title: Презентація на тему «Звездам навстречу»

text:
Звездам навстречу

Что из перечисленного изучают астрономы?
а) звёзды;
б) планеты;
в) спутники планет;
г) космические корабли;
д) кометы?
Они изучают всё из перечисленного,
кроме космических кораблей.
Расстояние от Земли до Плутона столь велико, что лучу cвета требуется более пяти часов, чтобы достичь этой карликовойпланеты.

Найди ошибку и исправь её.
В галактике много Вселенных.
Во Вселенной много Галактик
В отличие от галактик, созвездия – это группы звёзд, в расположении которых древние звездочёты увидели очертания животных или персонажей мифов. Созвездия используются как в астрономии, так и в навигации – по ним легче находить на небе нужные звёзды.

Верно ли что чёрные дыры – это бывшие звёзды?
Верно. Чёрные дыры – это бывшие звёзды,
которые сколлапсировали (сжались под действием
собственной тяжести) и теперь затягивают и веществои свет – всё, что окажется поблизости.
Ближайшая к нам после Солнца звезда – это Проксима Центавра, которая находится на расстоянии 4,3 светового года, или почто 40
 трлн км.

Раздели планеты на группы по типу вещества,из
которого они состоят (газ или твёрдые породы/
металлы): Сатурн – Марс – Венера – Уран – Земля
– Меркурий – Нептун.
Газообразные планеты – Юпитер, Сатурн, Уран, Нептун. Планеты, состоящие из твёрдых пород и металлов: Марс, Венера, Земля. Меркурий.
Астрономы обнаружили три планеты, образующиеся вокруг звезды Ипсилон Андромеды. Некоторые учёные считают это свидетельством Возможности существования жизни на одной из планет.

Вставь пропущенное слово.
Столкновение астероида с ___________
могло привести к вымиранию динозавров.
Столкновение астероида с Землёй
могло привести к вымиранию динозавров
Не все астероиды находятся в космосе! Морские звёзды по–гречески также называют астероидами (Asteroidea). Как и в случае малых планет, это название означает «звёздоподобный».

Комета Галлея появилась на небе в 1759, 1835,
1910 и 1986 гг. Определи промежуток времени между
возвращениями кометы.
Американский писатель Марк Твен родился в 1835 г., когда На небе появилась комета Галлея. Как писатель и предсказывал,Умер он во время очередного возвращения кометы в 1910 г.
Комета Галлея обычно появляется на
небе раз в 75 -76 лет.

Какие из перечисленных объектов не встречаются в
Солнечной системе:
А) галактики;
Б) звёзды;
В) планеты;
Г) кометы;
Д) астероиды;
Галактики
Масса Солнца огромна – она превышает массу сразу всех планет Солнечной системы в 750 раз.

Почему близость к Солнцу сильно затрудняет исследование Меркурия?
Меркурий был назван в честь крылоного римского бога Из-за своего очень быстрого видимого перемещения на небе.
Проблемы с исследованием Меркурия связаны с его близостью к сильному источнику света и  тепла. Планету трудно наблюдать, а отправка к ней космического аппарата – тоже нелёгкая задача, поскольку приборы на борту должны выдерживать высокую температуру.

В чём сходство Венеры и Земли? Чем они отличаются?
Некоторые учёные считают, что яркая Вифлеемская звезда, которую, согласно Евангелию, наблюдали при рождении Христа, - это как Венера и Юпитер, Оказавшиеся необычайно близко друг к другу на небе.
Земля и Венера примерно одного размера и на обеих планетах есть активные вулканы. Земля отличается от Венеры наличием воды, спутника (Луны) и пригодного для дыхания воздуха.

Сколько ты будешь весить на Луне?
Следы астронавтов сохранятся на Луне на протяжении миллионов Лет, потому что там нет ни ветра, ни воды, которые могли бы их размыть
Или занести.
Для того чтобы узнать, сколько ты весишь на Луне, нужно разделить свой вес на 6.

Какое геологическое образование на поверхности
Марса является самым большим в Солнечной
системе?
Своим красным светом Марс обязан большому содержанию оксида железа в породах, покрывающих поверхность планеты.
На Марсе находится самый большой
вулкан Солнечной системы.

Найди ошибку и исправь её.
На поверхности Юпитера уже многие столетия
свирепствует ураган «Большая Красная собака».
На данный момент у Юпитера обнаружено 63 спутника, а у Земли спутник Всего один. Но это справедливо: ведь Юпитер в 1500 раз больше Земли по объёму!
На поверхности Юпитера уже многие
 столетия свирепствует ураган «Большое
Красное Пятно».

Многочисленные кольца Сатурна состоят из:
А) льда;
Б) пыли;
В) газа;
Г) камней.
Из пыли
Диаметр Сатурна превосходит земной
Более чем в 10 раз. Но плотность планеты столь мала,что погружённый в воду Сатурн остался бы на плаву.

На Нептуне не просто холодно, а прямо – таки ужасный мороз. Средняя температура на его поверхности составляет -2230 С. Для сравнения самая низкая температура, зафиксированная в самом холодном месте Земли – В Антарктиде, - составляет всего -880 С.
Сутки на Нептуне короче земных. Тогда почему
 же год на Нептуне длится дольше, чем на Земле?
Нептун – наиболее удалённая от Солнца планета. Ему требуется примерно 165 земных лет, чтобы совершить один оборот вокруг нашей звезды.

Заполни пробелы.
Плутон настолько ______,
Что был открыт лишь в _______.
Плутон настолько далеко,
Что был открыт лишь в 1930 г.
Герой многих диснеевских мультфильмов – пёс Плуто – был так назван в честь, как тогда считалось, девятой планеты. Плуто впервые появился на экране в 1930 г., когда как раз и был открыт Плутон.


title: Презентація на тему «Місяць» (варіант 6)

text:
Місяць
Місяць обертається навколо Землі за своєю орбітою. Повне коло обертання навколо Землі Місяць робить за 29,5 днів.
Давні греки Місяць назвали Селеною.
Діаметр  Місяця майже в 4 рази менший від діаметра Землі.
На Місяці є гори і багато кратерів.
Заглибини на поверхні Місяц називають кратерами
Багато років тому вчений Галілео Галілей назвав їх морями. Тепер ми вже знаємо, що ніяких морів на місяці немає, але за традицією кратери зберегли свої назви. У багатьох з них незвичайні для Землі - Море Холоду, Море Дощів, Море Ясності, Море Парів.Менші кратери мають імена знаменитих людей - Тихо Браге, Коперніка, Птоломея, Юрія Гагаріна.
А це Місячні гори. Їх назви цілком земні - Кавказ, Алтай, Карпати, Альпи, Апеніни, Періно, Тенеріфе. Висота гір може доходити до 8 км, але зазвичай вона становить 3-5 км.
Місячні затемнення
Іноді ми можемо спостерігати явище, яке називається місячне затемнення. Воно відбувається тоді, коли Сонце, Місяць і Земля опиняються на одній прямій і Земля закриває Місяць від Сонця своєю тінню.Затемнення може бути не тільки повним, але і частковим. У цьому випадку тінь Землі потрапляє не на весь Місяць, а тільки на його шматочок. Місячне затемнення може тривати   до 1 години.
Фази Місяця
Місяць завжди видно по-різному - то тоненький серп, то круглий млинець.Іноді її «кінці» спрямовані в один бік, а іноді в іншу. Ці зміни називаються фазами Місяця.
Новий Місяць
Повня
Повня
Дослідження Місяця
Космічний апарат Луна-3 був запущений 4 жовтня 1959 року.

Він пройшов  на відстані 6200 кмвід неї, зробив фото майже половини її поверхні, особливо – знімки темної половини  Місяця.
20 липня 1969 року.
Один з перших людей на Місяці – американський астронавт Ніл Армстронг.
Немає повітря, яскраве сонячне світло
Спеціальні машини –місяцеходи.
На Місяці немає атмосфери і тому ніколи не буває вітру. А це означає, що слід, залишений місяцеходом так і залишиться там назавжди.
 На Місяці немає такого тяжіння як на Землі і тому астронавти, навіть не зважаючи на важкі скафандри, могли як слід настрибатиися. Але ж на Землі в цих скафандрах космонавти ледь могли  б пересуватися. Ще б пак, адже на Землі всі предмети в цілих 6 разів важче, ніж на Місяці.
На Місяці небо завжди чорне
Місяцехід-1. 17 листопада 1970. Його доставила на Місяць радянська міжпланетна станція Луна-17. Місяцехід-1 подорожував за місячним моря Дощів протягом 11 місяців.
Грудень 1972. Готується до запуску остання місячна експедиція - Аполлон 17. З тих пір люди жодного разу не були на Місяці.
Місячна ніч в Криму.
 И.К. Айвазовський
«Ніч на Дніпрі»                     А. Куїнджі
Наш супутник неодноразово надихав  людей на витвори мистецтва


title: Презентація на тему «Венера» (варіант 7)

text:
 “Венера "
Виконала:уч.11 класуЧорнобаєва Олена
Вене́ра — друга за відстанню від Сонця планета, майже такого ж розміру, як Земля.
Венера — третій за яскравістю об'єкт на небі; її блиск поступається лише  блиску Сонця та Місяця. Належить до планет, відомих людству з найдавніших часів.
Орбіта Венери ближча до кола, ніж орбіта будь-якої іншої планети Сонячної системи. Період обертання навколо Сонця (венеріанський рік) становить 224,7 земної доби. Іноді Венера підходить до Землі на відстань, меншу 40 млн. км.
Венера обертається навколо своєї осі в зворотному напрямку до обертання навколо Сонця, на відміну від Землі та інших планет. Тривалість сонячної доби на планеті становить близько 116,75 земних діб.
Про те, що у Венери є атмосфера, стало відомо 1761 p., відкриття належало М. В. Ломоносову, який спостерігав проходження планети перед диском Сонця.
Тиск на поверхні планети становить близько 95 атмосфер. Складається ця атмосфера, здебільшого, з вуглекислого газу з домішками азоту й кисню..
Хмарний шар Венери, що ховає від нас її поверхню, розташовано на висоті 49-68 км над поверхнею, за щільністю він нагадує легкий туман і складається, в основному, з пари 80% сірчаної кислоти.
 Склад матеріалу поверхні Венери, визначений у декількох місцях посадки, виявився близьким до складу земних базальтів.
Древні греки дали цій планеті ім’я своєї кращої богині Афродіти, римляни ж потім переінакшили по своєму, і назвали планету Венерою, що, загалом, те саме. Однак сталося це не відразу.
Афродіта
Деякий час вважалося, що в небі знаходиться відразу дві планети. Вірніше, тоді вважалося, що зірки, одну - сліпучо яскраву, можна було спростерігати вранці, іншу, таку ж - увечері. Їх навіть називали по-різному, поки астрономи після довгих спостережень і ще більш довгих міркувань не прийшли до висновку, що зірка все-таки одна.


title: Презентація на тему «Життя у Всесвіті» (варіант 2)

text:
Життя у Всесвіті
Виконала:
ліцеїстка II курсу біолого – хімічного профілю
Нетішинського НВК
Пацаловська Лілія
Наукові експерименти, які проводилися в 50-х роках ХХ ст., показали, що на ранній стадії розвитку землі при спалахах блискавок з води та газів утворилися амінокислоти – основа живої матерії.

Але досі невідомо, яким чином ці речовини стали самовідтворюватись. Таємниця зародження життя невідкрита й сьогодні.
Основа життя – складні сполуки вуглецю, які називаються органічними речовинами.
Деякі з них – амінокислоти – утворюють протеїни.

З протеїнів утворюються складні речовини, які  утворюють і живлять живі клітини.

Більшість вчених вважають, що життя зародилося на Землі  в океанах або в вулканічних водоймах. Але існує припущення, що Землю запліднили космічні мікроорганізми.

Відтоді, як у 1996 році в уламку марсіанської породи було знайдено окам'янілості мікроскопічних форм життя, вчені завзято шукають ознаки подібних організмів в уламках порід, що прилетіли з космосу.

Апарати для досліджень, які спускаються на Марс, оснащуються  пристроями для буріння, щоб шукати ознаки життя в ґрунті планети.

Органічні речовини розповсюджені по всьому Всесвіті, і є шанс, що на неозорих просторах знайдеться планета, на якій, як і на Землі може зародитися життя.
Проте ніхто не  знає, чи є виникнення життя на Землі результатом щасливого випадку, чи це закономірно за даних умов.
Наукова ідея позаземних цивілізацій з'явилася в XVII столітті у зв'язку з появою геліоцентричної системи світу Коперника і винаходом телескопу Галілеєм.

На Місяці були виявлені гори і долини, і було зроблено припущення про існування місячних аборигенів — «селенітів».

Пізніше було висловлено припущення про існування марсіан.

Ще в 1976 році в зразках породи, взятої з поверхні Марса, були знайдені речовини, схожі на відходи життєдіяльності живих організмів.

Повторні проби не підтвердили результат.

У 1977 році в Університеті Огайо (Ohio State University) радіотелескоп зафіксував непізнаний сигнал із сузір'я Стрільця, що триває 37 секунд.

Джерело сигналу, що пройшов через 220 мільйонів світлових років, невідомий.

У 1984 році в Антарктиді був знайдений метеорит, який прилетів з Марса, на якому були виявлені сліди Нанобактерії.

Позаземне походження цих бактерій до цих пір під сумнівом.

У 2002 році в атмосфері Венери були виявлені карбоніли - органічні сполуки, з великою ймовірністю свідчать про наявність мікробів чи інших живих організмів.
У 2003 році на поверхні Європи, супутника Юпітера, виявлені сполуки сірки, які можуть бути слідами життєдіяльності бактерій, споріднених тим бактеріям, що мешкають в льодах Антарктиди.

У 2003 році телескоп в Пуерто-Ріко вловив потужний сигнал з області, розташованої між сузір'ями Риб і Овна, де немає зірок з планетами, придатними для життя.


Презентація на тему «Чорні діри» (варіант 14)


title: Презентація на тему «Венера» (варіант 21)

text:
Венера

Вене́ра — друга планета Сонячної системи. За розміром майже така сама, як Земля. Венера — внутрішня планета, і на земному небосхилі не віддаляється від Сонця далі 48°. Венера — третій за яскравістю об'єкт на небі; її блиск поступається лише блиску Сонця та Місяця. Належить до планет, відомих людству з найдавніших часів.

Характеристика Венери
Середня відстань від Сонця - 0.723 AU, 108.200.000 км;
Орбіта - 0.72 орбіти Землі;  Нахил осі - 178 градусів;  Ухил орбіти - 3.39 градуса;  Середній радіус - 0.95 радіуса Землі;  Середній діаметр - 12104 км;  Маса - 4.87 х 10^24 кг (0.815 маси Землі);  Середня густина - 5250 кг/м^3;  Поверховий тиск - 90 атмосфер;  Середня температура - 453 С;  Найвища точка планети - Maxwell Montes.
Венера ділиться на 3 області. Найбільша їх – Земля Афродіти, розташована у екваторіальній частини планети. Її площа за рівнем 6052,2 км становить 41 млн. км2.
Період обертання планети і координати її Північного полюса, отримані в результаті спільної обробки бортових радіолокаційних і доплеровских вимірів «Магеллана» і «Венери-15, ?16» для 20 опорних точок поверхні Венери, виявилися наступними: Період обертання Т=243.0183 земної доби. Пряме сходження = 272.57. Відмінювання = 67.14.

Орбіта Венери ближча до кола, ніж орбіта будь-якої іншої планети Сонячної системи. Період обертання навколо Сонця (венеріанський рік) становить 224,7 земної доби. Іноді Венера підходить до Землі на відстань, меншу 40 млн км. Венера обертається навколо своєї осі в зворотному напрямку до обертання навколо Сонця, на відміну від Землі та інших планет.

Один з вулканів — це велетень, який має понад 240 км в основі і 11 км у висоту. Ядро планети складається з нікелю і заліза, як і в Землі.

     Хоч планета схожа із Землею розмірами і будовою, проте умови на її поверхні нагадують справжнє пекло. Венера має щільну атмосферу, яка прикриває поверхню планети. Хмари в основному складаються тут із сірчаної кислоти, що надає Венері жовтувато-білого кольору. Дощі на Венері кислотні. На ній два материки розміром з Африку й Австралію, можливо є і моря. Діючі вулкани дозволяють припустити наявність тих самих процесів над поверхнею, що й на Землі.

Поверхня Венери
На поверхні температура дорівнює + 460 С
Склад атмосфери:СО-97%, N – 2%, О - 0,1%, Н О - 0,05%

Дослідженнями встановлено, що власного магнітного біполярного планетного поля у Венери не виявлено («Правда», 23.1.1976). Але слабке магнітне поле, пов'язане, ймовірно, з намагніченістю приповерхневих товщ гірських порід, є. Воно фіксується в зоні його взаємодії з сонячним вітром - ударною хвилею потужністю 10 - 20 км . Напруженість магнітного поля поверхні Венери оцінюється в 18 гам, тобто в 2-3 тис. Раз слабкіше, ніж у поля Землі (Почтар, 1978). Таке дуже слабке магнітне поле може лише в невеликій мірі послабляти вплив потужного плазмового потоку сонячного вітру на поверхню Венери. За даними радіометра був зроблений висновок, що радіовипромінювання формується в нижній атмосфері Венери, а не в іоносфері, як це допускалося раніше.
Магнітне поле
Назва Венери
Стародавні астрономи називали Венеру і Фосфорус і Геперус, помилково вважаючи, що це небесне тіло, видиме ввечері та вранці – це два окремих космічних об’єкта. Планету пізніше перейменували в Венеру в честь римської богині любові і краси.


title: Презентація на тему «Еволюція зір» (варіант 2)

text:
Еволюція зір
Стадія протозорі та головної послідовності. Як показують дослідження, в міжзоряному середовищі є протяжні газово-пилові комплекси з масами в тисячі й десятки тисяч мас Сонця, розмірами 10-100 пк (30-300 св.р.) і температурою кілька десятків кельвінів. Такі комплекси гравітаційне нестійкі і з часом дробляться на окремі фрагменти. Саме з таких фрагментів внаслідок гравітаційного стиснення утворюються протозорі.
Щільне скупчення близько 50 молодих зір, 35 з яких є протозорями.
На початку процесу формування протозорі пилові частинки і газові молекули падають до центра хмари, потенціальна енергія гравітації переходить у кінетичну, а кінетична, внаслідок зіткнень частинок, - у теплову. Таким чином, значна частина гравітаційної енергії стискання витрачається на нагрівання речовини. Газ і пилинки швидко трансформують цю енергію в інфрачервоне випромінювання, яке вільно залишає газово-пиловий комплекс. Тому протозорі є потужними джерелами інфрачервоного випромінювання.

Область зореутворення у Великій Магеллановій Хмарі.
Коли температура ядра досягає кількох мільйонів кельвінів, включаються перші термоядерні реакції «вигорання» літію, берилію, бору. Але газового тиску, який існує при таких температурах, недостатньо для припинення стискання.
І тільки через сотні мільйонів років для майбутніх карликових зір, коли температура в центрі в процесі подальшого стискання досягає приблизно 10 млн. К, починаються термоядерні реакції перетворення водню на гелій з виділенням величезної кількості енергії.

Що більша маса новонародженої зорі, то вища температура в її надрах (а отже, і на поверхні), більша її світність і тим вище вона розташовується на головній послідовності. Зоря перебуває на ній доти, доки весь водень у центральних її частинах не перетвориться на гелій і не утвориться гелієве ядро. Для Сонця цей процес триває 10 млрд.

Таким чином, на головній послідовності зоря проводить основну частину свого «життя», строк якого визначається її початковою масою. Масивна блакитна зоря з великими запасами водневого палива живе набагато менше часу, ніж маленький червоний карлик з його мізерними запасами. Адже інтенсивність термоядерних реакцій у надрах масивної зорі набагато вища, ніж у холодного червоного карлика.

 Після вигорання водню в центрі зорі навколо гелієвого ядра утворюється тонкий сферичний енерговиділяючий шар. Він поділяє зорю на дві зони - вигоріле ядро і зовнішню оболонку. Фізичні процеси у двох зонах зорі розгортаються по-різному.

У міру вичерпання водню цей прошарок щораз далі відсувається від центральної зони, збільшуючи розміри і масу ядра.


title: Презентація на тему «Комети» (варіант 11)

text:
Комети
Комети — це тіла Сонячної системи,  що рухаються по витягнутих орбітах.
При наближенні до Сонця комети утворять хвіст із газу та пилу, що іноді досягає в довжину мільйонів кілометрів.
Вважається, що джерелом багатьох комет є хмара Оорта, у якій перебувають мільйони кометних ядер.
Як правило, комети складаються з «голови» — невеликого яскравого згустку-ядра, що оточена світлою туманною оболонкою (комою), яка складається з газу та пилу.
У комет з наближенням до Сонця утворюється «хвіст» — слабка світна смуга, що у результаті дії сонячного вітру найчастіше спрямована у протилежну від Сонця сторону.
Хвости комет розрізняються довжиною й формою, не мають різких обрисів і практично прозорі — крізь них добре видні зірки, — тому що утворені з надзвичайно розрідженої речовини.
Комета Голмса в 2007 році
Комета Гейла — Боппа.
Зіткнення великої комети з планетою призводить до великомасштабних наслідків в атмосфері, магнітосфері. Гарним і досить якісно дослідженим прикладом такого зіткнення було зіткнення уламків комети Шумейкер-Леві 9 з Юпітером в липні 1994 року.
Маси комет приблизно в мільярд разів менше маси Землі щільність речовини хвостів комет наближається до нуля. Хвости «небесних гостей» майже не впливають на планети Сонячної системи.
У травні 1910 Земля проходила крізь хвіст комети Галлея, ніяких пов'язаних з цім змін на планеті та в русі планети не відмічено.
Комети — надзвичайно цікаві для науки космічні об'єкти. Віддаляючись на великі відстані від Сонця, що у 7—10 разів перевищують відстань Землі від нашого денного світила, комети зазнають фізичних впливів, що змінюють їх стан. Спостерігаючи ці зміни, можна визначати фізичні умови у просторі Сонячної системи. Отже, комети можуть бути своєрідними створеними самою природою зондами, які дають можливість дістати унікальну інформацію про фізичні процеси, що відбуваються у міжпланетному просторі.

Виконала
Учениця 11-Б класу
Пецюх Ірина


title: Презентація на тему «Рослини Червоної Книги України» (варіант 1)

text:
Рослини Червоної Книги України
Червона книга України — анотований та ілюстрований перелік рідкісних видів та підвидів, що знаходяться під загрозою зникнення на території України, і підлягають охороні; основний документ, в якому узагальнено матеріали про сучасний стан рідкісних, і таких, що знаходяться під загрозою зникнення, видів тварин і рослин, на підставі якого розробляються наукові і практичні заходи, спрямовані на їх охорону, відтворення і раціональне використання.
До Червоної книги України заносяться види тварин і рослин, які постійно або тимчасово перебувають чи зростають у природних умовах на території України, в межах її територіальних вод, континентального шельфу та виняткової (морської) економічної зони. Занесені до Червоної книги України види тварин і рослин підлягають особливій охороні на всій території України.
Організація збереження видів тварин і рослин, занесених до Червоної книги України, поліпшення середовища їх перебування чи зростання, створення належних умов для розмноження у природних умовах, розведення та розселення покладається в межах їх компетенції на Кабінет Міністрів України, Ради народних депутатів, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та інші державні органи, на які законодавством України та Автономної Республіки Крим покладено здійснення функцій у цій сфері.
Пізньоцвіт осінній
Colchicum autumnale L.
Європейський вид на крайній східній межі ареалу. Родова назва пізньоцвіта походить від назви давньої Колхіди, де ця рослина була широко розповсюджена. Цвіте пізно восени, тому має ще назви зимоцвіт, син без батька, або син раніше за батька;остання назва походить, очевидно, від того, що плоди влітку з’являються раніше квітів. Це – багаторічна бульбоцибулинна рослина. Насіння дозріває в червні наступного року і дає сходи аж на третій рік. Розвиток рослини проходить дуже повільно, зацвітає вперше на 7-8-ий, іноді, на 9-ий рік життя, тому в практиці більш ефективне розмноження бульбоцибулинами. Рослина отруйна. Росте на луках і трав’янистих схилах. Пізньоцвіт – декоративна рослина, яка знаходиться під загрозою повного знищення. Рослина також лікарська, використовується для виготовлення мазі від раку шкіри.
Цибуля ведмежа (черемша)
Allium ursinum L.

Назва цибулі походить від латинського “аліум”-ароматний. Відомо до 600 видів цибулі,що поширені в Північній півкулі. На відміну від інших видів цибуля ведмежа має ланцетну пластинку, яка звужується в черешок. Цвіте в квітні-травні білими запашними квітами,зібраними в верхівкове суцвіття. Росте у вологих місцях листяних лісів. Харчова і лікарська рослина. Листки в свіжому вигляді використовуються на салати,їх також можна консервувати. Численність популяції цибулі ведмежої скорочується в результаті збирання рослини як лікарської та харчової сировинидому організуються заказники з метою охорони цієї рослини.
Сон великий
Pulsatilla grandis Wend
Центральноєвропейський вид на східній межі ареалу. Ще можливі нічні заморозки, але квітку сон-трави це не лякає, вона зазделегідь “утеплилася” щільним шаром м’яких сріблястих волосків. Назву “сон” рослина отримала через те, що квіти в похмуру погоду закриті, ніби сплять, та й в народній медицині використовували цю рослину як снотворний засіб. Ця багаторічна рослина росте на світлих сухих відкритих ділянках, в основному, на узліссі, на сонячних схилах Товтр. Поява перших квітів еону співпадає з початком руху соку у берези – якраз на початку весни. Листки з’являються після цвітіння. Живе рослина до глибокої осені, запасаючи поживні речовини в кореневищі. Сон великий дуже декоративна рослина і шкода, що він знищується оберемками на весняні букети. Цю рослину можна вирощувати на клумбах, пам’ятаючи умову, що вона не любить багато вологи і падає перевагу підвищеним сухим ділянкам. На одному і тому ж місці сон-трава може рости більше 10 років. Охороняється у заказниках: Циківський, Чапля, Панівецька Дача.
Підсніжник звичайний
Galanthus nivalis L.
Вважають, що підсніжники – “квіти надії” -першими з’являються з-під снігу, засвідчують прихід весни. На Україні росте 3 вида підсніжника. У нас, на Хмельниччині, широко росповсюджений в дубово-грабових лісах підсніжник звичайний. Коротке життя підсніжників і дуже легко воно може обірватися. Вони вже зникли з околиць Києва і все рідше зустрічаються навколо інших великих міст, тому що підлягають масовому збору для букетів. Цибулини по-хижацьки викопуються любителями. Давно пора розводити підсніжники на спеціальних плантаціях. Економічно це оправдано, якщо врахувати ще й те, що це дуже цінна лікарська сировина. Препарати, виготовлені із цибулини підсніжника, використовуються при лікуванні невритів, радикулітів та ін. хвороб.
Чемерник чорний
Helleborus niger L.

Центральноєвропейський гірський вид на східній межі ареалу. Багаторічна вічнозелена рослина до 25 см заввишки. Цвіте у березні – квітні. Росте поодиноко у вологих лісах Придністров’я. Розмножується насінням і вегетативно. Отруйна рослина. Проте кореневище використовується як лікарська сировина, а квіти зриваються на букети. Необхідний контроль за станом популяцій.
Анемона розлога
Anemone laxa Juz-

Ендемічний рівнинний вид,який відокремився від високогірної анемони нарцисоцвітої. Латинська назва “анемос” походить від грецького слова “вітер”. Рослина дуже декоративна завдяки великим білим або рожевим квітам та м’якому шовковистому опушенню. Цвіте у травні-червні. Росте зрідка на лісових галявинах, трав’янистих схилах, серед розріджених чагарників, переважно на грунтах, багатих карбонатами кальцію.Причини зміни чисельності – випасання худоби, викошування травостою, збирання квітів на букети.
Любка дволиста
Phitantheru bifoliu (L.) Rich.

Палеарктичний лісовий вид. Видову назву рослина одержала тому, що має лише два нижні еліптичні листки. В народі любку ще називають “нічною фіалкою”, бо ЇЇ білі китиці виділяють у вечірню прохолоду сильний аромат, який приваблює нічних метеликів – запилювачів цієї орхідеї. Ця декоративна і лікарська рослина росте в світлих лісах, на галявинах, серед чагарників. Ареал виду постійно скорочується. Цвіте у червні-липні. Розмножується переважно насінням, проросток розвивається під землею протягом 2-4 років, зацвітає на 11-му році. Тривалість життя – до 27 років. В бульбах міститься велика кількість різноманітних поживних речовин, тому багато знищується бульб як лікарська сировина (салеп). Запорізькі козаки перед походом постачали себе своєрідними амулетами – бусами із бульбочків любки.В тяжкі моменти, коли не було їжі, козаки жували бульбочки, це утоляло спрагу і добавляло сил.
Бруслина карликова
Euonymus папа Bleb. incl. E. taurica Kot.

Реліктовий (третинний) вид. Один з найрідкісиіших видів флори України. Це – низенький (0,3-їм) вічнозелений сланкий чагарничок. В дольодниковий період бруслина карликова була досить поширена у всій Євразії. Однак, після відступу льодовика бруслина карликова не могла відновити колиціній ареал через сильну конкуренцію більш пристосованих і прогресуючих видів. Зустрічається дуже рідко в грабово-дубових і грабових лісах Придністров’я.Цвіте у липні,проте плодоносить рідко у серпні. Розмножується переважно вегетативно.Охороняється у заказниках: Циківський, Совий Яр, Іванковецький, Кармалюкова Гора.
Зозулинець салеповий
Orchis morio L.

Із відомих науці 85 видів роду зозулинців на Україні зустрічається 17. Деякі з них ростуть і на Хмельниччині. Зозулинець салеповий росте на луках, лісових полянах, узліссях. Як декоративна рослина він був випробуваний в культурі в ботсадах Києва, Ялти. Причиною зменшення кількості рослини є складна біологія розвитку. У насінні орхідей немає ніяких запасних поживних речовин і для проростання їх в грунті їм необхідний симбіоз з мікоризою гриба. Там, де немає грибів чи їх мало, орхідеї зникають. А наявність грибів залежить в свою чергу від методів і характеру використання грунтів. Російська назва рослини “ятрьішник” залежить від форми її бульбачок “ятрьішник” від “ятро”, “ядро”, тобто кругловаті.
Аконіт Бессера
Aconitum hesseranum Andrz,.

Ендемічний волино-подільський вид. Багаторічна трав’яниста рослина заввишки до 100 см. Листки прикореневі, великі, на довгих черешках. Цікаві квіти в аконіта, які мають 5 чашолистків. Верхній чашолисток має вигляд шолома, або ковпачка. Він так схожий на давній шолом воїна чи борця, що російську назву аконіти отримали “борец”. Пелюстки перетворилися в 2 нектарники, які заховані під шоломом і до них дістатися можуть лише джмелі з довгим хоботком. Цікаво, що площа географічного розповсюдження аконітів співпадає з районами поширення джмелів. Всі частини рослини містять отруйні речовини. Раніше траву аконітів використовували як добрий інсектицид для знищення мух, а настій квітів – для знищення тарганів. Аконіт Бессера зростає в тінистих дубово-грабових лісах, густих чагарниках, охороняється в заказниках: Княжпільському, Совиному Яру, Кошарнянському. Вирощують у Кам’янець-Подільському ботанічному саду.
Зозулині черевички
Cyprimedium calceolus L.
Реліктовий вид на східній межі ареалу. Багаторічна трав’яниста рослина з родини орхідних. Цвіте у травні – червні великими білими квітами, які не мають нектару, запилюються бджолами та джмелями, яких приваблюють вирости епіхілія. Перший надземний листок з’являється на 8-му році після проростання, зацвітає на 10-12-му. Зростає на узліссях, галявинах, серед чагарникових заростей поодинці або групами по декілька особин. Охороняється в Княжпільському заказнику.
Шафран Гейфелів
Crocus heuffelianus Herb.

Карпатсько-балканський вид на східній межі ареалу. Ще не розтанув сніг, а в затишних місцях із прогрітої сонцем землі показуються верхівки красивих фіолетових квітів, які, розкриваючись, оголюють яскраві оранжеві тичинки. Це – шафран Гейфелів. Росте він у вологих листяних лісах,на лісових галявинах, у криволіссі. Розмножується бульбоцибулинами та насінням. Зацвітає на 4-5-ий рік. В Хмельницькій області зустрічається зрідка, і місця, де він росте (заказники: Панівецька Дача, Сатаиівська Дача, Совий Яр, Циківський), взяті під охорону. Саме тут знаходиться східна межа ареалу цього виду. Крім того, що рослина декоративна, вона ще й лікарська. А окремі види шафранів використовують в кулінарії як стійкий жовтий барвник.
Лілія лісова
Lilium martagon L.

Єдиний дикорослий представник лілій у нашій флорі. В народі має різні назви: лілія, вороняче масло, маслянка, масляночкатощо. Це – декоративна рослина. Квіти мають своєрідний, трохи різкий аромат, причому, ввечері і вночі аромат сильніший. Запилюються квіти нічними метеликами з довгим хоботком. Цибулини їстівні, на смак солодкуваті, нагадують каштан. В Сибіру їх пекли або варили з молоком і маслом, а в Киргизії добавляли до овечого жиру.За будовою цибулина дуже цікава. Дно цибулини має корінчики, які в холодну пору скорочуються, втягуючи цибулину глибше в землю. Розмножується насінням та вегетативно-дочірніми цибулинками. Росте лілія лісова в лісах, на узліссях, серед чагарників. Причини зміни чисельності – зривання на букети, викопування цибулин, зникає також під час вирубування лісів.
Дякую за увагу ! : ))
Підготувала учениця 11-А класу


title: Презентація на тему «Терраформування Венери»

text:
№6  Терраформування Венери
Венера — друга за відстанню від Сонця планета, майже такого ж розміру, як Земля. Іноді Венера підходить до Землі на відстань, меншу 40 млн. км, що робить її найближчою до Землі планетою. Сила тяжіння на Венері майже дорівнює земній. Атмосфера Венери за складом схожа на первинну атмосферу Землі мільярди років тому.

Основні відмінності Венери від Землі
Способів для вирішення цих проблем пропонується безліч. Наприклад, для зниження температури Венери пропонується встановити між нею та Сонцем величезний щит; для змінення складу атмосфери радять поселити в її атмосфері бактерії; для насичення атмосфери водою та зменшення тривалості доби хочуть бомбардувати Венеру кометами.
Для того щоб перетворити Венеру на близнюка Землі, необхідно зробити наступні дії:

Знизити температуру
Знизити атмосферний тиск
Наситити атмосферу водою
Створити магнітне поле
Значно зменшити тривалість доби
Змінити склад атмосфери

При наявності супутника «геологічна» еволюція Венери повністю продублює геологічну еволюцію Землі!
Формування літосферних плит
 Швидке охолодження Венери
 Зниження щільності атмосфери Венери
Прискорення обертання Венери
 Формування магнітного диполя
 Насичення атмосфери Венери водою

Ефект, який спричиняє супутник на Венеру:
Знайти потрібне нам небесне тіло для ролі супутника – це найлегша частина справи. Важче буде встановити його на орбіту Венери. Важко, але не неможливо!
Звичайно, терраформування планет – це справа майбутнього, але перший етап цього проекту, а саме етап пошуку, можна провести вже зараз.


title: Презентація на тему «Healthy lifestyle» (варіант 2)

text:
Healthy lifestyle
Pupil 11 «B» class
Shelega Margarita
Nowadays our life is getting more and more tense. People constantly suffer from stress, noise and dust in big cities, diseases and instability.
Person should be strong and healthy in order to overcome all difficulties. There are several ways to do it.
Sport is very important in our life. It is popular among young and old people. The most healthy kinds of sports are swimming, running and cycling.
Healthy food is also a very important factor. Overeating causes many dangerous diseases. The daily menu should include meat, fruit and vegetables, milk product, which are rich in vitamins and proteins.
To be healthy, people should get rid of their bad habits. It's necessary to stop smoking and drinking.
Everyone should remember that cigarettes, alcohol and drugs destroy both body and brain. To be healthy we should avoid different bad habits that can affect our health. In my opinion, smoking and drinking too much alcohol, are the worst ones.

I think it is very important to be fit and healthy, and it is necessary to take care of your health. Only way to stay healthy and to keep fit is by going in for sports. Every person have to choose between healthy life style and numerous illnesses.


title: Презентація на тему «Астрономи Майя»

text:
Астрономи Майя
Місяці Майя
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Комети» (варіант 5)

text:
Комети

Виконали
Учениці 11-Б класу
ЛОМБЛ
Мартиненко Наталія
Заморіна Вікторія
этот слайд можно удалить

Комета — мале тіло Сонячної системи, яке обертається навколо Сонця і має так звану кому (атмосферу) і хвіст. Кома і хвіст комети — це наслідки випаровування ядра комети під дією сонячного випромінювання. Ядро являє собою малу планету, що складається з каменю, пилу і криги.
Стародавні греки вважали, що комети нагадують зірки з розпущеним волоссям. Саме від грецького слова «довговолосий», ми отримали слово «комета».
Загальні відомості зі спостережень
Вважають, що комети походять із Хмари Оорта, розташованої на великій відстані від Сонця; вона складається із «рештків», що залишилось після конденсації сонячної туманності. Зовнішні краї цієї хмари досить холодні для того, щоб вода існувала там у твердому (а не газоподібному) стані.
Комети ділять на два основні класи залежно від періоду їх обігу навколо Сонця. Короткоперіодичних називають комети з періодами обертання менше 200 років, а долгоперіодіческімі - з періодами більше 200 років. Зовсім недавно можна було спостерігати яскраву довгоперіодичну (з періодом близько 4000 років) комету Хейла-Боппа, яка вперше з'явилася в ближніх околицях Сонця.
Усього виявлено більше 400 короткоперіодичних комет.  Багато хто з них входить в так звані сімейства. Наприклад, приблизно 50 найбільш короткоперіодичних комет (їхній повний оберт навколо Сонця триває 3—10 років) утворюють сімейство Юпітера. Дещо малочисельніше сімейства Сатурна, Урана і Нептуна (до останнього, зокрема, відноситься знаменита комета Галлея).
Комета Галлея
найвідоміша яскрава короткоперіодична комета, яка наближається до Землі кожні 75-76 років. Названа на честь англійського астронома Едмонда Галлея, який вирахував її орбіту. Багато довгоперіодичних комет можуть з'являтися більш яскравими і видовищними, але комета Галлея — єдина короткоперіодична комета добре видима неозброєним оком, період обертання якої співмірний з тривалістю людського життя. З кометою пов'язані метеорні потоки Ета-Аквариди і Оріоніди. Останній перигелій був в лютому 1986 року, наступний буде в середині 2061 року.
Философский комикс о нашей короткой жизни.Привет, комета Галлея...
Комети, що виринають з глибини космосу, виглядають як туманні об'єкти, за якими тягнеться хвіст, що іноді досягає в довжину мільйонів кілометрів. Ядро комети — це тіло з твердих частинок і льоду, оповите туманною оболонкою, яка називається комою. Ядро діаметром в декілька кілометрів може мати навколо себе кому в 80 тисяч км в поперечнику. Потоки сонячних променів вибивають частинки газу з коми і відкидають їх назад, витягаючи в довгий димчастий хвіст, який волочиться за нею в просторі.
Комети зблизька
Докладнене уявлення про них астрономи отримали завдяки успішним «візитам» в 1986 до комети Галлея радянських космічних апаратів«Вега-1», «Вега-2» та європейського «Джотто». Прилади, встановлені на цих апаратах, передали на Землю зображення ядра комети й різноманітних відомостей про її оболонку.
Ядро комети Темпеля 1 (фото апарату «Діп імпакт»)
Видимий хвіст може складатися з двох частин: газового і пилового

Зіткнення великої комети з планетою призводить до великомасштабних наслідків в атмосфері, магнітосфері, кліматі

останньої. Гарним і досить якісно дослідженим прикладом такого зіткнення було зіткнення уламків комети Шумейкер-Леві 9 з Юпітером в липні 1994 року. Ця комета підійшла занадто близько до Юпітера й була попросту розірвана його гравітаційним полем на 23 фрагмента розміром до 2 км. Ці уламки, розтягнувшись в одну лінію 1,1 млн км (це втроє більше, ніж від Землі до Місяця), продовжували свій політ назустріч Юпітерові, поки не зіштовхнулися з ним. Цілий тиждень, з 16 по 22 липня 1994 року, тривав кометопад. Один за одним відбувалися гігантські спалахи, коли черговий уламок комети входив в атмосферу Юпітера з гігантською швидкістю 64 км/с (230 тисяч км/год). У процесі падіння порушення в структурі радіаційних поясів навколо планети досягли такого ступеня, що над Юпітером з'явилося дуже інтенсивне полярне сяйво.


title: Презентація на тему «Молния»

text:
Интересные факты

Молния

В этот момент в мире бушуют около 1800 гроз.
2
Каждый год, Земля испытывает в среднем 25 миллионов ударов молний или более сотни тысяч гроз. Это больше, чем 100 ударов молний в секунду.
3
Молнии распространяется со скоростью около 190,000 км/с.
4
Некоторые молнии проходят в воздухе витой путь, который может не превосходить в диаметре толщину вашего пальца, а длина пути молнии составит 10-15 километров.
5
Температура типичной молнии может превышать 30,000 градусов по Цельсию – это примерно в 5 раз больше, чем температура поверхности Солнца.
6
“Молния никогда не ударяет в одно место дважды”. К сожалению, это миф. Молнии часто ударяют в одно и то же место по несколько раз.
7
Древние греки верили, что когда молния ударяет в море, то появляется новая жемчужина.
8
Деревья иногда могут принимать удары молнии и, при этом, не загораться. Это объясняется тем, что электричество проходит через мокрую поверхность прямо в землю.
9
При ударе молнии, песок превращается в стекло. После грозы можно обнаружить стеклянные полосы в песке.
10
Если ваша одежда мокрая, то молния принесет вам меньше вреда.
11
Во время 6-часовой грозы на территории США в небе сверкали 15,000 молний. Складывалось ощущение, что молнии горят постоянно.
12
В самое высокое здание в мире – Си-Эн тауэр, молнии бьют примерно 78 раз в год .
13
В средние века, считалось, что гром и молния – это порождение дьявола, а церковные колокола отпугивают злых духов. Поэтому во время грозы монахи постоянно пытались звонить в колокола, и, соответственно, чаще всего становились жертвами молний.
14
Одновременно на Земле существует от 100 до 1000 экземпляров шаровой молнии, но шанс, что вы увидите хотя бы одну из них равен 0.01%.
15
В среднем около 550 человек умирают от ударов молний в России за год.
16


title: Презентація на тему «Віроїди і пріони»

text:
Віроїди і пріони
Підготувала
Учениця 10 класу
Лубенської СЗШ I-III ст. №8
Сердюк Яна
Віроїди – збудники хвороб рослин
Віроїди відкрив 1971 році Теодор Дінер, який вивчав інфекційне захворювання картоплі, відоме під назвою «веретеноподібність бульб». На превеликий подив дослідника під час біохімічного аналізу очищеного збудника не виявили жодних ознак білка.
З’ясувалося, що інфекцію спричиняла одноланцюгова молекула РНК. Подальші детальні дослідження дали змогу встановити, що вона має форму замкненого ланцюга і складається всього з 375 нуклеотидів. Ця РНК не кодує жодного білка, оскільки самовідтворюється в клітині хазяїна.

Теодор Отто Дінер
американський дослідник

Симптоми інфекцїі,
спричинені віроїдом
веретеноподібності
бульб картоплі
Історичні відомості
Віроїди (від "віруси" та грец. εἶδος — форма, вид) — інфекційні агенти, які являють собою низькомолекулярну, висококомплементарну одноланцюгову молекулу РНК, замкнену в кільце, та на відміну від вірусів не мають білкової оболонки.
Послідовності нуклеотидів віроїдів не кодують власних білків.
Віроїди викликають хвороби рослин.
Віроїди
Схема будови молекули віроїду: 1 - комплементарні ділянки одноланцюговоі РНК;
2 - некомплементарні ділянки одноланцюгової РНК
Наразі відомо вже багато різних захворювань рослин (екзокортіс цитрусових, «каданг-каданг» кокосових пальм, сонячного опіку авокадо та ін.).

Як віроїди потрапляють у клітину рослини
В інфікованій клітині ця частинка потрапляє до ядра або хлоропласта, де використовує клітинний фермент РНК-полімеразу для відтворення власних молекул. Симптоми захворювання виникають унаслідок активного відтворення молекул РНК віроїду, що спричиняє патологічний процес в інфікованій клітині.
Розмноження (реплікація) проходить за допомогою ферментів РНК-полімераз хазяїна. При цьому реплікація нуклеїнових кислот самої клітини-хазяїна пригнічується. Залишається невідомим, яким чином РНК віроїда, не кодуючи ніяких білків, може пригнічувати біохімічні процеси рослини, та яким чином при реплікації працює РНК-полімераза, яка за звичайних умов в якості матриці потрібна ДНК.

ЖИТТЄВИЙ ЦИКЛ
Пріони – збудники захворювань людей і тварин
		Пріони — особливий клас інфекційних агентів, чисто білкових (тобто таких, що не містять нуклеїнових кислот), що викликають важкі захворювання центральної нервової системи у людей і ряду вищих.
		Пріонний білок, що володіє аномальною тривимірною структурою, здатний прямо каталізувати структурне перетворення гомологічного йому нормального клітинного білка в собі подібний (пріонний), приєднуючись до білка-мішені і змінюючи його конформацію. Як правило, пріонний стан білка характеризується переходом α-спіралей білка в β-складчастість.

Зміна укладки поліпептидного ланцюга
під час перетворення нормального балка (а) на пріон (b)
		Життєвий цикл пріонів має свої особливості. За нормальних умов пріони – це нешкідливі клітинні білки,проте вони мають здатність перетворюватися на стійкі структури, які спричиняють деякі смертельні захворювання головного мозку в людей та тварин. Уражена ділянка мозку має характерну губчасту структуру, яка свідчить про ураження великої кількості нервових клітин, що призводить до виражених неврологічних симптомів, таких як зниження тонусу м’язів, недоумство, втрата пам’яті і безсоння.
Гістологічний препарат, ураженої пріонами
 тканини із утворенням характерною
 губчастої структури.
Пріонні захворювання людини
		Найбільш відомі пріонні інфекції, пов'язані з ураженням головного мозку:
хвороба Кройтцфельдта - Якоба
фатальна сімейна безсоння
хвороба Куру (Kuru), пов'язана з ритуальним канібалізмом у деяких країнах Океанії;
синдром Герстманна - Штройслера - Шейнкера.
		Ці хвороби є повільними інфекціями, що спричиняють ураження сірої речовини головного мозку і призводять  до рухових порушень, психічних розладів, недоумства, смерті.
Порівняльна характеристика віроїдів і пріонів
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Закони Менделя»

text:
Закони Менделя
Підготував Саліх Мікаель 11-Ф
— закони, що становлять основу класичної генетики. У своїх працях Грегор Мендель ґрунтувався на дослідженнях, проведених на горосі посівному. Цей об'єкт виявився вдалим, тому що для нього характерне самозапилення, яке уможливлює одержання чистих ліній, тобто особин гомозиготних за більшістю генів.
Зако́ни Ме́нделя
Грегор Мендель
Основні уявлення про спадковість, поширені до початку XX століття, базувались на двох принципах.
По-перше, вважалось, що спадковість працює тільки в межах одного виду.
Хоч у міфології багатьох народів стрічаються такі гібридні тварини як мінотаври, кентаври. Починаючи із Середньовіччя людям стало відомо, що гібридизація між такими далекими видами переважно є неможливою.
 Таким чином сформувалось поняття про те, що спадковість і мінливість діє тільки всередині кожного виду, а самі види залишились незмінними від часу їхнього створення
Уявлення про спадковість до Менделя
Грегор Мендель народився 1822 року у Моравії. По закінченню школи і Оломоуцького інституту філософії у віці 21 рік він постригся в монахи Августинського монастиря Святого Томаса у місті Брюнн (зараз Брно, Чехія). Тут у садку монастиря починаючи із 1857 року він проводив досліди, що заклали основи сучасної генетики. Свої результати він представив 1865 року на засіданні Брюннського товариства природознавства.
Початок дослідів
Монастир у Брно, де працював Мендель
Як модель для своїх досліджень Грегор Мендель вибрав горох посівний (Pisum sativum) Для цього було кілька причин. По-перше, попередні дані, отримані у працях із цією рослиною, свідчили про те, що можна очікувати розщеплення ознак у потомства. По-друге, у торговців насінням можна було купити різні сорти цієї рослини, що відрізнялись між собою чіткими ознаками, такими як забарвлення віночка або насіння.
Вибір об'єкта
Квітка гороху посівного
Після того, як Мендель пересвідчився, що обрані ним сорти є чистими лініями, він проводив експеременти із гібридизації. Перші схрещування були моногібридними, тобто такими, у яких враховувалась якась тільки одна ознака, наприклад, колір квітів.
 Після отримання гібридів першого покоління (F1) Мендель дозволяв їм самозапилитись, для того, щоб відбулось розщеплення альтернативних станів ознак у другому поколінні (F2). Після цього він рахував всі рослини із конкретним фенотипом.
Аналогічним чином Мендель проводив також і ди- і тригібридні схрещування
Постановка досліду
Г.Мендель
Перший закон Менделя або закон одноманітності гібридів першого покоління формулюється так:
У першому поколінні від схрещування гомозигот із домінантною та рецесивною ознаками виявляється тільки домінантна ознака.
Перший закон
Другий закон Менделя або закон розщеплення говорить:
При схрещуванні гібридів першого покоління у нащадків спостерігається розщеплення фенотипових класів у співвідношенні 3:1
Другий закон
Третій закон або "Закон незалежного успадкування ознак":
кожна пара альтернативних варіантів ознак успадковується незалежно від інших пар і дає розщеплення 3:1 за кожною з пар (як і при моногібридному схрещуванні).
 При дигібридному схрещуванні (коли спостереження ведеться за двома ознаками) серед гібридів другого покоління спостерігають розщеплення 9:3:3:1.
Цей закон справедливий лише для ознак, у яких гени знаходяться в різних хромосомах.
Третій закон


Презентація на тему «Подвійні зорі» (варіант 11)


title: Презентація на тему «Las Vegas» (варіант 1)

text:
Las Vegas

History

Tourism

Culture

Las Vegas Neon Museum

Las Vegas Natural History Museum

Mandarin Oriental

Thank you for attention


title: Презентація на тему «Солнечная активность» (варіант 1)

text:
Солнечная активность и информация с космической обсерватории SOHO
© Гомулина Н.Н., 2006
Анализ влияния солнечной активности на климат Земли
Земля погружена во внешнюю исключительно подвижную атмосферу Солнца и, следовательно, подвергается сильному влиянию «погоды» на Солнце.

Космическая обсерватория SOHO
 проводит 10 лет постоянный
мониторинг активности Солнца.
Индекс Вольфа за всю историю наблюдения Солнца
Солнечная активность характеризуется различными факторами:
Солнечными пятнами
Солнечная активность характеризуется различными факторами:
Солнечными вспышками
Солнечная активность характеризуется различными факторами:
Солнечными протуберанцами
В начале 11-летнего цикла солнечной активности, после минимума W:
Пятна появляются вдали от экватора Солнца, на широтах примерно 30.
В течение цикла зона пятен спускается до 15 в максимуме и до 8 следующем минимуме.
Далее на высотах более 30 образуются новые группы пятен.
На космической обсерватории SOHO работают различные приборы, в том числе LASCO и LASCO-3.
Информация с SOHO поступает на Землю в режиме реального времени.

Траектория космической обсерватории SOHO
Главная страница

Информация с космической обсерватории SOHO поступает разнообразная (разные температуры атмосферы Солнца в разных длинах волн)
Влияние солнечной активности на биосферу Земли
Данные мониторинга солнечной активности:
Скорость солнечного ветра
Полярные сияния
Геомагнитный индекс
Характеристики солнечного ветра (плотность потока протонов, плотность потока электронов)
Поток рентгеновского излучения

Спасибо за внимание!
www.gomulina.orc.ru
www.gomulina.newhost.ru
www.college.ru


title: Презентація на тему «Microsoft Word»

text:
Можливості і функції
Microsoft Word
1
Робота з текстом
Шрифт
Розмір шрифту
Колір шрифту
Накреслення, видозміна та виділення кольором шрифту
Стилі
 Списки
Оформлення сторінок
Поля
Орієнтація
Розмір
Колонки
Підкладка
Колір сторінки
Межі сторінки
Теми

Зміст
2
Вставка
Колонтитули
Нумерація сторінок
Вставка графічних об’єктів і малюнків
Графічні об’єкти
Символи та спеціальні знаки
Формули
Створення таблиць

3
Слово з історії…
Microsoft Word – це текстовий процесор, призначений для створення, перегляду, редагування та форматування текстових документів. Перша версія цієї програми була написана Річардом Броуді у 1983р..
Вона містила стандартні клавіатурні скорочення, які перейняла у своїх попередників (наприклад, CTRL-S для збереження файлу). Але оскільки в ті часи Word був одним з найактуальніших  для корпорації Microsoft, то саме він почав свій розвиток у складі офісного пакету Microsoft Office  і став відомим світові.
Тому Microsoft Word є найбільш популярним із використовуваних в наш час текстових процесорів.
4
Всі ми щодня користуємося програмою MS Word. Досвід показує, що користувачі Word часто навіть не підозрюють про повні можливості цієї програми і використовують її далеко не повністю. Можливості процесора Microsoft Word унікальні: розширені функції створення документів професійної якості, спрощені засоби спільної роботи з іншими користувачами і доступ до файлів практично звідки завгодно. Об'єднуючи в собі кращі засоби форматування тексту, Word також допомагає легко створювати документи і систематизувати їх, при цьому документи завжди залишаються під рукою, що дозволяє фіксувати ідеї в будь-який час в будь-якому місці.
5
1. Шрифт Шрифт визначає зовнішній вигляд символів тексту. За замовчуванням у Word, при створенні нового порожнього документа для основного тексту прийнятий шрифт Times New Roman або Calibri для новітніх версій Microsoft Word . Вибір шрифтів за замовчуванням залежить від обраної теми і набору стилів документа.Для зміни шрифту потрібно виділити фрагмент тексту до якого хочемо застосувати зміну, а потім обрати значок Шрифт на панелі інструментів або у висвітленому вікні. При наведені миші на обраний шрифт спрацьовує функція попереднього перегляду, і фрагмент документа відображається зазначеним шрифтом.
Робота з текстом
6
2. Розмір шрифту.Розмір шрифту визначає висоту і ширину символів тексту. Розмір шрифту встановлюється в спеціальних одиницях - пунктах. Один пункт (1 пт) дорівнює 1 / 72 дюйма або 0,352 мм, тобто приблизно 0,35 мм. Мінімально можливий розмір шрифту - 1 пт. Максимальний розмір - 1638 пт. Розмір шрифту можна встановлювати з точністю до 0,5 пт Для установки довільного розміру шрифту введіть потрібне значення в полі списку Розмір шрифту панелі інструментів. Певних правил для вибору розміру шрифту документа не існує. Зазвичай для оформлення основної частини тексту використовують шрифти розміром від 10 до 14 пт.
Для зміни розміру шрифту можна скористатися також кнопками Збільшити розмір і Зменшити розмір групи Шрифт вкладки Головна або міні-панелі інструментів.
7
3. Колір шрифтуЗа замовчуванням у Word при створенні нового порожнього документа для основного тексту встановлений колір шрифту “ авто ”, який на білому тлі відображається як чорний. Режим авто означає, що при використанні заливок (фону) темних кольорів шрифту , колір автоматично зміниться на білий. Колір шрифту, прийнятий за замовчуванням для заголовків і інших елементів тексту документа, залежить від обраної теми оформлення.  Для зміни кольору шрифту: 1. Виділіть фрагмент тексту до якого застосовуєте зміну. 2. Клацніть по стрілці кнопки Колір тексту (позначений великою літерою “А”) панелі інструментів і виберіть потрібний колір шрифту. При наведенні покажчика миші на обираний колір спрацьовує функція попереднього перегляду, і фрагмент документа відобразиться зазначеним кольором шрифту. Певних правил вибору кольору шрифту документа не існує. Не рекомендується використовувати бліді кольору на білому фоні. Не рекомендується в одному документі використовувати велику різноманітність кольорів - це ускладнює сприйняття тексту.
8
Накреслення визначає особливості зовнішнього вигляду символів тексту. Можна встановити напівжирне накреслення і курсив. Для установки напівжирного шрифту використовується кнопка Напівжирний (Ж), а для установки курсивного накреслення - кнопка Курсив (К).
Видозміни шрифту (шрифтові ефекти) встановлюються  прапорцями у висвітленому вікні Шрифт. Деякі з них (закреслений, надрядковий, підрядковий) можна встановити в групі Шрифт панелі інструментів. Подвійне закреслення відрізняється від просто закреслений тільки подвійний лінією закреслення. Видозміни з тінню і контур зазвичай використовують у декоративних цілях, наприклад, для заголовків. Видозміни можна використовувати спільно.
4. Накреслення , видозміна і виділення кольором шрифту
Виділення кольором не відноситься до власне параметрів  шрифту, однак використовується при роботі з текстом, а кнопка для виділення знаходиться в групі Шрифт панелі інструментів. Виділення кольором застосовують для залучення уваги до будь-яких фрагментами тексту. Це свого роду аналог кольорового маркера, який використовують при роботі з паперовими документами.
9
Параметри форматування символів і абзаців Word дозволяють змінювати вигляд створюваних документів у широких межах, проте число можливих варіантів форматування настільки велике, що установка всіх цих параметрів вручну може займати значний час. Для вирішення цього завдання служать СТИЛІ.

Стилі являють собою набори команд форматування. При створенні стилю користувач вказує значення окремих параметрів форматування, які повинні бути включені в створюваний стиль, для подальшого застосування всіх цих параметрів спільно допомогою вибору імені цього стилю. Стилі визначають форматування символів, текстових фрагментів, абзаців, рядків таблиць або рівнів структури документа. Існує два різні типи стилів:
Стиль символу - містить параметри форматування символів, включаючи шрифт, розмір, накреслення, положення та інтервали
Стиль абзацу - містить параметри форматування абзаців, такі як міжрядковий інтервали, відступи, вирівнювання та позиції табуляції
5. Стилі
10
Для застосування стилю зі списку експрес-стилів необхідно:
виділити фрагмент тексту;
на панелі "Стилі" (стрічка "Головна") натиснути справа нижню кнопку в рядку з графічним представленням стилів (можна натиснути кнопку в самому рядку "Стилі");
в з'явилася галереї треба вибрати потрібний стиль, при цьому виділений фрагмент буде набувати форматування того стилю, на який ми будемо вказувати курсором миші
11
Списки - це фрагменти тексту, пункти якого відзначені спеціальними знаками. Списки можуть бути маркованими, нумерованими і багаторівневими.
6. Списки
Список можна створювати спочатку, а можна з вже існуючого тексту. Якщо необхідно зробити список з уже існуючого документа, то треба виділити фрагмент тексту, який підлягає форматуванню і вибрати тип списку. При цьому виділений текст буде розбитий по пунктах списку згідно з абзацами (кожен абзац - це новий пункт списку).
Під час вибору типу списку при наведенні курсору на відповідний варіант виділений текст буде відразу попередньо форматуватися, даючи користувачеві швидко оцінити придатність того або іншого варіанта.
12
Після створення нового документа рекомендується відразу встановити параметри сторінки. Для налаштування параметрів сторінки служить стрічка "Розмітка сторінки", що складається з наступних панелей: Теми; Параметри сторінки; Фон сторінки; Абзац; Організувати.
Оформлення сторінок
13
1. Кнопка "Поля" служить для установки значень полів документа. Якщо із запропонованих стандартних варіантів жоден не підходить, необхідно скористатися пунктом меню "Настроювані поля ..". У вікні можна зробити більш тонкі налаштування полів документа.
2. Кнопка "Орієнтація" задає розташування тексту на аркуші: Книжкова, альбомна.
3. Кнопка "Розмір" задає розмір паперу при виведенні на друк. Для вибору нестандартного розміру служить опція "Інші розміри сторінок .."
4. Наступна кнопка "Колонки" служить для розбиття тексту сторінки на кілька колонок (подібно газетної верстки). Опція "Інші колонки .." служить для гнучкої настройки колонок. Всі функції настройки інтуїтивно зрозумілі, до того ж, у вікні "Зразок" відразу показано як буде виглядати сторінка.
14
5.Кнопка «Підкладка» У Ворд 2007 з'явилася можливість додавати підкладку на сторінки. В якості підкладки можна використовувати текст або малюнок.
6. Кнопка "Колір  сторінки" дозволяє встановити практично будь-який колір для сторінки. Однак, слід враховувати той факт, що далеко на кожен колір може відтворити принтер під час друку документа. Тому, щоб не потрапити в неприємну ситуацію, краще використовувати стандартну палітру кольорів. У цьому випадку можна бути впевненим, що колір на екрані монітора і на печатці будуть збігатися. Також тут можна вибрати і спосіб заливки фону сторінки (градієнтна, візерунком, текстурна). Або ж вибрати будь-яке зображення для фону сторінки.
7.Кнопка “Межі сторінки ” .Межі в Microsoft Office Word 2007 можуть надати привабливість і виразність різних частин документа. Можна додати кордони на сторінку, у текст. Можна додавати кордон до всіх сторін або тільки до однієї сторони сторінок в документі, до виділених сторінках, тільки до першої сторінки і т.д.. Можна додавати кордони з різним стилем і кольором ліній, а також різні графічні кордони.
15
У Ворд 2007 розробники додали ще одну нову функцію - теми оформлення, які можна застосовувати до текстових документів. На вкладці "Теми", натиснувши кнопку "Теми" можна потрапити до галереї, що містить кілька варіантів оформлення документа.
Теми можна видаляти і редагувати за допомогою кнопок групи "Теми": Кольори теми; Шрифти теми; Ефекти теми. Слід мати на увазі, що при зміні параметрів шрифтів будуть модифіковані використовувані в документи стилі. Щоб зберегти нову тему у вигляді окремого файлу, потрібно натиснути кнопку "Теми" і вибрати пункт "Зберегти поточну тему". Тема додасться в галерею, в якій з'явиться область "Користувача".
8. Теми
16
1. Колонтитули
    Колонтитулами називають області, розташовані у верхньому, нижньому і бічному полях кожної із сторінок документа.
   Колонтитули містять текст і зображення, які можна змінювати. Наприклад, в колонтитули можна включати номери сторінок, час, дату, емблему компанії, назва документа, ім'я файлу, а також прізвище автора.

    Якщо необхідно змінити тільки що доданий колонтитул, скористайтесь додатковими параметрами, доступними на вкладці Колонтитули в контекстних інструментах Робота з колонтитулами.
Вставка
17
У Microsoft Word можна нумерувати сторінки двома способами. При кожному способі нумерації номери сторінок відображаються в колонтитулах у верхній і нижній частині сторінки.
Додавання номерів сторінок в колонтитули:
У меню Вставка виберіть команду “Номери сторінок.”
У полі Положение вкажіть розташування номерів сторінок (внизу чи вгорі сторінки).
У полі Вирівнювання вкажіть вид вирівнювання (по лівому краю, по правому краю, по центру, всередині або зовні сторінки).
Якщо на першій сторінці номер не потрібен, зніміть прапорець Номер на першій сторінці.
Виберіть інші потрібні параметри.
2.Нумерація сторінок
18
У документах Word можуть бути використані два типи графічних зображень:
-Малюнки                          -Графічні об'єкти.
     Малюнки імпортуються з файлів, створених іншими програмами (не програмою Word), а графічні об'єкти можна створювати самостійно за допомогою вбудованих в Word засобів (вбудованим редактором графічних об'єктів).

Вставка Графічних об’єктів і малюнків
19
1. Графічні об'єкти в Word
  Графіка: це будь-який намальований або вставлений об'єкт, який можна редагувати і форматувати за допомогою панелі інструментів малювання (вбудованим редактором графічних об'єктів). Ці об'єкти є частиною текстового документа.
 До графічних об'єктів в Word відносяться:1)автофігури2)Об'єкти Напис3)Об'єкти WordArt.
  Автофігури є векторними малюнками. Векторні малюнки створюються з ліній, кривих, прямокутників та інших об'єктів. Векторні малюнки зберігаються у форматі програми, в яких вони створювалися.

20
Нерідко виникає необхідність вкласти в документ який-небудь специфічний символ - знак, якого немає на клавіатурі. Наприклад, знак авторського права - ©, або грошовий знак Євро. Редактор Word дозволяє швидко і легко вставляти такі спеціальні символи в ваш документ. Вам потрібно виконати наступні дії:
Поставте курсор введення в те місце документа, куди вам потрібно вкласти спецсимволів.
У меню Вставка (Insert) виберіть команду Символ (Symbol). Відкриється діалогове вікно Символи.
Виберіть вкладку Символи (Symbols), якщо ця вкладка не показана за замовчуванням.
2. Символи та спеціальні знаки
21
Дуже часто в Word-івських документах доводиться писати формули, математичні символи, працювати з дробами, матрицями, інтегралами, межами і т. п. Але зробити це просто вводячи текст з клавіатури неможливо. Саме тому в Word існує функція використання “ Формул”
Щоб вставити формулу потрібно:
1) Поставити курсор у місце вставки
2) Вставка - Форули
3. Формули
22
 Щоб створити у текстовому документі таблиці з однаковою шириною стовпчиків та шириною ліній, визначеною за замовчуванням, треба:
   Натиснути кнопку         Вставити таблицю стандартної панелі інструментів.
   На палітрі клітинок (рис. 14.1), що з’явилася на екрані, переміщаючи мишу, виділити потрібну кількість рядків і стовпців таблиці. Після цього натиснути ліву клавішу миші.
   Але найуніверсальніший спосіб створювання таблиці з різними специфічними характеристиками – це створювати їх за допомогою меню Таблиця :
  У меню Таблиця виконати команду Вставити, а у підменю, що з’явилося на екрані, оберіть пункт Таблиця
  На екрані при цьому з’явиться вікно Вставка таблиці (рис. 14.3), у якому ви налаштуєте всі потрібні параметри
Створення таблиць
23
Microsoft Word - це комп'ютерна програма для роботи з текстом. У ній можна друкувати документи, навчальні роботи (реферати, курсові, дипломні роботи), статті, книги, складати таблиці та багато іншого.
Microsoft Word необхідний кожному з нас.
24
Виконала
Учениця 9-Б класу
Ліцею №15

Халімон Заріна
25


title: Презентація на тему «Спадкові хвороби» (варіант 2)

text:
Спадкові хвороби
Підготувала
Учениця 11 класу
Черкаської ЗОШ І-ІІ ст.
Колпакчі Яна
Вчитель:Кочева Л.В.
План:
Спадкові хвороби:загальне;
Полідактилія;
Синдром котячого лементу;
Синдром Гурлера

Спадкові хвороби — захворювання, обумовлені порушеннями в процесах збереження, передачі та реалізації генетичної інформації. З розвитком генетики людини, у тому числі й генетики медичної, встановлена спадкова природа багатьох захворювань і синдромів, що вважалися раніше хворобами з невстановленою етіологією.
Етіоло́гія — розділ медицини, який вивчає причини хвороб.

		Причини:
В основі спадкових захворювань лежать мутації: генні, хромосомні та геномні. Відповідно до цього всі спадкові хвороби людини можна об’єднати в 4 великі групи:

генні (зміни на рівні окремих нуклеотидів),
геномні (зміни кількості цілих хромосом),
хромосомні (внутрішньо- і міжхромосомні перебудови) і
мультифакторіальні (на розвиток хвороби впливають і гени, і фактори навколишнього середовища).

За локалізацією генів, які спричиняють розвиток, спадкові хвороби можна розділити на ядерні та мітохондріальні.

Ядерні спадкові хвороби-спадкові хвороби,що стосуються ядерного спадкового матеріалу

Мітохондріальні хвороби- спадкові хвороби,що зумовлені будь-яким порушенням  в генах дихального ланцюга і супроводжується розвитком спадкової патології
Заголовок слайда
Текст слайда
Людина є носієм одного або декількох патологічних генів, але для того, щоб така наявність виявилася хворобою, необхідний ряд умов. Для моногенних аутосомно- рецесивних захворювань такою умовою є зустріч із іншим носієм мутації в тому ж генні — і в 25% випадків у такої подружньої пари народиться хвора дитина.

Спадкові захворювання викликаються пошкодженням структури і функції генетичного апарату клітини, але не всі з цих пошкоджень успадковуються. Також слід розрізняти спадкові захворювання від уроджених, які з'являються ще в процесі ембріогенезу.

Ембріогенез  також Зародковий розвиток, Ембріональний розвиток,— розвиток організму, що відбувається в оболонках яйцеклітини поза материнським організмом або усередині нього.
Заголовок слайда
Текст слайда
Полідактилія (лат. polydactylia) — вроджена аномалія, що характеризується наявністю «зайвих» пальців на руці чи на ступні. Як правило, шостий палець на ступні підлягає хірургічному видаленню

Полідактилія
Заголовок слайда
Текст слайда
Синдром котячого крику (лементу)
Синдром котячого крику - рідкісне генетичне захворювання, що пов'язане з відсутністю частини 5 хромосоми. Уражені цим захворюванням діти (переважно, але не можна сказати, що усі діти) мають плач, який схожий на котячий крик, саме тому цей синдром отримав назву , що дослівно озаначає «плач кішки або крик кота». Вперше хворобу описав Жером Лежен у 1963 році.Частота виникнення синдрому — 1 дитина на 50000 народжених, зустрічається у всіх етнічних груп та частіше нею хворіють жінки.
Як вже було зазначено, синдром одержав свою назву через характерний плач дітей. Це явище відбувається через проблеми з гортанню і нервовою системою. Близько 1/3 дітей втрачають цю особливу характерну рису до 2 років. Іншими симптомами, які вказують на захворювання синдромом котячого крику є:
проблеми з харчуванням через труднощі при ковтанні і смоктанні;
низька вага при народженні та низькі темпи розвитку (в першу чергу фізичного);
суттєва затримка розвитку когнітивних, мовленнєвих функцій та функцій руху;
поведінкові проблеми, такі як гіперактивність, агресія, істерики і одноманітні
рухи, які постійно повторюються;
нетипові риси обличчя, які можуть з часом зникнути або посилитися;
надмірне, неконтрольоване слиновиділення;

Діагноз ставлять на підставі характерного дитячого крику і інших характерних для цього захворювання симптомів. Генетична консультація і генетичне тестування можуть бути запропоновані для сімей із хворими особами, які мають цей синдром. Серцеві вади часто вимагають хірургічної корекції, тому часто необхідна консультація дитячого кардіохірурга та спеціальна діагностика (ехо-кардіографія).За даними досліджень проведених у 2012 році хворобу котячого крику мають 0,08% людей у Європі.

Синдром Гурлера
Дана патологія відома також під назвою «гаргоилизм» і зумовлене порушенням обміну мукополісахаридів і ліпідів.Пацієнтами часто є діти. Вони низькорослі, мають крутим чолом, збільшеним черепом, впалым коренем носа, великою мовою, товстими губами, особливим виразом обличчя, обмеженням рухливості, короткою шиєю і рядом інших зовнішніх ознак. Кисть хворого віддалено нагадує тризуб. Живіт і сідниці виражені.
В органах спостерігаються наступні зміни:
гепатоспленомегалія;
дифузне помутніння рогівки;
пупкові грижі;
глухота;
гіпертрихоз.
Крім цього, простежуються:
хрипкий голос;
слабоумство;
карієс зубів;
тверді і сухі волосся;
проблеми з нігтями.
http://uk.wikipedia.org/wiki/Синдром_котячого_крику

http://dermalatlas.ru/opuxoli-kozhi/polidaktiliya-anomaliya-razvitiya-palcev/

http://uk.wikipedia.org/wiki/Полідактилія

http://uk.wikipedia.org/wiki/Спадкові_захворювання

http://uk.wikipedia.org/wiki/Клітинне_ядро

http://cyberleninka.ru/article/n/ponyattya-pro-mitohondrialni-hvorobi-mitohondrialni-regulyatori-apoptozu-ta-vizhivannya-klitin

http://www.mif-ua.com/archive/article/33989

http://svitppt.com.ua/medicina/spadkovi-hvorobi-lyudini.html
Використані матеріали:


Презентація на тему «Медична деонтологія»


Презентація на тему «Збалансоване харчування»


title: Презентація на тему «Рослини занесені до Червоної та Зеленої книги України» (варіант 2)

text:
Рослини занесені до Червоної та Зеленої книгиУкраїни
Виконав: Савченко Максим

Зміст
Чим відрізняється Червона книга України від Зеленої?
Червона книга України
ЧЕРВОНА КНИГА УКРАЇНИРослинний світ
Зозулині черевички справжні
Лунарія оживаюча
Підсніжник білосніжний
Сальвінія плаваюча
Шафран гейфелів
Плаун колючий
Зелена книга України
Рослини потребуючі охорони
Водяний горіх плаваючий
Проліска дволиста
Крокус сітчастий
Печиночниця звичайна

Чим відрізняється Червона книга України від Зеленої?
Червона книга України — анотований та ілюстрований перелік рідкісних видів та підвидів рослин та тварин, що знаходяться під загрозою зникнення на території України, і підлягають охороні.
Зеле́на кни́га Украї́ни — список, до якого заносять рідкісні й типові для певної місцевості рослинні угрупування, які потребують особливого режиму їхнього використання.
Червона книга України
Червона книга України – це основний державний документ, який узагальнює відомості про сучасний стан видів тварин і рослин України, що перебувають під загрозою зникнення та заходи щодо їх збереження і відтворення на науково обґрунтованих засадах.
Об’єктами Червоної книги України є тварини і рослини на всіх стадіях розвитку, які постійно або тимчасово перебувають чи зростають у природних умовах у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони.

Зміст
ЧЕРВОНА КНИГА УКРАЇНИРослинний світ
Зозулині черевички справжні
Лунарія оживаюча
Підсніжник білосніжний
Сальвінія плаваюча
Шафран гейфелів
Плаун колючий

У новому виданні список рослин та грибів, які потребують охорони, нараховує 826 видів; тобто, у порівнянні з відповідним списком з другого видання, він збільшився на третину (35%). У новому списку суттєво переважають судинні рослини (611 видів), хоча відсоток збільшення їх кількості у порівнянні з попереднім списком є найнижчим (лише 28%). Мохоподібні представлені 46 видами (на 39% більше, ніж у попередньому виданні), водорості — 60 (72%), лишайники — 52 (48%), гриби — 57 видами (кількість збільшена на 47%).
Але ми розглянемо лише 6 видів рослин занесених до Червоної книги України:

Зміст
Зозулині черевички справжні
Зозулині черевички справжні — одна з найкрасивіших орхідей флори України. В Україні трапляється на більшій частині території, крім степової зони.
Цей вид має дуже красиві квіти, а тому сильно страждає від знищення людьми і є рідкісним на більшій частині ареалу, в тому числі, по всій Україні. Зацвітає ця чарівна орхідея лише на 16-17-й рік і як буває прикро, коли її квітку зриває байдужа рука.

Зміст
Лунарія оживаюча
Лунарія оживаюча – реліктова рослина поширена в Європі та в Північній Америці. В Україні найчастіше трапляється в Карпатах, де на окремих ділянках лісів на кам’янистих ґрунтах утворює густий покрив. На рівнині вона є дуже рідкісною.

Зміст
Підсніжник білосніжний
Підсніжник білосніжний – в Україні поширений переважно на Правобережжі, трапляється в Карпатах та Прикарпатті, на півдні Полісся, в Лісостепу. На Лівобережжі проходить східна межа поширення цього виду. Зростає в листя них лісах, на галявинах та чагарниках.
Основними причинами зменшення чисельності виду є масове зривання на букети, викопування цибулин.

Зміст
Сальвінія плаваюча
Сальвінія плаваюча. Ця водна папороть поширена по всій Україні. Вид названо на честь італійського ботаніка XVII-XVIII століть А. Сальвіні.
Знахідки древніх викопних решток виду свідчать про давнє походження виду і дають підстави вважати сальвінію третинним реліктом. Чисельність рослини в наш час зменшується через забруднення водойм.

Зміст
Шафран Гейфелів
Шафран Гейфелів
В Українських Карпатах, Закарпатті, Передкарпатті, Поділлі. Зростає у вологих листяних лісах, лісових галявинах, після-лісових луках, полонинах. Трапляється суцільними заростями у вигляді великих і малих островів, місцями невеликими групами.
Основними причинами зміни чисельності є зривання на букети, викопування бульбоцибулин, у зоні полонин - поїданням дикими свинями.

Зміст
Плаун колючий
Плаун колючий  — багаторічна, тіньовитривала, трав'яниста, вічнозелена рослина.
Росте в хвойних, рідше мішаних лісах. Поширена на Поліссі, в Карпатах, зрідка в лісостепу. Рослина лікарська. Потребує особливої охорони.

Зміст
Зелена книга України
Зелена книга України є офіційним державним документом, в якому зведено відомості про сучасний стан рідкісних, таких, що перебувають під загрозою зникнення, та типових природних рослинних угруповань, які підлягають охороні.

Зміст
Рослини потребуючі охорони
У Зеленій книзі  представлено 126 рідкісних й типових рослинних угруповань, які потребують охорони.

Але ми розглянемо лише 4 види:

1. Водяний горіх плаваючий
2. Проліска дволиста
3. Крокус сітчастий
4. Печиночниця звичайна

Зміст
Водяний горіх плаваючий
 Він трапляється по всій території України. Водяний горіх плаваючий зростає в тихих заводях, старицях, озерах. Оптимальними для нього є глибини метр-півтора, але може рости і на глибині до 4-х м. Водяний горіх здатний формувати цілі зарості. Його угруповання включені до Зеленої книги України.

Зміст
Проліска дволиста
Проліска дволиста. Досить звичайний ранньовесняний вид. Але в окремих районах трапляється рідше від підсніжника.

Зміст
Крокус сітчастий
Поширений в степу, Правобережному i Лівобережному лісостепу. Зростає на  цілинних степах, в чагарниках, узліссях байрачних дібров, діброви. Їхня чисельність знижується через розорювання земель, надмірне випасання худоби, зривання на букети.

Зміст
Печіночниця звичайна
Поширена в західному і правобережному Поліссі, у західному Лісостепу і західній частині правобережного Лісостепу. Райони заготівель - Житомирська, Волинська, Рівненська, частково Хмельницька області. Декоративна, лікарська рослина. Зацвітає рано і має тривалий період цвітіння. Придатна для декорування затінених місць під деревами. Потребує бережливого використання й охорони.

Зміст
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!

Сподіваюсь, що після перегляду моєї презентації, ви зрозумієте, наскільки важливо берегти природу, адже вона неймовірно прекрасна.


title: Презентація на тему «Чорні діри» (варіант 9)

text:
Чорні діри
Підготувала
учениця 10-а класу
Біловол Дар'я

Чорна діра — це діра простору-часу, в якій гравітаційне поле настільки сильне, що все, що потрапляє в неї, навіть світло, не може втекти.
Історія ідеї про чорні діри
Чорна діра називається "чорною", тому що поглинає все світло, що потрапляє на горизонт, нічого не відбиваючи, подібно абсолютно чорному тілу в термодинаміці.
Види чорних дірок
Види чорних дірок
Чорна дірка в центрі галактики
Чорні діри не можна безпосередньо побачити, але про їх присутність іноді можна судити по дії їх гравітаційного поля на найближчі об'єкти.
Випромінювання чорної дірки
Біла діра - фізичний об'єкт у Всесвіті, в область якого ніщо не може увійти.

Біла діра є протилежністю чорної діри.
Дякую за увагу


Презентація на тему «Подвійні зорі» (варіант 2)


Презентація на тему «Вуглеводи як компоненти їжі, їх роль у житті людини» (варіант 2)


Презентація на тему «Астрономія. Основні поняття»


Презентація на тему «Випромінювання небесних світил. Методи астрономічних спостережень» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Рослини-хижаки» (варіант 2)

text:
Рослини-хижаки
Виконала учениця 6-А класуРозмаїта Оля
У світі налічується близько 450 видів таких рослин, що належать до 6 родин, у тому числі:
росянкових ,
пухирникових,
непентесових,
сарраценієвих,
цефалотових

Рослини використовують п'ять механізмів різного типу для ловлі здобичі:
ловильні листки у формі глечиків;
листки, що стуляються;
липкі пастки;
засмоктувальні пастки;
пастки типу невиливайки.

Глечики-пастки
Краї та внутрішні стінки ловильних листків  рослин забарвлюються в яскраво-червоний колір. У Сараценії на шийці глечика ростуть довгі волоски, спрямовані донизу, що не дозволяє комахам вилізти на гору.
Венерина мухоловка
  Пастка формується в кінці листка, черешок відіграє роль петлі, а сам листок утворює дві облямовані зубцями частки. Кожна з них має чутливі волоски, що приводять у рух пастку.
Липкі пастки
Росички, росолисти, жирянки і бібліси вико- ристовують клейку речовину. Сівши на листок, комахи зали- пають у цукристій рідині.
Засмоктувальні пастки
 З листків пухиринки звисають пухирці з отвором, що затуляє вільно звисаючий клапан. Тиск змушує клапан відчинятися в середину, внаслідок чого здобич разом із водою засмоктується в пухирець. Далі клапан швидко затуляється, вода викачується і розпочинається перетравлювання улову.
Пастки-невиливайки
Ловильні листки рослин мають короткий черешок, розділений на дві трубки, спрямовані у воду. Уздовж кожної з трубок проходить спіральний проріз, на внутрішній поверхні якого помітний ряд спрямованих усередену волосків. Залози розташовані на передньому краї, виділяють клейку речовину.

Дякую за увагу!!!


title: Презентація на тему «Пріони» (варіант 1)

text:
      Виконала
 Учениця 10 класу
Дергачівського НВК
   Герман Марія
Пріони
Пріони (від англ. proteinaceous infectious particles — білкові заразні частинки) - особливий клас інфекційних агентів, чисто білкових (тобто таких, що не містять нуклеїнових кислот), що викликають важкі захворювання центральної нервової системи у людей і ряду вищих тварин.
Властивості пріонів:
 відсутність генетичного апарату;
 досить стійкий до різноманітних фізико-хімічних факторів, не чутливі до інтерферону і не розпізнаються імунною системою організму як чужорідний білок;
в організмі можуть з’являтися внаслідок інфікування чи успадкування, а також самочинно утворюватися без впливу будь-яких чинників;
незалежно від походження захворювання, воно може передаватися інфекційним шляхом.
Пріонний білок, що володіє аномальною тривимірною структурою, здатний спричиняти структурне перетворення гомологічного йому (тобто схожого на нього)нормального клітинного білка в собі подібний (пріонний), приєднуючись до білка-мішені і змінюючи його конфірмацію.
  Як правило, пріонний стан білка характеризується переходом α-спіралей білка в β-складчастість.
  Пріонні білки існують у двох конфірмаціях: нормальній і патогенній, пріоновій. Нормальні білки (природні компоненти клітини), стикаючись із пріонами, можуть перетворюватися на пріони. Діяльність клітини з такими білками порушується, вона гине. Вивільнений пріон може проникати в сусідні клітини, також спричиняючи їх загибель.
Учені ще остаточно не вивчили механізм спонтанного виникнення пріонних інфекцій. Можливо, пріони утворюються внаслідок помилок у біосинтезі білків. Є дані, які дають підстави вважати, що пріони не тільки виступають інфекційними агентами, але й беруть участь у процесах генетично зумовленого старіння.
Пріони
під електронним мікроскопом
Життєвий цикл пріонів має свої особливості. За нормальних умов пріони – це нешкідливі клітинні білки,проте вони мають здатність перетворюватися на стійкі структури, які спричиняють деякі смертельні захворювання головного мозку в людей та тварин. Уражена ділянка мозку має характерну губчасту структуру, яка свідчить про ураження великої кількості нервових клітин, що призводить до виражених неврологічних симптомів.
Деякі хвороби, що спричинені пріонами
хвороба Кройтцфельдта-Якоба;
фатальне сімейне безсоння;
хвороба Куру;
синдром Герстманна - Штройслера - Шейнкера.

  Ці хвороби є повільними інфекціями, що спричиняють ураження сірої речовини головного мозку і призводять  до знаження тонусу м’язів, психічних розладів, недоумства, смерті.
Хвороба Кройцфельда-Якоба
Ймовірними причинами захворювання може стати споживання ураженого м'яса хворих тварин або навіть коров'ячого молока чи виробів з нього.
На початку хвороби характерними симптомами є:
перепади настрою,
легке похитування,
погіршення пам'яті,
посмикування м'язів та їх атрофія.
 Згодом виникає глибоке недоумство, порушується мова, хворі перестають реагувати на оточуючих, стають дезорієнтованими. Смерть настає при наростанні паралічів, недоумкуватості і коматозному стані.

Відомих та ефективних методів лікування хвороби на сьогодні не існує.
Хвороба Куру
  Хвороба, що трапляється майже виключно у високогірних районах Нової Гвінеї в аборигенів племені форе. Поширювалася через ритуальний канібалізм. Головними ознаками захворювання є сильне тремтіння і рвучкі рухи головою, іноді супроводжуються посмішкою. Недарма її називають «смерть, що сміється». Хворобу вважають невиліковною — через 9-12 місяців вона призводить до смерті.
Пріони відрізняються складом амінокислот,
харктерних для певного виду.
Відомо багато пріонних родів. Пріони дуже стійкі до звичайних методів дезинфекції. Йонізуюче, ультрафіолетове чи мікрохвильове випромінювання на них практично не впливають. Дезинфекційні засоби, що зазвичай використовуються у медичній практиці, діють на них лише дуже обмежено.
Пріони стійкі до впливу високих температур. Вони витримують температуру +134°C упродовж 18 хвилин.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Хромосомні хвороби людини»

text:
Хромосомні хвороби людини
Визначення
Хромосомні хвороби – спадкові хвороби, які обумовлені геномними (зміна числа хромосом) і хромосомними (зміна структури хромосом) мутаціями.
  Структурні зміни хромосом:
 - відрив частини хромосоми (делеція),
 - переміщенням однієї частини хромосоми на іншу (транслокація)
- поворот хромосоми на 180° (інверсія),
- утворення хромосоми тільки з одного плеча (короткого або довгого) — такт званої ізохромосоми.

Синдром Дауна
Синдром Дауна — трисомія за 21 хромосомою — генетична аномалія, викликана присутністю додаткової хромосоми у 21 парі.
Синдром Дауна є хромосомною аномалією, якій притаманна додаткова хромосома 21 — цілковита (трисомія 21) або часткова (внаслідок транслокації).
Такі діти мають 47 хромосом у каріотипі замість звичних 46. Через це в них характерна зовнішність, повільніше розвиваються.
Клінічні діагностичні ознаки:
- низький зріст;
- різні ступені розумової відсталості;
- черепно-лицеві аномалії: косий розріз очей, коротка шия, епікант, плоске обличчя, маленький короткий ніс, великий язик, маленькі деформовані вуха;
- м’язова гіпотонія;
- розхитаність суглобів;
- поперечна складка на долонях;
- клинодактилія мізинця.;
- вроджені вади внутрішніх органів (серця).
Знижений імунітет часто є причиною смерті цих дітей.

Синдром Патау
Синдром Патау (трисомія-13). Частота 1:5000 — 1:7000 новонароджених.
Клінічні діагностичні ознаки:
-щілини верхньої губи і піднебіння,
- зменшений об’єм черепа,
- перекошений, низький лоб,
- мікрофтальмія,
- анофтальмія (відсутність одного або обох очних яблук), - перенісся запале,
- деформовані вушні раковини, полідактилія;
- вроджені вади серця, інших внутрішніх органів.
Більшість дітей вмирає в перші тижні або місяці. Вирішальним у діагностиці є цитогенетичне дослідження.

Синдром Едвардса
Синдром Едвардса (трисомія-18). Частота 1:5000-1:7000. Співвідношення хлопчиків і дівчаток дорівнює 1:3. Причини переважання хворих дівчаток поки що невідомі.
Клінічні діагностичні ознаки:
- доліхоцефалічний череп, малі рот і нижня щелепа,
- очні щілини вузькі,
- вушні раковини деформовані,
- аномальна стопа (“стопа-качалка”),
- вроджені вади серця, скелетної системи, нирок, статевих органів.
Діти переважно вмирають до 2 місяців. Клінічний і навіть патологоанатомічний діагноз синдрому складні. Тому у всіх випадках показане цитогенетичне дослідження.

Синдром Шерешевського-Тернера
У клітинах відсутні тільця статевого хроматину. Частота 1:2000-1:5000. Поряд із справжньою моносомією можуть зустрічатись делеції плеч (довгого або короткого), кільцеві хромосоми. Синдром описали російський клініцист М.А. Шерешевський  (1925) і Г.Тернер (1938).
Клінічні діагностичні ознаки:
- синдром виявляється у жінок;
- низький зріст,
- коротка шия з надлишком шкіри і крилоподібними складками (шия сфінкса),
- низька межа росту волосся на потилиці,
- грудна клітка щитоподібної форми з широко розставленими сосками, дисгенезія гонад.

Синдром трипло-Х
Переважна більшість таких жінок мають нормальний фізичний та розумовий розвиток і виявляються випадково при обстеженні. Лише в деяких з них порушена репродуктивна функція. Більшість жінок мають нормальну плодючість, хоча зростає ризик мимовільних викиднів і хромосомних аберацій у нащадків. У клітинах – по два тільця статевого хроматину. При збільшенні числа Х-хромосом наростає ступінь відхилення від норми. У жінок з тетра- і пентасомією описані розумова відсталість, черепно-лицеві дизморфії, аномалії зубів, скелета і статевих органів. Однак жінки навіть з тетрасомією по Х- хромосомі мають нащадків.

Синдром Клайнфельтера
Частота 1:400. Синдром виявляється лише в осіб чоловічої статі переважно при статевому дозріванні. Клінічні діагностичні ознаки: - високий зріст, - довгі кінцівки, - євнухоїдизм, - гінекомастія (збільшення молочних залоз), - відсутність сперматогенезу, - недорозвинення статевих залоз. Тільця статевого хроматину виявляються в 80 % випадків. Інколи хворі з синдромом Клайнфельтера мають 48 і 49 хромосом (48, ХХXY; 49, ХХХХY). Чим більше Х-хромосом у каріотипі, тим вища ймовірність розвитку розумової відсталості.
Синдром дисомії за Y-хромосомою
47 хромосом. Частота 1:1000. Синдром виявляється в осіб чоловічої статі. За своїм розумовим і фізичним розвитком такі чоловіки не відрізняються від нормальних осіб. Помітних відхилень у статевому і гормональному статусі не виявлено. Проте деякі клініцисти вказували на підвищений ступінь агресивності в окремих з них.
Синдром “Котячого крику”
Клінічні прояви  даного синдрому полягає в порушенні будови гортані,  нявкаючий тембр голосу, розумова відсталість. Фенотипові прояви синдрому котячого крику. Найбільш характернина ознака – «крик кішки» – обумовлена змінами гортані (звуження, м’якість хрящів, зменшеня надгортанника, незвична складчастість слизової оболонки). Практично у всіх хворих є зміни мозкового черепа та обличчя: місяцеподібне обличчя, мікроцефалія, епікант, антимонголоїдний розріз очей, високе піднебіння, плоска спинка носа. Вушні раковини розмішені низько та деформовані. Крім того, зустрічаються вроджені вади серця та інших внутрішніх органів, опорно-рухового апарату (синдактилія стоп, косолапість). Виразність клінічної картини в цілому та окремих ознак змінюються з віком. Так, “котячий крик”, м’язева гіпотонія, місяцеподібне обличчя з віком зникають майже повністю, а мікроцефалія є більш помітною, прогресує розумова відсталість, помітніше проявляється косоокість. Більшість хворих помирає в перші роки, тільки 10 % досягають 10 річного віку.
ДЯКУЄМО ЗА УВАГУ!


title: Презентація на тему «Біосинтез білків»

text:
Біосинтез білків
Виконала : учениця 10-Б класу Алєксєйчук Ольга
   Біоси́нтез (або просто синтез) білкі́в — процес, за допомогою якого клітини будують білки. Термін іноді використовується для посилання виключно на процес трансляції, але частіше означає багатокроковий процес, що включає біосинтез амінокислот, транскрипцію, процесинг (включаючи сплайсинг), трансляцію та посттрансляційну модифікацію білків. Біосинтез білків, хоча й дуже подібний, дещо відрізняється між представниками трьох доменів життя — еукаріотами, археями та бактеріями.
Біосинтез білка проходить у 4 етапи.

Етапи біосинтезу білка
Структури та речовини, що беруть участь у біосинтезі


title: Презентація на тему «Мітоз та Мейоз. Спільне та відмінне»

text:
Мітоз та Мейоз. Спільне та відмінне
Підготували:
 Камілла Ружанська
 Антон Коробов
Мітоз
 Мітоз – процес поділу ядра, при якому відбувається точний розподіл комплексу хромосом з наявною ДНК між дочірними клітинами.
Біологічне значення мітозу: дочірні клітини, що утворюються в результаті цього способу поділу, є генетично ідентичними материнській.
 Мітоз забезпечує сталість хромосомного набору в ряду поколінь клітин.
Лежить в основі таких процесів, як ріст, регенерація, нестатеве розмноження та інше.
Мейоз
 Мейоз – процес поділу клітинного ядра з утворенням чотирьох дочірних ядер, які мають вдвоє менше хромосом. Цей поділ називають редукційним.
Мейоз є досконалим механізмом, який забезпечує сталість каріотипу видів, які розмножуються  статевим способом.
Мейоз також забезпечує спадкову мінливість організмів.

Порівняння двох типів поділу клітин
Профаза (Мітоз)
Хромосоми спіралізуються, у результаті чого стають видимі. Кожна хромосома складається з двох хроматид. Ядерна оболонка і ядерце руйнуються. У клітинах тварин центріолі розходяться до полюсів клітини.

Метафаза (Мітоз)
Хромосоми розташовуються по екватору клітини, утворюється двополюсне веретено поділу.
Анафаза (Мітоз)
Центромери діляться, і хроматиди (дочірні хромосоми) розходяться за допомогою ниток веретена поділу до полюсів клітини
Телофаза (Мітоз)
Зникає веретено поділу. Навколо тих хромосом, які розійшлися утворюються нові ядерні оболонки. Утворюються дві дочірні клітини.
Профаза (Мейоз І)
Кон’югація (обмін спадкової інформації) гомологічних хромосом (одна з яких материнська, а друга - батьківська)
Метафаза (Мейоз І)
Нитки веретена поділу прикріплюються до центромерів гомологічних хромосом, які знаходяться на полюсах клітини.
Анафаза та Телофаза (Мейоз І)
    Розділ пар хромосом (складаються з двох хроматид) і переміщення їх до полюсів. Утворення дочірних клітин.
Профаза, Метафаза та Анафаза (Мейоз ІІ)
    Дочірні клітини, які утворилися в Телофазі І, проходять метотичний поділ. Центромери діляться, хроматиди хромосом обох дочірних клітин розходяться до їх полюсів.
Телофаза (Мейоз ІІ)
    Формування чотирьох гаплоїдних клітин.
Висновок
У процесі мейозу підтримується постійне число хромосом і крім того відбувається поява нових з’єднань спадкових ознак у хромосомах.
При мітозі відбувається подвоєння хромосом в ході їх подовжнього розщеплення, які рівномірно розподіляються по дочірнім клітинам.
Обсяг і якість вихідної інформації не змінюється, і зберігається в повній мірі.


Презентація на тему «Випромінювання небесних світил» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Інфекційні захворювання» (варіант 2)

text:
Інфекційні захворювання
2013
Виконала
учениця 10-А класу
Данільченко Віталія
Перевірила  Жованик Л.І
Спеціалізована школа I-III ступенів з поглибленим вивченням  української мови та літератури міста Києва №273
Захист Вітчизни
Інфекційні захворювання — це розлади здоров’я, що спричинюються живим збудником, мають здатність передаватися від хворої людини до здорової, викликаючи епідемії. Такими збудниками, як правило, є мікроорганізми — організми, котрих не можна побачити неозброєним оком, а тільки за допомогою більш-менш сильних мікроскопів.
Збудники
віруси
бактерії
найпростіші організми
гельмінти
Класифікація
    Існує велика кількість класифікацій інфекційних захворювань. Найбільш широко використовується класифікація інфекційних захворювань Л. В. Громашевського:
кишкова ( холера, дизентерія);
дихальних шляхів ( грип, коклюш, кір, вітряна віспа);
"Кров'яні" ( малярія, ВІЛ-інфекція);
зовнішніх покривів ( сибірська виразка, правець);
з різними механізмами передачі (ентеровірусна інфекція).

Коклюш
Коклюш – гостра  повітряно-крапельна бактеріальна інфекція, найбільш характерною ознакою якої є нападоподібний спазматичний кашель. Небезпечне інфекційне захворювання дихальних шляхів. Дуже небезпечний для дітей молодше 2 років.
Холера

Холера – це гостра кишкова інфекція, що характеризується фекально-оральним механізмом зараження, ураженням тонкого кишечнику, водянистою діареєю, блювотою, швидкою втратою організмом рідини з розвитком різного ступеня обезводнення аж до гіповолемічного шоку і смерті.

Кір
Кір — гостре вірусне захворювання, яке характеризується вираженою інтоксикацією, катаральними явищами з боку дихальних шляхів, кон'юнктивітом, появою своєрідних плям на слизовій оболонці щоки і папулезно-плямистим висипом на шкірі.
Вітряна віспа
Вітряна віспа — гостре інфекційне захворювання з повітряно-крапельним шляхом передачі. Характеризується лихоманкою, висипанням із доброякісним протіканням.
Дизентерія
Дизентерія – гостре  або хронічно рецидивуюче інфекційне захворювання людини, що супроводжується переважним ураженням товстого кишечника.
Малярі́я
Малярі́я -  хвороба, що характеризується нападами гарячки, гемолітичною анемією, збільшенням печінки й селезінки, рецидивами хвороби.Збудники хвороби - передається  людині при укусах комарів роду Anopheles.
Сибірська виразка
Сибірська виразка - гостра бактерійна інфекція, що характеризується інтоксикацією, розвитком серозно-гемморагічного запалення шкіри, лімфатичних вузлів і внутрішніх органів.
Джерелом захворювання є домашні тварини (верблюди, свині, корови, коні, вівці і кози).
Залежно від природи збудників інфекційні хвороби класифікуються на:
пріонні (куру, фатальна сімейна безсоння);
вірусні ( грип, кір, вірусні гепатити, ВІЛ-інфекція, цитомегаловірусна інфекція, менінгіт);
бактеріальні ( чума, холера, дизентерія, сальмонельоз, стрептококова, стафілококова інфекції, менінгіт);
протозойні ( амебіаз, крітоспорідіоз, ізоспоріаз, токсоплазмоз, малярія, бабезіоз, балантидіаз, бластоцістоз);
грибкові інфекції, або мікози, (епідермофітія, кандидоз, криптококоз, аспергільоз, мукормікоз, хромомікоз).

Лідирують за кількістю смертей ВІЛ/ СНІД, туберкульоз і малярія. Число смертей майже по всіх захворювань знизилася, проте у СНІДу цей показник зріс в 4 рази. Дитячі хвороби включають в себе коклюш, поліомієліт, дифтерію, кір і правець, а також високий відсоток захворювань нижніх дихальних шляхів і кишкових захворювань.
Профілактика
     Профілактичні заходи:
підвищення опірності організму гігієною і фізкультурою;
проведення профілактичних щеплень;
карантинні заходи;
лікування джерела інфекції.

Дякую за увагу!


Презентація на тему «Косметичні проблеми підлітків»