title: Презентація на тему «Ядерна енергетика» (варіант 9)

text:
Ядерна енергетика
Підготувала учениця 1 1 класу
Стрельчук Катерина
Ядерна енергетика (Атомна енергетика) - це галузь енергетики, що займається виробництвом електричної та теплової енергії шляхом перетворення ядерної енергії.
Фізичні основи ядерної енергетики
Зазвичай для отримання ядерної енергії використовують ланцюгову ядерну реакцію поділу ядер урану або плутонію. Ядра діляться при попаданні в них нейтрона, при цьому виходять нові нейтрони і осколки поділу. Нейтрони ділення і осколки поділу мають велику кінетичну енергію. В результаті зіткнень осколків з іншими атомами ця кінетична енергія швидко перетворюється в тепло.
Ланцюгова ядерна реакція1939 року було з’ясовано, що внаслідок взаємодії ядра Урану-235 і нейтрона утвориться нове нестабільне ядро Урану 23692U, яке відразу ж розпадається на два осколки, що розлітаються з великою швидкістю.Більшість великих осколків мають масове число A в межах 135-145, а дрібні — від 90 до 100. У результаті реакції ділення ядра Урану 23592U утворюються два або три нейтрони. Одна з можливих реакцій ділення ядра Урану відбувається за схемою:
Ланцюгова реакція, що відбувається в урані, є основою для перетворення ядерної енергії в інші види енергії. Перетворення енергії відбувається за такою схемою:внутрішня енергія ядер Урану --- кінетична енергія нейтронів і осколків ядер --- внутрішня енергія води --- внутрішня енергія пари ---  кінетична енергія пари ---кінетична енергія ротора турбіни й ротора генератора --- електрична енергія.Ø  Реакція, у якій кількість ядер, що діляться, збільшується з часом або залишається постійною, називається ланцюговою ядерною реакцією.
	Ядерний реактор - пристрій, в якому здійснюється керована ланцюгова ядерна реакція, що супроводжується виділенням енергії
Перший ядерний реактор побудований в грудні 1942 року в США під керівництвом Е. Фермі.
У Європі першим ядерним реактором стала установка Ф-1. Вона була запущена 25 грудня 1946 року в Москві під керівництвом В. Курчатова.
Основа ядерної енергетики — атомні електростанції, які забезпечують близько 6 % світового виробництва енергії та 13-14 % електроенергії. За даними МАГАТЕ у 2013 році у світі працювало 437 промислових ядерних реакторів, розташованих на території 31 країни. Було збудовано також понад 150 суден з ядерними енергетичними установками.

	На малюнку показана схема роботи атомної електростанції з двоконтурним водо-водяним енергетичних реактором.
	Енергія, що виділяється в активній зоні реактора, передається теплоносію першого контуру.
	Далі теплоносій надходить в теплообмінник (парогенератор), де нагріває воду до кипіння другого контуру. Отриманий при цьому пар надходить у турбіни, обертаючі електрогенератори. На виході з турбін пар надходить в конденсатор, де охолоджується великою кількістю води, що надходять з водосховища.
Принцип дії АЕС
Станом на 2007, енергетичні ядерні реактори працювали в 31 країні світу. Найбільше ядерна енергетика розвинута в країнах з великими об'єднаними електричними мережами. Ядерна енергетика США найпотужніша у світі, 28% від світового виробництва. Далі йдуть Франція з 18% та Японія з 12%. У 2007 році в світі працювало 439 ядерних реакторів із загальною потужністю 351 ГВт.
Ядерна енергетика в світі:
Ядерна енергія , що виробляється в атомних електричних станціях, використовується на атомних криголамах, атомних підводних човнах; США здійснюють програму зі створення ядерної двигуна для космічних кораблів, крім того, робилися спроби створити ядерний двигун для літаків і «атомних» танків.
Уран добувається, збагачується і виготовляється ядерне паливо (1), яке постачають на АЕС. Після використання відпрацьоване паливо відвозиться на завод з переробки ядерних відходів (2) або остаточно захоронюється (3) на постійне зберігання у безпечне місце, наприклад, у скелю. 95% відпрацьованого палива може бути перероблене для подальшого використання на електростанціях(4).
Ядерний паливний цикл
За кількістю реакторів та їх сумарною потужністю Україна посідає восьме місце у світі та п'яте в Європі.При наявності в Україні п'яти атомних електростанцій потужністю 11800 МВт, уран відіграє значну роль у забезпеченні країни електроенергією. Його частка у виробництві електроенергії, в порівнянні з іншими енергоносіями, постійно зростає. Так станом на 2006 р. АЕС виробили 44,6% електроенергії і майже зрівнялись з часткою ТЕС, на яких 19 млн кВт потужностей із 36 вимагають ремонту чи реконструкції.
Ядерна енергетика в Україні
Атомна енергетика України
Україна належить до тих країн світу, в яких завдяки наявності високих технологій і висококваліфікованих інженерів та вчених створена й успішно розвивається атомна енергетика. На сьогодні в країні працюють чотири атомні електростанції: Південноукраїнська, Хмельницька, Рівненська , Запорізька.
На цих АЕС діють 15 атомних енергоблоків, загальна потужність яких становить 13 580 МВт. На атомні електростанції припадає близько половини електроенергії, що виробляється в країні.
Обслуговуються АЕС багатотисячними колективами висококваліфікованих фахівців. Фактично навколо кожної з українських АЕС виросло невелике місто.
Наявність в Україні джерел електроенергії, які працюють на ядерному паливі, безперечно, пом'якшує дедалі більший дефіцит «звичних» енергоносіїв: газу, нафти, кам'яного вугілля.
Енергогенеруючі українські АЕС:
Запорізька АЕС (рис.)
Південноукраїнська АЕС
Рівненська АЕС
Хмельницька АЕС
Недобудовані АЕС:
Харківська АТЕЦ
Одеська АТЕЦ
Кримська АЕС (рис.)
Чигиринська АЕС
Ядерна енергетика та екологія
Техногенні впливи на навколишнє середовище при будівництві та експлуатації атомних електростанцій різноманітні. Є фізичні, хімічні, радіаційні й інші фактори техногенного впливу експлуатації АЕС на об'єкти навколишнього середовища.
Вплив атомних станцій на навколишнє середовище
Найбільш істотні фактори впливу на довкілля -1) локальний механічний вплив на рельєф - при будівництві,2) пошкодження технологічних систем - при експлуатації,3) стік поверхневих і грунтових вод, що містять хімічні і радіоактивні компоненти,4) зміна характеру землекористування й обмінних процесів у безпосередній близькості до АЕС,5) зміна мікрокліматичних характеристик прилеглих районів.
Слід приділяти увагу такому заходу, як нагромадження, зберігання, перевезення і поховання токсичних і радіоактивних відходів.Радіоактивні відходи, є не тільки продуктом діяльності АС але і відходами застосування радіонуклідів у медицині, промисловості, сільському господарстві і науці. Для знешкодження і поховання радіоактивних відходів була розроблена система "Радон", що складається із шістнадцяти полігонів поховання радіоактивних відходів.  Вибір земельних ділянок для збереження, поховання чи знищення відходів здійснюється органами місцевого самоврядування за погодженням з територіальними органами Мінприроди.
Знищення небезпечних відходів
Особливе значення має поширення радіоактивних речовин в навколишньому просторі. У комплексі складних питань по захисту навколишнього середовища велику суспільну значимість мають проблеми безпеки атомних станцій (АС), що йдуть на зміну тепловим станціям на органічному викопному паливі. Загально визнано, що АС при їхній нормальній експлуатації не менш ніж в 5-10 разів "чистіше" в екологічному відношенні теплових електростанцій (ТЕС) на вугіллі. Однак при аваріях АС можуть робити істотний радіаційнийвплив на людей, екосистему.
Переваги
Проблеми
Ядерна енергія
 Економія органічного палива
Малі маси пального
Отримання великої потужності з одного реактора
 Низькі транспортні витрати енергії
Відсутність потреби в атмосферному повітрі
АЕС не забруднюють атмосферу, не вимагають створення великих водосховищ, що займають великі площі

Безпека реактора (можливість аварії з розгоном реактора, радіоактивні викиди в навколишнє середовище)
Радіоактивні відходи (утилізація відпрацьованого палива)
Особливості ремонту
 Складність ліквідації ядерного енергетичного об'єкта
 Висока кваліфікація і відповідальність кадрів
 Доступність для тероризму і шантажу з катастрофічними наслідками
Дорого коштує видобуток палива

Фактори «За» атомні станції:1. Атомна енергетика є на сьогоднішній день кращим видом отримання енергії. Економічність, велика потужність, екологічність при правильному використанні.2. Атомні станції в порівнянні з традиційними тепловими електростанціями мають перевагу у витратах на паливо, що особливо яскраво проявляється в тих регіонах, де є труднощі в забезпеченні паливно-енергетичними ресурсами, а також стійкою тенденцією зростання витрат на видобуток органічного палива.3. Атомним станціям не властиві також забруднення природного середовища золою, димовими газами з CO2, NOх, SOх, скидні водами, що містять нафтопродукти.
Фактори «Проти» атомних станцій:1. Жахливі наслідки аварій на АЕС.(найвідомішим випадком, безумовно вважається аварію на ЧАЕС. )2. Локальне механічний вплив на рельєф - при будівництві.3. Пошкодження особин в технологічних системах - при експлуатації.4. Сток поверхневих і грунтових вод, що містять хімічні і радіоактивні компоненти.5. Зміна характеру землекористування й обмінних процесів у безпосередній близькості від АЕС.6. Зміна мікрокліматичних характеристик прилеглих районів.
26 квітня 1986 в 1:23:47 в ході проведення проектного випробування турбогенератора № 8 на енергоблоці № 4 стався вибух, який повністю зруйнував реактор. Будівля енергоблока, покрівля машинного залу частково обвалилися. У різних приміщеннях і на даху виникло понад 30 вогнищ пожежі. Основні осередки пожежі на даху машинного залу до 2 годинах 10 хвилинах і на даху реакторного відділення до 2 годин 30 хвилин були пригнічені. До 5 години 26 квітня пожежа була ліквідована.
Вибух призвів до пожежі на 4-му енергоблоці й до катастрофічного викиду радіоактивних речовин. Корпус реактора почав працювати як величезна піч, виносячи радіоактивний дим в атмосферу. Вітри рознесли цей дим на багато сотень і тисяч кілометрів. Наприклад, навіть у Швеції зафіксували підвищення рівня радіації.
З катастрофою таких масштабів людство раніше не стикалося, тому пожежу не вдалося зупинити швидко. У результаті цілі регіони в Росії, Україні, Білорусі виявилися радіаційно забрудненими, а з 30-кілометрової зони навколо станції було евакуйовано все населення.
Героїчними зусиллями вдалося локалізувати пожежу, а потім побудувати над зруйнованим реактором так званий саркофаг — бетонну конструкцію, яка захищає від подальшого поширення радіаційного забруднення.

Фахівці всіх республік Радянського Союзу кинулися рятувати ситуацію. Особливу роль у зменшенні масштабів трагедії відіграли пожежники. Ціною свого життя вони запобігли поширенню пожежі на інші реактори Чорнобильської АЕС.

Основна частина робіт по ліквідації аварії була виконана в 1986-1987 роках, в них взяли участь приблизно 240 000 чоловік. Загальна кількість ліквідаторів (включаючи подальші роки) склала близько 600 000. У перші дні основні зусилля були спрямовані на зниження радіоактивних викидів із зруйнованого реактора і запобігання ще більш серйозних наслідків.
Таким чином, аварія на ЧАЕС сильно вплинула на світ. Радіоактивні ізотопи розповсюдились по всьому світу та підвищили загальний радіаційний фон. Ця аварія і зараз також впливає на людей, збільшивши кількість онкохворих та хворих на щитоподібну залозу.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Магнетизм. Магнітне поле електричного струму»

text:
Магнетизм. Магнітне поле
електричного струму

Магнітні властивості речовини.
Діамагнетики, парамагнетики,
феромагнетики
Дослід і теорія засвідчують, що всі речовини, вміщені в магнітне поле, набувають магнітних властивостей, тобто намагнічуються. Макроскопічні тіла, здатні намагнічуватися під впливом зовнішнього магнітного поля, називають магнетиками. До магнетиків належать усі без винятку тіла, але намагнічуються вони по-різному. У багатьох магнетиків магнітні властивості виявляються дуже слабо. Вони виявляються не лише у разі макроскопічних тіл, а й характерні для окремих молекул, атомів, атомних ядер, електронів. Магнітні властивості речовини визначаються структурою їхніх атомів і характером взаємодії між ними.
Подібно до того, як діелектрик, вміщений у зовнішнє електричне поле, поляризується і в ньому виникає внутрішнє електричне поле, в будь-якій речовині, вміщеній у зовнішнє магнітне поле, створюється внутрішнє магнітне поле. Вектор магнітної індукції  у магнетику дорівнює сумі векторів магнітної індукції зовнішнього поля 0 та магнітної індукції власного поля магнетика ':

Магнетизм
Величину χ, яка чисельно дорівнює магнітному моменту одиниці об’єму речовини, внесеної в магнітне поле з одиничною напруженістю, називають магнітною сприйнятливістю речовини. На відміну від магнітної проникності, що характеризує вплив середовища на магнітне поле, магнітна сприйнятливість характеризує вплив поля на речовину. Відповідні теоретичні розрахунки показують, що μ і χ пов’язані між собою співвідношенням:
Магнітна сприйнятливість — безрозмірна величина. Для діамагнетиків χ < 0, а для парамагнетиків χ > 0. У випадку феромагнетиків магнітна сприйнятливість також додатна величина, але на відміну від парамагнетиків має великі числові значення. До того ж для них характерна залежність магнітної сприйнятливості від напруженості зовнішнього магнітного поля. Такої залежності немає у парамагнетиків і діамагнетиків.
Діамагнетики
До діамагнетиків належать речовини, магнітні моменти атомів і молекул яких при відсутності зовнішнього магнітного поля дорівнюють нулю. Діамагнетиками є інертні гази, більшість органічних сполук, багато металів (вісмут, цинк, золото, мідь, срібло, ртуть та ін.), смоли, вода, скло тощо. В цих речовинах орбітальні магнітні моменти всіх електронів атома чи молекули взаємно компенсують один одного.
При внесенні діамагнітної речовини у магнітне поле в кожному її атомі виникає магнітний момент mі, напрямлений протилежно вектору напруженості - магнітного поля.
Значення магнітної сприйнятливості діамагнетиків дуже мале (порядку 10-6). Тому діамагнітний ефект незначний. Істотно, що цей ефект виникає в усіх без винятку речовинах, внесених у магнітне поле. Проте в пара- й феромагнетиках діамагнітний ефект непомітний.

Парамагнетики
Якщо векторна сума орбітальних магнітних моментів у всіх електронів атома (або молекули) не дорівнює нулю, то атом в цілому має певний магнітний момент m. Такі атоми (молекули) називають парамагнітними, а речовини, що з них складаються, — парамагнетиками. До парамагнетиків належать: кисень, оксид азоту, алюміній, платина, рідкісноземельні елементи, лужні й лужноземельні метали тощо. Процес намагнічування парамагнетика полягає в упорядкуванні розміщення магнітних моментів його атомів (або молекул) щодо напряму магнітного поля, в подоланні при цьому впливу теплового руху, що зумовлює, якщо немає поля, хаотичний розподіл цих моментів. Магнітний момент окремого атома Pmі має значення порядку 10-23 Дж/Тл (10-20 ерг/Гс), але сукупна дія магнітних моментів усіх атомів, які містяться в одиниці об’єму речовини, приводить до ефекту намагнічування, що значно перевищує діамагнітний ефект. У парамагнітному тілі виникає власне магнітне поле, напрямлене в той самий бік, що й зовнішнє магнітне поле.
Феромагнетики
Феромагнітними речовинами — феромагнетиками — називають такі речовини, в яких внутрішнє (власне) магнітне поле може в сотні й тисячі разів перевищувати зовнішнє магнітне поле, що його спричинило. До феромагнетиків належать залізо, нікель, кобальт і ряд сплавів, причому феромагнетизм виявлено лише у кристалічному стані перелічених речовин.
Істотною особливістю феромагнетиків є залежність μ від Н. Відносна магнітна проникність μ феромагнетика спочатку швидко зростає зі збільшенням Н, досягає максимуму і потім спадає, наближаючись до одиниці при сильних намагнічувальних полях (рис. 9.11). Це легко пояснити, виходячи з того, що


Презентація на тему «Інтерференція світла» (варіант 5)


title: Презентація на тему «Закони геометричної оптики»

text:
S1
S2
S1
S2
S
N
=
 S
 S1


title: Презентація на тему «Сучасні економічні джерела світла» (варіант 2)

text:
Сучасні економічні джерела світла
Світло — електромагнітні хвилі видимого спектру. До видимого діапазону належать електромагнітні хвилі в інтервалі частот, що сприймаються людським оком, тобто з довжиною хвилі від 380 до 760 нанометрів.
Штучні джерела світла — технічні пристрої різної конструкції і з різними способами перетворення енергії, основним призначенням яких є отримання світлового випромінювання.
Природні джерела світла
Енергоефективні штучні джерела світла
В даний час енергоефективною вважається така система освітлення, яка створює високоякісне освітлення і зберігає свої характеристики протягом тривалого часу при низьких витратах на споживання електроенергії, експлуатацію, капітальних витрат на придбання і монтаж. Економія електроенергії на освітлення не повинна при цьому досягатиметься за рахунок зниження норм на освітлення, відключення частини світлових приладів або відмови від використання штучного освітлення при недостатньому рівні природного світла, оскільки втрати на погіршення умов освітлення значно перевершують вартість зекономленої електроенергії.
Економічні джерела світла
Якщо розглядати різного виду освітлення з точки зору економії витрат на його виробництво, то можна виділити кілька основних напрямів вирішення цієї проблеми, що дозволить створювати економічне і комфортне освітлення. До таких напрямків можна віднести:
Використання енергоекономічних джерел світла;
Використання ефективних пристроїв живлення джерел світла;
Використання пристроїв керування джерелами світла.
Заходи щодо економії електроенергії
Заміна ламп розжарювання на люмінесцентні та інші газорозрядні, зі збільшенням ефективності в кілька разів.
Заходи щодо економії електроенергії
Скорочення непродуктивної тривалості горіння ламп, за рахунок максимального використання природного освітлення.
Заходи щодо економії електроенергії
Економія за рахунок раціональної світлового фарбування стін та стель виробничих приміщень.
Заходи щодо економії електроенергії
Оптимальна заміна зношених ламп в процесі експлуатації, з визначенням корисного терміну служби ламп шляхом економічного розрахунку вибору варіанта заміни, при якому наведені річні витрати на освітлення будуть мінімальними. Заміна ламп після їх перегорання не є найкращим рішенням. Більшість типів ламп перегорають, коли їх світловий потік знижується до 50% і більше. Це означає, що рівень освітленості буває недостатнім для виконання завдань з організації комфортних і безпечних умов роботи, але при цьому витрата електроенергії на освітлення становить 100% (тобто ви платите за 100%, а споживаєте - 50%).
Заходи щодо економії електроенергії
Підтримання світильників в належній чистоті із забезпеченням їх високої світлового ККД і необхідної форми кривої сили світла.
Заходи щодо економії електроенергії
Правильний вибір світильників і ламп, що задовольняють будівельним нормам і правилам
Заходи щодо економії електроенергії
Правильна експлуатація електроосвітлювальних установок і їх планово - попереджувальний ремонт.
Заходи щодо економії електроенергії
Вибір більш економічних для конкретних освітлювальних установок джерел світла і світильників. Наприклад, заміна традиційних ламп розжарювання на більш економічні - криптонові
Заходи щодо економії електроенергії
Заміна світильників з низьким або погіршеним за час експлуатації ККД, на більш ефективні, наприклад з корпусами з алюмінію з відображенням, близьким до дзеркального.
Заходи щодо економії електроенергії
Розробка та застосування раціональних схем освітлювальних мереж, зменшення втрат електроенергії, підвищення коефіцієнта потужності (COS φ) в електроосвітлювальних установках.


Презентація на тему «Планеты земной группы» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Трансформатор» (варіант 2)

text:
Трансформатор. Види трансформаторів
Підготувала
учениця 11-А класу
Мороз Дарина
Енергія – це кількісна міра руху і взаємодії всіх форм матерії. Будь – який вид енергії має свого носія. Наприклад, механічною енергією володіє вода, що падає на колесо гідротурбіни, заведена пружина ; тепловою – нагрітий газ, пара, гаряча вода.
З усіх видів енергії найчастіше використовується електромагнітна, яку на практиці називають електричною.
Трансформа́тор (від лат. transformo — перетворювати) — пристрій для перетворення параметрів (амплітуд і фаз) напруг і струмів
Трансформатори широко застосовуються в лініях електропередач, в розподільних та побутових пристроях.
Найпростіший трансформатор складається з обмоток на спільному осерді. Одна з обмоток під'єднана до джерела змінного струму. Ця обмотка називається первинною. Інша обмотка, вторинна, служить джерелом струму для навантаження. Створений струмом у первинній обмотці змінний магнітний потік викликає появу електрорушійної сили у вторинній обмотці, оскільки обидві обмотки мають спільне осердя.
Співвідношення е.р.с. у вторинній обмотці й напруги на первинній залежить від кількості витків у обох обмотках. В ідеальному випадку:
*де індексом P позначені величини, що стосуються первинної обмотки, а індексом S — відповідні величини для вторинної обмотки,
U — напруга,
N — кількість витків,
I — сила струму.
Схематична будова ідеального трансформатора
Підключення трансформатора у схемі
Трансформатори розрізняють
За рівнем потужності
Малої потужності, з номінальною потужністю 5 кВ · А і нижче у трифазних і 4 кВ · А і нижче у однофазних; силові однофазні та трифазні трансформатори більшої потужності.
За призначенням
Силові трансформатори;

Трансформатори живлення;

Вимірювальні трансформатори;

За кількістю фаз
Одно- і трифазні; трансформатори з числом фаз більше трьох зустрічаються тільки в деяких спеціальних схемах.
За кількістю обмоток у фазі
Одною, двох- і з багатьма обмотками.


title: Презентація на тему «Фотон»

text:
ФОТОН. ЕНЕРГІЯ,МАСА,ІМПУЛЬС ФОТОНА. ФОТОЕЛЕКТРИЧНИЙ ЕФЕКТ
ВИКОНАВ : СТРІЛЕЦЬКИЙ АНДРІЙ
ПЛАН
ФОТОН
ЕНЕРГІЯ,МАСА,ІМПУЛЬС ФОТОНА
ФОТОЕЛЕКТРИЧНИЙ ЕФЕКТ
ФОТОН
         Фотон — квант електромагнітного випромінювання, елементарна частинка, що є носієм електромагнітної взаємодії. З фотонів складається електромагнітна хвиля, її енергія визначається характеристиками та числом фотонів. Фотони належать до бозонів, тобто в світі може існувати як завгодно багато фотонів з однаковими квантовими числами. Фотони є істинно нейтральними частинками, і не мають античастинок. Фотон є власною античастинкою.У квантовій електродинаміці фотони описуються векторним полем, а тому їм приписується спін 1.
Елементарні акти взаємодії
Елементарними актами взаємодії фізичних систем із фотонами є випромінювання, поглинання та розсіяння. При акті випромінювання кількість фотонів в електромагнітному полі збільшується на одиницю, відповідно збільшується й енергія поля, і за законом збереження енергії зменшується енергія фізичної системи:
      де      - енергія початкового стану,      - енергія кінцевого стану.

Короткий огляд різних сімейств елементарних і складових частинок, і теорії, що описують їх взаємодії. Ферміони зліва, Бозони справа.
Діаграма Фейнмана, на якій зображений обмін віртуальним фотоном (позначений на малюнку хвилястою лінією) між позитроном і електроном.
Маса,імпульс,енергія фотона
      Формулу для маси фотона можна безпосередньо вивести з формули, яка виражає взаємозв’язок маси і енергії в теорії відносності:
Імпульс фотона є векторною величиною. Напрямок імпульсу        збігається з напрямком поширення світла, що характеризується хвильовим вектором      . Формула :
Формула для обчислення енергії фотона :
Фотоелектричний ефект
Фотоелектричний ефект — це виліт електронів із речовини під дією світла (переважно ультрафіолетового), інакше кажучи, це — фотоелектронна емісія. Відкрив фотоелектричний ефект у 1887 р. Генріх Герц, помітивши, що для іскрового розряду між яскраво освітленими цинковими кульками потрібна менша різниця потенціалів, ніж коли кульки не освітлені.
Ілюстрація вибивання фотоелектронів із металевої пластини.
Закони фотоефекту
Кількість фотоелектронів прямо пропорційна інтенсивності світла.
Максимальна кінетична енергія фотоелектронів не залежить від інтенсивності світла, кінетична енергія фотоелектронів прямо пропорційна частоті світла.
Для кожної речовини існують порогові значення частоти та довжини хвилі світла, які відповідають межі існування фотоефекту; світло з меншою частотою та більшою довжиною хвилі фотоефекту не викликає.
Дослідження Ейнштейна
       Щоб вивільнити електрон із металу йому необхідно передати енергію, більшу за роботу виходу.
         Теоретичне пояснення явища дав Альберт Ейнштейн, за що отримав Нобелівську премію. Ейнштейн використав гіпотезу Макса Планка про те, що світло випромінюється порціями (квантами) із енергією, пропорційною частоті.
        Припустивши, що світло і поглинається такими ж порціями, він зміг пояснити залежність швидкості вибитих електронів від довжини хвилі опромінення.

Застосування фотона
Існує безліч технічних пристроїв, які так чи інакше використовують у своїй роботі фотони. Важливим технічним пристроєм, що використовує фотони, є лазер. Його робота заснована на явищі вимушеного випромінювання, розглянутого вище. Лазери застосовуються в багатьох галузях технології. Технологічні процеси (зварювання, різання і плавлення металів) здійснюються, головним чином, газовими лазерами, що володіють високою середньою потужністю. У металургії вони дозволяють отримати надчисті метали.
Гелій-неоновий лазер
Емісійний спектр (спектр випромінювання) заліза.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ


title: Презентація на тему «Закон постійного струму»

text:
Закон постійного струму
Електричний струм
Впорядкований рух (напрямлений) заряджених частинок називається електричним струмом. Носіями зарядів можуть бути вільні електрони (електронна провідність) або іони різного знаку (іонна провідність). Кількісною характеристикою струму є його сила I і густина j.

Силою струму називають скалярну величину, що дорівнює відношенню кількості заряду ∆q , що переноситься за одиницю часу через поперечний переріз провідника:

Одиниця сили струму в СІ – ампер – [І]=А.
Постійний струм – це струм, сила і напрям якого не змінюється. Для постійного струму:

Вектор     напрямлений уздовж напряму струму.
Технічним напрямом струму вважається напрям руху позитивних зарядів. Умовою існування електричного струму є наявність вільних заряджених частинок та електричного поля в провіднику, яке діє на ці частинки із силою і зумовлює їхній упорядкований рух.

Щоб у провіднику весь час проходив струм, необхідно підтримувати в ньому постійне електричне поле. Для переміщення заряду q по деякій ділянці провідника необхідно виконати певну роботу А. Напруга на даній ділянці чисельно дорівнює роботі по переміщенню одиничного заряду:
Щоб підтримувати струм, потрібно весь час поновлювати заряди з’єднаних тіл. Це можливо завдяки існуванню сторонніх сил. Характеризує сторонні сили фізична величина, що називається електрорушійною силою (ЕРС). ЕРС дорівнює роботі сторонніх сил по переміщенню одиничного позитивного заряду в замкнутому електричному полі:
Одиниця ЕРС і напруги в СІ – вольт – [U] – Дж/Кл = В.
Закон Ома
Закон Ома — це твердження про пропорційність сили струму в провіднику прикладеній напрузі.
Закон Ома справедливий для металів і напівпровідників при не надто великих прикладених напругах. Якщо для елемента електричного кола справедливий закон Ома, то говорять, що цей елемент має лінійну вольт-амперну характеристику.
Електричне коло
Електричне коло — сукупність сполучених між собою провідниками резисторів, конденсаторів, котушок індуктивності, джерел струму й напруги, перемикачів тощо, через яку може проходити електричний струм.
Електричне коло може включати в себе як лінійні так і нелінійні елементи. Лінійними елементами електричного кола називають такі, для яких існує пропорційність між падінням напруги та силою струму. До лінійних елементів належать резистори, конденсатори та котушки індуктивності.
Для нелінійних елементів залежність між силою струму та падінням напруги, яку називають вольт-амперною характеристикою, — складна функція. До нелінійних елементів належать, наприклад, діоди й транзистори.
Для розрахунку електричних кіл з лінійними елементами використовуються правила Кірхгофа та закон Ома. Електричний струм може протікати тільки по замкнутому електричному колу. Розрив кола в будь-якому місці викликає припинення електричного струму.
Під електричними колами постійного струму в електротехніці мають на увазі кола, в яких струм не змінює свого напряму, тобто полярність джерел ЕРС в яких постійна. Під електричними колами змінного струму мають на увазі коло, в якому протікає струм, який змінюється в часі.


Презентація на тему «Інтерференція світла» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Квантові можливості світла»

text:
Підготувала учениця 11-А класуЛогвінова Дарина
Квантові можливості світла
Гіпотеза Макса Планка
Постоянная Планка
h = 6, 63· 10 – 34 Дж · c

Постоя́нная Пла́нка  — основная константа квантовой теории, коэффициент, связывающий величину энергии кванта электромагнитного излучения с его частотой так же, как и вообще величину кванта энергии любой линейной колебательной физической системы с её частотой.
выбивание электронов
	из металла частицами света – фотонами (квантами, корпускулами)
Фотоефект
Количество электронов, выбитых светом, не зависит от частоты световой волны, но зависит от освещенности (энергии падающего света, количества фотонов).
Кинетическая энергия выбитых светом фотоэлектронов зависит от цвета (то есть от частоты) падающего света.

Законы фотоеффекта:
Уравнение Эйнштейна для фотоэффекта
При фотоэффекте вся энергия фотона расходуется на работу по выбиванию электрона из металла и последующую кинетическую энергию этого фотоэлектрона.

hν =Aв+ (mеυ2) / 2
Красная граница фотоэффекта

Не все фотоны могут выбивать электроны из металла, так как у них разная энергия, зависящая, согласно формуле Планка, от частоты света, то есть от цвета.
Чем частота меньше, тем свет краснее.
Для каждого металла существует необходимая энергия отрыва электрона от атома (энергия ионизации) Её называют работой выхода электронов.
Для начала фотоэффекта необходимо, чтобы энергия фотона была равна или больше работы выхода.
Существует красноволновая граница фотоэффекта. Цвет с данной частотой не выбивает электроны из даннного металла, а свет чуть большей частотой обладает этим свойством, но он менее «красный».

Квантовые свойства света:
-Фотоэффект
-Фотосинтез
-Фотография
-Давление света
-Химические действия света (отбеливание ткани и т. д.)

Величины, характеризующие свойства  фотона
Волновые:
Длина волны – λ
Частота - ν
Скорость волны - v
Период - T
Квантовые:
Масса движения
Импульс
Заряд (q= 0 Кл)
Энергия движения
Скорость света
(в вакууме - 3*108 м/с)


title: Презентація на тему «Поляризація світла» (варіант 3)

text:
Поляризація світла
Підготувала:
Учениця 11-А класу
ЗОШ.№22 м. Кременчука
Климченко Аліна
Поляризація хвиль - характеристика поперечних хвиль, що описує поведінку вектора коливається величини в площині, перпендикулярній до напрямку поширення хвилі.
         Причиною виникнення поляризації хвиль може бути:
несиметрична генерація хвиль у джерелі обурення;

анизотропність середовища поширення хвиль;

заломлення і віддзеркалення на кордоні двох середовищ.
Що таке поляризація?

Еліптична поляризація
Лінійна поляризація

Кругова поляризація
Основними є два види поляризації:
лінійна - коливання обурення відбувається в якійсь одній площині. У такому випадку говорять про "плоско-поляризованої хвилі";
кругова - кінець вектора амплітуди описує окружність в площині коливань. В залежності від напрямку обертання вектора може бути правою або лівою.
Відбивання та заломлення світла не межі двох діелектриків
Проходження світла  через кристали
Хроматична поляризація в різних кристалах
Хвиля з круговою поляризацією
Дякую за Увагу!


title: Презентація на тему «Вплив радіоактивного випромінювання на живі організми» (варіант 1)

text:
Вплив радіоактивного випромінювання на живі організми:
Історія розвитку радіації ті її властивості
План:
Властивості радіації
Передісторія відкриття
Відкриття раіоактивності
Історія подальшого розвитку:
 Досліди подружжя Кюрі, Резерфорда
Досліди 20 століття.
5. Висновки.

Радіоактивність.  Загальна характеристика
Радіоактивність – це мимовільне перетворення атомів одного елемента в атоми інших, що супроводжується  випусканням часток і жорсткого електромагнітного випромінювання.

Природна радіоактивність.
Штучна радіоактивність.

 α - випромінювання
β – випромінювання
γ – випромінювання

Передісторія  відкриття
Наприкінці XIX ст. зображення кисті людини з видимою структурою кісток  (рентгенівський знімок )обійшло шпальти газет усього світу й стало справжньою сенсацією для фізиків.  Учені розпочали дослідження рентгенівських променів та пошук їхніх джерел.
Історія відкриття
1896 Анрі Беккерель, працюючи із солями Урану.
Дослідження 19 століття
Подружжя Кюрі: (1898 р.)
Відкривають нові елементи Полоній та Радій.
Пропонують поняття «радіоактивність»
Встановили, що солі радію віддають тепло

Резерфорд: (1898-1903)
Поняття «проміння».
Теорія будови атома
Відкрив еманацію Торію

Дослідження 20 століття
1903 р. К.Фаянс і Ф. Содді сформулювали правило зсуву, що характеризує переміщення ізотопу в періодичній системі елементів при різних радіоактивних перетвореннях.
1934 р. Подружжя Жоліо-Кюрі – відкрили штучну радіоактивність та нові варіанти розпаду – випускання позитронів.
1934 р. академік І. В. Курчатов – відкрив розгалуження ядерних реакцій, 1935 р.  – явище ізомерії.

Підсумки:
Явище радіоактивності  стало поштовхом до розвитку нової галузі фізики. Ядерна фізика відіграє важливе значення в нашому житті, адже велика кількість електроенергії виробляється на АЕС.
 Оскільки ця галузь нова, то і історія її коротка, але дуже насичена і перспективна.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Механічний рух з урахуванням закону збереження енергії»

text:
Вчитель: Роїк Леся Василівна
Виконала: учениця 10-А класу Збаранська Софія
Механічний рух з урахуванням закону збереження енергії
Поняття
Механічний рух — зміна взаємного розташування тіл або їхніх частин у просторі з плином часу.
Закон збереження енергії - закон, який стверджує, що повна енергія в ізольованих системаї не змінюється з часом. Проте енергія може перетворюватися з одного виду в інший.
Для деяких механічних систем на закон збереження вказував ще Лейбніц у 1686 році, для немеханічних процесів закон був встановлений Юліусом Робертом фон Майєром у 1845 році.
Закон збереження механічної енергії
Механічний рух відноситься до класичної механіки. Отже, ми розгладяємо закон збереження енергії в класичній механіці.
В ньютонівській механіці формулюється окремий випадок закону збереження енергії - Закон збереження механічної енергії.

Закон стверджує, що в замкненій системі частинок повна енергія (що є сумою кінетичної і потенціальної енергії) не залежить від часу. Закон збереження енергії справедливий тільки для замкнених систем, тобто за умови відсутності зовнішніх полів чи взаємодій.
Він не виконується для сил тертя, оскільки за наявності сил тертя відбувається перетворення механічної енергії в теплову.
Закон збереження механічної енергії був виведений з другого закону Ньютона.
Приклади
Класичним прикладом цього твердження є пружинний або математичний маятники з пренебрежимо малим загасанням. У разі математичного маятника аналогічно поводиться потенційна енергія вантажу в полі сили тяжіння.

Історія відкриття
Філософські передумови до відкриття закону були закладені ще античними філософами. Ясну, хоча ще не кількісну, формулювання дав у "Засадах філософії" (1644) Рене Декарт. Аналогічну точку зору висловив в XVIII столітті М.В. Ломоносов. У листі до Ейлера він формулює свій "загальний природний закон" (5 липня 1748).
У XIX столітті над законом працювали наступні вчені: Сади Карно, Джеймс Джоуль, Роберт Майер, Герман Гельмгольц.
Інформаційні джерела
http://znaimo.com.ua
http://uk.wikipedia.org
http://img.timeinc.net

Дякую за увагу!


Презентація на тему «Рідкі кристали» (варіант 3)


title: Презентація на тему «Сила трения»

text:
Физика 8 класс

Сила трения
Сила трения возникает между взаимодействующими твёрдыми телами в местах их соприкосновения и препятствует их относительному перемещению
Причины возникновения трения:
1)Шероховатость;
Причины возникновения трения:
2)Взаимное притяжение молекул соприкасающихся поверхностей
                Виды трения:
  1)Трение покоя;  2) Трение скольжения;  3) Трение качения
Трение покоя
Сила трения покоя – это сила, которая проявляется между соприкасающимися поверхностями тел, неподвижных относительно друг друга.
Сила трения покоя - это сила, которая мешает сдвинуть тело с места.

Примеры трения покоя
Трение скольжения
Сила трения скольжения - это сила сопротивления при скольжении одного тела по поверхности другого.

Трение качения
Сила трения качения - это сила сопротивления при качении одного тела по поверхности другого.

Чем большая сила прижимает тело к поверхности, тем большая сила трения возникает при этом.
Сила трения зависит от материала и качества обработки поверхности, по которой движется тело.
Силу трения скольжения определяют по формуле: Fтр.=mgN
При одинаковых нагрузках сила трения качения всегда меньше силы трения скольжения
Силы трения, возникающие при движении тел в жидкости или газе, называют силами сопротивления среды.
Роль силы трения в природе
Какую роль играет сила трения в природе и технике – положительную или отрицательную? На этот вопрос нельзя дать однозначного ответа. Трение может быть как полезным, так и вредным. В первом случае его стараются усилить, во втором – ослабить.
Способы уменьшения силы трения:
1. смазка;

2. уменьшение нагрузки;

3. шлифование;

4. трение скольжения заменить трением качения.

Способы увеличения силы трения
1. увеличение нагрузки;
2. увеличение неровностей;
3. использование специальных материалов.

Надеюсь было интересно
Спасибо за внимание-)


Презентація на тему «Самоіндукція. Індуктивність. Енергія магнітного поля»


Презентація на тему «Типи календарів»


Презентація на тему «Термодинаміка. Внутрішня енергія» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Оптика» (варіант 3)

text:
Оптика
Исторические факты и основные законы геометрической оптики
Cиние лучи, падающие на Землю от Солнца, рассеиваются молекулами воздуха примерно в 6 раз сильнее красных, поэтому небо выглядит голубым, а солнце тем краснее, чем оно ближе к горизонту.
Подобным образом объяснил голубой цвет неба в 1871 году знаменитый английский математик и физик Джон Уильям Страт (по отцу - лорд Рэлей).
Другая точка зрения заключалась в том, что лучи испускаются светящимся телом и, достигая человеческого глаза, несут на себе отпечаток светящегося предмета.
Такой точки зрения придерживались атомисты Демокрит, Эпикур, Лукреций.
Демокрит
Эпикур
Лукреций
Аристотель тоже высказал свою точку зрения по поводу природы света. Он рассматривал свет как распространяющееся в пространстве действие или движение. В дальнейшем его взгляды на природу света положили начало волновой теории света.
Огромную роль в развитии оптики сыграло определение скорости света. Впервые скорость света была определена датским астрономом Олафом Ремером (1644-1710) в 70-х годах XVII века.
Аристотель
Олаф Ремер
В XVII веке происходит окончательное формирование двух противоположных теорий света
Корпускулярная теория
Волновая теория
Ньютон
Гюйгенс
Первое открытие, свидетельствующее о волновой природе света, было сделано итальянским ученым Франческо Гримальди (1618-1663). Открытое им явление ученый назвал дифракцией.
Дифракцией света называется явление огибания световыми волнами малых препятствий, встречающихся на пути их распространения.
Ф. Гримальди
Очень важным открытием, относящимся к физической оптике, было также открытие интерференции света. Важная роль в исследовании интерференции принадлежит английскому физику Роберту Гуку (1635-1703).
Интерференция волн – это явление, возникающее в результате процесса наложения нескольких когерентных волны и заключающееся в усилении колебаний в одних участках пространства и ослаблении – в других.
Р. Гук
Бартолин же открыл явление двойного лучепреломления в кристалле исландского шпата. Он обнаружил, что если смотреть на какой-либо предмет через кристалл исландского шпата, то видно не одно, а два изображения, смещенные друг относительно друга.
Э. Бартолин
Первым, кто смог разобраться в явлении разложения белого света призмой в спектр, был Исаак Ньютон. В 60-е годы XVII века он открыл явление дисперсии света и простых цветов.
Дисперсия света — это явление, обусловленное зависимостью абсолютного показателя преломления вещества от частоты (или длины волны) света (частотная дисперсия), или, то же самое, зависимость фазовой скорости света в веществе от длины волны (или частоты).
Для того чтобы запомнить чередование цветов в спектре, обычно предлагают запомнить следующую фразу: «Каждый Охотник Желает Знать Где Скрывается Фазан», где заглавные буквы каждого слова являются первыми буквами в названии соответствующего цвета.
Оптика
Оптика - раздел физики, в котором изучаются закономерности световых (оптических) явлений, природа света и его взаимодействие с веществом.
Геометрическая оптика — раздел оптики, изучающий законы распространения света в прозрачных средах и принципы построения изображений при прохождении света в оптических системах.

Закон отражения света
Закон отражения света определяет взаимное расположение падающего луча, отраженного луча и перпендикуляра к поверхности, восстановленного в точке падения.
a

g

Закон преломления света
Луч, распространяющийся в первой среде и достигающий границы, называется падающим лучом. Он составляет с перпендикуляром к границе, проведенным через точку падения, угол a, называемый углом падения. Луч, прошедший во вторую среду, называют преломленным лучом. Угол b, который этот луч образует с тем же перпендикуляром, называют углом преломления.
a

b
Показатель преломления
Показатель преломления среды относительно вакуума называют абсолютным показателем преломления этой среды. Он равен отношению синуса угла падения к синусу угла преломления при переходе светового луча из вакуума в данную среду. Относительный показатель преломления n связан с абсолютными показателями n2 и n1 первой среды соотношением:
Преломление света
Поэтому закон преломления может быть записан следующим образом:
n1
n1
n2
n2
n1<n2
n1>n2

a
a

g
g
b
b
Полное внутреннее отражение света
При угле падения a > a0 преломленный пучок исчезнет, и весь свет отражается от границы раздела, т.е. происходит полное отражение света.
n2
n1
n1>n2

a1
b1

a0

a2

g
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Історія розвитку астрономії»

text:
Виконав:
Учень 11 - М класу
КНТМЛ №81
Борисенко Денис
Презентація на тему:Історія розвитку астрономії
Зміст:
1. Зародження астрономії;
2. Древній період;
3. Середньовіччя;
4. Винахід телескопа;
5. Вільям Гершель;
6. Поняття астрономії;
7. Основа астрономії;
8. Три «кити» сучасної астрономії;
9. Розділи астрономії;
10. Цікаві факти ХХ століття;
11. Використані джерела;
12. Тести для перевірки;
        Астрономія є однією з найдавніших природничих наук.Невідомо, де і коли вона зародилась. Необхідність людини орієнтуватися в просторі, систематизувати свій час та передбачувати початок польових робіт призвело до раннього розвитку цієї науки.

Древній період:

   Науковці сходяться думкою, що головною причиною виникнення астрономії була її необхідність для звичайних потреб, наприклад, фермерство та навігація. Люди завжди мали потребу у визначені часу. Упорядкування придбаних знань сприяло розвитку науки, створенню приладів та систем виміру часу. Перші письмові докази існування астрономії простежуються у джерелах III-II тисячоліття до н. е.

Середньовіччя:

   На початок IX століття вчені Багдаду і Дамаску досягли великих успіхів. Так, у 827 році ними було виміряно дугу меридіану, а також встановлено його протяжність у 47 000 км, завдяки спостереженням зенітних відстаней зір за методом Ератосфена.
В епоху Середньовіччя європейські астрономи займалися переважно спостереженнями видимих рухів планет.

Відео

Галілео    Галілей:

   Великий італійський вчений Галілео Галілей зробив великий внесок у розвиток астрономії -  винайшов телескоп. Він створив перший у світі телескоп-рефрактор. Збільшення телескопа спочатку було триразовим, пізніше Галілей довів його до 32-кратного.

   Важливу роль у розвитку астрономії зіграв англійський учений німецького походження Вільям Гершель. Він побудував унікальні для того часу рефлектори (телескопи) з діаметром дзеркал до 1,2 м і віртуозно ними користувався. Гершель відкрив  планету Уран.
Він зареєстрував понад 2500 нових туманностей.
Вільям Гершель:

Рефлектор Гершеля
Астрономія:
    Астрономія (від грец. «астрон», «зоря», «закон») - наука про небесні світила, про закони їхнього руху, а також про будову і розвиток Всесвіту в цілому.
Астрономія вивчає всю сукупність небесних світил: планети , комети і метеорні тіла, зоряні скупчення, а також речовину та поля, які заповнюють простір між світилами.

Відео

Основа астрономії:
    Основою астрономії є спостереження. Вивчаючи потоки електромагнітних хвиль від небесних світил, астрономи не тільки змогли визначити відстані до них, з'ясувати внутрішню будову, але й накреслити шляхи їхньої еволюції впродовж мільярдів років.

   Сучасна астрономія тримується на трьох «китах»:
   По-перше, це потужна світлоприймальна техніка,  телескопи з допоміжними приладами;
   По-друге, сукупність законів і методів теоретичної фізики, встановлених і розроблених за останні триста років;
  По-третє, математичний апарат у поєднанні з можливостями сучасної обчислювальної техніки.

    Сучасна астрономія поділяється на багато окремих дисциплін: Астрометрія розробляє методи вимірювання положень небесних світил. Небесна механіка з'ясовує динаміку руху небесних тіл. Астрофізика вивчає фізичну природу, і внутрішню будову зір. Зоряна астрономія досліджує  будову нашої Галактики.

    Цікаві факти ХХ ст.:

1951 - доведена спіральна структура нашої Галактики;
1961 - перший політ людини в космос;
1965 - перші фотографії поверхні Марса;
1969 - висадка Аполлона-11 на Місяці. Перший вихід людини на поверхню Місяця;
1971 - перша м'яка посадка на Марс;
1975 - перша фотопанорама поверхні Венери;
1990 - запуск Космічного телескопа «Габбл».

Використані джерела:
http://uk.wikipedia.org
http://www.astrolab.ru/
http://www.astronomy.ru
http://www.astroclub.kiev.ua
http://cikavo.com
http://astro.franko.lviv.ua/

Тести для перевірки:
Історія виникнення астрономії тести.xlsx


title: Презентація на тему «Кварки»

text:
Презентація з фізики на тему «Кварки»
Підготувала учениця 11-В класу Трикіша В.

Кварки — фундаментальні частинки, з яких за сучасними уявленнями складаються адрони, зокрема протони та нейтрони. На сьогодні відомо 6 сортів (їх прийнято називати «ароматами») кварків: d, u, s, c, b і t.
Кварки мають спін 1/2ħ де ħ - зведена стала Планка, та дробовий електричний заряд. Кожен кварк має також один з трьох кольорів (ще одне квантове число, подібно до спіну чи аромату). Кожному з шести кварків відповідає своя античастинка - антикварк.
	На відміну від інших елементарних частинок, кварки мають не цілий, а дробовий електричний заряд кратний 1/3 елементарного заряду.	Усім кваркам, крім d та u, приписується певне ароматове квантове число (ароматовий заряд): дивність, чарівність, красу та правдивість. За абсолютною величиною цей заряд приймається рівним 1, а знак прийнято вибирати таким, як і знак електричного заряду кварка.	Ізоспін кварків дорівнює 1/2, а отже його проекція, в залежності від аромату кварка, може приймати два значення: -1/2 та +1/2.
	Кварки можна згрупувати у три покоління. До кожного покоління належать два кварки, які мають протилежні за знаком проекції ізоспіну, один з них має заряд -1/3, а другий +2/3.	Кваркам приписується також баріонний заряд величиною 1/3, антикваркам, відповідно, -1/3. Таким чином, баріони, що складаються з трьох кварків, мають баріонний заряд 1, їхні античастинки, що складаються з трьох антикварків, -1, а мезони, що складаються з кварка і антикварка, мають баріонний заряд 0.	За масою розрізняють легкі: d,u,s та важкі: c,b і t кварки.Кожному кварку відповідає антикварк, що має протилежний за знаком електричний заряд, ароматове число, проекцію ізоспіну та баріонний заряд −1/3
Рис. 1  Протон як структура з двох u-кварків і одного d-кваркаРис.2   Стандартна модель елементарних частинок                     рис.1                                    рис.2
	Кварки беруть участь у кожному з чотирьох типів фундаментальних взаємодій.	Протони та нейтрони, які дають найбільний внесок у масу видимої матерії Всесвіту, складаються із кварків. Отже, явище гравітаційної взаємодії між зірками, планетами та іншими астрономічними об’єктами це значною мірою прояв участі кварків у гравітаційній взаємодії.	Участь кварків у електромагнітній взаємодії проявляється у глибоко непружному розсіянні електронів або мюонів на адронах, у перетвореннях (анігіляції) електрон-позитронної пари в адрони тощо, а також у властивостях адронів: наявності у них електричних зарядів та магнітних моментів. Електромагнітна взаємодія не змінює квантових чисел: аромат, колір, проекція ізоспіну тощо залишаються незмінними.
	Завдяки слабкій взаємодії відбувається перетворення кварків із зміною їхніх ароматів, однак колір кварка при цьому не міняється. Проекція ізоспіну внаслідок слабкої взаємодії може міняти знак, однак може залишатись й незмінною. Зміна ароматів кварків проявляє себе, зокрема, у слабких розпадах адронів, наприклад у розпаді вільного нейтрона на електрон і антинейтрино. Зі слабкими взаємодіями кварків пов’язане також глибоко непружне розсіяння нейтрино на адронах.	Сильна взаємодія утримує кварки всередині адронів. Кварки взаємодіють між собою шляхом обміну глюонами. При цьому відбувається зміна кольору кварка, однак його інші квантові числа, а саме аромат та проекція ізоспіну, залишаються незмінними. Властивості сильної взаємодії не дозволяють кварку вилетіти за межі адрона. Це явище отримало назву конфайнменту. Воно має наслідком відсутність у природі вільних кварків.
	Гіпотеза про існування кварків виникла на початку шістдесятих років двадцятого століття, коли робилися спроби побудувати схему класифікації відомих на той час адронів. Найвдаліша схема класифікації була запропонована у 1961 році Мюрреєм Ґелл-Манном та, незалежно від нього, Казухіко Нішіджимою. Вона дозволила не лише класифікувати відомі на той час адрони, але й дозволила передбачити існування та описати властивості на той час ще невідомої Ω-частинки.	Пізніше Мюррей Ґелл-Манн та Джордж Цвейг прийшли до висновку, що все різноманіття відомих на той час адронів можна пояснити, постулювавши існування лише трьох частинок, які були названі кварками. У сучасних позначеннях це — u-, d- та s-кварки. Адрони інтерпретувалися як зв’язані стани цих частинок та їхніх античастинок:    мезони — кварка та антикварка;    баріони — трьох кварків.
	Кварк-глоюонна плазма (квагма, хромоплазма) — стан матерії, у якому кварки та глюони знаходяться у вільному, не зв'язаному у нуклонах, стані. На сьогодні відомо 4 стани речовини: газ, рідина, тверде тіло, плазма. Новий стан речовини можна отримати при великих баріонних густинах та енергіях.	Вивчення кварк-глоюонної плазми є важливим для розуміння ранніх етапів еволюції Всесвіту, кінцевих стадій розвитку деяких зірок та та для стоворення об'єднуючої теорії фізичних взаємодій.
Дякую за увагу!


Презентація на тему «Спектральний аналіз» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Мобільний зв’язок»

text:
МОБІЛЬНИЙ ЗВ’ЯЗОК
 Основні поняття
 Статистичні дані
 Принцип дії
 Вплив випромінювання
 Ситуація в Україні

Мобільний зв’язок
Мобільний зв'язок — галузь зв'язку, електрозв'язку, телекомунікацій; передача на відстань мовної інформації, здійснюваної електричними сигналами (фіксований зв'язок) або радіосигналами.
У світі на сьогодні експлуатується близько 1,5 мільйони базових станцій, більш ніж 20 000 з них розташовані в Україні. Мобільний телефонний зв’язок сьогодні — це одна з найбільш успішних та дуже динамічних за розвитком областей радіозв’язку.
Гарнітура – один із шляхів зменшення отримуваної дози випромінювання від мобільних телефонів.
Робота мобільного зв’язку забезпечується розвинутою мережею базових станцій (фіксованих антен), які передають інформацію на комутаційні центри за допомогою радіочастотних сигналів.
Принцип дії та обладнання
Основні складові стільникової мережі — це сотові телефони і базові станції. Увімкнений стільниковий телефон прослуховує радіоефір, шукаючи сигнал базової станції. Після цього телефон посилає станції свій унікальний ідентифікаційний код. Телефон і станція підтримують постійний радіоконтакт, періодично обмінюючись пакетами даних.

Базова станція

Антена базової станції розділена на сектори, кожен з яких спрямований у свій бік. Кожен сектор може обслуговувати до 72 дзвінків одночасно. Усього може бути 6 секторів => одна базова станція може обслуговувати до 432 дзвінків. Вертикальна антена здійснює зв'язок з телефонами, кругла з'єднує станцію з контролером.

КОМУТАТОР
Кожен комутатор обслуговує від 2 до 30 контролерів й здійснює управління трафіком.
КОНТРОЛЕР
У залежності від обладнання, контролер може обслуговувати до 60 базових станцій. Зв'язок між базовою станцією та контролером може здійснюватися через радіорелейний канал або по оптволоконному кабелю. Контролер здійснює керування роботою радіоканалів, контролює пересування абонента й здійснює передачу сигналу з однієї базової станції на іншу.

16 червня 1993 року – в Україні було запроваджено мобільний зв’язок і здійснено перший дзвінок з мобільного телефону.

Сьогодні в Україні налічується вже більш ніж 51 млн абонентів різних мобільних операторів. За 10 років користування мобільним зв’язком кількість абонентів збільшилась в 1000 разів у порівнянні з 1997 роком.


title: Презентація на тему «Рентгенівське випромінювання» (варіант 2)

text:
{
{
{
{
{
{

www.wikipedia.org
http://uznaika.com
http://spravzdrav.ru
www.ukrlib.ua
www.referatik.ru
http://www.biblioteka.org.ua/
http://www.4uth.gov.ua/library/department/mediateka.htm


title: Презентація на тему «Pollution» (варіант 2)

text:
  The protection of nature has become one of the most burning problems of the 21th century.
Since ancient times Nature has served Man, being the source of his life. For thousands of years people lived in harmony with environment and it seemed to them that natural riches were unlimited. But with the development of civilization man's interference in nature began to increase.
   With the development of civilization man's interference in nature began to increase. The by-products of people's activity pollute the air we breathe, the water we drink, the land we grow grain and vegetables on.
 Water
    The level of water treatment is extremely low
    By water pollution distinguished:
chemical
physical (thermal, radiation);
biological (microbial).
To ensure the required water status of natural water bodies need to develop and implement measures to protect water.
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
  The protection of nature has become one of the most burning problems of the 21th century.
Since ancient times Nature has served Man, being the source of his life. For thousands of years people lived in harmony with environment and it seemed to them that natural riches were unlimited. But with the development of civilization man's interference in nature began to increase.
   With the development of civilization man's interference in nature began to increase. The by-products of people's activity pollute the air we breathe, the water we drink, the land we grow grain and vegetables on.
 Water
    The level of water treatment is extremely low
    By water pollution distinguished:
chemical
physical (thermal, radiation);
biological (microbial).
To ensure the required water status of natural water bodies need to develop and implement measures to protect water.
Air
   Air pollution is a problem the 21st century. Main pollutants are emissions to air pollutants. The government must control of gases emission, which damage the ozone layer.
  The protection of nature has become one of the most burning problems of the 21th century.
Since ancient times Nature has served Man, being the source of his life. For thousands of years people lived in harmony with environment and it seemed to them that natural riches were unlimited. But with the development of civilization man's interference in nature began to increase.
   With the development of civilization man's interference in nature began to increase. The by-products of people's activity pollute the air we breathe, the water we drink, the land we grow grain and vegetables on.
 Water
    The level of water treatment is extremely low
    By water pollution distinguished:
chemical
physical (thermal, radiation);
biological (microbial).
To ensure the required water status of natural water bodies need to develop and implement measures to protect water.
Air
   Air pollution is a problem the 21st century. Main pollutants are emissions to air pollutants. The government must control of gases emission, which damage the ozone layer.
Deforestation
Vast forests are cut and burn in fire. Their disappearance upsets the oxygen balance. As a result some rare species of animals, birds, fish and plants disappear forever, a number of rivers and lakes dry up.
  The protection of nature has become one of the most burning problems of the 21th century.
Since ancient times Nature has served Man, being the source of his life. For thousands of years people lived in harmony with environment and it seemed to them that natural riches were unlimited. But with the development of civilization man's interference in nature began to increase.
   With the development of civilization man's interference in nature began to increase. The by-products of people's activity pollute the air we breathe, the water we drink, the land we grow grain and vegetables on.
 Water
    The level of water treatment is extremely low
    By water pollution distinguished:
chemical
physical (thermal, radiation);
biological (microbial).
To ensure the required water status of natural water bodies need to develop and implement measures to protect water.
Air
   Air pollution is a problem the 21st century. Main pollutants are emissions to air pollutants. The government must control of gases emission, which damage the ozone layer.
Deforestation
Vast forests are cut and burn in fire. Their disappearance upsets the oxygen balance. As a result some rare species of animals, birds, fish and plants disappear forever, a number of rivers and lakes dry up.
  The protection of nature has become one of the most burning problems of the 21th century.
Since ancient times Nature has served Man, being the source of his life. For thousands of years people lived in harmony with environment and it seemed to them that natural riches were unlimited. But with the development of civilization man's interference in nature began to increase.
   With the development of civilization man's interference in nature began to increase. The by-products of people's activity pollute the air we breathe, the water we drink, the land we grow grain and vegetables on.
 Water
    The level of water treatment is extremely low
    By water pollution distinguished:
chemical
physical (thermal, radiation);
biological (microbial).
To ensure the required water status of natural water bodies need to develop and implement measures to protect water.
Air
   Air pollution is a problem the 21st century. Main pollutants are emissions to air pollutants. The government must control of gases emission, which damage the ozone layer.
Deforestation
Vast forests are cut and burn in fire. Their disappearance upsets the oxygen balance. As a result some rare species of animals, birds, fish and plants disappear forever, a number of rivers and lakes dry up.
Land
   Contamination of soils also occur as a result of agricultural practices, pesticides pesticide residues unused fertilizer.
  The most horrible ecological disaster befell Ukraine and its people after the Chernobyl tragedy in April 1986.
   A great damage has been done to the agriculture, forests and people's health. The consequences of this explosion at the atomic power-station are tragic for the Ukrainian, Byelorussian and other nations.
Take care of nature - it is our home


title: Презентація на тему «Гучномовець» (варіант 3)

text:
ГУЧНОМОВЕЦЬ
Гучномовець — це пристрій, що служить для голосного відтворення звукового сигналу. Гучномовець убудований у радіо, телевізор й інші побутові прилади, якими користуємося щодня.

3

2

1
1 – кільцевий Ш-подібний магніт;
2 – котушка;
3 – дифузор;
Гучномовці перетворюють електричний сигнал на звукові хвилі, що поширюються в повітряному середовищі, за допомогою механічної рухливої системи (дифузора).

3

2
1
Основним робочим вузлом електродинамічного гучномовця є дифузор, що виконує перетворення механічних коливань на акустичні. Дифузор гучномовця приводиться в рух силою, що діє на жорстко скріплену з ним котушку, яка знаходиться в магнітному полі. У котушці тече змінний струм, що відповідає аудіосигналу, що має відтворити гучномовець.

2

3

1
Магнітне поле в гучномовці створюється кільцевим постійним магнітом. Котушка під дією сили Ампера вільно рухається в межах кільцевого зазору, а її коливання передаються дифузору, що, у свою чергу, створює акустичні коливання, які поширюються в повітряному середовищі.

3

2

1
Зі збільшенням сили струму котушка сильніше притягнеться до постійного магніту, в разі зменшення сили струму притягання послабшає і котушка зміститься в протилежному напрямку. Якщо силу струму в котушці змінювати періодично, вона буде відхилятися (рухатися) то в одному, то в іншому напрямку, тобто коливатиметься в такт зміні сили струму. Чим частіше змінюватиметься сила струму, тим більшою буде частота коливань котушки.
Тіло, яке коливається з частотою від 20 до 20000 Гц, випромінює звукові хвилі. Отже, якщо частота коливань котушки змінюватиметься в означених межах, то котушка буде джерелом звуку. Гучність та висота тону випромінюваного звуку визначатимуться амплітудою і частотою коливань відповідно.Саме на коливаннях котушки зі змінним струмом у магнітному полі постійного магніту базується дія електродинамічного гучномовця (динаміка) — електроакустичного пристрою для відтворення звуку
Пристрій рупорного гучномовця


Презентація на тему «Броунівський рух»


title: Презентація на тему «Радіолокація» (варіант 2)

text:
Радіолокація
План
 Означення радіолокації
Історія розвитку радіолокації
Радіолокація
Застосування радіолокації
Пристрої за допомогою яких здійснюеться радіолокація
Радар
Історія розвитку радару
Радіолокатор
Принцип роботи радіолокатору
Склад радіолокаційної станції
Визначення відстаті до об’єкту
Радіолокація (от  латинских слов «radio» -излучаю и «lokatio» – расположение) - визначення положення об'єкту за допомогою відбитих від нього радіохвиль.
Напрям на об'єкт або його азимут визначається за допомогою діаграми направленості радара (дальноміра), яка формується у вигляді тонкого пучка у вертикальній площині. Зазвичай антена радара обертається, а з нею обертається і діаграма направленості, що дозволяє фіксувати сектор, в якому знаходиться ціль.

Висота об'єкта визначається за допомогою радара, який називається висотоміром. Діаграма направленості антени висотоміра лежить у горизонтальній площині, а сама антена хитається вгору-вниз. Для визначення висоти цілі висотомір повинен отримати інформацію від дальноміра про її азимут. Повністю координати цілі визначаються за сумою даних від дальноміра й висотоміра.
Історія розвитку радіолокації
 А. С. Попов у 1897 році під час дослідів по радіозв'язку між кораблями виявив явище віддзеркалення радіохвиль від борту корабля. Радіопередавач був встановлений на верхньому містку транспорту «Європа», що стояв на якорі, а радіоприймач - на крейсері «Африка». Під час дослідів, коли між кораблями потрапляв крейсер «Лейтенант Ільїн», взаємодія приладів припинявся, поки суду не сходили з однієї прямої лінії
Історія розвитку радіолокації
У вересні 1922р . у США, Х.Тейлор і Л. Янг проводили досліди по радіозв'язку на декаметрових хвилях (3-30 МГц) через річку Потомак. В цей час по річці пройшов корабель, і зв'язок перервався - що наштовхнуло їх на думку про застосування радіохвиль для виявлення рухомих об'єктів.
У 1930р. Янг і його колега Хайленд знайшли відображення радіохвиль від літака. Незабаром після цих спостережень вони розробили метод використання радіоеха для виявлення літака.
 Радіолокація заснована на явищі відбиття радіохвиль від різних об'єктів
Помітне відображення можливо від об'єктів у тому випадку, якщо їх лінійні розміри перевищують довжину електромагнітної хвилі. Тому радари працюють в діапазоні 108-1011 Гц. А також потужність випромінюваного сигналу ~ω4.
Радіолокація застосовується  :
В системах протиповітряної оборони
Український Краз-6322 військ ППО України. З радаром Радар «Кольчуга» анти-стелс
Український Краз-6446 військ ППО України. У виді С-300
ЗРК «Бук-М1». СРСР
Зенітний ракетно-гарматний комплекс 2К22 «Тунгуска».
В цивільній авіації
Радіолокація застосовується  :
Застосування радіолокації:
Дослідження щільності рослинного покриву, розподіл лісових масивів, луків і полів, визначення виду грунтів, їх температури і вологості, контроль за станом іригаційних систем, виявлення пожеж.
Сільське і лісове господарство
Застосування радіолокації
Визначення рельєфу хвилястої поверхні морів і океанів, картографування берегової лінії, спостереження за біологічними явищами, проведення льодової розвідки.
Океанографія
Застосування радіолокації
Дослідження процесів випаровування вологи, розподіл і інфільтрація опадів, вивчення стоку грунтових вод і забруднення водних поверхонь, визначення характеру снігового та льодового покриву, спостереження за водним режимом головних річок.
Гідрологія
Застосування радіолокації
Визначення структури землекористування, розподіл і стан транспорту і систем зв'язку, розвиток систем переробки природних ресурсів, топографія і геоморфологія, визначення складу порід та їх структури, стратиграфія осадових порід, пошук мінеральних родовищ, відпрацювання техніки розвідки корисних копалин.
Геофізика і географія
 Метеорологічне забезпечення польотів, управління повітряним рухом, забезпечення ближньої і дальньої радіонавігації, радіолокаційне забезпечення посадки повітряних суден і космічних апаратів, забезпечення далекого і ближнього виявлення повітряних цілей і наведення на них перехоплювачів, забезпечення перехоплення повітряних цілей і прицілювання, панорамний огляд поверхні, розпізнавання державної приналежності літальних апаратів, забезпечення радіолокаційного супроводу повітряних і наземних об'єктів і т.д.
Застосування радіолокації
Космос
У космічних дослідженнях радіолокатори застосовуються для управління польотом і стеження за супутниками, міжпланетними станціями, при стикуванні кораблів. Радіолокація планет дозволила уточнити їх параметри (наприклад відстань від Землі і швидкість обертання), стан атмосфери, здійснити картографування поверхні.
Військова справа, цивільна авіація та космічні дослідження
Застосування радіолокації
 Метеорологічне забезпечення польотів, управління повітряним рухом, забезпечення ближньої і дальньої радіонавігації, радіолокаційне забезпечення посадки повітряних суден і космічних апаратів, забезпечення далекого і ближнього виявлення повітряних цілей і наведення на них перехоплювачів, забезпечення перехоплення повітряних цілей і прицілювання, панорамний огляд поверхні, розпізнавання державної приналежності літальних апаратів, забезпечення радіолокаційного супроводу повітряних і наземних об'єктів і т.д.
Основне застосування радіолокації - це ППО.
   Головне завдання - спостерігати за повітряним простором, виявити і вести мету, в разі необхідності навести на неї ППО і авіацію.
 Радіолокація здійснюється за допомогою пристроїв, які називаються :
радіолокаційними станціями
радарами
ЗГРЛС Дуга. Об'єкт Чорнобиль-2
ALTAIR, класичний радар далекої дії на атолі Кваджалейн для детекції космічних об'єктів
Радар (від англ. radar — скорочення від radio detection and ranging) або радіолокаційна станція (РЛС) — система для виявлення повітряних, морських і наземних об'єктів, а також для визначення їхньої дальності і геометричних параметрів. Використовує метод, заснований на випромінюванні радіохвиль і реєстрації їхніх віддзеркалень від об'єктів.
В 1887 році німецький фізик Генріх Герц розпочав експерименти, з ходом яких відкрив існування електромагнітних хвиль, передбачених теорією Джеймса Максвелла. Герц навчився генерувати і вловлювати електромагнітні радіохвилі і виявив, що вони по-різному поглинаються і відбиваються різними матеріалами.

Шотландский физик Роберт Уотсон-Уатт первый в 1935 г.  построил радарную установку, способную обнаружить самолеты на расстоянии 64 км. Эта система сыграла огромную роль в защите Англиии от налетов немецкой авиации во время второй мировой войны. В СССР первые опыты по радиообнаружению самолётов были проведены в 1934. Промышленный выпуск первых РЛС, принятых на вооружение, был начат в 1939г. (Ю.Б.Кобзарев).
Антена радіолокатора
Для радіолокації використовуються антени у вигляді параболічних металевих дзеркал, у фокусі яких розташований випромінюючий диполь.
За рахунок інтерференції хвиль виходить гостронаправленнє випромінювання. Вона може обертатися і змінювати кут нахилу, посилаючи радіохвилі в різних напрямках. Одна і та ж антена поперемінно автоматично з частотою імпульсів підключається до передавача, то до приймача.
Робота радіолокатора
 Передавач виробляє короткі імпульси змінного струму, тривалість імпульсів 10-6 с, проміжок між ними в 1000 разів більше, які через антенний перемикач надходять на антену і випромінюються.
У проміжках між випромінюваннями антена приймає відбитий від об'єкта сигнал, підключаючись при цьому до входу приймача. Приймач виконує посилення і обробку прийнятого сигналу. У найпростішому випадку результуючий сигнал подається на променеву трубку (екран), яка показує зображення, синхронізоване з рухом антени. Сучасний радар включає в себе комп'ютер, який обробляє прийняті антеною сигнали і відображає їх на екрані у вигляді цифрової і текстової інформації.
Це радянська радіолокаційна станція для раннього виявлення запусків міжконтинентальнх балістичних ракет.
Визначення відстані до об'єкта
Знаючи орієнтацію антени під час виявлення цілі, визначаютьїї координати. Щодо зміни цих координат з плином часувизначають швидкість цілі і розраховують її траєкторію.
S - відстань до об'єкта,t - час розповсюдження радіоімпульсу до об'єкта і назад


title: Презентація на тему «Застосування фотоефекту: Фотодіод»

text:
Застосування фотоефекту:Фотодіод
Підготувала: Мирошниченко Т.
Фотодіоди


Презентація на тему «Оптика» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Гідроенергетика»

text:
Гідроенергетика
Підготували учениці 11-А класу:
Кошина Анна
Алексеева Наталія
Герасим Юлія
Гідроелектростанція
	Гідроелектростанція (ГЕС) - електростанція, що як джерело енергії використовує енергію водного потоку. Гідроелектростанції зазвичай будують на річках, споруджуючи греблі і водосховища.

Основні фактори
ефективності
	Для ефективного виробництва електроенергії на ГЕС необхідні два основних фактори:
	Принцип роботи гідроелектростанції є досить простий.
	Необхідний напір води, що утворюється за допомогою будівництва греблі, утримується для того, щоб потім в певний момент цю різницю тиску використати для запуску генераторів. У деяких випадках для отримання необхідного напору води використовують спільно і греблю, і деривації.
Принцип роботи ГЕС
	В самій будівлі гідроелектростанції розташовується все енергетичне обладнання, яке надійно захищене від проникнення води.
	Згідно з результатами 2011 року на ГЕС в Україні припадає 12,4 % всієї виробленої енергії, що становить 5 500  МВт.
	Рівень освоєння гідропотенціалу великих рік практично вичерпаний. В останні роки використання технічного гідропотенціалу великих рік в Україні перевищувало 60 %.
Гідроенергетика в Україні
Найбільші ГЕС України
Переваги ГЕС
Недоліки ГЕС
Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Теплові машини» (варіант 1)

text:
ТЕПЛОВІ МАШИНИ
Машини призначені для перетворення внутрішньої енергії палива на механічну енергію, називають
тепловими машинами

Парова машина — тепловий двигун, який перетворює енергію пари в механічну роботу.
Парова машина
Двигуни внутрішнього
згоряння
Двигун внутрішнього згорання - це тип двигуна, теплова машина, в якій хімічна енергія палива (звичайно застосовується рідке або газоподібне вуглеводневе паливо), що згоряє в робочій зоні, перетвориться в механічну роботу.
Одним із найпоширеніших видів теплової машини є двигун внутрішнього згоряння (ДВЗ), який нині широко використовується в різних транспортних засобах, зокрема в автомобілях.
Важливою перевагою парової турбіни      виявилась зручність її з’єднання з електричним генератором без застосування будь-яких проміжних передач. Турбіна легко зносить перевантаження, легко регулюється по частоті обертання. У поєднанні з більш високим турбінами, особливо при великих навантаженнях, всі ці якості й зробили парову, а пізніше і газову турбіну основними привідними двигунами електрогенераторів.

Власне газова турбіна є такою ж лопатковою машиною, що й парова: в обох випадках механічна енергія обертання ротора генерується в результаті трансформації на його лопатках кінетичної енергії потоку робочого тіла .
По суті, відрізняються ці турбіни лиш робочим тілом.
Парова та газова турбіни
Реактивний двигун — двигун-рушій, що створює тягу (реактивну) внаслідок швидкого витікання робочого тіла із сопла, найчастіше робочим тілом є гарячі гази, що утворюються внаслідок спалювання палива укамерах згоряння.
Реактивний двигун

ОСНОВНІ ЧАСТИНИТЕПЛОВОЇ МАШИНИ
Нагрівник     Т1
Холодильник    Т2
Робоче тіло
Q1
Q2

ЦИКЛ КАРНО
Цикл Карно́ — ідеальний термодинамічний цикл.
            Цикл складається з чотирьох стадій:
Робоча речовина нагрівається за сталої температуи (ізотермічний процес).
Робоча речовина розширюється за сталої ентропії (адіабатичний процес).
Робоча речовина охолоджується за сталої температури (ізотермічний процес).
Робоча речовина стискається за сталої ентропії (адіабатичний процес).
ККД теплової машини
Коефіцієнт корисної дії – відношення виконаноїроботи до загальних енергетичних затратна її виконання
(безрозмірна величина, вимірюється у відсотках)

За умови ідеального процесу перетворення внутрішньоїенергії в механічну, найвищий тепловийККД матиме вигляд:

Ефективність роботи холодильної машинихарактеризують холодильним апаратом, якийвизначає відношення кількісної теплоти Q2 дороботи A’:

У нашому сучасному житті теплові двигунизастосовуються в:
Автомобілях;
Тракторах;
Танках ;
Кораблях;
Авіатехніці тощо.


title: Презентація на тему «Інтерференція світла» (варіант 3)

text:
Підготувала Нападій Ірина 11А клас
Інтерференція світла

Інтерференція
фізика
лінгвістика
біологія
генетика
зоологія
психологія
ботаніка
Інтерференція (фізика)  - зміна в характері звукових, теплових, світлових і електричних явищ, пояснюване коливальним рухом: у першому випадку частинок звучного тіла, в інших трьох - коливанням.
Інтерференція світла  - окремий випадок інтерференції для видимої області електромагнітного спектра;
Інтерференція полів напруг  - у фізиці кристалів (Мартенситне перетворення)
Докладніше про інтерференцію світла
Інтерференція світла  - перерозподіл інтенсивності світла в результаті накладення ( суперпозиції ) кількох когерентних світлових хвиль . Це явище супроводжується чергуються в просторі максимумами і мінімумами інтенсивності. Її розподіл називається інтерференційної картиною.
Історія відкриття
Вперше явище інтерференції було незалежно виявлено Робертом Бойлем (1627-1691 рр..) і Робертом Гуком (1635-1703 рр..).

Дослід Юнга  - експеримент, проведений Томасом Юнгом і став експериментальним доказом хвильової теорії світла . Результати експерименту були опубліковані в 1803 .
Інтерференція світла в тонких плівках
Інтерференція світла на мильній бульбашці.
Інтерференція в тонкій плівці. Альфа - кут падіння, бета - кут відбиття, жовтий промінь відстане від оранжевого, вони зводяться оком в один і інтерферують.
де k = 0,1,2 ... і           - оптична довжина шляху першого і другого променя, відповідно.
- Умова максимуму;
- Умова мінімуму
Кільця Ньютона
Кільця Ньютона  - кільцеподібні інтерференційні максимуми і мінімуми, що з'являються навколо точки дотику злегка зігнутої опуклою лінзи і плоскопараллельной пластини при проходженні світла крізь лінзу і пластину

Інтерференційна картина являє собою чергування світлих і темних смуг, крок яких дорівнює:
У багатьох науково технічних додатках поняття випадку нерівних частот узагальнюється на будь-які, в тому числі і не плоскі хвилі. Так як в більшості випадків, наприклад в задачах пов'язаних з інтерференцією і дифракцією світла, досліджується в основному просторове положення максимумів і мінімумів і їх відносна інтенсивність, постійні множники, які не залежать від просторових координат, часто не враховуються. З цієї причини часто вважають:
Ступінь розрізнюваності смуг на тлі середньої інтенсивності називається видність або контрастом інтерференційних смуг:
Інтерференційне співвідношення має вигляд:
Інтерференція окремих фотонів
Інтерференція світла відбувається не в результаті складання різних фотонів, а в результаті інтерференції фотона самого з собою . При цьому тимчасова когерентність не потрібно для формування статистичної інтерференційної картини - фотони можуть проходити один за одним з необмеженим періодом проходження.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Биография И.Пулюя и В. Рентгена»

text:
Презентация на тему:
Биография И.Пулюя и В. Рентгена
Иван Пулюй родился в 1845 году в Гримайлове, Галицинского района Австро-Венгерской империи. В 1865 году он закончил Тернопольскую гимназию и поступил на теологический факультет Венского университета, который окончил с отличием. Позднее он поступил на физико-математическое отделение философского факультета того же университета, что стало шоком для его родителей, которые, будучи ревностными греко-католиками, хотели, чтобы сын стал священником.

После окончания университета Иван Пулюй, будучи украинским патриотом, попытался начать свою научную деятельность в киевском университете, отослав запрос на кафедру физики. Однако, его запрос был отклонен, а он сам был сочтен слишком неблагонадёжным в свете действия Валуевского циркуляра.

В 1884 году Иван Павлович возглавил кафедру физики Немецкой высшей технической школы (ныне Чешский технический университет) в Праге, которую он в 1903 году преобразовал в первую в Европе кафедру физики и электротехники. С 1888 по 1889 годы Иван Павлович был ректором этой школы, а созданную им кафедру возглавлял на протяжении 32 лет. Кроме того, И. П. Пулюй был государственным советником по электротехнике Чехии и Моравии. Также И. Пулюй – автор около 50 научных работ на украинском, немецком и английском языках, главным образом по проблеме катодного излучения и Х-лучей.
В 1916 году ему предложили должность министра просвещения Австрии, от которой он отказался по состоянию здоровья.

Умер в 1918 году в Праге, где и похоронен.

Иван Пулюй и Никола Тесла, проведя целый ряд исследований с газоразрядными трубками, оказались ближе всех к разгадке природы излучения, порождаемого катодными лучами. Возвратившись из Страсбурга в Вену Иван Пулюй продолжил заниматься изучением явлений в трубках. В 1880—1882 годах он подробно описал видимые катодные лучи. А в 1881 году сконструированная им трубка, излучающая Х-лучи — прообраз современных рентгеновских аппаратов, была удостоена Серебряной медали на Международной электротехнической выставке в Париже. Во всем мире она стала известна как «лампа Пулюя».

Сконструированная за 14 лет до работ В. К. Рентгена, она генерировала лучи, названные впоследствии по предложению анатома Колликера рентгеновскими. С помощью этого устройства И. П. Пулюй впервые в мировой практике сделал снимок сломанной руки 13-летнего мальчика, снимок руки своей дочери с булавкой, лежащей под ней, а также снимок скелета мертворождённого ребёнка. Серия рентгенограмм органов человека, выполненная Пулюем, была настолько чёткой, что позволила выявить патологические изменения в телах пациентов. Однако отсутствие должным образом оборудованной лаборатории и материальные трудности сильно тормозили исследования учёного.
Пулюй и Рентген
Пулюй понимал, что имеет дело с серьезным открытием, фиксировал результаты, но не был расторопен с патентом.
В. Рентгену работы Пулюя были известны из уст самого исследователя - оба трудились какое-то время вместе в лаборатории проф. А. Кундта в Страсбурге.
Кроме того, Рентген переписывался с Пулюем, и поэтому был хорошо информирован о его исследованиях.
Пулюй понимал, что имеет дело с серьезным открытием, фиксировал результаты, но не был расторопен с патентом.
В. Рентгену работы Пулюя были известны из уст самого исследователя - оба трудились какое-то время вместе в лаборатории проф. А. Кундта в Страсбурге. Кроме того, Рентген переписывался с Пулюем, и поэтому был хорошо информирован о его исследованиях.
И. П. Пулюй известен также своей культурной деятельностью. Ещё в тернопольской гимназии он основал молодёжный кружок «Громада» для изучения и популяризации украинской истории и культуры, а в студенческие годы стал организатором «Венской Сечи», объединявшей украинскую молодёжь австрийской столицы. Вместе с Пантелеймоном Кулишом и Иваном Нечуй-Левицким Иван Пулюй сделал первый перевод на украинский язык Нового и Ветхого Завета, изданных 1903 году Британским библейским обществом. Он активно поддерживал открытие украинского университета во Львове и публиковал статьи, в поддержку украинского языка. Будучи профессором, И. П. Пулюй организовал стипендии для украинских студентов в Австро-Венгрии. Являлся действительным членом Научного общества имени Шевченко.
ВИЛЬГЕЛЬМ КОНРАД РЕНТГЕН
Немецкий физик Вильгельм Конрад Рентген (1845-1923) родился в Леннепе, небольшом городке близ Ремшейда в Пруссии, и был единственным ребенком в семье преуспевающего торговца текстильными товарами Фридриха Конрада Рентгена и Шарлотты Констанцы Рентген. В 1862 году Вильгельм поступил в Утрехтскую техническую школу. В 1865 году Рентгена зачислили студентом в Федеральный технологический институт в Цюрихе, поскольку он намеревался стать инженером-механиком. Через три года Вильгельм получил диплом, а еще через год защитил докторскую диссертацию в Цюрихском университете.В 1872 году он перешел в Страсбургский университет и в 1874 году начал там свою преподавательскую деятельность в качестве лектора по физике.
 Первая Нобелевская премия по физике была  присуждена в 1901 году.
В январе 1896 года над Европой и Америкой прокатился тайфун газетных сообщений о сенсационном открытии профессора Вюрцбургского университета Вильгельма Конрада Рентгена.
Казалось, не было газеты, которая бы не напечатала снимок кисти руки, принадлежащей, как выяснилось позже, Берте Рентген - жене профессора.
А профессор Рентген, запершись у себя в лаборатории, продолжал усиленно изучать свойства открытых им лучей.
Открытие рентгеновских лучей дало толчок новым исследованиям.
Их изучение привело к новым открытиям, одним из которых явилось открытие радиоактивности.
В 1894 году, когда Рентген был избран ректором университета, он приступил к экспериментальным исследованиям электрического разряда в стеклянных вакуумных трубках.
Вечером 8 ноября 1895 года Рентген, как обычно, работал в своей лаборатории, занимаясь изучением катодных лучей.
Около полуночи, почувствовав усталость, он собрался уходить,
Окинув взглядом лабораторию, погасил свет и хотел было закрыть дверь, как вдруг заметил в темноте какое-то светящееся пятно.
Оказывается, светился экран из синеродистого бария.
Почему он светится? Солнце давно зашло, электрический свет не мог вызвать свечения, катодная трубка выключена, да и вдобавок закрыта черным чехлом из картона.
Рентген еще раз посмотрел на катодную трубку и упрекнул себя: оказывается, он забыл ее выключить.
Нащупав рубильник, ученый выключил трубку. Исчезло и свечение экрана; включил трубку вновь - и вновь появилось свечение.
Значит, свечение вызывает катодная трубка!
Но каким образом? Ведь катодные лучи задерживаются чехлом, да и воздушный метровый промежуток между трубкой и экраном для них является броней.
Так началось рождение открытия.
Презентацию подготовили:
 - Мащук Сергей - Кириенко Артем
 - Смолиговец Марина


title: Презентація на тему «Струм у газах»

text:
СТРУМ В ГАЗАХ
Виконала учениця 11-А класуОЗОШ №80Мельниченко Тетяна
Провідність газів
За нормальних умов – діелектрик
Іонізація під дією іонізатора. Зворотній процес  - рекомбінація.
Струм в газах – газовий розряд
При наявності іонізатора – несамостійний.
 За відсутності – самостійний

Газовий розряд
Газовий розряд — явище протікання електричного струму в газах
Перехід від тліючого до дугового розряду в аргоні при збільшенні тиску
   Щоб газ почав проводити електричний струм, потрібно створити в ньому вільні носії заряду, тобто заряджені частинки. Цей процес називається іонізацією газу. При цьому в газі відбувається розщеплення нейтральних атомів і молекул на іони і вільні електрони.

Іонізація газів
За звичайних умов (не занадто високі температури; тиски, близькі до атмосферного) гази складаються з нейтральних атомів і молекул і не містять вільних зарядів (електронів та іонів). Тому струм вони не проводять, іншими словами, є ізоляторами.
Наприклад, якщо в сухе атмосферне повітря помістити заряджений електрометр із доброю ізоляцією, то його заряд довго залишається незмінним.
Рекомбінація газів
   У газах одночасно з процесом іонізації протікає конкурентний процес — рекомбінація. Він полягає в тому, що позитивні і негативні іони (або позитивні іони й електрони) при зіткненні з'єднуються між собою. При цьому утворюються нейтральні атоми або молекули. Процес рекомбінації відбувається тим інтенсивніше, чим більше іонів виникає в процесі іонізації. Якщо припинити дію іонізатора, то незабаром кількість іонів у газі зменшуватиметься і зрештою іони зникнуть практично повністю.
Тип самостійного газового розряду насамперед залежить від властивостей і стану газу, а також від прикладеної до них напруги.
Усього існує 4 типи самостійного розряду:

 іскровий
 дуговий
 тліючий
 коронний
Типи самостійних газових розрядів
Іскровий розряд
  Іскровий розряд виникає, якщо через газовий проміжок за короткий час протікає обмежена кількість електрики. Цей процес відбувається при великих напругах електричного поля (≈3·106 В/м) у газі, тиск якого близький до атмосферного.

Дуговий розряд
  Дуговий розряд виникає між електродами, що контактують між собою, якщо їх почати повільно віддаляти один від одного, коли вони підключені до потужного джерела струму. Нагрітий світний газ ніби «провисає» між електродами, тому явище й одержало назву дугового розряду.

Тліючий розряд

  Тліючий розряд спостерігається тільки при низьких тисках (десяті й соті частки мм рт. ст.). Для збудження тліючого розряду напруга між електродами повинна складати всього лише кілька сотень вольтів, а іноді й менше.
  Тліючий розряд широко використовується в багатьох областях техніки, але найактивніше — у виготовленні світних трубок для реклам, ламп денного світла і при напилюванні металів.

Коронний розряд
   Поблизу провідника з великою кривизною поверхні (наприклад, вістря) спостерігається високовольтний електричний розряд. Тиск при цьому досить високий, а поле поблизу провідника — неоднорідне. Коли напруженість поля поблизу вістря сягає 30 кВ/см, то навколо нього виникає свічення у вигляді корони, що й дало назву розрядові — коронний.


title: Презентація на тему «Робота електричного поля по переміщенню заряду в електричному полі»

text:
Робота електричного поля по переміщенню заряду в електричному полі
Виконала :
Учениця 11 класу
Терезинського НВО
Кучинська  Дарина

На будь-який заряд q, внесений в електричне поле з напруженістю Е, діє сила F=Eq. При відсутності протидіючих сил (тертя, пружна деформація зв'язків тощо) заряд q під дією електричної сили рухатиметься з прискоренням:

І,одже, змінюватиме свою швидкість, а тому і кінетичну енергію. Це означає, що при переміщенні заряду в електричному полі виконується робота
Розглянемо електростатичне поле, створюване зарядом q. Нехай у ньому переміщається пробний заряд q0. У будь-якій точці поля на заряд q0 діє сила

де  - модуль сили,  - орт радіус-вектора , що визначає положення заряду q0 щодо заряду q. Тому що сила міняється від точки до точки, то роботу сили електростатичного поля запишемо як роботу змінної сили:
Через те, що розглядали переміщення заряду із точки 1 у точку 2 по довільній траєкторії, можна зробити висновок, що робота з переміщення точкового заряду в електростатичному полі не залежить від форми шляху, а визначається лише початковим і кінцевим положенням заряду. Це свідчить про те, що електростатичне поле є потенційним, а сила Кулона – консервативної силою. Робота з переміщення заряду в такому полі по замкненому шляхові завжди дорівнює нулю.


title: Презентація на тему «Надпровідникові прилади та їх застосування»

text:
Haga clic para cambiar el estilo de título
Haga clic para modificar el estilo de texto del patrón
Segundo nivel
Tercer nivel
Cuarto nivel
Quinto nivel


title: Презентація на тему «Искровой разряд»

text:
Презентацию подготовили ученики 9-Б класса
ХСШ №16
Поваляев Игорь и Калайтан Владислав
Искровой разряд
Искровой разряд
Искрово́й разря́д (искра электрическая) — нестационарная форма электрического разряда, происходящая в газах. Искровой разряд
Условия возникновения:
● Если мощность источника энергии недостаточна для поддержания стационарного дугового разряда или тлеющего разряда.
● Если источник тока не способен поддерживать самостоятельный электрический разряд в течение длительного времени.
● Сверкание молнии.
● Напряжение зажигания
Величины, характеризующие искровой разряд:
● Напряжение погасания
● Максимальная сила тока
● Длительность
Могут меняться в широких пределах в зависимости от параметров разрядной цепи, величины разрядного промежутка, геометрии электродов, давления газа.
Особый вид
Особый вид искрового разряда — скользящий искровой разряд, возникающий вдоль поверхности раздела газа и твёрдого диэлектрика, помещенного между электродами, при условии превышения напряженностью поля пробивной прочности воздуха.
Применение:
●в технике (инсценировка взрывов и процессов горения, измерение высоких напряжений; спектроскопический анализ, использование в переключателях электрических цепей, для высокоточной обработки металлов)
Спасибо за Ваше внимание 
Конец


title: Презентація на тему «Електричний струм у металах» (варіант 2)

text:
Електричний струм у металах

    Електричний струм – це впорядкований рух вільних електричних зарядів під дією електричного поля джерела струму.

    Позитивні йони в металах розміщуються в строгому порядку, утворюючи так звані кристалічні ґратки. Між йонами хаотично рухаються вільні електрони у вигляді електронного газу.

У будь-якому  металі частина електронів покидає свої місця в атомі, в результаті чого атом перетворюється на йон.

    У 1899 р. К. Рікке  довів, що під час проходження провідником електричного струму йони не переміщуються, а в різних металах переміщуються тільки електрони.
Отже, електричний струм у металевих провідниках створюється впорядкованим рухом електронів.

    Отже, електричний струм у металах (металевих провідниках) – це впорядкований рух електронів під дією електричного поля, яке створює джерело електричного струму.

Дослідженнями, що стосується електронної провідності металів, займався український вчений А. Е. Малиновський. Він представив свою інтерпретацію взаємодії вільних електронів і позитивних йонів у металах.

Зробив уточнення до теорії дослідів, які виконали у 1916 р. американський фізик Р. Толмен і шотландський фізик Б. Стюарт. Вони розкручували до великої швидкості котушку з мідного тонкого дроту навколо її осі, потім різко гальмували її і при цьому реєстрували в колі короткочасний електричний струм, зумовлений інерцією носіїв зарядів, якими виявилися сама електрони.


Презентація на тему «Магнитное поле Земли» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Іскровий газовий розряд»

text:
Іскровий газовий розряд
Іскровий розряд - нестаціонарна форма електричного розряду, яка відбувається в газах. Такий розряд виникає зазвичай при атмосферному тиску і супроводжується характерним звуковим ефектом - «тріском» іскри.

Іскровий розряд являє собою пучок яскравих, швидко зникаючих або змінюючих один одного ниткоподібних, часто сильно розгалужених смужок - іскрових каналів .Механізм формування іскрових каналів (і, отже, виникнення іскрового розряду) пояснюється стримерною  теорією електричного пробою газів. Згідно цієї теорії, з електронних лавин, що виникають в електричному полі розрядного проміжку, при певних умовах утворюються стримери - тонкі розгалужені канали  що тьмяно світяться, які містять іонізовані атоми газу і відщеплені від них вільні електрони. Кожен канал швидко розширюється, в результаті чого на його кордонах виникає ударна хвиля. Сукупність ударних хвиль від розширення  іскрових каналів породжує звук, що сприймається як «тріск» іскри (у разі блискавки - грім).Напруга запалювання іскрового розряду, як правило, досить велика. Напруженість електричного поля в іскрі знижується від декількох десятків кіловольт на сантиметр (кВ / см) в момент пробою до ~ 100 вольт на сантиметр (В / см) через кілька мікросекунд. Максимальна сила струму в потужному іскровому  розряді може досягати значень порядку декількох сотень тисяч ампер.
Коронний розряд
Коро́нний розря́д — тип газового розряду, що виникає в сильних неоднорідних електричних полях навколо електродів із великою кривиною в газах із доволі високою густиною.

Коронний розряд проявляється візуально у вигляді світіння навколо гострих кутів електрода. Напруженість електричного поля, необхідна для виникнення коронного розряду, повинна перевищувати 3×104 В/см.
Якщо коронний розряд виникає навколо негативного електрода, то корона називається «негативною», якщо навколо позитивного електрода — позитивною. Механізми виникнення позитивної й негативної корони різні.
Позитивна корона виникає в тому випадку, коли загостреним електродом є анод. У цьому випадку електронні лавини зароджуються на межі корони й розповсюджуються до неї.

Коронні розряди нерідко виникають в природних умовах, як результат дії атмосферної електрики. Явище виникнення корон на верхів'ях дерев, корабельних щоглах тощо, отримало назву вогнів святого Ельма. Коронні розряди утворюються також навколо високовольтних ліній. Йонізуючи повітря навколо провідників, вони приводять до втрат електроенергії.
Коронний розряд використовується в фільтрах, які служать для очистки промислових газів від частинок пилу й диму.
Коронний розряд широко використовується при очищенні промислових газів від домішок. Агрегати, що використовуються для цього, називаються електрофільтрами. Принцип їхньої дії такий. Рухаючись вгору в циліндрі, по осі якого розташовується коронуючий дріт, домішки газу, що очищається, збільшуються. На них осідають іони зовнішньої частини корони, які притягають частинки домішок до зовнішнього некоронуючого електроду. У результаті цього домішки осаджуються, а газ очищається.

Вогні святого Ельма
Дуговий розряд
Дугови́й розря́д — вид самостійного газового розряду, який виникає за високої температури між електродами, розведених на невелику відстань і супроводжується яскравим світінням у формі дуги.

Для дугового розряду характерні: велика густина струму і напруга між електродами порядку кількох десятків вольт. Він є результатом інтенсивного викидання термоелектронів розжареним катодом. Електрони прискорюються електричним полем і спричинюють ударну іонізацію молекул газу, тому електричний опір газового проміжку між електродами невеликий. При збільшенні сили струму дугового розряду провідність газового проміжку настільки сильно збільшується, що напруга між електродами дуги спадає (спадна вольт-амперна характеристика). Температура катода (при атмосферному тиску) досягає 3 000 °C. Бомбардування електронами анода створює в ньому заглиблення — кратер дуги з температурою близько 4 000 °C (при тиску 760 мм рт. ст.). Температура газу в каналі електричної дуги 5 000-6 000°С. Якщо дуговий розряд проходить при порівняно низькій температурі катода (наприклад, ртутна дугова лампа), то основну роль грає холодна емісія електронів із катода.
Дуговий розряд використовується при зварюванні й різанні матеріалів, в електричних печах, дугових лампах тощо.
Дуговий розряд відкрив у 1802 році російський вчений Петров Василь Володимирович. Тому його часто називають також дугою Петрова.
Значний внесок у розвиток дугового зварювання зробив винахідник М.М.Бенардос. Виключне значення для розвитку електрозварювання мають розробки, здійснені в Інституті електрозварювання імені Є.О.Патона, який був створений у 1934 році в Києві

Тліючий розряд
Тлі́ючий розря́д (також же́врійний розря́д) — тип газового розряду із неоднорідним розподілом електричного поля між катодом і анодом.

Це самостійний розряд, в якому катод випромінює електрони внаслідок бомбардування позитивними йонами й високоенергетичними світловими квантами.
При тліючому розряді проміжок між катодом і анодом розділяється на області, що характеризуються різною яскравістю, і в яких відбуваються різні процеси. Основний спад напруги при тліючому розряді відбувається поблизу катода. Його називають катодним падінням потенціалу.
Під час тліючого розряду позитивні іони проходячи велику різницю потенціалів на катодному падінні напруги отримують велику швидкість. Оскільки катодне падіння напруги розташоване у тонкому шарі газу, то тут практично не відбувається зіткнень іонів з атомами газу, і тому, проходячи через область катодного падіння напруги, іони отримують дуже велику кінетичну енергію. Внаслідок цього при зіткненні з катодом вони вибивають з нього деяку кількість електронів, які починають рух до аноду. Проходячи катодне падіння напруги електрони прискорюються, і при зіткненні з атомами газу в віддаленішій частині розряду (позитивний стовп розряду) здійснюють іонізацію ударом. Позитивні іони, що при цьому виникають, знову прискорюються катодним падінням і вибивають з катоду нові електрони тощо. Таким чином, відбувається утворення все нових іонів, і розряд продовжується до тих пір, поки на електродах підтримується необхідна напруга. Отже причиною іонізації газу в тліючим розряді є ударна іонізація та вибивання електронів із катоду позитивними іонами. Отже чим міцніше зв'язані електрони в металі катоду, тим більшу енергію повинні отримати позитивні іони для їх вибивання, а отже тим більшим повинно бути катодне падіння в розряді. Тому катодне падіння потенціалу залежить від матеріалу катода. Також воно залежить від типу газу.
Тліючий розряд використовується в люмінесцентних лампах, плазмових телевізорах, для досліджень із фізики плазми та елементного аналізу.

Тліючий розряд


Презентація на тему «Паяння з фізичної та хімічної точки зору»


title: Презентація на тему «Принцип дії теплових машин»

text:
t°↑
Дякую
за увагу !