title: Презентація на тему «My future profession» (варіант 3)

text:
My future profession
I have been asked throughout my life by my family and close friends about my way of contributing to social prosperity. In my opinion, it is a very important question the answer to which I have discovered for myself in my future profession.
I want to become a  doctor!
      I want to be a successful doctor whose main purpose in life is to be of great use for maintaining healthcare. However, this serious decision made me feel very nervous of my future, and even propelled to ask myself whether it is really a goal of my life.
What qualities does a doctor must have?
   To become a doctor I must be good at studies because a doctor is needed and responsible profession.
   We trust doctors the main what we have – our life and that’s why a doctor must be a qualified specialist.
    He must help people at any time of the day.
    A doctor can’t make a mistake.
   Whenever I get sick, I remain confident in the fact that regardless of any damage to my health my life is not in danger. Luckily, I have never been in a serious accident with strong consequences. I lead a healthy lifestyle.
Reach your goals!
        So far I have not decided what kind of a doctor I want to be. Whether I once become a surgeon, pediatrician, or physician, all I know now is that I certainly want to become one of those people who are exalted by people for the job that they do. It can take years of studying, taking very expensive courses, getting a loan in the bank for the purpose of paying tuition, and going through many obstacles on the way to obtain a diploma of a qualified specialist. However, I believe that as long as it is what I set as my life’s aim, I am able to fulfil my dream.


title: Презентація на тему «Білки» (варіант 13)

text:
Білки
Білки́ — складні високомолекулярні природні органічні речовини, що складаються з амінокислот, сполучених пептидними зв'язками.
Білки — важлива частина харчування тварин і людини, оскільки ці організми не можуть синтезувати повний набір амінокислот і повинні отримувати частину з них із білковою їжею.
Білки були вперше описані шведським хіміком Єнсом Якобом Берцеліусом в 1838 році, який і дав їм назву протеїни. Проте, їхня центральна роль в життєдіяльності всіх живих організмів була виявлена лише у 1926 році, коли Джеймс Самнер показав, що фермент уреаза також є білком. Секвенування першого білка — інсуліну, тобто визначення його амінокислотної послідовності, принесло Фредерику Сенгеру Нобелівську премію з хімії 1958 року. Перші тривимірні структури білків гемоглобіну і міоглобіну були отримані за допомогою рентгеноструктурного аналізу, за що автори методу, Макс Перуц і Джон Кендрю, отримали Нобелівську премію з хімії 1962 року.
Історія дослідження білків
Єнс Якоб Берцеліус
Джеймс Бетчеллер Самнер
Фредерік Сенгер
Макс Фердинанд Перуц
Джон Коудери Кендрю
Склад
Молекули білків є лінійними полімерами, що складаються з амінокислот (які є мономерами цих полімерів) і, в деяких випадках, з модифікованих основних амінокислот (щоправда модифікації відбуваються вже після синтезу білка на рибосомі).

Будова
На відміну від них складні білки мають також неамінокислотні групи. Ці додаткові групи у складі складних білків називаються простетичними групами.
Білки
Прості
Складні
Прості білки містять тільки амінокислоти, зв'язані в ланцюжки.
	Білки дуже відрізняються між собою за властивостями. Це
залежить від наявності в їхньому складі амінокислот із
різними функціональними групами, здатними вступати в
характерні для них реакції.
Денатурація - це руйнування четвертинної, третинної, вторинної структури білка під дією високої температури, радіації, хімічних реагентів;
Гідроліз – під час нього білок розщеплюється на окремі амінокислоти, з яких побудований;
Кольорові реакції білків – використовують для їх аналітичного визначення.
Хімічні властивості білків:
 Білки - амфотерні електроліти. При певному значенні pH
середовища кількість позитивних і негативних зарядів у
молекулі білка однакова.
Білки мають різноманітну будову.
- Є білки нерозчинні у воді, є білки легко розчинні у воді;
- Є білки малоактивні у хімічному відношенні;
- Є білки вкрай нестійкі;
- Є білки, що досягають у довжину сотень нанометрів;
Є білки, що мають форму кульок діаметром усього
    5-7 нм.Вони мають велику молекулярну масу (104-107).
Фізичні властивості білків:
Харчування
При споживанні білка (білків) в складі їжі, молекули білка руйнуються в травній системі у процесі травлення під дією кислого (у шлунку) та лужного (в стравоході та кишечнику) середовища та протеолітичними ферментами (протеазами) на пептиди та амінокислоти, що всмоктуються клітинами кишечника та використовуються організмом. Білок в харчуванні перш за все важливий як джерело незамінних амінокислот, які тваринний організм не може безпосередньо синтезувати. Крім того, білок їжі є важливим джерелом азоту. Білки, подібно вуглеводам, містять 4 ккал на грам (тоді як жири містять 9 ккал, а спирти 7 ккал на грам). Білки можуть бути перетворені на вуглеводи або жири в результаті метаболічних процесів організму.
Використання людиною
Значна кількість досліджень у медицині направлена на використання білків в якості терапевтичних препаратів та засобів діагностики захворювань. Біофармацевтичні препарати, що знаходять широке використання, включають білки крові (наприклад, для лікування гемофілії), тромболітичні ферменти, гормони, цитокіни та фактори росту, білки імунної системи (інтерферони і антитіла, що використовуються для лікування інфекційних захворювань та деяких видів раку) і вакцини.
Білкові лікувальні препарати
Суміш для нарощування м'язів
Серед всіх білків в харчовій промисловості активно використовуються численні ферменти. Так, у пекарській промисловості використовуються альфа-амілаза і протеази; у пивоварінні використовуються численні ферменти ячменю (амілаза, глюканази, протеази); целюлази і пектинази використовуються для освітлення соків; хімозин, ліпаза і лактаза використовуються для виготовлення кисломолочних продуктів; а папаїн застосовується для пом'якшення м'ясних продуктів. Для виготовлення крохмалю використовують амілазу і глюкоамілазу, а для виготовлення паперу — целюлази і ксиланазу. Також протео- і ліполітичні ферменти часто додаються до миючих засобів.
Іншим використанням білків є використання фібрилярних білків для виготовлення волокон, що використовуються, зокрема, в текстильній промисловості.
Використання в промисловості


title: Презентація на тему «Історія виникнення клітин. Методи цитологічних досліджень»

text:
Презентація
Історія виникнення клітин. Методи цитологічних досліджень
Історія відкриття та дослідження клітин
Більшість еукаріотичних клітин мають розміри до 100 мкм, а прокаріотичні ще на порядок менші, тому людина не може бачити їх неозброєним оком. Відкриття та дослідження клітин стало можливим тільки після винайдення Янсеном оптичного мікроскопа (1590 року). До найважливіших подій, пов'язаних із раннім розвитком клітинної біології належать:1665 — Роберт Гук вперше побачив мертві клітини, вивчаючи будову корка під мікроскопом. Гук вважав, що клітини порожні, а живою речовиною є клітинні стінки.
1650—1700 — Антоні ван Левенгук вперше спостерігав під мікроскопом живі клітини, зокрема найпростіші, а також еритроцити.
1831—1839 — Роберт Браун описав ядро, як сферичне тільце, наявне в рослинних клітинах.
1838—1839 — ботанік Матіас Шлейден і зоолог Теодор Шванн, об'єднавши ідеї різних вчених, створили клітинну теорію, згідно з якою клітина є основною структурною та функціональною одиницею живих організмів.
1840 — Пуркіньє запропонував назву протоплазма для позначення клітинного вмісту, переконавшись у тому, що саме вміст, а не клітинні стінки, є живою речовиною.
1855 — Вірхов довів, що всі клітини утворюються із інших клітин шляхом поділу.
1866 — Геккель встановив, що збереження та передачу спадкових ознак здійснює ядро.
1866—1898 — описано основні компоненти клітини, які можна побачити під оптичним мікроскопом. Цитологія набуває характеру експериментальної науки.
1900 — за появою генетики починає розвиватись цитогенетика, що вивчає поведінку хромосом під час поділу та запліднення, її вплив на спадкові ознаки організмів.
1946 — у біології розпочалося використання електронного мікроскопа, що дозволило вивчати ультраструктуру клітин
Рисунок клітин корка із праці «Мікрографія» Роберта Гука
Методи дослідження клітин
      Вперше клітини вдалось побачити тільки після створення світлових мікроскопів, з того часу і досі мікроскопія залишається одним із найважливіших методів дослідження клітин. Використовується світлова (оптична) мікроскопія, що попри свою порівняно невелику роздільну здатність має ту перевагу, що дозволяє спостерігати за живими клітинами. У ХХ столітті була винайдена електронна мікроскопія, що дала можливість вивчити ультраструктуру клітин.Для вивчення функцій клітин та їх частин використовують різноманітні біохімічні методи як препаративні, наприклад фракціонування методом диференційного центрифугування, так і аналітичні. Для експериментальних та практичних цілей використовують методи клітинної інженерії. Всі згадані методичні підходи можуть використовуватись у поєднанні із методами культури клітин.
Будова мікроскопу.
Мікроскопи – це оптичні прилади для вивчення мікроскопічних об’єктів. Найбільш часто в мікробіологічних лабораторіях використовують світлові мікроскопи «Біолам Р-2», МБР-1, МБР-3 та інші. Звичайний світловий мікроскоп складається з двох частин: механічної та оптичної
1 – основа; 2 – коробка з механізмом мікрометричного фокосування;  3 – рукоятка мікрогвинта; 4 – предметний столик; 5 – гвинт для фіксування диска предметного столика; 6 – регулювальні гвинти; 7 – тубусотримач; 8 – рукоятка мікрогвинта; 9 – головка; 10 – насадка; 11 – гвинт для закріплення насадки; 12 – револьвер; 13 – гвин фіксування револьвера; 14 – кронштейн конденсора; 15 – рукоятка конденсора; 16 – циліндрична гільза конденсора; 17 – гвинт; 18 – додаткова лінза (відкидна); 19 – дзеркало.
Сучасні світлові мікроскопи
Види мікроскопії

Оптична мікроскопія
 Електронна мікроскопія
Рентгенівська мікроскопія
 Скануюча Зондовая мікроскопія
 Інфрачервона мікроскопія

Оптична мікроскопія
        У оптичному мікроскопі збільшення об'єкта досягається завдяки серії лінз, через які проходить світло. Максимальне збільшення, яке можна досягнути завдяки оптичному мікроскопу становить близько 1000. Ще однією важливою характеристикою є роздільна здатність — відстань між двома точками, які ще розпізнаються окремо, іншими словами роздільна здатність характеризує чіткість зображення. Ця величина обмежується довжиною світлової хвилі, навіть при використанні найбільш короткохвильового світла — ультрафіолетового — можна досягнути тільки роздільної здатності близько 200 нм, таку роздільність було отримано ще в кінці XIX століття. Таким чином найменші структури, які можна спостерігати під оптичним мікроскопом це мітохондрії і невеликі бактерії, лінійний розмір яких становить приблизно 500 нм. Проте об'єкти, менші за 200 нм, видні у світловому мікроскопі, якщо вони самі випромінюють світло. Ця особливість використовується у флуоресцентній мікроскопії, за якої клітинні структури чи окремі білки зв'язуються зі спеціальними флуоресцентними білками або антитілами із флуоресцентними мітками. На якість зображення, отриманого за допомогою оптичного мікроскопа, впливає також контрастність, її можна збільшити використовуючи різні методи забарвлення клітин. Для вивчення живих клітин використовують фазовоконтрастну та диференційну інтерференційно-кантрастну і темнопольну мікроскопію. Конфокальні мікроскопи дозволяють покращити якість флуоресцентних зображень
Paramecium aurelia (світлопольна мікроскопія)
Діатомові водорості (темнопольна мікроскопія)
Клітина епітелію щоки (фазовоконтрастна мікроскопія)
Nuclearia thermophila (диференційна інтерференційно-контрастна мікроскопія)
Замикаючі клітини продиху (флуоресцентна конфокальна мікроскопія)
Електронна мікроскопія
      У 30-х роках XX століття був сконструйований електронний мікроскоп, в якому замість світла через об'єкт пропускається пучок електронів. Теоретична межа роздільності для сучасних електронних мікроскопів становить близько 0,002 нм, проте із практичних причин для біологічних об'єктів досягається роздільність тільки близько 2 нм. За допомогою електронного мікроскопа можливо вивчати ультраструктуру клітин. Розрізняють два основні типи електронної мікроскопії: скануючу та трансмісійну. Скануюча електронна мікроскопія (СЕМ) використовується для вивчення поверхні об'єкта. Зразки найчастіше покривають тонкою плівкою золота. СЕМ дозволяє отримувати об'ємні зображення. Трансмісійна електронна мікроскопія (ТЕМ) — використовується для вивчення внутрішньої будови клітини. Пучок електронів пропускається через об'єкт, що попередньо обробляється важкими металами, які накопичуються у певних структурах збільшуючи їхню електронну густину. Електрони розсіюються на ділянках клітини з більшою електронною густиною, внаслідок чого на зображеннях ці області виглядають темнішими
Епітелій трахеї (СЕМ)
Поперечний переріз через джгутики хламідомонади (ТЕМ)


title: Презентація на тему «Успадкування статі та ознак, зчеплених зі статтю»

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
XX
XY

XY

XX

XY

X

X Y

XY
XY
XX
X Y
X
XO
XX
XO
X
X O

XO
XO
XX
X O
X
Sry on
114-135
100
106
100
100
100
85
100
50
100
Figure 1
Figure 2
XN XN
XN Xn
XN y
Xn y
XN
XN
y
Xn

X X
X X
X y
X y
X
X
y
X


title: Презентація на тему «Стрес» (варіант 2)

text:
Стрес
Переважна більшість людей в сучасному суспільстві знаходиться під впливом стресу, бо у часи науково - технічної революції, в які ми живемо, посилюється психічна діяльність людей. Це пов’язано з необхідністю засвоєння і переробки великого обсягу інформації. Тому й виникає проблема емоційного стресу, тобто напруження і перенапруження фізіологічних систем організму під впливом емоційних чинників.
У сучасному житті стреси відіграють дуже значну роль. Вони впливають на поведінку людини, її працездатність, здоров’я, взаємовідносини з оточуючими і у родині.
Сучасні психологи стверджують, що дві третини населення промислово-розвинутих країн вмирають від стресів. Довгі фізичні та психологічні навантаження, які перевищують норми, призводять до порушення функціонування окремих органів та до серйозних хвороб. Такі «хвороби століття» як інфаркт, гіпертонія, інсульт, виразкова хвороба та інші є кінцевим результатом післястресових порушень у нервовій діяльності.
Нині є безліч визначень стресовій реакції, але вони беруть свій початок з  так званого класичного визначення Ганса Сельє: «Стрес є неспецифічною відповіддю організму на будь-яку пред'явлену йому вимогу». Це найбільш пізнє і точне формулювання.

Стрес – стан психічної напруги у людини.
 Може надавати як позитивний, так і негативний вплив на життєдіяльність, до її повної дезорганізації.
Причиною виникнення стресу може бути будь-яка ситуація, яка супроводжується сильним емоційним порушенням.

Отже, виділимо джерела стресу:
1. Психологічна травма чи кризова ситуація (втрата ближніх, прощання з улюбленою людиною);
2. Дрібні щоденні негаразди;
3. Конфлікти або спілкування з неприємними людьми;
4. Перешкоди, які дають Вам можливості досягти поставленої мети;
5. Відчуття постійного тиску;
6.Нездійсненні мрії чи надто високі вимоги до себе;
7. Шум;
8. Монотонна робота;
9. Постійне обвинувачення, докір себе у тому, що ви чогось не досягли або щось прогавили;
10. Обвинувачення себе в усьому поганому, що сталося;
11.Напружена робота;
12. Фінансові труднощі;
13. Сильні позитивні емоції;
14. Сварки з людьми і, особливо з сім'єю.
Чи можна жити без стресу? Наука стверджує: не можна. Отже, адаптуватися до нових умов ми повинні постійно. Життя – це постійне джерело змін. За своєю природою життя і є головним джерелом стресів, тому повністю від них позбутися можна тільки з приходом смерті. Викорінити стрес неможливо, але в наших силах влаштувати особисте життя так, щоб отримувати тільки приємні стреси та позбутися від неприємних.
Важко перелічити усі причини стресових розладів, але вчені пропонують наступну систематизацію основних причин:
патологічні спадкові фактори;
особливості особистості;
вік (юнацький, пізній);
особливі періоди життя;
тяжкі “удари долі” (смерть чи розлучення);
негативні потрясіння;
стихійні лиха;
нездатність чи втрата довірливих взаємовідносин зі своїм близьким оточенням;
9) низький рівень чи відсутність соціальної підтримки; 10) фізичні та емоційні перенапруження на роботі.
Усе наше життя так чи інакше пов’язане зі стресами. Умовно їх можна поділити на три групи. До першої відносяться стреси фізіологічні, без яких ми не можемо існувати (прийняття їжі, реакція на холод, спеку і т.д.). Друга група – це стреси, котрі допомагають набути життєвий досвід, мудрість. До третьої групи входять стреси, які руйнують психіку людини і призводять до стану депресії.
У ході розвитку стресу спостерігають три стадії:

Стадія тривоги. Це перша стадія, що виникає з появою подразника, що викликає стрес. Наявність такого подразника викликає ряд фізіологічних змін: у людини учащається подих, трохи піднімається тиск, підвищується пульс. Змінюються і психічні функції: вся увага концентрується на подразнику, виявляється підвищений особистий контроль ситуації.
 Стадія опору. Настає у випадку, якщо фактор, що викликав стрес продовжує діяти. Тоді організм захищається від стресу, витрачаючи „резервний” запас сил, з максимальним навантаженням на всі системи організму.
 Стадія виснаження. Якщо подразник продовжує діяти, то відбувається зменшення можливостей протистояння стресові, тому що виснажуються резерви людини. Знижується загальна опірність організму.

Стрес може бути гострим або приймати хронічний характер. Раніш вважалося, що провокатором стресу можуть бути тільки екстримальні ситуації. У цьому випадку, ми маємо справу з гострим стресом. Зараз, особливості існування суспільства, зокрема інформаційне перевантаження, є причиною хронічних форм стресу. У наш час стрес прийняв характер епідемії.
Окремі стреси допомагають людині боротися із комплексами (страх спілкування, страх виступати перед великою аудиторією і т.д.), дають можливість зрозуміти, як поводити себе в тій чи іншій ситуації. Та й взагалі, життя саме по собі – це великий стрес, що складається з гігантської кількості більш маленьких. І ті люди, які не тікають від своїх проблем, а вирішують їх, вчаться лавірувати у великому об’ємі всіляких стресових ситуацій.
Вміння справлятися зі стресовими ситуаціями допоможе нам уникнути багатьох захворювань, продовжить життя і уникнути проблем із психікою у наступних поколіннях. Зараз більшість всього  залежить тільки від нас самих: наша реакція на те, що відбувається, наші наступні дії і, відповідно, емоційний стан, який утворився. Потрібно знати, що безвихідних ситуацій не буває.
Важливу роль у формуванні стресу відіграють особливості соціалізації в дитячому віці, коли в істотній мірі визначається індивідуальна значущість життєвих подій і формуються стереотипи реагування. Вірогідність виникнення пов"язаних із стресом психічних (особливо невротичних) розладів залежить від співвідношення стресорів, які впливали на людину в дитинстві і зрілому віці.
Короткочасний стрес зміцнює імунітет
Стрес впливає на стан імунної системи, інколи зміцнюючи, інколи ослаблюючи її: тривалий, «хронічний», пригнічує, а короткочасний має позитивний ефект. Це припущення вкотре підтверджує експеримент, проведений в Університеті штату Огайо (США). Дослідники вважають, що короткочасний стрес стимулює активність так званих Т-клітин пам’яті, носіїв клітинної імунної пам’яті. Після вакцинації вони зберігають образ хімічних компонентів чужорідного тіла. Їхня підвищена діяльність у момент вакцинації дозволяє краще вибудувати захист при повторній зустрічі з ворогом. Втім, багато вчених вважають, що для людського організму короткочасний стрес шкідливий не менше, ніж тривалий.
Майже неможливо контролювати кожну стресову ситуацію у нашому житті, але можна контролювати більшість наших реакцій на стрес. Звісно, що це все дуже важко, але можливо. Так що основний принцип боротьби зі стресами – постійний самоконтроль. Існує дуже багато методик по боротьбі зі стресами, але ми не будемо зупинятися на перерахуванні усіх. Ми можемо навести декілька простих порад, притримуючись яких можна навчитися подолати неприємні життєві ситуації.
1. Намагайтесь бути в житті філософом ( а коли це необхідно, згадуйте про почуття гумору, через його призму життя бачиться набагато легше).
2. Намагайтесь дивитись на все зі сторони. Так легше тримати себе в руках.
3. Ніколи не скаржтесь – від цього не стане легше. Але проте це не означає, що не треба розповідати про свої проблеми близьким, тим, хто Вас розуміє та підтримує. Розмова допомагає зняти напруження та проаналізувати ситуацію оповідачу.
4. Не марнуйте дарма часу на тривоги та побоювання, шукайте позитивні сторони подій.
5. Намагайтеся любити себе більше, ніж Ви до цього робили.
6. Не залишайтеся у стані нерухомості, шукайте вихід. Крім Вас нікому не вирішити вашу проблему.
7. Допомагайте іншим. Життєвий досвід може стати вам у пригоді.
8. Не покладайте рук і не переставайте боротися.
9. Подивіться на ситуацію по-новому, з іншої точки зору, ніж та, котра була у Вас до цього.
10. Вчіться відпочивати, знаходячись у стресових ситуаціях. Фізичні навантаження допомагають на деякий час «відключитись» від проблем. Це дуже добрий метод відпочинку для мозку.
11. Просто чудово, якщо у вас є хобі. Зазвичай улюблені захоплення допомагають розслабитися та приносять багато приємних емоцій.
12. Думайте позитивно. Налаштовуйте себе на позитивний результат, підсумок.
13. Кричіть та плачте. Іноді це буває дуже корисним і необхідним.
14. Злегка натисніть на скроні. Масажування нервів полегшує біль і усуває різноманітні недомагання.
15. Слухайте музику. Ніщо так не розслаблює і не заспокоює, як позитивна музика.
16. Лічіть до десяти. Перед тим, як зреагувати на ситуацію, полічіть до десяти про себе. Така пауза дає змогу взяти себе в руки.
17. Прийміть гарячу ванну. Гаряча вода дуже гарно розслаблює.
18. Прогуляйтеся по місцевості з гарним краєвидом. Картина, яка радує око, розслаблює та згладжує негатив.
19. У тяжких стресових випадках краще звернутися за допомогою до психолога чи, хоча б, зателефонувати до телефону довіри чи екстреної психологічної допомоги.
20. Підтримку краще всього шукати серед тих, кому Ви дійсно довіряєте. Тільки такі люди зможуть стати для людини опорою в тяжкій життєвій ситуації.
Треба завжди пам’ятати, що безвихідних ситуацій не буває. За допомогою таких порад Ви можете навчитися створювати власними руками сприятливе середовище для життя, а саме: стримувати свої емоції, боротися зі своїм  темпераментом та допомагати цими порадами своїм родичам і друзям.

Дякуємо за увагу !!!


Презентація на тему «Трахеит»


Презентація на тему «Вид. Критерии вида»


title: Презентація на тему «Білки» (варіант 14)

text:
Презентація на тему «Білки»
Виконала
учениця 11-А класу
Юшкова Вікторія

Зміст
Загальні відомості
Структура
Класифікація
Функції білків
Використання людиною
         Харчування
         Медицина
         Промисловість
Джерела

Білки – це високомолекулярні органічні сполуки, полімери, мономерами яких є амінокислоти. Ці складні нітрогеновмісні біополімери входять до складу всіх організмів. Найбільше білків у шкірі, м’язах, хрящах, нігтях, волоссі. Білкову природу мають також: ферменти, гемоглобін і антитіла. Мономерами білок є 20
α-амінокислот.
Молекулярна модель білка
Білкові продукти
Зв’язок між амінокислотами здійснюється за рахунок СОNH-групи, яку називають амідною, а в хімії білків – пептидною групою або пептидним зв’язком.
Серед органічних сполук білки найскладніші. Вони відносяться до з'єднань які називають полімерами.
Її мономером є нуклеотиди, що складаються з нуклеїнових кислот, тобто первинна структура білка - це послідовне з'єднання амінокислот, яке залишається за рахунок утворення пептидного зв'язку.
Вторинна модель будови білка - це з`єднання, закручене в спіраль, або поліпептидний ланцюжок.
Третинна модель структури білка - просторове розташування закрученого в спіраль поліпептидного ланцюжка.
Четвертинна модель структури білка існує в білках, до складу молекул яких входить більше одного поліпептидного ланцюжка.

Рівні структурної організації білків
Усі білки діляться на два великі класи: фіблярні (вони використовуються природою як структурний матеріал) і глобулярні (ферменти, антитіла, деякі гормони, ін.).

Фіблярні білки погано розчиняються або зовсім нерозчинні у воді. При розчиненні у воді вони утворюють розчини високої в'язкості. До фіблярних білків відносяться білки, що входять до складу тканин і покривних утворень. Це міозин - білок м'язових тканин; колаген, що є основою седиментаційних тканин і шкірних покривів; кератин, що входить до складу волосся, рогових покривів, шерсті і пір'я. До цього ж класу білків відноситься білок натурального шовку - фіброїн, в'язка сиропообразна рідина, що твердіє на повітрі в міцну нерозчинну нитку.
Молекули глобулярних білків мають низьку міру асиметрії, вони добре розчинні у воді, причому в'язкість їх розчинів невелика. Це передусім білки крові - гемоглобін, альбумін, глобулін та ін.
гемоглобін
Серед амінокислот розрізнять замінні та незамінні. Замінні кислоти організм синтезує сам за наявністю інших α-амінокислот, а незамінні  має отримувати з їжею. Для людини є такі незамінні амінокислоти:

Функції
білків

Каталітична
Структурна
Захисна
Сигнальна та регуляторна
Транспортна
Моторна
Запасна(резервна)
1. Каталітична функція – важлива функція білків. Каталіз (від грец. каталіз - припинення) - зміна швидкості перебігу хімічних реакцій під дією певних хімічних сполук. Каталітичну функцію - біокаталіз -у живих організмах виконують ферменти.
2. Структурна функція. Структурні білки в комплексі з ліпідами є структурною основою клітинних і внутрішньоклітинних мембран.
Білки беруть участь в утворенні позаклітинних структур: входять до складу вовни, волосся, сухожиль, стінок судин.

цитоплазма;
ліпідний бішар;
глікопротеїн;
ліколіпід;
білки
3. Багато білків, що входять до складу крові, беруть участь в захисній відповіді організму як на пошкодження, так і на атаку патогенів. Прикладами першої групи білків служать фібриногени і тромбіни, що беруть участь в згортанні крові, а антитіла (імуноглобуліни), нейтралізують бактерії, віруси або чужорідні білки.
Мишине антитіло проти холери, пристосоване до вуглеводневого антигену
4. Багато білків беруть участь в процесах передачі сигналів на міжклітинному та внутрішньоклітинному рівнях. Деякі білки, гормони, нейротрансмітери, фактори росту і цитокіни пептидної природи, — позаклітинні сигнальні молекули, що передають сигнал від клітини, де вони були синтезовані, до інших клітин, як поряд із клітиною (нейротрансмітери, фактори росту), так і у віддалених тканинах (гормони). До прикладів таких білків належить гормон інсулін, який регулює концентрацію глюкози в крові та фактор некрозу пухлин, що передає сигнали про запалення між клітинами організму.
5. Транспортна функція. Деякі білки здатні приєднувати різні речовини і переносити їх до різних тканин і органів тіла, з одного місця клітини в інше. Наприклад, білок крові гемоглобін транспортує О2 і СО2
6. Цілий клас моторних білків забезпечує руху організму (наприклад, скорочення м'язів, у тому числі локомоції (міозин), переміщення клітин всередині організму (наприклад, амебоідное рух лейкоцитів), рух війок і джгутиків, а також активний і спрямований внутрішньоклітинний транспорт (кінезін, дінеін) .
7. Запасну функцію виконують резервні білки, які запасаються в якості джерела енергії.
казеїн молока                                               альбумін яєць
Використання людиною білків
1.Харчування
При споживанні білка (білків) в складі їжі, молекули білка руйнуються в травній системі у процесі травлення під дією кислого (у шлунку) та лужного (в стравоході та кишечнику) середовища та протеолітичними ферментами на пептиди та амінокислоти, що всмоктуються клітинами кишечника та використовуються організмом. Білок в харчуванні перш за все важливий як джерело незамінних амінокислот, які тваринний організм не може безпосередньо синтезувати. Крім того, білок їжі є важливим джерелом азоту.

Корисні продукти, що містять білки.
2.Медецина
Значна кількість досліджень у медицині направлена на використання білків в якості терапевтичних препаратів та засобів діагностики захворювань. Фармацевтичне застосування білків почалося з природних білків отриманих з різноманітних живих організмів. Нові препарати створюються штучно, рекомбінантними методами або за допомогою проектування білків. Біофармацевтичні препарати, що знаходять широке використання, включають білки крові (наприклад, для лікування гемофілії), тромболітичні ферменти, гормони, цитокіни та фактори росту, білки імунної системи (інтерферони і антитіла, що використовуються для лікування інфекційних захворювань та деяких видів раку) і вакцини.
Суміш для нарощування м’язів
3.Промисловість
Серед всіх білків в харчовій промисловості активно використовуються численні ферменти. Так, у пекарській промисловості використовуються альфа-амілаза і протеази; у пивоварінні використовуються численні ферменти ячменю (амілаза, глюканази, протеази); целюлази і пектинази використовуються для освітлення соків; хімозин, ліпаза і лактаза використовуються для виготовлення кисломолочних продуктів; а папаїн застосовується для пом'якшення м'ясних продуктів. Для виготовлення крохмалю використовують амілазу і глюкоамілазу, а для виготовлення паперу — целюлази і ксиланазу. Також протео- і ліполітичні ферменти часто додаються до миючих засобів.
Крохмаль
Миючі засоби
Використані джерела
http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%91%D1%96%D0%BB%D0%BA%D0%B8#.D0.92.D0.B8.D0.BA.D0.BE.D1.80.D0.B8.D1.81.D1.82.D0.B0.D0.BD.D0.BD.D1.8F_.D0.BB.D1.8E.D0.B4.D0.B8.D0.BD.D0.BE.D1.8E

http://school.xvatit.com/index.php?title=%D0%91%D1%96%D0%BB%D0%BA%D0%B8._%D0%9F%D0%BE%D0%B2%D0%BD%D1%96_%D1%83%D1%80%D0%BE%D0%BA%D0%B8

http://svitppt.com.ua/himiya/bilki-vlastivosti-ta-funkcii.html

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Christmas in Ukraine: customs and traditions»

text:
Christmas in Ukraine: customs and traditions
Ring out wild bells             By Lord Tennyson
 Ring out wild bells, to the wild sky
 The flying cloud, the frost light
 The year is dying in the night
 Ring out wild bells, across the snow,
 Ring out the old ring in the new
 Ring happy bells across the snow
 The year is going, let him go.
 Ring out the false, ring the true
 Ring out the grief that saps the mind
 For those that here we see no more;
 Ring out the feud of rich and poor
 Ring is redress to all mankind.
Do you know Christmas ABC?
History of Christmas.
For the Ukrainian people Christmas is the most important family holiday. It is celebrated according to ancient customs that have come down through the ages and are still observed today.
 Christianity was introduced in 988 A.D. This day was a festival long before Christianity, because ancient people believed that this was the time when the Sun god started his journey back to Earth. The church accepted many ancient customs as part of the Christian holidays (Feasts of Winter Solstice). This is why Ukrainian customs are quite unique and deeply symbolic.
The Birth of Christ
 Traditions of Christmas
Sviata Vecheria (Holy Supper)

Didukh is a sheaf of wheat  stalks. It is placed under the icons. The stalks of grain symbolize all the ancestors of the family.
Kutia (boiled wheat mixed with poppy seeds and honey) is the most important food of the Christmas Eve Supper and is also called God`s Food.
There are twelve courses in the supper in honor of twelve Christ`s Apostles. Meat and dairy products are not permitted.
Colach(Christmas bread) is placed in the centre. This bread is braided into a ring and three such rings are placed one on top of the other, with a candle in the centre. The three rings symbolize the Trinity.
Caroling
Caroling-singing folk ritual songs.
Carols have come to us from ancient times. Our ancestors sang ritual Koliadky in honor of the Sun returning to summer in the feast which was called Kolo or Koliada.
There are two main groups of Christmas songs in Ukraine: Koliadky which are sung on the Christmas Eve and schedrivky (from the word meaning generous) which are sung during the feast of Epiphany.
The group of carolers is usually picturesque: one member is dressed as a goat, another carries a six-pointed star attached to a long stick, which symbolized the star of Bethlehem. They go from door to door singing carols for each member of the family. The hosts present carolers with apples, nuts, sweets and money.
Vertep
Vertep- Ukrainian Christmas Puppet Theatre.
Christmas cards


Презентація на тему «Мышцы. Строение мышечной ткани»


title: Презентація на тему «Живлення рослин. Фотосинтез»

text:
Живлення рослин. Фотосинтез

Вступ
Звичайний листок - справжнє диво природи. Саме в ньому з простих неорганічних сполук, як-от вуглекислий газ і вода, утворюються органічні речовини. А використовується для цього енергія сонячних променів. Найголовнішими функціями листка, крім фотосинтезу, є також дихання та випаровування води.
Що таке фотосинтез?
Фотосинтез - це утворення рослинами органічних сполук із неорганічних у результаті засвоєння світлової енергії, що поглинається хлорофілом. Фотосинтез - головна функція хлоропластів, тобто зелених пластид листків. Завдяки хлорофілу частина сонячної енергії, яка досягає поверхні Землі, не втрачається, а запасається рослинами у створених ними органічних сполуках.Необхідною умовою фотосинтезу є наявність світла, води та вуглекислого газу.
Живлення рослин
Воду рослини отримують переважно з ґрунту, а вуглекислий газ - з повітря. Споживання рослинами вуглекислого газу із атмосфери має назву повітряне живлення. Саме Карбон вуглекислого газу є основою для утворення молекул органічних речовин. Вуглекислий газ здебільшого надходить через продихи, частково - через усю поверхню листка.
Фотосинтез
Ще один результат фотосинтезу - виділення кисню в атмосферу. Весь кисень атмосфери утворився лише завдяки фотосинтезу. Отже, без зелених рослин та інших фотосинтезуючих організмів (деяких бактерій та одноклітинних тварин) життя на нашій планеті було б неможливим. Ви можете запитати, а звідки ж береться кисень? Річ у тім, що на світлі рослини здатні розкладати молекули води (Н20), внаслідок чого виділяється кисень.
Фотосинтез
Довести, що рослина здатна виділяти кисень у процесі фотосинтезу, можна за допомогою такого досліду. Дві рослини щільно накриємо скляним ковпаком. Одну з них поставимо на кілька діб у темне місце, а іншу - залишимо на світлі. Через кілька діб поставимо під скляні ковпаки, якими накриті рослини, запалені свічки.
Фотосинтез
Ви зможете переконатися, що свічка горітиме довше під ковпаком, яким була накрита освітлена рослина. Це пояснюється тим, що на світлі здійснюється фотосинтез і під ковпаком накопичується кисень. Водночас у рослині, яка залишалася у темряві, фотосинтез не відбувався і необхідний для горіння кисень не виділявся.

Повітряне живлення рослин

Фотосинтез
Фотосинтез - один із найважливіших чинників, що визначають продуктивність культурних рослин, тобто те, яку масу органічних сполук вони можуть створити за певний час. Тому від інтенсивності фотосинтезу залежить та кількість врожаю, яку отримає людина.
Вплив на фотосинтез
Як умови довкілля впливають на процеси фотосинтезу? На процес фотосинтезу можуть впливати умови довкілля. Наскільки інтенсивним він буде, залежить від ступеня освітленості, температури, кількості вуглекислого газу в повітрі, постачання води кореневою системою. Фотосинтез найінтенсивніший, коли температура сягає близько + 20...25 °С і коли достатня кількість вологи у ґрунті.
Вплив на фотосинтез
Фотосинтез може відбуватись як за рахунок сонячного світла, так і за штучного освітлення. Це дає змогу вирощувати рослини у теплицях в умовах регульованої тривалості світлового дня і температури впродовж усього року. Як відомо, в атмосфері міститься лише 0,03 % вуглекислого газу. Тому в теплицях повітря штучно збагачують вуглекислим газом, що також підвищує врожайність рослин.
Климент Тимірязєв
Важко переоцінити значення фотосинтезу для існування всіх організмів нашоїпланети. Завдяки здатності до фотосинтезу рослини виконують у біосфері космічну роль, беручи участь у колообігові речовин і перетворенні енергії. Таку думку наприкінці XIX сторіччя вперше висловив видатний російський учений К.А. Тимірязєв.

К.А. Тимірязєв
Теорія Тимірязєва
Згідно з нею, зелені рослини є ніби посередником між космосом та Землею у процесах перетворення енергії. Вони вловлюють енергію Сонця і перетворюють її на енергію створеної ними органічної речовини. Частину цієї енергії використовують самі рослини для забезпечення процесів своєї життєдіяльності, а частина її запасається у рослинах і стає джерелом енергії усіх життєвих процесів тварин і людини.
Роль рослин у природі
Величезні запаси сонячної енергії, збережені («законсервовані») у рештках рослин колишніх епох, людина використовує як паливо (торф, вугілля, нафта). Щорічно завдяки фотосинтезу на Землі утворюється близько 150 млрд тонн органічних речовин. Отже, саме зеленим рослинам належить провідна роль у забезпеченні енергією всіх живих істот на нашій планеті.
Роль рослин у природі
Рослини щорічно у процесі фотосинтезу виділяють понад 200 млрд тонн кисню. Цей кисень не тільки забезпечує процеси дихання організмів, а й захищає все живе на Землі від згубного впливу короткохвильових ультрафіолетових космічних променів. Цю функцію виконує озоновий екран атмосфери. Він сформувався внаслідок того, що під впливом сонячних променів кисень (02) перетворюється на озон (О3), здатний затримувати ці ультрафіолетові промені, шкідливі для організмів.

Пам'ятайте! Ліси, степи, луки забезпечують довкілля киснем. Знищення їх має шкідливі наслідки для всіх мешканців Землі.
Висновок
Фотосинтез - головна функція зелених листків. Це утворення органічних сполук із неорганічних у результаті засвоєння рослиною енергії світла. Для фотосинтезу необхідні енергія світла, яку вловлює хлорофіл, постійне надходження вуглекислого газу з повітря (повітряне живлення) та води з ґрунту. Під час фотосинтезу рослини виділяють в атмосферу кисень.


title: Презентація на тему «Імунна система»

text:
Імунна система

План1.Імунна система.2.Лімфоцити(Т-клітери,Т-хелпери).3.Функція імунної системи.4.Класифікація імунітету.5.Набутий імунітет.

Іму́нна систе́ма — сукупність органів, тканин, клітин, які забезпечують захист організму від чужорідних агентів; система організму, яка контролює сталість клітинного і гуморального складу організму. Знищенню імунною системою підлягає генетично чужорідне: молекули інших організмів, мікробні клітини, молекули, до яких утворюються антитіла, а також, пошкоджені клітини власного організму; крім того, імунна система може реагувати на власні клітини та тканини, що мають пошкодження або злоякісно трансформовані.Органи імунної системи.центральні (кістковий мозок і тимус)периферійні (селезінка, лімфатичні вузли та інші накопичення лімфоїдних тканин).Клітини імунної системи. лейкоцити (спеціальні клітини імунної системи):лімфоцити (Т-лімфоцити, В-лімфоцити, Нормальні кіллери)фагоцити (макрофаги, еозинофіли, нейтрофіли, базофіли, дендритні клітини, мікроглії, купферовські клітини)допоміжні клітини (тучні клітини, тромбоцити)
Лімфоцити.Клітини імунної системи, на які покладені ключові функції щодо здійснення набутого імунітету, відносяться до лімфоцитів, які є підтипом лейкоцитів. Велика частина лімфоцитів відповідає за специфічний набутий імунітет, оскільки можуть розпізнавати збудників інфекції всередині або поза клітинами, в тканинах або в крові.Основними типами лімфоцитів є B-лімфоцити та T-лімфоцити, які відбуваються з плюріпотентних гемопоетичних стовбурових клітин; у дорослої людини вони утворюються в кістковому мозку, а T-лімфоцити додатково проходять частина етапів диференціювання в тимусі. B-клітини відповідають за гуморальну ланку набутого імунітету, тобто виробляють антитіло, в той час як T-клітини є основу клітинної ланки специфічної імунної відповіді. На етапі розвитку лімфоцити проходять відбір: залишаються тільки значимі з точки зору захисту організму, а також ті, які не несуть загрози власних тканин організму. Як B-, так і T-клітини несуть на своїй поверхні рецепторні молекули, які розпізнають специфічні мішені. Рецептори представляють із себе як би «дзеркальний відбиток» певної частини чужорідної молекули, здатний приєднуватися до неї. При цьому одна клітина може містити рецептори тільки для одного виду антигенів.

T-кілериТ-кілери являють собою підгрупу T-клітин, функцією яких є руйнування власних клітин організму, інфікованих вірусами або іншими патогенними внутрішньоклітинними мікроорганізмами], або клітин, які пошкоджені або невірно функціонують (наприклад, пухлинні клітини). Як і B-клітини, кожна конкретна лінія T-клітин розпізнає тільки один антиген. T-кілери активуються при з'єднанні своїм T-клітинним рецептором (ТКР) зі специфічним антигеном в комплексі з рецептором головного комплексу гістосумісності I класу іншої клітини. Розпізнавання цього комплексу рецептора гістосумісності з антигеном здійснюється за участю розташованого на поверхні T-клітини допоміжного рецептора CD8. У лабораторних умовах T-клітини зазвичай виявляють саме по експресії CD8. Після активації T-клітина переміщається по організму в пошуках клітин, на яких білок I класу головного комплексу гістосумісності містить послідовність потрібного антигену. При контакті активованого T-кілера з такими клітинами він виділяє токсини, що утворюють отвори в цитоплазматичної мембрани клітин-мішеней, в результаті іони, вода та токсин вільно переміщаються в клітку-мішень та з неї: клітина-мішень гине. Руйнування власних клітин T-кілерами важливо, зокрема, для запобігання розмноження вірусів. Активація T-кілерів жорстко управляється та "зазвичай вимагає дуже сильного сигналу активації від комплексу білка гістосумісності з антигеном, або додаткової активації факторами T-хелперів.

T-хелпери.Т-хелпери регулюють реакції як вродженого, так і набутого імунітету, і дозволяють визначати тип відповіді, який організм зробить на конкретний чужорідний матеріал. Ці клітини не виявляють цитотоксичності та не беруть участь у знищенні інфікованих клітин або безпосередньо збудників. Замість цього, вони керують імунною відповіддю, спрямовуючи інші клітини на виконання цих завдань.T-хелпери експресують T-клітинні рецептори (ТКР), які розпізнають антигени, пов'язані з молекулами II класу головного комплексу гістосумісності. Комплекс молекули головного комплексу гістосумісності з антигеном також розпізнається корецепторів клітин-хелперів CD4, який привертає внутрішньоклітинні молекули T-клітини (наприклад, Lck), відповідальні за активацію T-клітини. T-хелпери мають менший чутливістю до комплексу молекули головного комплексу гістосумісності та антигену, ніж T-кілери, тобто для активації T-хелпери потрібно зв'язування набагато більшої кількості його рецепторів (близько 200–300) з комплексом молекули гістосумісності та антигену, в той час як T-кілери можуть бути активовані після зв'язування з одним таким комплексом. Активація T-хелпери також вимагає тривалішого контакту з антиген-презентірующімі клітиною[6]. Активація неактивного T-хелперів призводить до вивільнення їм цитокінів, які впливають на активність багатьох видів клітин. Цитокінових сигнали, створювані T-хелперами, посилюють бактерицидну функцію макрофагів та активність T-кілерів[7]. Крім того, активація T-хелперів викликає зміни в експресії молекул на поверхні T-клітини, зокрема ліганду CD40 (також відомого під позначенням CD154), що створює додаткові стимулюючі сигнали, зазвичай необхідні для активації виробляють антитіла B-клітин[8].

Функція імунної  системи.Імунна система розпізнає чужорідні речовини, нейтралізує їх і «запам'ятовує» свою відповідь, щоб відтворити її при зіткненні з аналогічним антигеном. До компетенції імунної системи відносять і знищення клітин і білків власного організму, що виникають при нормальному, фізіологічному функціонуванні організму в екстремальних умовах — при травмах. В будь-якому стані організму імунна система постійно працює, хоч і з різним ступенем активності.
Класифікація імунітету.
Набутий імунітет.Система набутого імунітету з'явилася в ході еволюції нижчих хребетних. Вона забезпечує інтенсивнішу імунну відповідь, а також імунологічну пам'ять, завдяки якій кожний чужорідний мікроорганізм або чужорідна молекула «запам'ятовується» по унікальним для нього антигенів. Система набутого імунітету антигеноспецифічна та вимагає розпізнавання специфічних антигенів в процесі, що носить назву презентацією антигена. Специфічність антигену дозволяє здійснювати реакції, які призначені конкретним мікроорганізмам або інфікованим ними клітинам. Здатність до здійснення таких вузьконаправлених реакцій підтримується в організмі «клітинами пам'яті». Якщо макроорганізм інфікується мікроорганізмом більше одного разу, ці специфічні клітини пам'яті використовуються для швидкого знищення такого мікроорганізму

КінецьДякую за увагу.


title: Презентація на тему «Family Relationships» (варіант 2)

text:
"Family Relationships – сімейні відносини"
Підготувала учениця 11-Б класу
Вайло Юлія
The family is very important as a unit in our society. Nothing else but family can be an emotional center of people’s life, can be a transmitter of culture and raising children. Every mother feels great affection for her children and tries to bring them up in a proper way. Understanding between the members of the family and consideration for others are very important in family relationship. Tenderness, warm-heartedness and respect must always be present in the family to make it friendly.Сім'я дуже важлива як єдине ціле в нашому суспільстві. Ніщо інше, ніж сім'я не може бути емоційним центром народного життя, може бути передавачем культури та виховання дітей. Кожна мати відчуває велику прихильність до своїх дітей і намагається привести їх у належному порядку. Розуміння між членами сім'ї та повага до інших людей дуже важлива в сімейних відносинах. Ніжність, душевна теплота й повага завжди повинні бути присутніми в родині, щоб зробити його зручним.
A lot of activities help members of the family to be on friendly terms: discussing all the family plans together, going on trips hikes together, visiting museums, theaters, exhibitions and exchanging opinions about them, sharing the same joys and sorrows. If you think of the others in the family you show your love and attention in everyday life, you can hurt them if you are selfish, not sincere and rude. It is very important to visit relatives on holidays, on birthdays, on anniversaries and develop close relationship. We feel more affection for our relatives when we are parted from them.Багато заходів допоможе членам сім'ї бути в дружніх стосунках: обговорення всіх сімейних планів разом, збираємося на екскурсії, походи разом, відвідуючи музеї, театри, виставки та обмін думками про них, розділяючи ті ж радості та прикрощі. Якщо ви думаєте про інших в родині ви показати свою любов і увагу в повсякденному житті, ви можете пошкодити їх, якщо ви егоїстичні, не щирі і грубі. Дуже важливо відвідати родичів на свята, на дні народження, на ювілеї та розвивати тісні відносини тоді ми відчуваємо більше прихильності до наших родичів, коли ми розлучилися з ним.
The proverb says, » /Absence makes the heart grow fonder». When the family is friendly, everybody has the warmed feelings of returning home where dear relatives are waiting for them. There are different opinions on how children should be treated if they disobey their parents, break the rules, do forbidden things, don’t keep their words or promises. Some people think that parents should be patient, kind and understanding. The rules and children’s behaviors are discussed in such families.Прислів'я каже, »/ Відсутність змушує серце стати більш люблячим». Коли сім'я дружна, кожен має теплі почуття повертаючись додому, де дорогі родичі чекають їх. Існують різні думки про те, як діти повинні розглядатися, якщо вони не підкорюються своїм батькам, порушують правила, роблять заборонені речі, не тримають свої слова чи обіцянки. Деякі люди думають, що батьки повинні бути терплячими, добрими і розуміння. Правила та дитячі моделі поведінки обговорюються в таких сім'ях.
From my point of view, such principles won’t do a lot of good. Fear and punishment will lead to selfishness, cruelty and lies. But «love and kindness will save the world». З моєї точки зору, такі принципи не будуть робити багато хорошого. Страх і кара призведе до егоїзму, жорстокості і брехні. Але «любов і доброта врятує світ».
I can tell a lot about my home, but to make a long story short I can say, that speaking about my home, I don’t mean a flat as it is , I mean people, who are dear to me, who love me and are always waiting for me. That is why, wherever I were I would always hurry home.

Я можу багато розповісти про мій будинок, але, щоб зробити довгу історію короткою, я можу сказати, що, говорячи про мій будинок, я не маю на увазі квартиру, як це, я маю на увазі людей, які мені дорогі, які люблять мене і завжди чекають мене. Саме тому, де б я не був, я завжди поспішав додому.


title: Презентація на тему «Екологія харчування»

text:
ЕКОЛОГІЯ
ХАРЧУВАННЯ
Вплив екології на харчування  людини
За всю історію існування людини харчування завжди було і
залишається найсуттєвішим чинником, який здійснює постійний
вплив на її здоров’я. Різке погіршення екологічної ситуації,
вплинуло на якісний склад харчових продуктів.
 Питання екологічної безпеки харчових продуктів, вплив стану
довкілля на їх якість та проблеми наслідків їх забруднення на
даний час є актуальними практично в усіх країнах світу та в місті
Красилові зокрема.
Якість та склад продуктів харчування прямим чином  зв’язані з станом навколишнього середовища.
Найбільш шкідливими є продукти харчування, які вирощені
 на територіях біля автомагістралей і залізниць;
поблизу великих промислових підприємств;
На якість продуктів харчування негативно впливає використання:
мінеральних добрив;
пестицидів;
солей важких металів.
Шляхи зменшення шкідливого впливу :
 не вирощувати харчові продукти біля автомагістралей і
залізниць;
віддавати перевагу добривам органічного походження;
 посилити контроль з боку держави на різних етапах
виробництва;
збільшити штрафи власникам заводів і підприємств, які не
  дотримуються правил переробки відходів;
 розробки з комплексного використання сировини й
безвідходної переробки.

Харчові (Е) добавки
Харчові (Е) добавки- це простий та дешевий спосіб
надати продукту привабливий вигляд і колір,
посилити смак та продовжити термін зберігання.
 До  переліку Е добавок відносять: емульгатори,
ароматизатори, антиокислювачі та барвники. Всі ці
речовини негативно впливають на наш організм.
ШЛЯХИ ВИРІШЕННЯ :
Для того, щоб вберегти людину та зменшити негативний вплив на її організм, повинна розповсюджуватись інформація за допомогою ЗМІ, на бігбордах, в брошурах та буклетах, яка б мотивувала людей припинити вживання  їжі з цими добавками. Владою повинні бути внесені закони про зменшення використання в продуктах харчування Е добавок.

Біологічно активні добавки
Біологічно активна харчова доба́вка — спеціальний харчовий
продукт, призначений для вживання або введення в межах
фізіологічних норм до раціонів харчування з метою надання їм
дієтичних, оздоровчих, профілактичних властивостей для
забезпечення нормальних та відновлення порушених функцій
організму людини. Лікар може вводити їх у раціон дієтичного чи
раціонального харчування для оптимізації обмінних процесів та
функцій організму людини з урахуванням стану її здоров'я.
Біологічно активні добавки (БАД) використають як додаткове
джерело харчових і біологічно активних речовин, для нормалізації і поліпшення функціонального стану органів і систем організму людини. При використанні певних БАДів в організм людини виділяються важкі токсини.
Вирішення проблеми
БАД можна купувати лише в аптеках та за призначенням лікаря;
Не продавати добавок без назначень лікаря;
Заборонити рекламу БАДів.

Проблема неякісних лікарських засобів
в  Україні загалом та в Красилові зокрема
Під впливом поганої якості харчових продуктів, збільшення
екологічних проблем у людей виникає нужда в лікарських засобах,але
й тут нас виникають проблеми адже підробка лікарських засобів дуже
розповсюджена.

Фальсифікати:
*Мають ціну нижчу ніж завжди
*Змінені звичайні ознаки (препарат має специфічні смак, запах або
колір)
* Змінену звичайну упаковку (різниця в упаковках одного й того ж
препарату).
Яка ж світова практика боротьби з підробкою ліків?
Ухвалення законів про відміну реклами лікарських засобів
Встановлення жорстокого контролю за експортом та імпортом ліків
Підвищення кваліфікації кадрів сфери фармацевтики
Практика українців у боротьбі з підробкою лікарських засобів:
Прийняття законопроекту про відміну реклами лікарських засобів
(але ще не ухвалений)
Збільшення контролю органів безпеки в місцях продажу ліків
Особисто запропоновані вирішення проблеми:
 Остаточно заборонити рекламу лікарських засобів
Вилучати з продажу несертифіковані продукти
Посилити контроль за ввізною продукцією
Поради жителям Красилова :
 Бути уважними при виборі ліків
Завжди радитись з лікарем
Не вестись на розрекламовані марки
Купляти ліки тільки в офіційних аптечних пунктах

Для людини харчування – це основний (і чи не єдиний керований) чинник, що забезпечує здоров’я, нормальний розвиток, довголіття, творчий потенціал, продуктивність праці. Рівень виробництва харчової продукції визначає якість життя спільноти людей, їх працездатність, впливає на долі цілих народів .
Аналіз динаміки харчування різних груп населення України свідчить про те, що за останнє десятиліття істотно порушилася структура харчування українців. Спостерігаються значні відхилення від формули збалансованого харчування передусім за рівнем споживання вітамінів, хімічних макро- і мікроелементів, біологічно цінних поживних речовин рослинного походження та інших біологічно активних речовин, які виконують важливу роль у підтриманні нормального обміну речовин .

За останні 100-150 років наш раціон змінився до невпізнання. Готувати стало легше, а перетравлювати важче. Ми п'ємо порошкове молоко, заварюємо окропом сухе картопляне пюре, готуємо каші-п'ятихвилинки, підтримуємо сили енергетичними напоями, їмо різні консерви, втамовуємо голод ход-догами і гамбургерами. Смачно-так! Корисно-ні!
Безпеку харчових продуктів і продовольчої сировини відносять до основних факторів, що визначають здоров'я населення України і збереження його генофонду. Понад 70% усіх забруднювачів надходять в організм людини з продуктами харчування. Показники безпеки продовольства. Стан справ з безпекою продовольства в Україні, особливо в останні роки, погіршився в зв'язку з демонополізацією харчової промисловості, збільшенням обсягів постачань з-за кордону, ослабленням контролю за виробництвом і реалізацією продуктів харчування. Це викликає серйозну тривогу.
В даний час загострилася проблема забруднення продовольства токсинами, що володіють імунодепресивною дією і здатністю викликати злоякісні утворення. Зросло забруднення плодоовочевої продукції переробних підприємств у результаті використання некондиційної сировини.
Використання медичних антибіотиків як харчової добавки, їхнє застосування у ветеринарній практиці приводять до того, що вони виявляються в 15—26% продукції тваринництва і птахівництва. Нераціональне використання в сільському господарстві добрив веде до надлишкового нагромадження нітратів і важких металів у рослинницькій продукції. У результаті упорядкування використання хімічних засобів захисту рослин, скорочення обсягів хімізації намітилася динаміка зменшення вмісту залишкових кількостей пестицидів у продуктах харчування. Разом з тим викликають тривогу факти виявлення в окремих видах продовольства, у тому числі дитячого харчування, одночасно декількох пестицидів.

Дбайте про своє здоров’я! Не заощаджуйте на основному багатстві! Харчуйтеся правильно і періодично оздоровлюйтеся!


title: Презентація на тему «Степная гадюка»

text:
Ученицы 10-А класса: Мельник Анастасии
Презентация на тему: «Степная гадюка»
Укус змеи.
 Степная гадюка в Крыму.
Первая помощь при укусе змеи.
Единственная ядовитая змея в Крыму – степная гадюка. Обитает в степной части полуострова, иногда встречается в предгорье. Встречаются степные гадюки не очень часто и «знакомство» с неядовитым ужом или медянкой более вероятно. Если вы не специалист по змеям, то степную гадюку сможете отличить по характерной темной полосе на спине и треугольной голове. Характер змеи соответствует ее названию – она крайне неуживчива и злобная.
Степная гадюка
Степная гадюка – вид ядовитых змей семейства гадюковых. Длина туловища змеи не превышает 55 см, самки обычно крупнее самцов. Сверху степная гадюка буровато-серого цвета с темной полоской посередине спины. Бока и туловище укрыто темными не резкими пятнами.
После зимы гадюки чаще всего появляются в марте и начале апреля. Покинув свои зимние убежища змеи большую часть времени проводят на открытых местах, греясь на солнышке. В середине апреля у степных гадюк наступает период спаривания. Самцы в это время чрезвычайно активны, они разыскивают самок и часто попадаются на глаза. Именно в это время встреча со змеями наиболее вероятна, поэтому будьте осторожны!
Укус змеи
Укус змеи не смертелен для человека. За последние 200 лет в Крыму от укуса змеи никто не умер. Чаще всего укус происходит случайно – если наступить  на змею во время сбора ягод, грибов, хвороста. Так же часты укусы при попытке поймать красивую змеючку. Никогда такого не делайте!
При укусе гадюки появляется сильная боль, возникает отек в месте укуса, который быстро растет и распространяется на значительную часть тела. Характерны сонливость и обморок, иногда возбуждение и судороги. Смерть после укуса змеи в Украине редкость.
Первая помощь при укусе змеи
Все из нас видели кучу фильмов и вообще знают много всего, что можно сделать при укусе змеи. Но всему ли можно доверять? А ведь можно и навредить, если сделать не то. Поэтому сначала разберем, что не нужно делать при укусе змеи, а потом что нужно.
Что нельзя делать при укусе змеи:

Ни в коем случае нельзя ловить и убивать змею. Кроме бесполезной траты времени часто это добавляет еще одного укушенного.
Ни в коем случае нельзя накладывать жгут! Он не препятствует распространению яда, зато может вызвать омертвение конечности и гангрену.
Запрещено пить алкоголь. Алкоголь ускоряет распространения яда с кровью по всему телу.
Нельзя делать надрезы, они не эффективны.
Нельзя прижигать  место укуса. Во время укуса змеи яд проникает глубоко под кожу и прижигание не способно его разрушить.
Запрещается накладывать согревающие компрессы и мазать согревающими мазями.
Что нужно делать при укусе змеи:

Постарайтесь как можно быстрее оторвать змею от кожи – чем меньше время укуса, тем меньше яда попадет в организм.
Отсосите яд из ранки, постоянно сплевывая слюну. Действие яда зависит, от количества, которое попадет в организм.
Приложите на место укуса холод.
Если укус в конечности, надо снять с них все – обувь, носки, браслеты, часы, кольца и тд..
Пострадавшего нужно в кратчайшие сроки доставить в больницу. Если укус в ногу – нужно переносить на носилках.
Давать пить много жидкости (но не алкоголя!).

Список использованной литературы:
http://www.kuluarbc.com.ua/nasekomie-kryma/ukus-zmei.html
Главная / Блог о туризме / Опасные насекомые Крыма / Укус змеи. Первая помощь при укусе змеи. Степная гадюка.
Спасибо за внимание! 


title: Презентація на тему «Мутації» (варіант 7)

text:
Мутації
Що називають мутаціями?
Мутаціїї - природні, так і штучні стійкі зміни носіїв спадкової інформації, які відповідають за збереження і передачу генетичної інформації нащадкам.
Види мутацій
Мутації можуть бути:
генеративні (відбуваються в статевих клітинах або спорах; передаються у спадок);
соматичні (виникають в клітинах, що не відносяться до статевої системи).

Розрізняють типи мутацій по виду зміни генетичного апарату:
Геномні;
Генні;
Хромосомні.

Геномні мутації
Головна відмінна риса геномних мутацій пов'язана з порушеннямчисла хромосом в каріотипі.
Типи геномних мутацій:
Поліплоїдні (ведуть до зміни хромосом в каріотипі, яке кратне гаплоїдному набору хромосом);
Анеуплоїдні (приводять до зміни числа хромосом вкаріотипі, некратне гаплоїдному набору).
Генні мутації
При генних мутаціях відбувається зміна хімічної структури окремо взятих генів.
Це стосується, як правило, одного або кількох нуклеотидів, при цьому один нуклеотид може перетворитися в інший, може випасти, продублюватися, а група нуклеотидів може розгорнутися на 180 градусів.
Хромосомні мутації
Хромосомні мутації приводять до зміни числа, розмірів і організації хромосом, тому їх іноді називають хромосомними перебудовами. Хромосомні перебудови діляться на внутрішньо- і міжхромосомні.
Хромосомні мутації
До внутрішньохромосомних мутацій відносяться:
Дублікації - одна з ділянок хромосоми представлена більше одного разу;
Делеція - втрачається внутрішній ділянка хромосоми;
Інверсія - повороти ділянки хромосоми на 180 градусів.
Хромосомні мутації
Міжхромосомні перебудови (їх ще називають транслокації) поділяються на:
Реципрокні - обмін ділянками негомологічних хромосом;
Нереципрокні - зміна положення ділянки хромосоми;
Дицентричні - злиття фрагментів негомологічних хромосом;
Центричні - злиття центромер негомологічних хромосом.

Фактори, що спричиняють мутації

За походженням мутагенні фактори бувають фізичними (ультрафіолетові промені, підвищена температура тощо), хімічними (пестициди, деякі харчові добавки, лікарські препарати, т. п.) та біологічними (віруси).

Наслідки мутацій

Мутації є основним джерелом спадкової мінливості - одного з факторів еволюції організмів. Завдяки мутаціям з'являються нові алелі (їх називають мутантними). Більшість мутацій шкідлива для живих істот, оскільки вони знижують їхню пристосованість до умов існування. Проте нейтральні мутації за певних змін середовища існування можуть виявитися корисними для організмів.


title: Презентація на тему «Хвойні рослини»

text:
Хвойні рослини
Голуб Наталка
Хвойні - велика і древня група голонасінних рослин, які з'явилися ще раніше, ніж квіткові. За віком появи в природі поступаються лише папоротьоподібним і саговникам, які відносяться до найдавніших представників флори. Хвойники становлять більшу частину лісів, крім тропіків звичайно. Вони незамінні природні антисептики, які покращують екологічну обстановку. Музичні інструменти, меблі, ефірні масла, каніфоль, скипидар, спирт - список корисних речей і продуктів, які одержують з хвойних дерев, можна продовжувати дуже довго.
Хвойні рослини
Велика естетична цінність хвойників, вони є невід'ємною складовою композиції сучасного художнього саду. А різноманіття форм, фактур, забарвлення, розмірної градації дозволяють використовувати хвойні дерева і чагарники в різних варіантах оформлення
Рід відноситься до сімейства соснових і налічує 50 видів. В основному зростають в Північній Європі, Північно-Східній та Центральній Азії, Північній Америці. До роду соснових відносять вічнозелені довговічно живучі дерева. Рослини, представлені в цій групі, тіньовитривалі, хоча найкращий розвиток відбувається на добре освітлених ділянках. Зимостійкі, потребують родючих грунтів, вимогливі до вологості повітря. Вибір ялин для вашої ділянки різноманітний, до самих декоративних видів можна віднести наступні дерева.
Ялина
Ялина колюча - дуже струнка, із симетричною кроною і довгою хвоєю
Ялина східна - типова гірська рослина, з хвойників із короткою хвоєю найбільш декоративна.
Ялина сербська - дуже витончена і струнка.
 Ялина канадська (сиза) - має дуже густу правильно конусоподібну крону, забарвлення хвої сизувато-зелене.  Одне з най не вибагливіших дерев - дуже зимостійке, посухостійке, не має вимог до грунтів.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!!!


title: Презентація на тему «Цікаві факти про «людину» та «їжу»»

text:
Цікаві факти про «людину» та «їжу»
Людина споживає більшу кількість їжі,якщо їсть за компю`тером
Міфи про їжу
Міф 1:Роздільне харчування сприяє схудненню
Міф 2:Необхідно випивати 2 літра води в день
Міф 3: Їсти після 6 вечора не можна
Чим корисний сміх?
Дякуємо за увагу!


Презентація на тему «Інфекційні захворювання» (варіант 7)


title: Презентація на тему «СНІД» (варіант 15)

text:
СНІД
   СНІД, або Синдро́м набу́того імунодефіци́ту — важке інфекційне захворювання, спричинене вірусом імунодефіциту людини (ВІЛ), який уражає імунну систему людини, знижуючи при цьому протидію організму захворюванням.
 Загальні відомості
Синдром набутого імунодефіциту вперше було зафіксовано в США в 1983 році. Упродовж двох місяців хворий помер. Сьогодні за добу у світі чотириста тисяч осіб заражується цією хворобою. Сам по собі СНІД не є смертельною хворобою, але функціонування його вірусу в організмі впливає на імунну систему так, що навіть простийнежить може призвести до смерті людини.
Збудник — вірус, що має вигляд спіралі в трикутній серцевині. Він носить назву ВІЛ (вірус імунодефіциту людини) і має три типи: ВІЛ 1 та ВІЛ 2, що є дуже поширеними в Західній Європі, та ВІЛ 3, від якого страждають переважно американці та африканці. Вірус уражає Т-лімфоцити, що слугують для його розмноження, та макрофаги, що розносять його по організму.
Джерело інфекції — безпосередній носій ВІЛ. Зараження можливе у таких випадках:
при статевому контакті з інфікованим незалежно від статевої орієнтації
при кровообміні з інфікованим (у тому числі при ін'єкційному вживанні наркотиків, пересадці органів інфікованої людини здоровій)
при вигодовуванні грудним молоком інфікованою матір'ю малюка.
  Якщо ВІЛ-інфікована жінка народжує дитину, то, за останніми дослідженнями, ця дитина не обов'язково має бути носієм вірусу. При проведенні    антиретровірусної терапії ризик передачі вірусу від    матері до дитини знижується до 6 відсотків.
ВІЛ не передається у таких випадках:
через обійми
через рукостискання
через кашель та чхання
при проживанні в одній квартирі; використанні спільної ванни або туалету, спільного посуду для їжі; користуванні спільним басейном
через укуси комах
при використанні спільного телефону
через піт або сльози.

Симптоми
   У більшості людей після зараження ВІЛ не спостерігається жодних симптомів. Іноді через кілька днів після інфікування з'являються симптоми, що нагадують грип: збільшення лімфовузлів, лихоманка, утрата 10 % ваги тіла впродовж двох місяців, слабкість. Проте ці симптоми за кілька тижнів минають самі по собі. Безсимптомний етап розвитку хвороби може тривати до 10 років.
Профілактика
На сьогодні ВІЛ-інфекція не має радикальних засобів лікування, тому головною зброєю в боротьбі з поширенням вірусу є попередження нових випадків інфікування. У зв'язку з цим, необхідно:
• приймати правильні щодо свого здоров'я рішення, намагатися протистояти таким факторам ризику, як потреба експериментувати, самостверджуватись під тиском з боку однолітків та наркодільців;
• уникати випадкових статевих контактів, бо чим більше сексуальних партнерів, тим вищим є ризик інфікування. Застосування презервативів значно знижує можливість інфікування партнера не тільки ВІЛ, але й збудниками венеричних захворювань, вірусних гепатитів.
• сексуальні стосунки з особами, що вживають наркотики, здебільшого неконтрольовані і вже тому небезпечні. За даними статистики 30 - 50 % осіб, що вживають наркотики ін'єкційним шляхом, інфіковані ВІЛ отож, вірогідність інфікування надзвичайно висока;
Профілактика
пам'ятати, що венеричні хвороби сприяють поширенню ВІЛ, а тому їх потрібно терміново лікувати;
 не застосовувати вже використані, брудні шприци та голки при введенні наркотиків. Для кожної ін'єкції слід використовувати одноразовий стерильний шприц та голку, а якщо це неможливо, то кип'ятити шприци багаторазового вживання чи промивати їх дезрозчином;
важливо знати, що вагітні ВІЛ-інфіковані жінки можуть запобігти народженню хворої на ВІЛ-інфекцію дитини, якщо вони якнайраніше звернуться в жіночу консультацію, для проведення профілактичного лікування.

Поширення хвороби
    Станом на 2006—2007 роки у десятку країн з найбільшою кількістю ВІЛ-інфікованих громадян увійшли:

                            Індія          (6,5 млн)
                            ПАР           (5,5 млн)
                            Ефіопія     (4,1 млн)
                            Нігерія      (3,6 млн)
                            Мозамбік  (1,8 млн)
                            Кенія         (1,7 млн)
                            Зімбабве   (1,7 млн)
                            США          (1,3 млн)
                            Росія          (1 млн)
                            Китай        (1 млн)

Зараження ВІЛ людей від 15 до 49 років у всьому світі станом на кінець 2011 року
СНІД в Україні
Масове розповсюдження цієї хвороби в усьому світі та в Україні створює загрозу особистій, громадській та державній безпеці, спричиняє важкі соціально-економічні та демографічні наслідки, що зумовлює необхідність вжиття спеціальних заходів щодо захисту прав і законних інтересів громадян та суспільства.
За останніми даними, в Україні на ВІЛ/СНІД хворіють 360 тисяч людей. Ситуація погіршується через поширення в країні наркоманії.
 Сьогодні в Україні виконується  Національна програма забезпечення профілактики ВІЛ-інфекції, допомоги і лікування ВІЛ-інфікованих і хворих на СНІД на період 2004-2008 років. З метою координації зусиль і партнерів розробляється державна Концепція стратегії дій Уряду, направлених на запобігання розповсюдженню ВІЛ-інфекції/СНІДу на період до 2013 року. Не дивлячись на те, що за останні роки збільшились державні асигнування на боротьбу з ВІЛ/СНІД, поки не вдалось подолати невідповідність між фінансуванням і потребами в ньому, що є основною перешкодою на шляху приборкання розповсюдження ВІЛ-/СНІДу, в тому числі і для забезпечення ефективної стратегії догляду, підтримки і лікування хворих.

Показник понад 90 тис. осіб

Показник від 41 до 90 тис. осіб

Показник до 40 тис. осіб


Презентація на тему «Перша допомога при опіках» (варіант 1)


title: Презентація на тему «British cuisine» (варіант 3)

text:
BRITISH CUISINE
What is British cuisine
British cuisine is the specific set of cooking traditions and practices associated with the United Kingdom. British cuisine has been described as "unfussy dishes made with quality local ingredients, matched with simple sauces to accentuate flavour, rather than disguise it."However, British cuisine has absorbed the cultural influence of those that have settled in Britain, producing hybrid dishes.
What does it include
Typical British breakfast
Typical British dinner
It usually includes meat, stew vegetables and different souses
Typical British supper
It is big and can be various. On the table  you can see fish pie as well as fried potato with chiken and vegetable salad.
Famous British tea


title: Презентація на тему «Теорії особистості»

text:
Теорії особистості
Презентація учениці 11-П класуМіхєєвої Анастасії
Що таке особистість?
Особистість – соціально-психологічна сутність людини, яка формується в результаті засвоєння індивідом суспільних форм свідомості і поведінки, суспільно-історичного досвіду людства. Особистістю ми стаємо під впливом суспільства, виховання, навчання, взаємодії, спілкування тощо.

процес становлення людини як особистості в результаті включеності її в різні спільності називають соціалізацією особистості.
Фрейдизм
Зігмунд Фрейд(1856 – 1939)

«Людина – це замкнута енергетична система, кількість енергії у кожної людини постійна величина.»

Фрейд
Зигмунд Фрейд рос в многодетной семье
он перечитывал все книги, какие ему попадались,
Оценки у Фрейда были идеальны, но назвать его образцовым студентом не приходится — именно в студенческие годы он приобрел зависимость от кокаина
Зигмунд Фрейд владел : Латинским, Греческим, Французским, Английским, Итальянским, Испанским, Древнееврейским и Немецким языками
Біхевіоризм
напрям в американській психології ХХ ст., який зводить психіку до різних форм поведінки як сукупності реакцій організму на стимули зовнішнього середовища.
Тому особистість – це сукупність поведінкових реакцій, які притаманні даній людині, це організована і відносно стійка система навиків.
Гуманістична психологія особистості
Маслоу, один з засновників гуманістичної теорії особистості, головною характеристикою особистості вважав потяг до самоактуалізації, самовираження, розкриття тенденцій до творчості та любові, в основі яких лежить гуманістична потреба приносити людям добро.
Ієрархія потреб особистості:


title: Презентація на тему «Здоровий спосіб життя» (варіант 5)

text:
л
Здоровий спосіб життя

Виконала Орлова Марія

Фізичне
Харчування,рухливість,відпочинок і догляд за тілом

Холістична модель здоров’я

Благополуччя -  це життєва енергія, натхнення і задоволення від насиченого подіями життя. Це здатність ставити цілі і досягати їх, максимально реалізувати свій потенціал. свобода від болю, руйнівних пристрастей, егоїзму і духовного занепаду.
Холістична модель не є ново. Адже ще 2500 років тому Гіппократ казав, що здоров’я людини є виявом її внутрішньої гармонії і гармонії з оточенням.

    - Це сукупність ознак,які характеризують рівень розвитку людського організму, функціональні можливості його органів і систем.
Фізичне благополуччя

Робота серця;
Стан імунної системи;
Здатність організму засвоювати кисень;
Стан опорно-рухового апарату;
Стан нервової системи;
Стан системи травлення;
Стан сечової системи організму;
Базові показники фізичного здоров’я
Порушення сну;
Відсутність апетиту;
Нездатність витримувати  фізичні навантаження;
Порушення травлення; витримувати
Зіпсовані зуби;
Нездорова шкіра;
Підвищена втомлюваність;
Загальна слабкість
Показники фізичного нездоров’я за відсутність високої температури, болю,висипки та інших ознак хвороби
                                              забезпечує енергію для щоденного життя,полегшує адаптацію  до навколишнього середовища, допомагає виживати в екстремальних ситуаціях . Фізичне благополуччя підвищує наші шанси захиститися від інфекцій та уникнути травм,а також швидко одужувати при захворюванні.
Добре фізичне здоров’я
Для підтримання фізичного здоров’я потрібно повноцінно відпочивати,підтримувати нормальну вагу тіла, дбати про свою фізичну форму,особисту гігієну, а також регулярно проходити медичний огляд і лікуватися у разі потреби . Також важливо уникати шкідливої дії на організм тютюну,алкоголю,інших психоактивних і токсичних речовин.
Параметри об’єктивної оцінки здоров’я
Маса тіла;
Флюорографія грудної клітини;
Частота серцевих скорочень;
Артеріальний тиск;
Життєвий обє’м легень;
Вміст гемоглобіну в крові;
Експрес-оцінка фізичного здоров’я
Частота серцевих скорочень;
Артеріальний тиск;
Співвідношення зросту і маси тіла;
Стаж регулярних оздоровчих тренувань;
Сила,спритність та інші показники тренованості;
Ефективність роботи імунної системи;
Наявність хронічних захворювань;
Психологічне благополуччя
Наше психологічне благополуччя залежить від того ,о ми думаємо про себе,як долаємо стреси,засвоюємо інформацію і приймаємо рішення . Найважливішим критерієм психологічного благополуччя є відчуття психологічної рівноваги,яка пов’язана із гармонійною організацією психіки та її можливістю адаптуватися до стресів.
Люди з високим рівнем психологічної рівноваги демонструють:
Позитивну самооцінку,яка тісно повя’зана зі здатність керувати своїм життям;
Послідовність і передбачуваність ,що свідчить про сформованість характеру;
Цілеспрямованість,яка ґрунтується на позитивному баченні майбутнього і потребі у самореалізації;
Автономність(незалежність),яка забезпечує уміння приймати відповідальні рішення;
Відчуття єдності з іншими людьми,що приносить у життя стабільність і поповнює його сенсом;

Соціальне благополуччя
Соціальне благополуччя залежить від якості спілкування і стосунків з людьми.
Люди з високим рівнем соціального благополуччя:
Мають розвинуті комунікативні навички,уміють слухати й говорити,уникати непорозумінь;
Приязні у спілкуванні,демонструють толерантність і повагу до співрозмовника,їхня манера спілкування викликає до них повагу;
У разі конфлікту дбають про інтереси усіх сторін,здатні запропонувати взаємовигідне рішення ,або піти на компроміс;
Легко знайомляться, добре почувають у незнайомій компанії;
Уміють дружити і вибирати хороших друзів;
Дбають про добрі родинні стосунки;
Уміють надавати і отримувати допомогу,працювати в команді;
Здатні мотивувати і переконувати,бути
Лідером                                                                                і вести за собою;
Що впливає на здоров’я
Спосіб здоров’я
Спадковість
Довкілля
медицина
Що впливає на здоров’я
Спадковість
Це те,що біологічно передається людині від батьків.
Науково доведено вплив спадковості майже на всі аспекти фізичного і психічного здоров’я.
Спадковість,також, впливає на базові інтелектуальні здібності й таланти – у спорті, у музиці , образотворчому мистецтві.
Медицина
Якість і доступність  медичних послуг – важливий чинник охорони здоров’я. У кризових ситуаціях він є вирішальним. Але набагато важливіше запобігати проблемам зі здоров’я , тобто більше уваги приділяти профілактиці.
Довкілля
Природне. З-поміж природних чинників на здоров’я людей найбільше впливають несприятливі по годні умови:сизоні та стихійні лиха.
Техногенне– це доступні нам досягнення технічного прогресу . Сучасні медичні технології у діагностиці і лікуванні продовжують життя багатьом людям,вакцинація – суттєво зменшує поширення інфекційних захворювань,

Технології очищення викидів промислових підприємств та інші.
Однак розвиток технологій може й негативно впливати на здоров’я: техногенні аварії,техногенні забруднення,механізми та автомати,розважальні пристрої зробили людину малорухомою, і майже повністю звільнили людину від фізичної праці.
Соціальне довкілля
Це насамперед родина,друзі, інші люди з якими ви щодня спілкуєтесь . Сприятливе оточення – важливий чинник підтримання психологічної рівноваги.
Також на здоров’я людини впливають і такі чинники як культура,засоби масової інформації та релігія.
Спосіб життя
Здоров’я і благополуччя передусім залежить від нас самих . Кожному під силу правильно харчуватися, покращувати фізичну форму, керувати стресами, не палити, не вживати алкоголю та інших психоактивних речовин. Кожен здатен подбати про своє довкілля , гармонійні стосунки з оточенням , особистий розвиток і наповненість свого життя глибоким сенсом.


title: Презентація на тему «Захворювання що передаються статевим шляхом»

text:
Захворювання що передаються статевим шляхом.

Захворювання, що передаються статевим шляхом.Захворювання, що передаються статевим шляхом, називаються також венеричними захворюваннями. Вони спричиняються мікроорганізмами, що живуть на шкірі або в рідинах організму, таких як сперма, вагінальна рідина або кров. Мікроорганізми передаються зі шкірою, кров'ю або рідинами організму від інфікованої людини, найчастіше під час статевого контакту. Ці мікроорганізми можуть потрапити в організм через піхву, рот, анальний отвір і відкриті виразки і порізи. Венеричні захворювання не передаються шляхом випадкового контакту через плавальний басейн або під час сидіння на кришці унітаза.

Ознаки венеричних захворюваньОзнаки можуть проявитися через кілька днів, тижнів або місяців після контакту з джерелом зараження. У деяких чоловіків і жінок відсутні ознаки венеричних захворювань, але є саме захворювання, і вони можуть передавати його іншим.До загальних ознак належать:. Відчуття печіння під час сечовипускання.. Болячки на статевих органах, такі як відкриті виразки або пухирі.. Бородавки. .Шкірна висипка.. Виділення з пеніса або піхви.. Біль у животі, найчастіше у жінок.
Типи венеричних захворювань:. Гонорея. Сифіліс. Герпес. Хламідія. Гепатит (HBV). Вірус імунодефіциту людини (ВІЛ). Вірус папіломи людини (ВПЛ або генітальна бородавка). М'який шанкер
Запобігання венеричних захворюваньПомірність, або відсутність статевих зносин є кращим способом запобігання поширенню венеричних захворювань. Якщо Ви бажаєте мати статеві зносини, робіть це з одним партнером і завжди використовуйте латексні презервативи з ноноксинолом-9 і сперміцидним змащенням.Обстеження:Вам належить пройти перевірку на наявність венеричних захворювань, якщо:. У Вас був оральний, анальний або вагінальний секс, і Ви не використовували латексні презервативи.. Ви використовували спільні голки для введення наркотиків разом з іншою людиною або у Вас були зносини з людиною, що використовує спільні голки. .Ви відчуваєте, що могли б заразитися або у Вас є ознаки венеричних захворювань..Ви можете пройти перевірку на венеричні захворювання у свого лікаря або в місцевому департаменті охорони здоров'я. Більшість обстежень на венеричні захворювання є анонімними.
Медичний доглядБільшість венеричних захворювань піддаються лікуванню. Деякі з них виліковуються, інші - ні. Для пом'якшення симптомів хвороби і запобігання ускладнення захворювання можуть бути використані ліки.Як частина медичного догляду: Уникайте статевих зносин доти, поки Ви і Ваш партнер не вилікуєтеся. Приймайте антибіотики відповідно до призначення доти, поки лікування не закінчиться. Приймайте всі ліки, що Вам призначив лікар. Запишіться на повторне обстеження через три тижні після завершення прийому антибіотиків. Зверніться у відділення швидкої допомоги або зателефонуйте своєму лікареві, якщо Ваші симптоми погіршуються, або якщо у Вас температура вище 101°F або 38°C.Якщо Ви не пройдете курс лікування або пройдете його не повністю, існує ризик виникнення інших проблем і більш серйозного захворювання.Якщо у Вас виникають питання або сумніви, зверніться до Вашого лікаря або медичної сестри.


title: Презентація на тему «Цитологічні методи дослідження»

text:
Цитологічні методи дослідження
Виконала:
 студентка 1-го курсу
102-б групи
Нечипорук Олександра
Цитологічне дослідження вивчає структуру клітин для виявлення злоякісних, доброякісних пухлин і поразок непухлевої природи.
Методи цитологічного дослідження засновані на вивченні під мікроскопом будови клітин, клітинного складу рідин і тканин.
Світлова мікроскопія
Електронна мікроскопія
Метод мічених атомів (авторадіографія)
Мічені атоми широко застосовуються в цитології для вивчення різноманітних хімічних процесів, що протікають в клітині, наприклад для вивчення синтезу білків і нуклеїнових кислот, проникності клітинної оболонки, локалізації речовин в клітині і т. д. Для цих цілей застосовуються з'єднання, в які введені радіоактивна мітка.
 Методи прижиттєвого забарвлення
Прижиттєві барвники - це органічні сполуки ароматичного ряду, що мають відносно невелику токсичність для живих клітин.
Розрізняються основні і кислі барвники. Проникаючи в клітину, вони з'єднуються головним чином з білками, і спочатку уся цитоплазма придбаває дифузну забарвлення, після чого деякі барвники відкладаються в цитоплазмі у виді гранул.Забарвлення живих клітин дає можливість виявляти зміни, що відбуваються у клітинах і тканинах при різних зовнішніх діях.
Методи мікрургії (мікрохірургія)
Експериментальні методи, і різноманітні операції на клітинах (мікрооперації), стали застосовуватися цитологами вже в другій половині минулого століття. Перші мікрооперації проводилися на порівняно великих об'єктах, наприклад, на клітинах різних тварин, без використання яких-небудь спеціальних пристосувань і при невеликих збільшеннях лупи або препаровального мікроскопа. Мікрооперації на великих клітинах і досі проводяться вручну без яких-небудь складних приладів.