку:
 1 — лобова кістка; 2 — тім'яна
 кістка; З — скронева кістка;
 4 — потилична кістка; 5 —
вилична кістка; 6 — верхня
щелепа; 7 — нижня щелепа.
                                                                                Рис. 84
 Черепна коробка утворена нерухомо сполученими плоскими кістками. Спереду розташовується велика непарна лобова кістка, зверху — дві тім'яні, з бічних сторін — скроневі, а ззаду — непарна потилична кістка, в якій є так званий великий потиличний отвір. Через цей отвір з'єднуються головний і спинний мозок. На внутрішній поверхні кісток черепної коробки знаходяться ямки і горбочки. Ямки відповідають мозковій звивині, а горбочки між ними — борознам кори головного мозку.
  Лицьовий відділ черепа складається з верхньої і нижньої щелеп, піднебінних, носових, скуластих та інших кісток. Усі ці кістки, виключаючи нижньощелепну, нерухомо сполучені одна з одною. На нижній щелепі є виступ підборіддя — важлива відмінна риса щелепи людини.
Скелет тулуба.
Скелет тулуба включає хребет і грудну клітку. Хребет, або хребетний стовп (columna vertebralis), утворений 33-34 хребцями і має п'ять відділів: шийний — 7 хребців, грудний — 12, поперековий — 5, крижовий — 5 і копчиковий — 4—5 хребців. Хребці (vertebrae) складаються з тіла і дуги, від якої відходять сім відростків: один остистий, два поперечні, дві пари суглобових. Між тілом хребця і дугою знаходиться хребетний отвір. В сукупності ці отвори утворюють хребетний канал, в якому розташовується спинний мозок. Розміри тіл хребців збільшуються від шийного відділу до поперекового у зв'язку із зростанням навантаження на нижче розташовані хребці. Між тілами хребців знаходяться прошарки хрящової тканини. Крижові і копчикові хребці зростаються і утворюють крижову і копчикову кістки.
Рис. 85. Скелет людини: А — вигляд
спереду: 1 — череп; 2,7 — хребет; 3 —
ключиця; 4 — грудна клітка; 5 — грудина;
 6 — плечова кістка; 8 — променева кістка;
 9 — ліктьова кістка; 10 — п'ясток; 11 —
 фаланги пальців руки; 12 — зап'ясток;
13 — фаланги пальців ноги; 14 — плесно;
 15—передплесно; 16 — велика гомілкова
 кістка; 17— мала гомілкова кістка; 18 —
 колінна чашечка; 19 — стегнова кістка;
 20 — лобкова кістка; 21 — клубова кістка;
 Б — вигляд збоку: 1 — лобна кістка; 2 — хребет; 3 — ребра; 4 — грудина;
 5 — нижня щелепа; 6 — плечова кістка;
 7 — променева кістка; 8 — ліктьова
кістка; 9 — зап'ясток; 10 — п'ясток;
11 — фаланги пальців руки; 12 — фаланги пальців ноги; 13 — плесно; 14 — передплесно; 15 — велика гомілкова кістка; 16 — мала гомілкова кістка; 17 — колінна чашечка; 18 — стегнова кістка; 19 — клубова кістка; 20 — крижі; 21 — лопатка.
Будова хребта.
У зв'язку з прямоходінням хребет у людини утворює чотири вигини. У шийному та поперековому відділах вигини повернені опуклістю вперед, у грудному та крижовому — назад. Вони мають важливе значення, оскільки пом'якшують поштовхи при ходьбі, стрибках і бігу, полегшують збереження тілом рівноваги і  збільшують розміри грудної клітки і тазу. У дітей часто з'являються патологічні вигини хребта. При тривалому зігнутому положенні хребта і слабкості спинних м'язів збільшується вигин у грудному відділі хребта. У результаті тривалого нерухомого сидіння за партою і неправильної косої посадки з'являється викривлення хребта убік.

Рис. 86. Хребетний стовп. Вигляд спереду (А), ззаду (Б) і збоку (В): Відділи: І — шийний; II — грудний; III — поперековий; IV— крижовий; V— куприковий. 1,3 — шийний і поперековий лордози; 2, 4 — грудний і крижовий кіфози; 5 — мис.
Будова грудної клітки.
Грудна клітка (thorax) утворена грудиною (sternum), 12 па¬рами ребер (costae) і грудними хребцями. Сім пар ребер безпосередньо сполучено з грудиною; 8—10-а пари з'єднуються разом хрящами і переднім кінцем прикріпляються до грудини, а 11-а і 12-а пари лежать вільно, закінчуючись в м'яких тканинах. Грудна клітка вміщає важливі внутрішні органи: серце, крупні судини, легені, трахею, стравохід. Вона бере участь у дихальних рухах за рахунок ритмічного підняття і опускання ребер. Грудна клітка у людини у зв'язку з прямоходінням плоска і широка. Форма і величина її залежать від віку і статі, виду трудової діяльності і способу життя. Під впливом фізичних вправ збільшуються її розміри. У дітей при неправильній посадці і опорі на парту грудь¬ми може виникнути деформація грудної клітки, що порушує роз¬виток і функціонування серця, легень і кровоносних судин.
Рис. 87. Грудна клітка. Вигляд спереду: 1 —- тіло грудини; 2 — рукоятка грудини; 3 — верхня апертура грудної клітки; 4 — ключиця; 5 — лопатка; 6 — ребра; 7 — мечоподібний відросток грудини; 8 — реберна дуга.
Скелет кінцівок.
 Скелет кінцівок складається з скелета пояса, який прикріплює кінцівки до осьового скелета, і скелета вільної кінцівки.
  Скелет пояса верхньої кінцівки складається з пари лопаток і пари ключиць. Лопатка (scapula) — парна плоска кістка трикутної форми, яка прилягає до задньої поверхні грудної клітки. Разом із плечовою кісткою лопатка утворює плечовий суглоб. Ключиця (clauicula) — парна покривна кістка, одним кінцем сполучена з верхнім кінцем грудини, іншим — з лопатками. Скелет руки складається з плечової кістки, двох кісток передпліччя (ліктьова і променева) і кісток кисті (кістки зап'ястка, п'ястя і фаланг пальців).
  Скелет пояса нижньої кінцівки представлений тазовим поясом, утворений двома масивними тазовими кістками, кожна з яких, у свою чергу, складається з трьох зрощених кісток — клубкової,  сідничної, лобкової. Тазовий пояс разом з крижами утворює таз, який захищає органи черевної порожнини. У жінок розміри тазу більше, ніж у чоловіків, більше і величина нижнього отвору, що пов'язано з дітородінням. На бічних поверхнях тазових кісток знаходяться за-падини, в які занурюється головка стегнової кістки, утворюючи та-зостегновий суглоб. Скелет нижньої кінцівки включає стегнову кістку, дві кістки гомілки (велику і малу гомілкові) і стопу, що склада¬ється з 26 дрібних кісток. У зв'язку з прямоходінням стопа людини набула склепінчастої форми, яка забезпечує пружну ходьбу.
10 фактів про скелет людини.
1) У скелета немовлят зоо кісток.
2) З віком кількість кісток зменшується до 206.
Причина-у зрощенні ряду дрібних кісток.
3) Цікавім є те, що окремі частини скелета можна розрізнити вже у 5-тижневого зародка (розміром з горошину), у якого найбільш помітною частиною є хребет, який утворює виразну дугу.
4) Людський скелет повністю оновлюється кожні три місяці.

5) Після 40 років людина починає "рости вниз”. Кожні 10 років зростання зменшується на 1 см. Причина цього – висихання хрящів в суглобах і хребті.
6)У людини ранкове зростання перевищує вечірній на 1-2 см.

7) Майже половина всіх кісток людини знаходяться в зап’ястях і ступнях.
8) Стегнова кістка– найдовша з кісток скелета, вона складає 1 / 4 частину довжини тіла дорослого, витримує навантаження на тиск 1500 кг.
9) Кістки за міцністю перевершують граніт в 2,5 рази, а пружність кісток вища за пружність дуба.
10) Скелет новонародженої дитини складається з більш ніж трьохсот кісточок, але в результаті того що багато з них зростаються в процесі дорослішання, у скелеті дорослої їх залишається лише 206.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Віруси та бактеріофаги»

text:
Презентазія на тему:«Віруси та бактеріофаги»
Підготувала
Учениця 10-Б класу
МЗОШ №46
Камінськая Сніжана

Зміст
Відкриття вірусів
1885 року французький учений Луї Пастер уперше перевірив на людині дію вакцини проти сказу. І хочу на той час віруси не були ще відкриті, саме він ввів термін вірус і вакцинація.
Відкрив віруси російський учений Д. Івановський, який у 1892 р. оприлюднив роботу про поширення збудника мозаїчної хвороби тютюну.
Віруси рослин
Вірусні хвороби рослин, захворювання рослин, що викликаються вірусами. Про те, що рослини хворіють, люди довідалися в ті далекі часи, коли перейшли на осіле землеробство. Хлібороби як могли лікували рослини, намагалися запобігти масовій поразці.
Один зі збудників хвороб рослин – вірус тютюнової мозаїки. Подібний вірус зустрічається в картоплі, томатів, квітів, плодових і ягідних культур. Одним з ознак вірусної поразки є зміна фарбування квітів у покоління (наприклад тюльпанів) і зміни фарбування листів (жовтяниця рослин).

Віруси тварин і людини
Поряд з вірусами рослин існують небезпечні збудники хвороб тварин і людини. Це – віспа, поліомієліт, сказ, вірусний гепатит, грип, СНІД і т.д. Багато вірусів, до яких чутливий людина, вражає тварин і навпаки. Крім того деякі тварини є переносниками вірусів людини, при цьому не хворіючи.
Схема розповсюдження вірусу грипу H1N1
Бактеріофаги
Бактеріофа́ги — віруси бактерій. Через 25 років після відкриття вірусів, канадський учений Фелікс Д'Ерел, використовуючи метод фільтрації, виявив нову групу вірусів, що уражують бактерії. Їх так і назвали — бактеріофагами (або просто фагами).
Будова бактеріофагів
1-головка ;
2-відросток ;
3-нуклеїнова кислота

4-капсид ;
5-комірець ;
6-чохол ;

7-хвостві нитки ;
8-шипи ;
9-базальна пластинка;
Схема циклу розмноження бактеріофага Т2
І — фаги оточили бактерію;
2 — віріон фага прикріплюється до клітини;
3 — в клітину впорскується вірусна ДНК;
 4 — капсид фага залишається ззовні бактерії;
 5 — синтезуються нові молекули ДНК;
 6 — утворюються білкові оболонки фагів; 7 —
відбувається збирання нових віріонів;
 8 — бактерія руйнується (лізується), і віріони фага виходять назовні
Чи можна бактеріофагами лікувати бактеріальні захворювання?
Властивість бактеріофагів руйнувати бактерії використовується для попередження і лікування бактеріальних захворювань. Через 10-15 хвилин після введення бактеріофагів в організм збудника чуми, черевного тифу, дизентерії, сальмонельозу вони знешкоджуються. Але в цього методу є серйозна вада: імунна система людини сприймає фагів як інфекцію та знешкоджує їх раніше, ніж вони уразять хвороботворних бактерій. Крім того бактерії більш мінливі (у плані захисту від фагів) ніж бактеріофаги, тому бактеріальні клітини швидко стають нечутливими до фагів.


title: Презентація на тему «Коти»

text:
ТОП - 8Коти: які вони?

Скільки років по людським вимірам вашій кішці?

3 = 21
Якщо вашій кішці – 3 роки, це прирівнюється до людського 21 року.
Якщо вашій кішці 8 років, то по-людські – 40.
Якщо 14, то 70 людських років.
Середній вік домашньої кішки – 15 років, в той час як для диких – від 3 до 5 років.
8 = 40
14 = 70
15 = 3-5

Йти
Не йти
Коти махають своїми хвостами, коли стоять перед вибором, при цьому одне бажання блокує інше. Наприклад, якщо кішка стоїть в дверях, і хоче вийти, а на вулиці іде дощ, хвіст буде коливатись через внутрішній конфлікт. Кішка хоче вийти, але не хоче намокнути. Як тільки вона прийме рішення (залишиться вдома або вийде під дощ) хвіст вмить перестане коливатись.
«Йти або не йти?»

Не йти
Коти-мандрівники

За даними Ліонського університету в світі близько 400 млн. домашніх котів.Разом з тим є країни, наприклад Перу, Габон, де домашні коти майже не зустрічаються.

Австралія

Індонезія

Франція

Більше 30 млн.

пухнастих
звірят

На 10 жителів
 припадає 9 котів

Жителі

 мають 8 млн.

 котів
«Швидко, тихо, з хитрістю…»

Жираф, верблюд і кішка – це єдині тварини,
при ходьбі яких ідуть спочатку ліві ноги,
а потім праві. Така ходьба гарантує
швидкість, хитрість та тишу.

Кошенята можуть набридати Вам своїм нявканням тому, що не можуть звикнути до розпорядку дня

Старі ж кішки найчастіше нявчать уночі, прохаючи Вашої … уваги.

Якщо кішка починає нявкати ночами в літньому віці - це може бути ознакою хвороби кішки
Коти ніколи не нявкають один з одним. Цей звук – спеціально для людей.
«Няу-у-у!»

«Найбільше почуття любові…»

Коти-охоронці
Великобританія
Австрія
90%
15%
96%

 В Британії кішок використовують для охорони харчових складів, зерносховищ та реліквій Британського музею від мишей. А в Австрії кішкам, які прослужили на охороні складів кілька років, призначається довічна пенсія у вигляді молока і м'яса.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Вплив Мобільного телефону на здоров’я людини»

text:
Вплив Мобільного телефону на здоров'я людини

Історія створення телефону:
У 1837 році Уитстон і Кук створили перший апарат для передачі і прийому повідомлень.
У 1876 році Олександр Белл винайшов передавач (мікрофон).
У 1878 році Томас Алва Едісон використовував у мікрофоні вугільний порошок.
Перший мобільний телефон. Історія створення:
Історія мобільного телефону почалася в 1947 році.
3 квітня 1973 була змонтована базова станція.
Випробування першого в світі мобільного телефону пройшли 3 квітня 1973.
Переваги мобільного зв’язку:
Чисте звучання мови, відсутність сторонніх шумів і ефекту металевого голосу.
Швидкість передачі даних може досягати 153 кБіт в секунду.
1. Чи потрібен мобільний телефон:
2. Якості, що враховуються при купівлі мобільного телефону:
3. Чи має шкідливий вплив мобільний телефон?
Нормоване випромінювання мобільних телефонів
У 1996 році Федеральна комісія із зв'язку (FCC) США встановила нові норми на допустимий рівень ППМ при неконтрольованому використанні випромінюючих приладів, іншими словами - для масового користувача. Приблизно в той же час аналогічні норми були введені в Європі. Так для локальної ділянки тіла (голова) рівень ППМ був визначений: 0,08 мВт/см2.
Норма допустимого опромінення людини, виражена в потужності електромагнітної хвилі (Вт), що припадає на 1 кг живої ваги - питомий коефіцієнт поглинання (SAR).
Рівень SAR мобільних телефонів в основному лежить в межах від 0,28 до 1,5 Вт / кг. Чим менше SAR, тим безпечніше телефон для людини.
Механізм впливу техногенних випромінювань на здоров'я людини
Пухлина мозку
Психологічна залежність від мобільного телефону:
 Занепокоєння з приводу відсутності телефону
 SMS-манія
 Інформаційна манія
 Залежність людини від телефону
Манія переслідування
Звукові галюцинації
 Фізіологічна залежність. Вплив на біохімічну активність мозку
      Дослідження засвідчили зміни (а саме зміни альфа-і тета-ритму біоелектричної активності мозку) в корі головного мозку. Ці зміни з'являлися при тривалому використанні.

Вплив на ендокринну систему
      У дослідженнях вчених Mann K і P Вагнер (1998 рік) були зареєстровані невеликі коливання рівня гормонів. Однак ці коливання знаходились в межах норми, а через деякий час після припинення розмови по телефону все поверталося до нормального (властивому кожному конкретному учасникові дослідження) рівню.
Вплив ЕМП мобільних телефонів на пізнавальну функцію
       При тривалій розмові спостерігається збільшення температури вуха, барабанної перетинки, прилеглих тканин і прилеглої ділянки мозку. Напевно, багато хто з вас могли помітити відчуття тепла у вусі після довгої розмови. Це є не що інше, як результат впливу електромагнітного поля, створюваного передавачем телефону.
Вплив на увагу і здатність до концентрації
      Має місце бути зміна напрямку уваги. Ви ж не раз чули по радіо чи телевізору про аварії, скоєних водіями, які розмовляють по телефону. Відбувається це тому, що водій більше зосереджується на розмові, ніж на управлінні автомобілем.
Вплив на сон і імунну систему
     У даній області було проведено безліч досліджень. Наприклад, вчений Huber R, який проводив досліди у 2000 році, встановив, що тривалий вплив електромагнітних полів телефону на мозок призводить до такого ж ефекту, що і вживання кави чи міцного чаю.
 Критерії шкідливості мобільного телефону
Рекомендации по использованию сотового телефона
Не вішайте телефон на шию , покладіть його в його сумку , не тримайте у внутрішній кишені або в кишені штанів.
Дітям та підліткам потрібно обмежувати час користування телефонами, оскільки їх мозок і нервова система все ще знаходяться в процесі формування.
Скоротіть до мінімуму розмови в місцях з поганим зв'язком . Ваш стільниковий телефон - істота інтелектуальне. Якщо зв'язок поганий , то він збільшує потужність сигналу і навпаки. Тому акустична боротьба з перешкодами нічого хорошого вам не принесе.
Використовуйте гарнітури. Будь-яка гарнітура частково знімає з вас деякий об'єм випромінювання. Головним чином ви знижуєте опромінення мозку
Пам'ятайте , що максимальна потужність випромінюється стільниковим телефоном під час встановлення зв'язку . Ви напевно , слухали які перешкоди здатний навести ваш стільниковий друг на акустику . Тому розмови по 3 секунди безкоштовні тільки для вашого гаманця , але не для вашого здоров'я.
При покупці телефону будьте уважні і звертайте увагу не тільки на можливості і дизайн телефону . Але і на значення SAR , яке має бути зазначено в інструкції , воно має бути в межах від 0,28 до 1,5 Вт / кг. Чим менше SAR , тим безпечніше телефон для людини.
 Відсоток користувачів по мірі їх тимчасового контакту з мобільним телефоном
 Місця, використовувані для носіння мобільних  телефонів


title: Презентація на тему «Рослинний покрив України» (варіант 2)

text:
Рослинний покрив України

Флора України характеризується значною різноманітністю. На території України нараховується до 16 тис. видів рослин, в тому числі понад 4 тис. видів дикорослих рослин. Сучасна флора України сформувалася в кінці антропогену, після материкового зледеніння. Впродовж попередніх періодів вона зазнавала значних змін.
Лісова             рослинність
Ліс – безцінний дар природи. Значення його в природі неможливо переоцінити. Ліси впливають на клімат, пом’якшуючи його, мають величезне водорегулююче значення.  Ліс впливає на формування грунтів. Лісові насадження захищають поля від суховіїв, вітрової та водної ерозії грунтів. Лісове повітря позбавлене пилу, наповнене корисними виділеннями лісових рослин, які відновлюють сили людини, дарують їй здоров’я.
У житті людини ліс відіграє першочергову роль ,як надзвичайно важливий природний ресурс. Він дає матеріали для будівництва, деревообробної та меблевої промисловості, постачає сировину для паперової, сірникової та хімічної промисловості.

У лісах росте багато рослин. Це суниця, чорниця, брусниця, журавлина, малина, буяни, ожина, черемха, ліщина. В лісах зростає велика кількість різних видів грибів.

Сосна
Сосна – окраса лісу. Сосни потребують сонця і ростуть там, де багато світла. Дуже часто вони ростуть на піску, тому що у них дуже глибоке коріння, Якби сосна не закріплювала своїм корінням піски, вітер розвіяв би їх, а вода заливала б пісок у річку і замулювала б її. Сосни приносять велику користь природі. Насінням з шишок люблять ласувати білки і дятли.
Ялина
Ялина європейська – витривале дерево. Воно не боїться морозів і навіть при температурі -5оС не впадає у сон, а продовжує рости. Голки ялини – це своєрідні листки, які тримаються на дереві по 5-7 років. Деревину ялини використовують як будівельний матеріал, на виготовлення паперу. З неї виготовляють скрипки.

Дуб
Серед листяних дерев наших лісів досить поширеним є дуб звичайний, а на заході України дуб скельний. Дуби найпізніше прокидаються від зимового сну. Деревина дуба міцна і гарна, а тому з неї роблять паркет і меблі, будують кораблі. Молодою корою дуба лікують людей, тварин, з жолудів роблять каву.
Граб
Досить поширеним у наших лісах є граб звичайний, який ціниться за міцну деревину.

Береза
Найчастіше в Україні зустрічається береза бородавчаста, або повисла і береза пухнаста. Береза – світлолюбна порода. Берези підгодовують у узимку пташок, весною бджоли збирають з квітучих берізок пилок, а з листків клей.

                         Клен
Справжньою окрасою наших лисів є клен гостролистий. Це високе, струнке дерево з колоподібним стовбуром. Кора у клена дуже гарного сірого відтінку, покрита дрібними тріщинками. Клени – тіньовитривалі, у лісі вони часто ростуть під іншими деревами.

Липа
Липа – тіньовитривале деревина, доживає до 1000 років. З квіток липи бджоли збирають багато нектару і вироблять липовий мед. Квітки липи збирають, сушать і заварюють як чай для лікування людей.

Досить звичними у листяних лісах є ясен звичайний, верба, вільха.

Горобина
На галявинах і узліссях можна зустріти горобину звичайну, плодами якої люблять ласувати снігурі, дрозди.

Другий ярус лісу представлений різноманітними кущами. Досить поширеними є ліщина звичайна, калина, шипшина собача бруслина бородавчаста, барбарис звичайний, малина, ожина, бузина чорна, бузина червона і бузина трав’яниста, чорниця. До третього ярусу лісових рослин належать трав’янисті рослини.

У березні і квітні починають цвісти рослини, які називають ефемероїдами, що з перекладу означає швидкоплинний. Серед них: підсніжник, проліска, мати-й-мачуха, ряст, зірочки жовті, медунка, фіалки, сон, первоцвіт весняний.

Найбільш цікавими у травні є конвалія звичайна, купина лікарська, горлянка повзуча, веснівка дволиста, суниці лісові.
звіробій
У серпні-вересні в лісах продовжують квітнути трав’янисті рослини. В лісі можна знайти гвоздики, енатеру, звіробій, цмин.

П’ятий ярус лісової рослинності займають гриби і бактерії.

Рослинність луків
Всі луки поділяють на заплавні, материкові і гірські. Заплавні луки розташовані по долинах річок і щороку заливаються весняними водами. Грунти поживні, в основному наносні. Материкові луки розташовуються поза річковими заплавами, а гірські – в горах вище від межі лісової рослинності. На луках відсутні дерева. Майже всі лучні рослини належать до багаторічних. Трав’янисті рослини, що ростуть на луках, належать до різних родин.
Крім того, їх поділяють на такі господарські грунти: злаки, бобові, різнотрав’я, осоки.
Найбільш поширені злаки – це тимофіївка, лисохвіст, тонконіг, грястиця, костриця лучна.

 На заплавних луках поширені зарості лози, трави з вівсяниці, мітлиці, келерії, а також конюшина, жовтець, щавель, деревій тощо. На суходільних луках ростуть мітлиця, пахучий колосок, костриця, кульбаба, волошки.

ВОЛОШКИ
Осока
Осоки зустрічаються найчастіше на заплавних луках. Їхні пагони поїдають тварини.

Степова рослинність
На Україні степова зона займає 40% усієї території.  Степова рослинність в природному вигляді до нього часу збереглася тільки на схилах балок, у передгір'ях Криму, на піщаних косах Азово-Чорноморського узбережжя, островах. Ділянки цілинних степів охороняються в заповідниках.

Типчак
Єдиною незайманою територією з типчаком в Україні (і в Європі взагалі) є заповідний степ в Асканії-Нова

 Пирій
 Лікарська, кормова і харчова рослина.

Ковила
До роду відносяться біля 300 видів багаторічних сухолюбивих трав, що ростуть переважно в тропічних і теплих степових районах.

Тонконіг
Один з найцінніших багаторічних злаків, заввишки 40-60см.
Костриця
Костриця— цінна кормова культура лісостепових, поліських та західних районів України. Трава й сіно її добре поїдаються тваринами.

Шавлія
Батьківщина шавлії — Середземномор’я та Південна Європа. Шавлія — пряність, яка збагачує смак та сприяє покращенню засвоювання жирних м'ясних страв.

Конюшина
Росте на заплавних луках, у чагарниках, на узліссях, по балках в лісових і лісостепових районах, рідше в Степу і Криму.

Болотна рослинність
Болотна рослинність розвивається в зниженнях з надмірним зволоженням. Болота займають близько 2% території України. Найбільше поширення вони дістали на Поліссі.  Врослинному покриві переважають трав'яні і трав'яно-мохові угруповання. Поширені осока, очерет, рогіз, тростяниця, хвощ, лепеха та ін. З дерев – вільха чорна, менше – сосна, береза, верба, чагарники з верби і берези

Рослинність боліт: хвощі і мохи.

На території України нині зростає понад 10 тис. видів рослин і 15 тис. видів грибів. Але діяльність людини створила серйозну загрозу для існування багатьох видів рослин, тварин і грибів. Тому виникла потреба їхньої охорони та збереження. Що таке Червона книга? Розуміння необхідності ретельного обліку рідкісних і зникаючих видів організмів, зокрема рослин, зумовилостворення Міжнародним союзом охорони природи й природних ресурсів Міжнародної Червоної книги, окремі випуски якої почали видавати з 1966 року. Види, занесені до Міжнародної Червоної книги, мають охороняти на терені всіх країн, де вони поширені.Види, які потребують охорони в межах певної країни, занесені до національних Червоних книг окремих держав. Крім видів, занесених до Міжнародної Червоної книги, туди включені й ті, що є рідкісними або зникаючими на території певної країни. Види, що потребують охорони на терені країн Європи, заносять до Європейського Червоного списку видів

Перші тварини  на території України
Велетенські мамонти

Печерні ведмеді
Печерні леви
Коні-тарпани
Північний олень
Шерстистий носоріг
 білка
Звичайна білка - це один з найвідоміших гризунів, до якого багато людей ставляться із симпатією. Спочатку вона була мешканцем хвойних лісів. Нині її можна зустріти в міських садках і парках.

Дикий кабан
Дикий кабан передав своєму нащадкові, домашній свині, багато важливих особливостей. Хоча він і менший за розмірами, але жвавіший, ніж його одомашнений родич.

борсук
Небагато ссавців Центральної Європи є більш відомими, ніж борсук. Він відмінно пристосований до риття нір, у яких проводить більшу частину життя, тому спосіб життя борсука маловідомий.

Кріт
Крота в оксамитовій шубці людина бачить рідко, хоча ця тварина с одним з найпоширеніших дрібних ссавців. Більшу частину життя кріт проводить у своїй підземній норі.

Благородний олень є одним з найбільших ссавців, що населяє територію Центральної Європи. Його великі, гіллясті роги справді вражають своєю красою і величчю.

руда рись
Попри те, що руда рись е однією з найчисленніших невеликих кішок, що мешкають у Північній Америці, зустріти її в природі випадає нечасто.

Бурий ведмідь
Бурий ведмідь  - хижий ссавець родини ведмежих, один з найбільших і найнебезпечніших наземних хижаків. Найбільший хижак фауни України.

Козуля
Козуля - найменший представник родини в Центральній Європі. Вона мешкає в лісистій місцевості. Іноді в лісі можна знайти сліди роздвоєних копит козулі.

Лисиця
Тетерук
Тетерук мешканець різноманітних ландшафтів, зустрічається в Центральній і Північній Євразії – від Альпійських гір і Британських островів на заході до Усурійського краю і Корейського півострова на сході.

Рябчик
Рябчик — вид невеликих птахів. Дуже широко поширений в північній половині Європи і по всій сибірській тайгі, один з найхарактерніших лісових птахів. Цей птах розмірами лише дещо більше голуба.

Глухар
Глухар у звичайний час - дуже обережний птах, проте навесні під час виконання токової пісні самець на деякий час втрачає здатність чути й бачити.

Чорний лелека
Чорний лелека є типовим мешканцем незайманих природних лісів. На відміну від свого близького родича - білого лелеки, чорний лелека уникає цивілізації

Чапля
Чапля — птах колоніальний, але не зграйний. Усі чаплі  птахи легкі, й у сірої при її метровому зрості буквально куряча вага.

Крижень
Крижень живе переважно на прісних водах, особливо стоячих і зарослих очеретами, травою, хоча під час прольоту і взимку тримається і в морі біля берегів. Це обережний птах, який швидко літає,

ховрах
Цей рід також називають в україномовній науковій літературі як "ховрашок" та "єврашка".

Бабак
Бабаки завжди були символом степових просторів. Бабак степовий є на гербі Луганщини , на території якої розташовані найбільші популяції цього виду.

Тушканчик
Тушканові поширені у Азії, на східній частині Європии та у Північній Америці.

Тхір
Тхір - це нічний мисливець-одинак. Сьогодні в багатьох районах Європи він зустрічається рідко, оскільки в результаті меліорації було знищено багато місць його існування.

жайворонок
Польовий жайворонок піднімається високо в небо рано-вранці, ще вдосвіта. Злітає майже вертикально вгору, зависає в небі і без втоми співає — його пісня лунає далеко над полями.

перепілка
Загалом перепілки — одні з найменших представників ряду куроподібних , їх маса становить 90-130 г, довжина тіла — 16-20 см.

Риби
Щука
Карась
Сом
Лин

Короп
Окунь
Форель

Вугор
Камбала
Тюлька
Виконала учениця 4-Б класу Похна Анастасія


title: Презентація на тему «Аналізатори»

text:
Аналізатори
Аналізатори
I частина
Аналізаторами називаються складні нервові механізми, за допомогою яких нервова система отримує роздратування з зовнішнього середовища, а також від органів самого тіла і сприймає ці роздратування у вигляді відчуттів.
Виберіть
зірочку

Aналізатор
Функції аналізаторів
Зір
Від 70 до 90% усієї інформації від оточуючого нас світу ми отримуємо завдяки зору.
Оган зору (очей) - сприймає відділ зорового аналізатора, служить для сприйняття світлових подразнень.
Складається з очного яблука і допоміжного апарату.
Допоміжний апарат - це брови, повіки, вії, слізна залоза, слізні канальці, окорухових м'язи, нерви і кровоносні судини.
Орган зору - око
Розглянь зовнішню будова ока (натискаючи на зірочки)
Верхня повіка
Вії
Райдужна оболонка
Білкова
оболонка
Зіниця
Брови
Зовнішня будова ока

Нижня повіка

Сльозна залоза
верхня повіка
верхній слізний каналець
 слізне «озеро»
 слізний мішок
носо-слізний
       проток
Слізний апарат
Розглянь будову слізного апарату натискаючи на зірочки
Око (очне яблуко) розташовується в очній ямці черепа.
Від стінок очниці до зовнішньої поверхні очного яблука підходять шість окорухових м'язів.
 М'язи ока:
м'яз, що піднімає
      верхню повіку
верхня косий м'яз
верхня пряма м'яз
зовнішній прямий м'яз
внутрішнфій прямий м'яз
зоровий нерв
 нижній прямий м’яз
нижній косий м’яз

Розглянь будову натискаючи на зірочки
Внутреннее строение глаза.

Райдужна оболонка
Сітківка
Сліпа пляма
Зоровий нерв
Пігментний шар
Судинна оболонка
Білкова оболонка
Склисте тіло
Рогівка
Зіниця
Кришталик
М’язи ока
Розглянь всі частини ока натискаючи на кружечки на схемі
Оболонок, які оточують
внутрішнє ядро ока
 Оптичної системи
 Світлосприймаючої системи
Очне яблуко складається з:
Ядро очного яблука оточують три оболонки: внутрішня, середня і зовнішня.
Зовнішня оболонка ока - непрозора склера, або білкова оболонка, що займає 5/6 його поверхні;
У своєму передньому відділі з'єднується з прозорою рогівкою. Разом вони утворюють рогівкового-склеральну капсулу ока, що виконує захисну функцію ока. Рогівка має вигляд опукло-увігнутої лінзи.
Безпосередньо за рогівкою знаходиться передня камера ока - простір, заповнений прозорою рідиною - водянистою вологою.
Рогівка
Середня  - судинна, оболонка очного яблука, відіграє важливу роль в обмінних процесах, забезпечуючи живлення ока і виведення продуктів обміну.
Вона складаєтьс из трьох частин: райдужки, війкового тіла і власне судинної оболонки
На внутрішній поверхні цієї оболонки лежить фарбувальна речовина - чорний пігмент, який поглинає світлові промені.
Передня частина судинної оболонки ока називається райдужкой.
Судинна оболонка
Райдужка
Райдужка (iris) -це кругла регульована діафрагма. Вона розташована в порожнині за рогівкою.
Райдужна оболонка надає оку його колір, в залежності від кількості присутнього пігменту. Якщо пігменту багато, то райдужна оболонка коричнева. Якщо ж його мало, то вона блакитна.
У деяких випадках пігмент зовсім відсутній (у альбіносів) і тоді очі мають червоний колір, так як видно кровоносні судини оболонки.
У деяких людей колір райдужної оболонки різний. Таке явище називається
гетерохромія.
Анірідія - це відсутність райдужки.
Найпоширенішим симптомом вродженої анірідії є недорозвиненість очей у дитини. Тобто у дитини відсутня райдужна оболонка ока або її частина.
Іридодіагностика - діагностика хвороб по зміні форми, структури, кольору та рухливості райдужної оболонки ока (від грецького "iris" - "райдужка").
Дослідження показали, що райдужка може бути джерелом інформації про стан внутрішніх органів, кожен з яких має свою зону представництва в райдужці. Станом цих зон проводять скринінгову іридодіагностику патології внутрішніх органів. Світлова стимуляція цих зон лежить в основі ірідотерапіі.
Натисніть на райдужку
Це цікаво!

У центрі райдужної оболонки є круглий отвір - зіниця, через який промені світла проникають всередину очного яблука і досягають сітківки.
Внутрішня оболонка ока - сітківка - це рецепторна частина зорового аналізатора, тут відбувається безпосереднє сприйняття світла, біохімічні перетворення зорових пігментів, зміна електричних властивостей нейронів і передача інформації в центральну нервову систему.
У сітківці розрізняють зовнішню пігментну частину і внутрішню світлочутливу нервову частину.
За анатомічною будовою сітківка складається з десяти шарів, найбільш важливим з яких є шар зорових клітин, що складається з світлосприймаючих клітин - паличок і колбочок. У них відбувається перетворення фізичної енергії променів світла, що потрапляють в очі, в нервовий імпульс.
Нейрони сітківки
Палочка
Епітелій з пігментним шаром
Колбочка
Аксони нервових вузлів
Нейрони сітківки
Колбочки - рецептори колірного зору
Палички - рецептори сутінкового зору відповідальні за форму

В сітківці ока знаходиться приблизно 140 мільйонів клітин, які сприймають світло, з них десь 130 мільйонів паличок і близько 10 мільйонів колбочок.
Сприйняття кольору залежить від довжини світлових хвиль і яскравості світла.
Наявність трьох типів колбочок дає можливість відрізняти зміни яскравості від зміни довжини хвилі.
У центрі сітківки розташована область жовтої плями.
Жовта пляма (лат. macula lutea) — місце найбільшої гостроти зору. Має овальну форму, розташоване проти зіниці, трохи вище місця входу в око зорового нерва. У клітинах жовтої плями міститься жовтий пігмент (звідси назва).
 Приблизно в 4 мм від жовтої плями, знаходиться місце виходу зорового нерва, створюючи диск діаметром в 1,5 мм. Це місце називається сліпою плямою.
З центру диска зорового нерва виходять судини - артерія і вена, які діляться на гілки, розподіляються майже по всій поверхні сітчастої оболонки.
 Очне дно при огляді
             офтальмоскопом:
1 - жовта пляма;
2 - диск зорового нерва;
3 - вени сітківки;
4 - артерії сітківки
Жовта пляма, мікрофотографія

 Сліпа пляма
 Жовта пляма
(центральна ямка)
Оптична вісь ока
Сітківка
Зоровий нерв
У 1668 році знаменитий французький фізик Едм Маріотт вперше виявив в полі зору кожного ока людини невидимий ділянку.
Маріотт належить також і розробка досвіду, за допомогою якого можна було легко переконатися в наявності такої ділянки. Між іншим, досвід Маріотта дуже забавляв придворних Людовіка XIV, яким учений демонстрував його таким чином. Він поміщав двох придворних на відстані двох метрів один від одного і пропонував їм розглядати одним оком якийсь небудь предмет, що містився в певному місці збоку. Кожному з придворних здавалося, що у його колеги немає голови.
Це цікаво!
Щоб спостерігати у себе сліпу пляму, закрийте праве око і лівим оком подивіться на правий хрестик, який обведений кружечком. Тримаєте особу і монітор вертикально. Не зводячи погляду з правого хрестика, наближайтеся (або віддаляйтеся) від монітора і одночасно стежте за лівим хрестиком (не переводячи на нього погляд). У певний момент він зникне.
Цим способом можна також оцінити приблизний кутовий розмір сліпої плями.
війкового м'яз
розслаблений
Зв'язка кришталика натягнута
Кришталик сплощений
Заломлення світла слабке
Заломлення світла сильне
Кришталик потовщений
Зв'язка кришталика розслаблена
Війковий м'яз скорочений
Удалині
Зблизька

Кришталик
Війковий м'яз

За зіницею перебуває кришталик , що тримається на декількох тонких зв'язках - війчастих поясочках. Ці пояски  під контролем війкового м'яза, до якого вони прикріплюються, скорочуються чи розслабляються, дозволяючи тим самим хрусталику ставати тонше або товще.
Цей процес носить назву «акомодація», і завдяки йому око може фокусуватися як на далеких, так і на ближніх об'єктах.
Війчасті пояски

Розгляньте будову натискаючи на зірочки і кружочки.
Кришталик складається з центрального ядра, оточеного корковою частиною. Зовні він оточений капсулою кришталика.
Кришталик не має судин і отримує необхідні для своєї життєдіяльності живильні речовини через навколишню рідину (волога очних камер і склоподібне тіло).
Кришталик - (двоопукла лінза)

Склисте тіло
n = 1,336

Сітківка
Кришталик
n = 1,386
Волога передньої камери           n = 1,336
Повітря
n =1
Рогівка
   n = 1,376
Оптичну систему ока складають рогівка, водяниста волога, кришталик і склоподібне тіло.
Відбиті від предмета промені світла проходять через оптичну систему ока і створюють зворотне і зменшене зображення на сітківці.
Короткозорість (міопія) –
 зображення
формується ближче сітківки
Нормальний зір –
зображення формується
точно на сітківці
Далекозорість
(Гіперметропія) –
зображення формується
далі сітківки

Натисніть на зірочку.

Нервові імпульси по зоровому нерву передаються в кору великих півкуль де відбувається остаточне розрізнення подразнень - форми предметів, їхнього забарвлення, величини, освітленості, розташування і руху.

Дальтонізм, нездатність правильно визначати ті або інші кольори, може мати спадкову природу або бути викликаним захворюванням зорового нерва або сітківки.
Набутий дальтонізм має місце тільки на оці, де вражена сітківка чи зоровий нерв. Йому також властиве прогресуюче погіршення з часом і труднощі в розрізненні синього і жовтого кольорів.
Спадковий дальтонізм зустрічається частіше, вражає обидва ока і не погіршується з часом. Цей варіант дальтонізму в різного ступеня вираженості присутня у 8% чоловіків і 0.4% жінок. Спадковий дальтонізм пов'язаний з X-хромосомою і практично завжди передається від матері-носія гена до сина.
Які цифри ти бачиш на малюнках?
Дальтонізм
Дальтон був протанопом (не розрізняв червоний колір), але не знав про свою колірну сліпоту до 26 років. У нього були три брати і сестра, і двоє з братів страждали кольоросліпотой на червоний колір. Дальтон докладно описав свій сімейний дефект зору в невеликій книзі. Завдяки його публікації і з'явилося слово «дальтонізм», яке на довгі роки стало синонімом не тільки описаної ним аномалії зору в червоній області спектру, але і будь-якого порушення колірного зору.
Що відбувається у випадку протанопи? Зменшується величина сигналу від червоних колбочок, при цьому точка білого залишається на місці, але відносний рівень білого знижується в червоному регіоні
Сприйняття кольору в залежності від виду колбочок:
Дейтанопія-знижене сприйняття зеленого
Нормальне сприйняття
Протанопія-знижене сприйняття червоного
Це цікаво!

Причини порушення зору
Кон'юнктивіт -запалення кон'юнктиви-слизової оболонки повік і очного яблука. Характеризується світлобоязню, почуттям печіння, тяжкості в очах. Вранці вії склеюються слизовими виділеннями. Захворювання викликається, головним чином, інфекцією або шкідливими фізичними і хімічними впливами.
Запалення краю повіки-блефарит. Простий (лускатий) блефарит вражає найчастіше недокрівних маленьких дітей: краї повік у них товщають і покриваються жовтуватими корочками, головним чином у підстави вій.
Захворювання очей
Ячмінь - це запалення волосяної цибулини або сальної залози, що знаходиться на краю повіки. Запалення викликають такі мікроорганізми як стафілококи, пневмококи і стрептококи.
Подивись і повтори


Презентація на тему «Наркотичні речовини» (варіант 1)


Презентація на тему «Кровообіг. Функції серця»


title: Презентація на тему «Вплив алкоголю на здоров’я підлітка» (варіант 2)

text:
Вплив алкоголю на здоров’я підлітка

Алкоголь - це етанол (етиловий спирт чи просто спирт), який виготовляють ферментацією цукрів (бродінням). Під словом алкоголь часто розуміють алкогольні напої - це назва для напоїв зі вмістом етилового спирту. Наркотична залежність від цих напоїв називається алкоголізм. Алкоголь належить до наркотичних отрут. Алкоголь у «чистому» вигляді, такому як етанол (95% медичний спирт), потрапивши в організм будь-яким шляхом і маючи певну концентрацію, викликає важке отруєння організму і, як правило, смерть.
Що ж насправді представляє собою алкоголь?
Як впливає алкоголь на організм                людини
Вплив алкоголю на підлітковий організм
Вчені всього світу протягом майже сорока років все гучніше і тривожніше заявляють про небезпеку, яка підстерігає підростаюче покоління дітей, підлітків, молодь. Мова йде про все зростаючий розмах споживання спиртних напоїв неповнолітніми. Так в США (штат Нью-Йорк) 91 процент 16-літніх учнів вживають алкогольні напої. У Канаді біля 90 процентів учнів 7-9 класів вживають спиртні напої. У ФРН 1 процент дітей 8-10 років в стані алкогольного сп‘яніння затримується поліцією.
Мабуть, не треба володіти особливою уявою, щоб уявити собі шкоду, яку може викликати у підлітка хоч би однократне вживання вина або навіть пива. Сучасні дослідження дозволяють обгрунтовано стверджувати, що в тілі людини немає таких органів і тканин, які б не вражалися алкоголем. Попавши в організм, він досить повільно (з швидкістю 0,1 г на 1 кг маси тіла в годину) розщеплюється в печінці. І тільки 10 процентів від загальної кількості прийнятого алкоголю виводиться з організму в незмінному вигляді. Алкоголь, що залишився, циркулює разом з кров‘ю по всьому організму, поки не розщепиться весь. Висока проникність «молодих» тканин, їх насиченість водою дозволяє алкоголю швидко поширюватися по зростаючому організму.
Токсичний вплив алкоголю, передусім, позначається на діяльності нервової системи. Якщо вміст алкоголю в крові прийняти за 1 (одиницю), то в печінці він буде таким, що дорівнює 1,45, а в головному мозку - 1,75. Навіть невеликі дози алкоголю впливають на обмін в нервовій тканині, передачу нервових імпульсів. Одночасно порушується робота судин головного мозку: відбувається їх розширення, збільшення проникності, крововилив в тканину мозку. У підлітковому віці мозкова тканина бідніша фосфором, багатша водою, перебуває в стадії структурного і функціонального вдосконалення, тому алкоголь особливо небезпечний для неї. Навіть однократні вживання спиртного можуть мати самі серйозні наслідки.
При систематичних вживаннях спиртних напоїв жирові зміни в клітках печінки призводять до омертвіння печінкової тканини, розвивається цироз печінки, вельми грізне захворювання, майже завжди супроводжуюче хронічний алкоголізм. Дія алкоголю на печінку підлітка ще більш руйнівна, оскільки цей орган перебуває в стадії структурного і функціонального формування. Ураження кліток печінки приводить до порушення білкового і вуглецевого обміну, синтезу вітамінів і ферментів. Спиртні напої, можна сказати, «роз‘їдають» слизову оболонку стравоходу, шлунка, порушують секрецію і склад шлункового соку, що утрудняє процес травлення і, зрештою, несприятливо позначається на рості і розвитку підлітка.
Таким чином, алкоголь ослабляє організм, гальмує формування і дозрівання його органів і систем, а в деяких випадках, наприклад при зловживанні, і зовсім зупиняє розвиток деяких функцій вищої нервової системи. Чим молодший організм, тим згубніше діє на нього алкоголь. Крім того, вживання алкогольних напоїв підлітками значно швидше, ніж у дорослих, веде до формування у них алкоголізму.
Підлітковий, або дитячий, алкоголізм, мабуть, один з найстрашніших видів алкоголізму. Ні, його не можна порівняти з алкоголізмом безпробудного п’яниці, якому вистачає чарки для кількагодинного перебування в стані «невагомості». Проте саме він стає причиною перетворення здорової дитини на дегенерата. Для підліткового організму не існує поняття нешкідливого вживання алкоголю. Алкоголь дуже грубо втручається в процес становлення несформованого підліткового організму та завжди якоюсь мірою деформує особистість. А тому будь-яке вживання спиртного в підлітковому віці – зловживання!
Статистика
На жаль, сьогодні стало великою рідкістю побачити на вулиці компанію молодих людей, що відпочивають в парку, на лавочках, прогулюються містом та не п’ють пиво чи «слабоалкоголку». За даними Всесвітньої організації охорони здоров’я Україна посідає 1! місце за масштабами розвитку підліткового алкоголізму. У рамках дослідження науковці опитали понад 200 тисяч учнів 5-го, 8-го та 10-го класів із 41-ї країни світу. Виявляється, в нашій країні кількість школярів, що вживають алкогольні напої принаймні раз на місяць, сягає 40 відсотків! На другому опинилися молоді ізраїльтяни з 28 відсотками любителів алкогольних напоїв. Третє місце посіла Чехія. Російські школярі та підлітки зайняли 15 сходинку, а замикає список Ісландія та Ірландія.
До того ж, вживання алкоголю дуже швидко викликає в несформованому дитячому організмі серйозні захворювання внутрішніх органів (печінки, серця, нирок та ін.), розвивається алкогольна токсична енцефалопатія, тобто, мозок пошкоджується алкоголем і, як наслідок, спостерігається відставання в психічному розвитку, знижується успішність у школі. Причому, мозок реагує на алкоголь дуже швидко, наслідки відчуваються миттєво.
Дякую за увагу!
  Виконала учениця
8-Б класу
Кудименко Діана


title: Презентація на тему «Витаміни» (варіант 2)

text:
Витамины
Презентацию подготовили
Ученики 11 А класса
ОШ № 67
Василенко Екатерина, Кодак Ольга, Моисеева Екатерина, Чуйко Виталий, Лыжина Ксения.
Классификация витаминов :
Жирорастворимые
Водорастворимые
А;D;E;K
 В1, В2, В3, В5, В6; В9, В12, а также витамины Н, С и Р.
Витамины - низкомолекулярные органические вещества, поступающие в организм с продуктами питания. Витамины обычно входят в состав ферментов и влияют на многочисленные обменные процессы.
Потребность человека в витаминах зависит от его возраста, состояния здоровья ,условий жизни , характера  его деятельности, времени года, содержания в пищи основных компонентов питания
Витамины открыты Н. И. Луниным в 1880 году.
Первым выделил витамин в кристаллическом виде польский ученый Казимир Функ в 1911 году. Год спустя он же придумал и название - от латинского "vita" - "жизнь".
Наибольшее количество витаминов имеется в растительных продуктах, но некоторые содержатся только в животных продуктах.
При недостатке витаминов в пище в организме развиваются заболевания - гипоавитаминозы.
Витамин
Витами́н A — группа близких по химическому строению веществ, которая включает ретинол аксерофтол) другие ретиноиды, обладающие сходной биологической активностью: дегидроретинол , ретиналь (ретинен, альдегид вит и ретиноевую кислоту. К провитаминам A относятся каротиноиды, которые являются метаболическими предшественниками витамина A; наиболее важным среди них является β-каротин. Ретиноиды содержатся в продуктах животного происхождения, а каротиноиды — растительных. Все эти вещества хорошо растворимы в неполярных органических растворителях (например, в маслах) и плохо растворимы в воде. Витамин А депонируется в печени, может накапливаться в тканях. При передозировке проявляет токсичность.
Витамин А выполняет множество биохимически важных функций в организме человека и животных. Ретиналь является компонентом родопсина — основного зрительного пигмента. В форме ретиноевой кислоты витамин стимулирует рост и развитие. Ретинол является структурным компонентом клеточных мембран, обеспечивает антиоксидантную защиту организма
При недостатке витамина A развиваются различные поражения эпителия, ухудшается зрение, нарушается смачивание роговицы. Также наблюдается снижение иммунной функции и замедление роста.
Строение и формы
Витамин A представляет собой циклический непредельный спирт, состоящий из β-ионового кольца и боковой цепи из двух остатков изопрена и первичной спиртовой группы. В организме окисляется до ретиналя (витамин A-альдегид) и ретиноевой кислоты.
В продуктах животного происхождения содержится во всех формах, однако так как чистый ретинол нестабилен, то основная часть находится в виде сложных эфиров ретинола (в промышленности в основном выпускается в виде пальмитата или ацетата).
В растениях содержатся провитамины A — некоторые каротиноиды
Ретинол
Ретиналь
Ретиноевая кислота
Пищевые источники
Растительные (каротиноиды)
Животные (ретиноиды)
В среднем взрослому мужчине нужно 900 мкг, а женщине 700 мкг витамина A в сутки. Верхний допустимый уровень потребления для взрослых — 3000 мкг в сутки
Витамин B
Витамин B относится к ряду водорастворимых витаминов, и играет ключевую роль в обеспечении нормального функционирования мозга и нервной системы, а также формирования крови. Витамин В, как правило, участвует в метаболизме каждой клетки человеческого организма, особенно это касается синтеза и регулирования ДНК, а также синтеза жирных кислот и производства энергии.
Витамин B1
Витамин В1 из витаминов группы B был открыт первым. В ходе приготовления пищи теряется около 25 %  витамина.
Роль витамина B1 в организме:

1.Обмен веществ.

2. Витамин В1 обеспечивает нормальную работу ЦНС.
Витамин B2
Витамин В2 или рибофлавин – это желто-оранжевое   растворимое в воде вещество.
Роль витамина B2 в организме:

Нервная система, головной мозг: витамин B2 принимает участие в синтезе нервных клеток.

Система крови: рибофлавин стимулирует созревание эритроцитов, участвует в процессе усвоения железа.

Железы и гормоны: витамин B2 регулирует функционирование надпочечников, синтез и количество гормонов.

Глаза: защищает сетчатку от вредного влияния ультрафиолетовых лучей.

Кожа и слизистые оболочки: витамин B2 участвует в их образовании, в целом оказывает благотворное влияние.
Витамин В3 – это белый порошок, растворимый в воде. Химически он самый устойчивый из других витаминов группы В при воздействии нагревания, ультрафиолета, щелочей и воздуха.
       Витамин B3
Роль витамина B3 в организме:

Обмен веществ.

Рост клеток.

Нервная система: ниацин поддерживает нормальное функционирование головного мозга и ЦНС.

Сердечнососудистая система: витамин B3 содействует повышению венозного давления и понижению артериального.
Витамин B5
Пантотеновая кислота в качестве витамина была открыта в 1933 году. Оказалось, что она чрезвычайно широко распространена во всех живых объектах, за что и получила такое название. Витамин В5 хорошо растворим в воде. Он нетоксичен, легко выводится из организма.
Роль витамина B5 в организме:

Пантотеновая кислота является мощным стимулятором синтеза гормонов надпочечников.

Также витамин В5 необходим для усвоения других витаминов и для нормального функционирования иммунной системы, т. к. принимает участие в синтезе антител.
Витамин В6 – это водорастворимая группа родственных соединений, сходных по химической структуре: пиридоксамин, пиридоксаль, пиридоксин.
Витамин B6
Роль витамина B6 в организме:

Обмен веществ: витамин B6 участвует практически во всех метаболических процессах .

Сердечнососудистая система: пиридоксин требуется для синтеза жиросодержащих веществ, регулирующих работу сердца и давление крови.

Иммунная система: воздействует на функции деления клеток и образование антител.

Головной мозг и нервная система: пиридоксин обеспечивает нормальную работу ЦНС.

Кожный покров (кожа, ногти, волосы): витамин B6 положительно влияет на их состояние.
Витамин B9
Фолиевая кислота представляет собой водорастворимое вещество ярко-желтого цвета. В большом количестве содержится в зеленых овощах и листьях.
Роль витамина B9 в организме:

Деление клеток: витамин B9 требуется для продуцирования РНК и ДНК.

Обмен веществ: фолиевая кислота принимает участие в белковом метаболизме.

Система крови: витамин B9 необходим для синтеза здоровых эритроцитов и лейкоцитов.

Кроме того, они требуется для развития спинного и головного мозга, а также скелета плода.
Витамин B12 представляет собой ярко-красное водорастворимое вещество с молекулой кобальта в середине. В организм витамин B12 поступает с продуктами питания, а также частично вырабатывается в кишечнике.
Витамин B12
Роль витамина B9 в организме:

Обмен веществ: витамин B12 требуется для высвобождения энергии из пищи, усвоения ряда жиров и аминокислот, преобразования фолата из пассивной формы в активную.

Нервная система, головной мозг: цианокобаламин необходим при нарушений эмоционального состояния.

Система крови: витамин B12 стимулирует свертывающую систему крови,, усиливает иммунную систему.

Печень: витамин B12 уменьшает уровень холестерина в крови, благотворно влияет на работу органа.
Витамин С
Витамин С является водорастворимым витамином. Впервые выделен в 1923-1927 гг. из лимонного сока.
Витамин С
 Витамин С - мощный антиоксидант. Он играет важную роль в регуляции окислительно-восстановительных процессов, участвует в синтезе коллагена и проколлагена, обмене фолиевой кислоты и железа, а также синтезе стероидных гормонов и катехоламинов.

Аскорбиновая кислота также регулирует свертываемость крови, нормализует проницаемость капилляров, оказывает противовоспалительное и противоаллергическое действие.
Аскарбиновая кислота
Фолиевая кислота

Витамин С улучшает способность организма усваивать кальций и железо, выводить токсичные медь, свинец и ртуть.

Важно, что в присутствии адекватного количества витамина С значительно увеличивается устойчивость витаминов В1, В2, A, E, пантотеновой и фолиевой кислот.
Витамин С важен для роста и восстановления клеток тканей, десен, кровеносных сосудов, костей и зубов, способствует усвоению организмом железа, ускоряет выздоровление.
Наиболее богаты аскорбиновой кислотой: киви, шиповник, красный перец, цитрусовые, чёрная смородина, лук, томаты, листовые овощи (салат, капуста, брокколи, брюссельская капуста, цветная капуста, и т.д.).
Аскорби́новая кислота́  — органическое соединение, родственное глюкозе, является одним из основных веществ в человеческом рационе, которое необходимо для нормального функционирования соединительной и костной ткани.
Травы, богатые витамином С: люцерна, коровяк, корень лопуха, песчанка, очанка, семя фенхеля, пажитник сенной, хмель, хвощ, ламинария, мята перечная, крапива, овес, кайенский перец, красный перец, петрушка, сосновые иглы, тысячелистник, подорожник, лист малины, красный клевер, плоды шиповника, шлемник, листья фиалки, щавель.

Суточная потребность в витамине С составляет для взрослого человека 70-120 мг
При дефиците витамина С - кровоточивость десен, выпадение зубов, частые простуды, варикозное расширение вен, геморрой, излишний вес, повышенная утомляемость, раздражительность, плохая концентрация внимания, депрессии, бессонница, раннее образование морщин, выпадение волос, ухудшение зрения.Витамин С считается безопасным даже в больших количествах, так как организм легко выводит неиспользованные остатки витамина . Витамин С легко разрушается тепловой обработкой продуктов, светом и смогом. Курильщики и престарелые люди имеют повышенную потребность в витамине С (одна выкуренная сигарета разрушает 25 мг С).
Интересные факты о витамине С :
При недостаточном потреблении витамина С человек может заболеть цингой. В наше время эта болезнь не распространена, так как удовлетворить потребность организма в аскорбиновой кислоте довольно легко, достаточно разнообразно питаться, ведь он находится во многих продуктах.  Однако, цингой страдали мореплаватели в 16-18-тых веках, потому как в течении долгих периодов ели только сухари и вяленое мясо.
Избыток витамина С в организме так же вреден как и недостаток. Аскорбиновая кислота, принимаемая дозой более 2 грамм в сутки, приводит к недостатку витамина В12, а затем к малокровию. Для беременной женщины это может обернуться тем, что ее ребенок заболеет рикошетной цингой. К тому же избыток витамина С способствует развитию мочекаменной болезни.
Витамин D(кальциферол)
Витамин D  (кальциферол)-  это группа жирорастворимых витаминов ,которые образуются под действием ультрафиолетового облучения в тканях животных и растений из стеринов.
Стерины
Стерины— группа биохимических веществ из группы стероидов. В основе структуры стеринов лежит насыщенный тетрациклический углеводород стеран (на рис.).
Кальциферол(витамин D)
Эргокальциферол
Холекальциферол
Витамины группы D образуются под действием ультрафиолета в тканях животных и растений из провитаминов.
Эргокальциферол(D2)
 Вещество только растительного происхождения.

Провитамином является эргостерол.
Холекальциферол(D3)
 Холекальциферол образуется в коже под действием ультрафиолетовых лучей  и поступает в организм человека с пищей.
Провитамином является 7-дегидрохолестерин.
Отличительная особенность:
Источники витамина D:
Ежедневная потребность для взрослого - 1 - 10 мкг
Роль витамина D в организме:
Основная функция витамина D - обеспечение нормального роста и развития костей, предупреждение рахита и остеопороза

 Увеличивает скорость работы мозга.

3.Витамин обеспечивает всасывание кальция и фосфора в тонкой кишке, реабсорбцию фосфора в почечных канальцах и транспорт кальция из крови в костную ткань.

Интересные факты:
1.30 минут — за это время летом светлокожий человек получает количество витамина D, равное 227 куриным яйцам или полкило печени трески.

2.6 месяцев длится «зима витамина D» для жителей России, Северной Европы и Канады.

3.Пигмент кожи меланин, который образуется в процессе загара, является естественным солнцезащитным фактором, поэтому темнокожим требуется в 3-6 раз большая доза инсоляции для выработки такого же количества витамина D, по сравнению со светлокожими.
Витамин PP
Витамин PP (Никотиновая кислота) – Белый кристаллический порошок без запаха, слабокислого вкуса. Трудно растворим в холодной воде (1:70), лучше в горячей (1:15), мало растворим в этаноле, очень мало — в эфире.
Витамин PP участвует во многих окислительных реакциях живых клеток, лекарственное средство.

Благодаря Витамину PP человек защищён от сердечно-сосудистых заболеваний, тромбозов, гипертонии и диабета. Без витамина РР невозможна нормальная работа нервной системы.

Никотиновая кислота(С6H5NO2)
Синтез и свойства
Впервые никотиновая кислота была синтезирована в 1873 году Вайделем при окислении никотина азотной кислотой, современные как лабораторные, так и промышленные методы синтеза никотиновой кислоты основаны также на окислении производных пиридина. Так, никотиновая кислота может быть синтезирована окислением β-пиколина:

Либо окислением хинолина до пиридин-2,3-дикарбоновой кислоты с последующим ее декарбоксилированием:
Витамин PP Содержится в ржаном хлебе, ананасе, гречке, фасоли, мясе, грибах, печени, почках. В пищевой промышленности используется в качестве пищевой добавки E375. Суточная потребность взрослого человека 15—20 мг.

Гиповитаминоз РР приводит к пеллагре — заболеванию, симптомами которого являются дерматит, диарея, деменция (приобретённое слабоумие).
Для профилактики гиповитаминоза РР наиболее предпочтительно сбалансированное питание; лечение требует дополнительного назначения витамина РР. Продукты, богатые витамином РР —печень, яичный желток, молоко, рыба, курица, зеленые овощи, земляные орехи, а также любая белковая пища, содержащая триптофан (ароматическая альфа-аминокислота).
Интересные факты о витамине РР:
1. Многие специалисты считают, что никотиновая кислота препятствует перерождению нормальных клеток в раковые.
2. Никотиновая кислота не способна сжигать жиры, но она выводит из организма шлаки и токсины, превращает жиры и углеводы в энергию, поэтому многие женщины употребляют её для снижения веса.
3. Никотиновую кислоту открыли случайно. И сделали учёные в США, во время крупной вспышки заболевания под названием «пеллагра».

Гиповитаминоз
Гиповитаминоз - болезненное состояние, возникающее при нарушении соответствия между расходованием витаминов и поступлением их в организм; то же, что витаминная недостаточность.

Гиповитаминоз развивается при недостаточном поступлении витаминов. Гиповитаминоз развивается незаметно: появляется раздражительность, повышенная утомляемость, снижается внимание, ухудшается аппетит, нарушается сон.

Систематический длительный недостаток витаминов в пище снижает работоспособность, сказывается на состоянии отдельных органов и тканей (кожа, слизистые, мышцы, костная ткань) и важнейших функциях организма, таких как рост, интеллектуальные и физические возможности, продолжение рода, защитные силы организма.
Авитоминоз
Авитамино́з — заболевание, являющееся следствием длительного неполноценного питания, в котором отсутствуют какие-либо витамины.
Симптомы авитаминоза
— Бледная вялая кожа склонна к сухости и раздражению;— безжизненные сухие волосы с тенденцией к сечению и выпадению;— потрескавшиеся уголки губ, на которые не действуют ни крема, ни помады;— кровоточащие при чистке зубов десны;— частые простуды с трудным и долгим восстановлением;— постоянное чувство усталости, апатии, раздражения;
Причины авитаминоза
Летом получить необходимую дозу витаминов только из фруктов не так-то просто. Чтобы восполнить суточную потребность в витаминах и микроэлементах, необходимо съедать не менее 1,5-2 кг плодов, ягод и овощей.

 Настоящий авитаминоз — это тяжелое патологическое состояние, связанное с острой нехваткой в организме витаминов.

Кроме витаминов, организм может недополучить микроэлементы. По статистике, российским женщинам больше всего не хватает железа, йода и селена.


Презентація на тему «Хромосоми» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Хромосомні хвороби» (варіант 1)

text:
Хромосомні хвороби

Трисомія по 13 хромосоміСиндром Патау47,ХХ, 13+; 47,ХY, 13+

Зовнішні прояви
мікроцефалія
розщеплені верхня губа і піднебіння
полідактилія
дефекти серцево-судинної системи і внутрішніх органів
недорозвинуті передні відділи мозку.

Такі діти вмирають у перші три місяці життя або протягом року.
Трисомія по 18-й хромосоміСиндром Едвардса47,ХХ, 18+; 47,ХY, 18+

Зовнішні прояви
 Череп доліхоцефалічний, здавлений з боків. і низьким чолом і широкою виступаючою потилицею; іноді зустрічається мікроцефалія або гідроцефалія.
Епікант, птоз, очні патології
Рот маленький, трикутної форми з короткою верхньою губою
Піднебіння високе, іноді з щілиною
Шия коротка, часто з крилоподібною складкою.
60% дітей помирають у віці до 3 міс, до року доживає лише 5-10%. Основною причиною смерті служать зупинка дихання і порушення роботи серця. Ті, що залишаються в живих - глибокі олігофрени.
Трисомія по 21-й хромосоміСиндром Дауна47,ХХ, 21+; 47,ХY, 21+
Зовнішні прояви
Розумове відставання (IQ: 35-70)
Епікантус
Виступаючий язик (наслідок малого розміру ротової порожнини)
білі плями на рогівці (крапки Брашфілда)
надмірна гнучкість суглобів, включно з атланто-аксіальним
вроджені вади серця
Моносомія по Х-хромосоміСиндром Шерешевського-Тернера(ХО)
Зовнішні прояви
низький зріст
Коротка шия із криловидними складками
статевий інфантилізм
аномальні статеві органи
недорозвинуті матка і яєчник
Грудні залози відсутні.
У таких жінок не буває менструацій або вони одноразові

Синдром котячого крику46,XX, 5р-
Зовнішні прояви
характерний плач дітей, аналогічний крику кішки через проблеми з гортанню і нервовою системою
труднощі при ковтанні і смоктанні;
низька вага при народженні та низькі темпи розвитку (в першу чергу фізичного);
суттєва затримка розвитку когнітивних, мовленнєвих функцій та функцій руху;
поведінкові проблеми, такі як гіперактивність, агресія, істерики і одноманітні рухи, які постійно повторюються;
нетипові риси обличчя, які можуть з часом зникнути або посилитися;
надмірне, неконтрольоване слиновиділення;


title: Презентація на тему «Довготривале стиснення. Перша допомога при довготривалому стисненні»

text:
Виконала учениця 11-А класу
Ковальова Анастасія
Довготривале стиснення. Перша допомога при довготривалому стисненні
Синдром тривалого стиснення виникає внаслідок
тривалого тиску на кінцівку тяжкого предмета
У клінічному перебігу СТС виділяють три періоди:
ранній (1-3 доби) - наростання набряку і гемодинамічних
розладів
гострої ниркової недостатності (з 3-ї по 9-12-ту добу). У
цей період загальний стан хворих дещо поліпшується,
поступово наростають ознаки гострої ниркової
недостатності, які на 5-ту -7-му добу мають уже виражений
характер
пізній (з 9-12-ї доби)Поступове відновлення чутливості
супроводжується посиленням болю. За наявності рани з неї
випинаються некротизовані м'язи. Інколи спостерігається
гангрена дистальних відділів кінцівки

Симптоми:
Виникає різкий біль

Розчавлена ділянка знекровлюється

Відмирання м’яких тканин

Перша допомога:

накладання джгута перед зніманням тиснучого
предмета, щоб обмежити надходження токсинів
звільнити постраждалого
 укласти на уражену кінцівку тугу пов’язку
застосувати холод
провести транспортну іммобілізацію
провести знеболення шприц-тюбиком
дати тепле солоне пиття
Тривале розчавлення
Тривале розчавлення виникає внаслідок тривалого
тиску на кінцівку тяжкого предмета. При цьому виникає
тяжкий біль,  ділянка знекровлюється, що призводить
до відмирання м’яких тканин.
Головним правилом при наданні ПД постраждалим з
тривалим розчавленням є накладання джгута перед
зніманням тиснучого предмета,  щоб обмежити
надходження токсинів у кров. У подальшому
постраждалого негайно повинен оглянути лікар, щоб
вирішити питання про життєздатність розчавленої
ділянки та можливість її рятування

Бережіть себе!


title: Презентація на тему «Things that changed the world»

text:
Things that changed the world
Tarasiyk MariaB-9-4
Invention is the creation of a new device, process, or product. Inventions have given people enormous control over the environment and enabled to live better, easier, and happier lives. If people could not invent, they would be at the mercy of the climate and the land. Inventions have enabled people to survive the hazards of the environment and develop a civilized society.
Down through history, inventions have changed the way people live. Little by little, they have helped determine where people live and the kind of work they do. Inventions have also helped determine what people eat and wear and how they play and relax. Many thousands of years ago, people lived by hunting animals and gathering wild plants.
To find food, people had to move from place to place. About 9000 B.C., people began to grow their own food and raise livestock. The invention of agriculture meant that people no longer had to wander about in search of food but could settle in farm villages. Then came the Industrial Revolution in the 1700's, with such inventions as spinning and weaving machines and the steam engine. These inventions produced another great change in the way people lived, as people flocked to the cities to work in factories.
An invention differs from a discovery, but they are closely related. A discovery occurs when something that exists in nature is observed or recognized for the first time. An invention is the creation of something that never existed before. For example, people discovered fire. But they invented the match to start a fire.
Invention is also related to innovation. Innovation is a change made in an established way of doing something. An innovation can make an invention more accessible to people, thereby increasing the use of invention. Henry Ford, who founded the Ford Motor Company, was an outstanding innovator. Ford did not invent the automobile, but he brought several innovations to the manufacture of automobiles. These innovations included assembly line method of production, and having the company make, rather than buy, automobile parts. Ford's innovations enabled the company to slash the price of its automobiles, putting them within reach of the average family.
Although most inventions have benefited people, some inventions, such as weapons of war, have been harmful. Certain other inventions have been both beneficial and harmful. The automobile, for example, has given us a fast, convenient means of transportation. However, it has also contributed greatly to air pollution.
Air pollution is only one of the many problems that people face today. Large numbers of cities are overcrowded. More than half the world's people do not have enough to eat. Heart disease and other illnesses kill countless millions every year. To solve these and other problems, people must rely largely on their ability to invent.
Circle the letter of the best answer:
1. Invention is
the observation of something new.
the investigation of nature.
the creation of a new device, process, or product.
2. Discovery is
observation or recognition of something that exists.
the creation of something that never existed.
a new way to do something.
3. Innovation is
the process of observation.
the creation of something unusual.
a change made in an established way of doing something.
I. Circle T if the statement is true. Circle F if the statement is false:
Inventions make life better, easier and happier.
People invented fire.
Invention is related to innovation.
Inventions were of great importance for development of a civilized society.
Henry Ford invented automobile.
Most inventions have benefited people.
The ability to invent is of no help to solve the problems people face today.
Innovations make productions more expensive.
An innovation makes an invention more accessible to people.
Some inventions may be both harmful and beneficial.
Telephone
The telephone was invented by British inventor Alexander Graham Bell and patented in 1876. Bell left school at age 15, but maintained a keen interest in science and biology. Moving to London to live with his grandfather, Bell developed a love for learning and spent hours each day in study. Aged 16, he went to teach elocution and music at Weston House Academy in Moray, Scotland. A year later, Bell attended the University of Edinburgh, later being accepted into the University of London. His early experiments with sound began when he was taken to see a “speaking” automaton designed by Baron Wolfgang von Kempelen and built by Sir Charles Wheatstone.
Alexander Graham Bell
1847-1922
Fascinated by the machine, Bell purchased a copy of a book written in German by Baron Wolfgang von Kempelen and built a similar automaton with his brother. Many years later, while working at Boston University School of Oratory, Bell became interested in technology to transmit sound. Leaving his job a the university, he made the decision to pursue his personal research on the subject. In 1875, Bell created an acoustic telegraph which he patented in March 1876 following a close race with American inventor Elisha Gray, who accused Graham Bell of stealing the invention from him. The patent office ultimately ruled in Bell’s favor and he was granted the patent for the world’s first telephone.
Theory of Evolution
Charles Darwin
1809-1882
Charles Darwin was a British naturalist born in 1809. Darwin was the first person to propose the now popular theories of evolution, natural selection and common descent. After a 5 year voyage around the globe aboard the HMS Beagle, Darwin returned to Britain finding himself a celebrity in scientific circles following distribution of his letters to various scientists at home while he had been away studying geology aboard the Beagle. Darwin went on to be elected to the Council of the Geological Society, later moving to London to continue his work and join a circle of scientists which included Charles Babbage.
Darwin formed his theory of evolution over much of his life, only publishing it in his later years in his book “On The Origin of Species” for fear of how the public would respond to what was, at the time, a highly controversial theory, since it proposed a means by which life developed on Earth without a God. Charles Darwin continued, despite controversy (and in some cases ridicule), his work until his death on 19th April 1882 from heart disease, likely brought on from years of illness, overwork and stress.
Steam Locomotive
The first steam locomotive was invented by Richard Trevithick, a British inventor and mining engineer. Trevithick’s steam locomotive was built in 1804 in Pen-y-Darren in South Wales to carrying cargo. Trevithick sold the patents to the steam locomotive to Samuel Homfray. In one of the earliest public demonstrations, the locomotive successfully carried an impressive load of 10 tons of iron, 5 wagons and 70 men 9.75 miles between Penydarren and Abercynon in 4 hours and 5 minutes. Trevithick continued to work with steam locomotives for many more years until his death in April 1833.
Richard Trevithick
1771-1833
 A full-scale working replica of his first steam locomotive was built in 1981 for the Welsh Industrial and Maritime Museum, later moving to the National Waterfront Museum in Swansea. The locomotive is run several times a year along a short length of rail outside the museum.
Television
The world’s first publicly demonstrated television was invented by British inventor John Logie Baird in 1925. Logie Baird is also credited with the invention of the first fully electric color television tube. The first public demonstration of Logie Baird’s television was performed before members of the Royal Institution on 26th January 1926. He also later demonstrated the first color television on 3rd July 1928. Logie Baird’s television displayed a 30 line vertically scanned image at 5 frames per second, with later models improving the frame rate to 12.5 frames per second by the time of its first demonstration.
John Logie Baird
1888-1946
Logie Baird’s invention paved the way for what is now nearly a century of work on the development of television technology, which remains one of the most influential inventions in history, allowing people all over the world to communicate via moving images.
World Wide Web
Not to be confused with the Internet (a global system of networked computers invented in the USA), the World Wide Web, invented by British computer scientist Tim Berners-Lee, is the system of interlinked hypertext documents accessed via the Internet. The World Wide Web is most commonly experienced as the system behind the concept of web pages and websites. Berners-Lee first proposed the concept of the World Wide Web in March 1989, later pitching it at CERN along with Belgian scientist Robert Cailliau. CERN then publicly introduced the project in December of 1990.
Tim Berners-Lee
b. 1955
The first website, info.cern.ch, went live at CERN on 6th August 1991. Interestingly, Berners-Lee, although realizing the potential for immense personal profit from his invention, chose instead to gift the idea to the world, requesting no payment.
The Web's logo designed by Robert Cailliau
Programmable Computer
The first programmable computer was invented by British mathematician and scientist Charles Babbage in the 1820s. Although he is recognized as the inventor of the programmable computer, Babbage did not live to see the machine completed. Babbage began work on a mechanical computer he called the Difference Engine in 1822, working for more than ten years with government funding. The project was eventually abandoned after losing funding after the British government lost faith in the project after prolonged delays. The machine was built for the first time from Babbage’s original designs over 150 years later in 1989.
Charles Babbage
1791-1871
After his work on the difference engine, Babbage went on to invent the Analytical Engine, a far more complex machine than the Difference Engine, it could be programmed using punched cards. The Analytical Engine, although not built in full until 2011 by British researchers, was the first ever working programmable computer, and was the first step in the history of computing as we know it.
Newton’s Laws
Isaac Newton was a British physicist and mathematician. Born in 1642, Newton discovered and documented for the first time three laws of motion in regard to physics. Newton’s Laws are as follows – 1st Law: An object at rest tends to stay at rest unless acted upon by an external force and an object in uniform motion tends to remain in uniform motion unless acted upon by an external force. 2nd Law: An applied force on an object equals the rate of change of its momentum. 3rd Law: Every action has an equal and opposite reaction. Newton was also the first person to document the mechanics of universal gravitation. Newton’s work is some of the most influential in the history of modern science, many regarding him to be one of the most important scientists in human history.
Isaac Newton
1642-1727
Nearly Every Modern Sport
Most popular sports in the modern world trace their history to Britain, at least in terms of standardization of the rulesets and widespread competitive play. The most notable being Football, Cricket, Rugby and Tennis. Many other modern sports trace their history to variations on British sports, such as American Football (derived from Rugby) and Baseball (derived from Rounders). Of course, the British weren’t the first to think of kicking a ball around in a field, but the British standardized the structure and rules of most modern competitive sports as we know them today.
WRITING
Since time immemorial mankind has sought ways to transfer information. Primitive people used scrap materials: somehow constituted branch signals are passed through the smoke of bonfires and more. But a breakthrough in human development was possible only with the advent of letters about 4 thousand years BC
TYPOGRAPHY
How typography meet urgent human needs, showed the very first years after the invention of Gutenberg in the mid XV century. The appearance of books contributed easier information transfer. This sparked the green light to the Renaissance.
TELEGRAPH
Until the mid-XIX century events and developments in other countries, people learned late for weeks and sometimes for months. The only way to transfer information over long distances was shipping mail. Meanwhile, the need for rapid communication increase. Therefore, the invention of the telegraph was the best discovery of the day. In 1832, during his trip to America created a model Morse telegraph and Morse famous.
At the end of XIX century, mankind has continued to seek new ways of rapprochement. It should been more perfect than a telegraph, a tool that would be accessible to all.

And after several years of hard work the first phone Bella "talking". March 10, 1876 his assistant Watson clearly heard at the receiving station Bell's words, "Mr. Watson, please come here, I need to talk to you." Bell patented his invention, and in August of that in 1876 there were already in use about 800 phones. Demand for them, of course, quickly grew.
PHONE
PHOTOGRAPHY & FILM
Equally important finding for civilization seemed to transfer images. In 1826, Joseph Niepce using the pinhole camera was on a metal plate view from the window of his studio. And in 1837, Louis Jacques Mande Daguerre first got shot with a relatively high image quality.

In 1891, the tireless inventor Tom Edison invented the peep show - serial device to demonstrate the effect of motion pictures. This invention inspired by the Lumiere brothers to create a movie. In December 1895, in Paris, on the Boulevard des Capucines, the first performance. Spectators witnessed a miracle - a white screen changed each other real moving pictures. In these mass pictures taken a huge emotional impact.
RADIO
Thought inventors did not stop transmission by wire. Popov was looking for a new way of rapprochement between people and found it. In 1895. He demonstrated wireless telegraphy apparatus. And in 1899, Italian inventor Marconi made radio transmission across the Channel, and in 1901 - across the Atlantic. In 1904 the English scientist J. E.Fleminh improved radiotelegraph receiver, and in 1913 the German A. Meissner created the first radiotelephone transmitter.
TV
One of the most remarkable inventions of XX century television. Like other complex technical solutions, television appeared and developed through the efforts of many inventors.

In 1911, professor of St. Petersburg University of Technology B. Rosing demonstrated the world's first image on the glass screen cathode-ray tube.

In 1928, the inventor Boris Grabowski found a way to transfer a moving image on the distance. And in 1929, the U.S. Vladimir Zworykin developed High reception cathode-ray tube called the kinescope them. Later she and her modifications used in all TVs.
PC
The emergence of computer summed up all the semantic inventions last century. He became the primary means of processing and storing information with possible transfer to any distance. But the main thing - it is extremely computer expanded our capacity for creativity.
INTERNET
Tenth invention that changed the world, was the most revolutionary. In 1989, Berners-Lee proposed a fantastic project relationship, now known as the World Wide Web, bringing together today for the quarter of the world's population (or 1.4 billion people).

Why the Internet was a landmark invention? Internet has made the world a small village, where information spreads "the speed of sound." But most importantly - Internet unthinkable reduced distance. For monitor screen appears virtual reality, where our capabilities are not limited by time and space.
Thank you for your attention!


title: Презентація на тему «Gap Year» (варіант 3)

text:
To leave or not to leave...?

‘One year to miss.
Ukraine v.1.0’

By Roman Leyzerovych

Figures represented in thousands

TOTAL :  209 000 FOR 3 YRS.

WHAT DO THEY HAVE TO DO?

To get ready for the exams the next year
Find a job
Have a rest at home

Travelling, volunteering and LANGUAGE COURSES

1).
     Come study the English language abroad in England this year at one of five Eurocentres locations.\
 Bournemouth, Brighton, Cambridge, and London (and Lee Green, south London).
Вegin throughout the year
general language skill courses
business English courses
semester/academic year programs for credit
FCE & IELTS certification exam preparatory courses

     Accommodation options vary by location, but home-stays are always encouraged to further the student's exposure to the language and English culture.
http://www.eurocentres.com/en
2). China Gap Semester - Thinking Beyond Borders

       Take a gap year with purpose. Go beyond just travel or service.

        Explore solutions to critical global issues throughout China in this 13-week program. This semester includes:
- Daily Mandarin Language Classes & Immersion
 - Living with Host Families
 - Fieldwork with Local Experts
 - Academic Study
 - Independent Student Travel

         We combine deep cultural immersion, working with inspiring local leaders, and engaging readings and discussions. You'll be supported by TBB Program Leaders as you shape your purpose and direction.
The China Gap Semester is an opportunity to become who you want to be!
www.thinkingbeyondborders.org
3). Year Course - Gap Year Program in Israel
     Immerse yourself in the fascinating history of Israel when traveling with Year Course!
One third of the program
approximately 3 months
in 3 locations:Jerusalem, Bat Yam and Negev.
Jerusalem provides the historical context in visiting Israel
Bat Yam has fantastic beaches
Negev is one of the most beautiful and mysterious locations in the country.

Year Course's program provides participants with a meaningful and enriching experience in the already religiously profound nation!
http://www.yearcourse.org/the-program

“In any moment of decision, the best thing you can do is the right thing. The worst thing you can do is nothing.“
Theodore Roosevelt

Your choice is up to you!


Презентація на тему «Ракоподібні» (варіант 2)


Презентація на тему «Отруєння» (варіант 1)