title: Презентація на тему «Колообіг речовин і потоки енергії як основні системоутворювальні чинники» (варіант 2)

text:
Колообіг речовин і потоки енергії як основні системоутворювальні чинники
Вплив антропогенних чинників на колообіги речовин, потоки енергії та інформації

Колообіг речовин – це повторюваний процес взаємопов'язаного перетворення, переміщення речовин у природі, який має циклічний характер, відбувається за обов'язковою участю живих організмів

Енергія - це загальна кількісна міра руху та взаємодії усіх видів матерії. Відповідно до закону збереження енергії вона не зникає та не виникає з нічого, а тільки переходить з однієї форми до іншої.
Потік енергії на Земній Кулі має три джерела:
а) сонячна енергія;
б) енергія земних надр;
в) кінетична енергія оберту Землі та її супутника Місяця як космічних тіл

Колообіги речовин і енергії є ландшафтоутворювальними процесами, оскільки до них залучені всі компоненти ландшафту чи природного середовища.

Біогеохімічний цикл – незамкнутий і незворотний процес колообігів речовин і потоків енергії між компонентами біосферної цілісності.
Вплив господарської діяльності
Вплив господарської діяльності

Забруднення атмосфери
Особливо великим є внесення людством в біосферу таких елементів, як Na, Cl, Fe, Ti, B, F, Cu, Zn, Ba в кількості сотень тисяч і мільйонів тонн щорічно.
Винищення лісів, розорювання степів, випалювання саван
Виникнення ерозії ґрунтів
Колообіг води - це безперервний процес обертання води на земній кулі, що відбувається під впливом сонячної радіації і дії сили тяжіння
Види колообігів води:
1-великий, або світовий, кругообіг — водяна пара, що утворилася над поверхнею океанів, переноситься вітрами на материки, випадає там у вигляді атмосферних опадів і повертається в океан у вигляді стоку. У процесі колообігу змінюється якість води: при випаровуванні солона морська вода перетворюється в прісну, а забруднена — очищається.
2-малий, або океанічний, кругообіг — водяна пара, що утворилася над поверхнею океану, сконденсується і випадає у вигляді опадів знову в океан.
3-внутрішньоконтинентальний кругообіг — вода, що випарувалась над поверхнею суходолу, знову випадають на суходіл у вигляді атмосферних опадів.

Втручання в колообіг води
Забруднення атмосфери та прісних водойм
Забруднення водойм:
промисловими стічними водами
внаслідок впливу комунально–побутових вод
транспортними засобами
радіоактивне забруднення

Проблеми нестачі прісної води
в даний час одна людина з шести, тобто більше мільярда людей по всій Землі, страждають від нестачі питної прісної води
темпи росту споживання прісної води більш ніж удвічі перевищують приріст населення планети
за даними ООН, кожні 20 секунд у світі через погану питну воду помирає одна дитина
дефіцит прісної води у світі становить 230 мільярдів кубометрів на рік, через 20 років нестача сягне двох трильйонів кубометрів.
Завдяки біотичному кругообігу можливе тривале існування й розвиток життя при обмеженому запасі доступних хімічних елементів.
Використовуючи неорганічні речовини, зелені рослини за рахунок енергії сонця створюють органічні речовини, яка іншими живими істотами (гермафродитами-споживачами) руйнується з тим щоб продути цього руйнування могли бути використані рослинами для нових органічних синтезів.
Колообіги речовин є ландшафоутворювальними процесами, оскільки до них залучені всі компоненти природнього середовища
Біогеохімічний цикл - незамкнений і незворотній процес колообігів речовин і потоків енергії між компонентами біосферної ціліності
Біогеохімічеий цикл включає колообіг хімічних елементів з неорганічної природи через рослинні і тваринні організми назад у неорганічну природу.
Він відбувається з використанням сонячної енергії і енергії хімічних реакцій
У біосфері відбувається постійний колообіг активних елементів, які переходять від організму.
Елементи, які вивільняються мікроорганізмами при гнитті,  надходять у грунт і атмосферу ,знову включається в колообіг речовин біосфери, поглинаючи живими організмами, увесь цей процес і є біогенною міграцією

Біогенна міграція викликається процесами:
*обміном речовин
*ростом
*розмноженням
Один із прикладів впливу господарської діяльності - це є вирубування лісів
Також , в атмосферу щороку потрапляє близько 1 млрд тони аерозолів і газів.
Техногенне надходження окремих елементів і сполук в 10-100 раз перевищує природнє їх надходження.
Особливо таких елементів як:
 Na , Cl, Fe, Ti, B, F, Cu, Zn ,Ba.
Біотичний кругообіг хімічних елементів - це постійна циркуляція речовин між ґрунтом , гідросферою , атмосферою та живими організмами. Він відбувається за участю всіх живих організмів, які населяють Землю. Завдяки кругообігу можливе існування та розвиток життя за обмеженого запасу речовин , необхідних для забезпечення життєдіяльності
Кругообіг карбону Вуглець – основний біогенний елемент. Він відіграє важливу роль в утворенні живої речовини біосфери. Вуглекислий газ із атмосфери в процесі фотосинтезу, який здійснюють зелені рослини, асимілюється і перетворюється на численні різноманітні органічні сполуки рослин. Рослинні організми, особливо нижчі мікроорганізми, морський фітопланктон, завдяки виключній швидкості розмноження, виробляють на рік близько 1,5• 107  вуглецю у вигляді органічної маси.
Кругообіг нітрогенуНітроген на Землі є газоподібний молекулярний азот атмосфери та зв'язаний азот літосфери
Кругообіг фосфору Фосфор належить до головних органогенних елементів, який живі організми вживають у достатньо великій кількості
Кругообіг сульфуру
Кругообіг оксигену
 Колообіги речовин і потоки енергії є  системоутворювальними процесами ,оскільки вони     пов'язують єдине ціле компоненти природного середовища.Сукупність колообігів формує біогеохімічні цикли-незворотні потоки енергіїі колообігр речовин між основними компонентами.Зміна ланок колообігів речовин і потоків енергії процесами господарської діяльності спричиняє зміну геохімічної ситуаціїв середовищі енергетичного, водного, теплового балансів, призводить до формування геохімічних аномалій, скорочення запасів прісних вод, поживних речовин.
 Запитання:1.Яку функцію виконують колообіги речовин і потоки енергії?2.Як називають сукупність речовин і потоки енергій у   геосистемі?3.Які зміни у геосистемі виникають унаслідок порушення колообігів речовин,води ,потоків енергії?4.Які зміни природного середовища спричиняють порушення колообігу речовин?
Використані матеріали
http://literacy.com.ua/ekolohiia
http://school.xvatit.com/index.php?title=%D0%9A%D1%80%D1%83%D0%B3%D0%BE%D0%BE%D0%B1%D1%96%D0%B3_%D1%80%D0%B5%D1%87%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D0%BD_%D1%82%D0%B0_%D0%BF%D0%BE%D1%82%D1%96%D0%BA_%D0%B5%D0%BD%D0%B5%D1%80%D0%B3%D1%96%D1%97_%D0%B2_%D0%B5%D0%BA%D0%BE%D1%81%D0%B8%D1%81%D1%82%D0%B5%D0%BC%D0%B0%D1%85
http://festival.1september.ru/articles/510335/
http://images.yandex.ua/yandsearch?text=%D1%85%D1%96%D0%BC%D1%96%D1%87%D0%BD%D1%96%20%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BC%D0%B5%D0%BD%D1%82%D0%B8&stype=image&lr=28401&noreask=1&source=wiz
Музика - The Daydream – I miss you


Презентація на тему «Рене Декарт» (варіант 1)


Презентація на тему «Електрична провідність»


title: Презентація на тему «Відбивання світла. Плоске і сферичне дзеркала»

text:
N
A
B
A1
B1


Презентація на тему «Послідовне та паралельне з’єднання провідників»


Презентація на тему «Лазери та їх застосування» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Ядерна енергетика в Україні» (варіант 3)

text:
Ядерна енергетика України
Ядерна енергетика (атомна енергетика) — галузь енергетики, що використовує ядерну енергію для електрифікації і теплофікації; область науки і техніки, що розробляє методи і засоби перетворення ядерної енергії в електричну і теплову.

Чорнобильська трагедія
26 квітня 1986 р. позначене чорними барвами в історії України. Саме того дня стався вибух на 4-му енергоблоці Чорнобильської атомної електростанції .
Вибух призвів до пожежі на 4-му енергоблоці й до катастрофічного викиду радіоактивних речовин. Корпус реактора почав працювати як величезна піч, виносячи радіоактивний дим в атмосферу. Вітри рознесли цей дим на багато сотень і тисяч кілометрів. Наприклад, навіть у Швеції зафіксували підвищення рівня радіації.
З катастрофою таких масштабів людство раніше не стикалося, тому пожежу не вдалося зупинити швидко. У результаті цілі регіони в Росії, Україні, Білорусі виявилися радіаційно забрудненими, а з 30-кілометрової зони навколо станції було евакуйовано все населення.
Героїчними зусиллями вдалося локалізувати пожежу, а потім побудувати над зруйнованим реактором так званий саркофаг — бетонну конструкцію, яка захищає від подальшого поширення радіаційного забруднення.

Фахівці всіх республік Радянського Союзу кинулися рятувати ситуацію. Особливу роль у зменшенні масштабів трагедії відіграли пожежники. Ціною свого життя вони запобігли поширенню пожежі на інші реактори Чорнобильської АЕС.

Енергогенеруючі українські АЕС:
Запорізька АЕС (рис.)
Південноукраїнська АЕС
Рівненська АЕС
Хмельницька АЕС
Недобудовані АЕС:
Харківська АТЕЦ
Одеська АТЕЦ
Кримська АЕС (рис.)
Чигиринська АЕС
Ядерна енергія
Переваги
Проблеми
 Економія органічного палива
Малі маси пального
Отримання великої потужності з одного реактора
 Низькі транспортні витрати енергії
Відсутність потреби в атмосферному повітрі
АЕС не забруднюють атмосферу, не вимагають створення великих водосховищ, що займають великі площі

Безпека реактора (можливість аварії з розгоном реактора, радіоактивні викиди в навколишнє середовище)
Радіоактивні відходи (утилізація відпрацьованого палива)
Особливості ремонту
 Складність ліквідації ядерного енергетичного об'єкта
 Висока кваліфікація і відповідальність кадрів
 Доступність для тероризму і шантажу з катастрофічними наслідками
Дорого коштує видобуток палива


title: Презентація на тему «Виробництво, передача та використання енергії електричного струму»

text:
Презентаціяз фізики на тему: “Виробництво, передача та використання енергії електричного струму”учениці 7(11)ББургелі Наталії
Виробництво електроенергії
У наш час рівень виробництва і споживання електроенергії – один із найважливіших показників розвитку продуктивних сил суспільства. Провідну роль при цьому відіграє електроенергія – найуніверсальніша та найзручніша для використання форма енергії. Якщо подвоєння споживання енергії в світі відбувається приблизно за 25 років, то подвоєння споживання електроенергії – за 10 років. Це означає, що все більше і більше процесів, пов’язаних із витратою енергоресурсів, перетвориться на електроенергію.

Існують 2 основних типи електростанцій: теплові і гідроелектричні. У наш час теплові електростанції (ТЕЦ) виробляють близько 40% всієї електроенергії, а гідроелектростанції (ГЕС) – близько 20%.
Значну роль в енергетиці відіграють атомні електростанції (АЕС). Сьогодні вони виробляють близько 10% електроенергії.

ГЕС(гідроелектро станція)
АЕСатомнаелектростанція)
ТЕС(теплоелектро станція)
Схема передачі електроенергії споживачеві
Звичайно генератори змінного струму на електростанціях виробляють напругу, яка не перевищує 20кВ, оскільки за більш високих напруг різко зростає вірогідність електричного пробою ізоляції в обмотках генератора.
Для зниження втрат потужності напруга в лініях електропередачі (ЛЕП) має бути максимальною, тому на великих електростанціях ставлять підвищувальні трансформатори. Використання електроенергії на промислових підприємствах вимагає значного зниження напруги, що здійснюється за допомогою знижувальних трансформаторів. Подальше зниження напруги до величини порядку 4кВ необхідне для енергорозподілу по місцевих мережах. Менш потужні трансформатори знижують напругу до 220В.

Використання електроенергії
Потреба в електроенергії постійно збільшується як у промисловості, на транспорті, так і в побуті.Задовольнити цю потребу можна двома способами.
Найпростіший спосіб – будівництво нових потужніх електростанцій ( теплових, гідравлічних, атомних ). Передові технології дозволяють задовольнити потреби в електроенергії іншим способом. Пріоритет у зусиллях має бути відданий підвищенню ефективності використання електроенергії, а не зростанню потужності електростанцій.


title: Презентація на тему «Магнітні властивості речовин» (варіант 2)

text:
Магнітні властивості речовин
властивість речовини намагнічуватися у зовнішньому магнітному полі в напрямку протилежному напрямку цього поля.
Діамагнети́зм
Тобто, це явище виникнення у речовині (діамагнетику) намагніченості, направленої назустріч зовнішньому (намагнічувальному) полю. Магнітна проникність діамагнетиків , а магнітна сприйнятливість .
Природа діамагнетизму полягає в тому, що при внесенні діамагнетика в магнітне поле у його об'ємі індукуються вихрові мікроструми, які згідно з правилом Ленца, створюють власне магнітне поле, спрямоване назустріч зовнішньому полю. Проявом діамагнетизму є послаблення магнітного поля при внесенні в нього діамагнітної речовини.

Діамагнетизм різною мірою притаманний всім речовинам. В ряді речовин він перекривається іншими, сильнішими ефектами (орієнтаційними, обмінними). Діамагнетиками є інертні гази, азот, водень, мідь, ртуть, вісмут, цинк, золото, срібло, вода тощо.

Наслідком діамагнетизму є виштовхування діамагнітних тіл з областей сильного магнітного поля в області, де воно слабше. Цей ефект можна використати для левітації, тобто для зависання діамагнітного об'єкта на певній висоті під дією постійного в часі, але неоднорідгого в просторі зовнішнього магнітного поля.
Розрізняють діамагнетизм прецесійний та діамагнетизм Ландау.

Прецесійний діамагнетизм обумовлений додатковою кутовою швидкістю внутрішньоатомних електронів, яка є наслідком дії магнітного поля. Таким чином у кожному атомі або йоні з'являється додатковий магнітний момент, спрямований проти первинного зовнішнього магнітного поля.
Прецесійний діамагнетизм
Діамагнетизм Ландау
 це діамагнетизм вільних електронів у твердому тілі, який виникає під дією зовнішнього магнітного поля внаслідок квантування руху електронів у площині перпендикулярній магнітному полю.
Крім того, розрізняють діамагнетизм атомарний і багатоелектронних молекул, які дещо відрізняються своєю природою. Атомарний діамагнетизм не залежить від температури. Діамагнетизм багатоелектронних молекул визначається двома факторами: один пов'язаний з прецесією електронних оболонок, другий — з поляризацією електронних хмарок під впливом зовнішнього магнітного поля, що призводить до появи невеликого орбітального магнітного моменту, орієнтованого паралельно напруженості магнітного поля.
 властивість речовин слабо намагнічуватися в напрямі дії зовнішнього поля (напрямі силових ліній цього поля). Атоми або молекули парамагнетиків мають результуючий магнітний момент, який розглядається як магнітний диполь.
Парамагнетизм
При відсутності зовнішнього магнітного поля диполі орієнтуються хаотично і тіло не виявляє ознак намагніченості. При внесенні парамагнетика у магнітне поле магнітні диполі повертаються, орієнтуючись своїм магнітним моментом уздовж зовнішнього поля. Цьому заважає тепловий рух молекул. Кінцевий сумарний магнітний момент одиниці об’єму парамагнетика залежить від величини зовнішнього магнітного поля і від температури. Властивість П. використовується при збагаченні деяких видів корисних копалин.

деякі метали (залізо, нікель, кобальт, гадоліній, манган, хром та їхні сплави) з великою магнітною проникністю, що проявляють явище гістерезису; розрізняють м'які феромагнетики з малою коерцитивною силою та тверді феромагнетики з великою коерцитивною силою. Феромагнетики використовуються для виробництва постійних магнітів, осердь електромагнітів та трансформаторів.
Феромагнетизм

Дякую за перегляд
Кінець

Підготував учень 11-А класу

Діденко Владислав


title: Презентація на тему «Принцип дії радіотелефонного зв’зку. Радіомовлення і телебачення»

text:
Виконала Учениця 11-А класуКіронда Яна
Принцип дії  радіотелефонного зв’зку. Радіомовлення і телебачення
Досліди Герца зацікавили фізиків усього світу. У Росії одним із перших почав вивчати електромагнітні хвилі викладач офіцерських мінних класів у Кронштадті Олександр Степанович Попов. Почавши з дослідів Герца, він знайшов більш надійний спосіб реєстрації електромагнітних хвиль. Учений запропонував спеціальний прилад – когерер, який приймав електромагнітні хвилі.
Електромагнітні хвилі – система електричних та магнітних полів, що періодично змінюються.
Електромагнітні хвилі можуть поширюватися у вакуумі, переносячи енергію.

Принцип дії радіотелефонного зв’язку
Принцип радіозв’язку: змінний струм високої частоти, утворений у передаючій антені, викликає в навколишньому просторі змінне електричне поле, яке поширюється у вигляді електромагнітних хвиль. Досягнувши приймальної антени, електромагнітна хвиля викликає в ній змінний струм такої ж частоти, на якій працює передавач.
Принцип дії радіотелефонного зв’язку
При радіотелефонному зв’язку звукові коливання перетворюються за допомогою мікрофону в електричні коливання тієї ж форми, але низької частоти. Для їх передачі на великі відстані необхідно провести модуляцію.
Модуляція – зміна одного або кількох параметрів високочастотного коливання за законом низькочастотного коливання. Модуляцію коливань можна здійснювати, змінюючи їх амплітуду, частоту або фазу.
На приймальній станції з модульованих коливань виділяють сигнали звукової частоти. Для цього використовують детектор. Детектування – процес виділення низькочастотних коливань із прийнятих модульованих коливань високої частоти.

Принцип дії радіотелефонного зв’язку
Радіотелефонний зв'язок, електричний зв'язок, при якому за допомогою радіохвиль передаються телефонні повідомлення. На відміну від радіомовлення, в Р. с. здійснюється двосторонній обмін повідомленнями між 2 кореспондентами — або одночасно (дуплексний зв'язок), або по черзі (сімплексний зв'язок).
загрузка...
В простих системах Р. с., що здійснюють як сімплексний, так і дуплексний зв'язок, радіостанція кожного з кореспондентів складається з передавача і чутливого приймача, що працюють в діапазоні метрових або дециметрових хвиль; антени; джерела електроживлення і мікротелефонної трубки.
Дальність зв'язку складає 0,5—30 км. Завдяки високій оперативності, мобільності, малій масі і простоті обслуговування такі системи Р. с. знайшли вживання в багатьох областях народного господарства, перш за все в низовому зв'язку, у тому числі диспетчерському зв'язку, а також у військовій справі. У рідко заселених районах Півночі і Сибіру для здійснення низового зв'язку на відстанях до 300—500 км. використовують передавачі з односмуговою модуляцією коливань, що працюють в декаметровом діапазоні хвиль і мають потужність 5, 30 або 300 Вт.
Принцип дії радіотелефонного зв’язку
В складніших системах Р. с. (як правило, дуплексному зв'язку) — радіорелейних, супутникових (див. Космічний зв'язок ) і телекомунікації на декаметрових хвилях, — використовуваних для об'єднання телефонних мереж різних міст і районів СРСР в рамках Єдиною автоматизованої системи зв'язку, застосовують складні направлені антени і передавачі з односмуговою модуляцією потужністю 5—100 квт.
На лініях далекого Р. с. протяжністю понад 5—6 тис. км. приблизно в середині траси виробляють ретрансляцію сигналів за допомогою пріємо-передавальній радіостанції . В крайових пунктах лінії кожен її телефонний канал зазвичай сполучається з телефонною лінією (наприклад, ведучій до місцевої АТС).
На відміну від багатоканальних радіорелейних і супутникових систем зв'язку, системи далекого Р. с. на декаметрових хвилях малоканальни (1—4 телефонних каналу); вони володіють зниженою надійністю і якістю передачі мови, але порівняно дешеві і дуже оперативні. Ці системи застосовують також для комерційного зв'язку із зарубіжними країнами, для зв'язку з морськими судами і з тими населеними пунктами СРСР, для яких радіозв'язок — єдиний вигляд електрозв'язки .
Радіомовлення
Радіомовлення — виробництво і розповсюдження аудіопрограм за допомогою електромагнітних хвиль, що поширюються передавальними пристроями і приймаються будь-якою кількістю приймачів.
Сучасне радіомовлення — це інформаційна галузь, яка стала глобальним засобом масової інформації, засобом впливу на громадськість. Важливість впливу радіо на громадську думку пов'язана сьогодні з його масовістю та з можливістю бути суб'єктом громадянської журналістики.
Радіомовлення
Принцип роботи. Передача відбувається наступним чином: на передавальній стороні ( в радіопередавачі ) формуються високочастотні коливання (несучий сигнал ) певної частоти. На нього накладається сигнал , який потрібно передати ( звуку, зображення і т. д.) - відбувається модуляція несучої корисним сигналом.
Сформований таким чином високочастотний сигнал випромінюється антеною в простір у вигляді радіохвиль . На приймальній стороні радіохвилі наводять модульований сигнал у приймальні антени , він вступає до радіоприймач.
Тут система фільтрів виділяє з безлічі наведених в антені струмів від різних передавачів сигнал з потрібною частотою, що несе , а детектор виділяє з нього модулирующий корисний сигнал. Отримуваний сигнал може дещо відрізнятися від переданого передавачем внаслідок впливу різноманітних перешкод.
Радіомовлення
Функції радіомовлення
Як і для інших ЗМІ, для радіомовлення виділяють такі функції:1. Інтеграція (підтримує функціонування суспільства, його входження в інформаційний простір);2. Соціалізація (пропагує певний стиль життя, а також моральні цінності);3. Організація (спонукає людей до дії, до прийняття рішень);4. Інформування (задовольняє потребу слухача в інформації)5. Просвітництво (набуття нових знань);6. Розважальна функція (допомагає відволіктися від щоденних проблем і просто відпочити);7. Виховання (впливає на формування громадської думки);8. Спілкування (засобом інтерактивного спілкування в ефірі дає змогу людям висловити свою точку зору на ту чи іншу проблему);
Телебачення
Телебачення — загальний термін, що охоплює всі аспекти технології та практичної діяльності, пов’язаних з передачею зображень із звуковим супроводом на далекі віддалі. Телебачення є потужним засобом комунікації, засобом масової інформації. Водночас, у вужчому сенсі під телебаченням розуміють галузь техніки і відповідної технічної науки.
Телебаченням називають також виробництво аудіовізуальних програм та передач або комплектування (пакетування) придбаних аудіовізуальних програм та передач і їхнього поширення незалежно від технічних засобів розповсюдження.
Телебачення
Телебачення було винайдене в 20-их роках 20 століття і відтоді поступово стало звичним в оселях людей та в різних областях діяльності, служачи для передачі інформації, розваг, реклами, моніторингу. З винадохом лезерних дисків та інших компактних засобів запису й відтворення зображень, телевізори використовуються не тільки для прийому телепередач, а й для перегляду записаної інформації. З винаходом Інтернету з'явилося й розвивається Інтернет-телебачення.
Телебачення
Технічні принципи.Отримання телевізійного сигналу базується на скануванні зображення від оптичної системи телевізійних камер й перетворення коливань світлового потоку в електричний сигнал. Результатом сканування є одновимірний сигнал, що розбивається на кадри й рядки.
Послідовність рядків і кадрів може записуватися на носій інформації або, в традиційному ефірному телебаченні, поступати до передавачів, де низькочастотний телевізійний сигнал зазвичай модулюює високочастотні коливання, які випромінюються в простір за допомогою антен.
Модульований високочастотний сигнал збуджує коливання в антенах приймальних пристроїв, і від антен поступають на вхід телевізора, де сигнал демодулюється, в ньому виділяються кадри й рядки, і відображається на екранах телевізорів.
Телебачення
Застосування телебаченняРазом з радіомовленням телебачення є одним з наймасовіших засобів інформації, освіти, політичного і культурного виховання людства; також одним з основних засобів зв'язку, широко використовуваним у наукових дослідженнях при обсервації об'єктів з віддалі, в техніці, промисловості, транспорті, будівництві, сільському господарстві, метеорології, космічних і нуклеарних дослідженнях, у військовій справі тощо.


title: Презентація на тему «Електроліз» (варіант 3)

text:
Практичне
застосування
Електролізу
Підготовлено А.Вадимом і Л. Романом
Електроліз і його види
Електроліз – розклад речовин (наприклад, води, розчинів кислот, лугів, розчинених або розплавлених солей тощо) постійним електричним струмом, який супроводжується виділенням на електродах складових речовин, які входять до складу електроліту.

1. Видобуток металів і неметалів з солей
Найактивніші метали — калій, натрій, кальцій та інші — не можна одержати способом хімічного відновлення їх сполук. Ці метали одержують лише електролізом їх розплавлених солей.
2.Гальванотехніка и її види
Гальванотехніка - область прикладної електрохімії, що займається процесами нанесення металевих покриттів на поверхню як металевих, так і неметалевих виробів при проходженні постійного електричного струму через розчини їх солей. Гальванотехніка поділяється на
гальваностегію і гальванопластику.
Гальваностегія
Гальваностегія - електролітичне осадження тонкого шару металу на поверхню якого-небудь металевого предмета , деталі.

При такому способі нанесення покриттів, деталь використовують в якості катода, поміщеного в розчин солі того металу, покриття з якого необхідно отримати. Як анода використовується платівка з того ж металу.
Покриття бувають:
     захисні
     декоративні
     захисно-декоративні
     спеціальні

Відео1
Гальванопластика
Гальванопластика – це процес осадження товстого, масивного шару металу на поверхні якого-небудь предмета, форму якого хочуть відтворити, скопіювати. Гальванопластику використовують у тих випадках, коли в металевої деталі дуже складна форма й звичайним способом (литтям або механічною обробкою) її важко або неможливо виготовити.
3.Електрохімічний метод полірування
Електрохімічне полірування  здійснюється так , що на полірованій металевій поверхні утворюється в'язка плівка солей , що захищає мікровпадини від дії струму , але не перешкоджає розчиненню гребінців , на які діє більш щільний потік електронів. У результаті цього оброблювана поверхня згладжується і отримує глянець.

1 - ванна з електролітом ; 2 - заготівля (анод ) , 3 - платівка ( катод) , 4 - силові лінії , 5 - підведення струму.
4.Електрохімічна заточка ріжучих предметів
Полягає в інтенсифікації анодного розчинення на ріжучому лезі . За рахунок цього виходить утоненшення та загострення леза. Звичайно , ріжучі кути у інструменту повинні бути правильно утворені на попередньому заточенні .
Окрім зазначених вище,електроліз використовується під час:

Електрохімічне фарбування металів(наприклад, міді, латуні, цинку,хрому та ін.);

очистка води – видалення з неї розчинних домішок. У результаті отримується так звана «м’яка вода» (за своїми властивостями наближаєатья до дистильованої);

Очищення поверхні металів від домішок(відео2)


Презентація на тему «Юпітер» (варіант 11)


title: Презентація на тему «Життя у всесвіті» (варіант 7)

text:
Життя у Всесвіті
Галика КарінаЗмаженко ОленаПопов ОлександрРешетнікова СвітланаЧехівська ВікторіяШпак Софія11-Б клас; 2015р.
Тема: людство не єдина цивілізація в космічному просторі! Гіпотези, теорії, факти.
Мета: Доведення існування інопланетних форм життя.
Життя -  це явище, що є сукупністю фундаментальних загальнобіологічних ознак , які характеризують живих істот, відрізняючи їх від неживих об'єктів. Життя визначається як форма існування матерії, найхарактернішими рисами якої є обмін речовин, самооновлення та самовідтворення.
Життєздатність планети  — здатність планети або її супутника бути потенційно придатної для виникнення й підтримки життя.
Оскільки існування живих організмів на інших планетах, крім Землі, не доведене, будь-яку планету не можна впевнено визнати придатною.
Такі характеристики як: тип зірки, відстань між Землею й сонцем, маса й орбіта Землі сприяють розвитку не тільки одноклітинних організмів, здатних існувати в широкому діапазоні температур, але й багатоклітинних організмів.
Раніше повідомлялося, що NASA готується оголосити про те, що на Марсі виявлені ознаки органічного життя.
Знахідка шматка деревини на Марсі вразила учених. У своїх блогах в Інтернеті вони стверджують, що від широкої публіки приховується той "факт", що на Марсі є ліси. Знімок був зроблений марсоходом поряд з кратером Ендуранс.
Учені NASA вважають, що рельєфні канали на Марсі проклала вода, яка утворилася під час таненні криги, близько 1,25 мільйонів років.
Нещодавно астрономи виявили вісім нових планет у межах нашої галактики, на одній з яких є можливість для виникнення життя, - повідомляє BBC.
У 1984 році в Антарктиді був знайдений метеорит, який прилетів з Марса, на якому були виявлені сліди Нанобактерії. Позаземне походження цих бактерій до цих пір під сумнівом.
Міжнародна група вчених прийшла до висновку, що джерелом виникнення життя у Всесвіті можуть бути масивні чорні дірки, що викидають зі своїх надр розігрітий газ, який складається в основному з вуглецю і кисню - основних складових органічних молекул.
Міст Ейнштейна-Розена
Міст Ейнштейна-Розена – ворота до іншого виміру, портал у нові, ще не відомі світи. Хоча теорію про це висунули у 1935 році, але вже нашим предкам було відомо про «кротові нори», які слугували порталом між світом Богів та світом людей. Біфрьост – веселковий міст, що зв’язує світ смертних та безсмертних, у скандинавській міфології. Вікінги вірили, що саме за допомогою цього мосту Всебатько приходить з Асгарду, вірили, що після смерті вони, прямуючи до Вальгалли, пройдуться по великому Біфрьосту. Чим не «кротова нора»?
НЛО - Неопізнаний літаючий об'єкт
Дуже часто об'єкти НЛО спостерігалися ще в далекій давнині. У хроніках, легендах і стародавніх творах збереглося чимало повідомлення про невідомі предмети правильної форми, час від часу з'являються на небі. Найперші НЛО були зображені на стінах печер Іспанії, Франції, Китаю - приблизно 10-15 тисяч років тому.
НЛО за зовнішніми ознаками можна поділити на 4 основних типи:
а) дуже маленькі об'єкти, що представляють собою кулі або диски, діаметром 20 - 100 см.
б) малі НЛО, що мають яйцеподібну і дискообразную форму і діаметр 2-3м.
в) основні НЛО, найчастіше диски діаметром 9-40 м
г) великі НЛО, що мають звичайну форму сигар або циліндрів довжиною 100-800 і більше метрів.
Аналіз проб грунту з місць посадки НЛО показує, що вона буває настільки висохлої, що не тоне у воді. Крім того грунт буває сильно подрібнена, як ніби вона була піддана потужному ультрафіолетового випромінювання.
Починаючи з 1988 року, у пресі публікуються повідомлення про дивні чітко визначених майданчиках повалених колосків пшениці та жита, несподівано з'являються на полях Південної Англії під впливом якоїсь невідомої сили. Майданчики мають форму ідеальних кіл діаметром від 1 до 100 метрів
З 1990 року було виявлено понад 400 кіл. Найчастіше кола зустрічаються в Англії і Шотландії. Найцікавіше, що навколо великих кіл іноді симетрично розташовуються маленькі. При цьому усередині великих кіл всі колосся пшениці зазвичай повалені по годинникової стрілки, а всередині малих діаметром 1 - 3 метри в протилежному напрямку, хоча іноді буває навпаки. За межами кіл колосся залишалося недоторканими
Висновок: людина – не єдине живе створіння у Всесвіті. Диво – поруч, а пильні очі прибульців прикуті до земного життя. Вони вже серед нас…
Дякуємо за увагу)


title: Презентація на тему «Джерела звуку. Звукові коливання»

text:
Джерела звуку.Звукові коливання.

Історія вивчення звуків
Звуки почали вивчати ще в далекій давнині. Перші спостереження з акустики були проведені в VI столітті до нашої ери. Піфагор встановив зв'язок між висотою тону і довжиною струни або труби, яка випромінює звук.
У IV в. до н.е. Аристотель перший правильно уявив, як поширюється звук у повітрі. Він сказав, що тіло яке  звучить,  викликає стиск і розрідження повітря і пояснив відлуння відображенням звуку від перешкод.
У XV столітті Леонардо да Вінчі сформулював принцип незалежності звукових хвиль від різних джерел.
               Світ, в якому ми живемо, сповнений всіляких звуків. Наш світ навіть навчився відтворювати їх, щоб приманювати птахів і звірів. Шелест листя, гуркіт грому, шум морського прибою, свист вітру, звірине гарчання, спів птахів ... Ці звуки чув ще стародавня людина.

Ми живемо у світі звуків, які дозволяють нам отримувати інформацію про те, що відбувається навколо.
Камертон - являє собою металеву "рогатку", укріплену на шухлядці, у якого немає однієї стінки. Якщо спеціальним гумовим молоточком вдарити по "ніжкам" камертона, то він буде видавати звук, званий музичним тоном.
Камертон - винайдений в 18 столітті для настройки музичних інструментів.
Природні (голос, шелест листя, шум прибою)
Штучні (камертон, струна, дзвін, мембрана)
Джерела звуку
Загальним у всіх випадках є їх походження. Коливання тел породжують коливання повітря

       Приказка «нем как рыба» виявилася спростованою. Риби цілком товариські. Звуки деяких риб нагадують свистки футбольних суддів, інших - стрільбу з гвинтівки або пістолета, а дехто шумить, немов мотоцикл, або видає хлопки. Одна лише акула завжди мовчить.
Звук - це поздовжня хвиля.
Чому?
Поперечними  хвилями називаються хвилі, в яких коливання відбуваються перпендикулярно напрямку поширення хвилі.
Поздовжніми називаються хвилі, в яких коливання відбуваються вздовж напрямку поширення хвилі.
Поперечна хвиля
Поздовжня хвиля
       Чому не можна почути дзвін дзвони, що знаходиться всередині судини, з якого відкачано повітря?
Питяння!
Звук поширюється в будь-якому пружньому середовищі - твердої, рідкої і газоподібної, але не може поширюватися в просторі де немає речовини
         Швидкість звуку - це характеристика середовища, в якому поширюється хвиля. Вона визначається двома чинниками: пружністю і щільністю матеріалу.
        Пружні властивості твердих тіл залежать від типа деформації. Так, пружні властивості металевого стержня неоднакові при крученні, стискуванні і вигинанні.
        І відповідні хвильові коливання поширюються з різною швидкістю.

Швидкість звуку в різних речовинах.
Швидкість звуку залежить від властивостей середовища, у якій поширюється звук.
У повітрі при підвищенні температури на 1 ° С швидкість звуку зростає приблизно на 0,60 м / с.

          Людина відчуває звук за умови:
           1)наявне джерело звуку, створюються коливання з частотою 16 до  20.000 Гц        2) є пружне середовище між вухом і джерелом звуку         3) потужність звукових хвиль достатня для здобуття відчуття звуку


title: Презентація на тему «Біографія Ісаака Ньютона»

text:
Біографія – Ісаака Ньютона
1
   Мета і завдання
Життя Ісаака Ньютона
Визначні дати
Легенда про яблуко
 Відкриття Ісаака Ньютона
Праці Ісаака Ньютона
Останні рядки
10 фактів з життя Ісаака Ньютона
висновок
джерела інформації
2
2
Зміст
Ціль
    Взнати про Ісаака Ньютона не тільки, як про вченого, а й як про людину .
Завдання:
    Розповісти про життя Ісаак  Ньютона   і його  досягнення  в  межах фізики.
3
3

Ціль роботи і завдань
4
Біографія Ісаака Ньютона
Ісаак Ньютон народився 25лютого 1642г. в Вульсторпе (Англія)
 Вітчим помер 1653 року, частина його спадщини перейшла до матері Ньютона й була відразу ж оформлена нею на Ісаака. Мати повернулася додому, однак основну увагу приділяла трьом молодшим дітям і великому господарству. Ісаак як і раніше був наданий сам собі.
Ньютон щиро вважав, що його рід сягає шотландських дворян XV століття, однак історики виявили, що в 1524 році його предки були бідними селянами. До кінця XVI століття родина розбагатіла й перейшла в розряд йоменів (землевласників). У січні 1646 року мати Ньютона, Анна Ейскаф   знову вийшла заміж; від нового чоловіка, 63-літнього вдівця, у неї були троє дітей, і їй стало не до Ісаака.

4
5
Школа в Грэнтеме, в якій вчився Ньютон
5
Будинок  де  народився Ісаак Ньютон
 Вітчим помер 1653 року, частина його спадщини перейшла до матері Ньютона й була відразу ж оформлена нею на Ісаака. Мати повернулася додому, однак основну увагу приділяла трьом молодшим дітям і великому господарству. Ісаак як і раніше був наданий сам собі.
6
 У 1655 році Ньютона віддали вчитися в розташовану неподалік школу в Грентемі, де він жив у будинку аптекаря Кларка. Незабаром хлопчик показав неабиякі здібності, однак 1659 року мати Анна повернула його в маєток і спробувала покласти на 16-літнього сина частину справ із управління господарством.
Паровая тележка Ньютона

1672 року Барроу прийняв запрошення короля стати придворним капеланом і залишив викладання. 29 жовтня 1669 року Ньютона обрали його спадкоємцем, професором математики й оптики Трініті-коледжу.
7
7
 У Кембрідж Ньютон повернувся з рукописами п'яти мемуарів, у яких виклав найважливіші результати вулсторпських пошуків. При цьому вперше виявилася дивна риса характеру вченого. Він усе життя не любив друкуватися, ховав свої праці. Учений вірив, що нащадки краще за сучасників оцінять його спадщину, до того ж дискусії з опонентами відволікали од наукових занять. А спокійні роздуми над задачами пін ставив над усе. Тому написані праці на роки ховалися в шухлядах письмового столу або сейфі.
8
Знамениті дати
Машина Монетного двора времен Ньютона
Собственноручные эскизы медалей, выполненные Ньютоном
У січні 1646 року- мати Ньютона, Анна Ейскаф   знову вийшла заміж.
1653 році-  Вітчим помер .
1655 році- Ньютона віддали вчитися в розташовану неподалік школу в Грентемі.
29 жовтня 1669 року - Ньютона обрали його спадкоємцем, професором математики й оптики Трініті-коледжу.
січні 1672 році-  його обирали членом Королівського товариства.
У травні 1677 року-  зненацька вмер 47-літній Барроу.
 У 1671 році-  Ньютон виготовив телеекоп-рефлектор з діаметром дзеркала близько 2 м і відправив його королю

9
Ньютон  і Меншиков
В 1698 року Ісаак Ньютон познайомився  з   Олександром  Даниловичем Меншиковим.
16 років  тому, в  1714 г, Меншиков звернувся  до  І0сааку Ньютона, ставшим в 1703 г  президентом Лондонского королівського  со, с просьбой принять его в члены этой влиятельной академии. Понимая, что «на сие почетное избрание не должно притязать легкомысленно, а надобны многие заслуги», Меншиков в своем письме обещал Ньютону быть «небесполезным членом общества», содействовать и впредь всеми возможными способами развитию науки в России.
За выдающиеся заслуги, покровительство наукам Меншикова и избрали членом королевского общества.
10
Легенда про яблуко
Уже на склоне лет, будучи 84ти летним стариком, Ньютон рассказывал о яблоке посетившему его Вильяму Стэкли. Ньютон в тот день был в благодушном, приподнятом настроении. Предоставляю вашему вниманию отрывок из воспоминаний Стэкли об этой встречи, состоявшейся 15 апреля 1726 г. «… ему в голову пришла идея тяготения. Она была вызвана падением яблока в тот момент, когда он сидел, погруженный в свои думы. Почему яблоко всегда падает отвесно, подумал он, почему не в сторону, а к центру Земли? У материи должна существовать некая притягательная сила, сосредоточенная в центре Земли. Если материя притягивает другую материю, должна существовать пропорциональность ее количеству. Поэтому яблоко притягивает Землю так же, как Земля яблоко. Должна, стало быть, существовать сила, подобная той, которую мы называем тяжестью и простирающаяся по всей вселенной».
Перший закон Ньютона пов’язаний з появленням инерції. Тіло прагне зберігати стан спокою, і тому, коли візок переміщується, тіло відхиляється назад (1). При рівномірному руху  візка тіло залишається нерухомим відносно неї, якщо знаходиться в спокої(2). При зупинці, тіло прагне продовжити рух, нахиляючись вперед(3).

11
 Основні закони класичної механіки Перший закон Ньютона
11
12
Другий і Третій закони Ньютона
Другий закон Ньютона говорить, що прискорення пропорційне силі, що його викликає. Куля, впавша на м’ягку поверхню. (4), входить в неї глибше, ніж у тверду (5), оскільки сила тертя в першому  випадку менше.

Третій закон Ньютона говорить, що в ізольованій системі кожній силі відповідає рівно по величині і протилежно напрямлена сила реакції.
Ракета викидає струмінь газу, а сама рухається в протилежному напрямку.
13
Закон всесвітнього тяжіння
Сила тяжіння– сила гравитаційного притягання між тілами, розміри яких значно менші відстань між ними, прямо пропорційна їх масам, обернено пропорційна квадрату відстанні між ними і направлена вздовж з’єднуючої їх прямой.

13
14
ОптикаКольце Ньютона
      Його перше наукові експерименти  пов’язанні з дослідженням світу. Врезультаті  багаторічной роботи Ісаак Ньютон встановив, що білий сонячний промінь являє собою суміш багатьох кольорів.Вчений довів, що за допомогою призми білий колір можна розкласти на складаючі його кольори.
14
Ньютон створив математичну теорію відкритих Гуком інтерференціональних кілець, які з тих пір одержали назву «кільця Ньютона».
15
Телескоп
Ньютон побудував змішаний телескоп – рефлектор (лінза і вигнуте  дзеркало, яке відбилив сам)

15
Ньютон зміг розрахувати орбіти, на яких рухаються супутники Юпітера і Сатурна, а користуючись цими даними, визначити, з якою силою Земля притягу Місяць.
16
Астрономія
16
Далі Ісаак Нютон приступив до вичеслення фігури земної поверхні. Він показав, що Земля має сферичну форму, а саме представляє ніби шар, розширений біля екватора і стиснутий біля полюсів.

17
Праці, опубліковані при житті
«Нова торія світла і кольорів», 1672р
«Рух тіл по орбіті»1684 р «математичний початок натуральної філософії», 1687 г
«Оптика або трактат про відбивання, переломлення, вивихи     і кольори світла» 1704р
«Про квадрати прямих», додаток до «Оптики»
«Прелік ліні третього порядку», додаток  до«Оптики»
«Універсальна арифметика», 1707р
«Аналіз за допомогою рівнянь з нескіненним числом членів», 1711 р
«Метод різниць»1711 р

17
18
Последние строки
18

Кінець 1670-х років був сумний для Ньютона. У травні 1677 року зненацька вмер 47-літній Барроу. Узимку цього ж року в будинку Ньютона спалахнула сильна пожежа, і частина рукописного архіву Ньютона згоріла. 1678 року вмер секретар Королівського товариства Ольденбург, і новим секретарем став Гук, який ставився до Ньютона неприязно. 1679 року важко занедужала мати Анна; Ньютон приїхав до неї, брав активну участь у догляді за хворою, але стан матері швидко погіршувався, і вона вмерла. Мати й Барроу належали до невеликого людей, що скрашували самітність Ньютона.
Ісаак Ньютон був  видатним  вченим свого часу.
    Він зробив великий внесок в розвиток науки.
19
Висновок
Дякую за увагу =)


Презентація на тему «Тиск»


title: Презентація на тему «Парові та газові турбіни»

text:
Парові та газові турбіни. Екологічні проблеми використання теплових машин
Зміст:
Газова турбіна
Теорія роботи
Типи газових турбін
Парова турбіна
Різновиди
Коефіцієнт корисної дії
Характеристика деяких теплових машин
Екологічні проблеми використання теплових машин

Газова турбіна
Газова турбіна— це тепловий двигун безперервної дії, на лопатках якого енергія стисненого і нагрітого газу перетворюється в механічну роботу на валу.Складається з компресора, сполученого безпосередньо з турбіною, і камерою згоряння між ними. (Термін Газова турбіна може також відноситься до самого елементу турбіна.)
Стиснуте атмосферне повітря з компресора надходить в камеру згоряння, де змішуючись з паливом і відбувається горіння суміші. У результаті згоряння зростає температура, швидкість і обсяг потоку газу. Далі енергія гарячого газу перетворюється в роботу. При вході в соплову частину турбіни гарячі гази розширюються, і їх теплова енергія перетвориться в кінетичну. Потім, у роторній частині турбіни, кінетична енергія газів змушує обертатися ротор турбіни. Частина потужності турбіни витрачається на роботу компресора, а решта є корисною вихідною потужністю. Газотурбінний двигун приводить в обертання високошвидкісний генератор за допомогою валу. Робота, споживана цим агрегатом, є корисною роботою ГТД. Енергія турбіни використовується в літаках,потягах, кораблях та танках.

Теорія роботи
Газові турбіни описуються термодинамічним циклом Брайтона, в якому спочатку відбувається адіабатичне стиснення повітря, потім спалювання при постійному тиску, а після цього здійснюється адіабатичне розширення знову до стартового тиску.
На практиці, тертя і турбулентність викликають:

1.Неадіабатичне стискання: для даного загального коефіцієнта тиску температура нагнітання компресора вище ідеальної.2.Неадіабатичне розширення: хоча температура турбіни падає до рівня, необхідного для роботи, на компресор це не впливає, коефіцієнт тиску вище, в результаті, розширення — не достатнє для забезпечення корисної роботи.3.Втрати тиску в повітрозабірнику, камері згоряння і на виході: в результаті, розширення не достатнє для забезпечення корисної роботи.
Як і у всіх циклічних теплових двигунах, чим вище температура згоряння, тим вище ККД. Стримувальним фактором є здатність сталі, нікелю, кераміки та інших матеріалів, з яких складається двигун, витримувати температуру і тиск. Значна частина інженерних розробок спрямована на те, щоб відводити тепло від частин турбіни. Більшість турбін також намагаються рекуперувати тепло вихлопних газів, яке, у іншому випадку втрачається даремно. Рекуператор — це теплообмінник, який передає тепло вихлопних газів стиснутому повітрі перед згоранням. При комбінованому циклі тепло передається системам парових турбін. При комбінованому виробництві тепла та електроенергії (когенерація) відпрацьоване тепло використовується для виробництва гарячої води.
Типи газових турбін
Повітряно-реактивний двигун
Аматорські газові турбіни

Повітряно-реактивний двигун — газовий двигун, оптимізований для отримання тяги від вихлопних газів або від тунельного вентилятора, приєднаного до газової турбіни. Реактивні двигуни, які виробляють тягу, головним чином, від прямого імпульсу вихлопних газів, часто називаються турбореактивними, в той час, як ті, які створюють тягу від тунельного вентилятора, часто називаються турбовентиляторними.

Аматорські газові турбіни Існує популярне хобі — конструювати газові турбіни з автомобільних турбокомпресорів. Камера згоряння збирається з окремих частин і встановлюється вертикально між компресором і турбіною. Як і багато хобі, засновані на технології, час від часу вони переростають у виробництво. Кілька дрібних компаній виробляють маленькі турбіни та запасні частини для любителів.

Парова турбіна

Парова турбіна – паровий двигун неперервної дії, що перетворює теплову енергію в енергію обертання ротора. Він потрібен для перетворення теплової енергії водяної пари в механічну роботу. Парова турбіна використовує не потенційну енергію, а кінетичну енергію пари.Спроби створити парову турбіну тривали дуже довго. Відомий опис примітивної парової турбіни, зроблений Героном Олександрійським (1 ст. До н.е.). Але тільки в кінці 19 ст., коли машинобудування і металургія досягли достатнього рівня, К. Г. П. Лаваль (Швеція) та Ч. А. Парсонс (Великобританія) незалежно один від одного у 1884-89 рр. створили промислово придатні парові турбіни.
Неможливість отримати велику агрегатну потужність і дуже велика частота обертання одноступеневої парової турбіни Лаваля (до 30000 об/хв. у перших зразків) призвело до того, що вона зберегла своє значення тільки для приводу допоміжних механізмів. Розвиток турбін дав можливість збільшити потужність, зберігши достатню частоту обертання , необхідну для неї.Реактивна парова турбіна Парсонса деякий час застосовувалась (на військових кораблях), але поступово поступилася місцем більш розвинутим турбінам.

Різновиди
В залежності від характеру теплового процесу парову турбіну розрізняють на 3 групи: чисто конденсаційні, теплофікаційні та спеціального призначення.
Чисто конденсаційні перетворюють максимально можливу частину теплоти пара в механічну роботу. Вони можуть бути стаціонарними або транспортними. Транспортні використовують, як допоміжні двигуні на кораблях і судах.
Теплофікаційні парові турбіни служать для одночасного отримання електричної та теплової енергії. Такі парові турбіни використовують у технологічних цілях (наприклад, для опалювання).
Теплові турбіни спеціального призначення зазвичай використовують на металургійних, машинобудівних і хімічних підприємствах.На відміну від інших, теплові турбіни спеціального призначення не виготовлюють великими кількостями, а тільки за спеціальними замовленням.

Коефіцієнт корисної дії
Характеристика деяких теплових машин

Екологічні проблеми використання теплових машин
Теплове забруднення
Викидання продуктів згоряння
Теплові машини широко використовуються у народному господарстві: Потужні парові турбіни на ТЕС і АЕС приводять у рух ротори генераторів електричного струму. Понад 80% усієї електроенергії в нашій країні виробляться на теплових електростанціях. Залізничними магістралями водять состави потужні тепловози, водними шляхами – теплоходи. Мільйони автомобілів з двигунами внутрішнього згоряння перевозять вантажі і пасажирів. Поршневі, турбогвинтові та турбореактивні двигуни встановлені на літаках і гелікоптерах. За допомогою ракетних двигунів здійснюються запуски наукових супутників, космічних станцій. Двигуни внутрішнього згоряння є основою механізації виробничих процесів у сільському господарстві. Їх використовують на тракторах, комбайнах, самохідних шасі, насосних станціях.

Одним із факторів негативного впливу двигунів на природу є теплове забруднення. Досить порівняти температуру газоподібних продуктів згоряння з температурою навколишнього середовища (наприклад у ДВЗ t=1600 – 25000С). Це призводить до поступового підвищення середньої температури на Землі. Нині споживана потужність двигунів становить приблизно 1010 кВт. Коли ця потужність досягне 3•1012кВт, середня температура підвищиться приблизно на 1 градус. Подальше підвищення температури може спричинити загрозу танення льодовиків і катастрофічного підвищення рівня світового океану.

Другим фактором негативного впливу на природу є надмірно велике споживання кисню тепловими двигунами і викидання в атмосферу продуктів згоряння, які містять у собі шкідливі речовини.У відпрацьованих газах міститься понад 170 різних шкідливих компонентів, наявність 160 з яких зумовлена неповним згорянням палива у двигунах. Зараз у всьому світі енергетичні установки викидають в атмосферу щорічно 200 – 250 млн. тон золи і близько 60 млн. тонн оксиду сірки (SO2). Повітря забруднюють і різні види транспорту, насамперед автомобільний. На рух автомобіля використовується лише 25 % енергії палива, а 75% ,,вилітає в трубу"". У вихлопних газах двигуна за нормального режиму міститься 2,7% оксиду вуглецю. Під час зменшення швидкості руху автомобіля ця частка зростає на 3,9%, а при повільному русі – до 6,9 %. Жителі великих міст задихаються від вихлопних газів автомобільних двигунів.Внаслідок збільшення в атмосфері кількості оксиду вуглецю (SO2), який виділяється в процесі згоряння палива у тепловому двигуні порушується тепловий баланс на Землі.

Над проектом працювала:Петрушина Катерина


title: Презентація на тему «Спеціальна теорія відносності» (варіант 2)

text:
спеціальна теорія відносності

Спеціальна теорія відносності
         — фізична теорія, опублікована Альбертом Ейнштейном1905 року. Вона фактично замінює класичну механіку Ньютона, яка на той час була несумісною зрівняннями Максвелла з теорії електромагнетизму.

           Спеціальна теорія відносності не поширює дію своїх принципів на гравітаційні сили, тому в 1916 році Ейнштейн опублікував нову — загальну теорію відносності, яка пояснювала природу гравітації.

Теорія відносності та її постулати повністю змінили погляди на характеристики простору і часу. Були сформульовані основні висновки теорії відносності:
1) явища, які є одночасними в одній системі відліку, можуть виявитись неодночасними в іншій;
2) довжина тіла, час і маса залежать від швидкості тіла.

м
Дві системи відліку, одна з яких рухається зі  швидкістю          відносно іншої
        Найбільш розповсюджена форма запису перетворень Лоренца зв’язує координати події в інерціальній системі відліку K з координатами тієї ж події в системі K′, яка рухається відносно K зі швидкістю V вздовж осі x:

 Інтервал. Геометричний зміст перетворень Лоренца
Інваріантність величини

    , яка називається інтервалом   (звичайно, його можна записати і у вигляді нескінченно малих приростів).

      У рамках СТВ загальний вираз для вектора сили дається похідною від вектора імпульсу:

Інтервал між двома подіями
          Просторо́во-часови́й інтерва́л або просто інтерва́л між двома подіями в інерційній системі відліку визначається співвідношенням:

 Перетворення і додавання швидкостей
        Перетворення Лоренца утворює правило додавання швидкостей. Якщо певний об'єкт має компоненти швидкості   щодо системи S і   - відносно S', то між ними існує наступний звязок:

Імпульс в релятивістській механіці
Чотирьохкомпонентний вектор, або 4-імпульс:

Імпульс частки з масою m визначається як

     Зв'язок між енергією та імпульсом тіла:

     З цієї формули виходить, що об'єкти з нульовою масою, такі як фотони, також мають імпульс, який дорівнює p=E/c, де E — енергія фотона, та c — швидкість світла.

           Імпульс випромінений однією часткою передається до інших не миттєво, і, отже, сумарний імпульс всіх часток не зберігається. Але закон збереження виконується і в цьому випадку, якщо враховувати імпульс, що належить полю — носію взаємодії, котрому приписують густину імпульсу та густину потоку імпульсу.
ВЗАЄМОЗВ'ЯЗОК МАСИ ТА ЕНЕРГІЇ
       За допомогою математичних перетворень формули другого закону Ньютона А. Ейнштейн встановив, що маса тіла залежить від швидкості його руху:

        Згідно з другим принципом СТВ, не існує систем відліку, в яких би швидкість руху тіла перевищувала швидкість поширення світла у вакуумі.

       Цей висновок усував існуюче протиріччя між класичною механікою і теорією відносності, оскільки за цих умов рівняння руху ставали інваріантними для всіх інерціальних систем відліку:

Задача

       Оскільки зміна швидкості тіла впливає як на його масу, так і на енергію, природно припустити, що між цими двома величинами — масою та енергією — може існувати зв'язок. За допомогою математичних перетворень, що випливають із закону збереження енергії, А. Ейнштейн встановив спів-відношення між масою і повною енергією тіла:

         Формула взаємозв'язку маси та енергії відіграє особливу роль в атомній і ядерній фізиці, де перетвоення речовин унаслідок ядерних реакцій супроводжується значним вивільненням енергії. Вона має незаперечне значення і в розрахунках релятивістських ефектів елементарних частинок, зокрема під час взаємних їх перетворень.

Фотони

і глюони

Можливі 4-імпульси тіл з нульовою і додатньою інваріантною масою. Вектори чотирьохімпульса, що побудовані від точки перетину вісей до будь-якої точки на зеленій гіперболі, мають одну і ту ж (додатню) довжину, тобто масу частинки, що несе цей чотирьохімпульс, та розрізняються енергією і 4-швидкістю частинки.

        Прискорення частинки зводиться до руху кінця 4-імпульса по гіперболі. Вектори чотирьохімпульса, що побудовані від точки перетину вісей до будь-якої точки на синіх напівпрямих, мають нульову довжину и можуть відноситися лише до частинок нульової маси (наприклад, фотонів). Енергія цих частинок (з точністю до коефіцієнта c) дорівнює модулю їх 3-імпульса.

В рамках підходу Ландау-Ліфшіца взаємозв'язок між швидкістю та імпульсом має вигляд:

тоді як квадрат модуля є:

            Із цих двох рівнянь можна знайти основне співвідношення, котре зв'язує масу, імпульс та енергію частинки:

Очевидно, що при              (              ), ми будемо мати т.з. енергію спокою:


title: Презентація на тему «Рентгеновское излучение»

text:
Рентгеновское излучение
Рентге́новское излуче́ние — электромагнитные волны, энергия фотонов которых лежит на шкале электромагнитных волн между ультрафиолетовым излучением и гамма-излучением
Энергетические диапазоны рентгеновского излучения и гамма-излучения перекрываются в широкой области энергий. Оба типа излучения являются электромагнитным излучением и при одинаковой энергии фотонов — эквивалентны. Терминологическое различие лежит в способе возникновения — рентгеновские лучи испускаются при участии электронов в то время как гамма-излучение испускается в процессах девозбуждения атомных ядер
Рентгеновские трубки
Рентгеновские лучи возникают при сильном ускорении заряженных частиц, либо при высокоэнергетических переходах в электронных оболочках атомов или молекул. Оба эффекта используются в рентгеновских трубках
Основными конструктивными элементами таких трубок являются металлические катод и анод. В рентгеновских трубках электроны, испущенные катодом, ускоряются под действием разности электрических потенциалов между анодом и катодом и ударяются об анод, где происходит их резкое торможение. При этом за счёт тормозного излучения происходит генерация излучения рентгеновского диапазона, и одновременно выбиваются электроны из внутренних электронных оболочек атомов анода. Пустые места в оболочках занимаются другими электронами атома. В настоящее время аноды изготавливаются главным образом из керамики, причём та их часть, куда ударяют электроны, — из молибдена или меди. В процессе ускорения-торможения лишь около 1% кинетической энергии электрона идёт на рентгеновское излучение, 99% энергии превращается в тепло.
Ускорители частиц
Рентгеновское излучение можно получать также и на ускорителях заряженных частиц. Так называемое синхротронное излучение возникает при отклонении пучка частиц в магнитном поле, в результате чего они испытывают ускорение в направлении, перпендикулярном их движению. Синхротронное излучение имеет сплошной спектр с верхней границей. При соответствующим образом выбранных параметрах в спектре синхротронного излучения можно получить и рентгеновские лучи
Взаимодействие с веществом
Длина волны рентгеновских лучей сравнима с размерами атомов, поэтому не существует материала, из которого можно было бы изготовить линзу для рентгеновских лучей. Кроме того, при перпендикулярном падении на поверхность рентгеновские лучи почти не отражаются. Несмотря на это, в рентгеновской оптике были найдены способы построения оптических элементов для рентгеновских лучей. В частности выяснилось, что их хорошо отражает алмаз
Рентгеновские лучи могут проникать сквозь вещество, причём различные вещества по-разному их поглощают. Поглощение рентгеновских лучей является важнейшим их свойством в рентгеновской съёмке. Интенсивность рентгеновских лучей экспоненциально убывает в зависимости от пройденного пути в поглощающем слое (I = I0e-kd, где d — толщина слоя, коэффициент k пропорционален Z³λ³, Z — атомный номер элемента, λ — длина волны).
Поглощение происходит в результате фотопоглощения (фотоэффекта) и комптоновского рассеяния:
Рентгеновское излучение является ионизирующим. Оно воздействует на ткани живых организмов и может быть причиной лучевой болезни, лучевых ожогов и злокачественных опухолей. По причине этого при работе с рентгеновским излучением необходимо соблюдать меры защиты. Считается, что поражение прямо пропорционально поглощённой дозе излучения. Рентгеновское излучение является мутагенным фактором.
Биологическое воздействие
Рентгеновские лучи способны вызывать у некоторых веществ свечение (флюоресценцию). Этот эффект используется в медицинской диагностике при рентгеноскопии (наблюдение изображения на флюоресцирующем экране) и рентгеновской съёмке (рентгенографии). Медицинские фотоплёнки, как правило, применяются в комбинации с усиливающими экранами, в состав которых входят рентгенолюминофоры, которые светятся под действием рентгеновского излучения и засвечивают светочувствительную фотоэмульсию.
Эффект люминесценции
Применение
Презентацию выполнила:
ученица 11-А класса
Алчевской ИТГ
Чернявская Карина


title: Презентація на тему «Трансформатор» (варіант 5)

text:
Подготовил
Потоскуев Валерий
Ученик 11-А класса
ЭМЛ
Трансформатор
Что это такое?
Трансформатор- это электромагнитный аппарат, преобразующий переменный ток одного напряжения в переменный ток такой же частоты , но другого напряжения.
Трансформатор
Трансформатор был изобретен  русским ученым Павлом Николаевичем Яблочковым в 1878 году.
Рисунок
Принцип действия
Действие трансформатора основано на явлении электромагнитной индукции. При прохождении переменного тока по первичной обмотке в железном сердечнике появляется переменный магнитный поток, который возбуждает электродвижущую силу индукции в каждой обмотке. Это означает, что, повышая с помощью трансформатора напряжение в несколько раз, мы во столько же раз уменьшаем силу тока, и наоборот.

Факторы, вызывающие потери энергии
Активное сопротивление обмоток трансформатора. При протекании тока по первичной и вторичной цепям на этих сопротивлениях поглощается энергия.
 При работе трансформатора происходит перемагничивание магнитопровода (сердечника)
 Переменное магнитное поле вызывает в самом магнитопроводе "блуждающие" или "вихревые" токи (токи Фуко) . Эти токи также поглощаются электрическим сопротивлением материала магнитопровода.
 Магнитопровод не идеален и переменный магнитный поток не только замыкается в самом магнитопроводе, но и частично рассеивается во внешнюю среду.
Меры, принимаемые для уменьшения потерь
Меры, принимаемые для уменьшения потерь:
обмотка низкого напряжения делается большого сечения так, как по ней протекает ток большой силы;
сердечник делают замкнутым, чтобы уменьшить рассеяние магнитного потока;
сердечник делают пластинчатым, чтобы уменьшить вихревые токи.

Основные формулы необходимые для решения задач

Р1 = Р2

 U1 I1 = U2 I2
Если k < 1 и трансформатор называется повышающим.
Если  k > 1 и трансформатор называется понижающим.
Виды трансформаторов
Силовой трансформатор – трансформатор , предназначенный для преобразования электрической энергии в электрических сетях и в установках, предназначенных для приёма и использования электрической энергии.

Автотрансформатор — вариант трансформатора, в котором первичная и вторичная обмотки соединены напрямую, и имеют за счёт этого не только электромагнитную связь, но и электрическую. Обмотка автотрансформатора имеет несколько выводов (как минимум 3), подключаясь к которым, можно получать разные напряжения. Недостатком является отсутствие электрической изоляции (гальванической развязки) между первичной и вторичной цепью. Преимущество автотрансформатора - более высокий КПД, меньший расход стали для сердечника, меди для обмоток, меньший вес и габариты, и в итоге — меньшая стоимость.

Трансформатор тока — трансформатор, питающийся от источника тока. Типичное применение - для снижения первичного тока до величины, используемой в цепях измерения, защиты, управления и сигнализации. Номинальное значение тока вторичной обмотки 1А , 5А. Первичная обмотка трансформатора тока включается в цепь с измеряемым переменным током, а во вторичную включаются измерительные приборы. Ток, протекающий по вторичной обмотке трансформатора тока, равен току первичной обмотки, деленному на коэффициент трансформации.

Трансформатор напряжения — трансформатор, питающийся от источника напряжения. Типичное применение - преобразование высокого напряжения в низкое в цепях. Применение трансформатора напряжения позволяет изолировать логические цепи защиты и цепи измерения от цепи высокого напряжения.
Разделительный трансформатор — это трансформатор, первичная обмотка которого электрически не связана со вторичными обмотками. Силовые разделительные трансформаторы предназначены для повышения безопасности электросетей, при случайных одновременных прикасаний к земле и токоведущим частям или нетоковедущим частям, которые могут оказаться под напряжением в случае повреждения изоляции. Сигнальные разделительные трансформаторы обеспечивают гальваническую развязку электрических цепей.

Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Трансформатор» (варіант 3)

text:
« Трансформатор »
(від лат. transformo - перетворювати)
Зміст :
Трансформатор
1
- Застосування
- ККД
Історична довідка
- Дослід Майкла Фарадея , Яблочков П. М
Будова й принцип дії
Різновиди
- Силовий трансформатор
- Узгоджувальний трансформатор
- Автотрансформатор
- Вимірювальний трансформатор
- Імпульсний трансформатор
- Резонансний трансформатор
 Приклади
*
Трансформатор
Трансформатор — пристрій для перетворення параметрів (амплітуд і фаз) напруг і струмів
Зміст
2
3
Трансформатори широко застосовуються в лініях електропередач, в розподільних та побутових пристроях. При високій напрузі й малій силі струму передача електроенергії відбувається з меншими втратами. Тому, зазвичай лінії електропередач є високовольтними. Трансформатори знайшли застосування також у різних випрямних, підсилювальних, сигналізаційних та інших пристроях.
4
Коефіцієнт корисної дії сучасних трансформаторів, особливо підвищеної потужності, вельми високий і досягає значень 0,95…0,996.
5
Історична довідка
У 1831 році англійським фізиком Майклом Фарадеєм при проведенні ним основоположних досліджень було відкрите явище електромагнітної індукції, що лежить в основі принципу роботи електричного трансформатора.

Вперше трансформатори, як такі були продемонстровані в 1882 році ,хоча ще в 1876 році Яблочков П. М. аналогічний пристрій для створених ним освітлювальних пристроїв — «свічок Яблочкова» .

6
Будова та принцип дії
Найпростіший трансформатор складається з обмоток на спільному осерді. Одна з обмоток під'єднана до джерела змінного струму. Ця обмотка називається первинною. Інша обмотка, вторинна, служить джерелом струму для навантаження.
7
Різновиди
Силовий трансформатор - стаціонарний прилад,
 трансформатор з двома або більше обмотками,
який за допомогою електромагнітної індукції перетворює
систему змінної напруги та струму в іншу систему змінної
 напруги та струму
8
Автотрансформатор - трансформатор, дві або більше
обмоток якого мають спільну частину
умовне позначення
9
Узгоджувальний трансформатор — трансформатор, призначений для
 вмикання між двома колами з різними імпедансами з метою оптимізації
потужності сигналу, що пересилається
10
Вимірювальний трансформатор –
трансформатор, призначений для пересилання інформаційного сигналу вимірювальним приладам, лічильникам,пристроям захисту.
11
Імпульсний трансформатор — трансформатор з феромагнітним осердям, для перетворення імпульсів електричного струму або напруги з тривалістю імпульсу до десятків мікросекунд з мінімальним спотворенням форми імпульсу. Імпульсні трансформатори в радіолокації, імпульсному радіозв'язку, автоматиці і обчислювальній техніці служать для узгодження джерела імпульсів з навантаженням, зміни полярності імпульсів, розділення електричних ланцюгів по постійному і змінному струму додавання сигналів, запалювання імпульсних ламп
12
Резонансний трансформатор — трансформатор, що працює на резонансній частоті коливального контура утвореного однією або декількома із його обмоток підключенням до електричного конденсатора.
13
Трансформатор Тесли
Котушка Удена
Трансформатор рядкової розгортки


title: Презентація на тему «Видатні фізики світу»

text:
Видатні фізики світу
Зміст:

Жорес Іванович Алфьоров	15 березня 1930
Академік Алфьоров - один з найбільших російських учених в області фізики й техніки напівпровідників, його роботи одержали широку популярність і світове визнання, увійшли в підручники й монографії.

відкриття
Відкрив явище гіпер-інжекції в гетероструктурах і показав, що в напівпровідникових гетероструктурах можна принципово по-новому управляти електронними й світловими потоками.
Проведені під його керівництвом дослідження гетеропереходів у напівпровідниках забезпечили країні провідне місце у світі в новому перспективному напрямку фізики й техніки напівпровідників.

Досягнення
В 1972 за фундаментальні дослідження гетеропереходів у напівпровідниках академік Алфьоров став лауреатом Ленінської премії
 В 1984 – став лауреатом Державної премії СРСР у галузі науки й техніки.
В 2000 р. Алфьоров визнаний гідним Нобелівської премії «за роботи з одержання напівпровідникових структур, які можуть бути використані для надпотужних комп'ютерів».
Андре Ампер22.I.1775-10.VI.1836
Французький фізик, математик і хімік, член багатьох академій наук.

Основні фізичні роботи присвячені електродинаміці.
В 1820 сформулював правило для визначення напрямку дії магнітного струму на магнітну стрілку (правило Ампера).
Здійснив велику кількість експериментів по дослідженню взаємодії між електричним струмом і магнітом, сконструював для цього безліч приладів, виявив вплив магнітного поля Землі на провідники зі струмом, що рухаються.
Відкрив взаємодію електричних струмів і встановив закон цієї взаємодії (закон Ампера), розробив теорію магнетизму (1820).
Відкрив (1822) магнітний ефект котушки зі струмом - соленоїда, зробив висновок, що соленоїд, по якому проходить струм, є еквівалентом постійного магніту, висунув ідею посилення магнітного поля шляхом переміщення усередину соленоїда сердечника з м'якого заліза.

Одиниця виміру сили електричного струму СІ ампер названа на його честь.
У 1814 р. він став членом Паризької академії наук.
 « 1824 р. — став професором експериментальної фізики в Колеж де Франс.
Карл Андерсен3.IX.1905-11.I.1991
Американський фізик, член Національної академії наук.

Основні праці присвячені рентгенівськими й гамма-променям, фізиці космічних променів, фізиці елементарних часток.
Відкрив у космічних променях позитрони (1932) і мюони (1936).
В 1933 відкрив народження електронно-позитронної пари з гамма-кванта.

Нобелівська премія (1936)
Медаль ім. Э. Грессона (1937)
Медаль ім. Дж. Эриксона (1960).

Олександр Грейам Белл (1847-1922)
 Американець шотландського походження, вчений і винахідник телефону, запатентував його в 1876, пізніше експериментував з фонографом.

У 1876 році він отримав патент США № 174465, що описує «метод і апарат ... для передачі мови та інших звуків по телеграфу ... за допомогою електричних хвиль». Фактично мова йшла про телефон.
Аудіометр прилад для точного визначення гостроти слуху - електроакустичний прилад для вимірювання гостроти слуху.
Белл в 1888 році заснував журнал National Geographic, який донині видається на різних мовах і в багатьох країнах світу, користуючись заслуженою популярністю.

У 1970 р в честь Олександра Белла названий кратер на Місяці.
У 2013 р в честь Белла були названі три перших наносупутника, виготовлених за програмою NASA PhoneSat. На них в якості бортового комп'ютера використовуються серійні смартфони Nexus.

Стюарт Блекетт(1897-1974)
Англійський фізик
Професор Манчестерського університету

Роботи Блекетта присвячені ядерній фізиці й фізиці космічних променів.
В 1925 р., удосконаливши камеру Вільсона, він уперше одержав фотографії розщеплення ядер азоту α-частками, зареєстрував слід протона.
В 1933, незабаром після відкриття позитрона, виявив позитрони в космічних променях (зливи електронів і позитронів), показав народження електронно-позитронних пар з γ-квантів.

Відзначений в 1948 Нобелівською премією з фізики за відкриття в галузі ядерної фізики й фізики космічних променів.
Людвіг Больцман(20.II.1844-5.IX.1906)
Австрійський фізик-теоретик. Один з засновників класичної статистичної фізики.

Вивів в 1866 закон розподілу газових молекул по швидкостях (статистика Больцмана). Формула рівномірного больцманівського розподілу лягла в основу класичної статистичної фізики.
Застосовуючи статистичні методи до кінетичної теорії ідеальних газів, вивів (1872) основне кінетичне рівняння газів, що є основою фізичної кінематики.
Зв'язав ентропію фізичної системи з імовірністю її стану (1872) і довів статистичний характер другого закону термодинаміки, давши йому своє формулювання, нанісши удар ідеалістичній гіпотезі теплової смерті Всесвіту.
Уперше застосував до випромінювання принцип термодинаміки.
У 1884 теоретично відкрив закон теплового випромінювання, по якому випромінювана енергія абсолютно чорного тіла пропорційна четвертому степеню абсолютної температури тіла.

Член Австрійської (з 1885) та Шведської королівської академій наук (з 1888).
Професор університетів у Граці (1869–1889), Мюнхені (1889–1894), Відні (1894—1900 і з 1902) і Лейпцігу (1900–1902).
Джеймс Ватт(1736-1819)
Шотландський винахідник-механік, член Лондонського королівського товариства.

Удосконалив конструкцію первісного парового двигуна.
Поліпшив паровий двигун і зробив його більше продуктивним.
3В 1800-і роки значна частка енергії британської промисловості забезпечувалася новими паровими двигунами Вата.
Творець універсальної парової машини подвійної дії.

На його честь названа  одиниця роботи або потужності Ват (W).
Роботи Ватта поклали початок промислової революції спочатку в Англії, а потім і у всьому світі.
29 травня 2009 року Банк Англії оголосив про випуск і випустив в обіг банкноти у 50 £ із зображенням Ватта.

Галілео Галілей (15 лютого 1564 — 8 січня 1642)
Італійський мислитель епохи Відродження, засновник класичної механіки, фізик, астроном, математик, поет і літературний критик, один із засновників сучасного експериментально-теоретичного природознавства.

Першим серйозним винаходом Галілея були гідростатичні ваги для швидкого визначення складу металевих сплавів (1586); визначив питому вагу повітря. Винайшов термоскоп, що є прообразом термометра. Висунув ідею застосування маятника в годиннику. Проводив фізичні дослідження присвячені також гідростатиці, міцності матеріалів.
Галілей у 1609 побудував свій перший телескоп з трикратним збільшенням, а трохи пізніше — зі збільшенням у 32 рази.

Галілею належить ідея скінченності швидкості поширення світла і постановка (1607) експерименту з її визначення.
Галілео Галілей був основоположником експериментально-математичного методу вивчення природи. Він залишив розгорнутий виклад цього методу й сформулював найважливіші принципи механічного світу. Його дослідження кардинально вплинули на розвиток наукової думки. Саме від нього бере початок фізика як наука. Найважливішим вкладом Галілео Галілея в науку була свідома й послідовна заміна пасивного спостереження активним експериментом. Результатами цих експериментів стали зроблені ученим наукові відкриття.
Джон Дальтон(6.IX.1766-27.VII.1844)
Англійський фізик і хімік, член Лондонського королівського суспільства (1822).

Вивчаючи властивості газових сумішей, Дальтон відкрив закон парціальних тисків газів (1801) і залежність розчинення газів від їхнього парціального тиску.
Досліджував залежність випару рідини від тиску, температури й ін. факторів.
В 1802 установив, що при постійному тиску при однаковому підвищенні температури всі гази розширюються однаково.

В 1794 уперше описав дефект зору (яким страждав сам), що одержав назву дальтонізму. Від імені цього вченого пішло поняття дальтонізм, яким до кінця життя страждав Джон Дальтон.
У 1808 вийшла праця Дальтона Нова система хімічної філософії, де він детально виклав свою атомну теорію

Альберт Ейнштейн(14.III.1879-18.IV.1955)
Альбеерт Ейнштеейн — один з найвизначніших фізиків XX століття.

Створив спеціальну (1905) і загальну (1907–1916) теорії відносності.
Відкрив закон взаємозв'язку маси і енергії ,ввів поняття фотона, встановив закони фотоефекту, основний закон фотохімії (закон Ейнштейна), передбачив (1916) вимушене випромінювання.
Розвинув статистичну теорію броунівського руху, заклавши основи теорії флуктуацій, створив квантову статистику Бозе—Ейнштейна.

Лауреат Нобелівської премії 1921 року.
З 1933 року р. працював над проблемами космології і єдиної теорії поля.
У 1992 він був названий № 10 в підготовленому Майклом Хартом списку найвпливовіших осіб в історії.
У 1999 журнал «Тайм» назвав Ейнштейна «Особистістю століття».
У 1999 Gallup Poll навів Ейнштейна під № 4 в списку найшанованіших у XX столітті людей.
2005 рік був оголошений ЮНЕСКО роком фізики з нагоди століття «року чудес», що увінчався відкриттям спеціальної теорії відносності Ейнштейном.
Петро Леонідович Капіца(1894 –1984 )
Видатний радянський вчений-фізик та громадський діяч. Відомий своїми дослідженнями у галузі атомного ядра та фізики низьких температур.

1928 — відкрив ефект збільшення електроопору в металах, що виникає під час збільшення магнітного поля («закон Капиці»).
Один із засновників фізики низьких температур і фізики сильних магнітних полів, академік АН СРСР.
Організатор і перший директор (1933-46, з 1955) Інституту фізичних проблем.
Відкрив надтекучість рідкого гелію при температурах нижче 2,17 К і безліч інших фізичних явищ, встановив ряд закономірностей.

З 1935 — «невиїзний» науковець СРСР.
Серед відзнак П.Капиці, зокрема, медаль Резерфорда від Англійського Фізичного товариства.
Вчений був членом 25 наукових товариств у Росії, Швеції, Індії, Польщі, Німеччині, Америці, Голландії.
На честь вченого названо астероїд 3437 Капиця.
Курчатов Ігор Васильович(12.I.1903-07.II.1960)
 Російський фізик, організатор і керівник робіт в галузі атомної науки і техніки в СРСР, академік АН СРСР (1943).

Досліджував сегнетоелектрики.
Спільно із співробітниками виявив ядерну ізомерію.
Під керівництвом Курчатова споруджений перший радянський циклотрон (1939).
Відкрито спонтанний поділ ядер урану (1940), розроблено протимінний захист кораблів, створено перший в Європі ядерний реактор (1946), першу в СРСР атомну бомбу (1949), перші у світі термоядерна бомба (1953) і АЕС(1954).

Засновник і перший директор Інституту атомної енергії (з 1943, з 1960 — імені Курчатова).
З ім'ям Курчатова зв'язане й будівництво першої у світі атомної електростанції, що дала струм в 1954.
Тричі Герой Соціалістичної Праці (1949, 1951, 1954).
Ленінська премія (1957), Державна премія СРСР (1942, 1949, 1951, 1954).
Резерфордій, 104-й елемент Періодичної системи елементів Менделєєва, отриманий в 1964 пропонувалося назвати на честь Курчатова "Курчатовій".
Марія Кюрі (7.11.1867 — 4.07. 1934)
Французький фізик, хімік, педагог, громадська діячка польського походження.

1898 року оголосила про можливість існування нового, сильно радіоактивного елемента в руді уранової смолки.
Разом із чоловіком оголосили про існування двох радіоактивних елементів: полонію і радію.
У 1902 році одержано один з цих елементів — радій.

Було нагороджено медаллю Деві (1903) і відзначено Нобелівською премією з фізики (1903) разом з Антуаном Беккерелем.
Марія Кюрі написала «Трактат про радіоактивність» (1910) і була нагороджена Нобелівською премією з хімії 1911 року.
Медаль Маттеуччі (1904)
Ісаак Ньютон(1643-1727)
Англійський математик, механік, астроном і фізик, творець класичної механіки, член (1672) і президент (з 1703) Лондонського королівського товариства.

Ньютон побудував перший телескоп-рефрактор і розвинув теорію кольору на основі спостережень розщеплення білого світла в спектр в оптичній призмі.
Він сформулював емпіричний закон теплообміну й побудував теорію швидкості звуку.
Відкрив силу тяжіння.

Роботи Ньютона на кілька сторіч стали фундаментом для фізики й техніки.
На честь Ісаака Ньютона названо одиницю сили в Міжнародній системі одиниць — Ньютон.
Ньютон був першим в Англії, кого висвятили в лицарі за наукові заслуги.
З 1699 року Ньютон був іноземним членом Французької академії наук.
Для світу Ісаак Ньютон став еталоном наукових заслуг.
Блез Паскаль(19.VI.1623-19.VIII.1662)
Французький релігійний філософ, письменник, математик і фізик.

 Перший математичний трактат Паскаля «Дослід теорії конічних перетинів» (1639, виданий 1640) був розвитком праць Ж. Дезарга, містив одну з основних теорем проективної геометрії – теорему Паскаля.
В 1641 (за іншими відомостями, в 1642) Паскаль сконструював підсумовуючу машину.
Разом з Г. Галілеєм і С. Стевіном Паскаль вважається основоположником класичної гідростатики: він установив її основний закон (закон Паскаля), принцип дії гідравлічного преса, указав на спільність основних законів рівноваги рідин і газів. Дослід, проведений під керівництвом Паскаля (1648), підтвердив припущення Э. Торрічеллі про існування атмосферного тиску.

На честь Паскаля названа одиниця вимірювання тиску (Паскаль), а також популярна мова програмування Pascal,кратер на Місяці, один з двох університетів у Клермон-Феррані, щорічна французька наукова премія, астероїд 4500 Паскаль.
Вільгельм  Конрад  Рентген(27.03.1845 – 10.02.1923)
Німецький фізик.

 У 1895 році відкрив  електромагнітне випромінювання — рентгенівські промені. Це відкриття мало величезний вплив на подальший розвиток фізики, зокрема привело до виявлення радіоактивності.

Перша Нобелівська премія з фізики 1901 року була присуджена Рентгену. Він сприяв швидкому практичному застосуванню свого винаходу у медицині. Конструкція створеної ним рентгенівської трубки лежить в основі сучасних приладів
Медаль Румфорда (1896)
Медаль Маттеуччі (1896)
Медаль Елліотт Крессона (1897)
У листопаді 2004 ІЮПАК найменував елемент номер 111 Рентгеній (РГ) на його честь.
Столєтов Олександр Григорович(29 липня 1839 — 15 травня 1897)
Російський фізик, засновник фізичної лабораторії Московського університету.

У 1888 році О. Г. Столєтов почав займатись дослідженнями дії світла на електричний розряд в газах. Про дію світла на електричний розряд було відомо з робіт німецького фізика Г. Герца. Проте сутність цього явища залишалась неясною. З допомогою дослідів Столєтов відкрив нове явище, назване ним «актино-електричним» (нині відоме, як фотоелектричне).

Ім'ям О. Г. Столєтова названо вулиці в багатьох містах Росії, України, Білорусі й Казахстану, зокрема: в Москві, Новосибірську, Мінську, Алмати, Києві, Дніпропетровську, Запоріжжі.
Ім'ям О. Г. Столєтова названо кратер на Місяці.
Нікола Тесла(10 липня 1856— 7 січня 1943)
Сербський та американський винахідник і фізик.

Нікола Тесла — автор близько 800 винаходів в області електро- та радіотехніки. Серед найвизначніших відкриттів — змінний струм, флуоресцентне світло, бездротова передача енергії.
Тесла вперше розробив принципи дистанційного керування, основи лікування струмами високої частоти, побудував перші електричні годинники, двигун на сонячній енергії й багато іншого.
Нікола Тесла створив генератор змінного струму, опираючись на принципи обертання магнітних полів, і тим самим надав людству можливість широкого використання електрики.

В Белграді у 1952 році був відкритий Музей Ніколи Тесли, де зберігаються особисті речі винахідника, різноманітні історичні документи та моделі його винаходів.
Одиниця вимірювання магнітної індукції в системі СІ названа на честь дослідника — Тесла.
Портрет Тесли зображений на банкноті у 100 сербських динарів.
На честь винахідника названі кратер на Місяці та астероїд 2244 Тесла.
Іменем винахідника названо компанію, яка випускає суперкари, облаштовані електричним двигуном — Tesla Motors.
Майкл Фарадей(22.IX.1791-25.VIII.1867)
Англійський фізик і хімік.

Один із засновників кількісної електрохімії.
 Уперше одержав (1823) у рідкому стані хлор, потім сірководень, діоксид вуглецю, аміак і діоксид азоту.
Відкрив (1825) бензол, вивчив його фізичні й деякі хімічні властивості.
Поклав початок (1826) дослідженням натурального каучуку.
Показав можливість фотохімічного хлорування этилену за 15 років до здійсненого Ж. Б. А. Дюма відкриття реакції металепсії.
Один з піонерів дослідження каталітичних реакцій.
Одержав важке свинцеве скло, за допомогою якого відкрив явище магнітного обертання площини поляризації.
Установив (1833-1836) кількісні закони електролізу.

Ім'я Фарадея ввійшло в систему електричних одиниць як одиниця електричної ємності.
 37582 Фарадей — астероїд, названий на честь вченого.

Енріко Фермі(1901-1954)
Італійський фізик, один із творців ядерної й нейтронної фізики, засновник наукових шкіл в Італії й США.

Відкриття ядерних реакцій, що відбуваються при бомбардуванні речовини нейтронами, в результаті яких народжуються нові радіоактивні елементи.
Вивчення слабкої взаємодії, одної з фундаментальних взаємодій, і роботи з квантової статистики ферміонів .
У 1922 Фермі опублікував роботу «Про явища поблизу лінії часу», в якій він запровадив так звані координати Фермі й довів, що поблизу лінії часу простір стає евклідовим.

Лауреат Нобелівської премії з фізики (1938).
Лауреат премії Румфорда Американської академії мистецтв і наук (1953).
У його честь названий сотий елемент таблиці Менделєєва – фермій.

Костянтин Едуардович Ціолковський(5.09.1857р. – 19.09.1935р)
Російський вчений-самоучка і винахідник, шкільний вчитель.

Основоположник теоретичної космонавтики.
 Обгрунтував використання ракет для польотів в космос, прийшов до висновку про необхідність використання «ракетних поїздів» - прототипів багатоступеневих ракет.
Починаючи з 1896 р. займався теорією руху реактивних апаратів і запропонував ряд схем ракет дальньої дії і ракет для міжпланетних станцій.
У 1903 р була опублікована частина його статті «Дослідження світових просторів реактивними приладами». У цій статті, а також в роботах 1911 і 1914 рр. він заклав основи теорії ракет і рідинного ракетного двигуна.
 Їм вперше була вирішена задача посадки космічного апарата на поверхню планет, позбавлених атмосфери.
В 1926-1929 рр. Ціолковський розробив теорію багатоступеневих ракет. Їм же була висловлена ідея створення навколоземних станцій.

За особливі заслуги в області винаходів, що мають величезне значення для оборони Союзу РСР, Ціолковський в 1932 нагороджений орденом Трудового Червоного Прапора.
Напередодні 100-річчя від дня народження Ціолковського в 1954 АН СРСР заснувала золоту медаль ім. К. Е. Ціолковського «3а видатні роботи в області міжпланетних сполучень».


title: Презентація на тему «Люмінесценція» (варіант 2)

text:
Люмінесценція
Підготувала учениця 33-ї групи
Кулішова Інна
Люмінесценція - нетеплове світіння речовини, що відбувається після поглинання ним енергії збудження. Інша назва – ”холодне світло”.

Люмінесцентне випромінювання виникає за рахунок квантових переходів атомів, іонів, молекул,  зі збудженого стану в основний чи менш збуджений, тому кожен атом, іон чи молекула люмінофора є центром люмінесценції.
Речовина, у якій спостерігається люмінесценція, називається люмінофором.
Omphalotus nidiformis світяться при вимкнутому світлі
Принцип явища люмінесценції
При збудженні речовини тим чи іншим способом, її молекули переходять у високоенергетичні квантові стани. У випадку напівпровідників електрони переходять із валентної зони у вільні стани зони провідності, залишаючи у валентній зоні дірку. Збуджений стан може випромінити фотон негайно, повернувшись у основний стан або ж втратити частину енергії в результаті зіткнень.

 Процеси поступової втрати енергії збудженою частинкою називаються релаксацією. Релаксація продовжується, доки збуджена частка не прийде до стану, коли подальша поступова втрата енергії  неможлива. Такі стани характерні для кожної речовини й визначають спектр люмінесценції. Збудження може існувати в такому стані лише певний час, а потім відбувається перехід до основного стану, який супроводжується випромінюваннями кванта світла — фотону.

Класифікація
Довготривала -
  Фосфоресценція

Короткотривала –
    Флуоресценція
У твердих тілах розрізняють три види люмінесценції:

мономолекулярна люмінесценція - акти збудження і випускання світла відбуваються в межах одного атома або молекули;
метастабільна люмінесценція - акти збудження і випускання світла відбуваються в межах одного атома або молекули, але за участю метастабільного стану;
рекомбінаційна люмінесценція - акти збудження і випускання світла відбуваються в різних місцях.
Класифікація люмінесценії за типом збудження:

• фотолюмінесценція• електролюмінесценція• хемілюмінесценція• біолюмінесценція• катодолюмінесценція• рентгенолюмінесценція• радіолюмінесценція• тріболюмінесценція
Фотолюмінесценція
Фотолюмінесце́нція — різновид люмінесценції, світіння, яке виникає під дією світлових променів оптичного діапазону частот — ультрафіолетових і видимих.

Фотозбудження зручне для об'єктів з малими і середніми концентраціями люмінесцентної активної речовини. За значних концентрацій активаторів або в розчинах з поглинаючим розчинником воно збуджує тільки поверхневі шари речовини. Густина ультрафіолетових і видимих потоків випромінювання в сучасних джерелах збудження люмінесценції відносно невелика. Тому для фотолюмінесценції характерні середні і малі яскравості.
Електролюмінесценція
Електролюмінесце́нція — різновид  люмінесценції, світіння газів під час проходження через них електричного струму, а також світіння кристалів  під дією електричного поля.
Безпосереднім збудником світіння є носії струму , утворені на першій стадії процесу в результаті дії сильного поля на речовину. Наявність цієї першої стадії відрізняє електролюмінесценцію від катодолюмінесценції, в якій під час збудження використовуються електрони, введені в поле від стороннього джерела.
Електролюмінесценція використовується  для освітлення в люмінесцентних лампах і світлодіодах.
Полярне сяйво
Полярним сяйвом називають світіння атмосфери. Причиною появи яскравих різноколірних сполохів на небі є сонячний вітер. Його потоки по силових лініях магнітного поля спрямовуються в райони земних полюсів. Земна атмосфера одержує багато заряджених частинок з космічного простору. Зіткнення частинок атмосфери та сонячного вітру спричиняє світіння верхніх, дуже розріджених шарів. Виділяючи надлишок енергії, атоми кисню дають яскраве випромінювання в зеленій та червоній областях спектру, молекули азоту — у фіолетовій.
 Хемілюмінесценція
Хемолюмінесценція -  люмінесценція тіл, викликана хімічною реакцією  (наприклад, світіння фосфору при повільному окисненні).
Відбувається тоді, коли продукти хімічної реакції утворюються в збудженому стані, який надалі релаксує із випромінюванням квантів світла.
Хемілюмінесценція пов'язана з екзотермічними хімічними процесами.
Хемолюмінесценція люмінолу з гемоглобіном
Біолюмінесценція
Хемолюмінесценція, що протікає в живих організмах (світіння комах, черв'яків, риб), називається біолюмінесценція і пов'язана з окисними процесами.
Біолюмінесценція виникає в результаті процесів біологічного ферментативного окислення, яке відбувається з участю ферменту люциферази. При допливі кисню воно посилюється, тому біолюмінесценцію морських організмів часто можна спостерігати як «світловий слід» за кормою корабля. Світіння багатьох організмів зумовлюється наявністю фотобактерій.
Катодолюмінесценція
Катодолюмінесце́нція — різновид люмінесценції, світіння, спричинене електронами, які отримують великі швидкості під дією електричного поля.

Приклад: електронно-променева трубка.
Рентгенолюмінесценція
Рентгенолюмінесценція – люмінесценція, викликана вбиранням рентгенівських променів .

Приклад – свічення деяких мінералів під дією видимих та ультрафіолетових променів.
Радіолюмінесценція
Радіолюмінесценція - різновид люмінесценції, світіння люмінесцентних речовин під дією швидких часток - продуктів радіоактивного розпаду (α- і β-променів, а також жорсткої радіації γ-променів) і космічної радіації
Спалахи світіння, які виникають під час потрапляння окремих часток на люмінесцентну речовину, називаються сцинтиляціями.
Тріболюмінесценція
Триболюмінесценція - люмінесценція, що виникає при розтиранні, роздавлюванні або розколюванні кристалів.

Як приклад триболюмінесценції ефект Коппа-Етчеллса. Один американський журналіст зауважив незвичайне світіння, що виникає при посадці або зльоті гелікоптера в пустелі через тертя лопатей гелікоптера об частинки піску і пилу в повітрі. Явище було їм названо на честь двох американських солдатів, загиблих в липні 2009 року в Афганістані їх прізвища були Копп і Етчеллс).
Спектром люмінесценції називають залежність інтенсивності люмінесцентного випромінювання від довжини хвилі світла, що випускається.
Сталість спектра люмінесценції
Незалежно від способу збудження і довжини хвилі збуджуючого світла спектр люмінесценції залишається незмінним при даній температурі. порушуємо середовища, системи реєстрації випромінювання.
Безліч дозволених енергетичних рівнів в атомі / молекулі, а також безліч довжин хвиль джерел збудження люмінесценції дозволяє для використовуваного середовища отримувати безліч спектрів люмінесценції в різних областях спектру і не повторюють один одного.
 Принцип Франка - Кондона
Частина електронної енергії при поглинанні і випусканні світла повинна витрачатися на збільшення коливань структури, перетворюватися на тепло. Явище спостерігається в результаті різкої зміни градієнта електронної енергії близько ядер при збудженні і релаксації.
Правило Стокса - Ломмеля
Спектр люмінесценції, як правило, зсунутий відносно спектра поглинання в сторону довгих хвиль. Дане правило прийнято пояснювати втратою деякої частини поглиненої енергії на тепловий рух молекул. Зазначимо, що існує антістоксовскій люмінофор випромінює більш короткохвильове випромінювання ніж падаюче. Як правило одне і теж речовина здатна випускати випромінювання як в стоксовой, так і в антистоксової областях спектру, щодо частоти збуджуючого люмінесценцію випромінювання.
Правило дзеркальної симетрії Левшина
Спектральні лінії випускання і поглинання в координатах частоти є взаємним дзеркальним відображенням. Положення осі симетрії показує енергію чисто електронного переходу. Даним властивістю володіють в основному рідкі люмінофори; дослідження останніх років показали, що воно може бути справедливо і для середовищ в інших агрегатних станах.
Вихід - одна з найважливіших характеристик люмінесценції. Виділяють квантовий вихід і енергетичний вихід.

 1) Під квантовим виходом розуміють величину, що показує відношення середнього числа випроменених квантів на один поглинений:
Вихід люмінесценції

  - Число випроменених квантів,
  - Число поглинених квантів.

Вавіловим було показано, що квантовий вихід в розчинах не залежить від довжини хвилі збуджуючого світла. Це пов'язано з величезною швидкістю коливальної релаксації, в ході якої збуджена молекула передає надлишок енергії молекулам розчинника.

2) Енергетичний вихід - відношення енергії випромінюють квантів до енергії поглинених:
Частота випромінювання
Число випроменених квантів,
Число поглинених квантів
Енергетичний вихід із зростанням довжини хвилі збуджуючого світла спочатку зростає пропорційно довжині хвилі збуджуючого її світла, потім залишається постійним і після деякої граничної довжини хвилі різко падає вниз (закон Вавилова).
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Дії електричного струму та їх застосування»

text:
Дії електричного струму та їх застосування
Електричний струм - упорядкований рух електричного заряджених частинок у просторі.
Розрізняють електричний струм провідності та конвекційний струм.
Електричний струм провідності пов’язаний з рухом заряджених частинок у тілі.
Конвекційний струм пов’язаний з рухом у просторі зарядженого тіла.

Умови для виникнення електричного струму
Наявність у тілі вільних заряджених частинок, які могли б у ньому рухатись.
Наявність електричного поля. Під дією електричного поля заряджені частинки починають рухатись у напрямку дії на них електричних сил. Так виникає електричний струм.

Дії електричного струму
Теплова
Світлова
Магнітна
Механічна
хімічна
Теплова та світлова дія
Ці дії електричного струму спостерігаються в електричній лампі розжарювання.
Температура спіралі лампи настільки висока, що вона розжарюється до яскравого свічення
Теплова дія електричного струму використовується в усіх побутових електронагрівних  прикладах. Наприклад: в електропрасці, електричному чайнику, тостері, електрогрілці.
Магнітна дія
Провідник зі струмом набуває магнітних властивостей.
Спостерігається при наявності електричного струму в будь-яких провідниках (твердих, рідких,газоподібних).
Магнітна дія використовується в гальванометрах, компасах.
Гальванометр – високочутливий прилад для виміру малих постійних і змінних електричних струмів.
Компас – прилад для орієнтування на земній поверхні і гірничих виробах відносно напряму магнітного або географічного меридіана.
Принцип дії компаса заснований на взаємодії магнітного поля постійних магнітів компаса з горизонтальної складової магнітного поля Землі.
Магнітна стрілка, яка вільно обертається, повертається довкола осі, розташовуючись уздовж силових ліній магнітного поля.
Таким чином, стрілка завжди вказує одним з кінців у напрямку лінії магнітного поля, яка йде до Північного магнітного плюсу.
Хімічна дія
Коли через розчин солей, кислот і лугів проходить електричний струм, на електродах, занурених й цей розчин, відбуваються хімічні реакції.
Слід зазначити, що хімічна дія струму виявляється не завжди. Пропустивши струм, наприклад, через метали, ми не виявимо жодних хімічних змін.
Хімічну дію струму використовують для добування деяких чистих металів таких як мідь, алюміній.
Також використовують для покриття одних металів іншими.
Механічна дія
Електродвигун – електрична машина, що перетворює електричну енергію в механічну.
Складається з обертової частини та нерухомої.
Розрізняють електродвигуни постійного та змінного струму. Останні поділяються на синхронні та асинхронні.
Асинхронні електродвигуни поділяються за функціональним призначенням на загальнопромисловій, крановій, вибухобезпечні, ліфтові, екскаваторні.
Електродвигун – основний вид двигуна в промисловості, на транспорті і в побуті.
Електродвигун є частиною електропривода транспортних засобів, зокрема конвеєрів, шахтних підіймальних установок тощо.
Завдяки струму, що живить електродвигун, відбувається рух трамваїв, тролейбусів, електромобілів тощо.
Напрям електричного струму
За напрям струму беруть умовно той напрям, у якому рухаються  в провіднику позитивно зарядженні частинки під дією електричного поля.
Цей напрям не залежить від того, рух яких частинок – негативно чи позитивно заряджених зумовлює електричний струм.
Роль електричного струму в житті людини
Ще з дитинства ми починаємо розуміти, що комфортність життя людини залежить від того чи є електричний струм. Він оточує нас повсюди. Електричний струм підводять до будинку чи квартири.
Тому наявність електричного струму – це зокрема ефективна робота всіх побутових приладів в будинку чи квартирі.

Презентацію підготувала:
Кулібаба Ганна
Учениця 9-В класу
ЗОШ 1-3 ст. № 1
м. Калинівка


title: Презентація на тему «Рівновага тіл. Види рівноваги тіл»

text:
F1

F2