title: Презентація на тему «Влияние музыки на человека»

text:
Влияние музыки на человека
Многим из нас музыка помогает справиться с депрессией, грустью, плохим настроением. Правда вкусы и предпочтения у всех разные – это может быть и классика и тяжелый рок. И все это можно объяснить по научному, а не как мы часто говорим: нравится или не нравиться.
А вот физика позволяет нам взглянуть на этот вопрос совсем с другой стороны. Человеческий мозг не очень любит высокочастотные звуки. Этим можно объяснить такую популярность попсы. Звуки ее низкочастотны – порядка 40-66 герц. Вот отсюда и пристрастия людей к «клубной» музыке. Низкие частоты, которые используются в этой музыке, не напрягают, а просто зомбируют людей. Конечно, кто-то может сказать, что клубная музыка их отягощает и угнетает. Это уже предпочтения одного человека, а не массы в целом.Высокочастотные звуки, используемые в музыке стиля барокко, обладают большей длиной волны, чем наш мозг способен улавливать. Вот почему некоторые люди испытывают дискомфорт при длительном прослушивании классической музыки
Интересно то, что музыку наш мозг воспринимает одновременно обеими полушариями: левое полушарие ощущает ритм, а правое – тембр и мелодию. Самое сильное воздействие на организм человека оказывает ритм. Ритмы музыкальных произведений лежат в диапазоне от 2,2 до 4 колебаний в секунду, что очень близко к частоте дыхания и сердцебиения. Организм человека, слушающего музыку, как бы подстраивается под нее. В результате поднимается настроение, работоспособность, снижается болевая чувствительность, нормализуется сон, восстанавливается стабильная частота сердцебиения и дыхания
В США во время уроков языка для переселенцев проигрывали музыку Моцарта, Баха, Вивальди. Усвоение языка заметно ускорилось. В Японии в одной из пекарен хлеб выпекают под звуки Шестой симфонии Бетховена. Музыка звучит непрерывно, хлеб обладает исключительным вкусом. В Японии кто-то догадался производить саке под музыку Моцарта. Качество саке заметно выросло. Музыка приводит к улучшению памяти, повышению концентрации, внимание гораздо дольше удерживается на предмете изучения.
Кстати, музыка благотворно действует не только на человека, но и на животных и даже на растения. Во Франции пришли к выводу, что если играть коровам музыку Моцарта, они дают больше молока. Но также следует знать, что музыка может влиять на человека отрицательно. На кафедре акустики МГУ провели исследование наиболее агрессивных образцов рок- и поп-музыки. Вот его результаты. Частота основного ритма композиции “Дип Пепл” “Smoke on the water” от двух до четырех герц. Такие скачки, да еще и при громкости в 40-50 децибел, вызывают сильное возбуждение, вплоть до временной потери контроля над собой, агрессивность к окружающим или, наоборот, негативные эмоции к себе. Тот, кто предрасположен к нервным расстройствам, к психическим заболеваниям и депрессии, после двух-, трехразового прослушивания подобной композиции может ожидать обострения или нервного срыва. Шумовые призвуки или негармонические обертоны вредят нервной системе: у человека дрожат руки, теряется острота зрения и слуха и одновременно в крови повышается содержание адреналина и других гормонов.
Семиклассники после 10-минутного прослушивания рок-композиций временно забывали таблицу умножения. Находящиеся в концертных залах слушатели не смогли ответить на вопросы: “Как вас зовут?”, “Где вы находитесь?”, “Какой теперь год?” Даже 10-минутное “наслаждение” рок-музыкой на громкости в 100 децибел снижает чувствительность уха настолько, что наступает частичная потеря слуха. А на рок - концертах нередко интенсивность звука достигает 120 децибел, что не далеко и от болевого порога.
А еще хочется добавить про джаз. В советские времена его ненавидели. Даже с битлами могли мириться, но не с джазом. А почему? Потому что джаз играют и слушают люди, обладающие огромной степенью внутренней свободы. А Советскому Союзу это было ни к чему... Джаз - музыка творческих, неординарных личностей, умеющих мыслить нестандартно, сочетать, казалось бы, на первый взгляд, не сочетаемые вещи. И напоследок. Если вы хотите повысить внимательность, хотите иметь хорошую память и крепкое здоровье, один из рецептов – музыка.
СПАСИБО ЗА ВНИМАНИЕ


title: Презентація на тему «Francis Ford Coppola»

text:
Francis Ford Coppola
Slide Show


Презентація на тему «Біологічний прогрес і біологічний регрес»


title: Презентація на тему «Білки, жири, вуглеводи» (варіант 2)

text:
Презентація на тему: «Білки, жири, вуглеводи»

Білки
Білки́ — складні високомолекулярні природні органічні речовини, що складаються з амінокислот, сполучених пептидними зв'язками. В однині (білок) термін найчастіше використовується для посилання на білок, як речовину, коли не важливий її конкретний склад, та на окремі молекули або типи білків, у множині (білки) — для посилання на деяку кількість білків, коли точний склад важливий.
Стрічкова молекулярна модель білка — ядерного антигену проліферуючих клітин (PCNA) людини.
Зазвичай білки є лінійними полімерами — поліпептидами, хоча інколи мають більш складну структуру. Невеликі білкові молекули, тобто олігомери поліпептидів, називаються пептидами. Послідовність амінокислот у конкретному білку визначається відповідним геном і зашифрована генетичним кодом. Хоча генетичний код більшості організмів визначає лише 20 «стандартних» амінокислот, їх комбінування уможливлює створення великого різномаїття білків із різними властивостями. Крім того, амінокислоти у складі білка часто піддаються посттрансляційним модифікаціям, які можуть виникати і до того, як білок починає виконувати свою функцію, і під час його «роботи» в клітині. Для досягнення певної функції білки можуть діяти спільно, і часто зв'язуються, формуючи великі стабілізовані комплекси (наприклад, фотосинтетичний комплекс).
Рівні структури білків: 1- первинна, 2-вторинна, 3-третинна, 4- четвертинна
Функції білків в клітині різноманітніші, ніж функції інших біополімерів — полісахаридів і нуклеїнових кислот. Так, білки-ферменти каталізують протікання біохімічних реакцій і грають важливу роль в обміні речовин. Деякі білки виконують структурну або механічну функцію, утворюючи цитоскелет, що є важливим засобом підтримки форми клітин. Також білки грають важливу роль в сигнальних системах клітин, клітинній адгезії, імунній відповіді і клітинному циклі.
Схематичне зображення утворення пептидного зв'язку. Подібна реакція відбувається на рибосомі — молекулярній машині по збиранню білків.
Білки — важлива частина харчування тварин і людини, оскільки ці організми не можуть синтезувати повний набір амінокислот і повинні отримувати частину з них із білковою їжею. У процесі травлення протелітичні ферменти руйнують спожиті білки, розкладаючи їх до рівня амінокислот, які використовуються при біосинтезі білків організму або піддаються подальшому розпаду для отримання енергії.
Білки були вперше описані шведським хіміком Єнсом Якобом Берцеліусом в 1838 році, який і дав їм назву протеїни, від грец. πρώτα — «першорядної важливості». Проте, їх центральна роль в життєдіяльності всіх живих організмів була виявлена лише у 1926 році, коли Джеймс Самнер показав, що фермент уреаза також є білком. Секвенування першого білка — інсуліну, тобто визначення його амінокислотної послідовності, принесло Фредерику Сенгеру Нобелівську премію з хімії 1958 року. Перші тривимірні структури білків гемоглобіну і міоглобіну були отримані за допомогою рентгеноструктурного аналізу, за що автори методу, Макс Перуц і Джон Кендрю, отримали Нобелівську премію з хімії 1962 року.
Єнс Якоб Берцеліус
Жири
Жири — це повні складні ефіри трьохатомного спирту гліцерину СН2ОН — СНОН — СН2ОН і різноманітних жирних кислот. Серед них можуть бути як насичені кислоти, наприклад пальмітинова С15Н31СООН і стеаринова С17Н35СООН, так і ненасичені кислоти (у тому разі з одним подвійним зв'язком - наприклад олеїнова кислота С17Н33СООН); з двома - лінолева кислота і з трьома ліноленова кислота подвійними зв'язками, а також з потрійним зв'язком, наприклад тариринова кислота С17Н31СООН).
У рослинному й тваринному світі налічується близько 1300 видів жирів, але елементний склад їх відносно мало коливається й дорівнює в середньому,%:

С — 76 — 79, Н — 11 — 13 і О — 10 — 12.
Шляхом гідролізу (омилення) жири легко розщеплюються на гліцерин і жирні кислоти, причому різні кислоти проявляють неоднакову стійкість до дії високих температур і мікроорганізмів. Так, насичені жирні кислоти досить стійкі не тільки при звичайних температурах, але й при нагріванні навіть до 400 °C вони важко втрачають свою карбоксильну групу й не розкладаються. Досить стійкими є й ненасичені жирні кислоти з одним подвійним зв'язком (типу олеїнової). Ненасичені кислоти із двома й більшим числом подвійних зв'язків менш стійкі. Вони легко окисляються й полімеризуються, а при нагріванні до 300 °C розпадаються з розривом вуглецевого ланцюга й утворенням суміші насичених і ненасичених вуглеводнів жирного ряду.
Для хімічної характеристики жирів й інших ліпідів визначаються температура плавлення й числа — йодне, омилення й кислотності.

Жири - важливий продукт харчування людини. Жири становлять головний компонент таких продуктів харчування, як вершкове масло, рослинні олії, маргарин, смалець. Багато жирів містится у свиному салі та у сирі.
Вуглеводи
Вуглеводи — складова частина клітин усіх живих організмів.

Вуглеводи є найпоширенійшими органічними сполуками, що підтверджується тим фактом, що більше половини органічного вуглецю на Землі існує у формі вуглеводів.
Здебільшого вуглеводи є сполуками рослинного походження — це продукти фотосинтезу і таким чином вони є базовою ланкою у трансформації сонячної енергії у хімічну для забезпечення життя на Землі.
Поряд з білками і жирами, вуглеводи — важлива складова частина харчування людини і тварин, багато з них використовується як технічна продукція.
З хімічної точки зору це є полігідроксикарбонільні сполуки та їхні похідні із загальною формулою СnH2nOn.
Низькомолекулярні вуглеводи відомі також як цукри.

Найбільш відомими представниками вуглеводів є целюлоза, крохмаль,
Глюкоза
Фруктоза
Цукроза (звичайний цукор)
Вуглеводи поділяють на моносахариди, дисахариди, олігосахариди і полісахариди.

Поширена в природі група багатоатомних спиртів (цукрів, целюлози, крохмалю тощо). У вищих рослинах вуглеводів міститься більше, ніж інших речовин. Деревина, наприклад, містить понад 50% найбільш складних вуглеводів, до яких належить целюлоза, причому їй супроводжують менш складні прості вуглеводи, пектинові речовини й геміцелюлози.
Целюлоза
Прості вуглеводи. До цієї групи вуглеводів належать розчинні в холодній воді найпростіші моносахариди – гексози С6Н12О6 і пентози С5Н10О6. Пентози поширені в рослинах, входять до складу речовини клітин.

Харчова енергетична цінність вуглеводів складає приблизно 4 ККал/грам Особлива група органічних сполук – це біологічно-активні речовини. Вони впливають на процеси обміну речовин і перетворення енергії в живих організмах.


Презентація на тему «Кровотечі, їх класифікація»


Презентація на тему «Наследственные заболевания» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Buckingham Palace»

text:
Buckingham Palace

History of Buckingham Palace
Buckingham Palace in 1808
Victoria
Born:1819
Died:1901
Reigned:1837-1901
 The only child of Edward,
 Duke of Kent(son GeorgeIII.)
and the last member of the
Hanoverian dynasty.
-In 1840 married her first cousin
 Prince Albert.
-Gave birth to 9 chidren:
4 boys and 5girls.
-The longest reigning Brithis monarch
 for over sixty-three years.

.
GeorgeIII.
Born:1738
Died:1820
Reigned:1760-1820
-Succeed  his grandfather George II.,
following the death in 1751 of his father,
 Frederick Prince of Wales.
-In 1761 married Princess Charlotte.
-Bought Buckingham House (now Palace)
following his marriage to Princess Charrlotte
 of Mecklenburg-Strelitz in 1761.
Charlotte of Mecklenburg-Strelitz
Born:1738
Died:1820
Married:1761
-Daughter of Charles, Duke of
 Mecklenburg-Strelitz
-Gave birth  to 15 children:
9 boys and 6 girls;
-Most of her collection and library
was sold in 1819 for the support
of her  4 younger surviving daughter.
Buckingham palace TODAY
     Buckingham palace belongs to the Brithis monarchs in London. Today it is the Queen´s official residence with 755 rooms. It is one of the few working royal palaces remaining in the world today. During August and September when The Queen makes her annual visit to Scotland, the Palace´s nineteen state rooms are opened to visitors. Buckingham palace is not only home of the Queen Elizabeth II. but also the London residence of her son Charles, his wife and his sons: Harry and William. The Queen has other homes too, including Windsor castle and Barmoral in Scotland.
    The monarch´s thrones are designed in  scarlet and gold. Throne Room is used for formal photographs. Buckingham Palace is within easy reach of other great London sights, including: the Houses of Parliament, Big Ben, Piccadilly Circus, St. Jame´s Palace, 10 Downing Street, The Tames, Trafalgar Square and even Hard rock Cafe.
Elizabeth II.

-Today Elizabeth II.is reigning in London
Born:1926
Reigned from:1952
-Elder daughter of
King George VI. and
 Queen Elizabeth.
-In 1947 married Prince Philip of Greece
(The Prince Philip of Edinburgh);
-The Prince Charles is the eldest
of their four children-Crowened
in Westminister Abbey on II. June 1953

Charles´s sons are William and Harry:

Prince Charles
 and his wife Camilla:
Some state rooms
Drawing Rooms
The Blue and Green drawing rooms:
The Ballroom- was added by Queen Victoria
The Throne room- was used by Elizabeth II., Duke of Edinburg at the Queen´s coronation in 1953
Grand Staircase
        1870                                           Today
The Galery of Queens and Kings
GeorgeII.                  Frederick-                        George IV.
Prince of Wales
  King Edward VII.            King George V.                 King George VI.
       Henry VII.                      Henrietta Maria                   James II.
    Wiliam III.                            George I.                          Caroline of
Ansbach
    Augusta                                  Wiliam IV.                        Albert of Saxe
   Princess of
      Wales
Queen Alexandra                      Queen Mary                   Henry VII.
    Anne of Denmark                      Charles I.                           CharlesII.
               Marry                              Anne                        Elizabeth I.
So, this is Buckingham Palace


title: Презентація на тему «Грип» (варіант 3)

text: Grippe (influenza)


title: Презентація на тему «ВІЛ. СНІД. інфекції ІПСШ: шляхи передачі і методи захисту» (варіант 7)

text:
85%
1.
2.
3.


Презентація на тему «Строение клетки и её функции»


Презентація на тему «Вплив куріння, алкоголю та наркотиків на здоров’я людини»


title: Презентація на тему «Влияние пищевых добавок на здоровье человека»

text: RUS


title: Презентація на тему «Імпринтинг у тварин»

text:
Імпринтинг у тварин
Виконала Слободяник Єлизавета
Особливу групу ключових стимулів складають такі, для впізнання яких потрібно специфічний тип навчання - фіксування, або імпринтинг.
 На відміну від звичайних форм навчання, що відбувається протягом усього життя тварини, ця форма набуття індивідуального досвіду приурочена до строго певного, "чутливого" періоду онтогенезу. У цей період тварина "фіксує", "запам'ятовує" подразник, на який згодом буде здійснюватися та чи інша вроджена реакція.
Це явище було відомо досить давно, але Лоренц перший повно описав, а головне, визначив його роль у формуванні поведінкового акту.

Одне з головних досліджень Лоуренц, які істотно збагатили етологічну науку, було - вивчення імпринтингу. На ці дослідження його підштовхнули спостереження за поведінкою галок, і попередні роботи Хейнрота.
Вважається, що саме Хейнрот вперше використав термін «імпринтинг». Однак Сполдінг на багато років раніше провів серйозні дослідження імпринтингу. Результати досліджень Сполдинга опубліковані в період з 1872 по 1875, передбачили набагато пізніші роботи з вивчення інстинктів.
 Ці дослідження містили наступні важливі спостереження: тільки у віці двох-трьох днів курчата слідують за будь-яким об'єктом, що рухається і у них розвивається міцна прихильність до нього. Після смерті Сполдинга його дослідження були забуті. У 1954 р Його дослідження були знову опубліковані Холдейном.
В 1910 і 1911 рр. Хейнрот опублікував свої основні роботи по етології. Він спостерігав за поведінкою гусенят, які щойно з'явилися на світ в інкубаторі, потім якийсь час за ними доглядав чоловік, а потім їх поміщали в гусячу сім'ю. Хоча батьки в цій сім'ї брали гусенят, як своїх власних дітей, гусенята побачивши людину бігли за ним, гусенята вважали людину своїми батьками.
 Хейнрот зробив висновок, щоб гусеня були успішно введенні в гусячу сім'ю, треба забравши їх з інкубатора негайно помістити їх в мішок, щоб він не міг бачити людину.
Лоренц розширив уявлення Хейнрот, стверджував, що імпринтинг на відміну від звичайного навчення відбувається лише на певній стадії розвитку тварини і є незворотнім. Лоренц підтвердив дані Хейнрота про поведінку гусенят, і провів додаткові дослідження на качатах, пташенятах галок і багатьох інших птахів.
Він так само підтвердив положення Хейнрота про те що, птиці імпринтирування на людину, будуть часто направляти на нього свою специфічну статеву поведінку.
 Лоренц підкреслював, що поведінка яка демонструє результат імпринтирування, є вродженою, тоді як впізнавання об'єкта імпринтирування не має вродженої основи. Він вважав, що молода тварина стає імпринтованою на будь-який рухомий об'єкт, який вона побачить в певний період свого розвитку.
Як стверджували Хейнрот і Лоренц, явище імпринтингу характеризується як, короткочасними, так і довготривалими аспектами. Це видно з прикладу щойно народжених гусенят, які слідують за будь-яким рухомим об'єктом; наприклад, людина вигодовує ягнятко і після приєднання ягняти до стада, ягня все одно наближається до свого господаря і слід за ним.
Як правило, чим довше тварина слідує за яким-небудь об'єктом і чим більше знайомиться з ним, тим менше його залучають інші об'єкти.
 «Реакцію слідування» можна підсилити шляхом харчового підкріплення; крім того в природі підкріплювальними факторами виявляється контакт з матір'ю і виходяще від неї тепло.
Приклади імпритингу
Класичний приклад фіксування - формування реакції прямування за матір'ю у пташенят виводкових птахів, або, за сучасною термінологією, фіксування прив'язаності.
 Ця реакція сама по собі вроджена, але протягом перших годин після вилуплення молоді птахи повинні "закарбувати" вигляд матері. Якщо в цей період каченята не бачать качки, то згодом будуть її боятися. Більш того, поведінка каченяти, не зустрів у відповідний період підходящого для фіксування об'єкта, надалі буде різко порушеною: він буде уникати контактів з усіма живими істотами.
К. Лоренц вказував, що за своїми властивостями фіксування істотно відрізняється від звичайного асоціативного навчання насамперед тим, що воно відбувається в певний, досить вузько обмежений період онтогенезу.
Друга відмінність, яке він виявив, полягає в тому, що ефект фіксування незворотній і в звичайних умовах не вгасає. У зв'язку з цим фіксування птахом особини чужого виду може повністю дезорганізувати її суспільна поведінка в майбутньому. Характерно також, що реакція прямування виявляється при вигляді не тільки конкретної особини (або предмета), яку відобразила у відповідний період молода птиця, а й будь-яких особин того ж виду або предметів того ж типу, що й об'єкт фіксування.
Критичний період для каченят і гусенят триває всього один день, а інколи навіть кілька годин з моменту їх появи на світ. Те ж саме можна сказати і про тих тварин, чиї дитинчата з'являються на світ вже майже самостійними. Серед ссавців, такими народжуються ягнята, козенята і морські свинки.
Ті види новонароджених які з'являються на світ в безпорадному стані, як наприклад горобці і голуби, собаки і лисиці, а так же людина, то у них критичний період розтягнутий і зрушають на більш пізні терміни. Це пояснюється, перш за все, слабкістю і безпорадністю новонароджених, які потребують більш тісному і тривалому контакті з матір'ю, без чого вони не змогли б вижити в природних умовах.
Існують і інші форми імпринтингу з більш чітко вираженим критичним періодом, але які належать до зовсім інших стадій розвитку
Крім фіксування прив'язаності, яке забезпечує контакт пташенят з матір'ю в ранній період онтогенезу, існує так зване статеве фіксування, від якого залежить подальший правильний вибір статевого партнера птахом по досягненні нею полової зрілості.
Якщо перша форма фіксування характерна для виводкових птахів, то друга форма грає істотну роль і в організації поведінки птенцових. Так, наприклад, в дослідах Лоренца його учнів селезні, виховані качкою іншого виду, ставши дорослими, намагалися спаровуватися тільки з самками виду-вихователя, ігноруючи самок свого виду. Подібним чином поводяться і пташині види. Самці зебровой амадини, виховані бенгальськими амадинами, згодом доглядали тільки за самками виду-вихователя.
Явище фіксування привернуло до себе пильну увагу дослідників багатьох спеціальностей, які вивчали його роль у формуванні поведінки тварин різних систематичних груп, уточнювали тривалість і значення чутливих періодів, вплив параметрів запам'ятовується стимулу, зіставляли властивості фіксування і асоціативного навчання і т.д.
 Ця проблема розглянута в книгах О. Меннінга (1982; 1992), а також Мак-Фарленд (1988).


title: Презентація на тему «Взаємовплив рослин»

text:
Взаємовплив   рослин.
Симбіоз (від греч. συμ- - "Спільно" і βίος - "Життя") - це тісна і тривале співіснування представників різних біологічних видів. При цьому в ході коеволюції відбувається їх взаімоадаптація.
         Приклади симбіозів
Запилення квіткових рослин комахами, в ході якого комахи харчуються нектаром. Транспортування насіння рослин тваринами, які поїдають плоди і виділяють неперетравлене насіння разом з послідом у іншому місці. Лишайник складається з гриба і водорості. Водорость в результаті фотосинтезу проводить органічні речовини (вуглеводи), що використовуються грибом, а той поставляє воду і мінеральні речовини. Деякі мурашки захищають («пасуть») попелицю і замість цього одержують від неї виділення, що містять цукор. Багато грибів одержують від дерева живильні речовини і забезпечує його мінеральними речовинами (мікориза). Біологи виявили взаємовигідне співробітництво між мурахами Camponotus schmitzi, що мешкають на Борнео, і комахоїдними рослинами непентесами (Nepenthes bicalcarata)[1]. Це перший відомий випадок мутуалізму між комахами і комахоїдними рослинами.
Симбіоз і еволюція
У земній біосфері, в якій найбільші шанси на виживання має в своєму розпорядженні найбільш пристосований, загальна користь симбіозних відносин має велике значення для розуміння еволюції. Здатність використовувати допомогу інших видів і їх здібностей може принести швидку і значну вигоду. На початку ця допомога використовується односторонньо у формі паразитизму, але в ході часу завдяки обопільному пристосуванню ці відносини можуть стати взаємно корисними і навіть необхідними. У природі спостерігаються всі перехідні ступені між радикальним паразитизмом і фактичним злиттям організмів.
Теорія ендосимбіогенезу описує виникнення в процесі еволюції «складних» ядерних кліток еукаріот шляхом формування симбіозу простіших форм: випадкового захоплення крупною хижою кліткою дрібніших прокаріот, що згодом продовжили існування усередині крупної клітки, але що втратили частину своєї самостійності і що дали початок мітохондріям і хлоропластам.

Гриби-агрономи
Європейські вчені досліджували симбіотичні відносини між грибами і грунтовими бактеріями. Це тривіальне завдання вони вирішували за допомогою оцінки потоків речовин від грибів до бактерій і від бактерій до грибів на різних стадіях життєвого циклу грибів, отримавши у результаті зовсім нетривіальний результат[4]. Виявилося, що взаємодія грибів і бактерій дуже нагадує сільськогосподарську практику. Гриби вирощують поряд з собою певну бактеріальну монокультуру, підгодовують її, збирають урожай, зберігаючи його у спеціальних місцях, та ще й запасаються «розсадою » для наступних посівів. Цей підхід до тлумачення симбіотичних відносин серед нижчих організмів суттєво збагачує наші уявлення і про власну землеробську діяльність, і про еволюцію симбіозу у грибів і бактерій.
У природі зустрічається широкий спектр прикладів взаємовигідного симбіозу ( мутуалізмом). Від шлункових і кишкових бактерій, без яких було б неможливо травлення, до рослин (часто орхідеї), чию пилок може поширювати тільки один, певний вид комах. Такі відносини успішні завжди, коли вони збільшують шанси обох партнерів на виживання. Здійснювані в ході симбіозу дії або вироблювані речовини є для партнерів істотними і незамінними. В узагальненому розумінні такий симбіоз - проміжна ланка між взаємодією і злиттям.
У більш широкому науковому розумінні симбіоз є будь-яку форму взаємодії між організмами різних видів, у тому числі паразитизм - відносини, вигідні одному, але шкідливі іншому симбіонти. Обопільно вигідний вид симбіозу називають мутуалізмом. Коменсалізм називають відносини, корисні одному, але байдужі іншому симбіонти, а аменсалізмом - відносини, шкідливі одному, але байдужі іншому.

Різновид симбіозу - ендосимбіоз (див. Ендосимбіотична), коли один з партнерів живе усередині клітини іншого.
Наука про симбіозі - сімбіологія.

              Паразитизм
Це така форма трофічних зв'язків, коли паразитичний вид використовує хазяїна як їжу й місце свого існування. Він цілком залежить від хазяїна й може викликати його загибель. З екологічної точки зору паразитизм має багато спільних рис з хижацтвом, проте є й суттєва різниця, а саме:- паразити менші за свого хазяїна;- будова, обмін речовин, життєві цикли паразита більш спеціалізовані; це пов'язано з особливостями середовища існування й проблемами розповсюдження від хазяїна до хазяїна;- паразит знижує життєдіяльність хазяїна, але найчастіше не вбиває його, оскільки зі смертю хазяїна загине й сам;- немає організмів, які б не були уражені паразитами (двома-трьома й більше видами);- половина видів на планеті, а може, й більше — паразити (Бігон, Харпер, Таунсенд, 1989).
Паразитів можна поділити на фіто- та зоопаразитів. Інколи їх поділяють на мікропаразитів (ті, що безпосередньо розмножуються й живуть у клітині хазяїна) і макропаразитів (мешкають у міжклітинному просторі або в порожнині тіла).Найбільш сильну пошкоджуючу дію мають паразити й хижаки, які є новими в екосистемі. Якщо скласти список паразитів, які викликають хвороби в сільському або лісовому господарствах, то найбільшої шкоди завдають ті паразити, які недавно занесені в нові райони. Стосовно людини, найбільш небезпечні нові збудники хвороб, тобто ті, що завезені вперше. Існує принцип «раптового підсилення патогенності», з якого випливає:- не можна допускати інтродукцію нових потенціальних шкідників;- потрібно уникати в міру можливості стресу в екосистемах, виникненню якого сприяють отрутохімікати, які знищують і корисні, і шкідливі організми.
               Мутуалізм
це такі взаємовідносини, коли види приносять один одному певну користь тільки в присутності один одного. Приклади:- бобові рослини й азотофіксуючі бактерії;- дерева й гриби;- лишайники (водорості + гриби);- терміти й найпростіші у їх шлунку;- орхідеї й комахоїдні птахи;- запилення квіток комахами, птахами, кажанами;- хижі мурашки й мірмекохорні рослини (мімози, акації);- людина й культурні рослини;- кишкові симбіонти, які беруть участь у переробці грубих рослинних кормів, що виявлені в багатьох тварин (жуйні, гризуни, жуки-точильники).
             Коменсалізм
Це така форма взаємовідносин між двома видами, коли діяльність одного з них дає корм або надає притулку іншому (коменсалу). В системі знаків це 0+. В екології коменсалізм ще інакше називають нахлібництвом. Приклади таких взаємовідносин:- леви й гієни, які підбирають залишки здобичі, що залишилась;- великі акули й риби-прилипали, що супроводжують їх;- молодь риб, що ховається під парасольками захищених жалкими нитками медуз;- поселення рослин-епіфітів на корі дерев.
Відносини типу коменсалізму дуже важливі в природі. Вони сприяють повнішому освоєнню середовища й використанню ресурсів. Інколи коменсалізм переходить в інші типи відносин, наприклад у паразитизм.

В залежності від характеру взаємовідносин видів-комменсалов виділяють три види:
комменсал обмежується використанням їжі організму іншого виду (наприклад, в звивинах раковини рака-самітника мешкає кільчастий хробак з роду Nereis, що харчується залишками їжі раку);
комменсал прикріплюється до організму іншого виду, який стає "господарем" (наприклад, риба-прилипала плавником-присоском прикріплюється до шкіри акул та інших великих риб, пересуваючись з їх допомогою);
комменсал селиться у внутрішніх органах хазяїна (наприклад, деякі жгутиконосци мешкають в кишечнику ссавців

              Аменсалізм
Це такий тип взаємодії, коли один із видів, що взаємодіють, пригнічується іншим, тоді як другий вид від такого спільного життя не отримує ні шкоди, ні користі. Така форма взаємодії частіше зустрічається в рослин. Наприклад, світлолюбиві трав'янисті види, які ростуть під ялиною, відчувають пригнічення внаслідок сильного затінення їх кроною, тоді як для самого дерева їх сусідство може бути байдужим. Або гриб-пеніцил негативно впливає на бактерії в чашці Петрі, тоді як бактерії на гриб не впливають. Аменсалізм широко розповсюджений у водному середовищі. Так, синьо-зелені водорості, розмножуючись, призводять до отруєння водної фауни.
                Нейтралізм
Це така форма біотичних відносин, коли співжиття двох видів на одній території не викликає для них ані позитивних, ані негативних наслідків. За нейтралізму види не пов'язані один з одним безпосередньо. Наприклад, білки й лосі, які живуть в одному лісі, практично не контактують один з одним.
Слід відзначити, що типи міжвидових взаємовідносин за певних умов можуть переходити один в другий. Наприклад, мутуалізм у паразитизм, або коменсалізм у конкуренцію


title: Презентація на тему «Силурійський»

text:
Силурійський
період
Силурійський період — третій період палеозойської ери. Настав 440 млн років тому, тривав 30 млн років.
Геологічний період, який слідує після ордовика, перед девоном. Нижня межа силуру визначається за значним вимиранням, в результаті якого зникло близько 60% видів морських організмів, це так зване ордовикско-силурійське вимирання.
  Для силурійського періоду характерно поступовий розвиток посушливості клімату. Основні корисні копалини силурійського періоду: залізні руди, золото, мідь, горючі сланці, фосфорити і барит.
Мешканці силурійського періоду:
Acanthodes bronni
Трилобіти
Наутилоідеї
Брахіоподи
Евриптеріди (ракоподібні)
Ругози
Граптоліти
Цефаласпис
Рослинний світ силуру:
Риніофіти(судинні рослини)
Псилофіти
Наприкінці силуру відбуваються процеси, внаслідок яких утворилися Скандинавські, Кембрійскі гори, і навіть гори Південної Шотландії та Східної Гренландії. На місці Сибіру утворився великий материк Ангарида, частково сформувалися Кордильєри.


Презентація на тему «Значення покритонасінних у житті людини»


title: Презентація на тему «Healthy Food & Healthy Lifestyle»

text:
Healthy Food & Healthy Lifestyle
Done by:
Natalia Maltseva
Form 6(10)-A
Healthy Food
All food is made up of nutrients which our bodies use. There are different kinds of nutrients: carbohydrates, proteins, fats» vitamins and minerals. Different foods contain different nutrients.
Before we cut down on fat, sugar and salt, we have to know a bit more about the kind of food these things might be in. The biggest problem comes when these things are hidden in other foods: biscuits, crisps, sausages, meat pies, soft drinks and so on.

Healthy Food
But we all know that to eat much fat is bad for our health. The matter is that there are different kinds of fat. There are fats that are good for us and fats that are bad for us. Eating less of the bad ones and more of the good ones can actually help us to live longer! Bad fats are the saturated fats, found in animal productions, like red meat, butter and cheese.
Friendly fats are the unprocessed fats found naturally in foods like nuts and seeds, olives, avocados and oily fish, including tuna.

Mental Work
Iron
Iron helps produce hemoglobin, the protein in red blood cells that carries oxygen to your body's tissues.
Iron is also necessary for proper muscle and organ function, and it fills our bodies with energy. If you're feeling tired and weak, have decreased school performance or have difficulty maintaining body temperature, chances are that you may be suffering from an iron deficiency.
You can find Iron in: muesli, dried apricots, pilchards, almonds.

Mental Work
Vitamin C
Vitamin C helps the body maintain healthy tissues and a strong immune system, and it aids in the absorption of iron. Vitamin C is considered a powerful ally if you're trying to avoid or kick a cold or other illness. Together with calcium and iron, it's also an important part of a diet that counteracts lead poisoning.
You can find vitamin C in: berries, green pepper,
    melon, broccoli.
Stressless
Potassium
Potassium is an essential nutrient used to maintain fluid and electrolyte balance in the body. Potassium is part of every cell in the body, and life would be impossible without it. It’s important to eat enough potassium every day to feel your best, and to help prevent certain chronic conditions.
You can find potassium in: bananas, potatoes,
    spinach, salmon.

Stressless
Magnesium
Magnesium is an essential mineral required by the body for maintaining normal muscle and nerve function, keeping a healthy immune system, maintaining heart rhythm, and building strong bones. Magnesium is also involved in at least 300 biochemical reactions in the body. A deficiency in magnesium can lead to muscle spasms, cardiovascular disease, diabetes, high blood pressure, anxiety disorders, migraines, osteoporosis, and cerebral infarction.
You can find magnesium in: cedar nuts, rye bread, sesame, tofu.
Energy
Protein
Protein is a macro nutrient composed of amino acids that is necessary for the proper growth and function of the human body.  Protein is the most basic building block of all the tissues in the body. In addition to growth and repair of the body protein plays a key role in the production of enzymes, digestion, and proper immune function.
You can find protein in: lean red meat, fish, poultry, cottage cheese.
Energy
Beta-carotene
Beta Carotene is a carotenoid compound responsible for giving fruits and vegetables their orange pigment. A powerful antioxidant, beta carotene has been found to help protect against cancer and aging. Beta-carotene is a fat soluble vitamin, so eating the following foods with a fat like olive oil or nuts can help absorption.
You can find beta-carotene in: mango, red pepper, carrot, lettuce.

Healthy Lifestyle
Nowadays our life is getting more and more tense. People live under the press of different problems, such as social, ecological, economic and others. They constantly suffer from stress, noise and dust in big cities, diseases and instability. A person should be strong and healthy in order to overcome all difficulties. To achieve this aim people ought to take care of their physical and mental health. There are several ways to do it.
The state of your body depends on how much time you spend doing sports. At least everybody must do morning exercises every day.
Healthy Lifestyle
To be healthy, people should get rid of their bad habits. It's necessary to stop smoking and drinking much.
Everyone should remember that cigarettes, alcohol and drugs destroy both body and brain.
Besides according to statistics most of crimes are committed by people under the influence of drugs and alcohol.

Thanks for your attention!


title: Презентація на тему «Єноти»

text:
Єноти
Місця проживання

Головним ареалом проживання єнота є північна Америка, але невеликі його поселення були завезені в Азію і Європу, де він прекрасно себе почуває.
Єнот надзвичайно пристосовується в багатьох середах проживання. Живучи поблизу з людиною, не відчуває сорому. Воліють жити в сирих лісових областях. Однак, вони можуть також бути знайдені в передмістях і міських місцевостях.
Єноти краще будувати свої лігва в деревах, але можуть використовувати нори бабака, печери, шахти, сараї, гаражі або будівлі. Єнот може жити у великій різноманітності середовищ існування від теплих, тропічних областей до холодних полів.
Харчування
Єнот - всеїдна тварина, поїдає, як рослинну, так і м'ясну їжу.
До рослинного раціону відносяться фрукти, виноград, горіхи, вишні, ягоди, жолуді, трави і листя. Тварина вживає переважно безхребетних, ніж хребетних тварин. Він не проти поласувати річковим раком, комахами, гризунами, жабами, рибою і яйцями птахів.
Розмноження
Єноти народжують послід раз на рік. Його розмір коливається від 3 до 7 немовлят, але зазвичай їх 4. Період вагітності триває 63 - 65 днів. Шлюбний період протікає з лютого по червень.
Молоді єноти народжуються в лігві дерева сліпими і безпорадними. Вага малюків не перевищує 50-70 г, а довжина - 16 см. Їх очі відкриваються на 18 - 24 день. На 20 тижні життя молодь регулярно видобуває з матір'ю продовольство, але при цьому продовжує залишатися з нею в лігві. Першу зимівлю молодий єнот проводить з матір'ю, а незалежність отримує на початку весни.
За біологічними можливостям, єнот здатний, в дикій місцевості, досягати віку 16 років, але зазвичай живуть від 2 до 5. Основними причинами смертності є полювання, автомобілі та недоїдання. У неволі єнот може жити протягом 21 року.
поведінка

Єнот - нічна тварина і рідко активний днем . Під час надзвичайно холодних , сніжних періодів єнот може впасти в сонливість і не залишати лігво в перебігу кілька тижнів, живучи за рахунок накопиченого жиру.
Насамперед, єнот відокремлене тварина, єдині соціальні групи формуються тільки з матері та її дітей.
Єнот здатний досягати швидкості 24 км/ч.
У єнотів добре розвинений дотик. Їх подібні людині лапи особливо чутливі і дозволяють єноту управлятися з їжею. Єнот піднімає їжу передніми лапами, перш ніж покласти її до рота. У них прекрасно розвинений слух, що робить їх особливо уважними.
Єнот і людина

Єноти приносять шкоду фермерам. Вони можуть принести збитки садам, виноградникам, полям. Їх звичка переходити до іншого качану кукурудзи, перш ніж буде доїдений попередній, робить їх дії особливо руйнівними. Єноти також є джерелами розповсюдження чуми, сказу та інших хвороб, які можуть бути передані людям і домашнім тваринам.
Люди іноді тримають молодих єнотів в якості домашніх тварин, тому що вони цікаві і інтелектуальні. Однак єнот може і нашкодити людині живучи з ним в одному будинку.
На протязі 1920-их хутро єнота був дуже популярним і коштував приблизно 14 $. Хоча затребуваність в їх хутрі зараз не настільки висока, найчастіше хутро єнота продають як штучного хутра норки і видри.
Єноти здатні пристосовуватися до людських пейзажам і зміна середовища проживання не заважає їм розповсюджуватися.


title: Презентація на тему «Жири, склад жирів, їх утворення» (варіант 2)

text:
Жири, склад жирів, їх утворення. Гідроліз та гідрування жирів. Жири в природі. Біологічна роль жирів.
Біологічна роль жирів
Енергетична функція (1м жиру - 38.9 кдж)
Захисна функція (терморегуляція)
Будівельна функція (входять до складу клітинних мембран
Джерело вітамінів D, A, E

Ожиріння
Склад жирів
Мішель Ежен Шеврель – основоположник             хімії ліпідів
Марселен Бертло

.
Жири – це органічні сполуки, які утворені трьохатомним спиртом гліцерином та вищими жирними кислотами

Гліцерин                                                                    Вищі кислоти
СH2- OH
│                                                                          Ненасичені                 Насичені
 CH  - OH
│
 CH2- OH                                                       Олеїнова                         Стеаринова
                                                                       С17Н33СООН          C17Н35СООН
                                                                       Лінолева                      Пальмітинова
                                                                       С17Н31СООН            С15Н31СООН

СН2─ОН                                      CH2─O─COC17H33
│                                                   │
СН─ОН    +  3C17H33COOH → CH─O─ COC17H33   +  3H2O
│                                                   │
СН2─ОН                                      CH2─O─ COC17H33
 гліцерин    олеїнова кислота                триолеїн

Загальна формула жирів
CH2─O─COR1
 │
 CH─O─ COR2
 │
 CH2─O─ COR3
R1, R2, R3 – радикали карбонових кислот
Класифікація жирів
Жири

                                   тверді    (тваринні) рідкі (рослинні)
Хімічні властивості жирів
Гідроліз

Гідрування
Рідкий → Твердий
Рідкий → Твердий
Значення
Жири як коштовний харчовий продукт
Жири лікарського значення (риб'ячий жир, обліпихова олія)
Одержання мила
Одержання маргарину
Одержання гліцерину, речовини зі зм'якшуючими властивостями
Одержання оліфи


Презентація на тему «Мезозойська ера» (варіант 3)


title: Презентація на тему «Жаби»

text:
Жаби
лише найцікавіше

ЖАБИ - ДЕРЕВОЛАЗИ
Сьогодні, я пропоную вам, ближче познайомитись із одними з найцікавіших  створінь земної кулі…
До вашої уваги – жаби-дереволази!

ЖАБИ - ДЕРЕВОЛАЗИ
 Це сімейство порівняно невелике, воно об'єднує близько 130-ти видів жаб чотирьох пологів, що мешкають в Південній і Центральній Америці. Ці жаби не мають зубів. На кінцівках завжди відсутні плавальні перетинки. Кінцеві фаланги пальців розширені в прісасивательние диски. Ці диски дозволяють древолаза легко переміщатися по гілках і листю. Очі мають округло-вертикальний зіницю. Це невеликі жаби, вони мають розміри від 18 міліметрів до 4 сантиметрів, лише деякі види досягають 7 сантиметрів. Забарвлення древолазов дуже яскрава і контрастна, напевно, сама різноманітна по колірній гамі серед земноводних. Древолази пофарбовані в червоні, сині, жовті, зелені, помаранчеві кольори, за загальним тону може проходити малюнок з різних смуг і плям. Не дивлячись на свою красу, древолази надзвичайно отруйні. Яд древолазов має кардіотоксичної дією і викликає зупинку серця. Отрута міститься в шкірних виділення древолазов, захищаючи їх таким чином від хижаків. Багато тубільні племена Південної Америки використовували цю отруту для змазування мисливських стріл. Однак при утриманні в неволі отруйність древолазов різко зменшується.

Почнемо екскурсію…Отже,
Dendrobates auratus
Древолаз барвний (золотий)
Основний фон зазвичай чорний, але може бути коричневим або бронзово-зеленим. Плями, що утворюють химерний візерунок на спині і верхній стороні кінцівок, можуть бути від темно-або світло-зелені, блакитно-зелені, сріблясто-сірі, бронзові або майже білі. Практично чорно-білі екземпляри з дуже незначним додаванням зеленого відомі з західного узбережжя Коста-Ріки.

Dendrobates azureus
Дереволаз блакитний
Самки блакитного древолаза досягають максимальної довжини 45мм, самці зазвичай дрібніше 40 мм. Самці характеризуються помітно більшими дисками на кінцях пальців передніх кінцівок. Основний тон фарбування кобальтово-синій, трохи світліючого на боках і череві. Верхня сторона тіла густо всіяна чорними крапками і невеликими округлими плямами.

Dendrobates galactonotus
Дереволаз розцвічений
Максимальний розмір дорослих особин 40 мм. Самці відрізняються більш стрункою статурою і збільшеними дисками на кінцях пальців. Забарвлення дуже мінливе. Зазвичай основний фон чорний, а верхні частини тулуба і кінцівок залиті коричнево-червоним, оранжевим або жовтим кольором. Кордон квітів утворює химерну звивисту лінію. Створюється враження, що жабу зверху мазнув пензлем з густою фарбою. Звідси походить англійська назва виду "splash-backed", що часто перекладають як "оббризканий древолаз". Відомі популяції цілком білих або одноцветно червоних особин.

Dendrobates leucomelas
Дереволаз священний
Дрібний вид, самки і самці приблизно одного розміру, максимальна довжина 38 мм. У самців більш розвинені диски на кінцях пальців. Забарвлення дуже святкове, контрастна. На матово-чорному основному тлі безліч яскраво-жовтих, оранжевих або зеленуватих смуг і плям з нерівними краями, що утворюють химерний візерунок. Часто можна спостерігати малюнок з поперечних перфорованих смуг або більш-менш однорідний сітчастий орнамент. Черево цілком чорне.

Dendrobates tinctorius
Дереволаз плямистий
Розміри варіюють від найбільших в межах роду - 60-70 мм, до середніх (35-40 мм). Найбільш поширений тип забарвлення характеризується чорним фоном спини з малюнком з білих або жовтих смуг і плям і темно-синім кольором кінцівок з чорним крапом або сітчастим малюнком. Є морфи з цілком жовтої спиною або кінцівками, або з домінуванням у забарвленні білого, сірого, блакитного, зеленого, жовтого, помаранчевого або чорного кольорів

Epipedobates tricolor
Дереволаз триколірний
Дрібний древолаз, самки досягають в довжину 22-26 мм, самці дрібніше - 21-23 мм. Помітні істотні відмінності в забарвленні між дикими особинами і розведеними в неволі. Дикуни характеризуються інтенсивної яскраво-червоним забарвленням. По хребту від кінчика морди до крижів проходить широка жовтувата смуга. На боках тіла поздовжні ряди витягнутих білих плям, що зливаються в смуги. Кінцівки також плямисті. Розвідні особини не такі ошатні, більш темні, часто коричневі з більш вузькими смугами кремового відтінку.

Підготувала ;
Фролова вікторія сергіївна
Учениця 8 – а класу
Кзш № 42
Керівник:
Вчитель біології, … Наталія володимирівна

Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «ГМО в пищевой промышленности»

text:
Kelloggs
Nestle
Unilever
Heinz Foods
Hersheys
Coca-Cola
McDonalds
Danon
Similac
Cadbury
Mars
PepsiCo

44
3
6,8%
41

45
25
55,6%
20
	33
3
9%
30


Презентація на тему «Генетика людини» (варіант 6)


title: Презентація на тему «Royal Family»

text:
Royal Family

She is one of the members of the Royal Family. She is one of the world’s richest woman. Three quarters or more of her working life is spent in an office reading and singing state papers. She never gives interviews. She likes to spend time with her grandchildren, watch horse-racing, go for a walk and watch TV. Her title in the UK is: “Elizabeth the Second, by the Grace of God of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland and of her other Realms and Territories Queen. Head of the Commonwealth Defender of the Faith”. She is…
Queen Elizabeth II

He is one of the members of the Royal Family. He was born in 1948. He is interested in many things: architecture, environment, history, alternative medicine, farming. His favorite sport is polo. He is well-known as a keen promoter of British interests. He has 2 children. He is…
Charles, the Prince of Wales

He is one of the members of the Royal Family. He is the youngest among the brothers. He studied at Cambridge University. He worked as a school teacher and as an actor at the theatre. Also he was an officer. His name is…
Prince Edward

He is one of the members of the Royal Family. But he is not a monarch. He was born in Greece. He is a qualified pilot. Sometimes he gives interviews. The sphere of his interests is very wide: environment, wildlife, science and technology and sport. He is…
Prince Philip

She is one of the members of the Royal Family. She finished Beneden school in Kent. She is the hardest working member of the family. She made an excellent sports career. In recent years she has become quite popular with public. She doesn’t wear expensive dresses but she always looks very elegant. She is…
Princess Anne

He is one of the members of the Royal Family. He is very good at sport. In 1980 he joined the Royal Navy and became a ‘sea King’ helicopter pilot. He is interested in photography. He speaks French and German. In 1986 he married Miss Sarah Ferguson and has 2 daughters. He is…
Prince Andrew, the Duke of York

Thank  you for   your attention


title: Презентація на тему «Основні напрямки сучасної біотехнології» (варіант 3)

text:
ОСНОВНІ НАПРЯМКИ СУЧАСНОЇ БІОТЕХНОЛОГІЇ

Виконав:
Учень 11-А класу
Ільчишин Андріан
Біотехнологія — це сукупність промислових методів, які застосовують для виробництва різних речовин із використанням живих організмів, біологічних процесів чи явищ.
Сам термін «біотехнологія» з’явився в 70-х роках XX ст. (біос — життя; технос — мистецтво, майстерність; логос — слово, вчення), хоча біотехнологічні принципи людина розробила вже давно (використання життєдіяльності мікроорганізмів для випікання хліба, виготовлення сиру та інших молочних продуктів, виноробства, пивоварення).
Одним з найбільш перспективних напрямків традиційної біотехнології є використання мікроорганізмів як один із засобів захисту рослин від шкідників. Розвиток цього напрямку зумовлюється багатьма вадами пестицидів та інших засобів захисту рослин.
Біотехнологію умовно поділяють на два підрозділи:
-традиційна - куди входить технологічна мікробіологія, а також технічна, біохімічна та інженерна ензимологія.  -нова куди входять генетична та клітинна інженерія.
Методи біотехнології:
Синтез генів поза організмом(синтез генів)
Виділення з клітини та перебудова окремих генів або їх частин(генна інженерія )
Копіювання та розмноження виділених та синтезованих генів.
Введення генів та їхніх груп у геном інших організмів.
Поєднання різних геномів в одній клітині
Генна інженерія
Генна інженерія – прикладна галузь молекулярної генетики та біохімії. Її завдання – це розробки методів перебудови геномів організмів.
Суть генної інженерії полягає в штучному створенні (хімічний синтез, перекомбінації відомих структур) генів з конкретними необхідними для людини властивостями й уведенні його у відповідну клітину (на сьогодні це частіше за все бактеріальні клітини, наприклад кишкова паличка) — створення «штучної» бактерії — лабораторії з виготовлення необхідного для людини продукту.
Клітинна інженерія
Клітинна інженерія – галузь біотехнології, у якій застосовуються методи виділення клітин з організму і перенесення на штучні поживні середовища, де продовжується їх життєдіяльність. Її завданнями є: отримання соматичних клітин різних видів, створення культурних клітин (тканин) для отримання цінних речовин.
Химерні організми
Химерні тварини - це генетичні мозаїки, що утворяться в результаті об'єднання бластомерів від ембріонів з різними генотипами.
Трансгенні організми
Клонування
Клонування – перспективний напрям клітинної інженерії.
Клон – сукупність клітин або особин, що виникли від спільного предка нестатевим шляхом.
Стовбурові клітини
Стовбурові клітини, також відомі як штамові клітини — це первинні клітини, що зустрічаються в усіх багатоклітинних організмах. Ці клітини можуть самовідновлюватися шляхом поділу клітини,                 а також можуть                                          диференціюватися в досить                                       велику кількість                                                     спеціалізованих типів клітин.

Біотехнологія
 застосовується навколо нас у багатьох предметах щоденного вжитку — від одягу, який ми носимо, до сиру, який ми споживаємо. Протягом століть фермери, пекарі та пивовари використовували традиційні технології для зміни та модифікації рослин та продуктів харчування — пшениця може слугувати найдавнішим прикладом, а нектарин — одним з останніх. Сьогодні біотехнологія використовує сучасні наукові методи, які дозволяють покращити чи модифікувати рослини, тварини, мікроорганізми з більшою точністю та передбачуваністю.

Дякую за увагу ;)


Презентація на тему «Фенілкетонурія» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Гризуни»

text:
Гризуни
Підготувала
учениця 8-В класу
Кошина Анна

Загальна інформація
   Гризуни (Rodentia) — найчисленніший ряд ссавців, налічує близько 2 тис. видів тварин дрібних і середніх розмірів. Це найбільший ряд ссавців за числом видів, складаючи більш ніж 2 тис. видів або 40-42 % всіх видів класу. Гризуни характеризуються дрібними розмірами (5-150 см, хоча тільки капібара зазвичай перевищує 35 см завдовжки), коротким періодом розмноження. Гризуни поширені на різних континентах, ведуть наземний, підземний, деревний чи напівводний спосіб життя.
Характерні особливості
   До загальних ознак гризунів належать:
1. Дрібні та середні за розмірами тварини, що живляться виключно рослинною їжею.
2. Добре розвинений волосяний покрив, у деяких із них волосини можуть видозмінюватися у голки.
3. Наявність своєрідного зубного апарату:
   - дуже добре розвинені різці, їх кількість по одному
в кожній половині щелеп;
   - різці самозаточуються завдяки дуже міцній емалі
переднього краю;
   - відсутність ікол;
   - корінні зуби мають плоску жувальну поверхню з
певними горбиками та петлями емалі;
   - різці та деякі корінні зуби не мають коренів і
ростуть протягом життя у міру їх стирання.
4. Нижня щелепа здатна вільно рухатися не лише в
сторони, але і вперед, і назад.
Зубна система гризунів
Характерні особливості
5. Більшість із гризунів невибагливі до їжі та всеїдні.
6. Мають довгий кишковий тракт, у зв’язку із живленням грубою рослинною їжею.
7. У всіх видів наявна сліпа кишка, що виконує роль «бродильного чану». Особливо добре вона розвинена у видів, що живляться травою та корою дерев. У мишей, які живляться в основному насінням, сліпа кишка розвинута менше.
8. Півкулі головного мозку невеликі, що, навіть, не прикривають і мозочка. Їх поверхня гладенька з невеликою кількістю неглибоких борозен.
9. Високоплодючі тварини, що народжують велику кількість потомства декілька разів на рік.
10. Серед ссавців гризуни становлять 1\3 частину. У фауні України нараховують близько 10 родин, які мають і корисне, і шкідливе значення. Найпоширеніші – це миші, щурі, білки, бобри. Немало з них занесені до Червоної книги.
Підряди
  Білкоподібні
 Дикобразоподібні
 Боброподібні
 Мишоподібні
Білка
   Білка — найбільш відомий дітям звір серед гризунів, добре пристосований до життя на деревах. Вона чудово лазить по гілках завдяки довгим пальцям з чіпкими кігтиками. Білка спритно стрибає з одного дерева на інше. У разі потреби може стрибнути з вершини високого дерева на землю, при цьому хвіст їй служить своєрідним рулем. Забарвлення білки міняється залежно від виду, від сезону, віку. Звичайна білка може бути рудою, попелястою. Карпатська білка має
темне забарвлення. Прикрашають білку китички на кінцях вух. Поширена у Поліссі, Лісостепу і в Криму. Живе на деревах. Кулясте кубло будує у верховітті з тонких гілочок, моху, шерсті, лишайників. Може оселятися в дуплах і шпаківнях. Білки — денні тварини. У сонячну погоду вони активні протягом цілого дня. В дощові дні і під час сильних морозів і снігопадів білки не виходять годуватися. В сплячку не впадають.
Білка
   Розмножуються білки двічі на рік: перше — у січні — березні, друге — у червні — серпні. Вагітність 35—40 діб. Самка народжує від 3 до 7 білченят, голих і сліпих. Живляться вони молоком матері. Лише на 23—30 добу у них прорізуються очі, а ще через півмісяця вони починають бігати і їсти ягоди, недозріле насіння трав. Через п'ять місяців можуть вести самостійний спосіб життя. Основна їжа білок — насіння хвойних — ялини, сосни, ялиці, модрини, а також горіхи ліщини, жолуді, плоди бука, гриби, бруньки і пагони, комахи,
іноді яйця птахів. На зиму білка робить запаси. Жолуді, горіхи і шапкові гриби вона відчуває через 1—1,5-метровий шар снігу. Жолуді і гриби не можуть замінити білці насіння хвойних, оскільки вони мають більшу енергетичну цінність. Наївшись насіння хвойних, білка спить майже 22 години на добу.
   Білка — окраса наших лісів. Вона сприяє поширенню лісових культур. Ховаючи горіхи, жолуді на зиму, вона не завжди їх знаходить, а, отже, навесні вони проростають. Про це обов'язково повинні знати дошкільники. Внаслідок зменшення чисельності білок, промислового значення вони не мають. Карпатська білка охороняється.
Бобер
   Бобри поселяються по берегах повільних лісових річок, стариць і озер. Вони уникають широких річок із швидкою течією, а також водойм, що промерзають до дна. Важлива наявність біля водойми деревно-кущової рослинності з м'яких листяних порід (верби, осики, тополі), а також водної і прибережної рослинності, що складає раціон бобра.
На уподобаній водоймі бобри влаштовують нори або хатки. Нори риють при наявності крутих берегів. Вхід у нору завжди розташовується під водою.
   У болотистих місцях замість нір бобри вимушені будувати високу (1— 2 м заввишки) конічну хатку, яка складається з хмизу і гілок, скріплених мулом або глиною. Всередині
хатки влаштовується простора «кімната», виходи з якої ведуть у воду. Взимку в хатках утримується плюсова температура, вода не замерзає і бобри мають можливість виходити у воду під лід.
   У тих водоймах, де рівень води несталий, що після його зниження могло б призвести до осушення виходів з нір або хаток, бобри споруджують греблі. Влаштовують вони їх нижче від рівня поселення зі зрізаних стовбурів дерев, гілок, хмизу, мулу. Інколи бобри проривають довгі вузькі канали, якими сплавляють заготовлений корм — гілки дерев.

Гребля бобрів
Бобер
   За допомогою своїх міцних різців звірі не тільки легко перегризають гілки, але й звалюють великі дерева, підгризаючи їх біля основи стовбура. Осику діаметром 5—7 см бобер звалює за 2 хв. У зваленого дерева бобри відгризають гілки, розділяють його на частини, частково поїдають на місці, а те, що залишилося, сплавляють водою до житла або до місця будівництва греблі. Дерево 10—12 см у діаметрі бобер звалює за одну ніч, так що до ранку на місці роботи звірка залишається лише пеньок і купка тирси. Активні бобри у присмерку і вночі.
   Влітку бобри живляться переважно трав'янистими рослинами: лататтям, глечиками, очеретом тощо. Восени
інтенсивно звалюють дерева і займаються заготівлею деревного корму на зиму. Переносячи гілки ближче до хатки, вони встромляють їх у дно водойми з тим, щоб скористатися ними тоді, коли на водоймі утвориться крига. Всі ці цікаві відомості вихователі можуть використати у своїх розповідях.
Нутрія
   Зовні нутрія нагадує великого щура. Довжина її тіла досягає 60-ти см, хвоста — до 45 см, важить нутрія 5—10 кг. Самці більші за самок.
 Природній ареал нутрії — Південна Америка, обмежений з півдня від Болівії та південної Бразилії до Вогняної Землі. Тварина була акліматизована в багатьох країнах Європи та в Північній Америці; в Африці не прижилась. В СРСР акліматизувати нутрію вдалась у Закавказзі та південному Таджикистані. Нутрія здатна переносити морози до —35° C, але для проживання в холодному кліматі в цілому не
пристосована: під час морозів основним незахищеним органом є хвіст, який може обмерзати, що призводить до зараження та смерті. Під час суворих зим нутрії можуть вимирати в цілих регіонах, але потім при помірно теплих зимах знову розширювати ареал проживання.
 Нутрія веде напівводяний спосіб життя. Улюблені місцям проживання — водойми зі слабко проточною або стоячою водою: заболочені береги річок, очеретяно-рогожеві озера та вільхо-осокові болота із багатою водною та прибережною рослинністю.
Нутрія
   В природних умовах активна в основному вночі. Харчується нутрія кореневищами, стеблами і листям очерету та рогожі. Додатковий корм складає очерет, водяний горіх, латаття.
    Нутрія чудово плаває та пірнає. Під водою може знаходитися до 10 хвилин. В спекотні дні вона менш рухлива і зазвичай переховується в тіні. До проживання в замерзаючих водоймах не пристосована — не будує житла яке б захищало від холоду і хижаків, не запасає на зиму кормів, як це робить бобер, ондатра та інші гризуни. Нутрія також погано орієнтується під льодом, пірнувши в ополонку, може не знайти виходу назад і помирає.
 В нутрії добре розвинений слух — вона насторожується навіть при невеликому шарудінні. Хоч нутрія здається неповороткою тваринкою, вона доволі швидко бігає скоком, але швидко втомлюється. Зір та нюх розвинені гірше.
Миші
   Хатні миші живляться насінням майже всіх рослин, але найбільш охоче поїдають насіння соняшника, пшениці. Ті миші, що живуть біля людини, можуть споживати їжу і тваринного походження. Особливістю хатніх мишей є те, що вони можуть живитися сухим зерном за відсутності води. Це дає їм змогу поселятися у приміщеннях зерносховищ, де пацюки зустрічаються рідко. Розмножуються вони 4—8 і більше разів на рік. Самка народжує 6—8
(до 14) мишенят, які вже через три тижні можуть жити самостійно, а в двомісячному віці вже здатні розмножуватися. Хатні миші не тільки псують продукти, але й є переносниками чуми, туляремії.
   Миші жовтогорла, лісова та польова, на відміну від хатньої, живуть виключно за межами жител людини.
Миші
   Жовтогорла миша — мешканець старих листяних лісів, а лісова нерідко зустрічається і на полях, особливо у південних районах України. Лісова миша найбільш численна. Риє прості нори під колодами, серед коріння дерев або під купами хмизу, інколи поселяється в дуплах. Живляться ці миші насінням різноманітних дерев і трав'янистих рослин. У лісових мишей дуже розвинутий нюх. Вони здатні знайти горіх, заритий у землю на ЗО см завглибшки. Виїдаючи насіння лісових культур, вони приносять шкоду лісовому господарству. Лісова і жовтогорла миші влаштовують у своїх норах запаси їжі на зиму — добірне насіння.

   Миша польова відрізняється бурувато-рудим забарвленням з чорною смужкою по хребту. Живе переважно в більш-менш вологих місцевостях: по узбережжях водойм, узліссях, на полях, порубках тощо. На зиму переселяється в скирти, стіжки, купи опалого листя в садах і лісах, а також до людських осель. Живиться насінням, корінням рослин, інколи гризе пагони і кору дерев.
Дякую за увагу!
Джерела
 uk.wikipedia.org
 pti.kiev.ua
 ua.textreferat.com
 school.xvatit.com


title: Презентація на тему «Клітинна інженерія» (варіант 2)

text:
1.
2.
4.
3.
1.
2.


title: Презентація на тему «Коні»

text:
Коні
Кінь — довгоногий ссавець з одним копитом на кожній нозі. Нині у світі існує понад 100 різних порід коней.

Біологічна класифікація Домен: Ядерні (Eukaryota)Царство: Тварини (Metazoa)Тип: Хордові (Chordata)Підтип: Черепні (Craniata)Інфратип: Хребетні (Vertebrata)Надклас: Щелепні (Gnathostomata)Клас: Ссавці (Mammalia)Інфраклас: Плацентарні (Eutheria)Ряд: Непарнокопитні (Perissodactyla)Родина: Конячі (Equidae)Рід: Коні (Equus)Вид: Кінь домашній (E. caballus)
Породи коней
Крокові (Першерон, Арден, Російський ваговоз...);
Рисисті ( Французька рисиста, Стандартбредна рисиста, Орловська рисиста та призова);
Чвалові (Ангійська верхова, Арабська верхова, Ахал-Текинська верхова, Українська верхова...).
Всьго в світі існує більше двохсот порід коней.
Більшість травоїдних ссавців — парнокопитні, тобто на ногах у них по 2 чи 4 пальці з копитами. У коня ж на кожній нозі всього по одному пальцеві-копиту. Завдяки цій особливості, а також довгим і міцним ногам, коні — швидкі і невтомні бігуни. Вони ідеально пристосовані до життя на відкритих просторах, де нікуди заховатися від небезпеки.

ДИКІ КОНІ
Коні — стадні тварини, у природі вони живуть табунами по 10-20 особин. Кобили (самки коней) звичайно досягають зрілості у дво-трирічному віці і народжують по лошаті на рік. Колись табуни диких коней гасали степовими просторами Східної Європи і Центральної Азії. На них полювали вовки та інші хижаки, а також люди, які харчувалися кониною. Але близько 6000 років тому людина почала приручати коней.

БІГ КОНЯ
Кінь може рухатись кроком, риссю і галопом. Під час галопу всі чотири копита на мить відриваються від землі. Найшвидші скакові коні на коротких дистанціях біжать зі швидкістю 65 км/год.
КІНЬ ПРЖЕВАЛЬСЬКОГО
Невдовзі поголів'я одомашнених коней почало збільшуватись, а диких — скорочуватись. Спочатку було три види диких коней, але на кінець XIX ст. зберігся тільки один — кінь Пржевальського, який живе у віддалених куточках Монголії. Зараз у зоопарках різних країн налічується понад 700 коней Пржевальського.
Зараз коней можна зустріти на всіх материках, крім Антарктиди. У багатьох країнах вони так і лишаються тягловими тваринами. У Північній Америці їх почали розводити з середини XIX ст., а австралійці і по сьогодні зберігають породу коней, виведену ще першими поселенцями. Крім того, коней сьогодні використовують у кінній поліції, під час церемоній, для занять спортом і туризмом чи просто їздять на них верхи задля задоволення. Але найбільшої популярності набули перегони і скачки. Більшість порід верхових коней — нащадки старовинних порід арабських скакунів.
«ПРОФЕСІЇ» КОНЯ
Господарське значення
Тварина, що зробила переворот у житті людей. Залишався основним транспортом і робочою силою до кінця XVIII — початку XIX століть.
Використовується для роботи, у кінному спорті, як продуктивна тварина, що дає м'ясо і молоко. Протягом тривалого часу відігравав значну роль у перевезеннях, рільництві та війні.

Дякуємо за увагу!!!


title: Презентація на тему «Швидка їжа»

text:
Швидка їжа
Робота
Учня 10 класу
Філоненка Євгенія

Фаст-фуд: швидка їжа – повільна смерть
Швидка їжа давно стала невід'ємною частиною побуту сучасної людини. Протягом десятка років і Україна так глибоко засвоїла цей «здобуток» західної цивілізації, що чимало громадян вже й не уявляють собі життя без гамбургера, хот-дога чи фрі.
А даремно...

Трохи історії
Історія фаст-фуду - швидкої їжі - почалася ще в античності. Якщо в Давній Греції все-таки воліли готувати їжу самостійно, то римляни нерідко взагалі відмовлялися від приготування, у деяких будинках і кухні не було. Зате в містах не бракувало закладів харчування.
Професор Філіп Фернандес-Арместо у своїй книзі «Історія їжі» стверджує, що середньостатистичний давній римлянин споживав фаст-фуду більше, ніж, скажімо, сучасний житель Нью-Йорка. Різниця лише в тому, що швидке харчування давніх римлян було свіжіше й корисніше, ніж сучасні хот-доги й гамбургери.

Нинішня ера фаст-фуду розпочалася 2 березня 1955 року, коли підприємець Рей Крок зареєстрував компанію «McDonald's System, Inc». Уже в 1963 році об'єм реалізації гамбургерів виріс до мільйона на день, а мережа магазинів стрімко розширилася. Сьогодні лише американці витрачають щорічно на таку їжу понад 100 млрд. дол., а «McDonald's» володіє 30 тис. ресторанів у 121 країні світу.
В Україні перший «МакДональдс» з'явився у Києві 24 травня 1997 року. Вдало організований бізнес розрісся за десять років до 58 закладів. Тепер відділення компанії є не лише у столиці, а й у Харкові, Дніпропетровську, Донецьку, Львові, Одесі та інших містах.

Фаст-фуд по-українськи
Прихід на вітчизняний ринок зарубіжних мереж спонукав і український бізнес до експериментів із швидким харчуванням. Якщо у великих містах панують відомі світові бренди, то в провінції, куди не досягнув «McDonald's», нішу заповнили місцеві підприємці.
Можна вважати, каже технолог закладу швидкого харчування в одному з торгових центрів Івано-Франківська Надія Панчук, що у нас з'явився свій, український, фаст-фуд. Так, у багатьох франківських закладах громадського харчування не пропонують звичних «фаст-фудівських» страв, як-от чізбургери чи хот-доги. «У нас своя специфіка. Немає захоплення напівфабрикатами, які нам пропонує американський фаст-фуд. Ми орієнтуємося на нашого покупця, який за обідню перерву намагається швидко і якісно перекусити», - запевняє пані Надія.

Франківські підприємці, до яких звернувся «ГК», вважають, що ніша харчового бізнесу в місті ще не заповнена, хоча, звісно, появі конкурентів не раділи б. На просування нового закладу слід витратити зо три роки, зате простіше з лотками. Важливо врахувати цінову сезонну політику. Необхідне обладнання порівняно недороге: найпростіший апарат для шаурми обійдеться в 1 тис. грн., гриль на 4 курки - 2,5 тис. грн., торговий причіп - від 16 тис. грн. У франківську готують фаст-фуд переважно на недорогому турецькому обладнанні.
Сьогодні в обласному центрі діє 18 лотків, які спокушають франківців хот-догами, піцами, бургерами, курчатами тощо. Санепідемстанція перевіряє їх раз на півроку.

Від психологічної залежності й до раку
«Фаст-фуд виник в Америці в часи бурхливого економічного росту: у людей просто забракло часу на приготування їжі вдома. В українців залежність від такої їжі радше психологічна», - міркує психолог Сергій Петрошенко. З ним погоджується і працівник одного з престижних міських ресторанів Володимир: «Ми є те, що ми їмо. Ми хочемо отримувати задоволення, але не вміємо поважати своє тіло».

Медики давно й наполегливо застерігають від регулярного споживання швидкої їжі. Посилювачі смаку й замінники в таких стравах викликають звикання і бажання їсти щораз більше. Що призводить до ожиріння. «Жири та вуглеводи, якими багата швидка їжа, накопичуються у так званих «жирових депо». «В людини виникає апатія, в'ялість, депресія, яку вона нерідко намагається розважити... додатковими порціями їжі», - розповідає лікар Оксана Петраш. Особливо небезпечно вживати так званий «джанк-фуд» (junk-food - з англ. «їжа-сміття). Це відомі всім хот-доги, гамбургери, фрі, чіпси. І ожиріння - це ще найменше зло, яке може спіткати охочих до такої їжі.

За висновками вчених, фанати чіпсів, бургерів, картоплі-фрі і хот-догів майже приречені на онкологічні хвороби. Їх спричиняють канцерогени, які в таких стравах є у великій кількості. Зокрема, канцероген акриламід, якого в чіпсах у 500 разів більше за норму, вражає нервову систему, спричиняє мутації клітин і викликає злоякісні пухлини в черевній порожнині. В картоплі-фрі й бургерах кількість акриламіду в 100 разів вища від норми.
Серед наслідків фаст-фуду - порушення моторики кишківника, гастрит, холецистит і коліт. Вживання кебабів (шаурми) бодай двічі на тиждень підвищує ризик серцевих захворювань.

Недавно американський журнал «Time» склав рейтинг найкалорійніших страв, які пропонують фаст-фуди в ресторанах швидкого харчування. Так, добова норма людини - дві тисячі калорій, однак деякі страви фаст-фудного меню в єдиному екземплярі перевищують її. Загроза - не тільки в кількості кілокалорій, але й у високому вмісті жиру і натрію.

Дослідження українських фахівців виявили, що в одному хот-догу міститься майже 45% шкідливих насичених жирів і більше третини (38%) солі. Сосиски у хот-догах, як правило, містять значно більше сої і крохмалю, ніж м`яса. Харчова хімія забезпечує страві смак, колір і консистенцію. Фосфати, затримуючи воду, збільшують об`єм сосиски. А консерванти дозволяють їх довго зберігати. Сосиска, приготована на грилі, містить канцерогени.
Британські вчені також довели, що фаст-фуд веде ще й до отупіння. Так, діти, які вживають гамбургери, картоплю-фрі та інші продукти швидкого харчування частіше трьох разів на тиждень, отримують нижчі оцінки порівняно з однолітками, які споживають домашню здорову їжу.

У дослідженні вчених Великої Британії взяли участь більше 5500 дітей молодшого шкільного віку. Згідно з результатами, у деяких прихильників фаст-фуду оцінки були нижчі порівняно з середнім балом на 16%. До речі, у Британії обмежено телерекламу фаст-фуду.

Без ілюзій
Аліна Н. (ім'я змінене з етичних міркувань) вже декілька років працює в одному з кіосків швидкого харчування і про всі тонкощі кулінарії нашвидкуруч знає з власного досвіду. Говорить, що коли чує, як покупці нахвалюють шаурму за «ніжне м'ясо», їй стає і смішно, і гірко. «Для шаурми використовується найдешевша свинина або курка, часто навіть прострочена. Приготування на грилі і сіль, що додається в надлишку, «маскують» всі недоліки м`яса. Якщо м`ясо недостатньо просмажене, легко отруїтися. Соуси, кетчуп і майонез для шаурми, як і для хот-догів, - найдешевші, з масою харчових добавок. Нарізка овочів і соус, яким заливають м`ясо в шаурмі, до цього стоять на відкритому повітрі. Відповідно, незрозуміло, хто міг «викупатися» в інгредієнтах.

Не дотримуються навіть найбанальніших вимог - миття ганчірок і посуду», - констатує факт Аліна. «Апетитні і духмяні» булочки для гамбургерів та хот-догів розморожують цілу добу, потім їх відпарюють, начиняють різними складниками і подають клієнтам «свіжими», - продовжує Аліна...
На сьогодні Івано-Франківська міська санепідемстанція склала 16 протоколів після перевірок літніх майданчиків через неузгодження асортименту і недотримання санітарних норм. Санепідемстанція заборонила торгувати шаурмою на літніх майданчиках в центрі міста, зробивши відповідний припис підприємцям. Однак «бізнесменів» заборона не зупиняє.


title: Презентація на тему «Мікроорганізми»

text:
Мікроорганізми - велика група переважно одноклітинних живих істот, видимих тільки під мікроскопом і організованих простіше, ніж тварини та рослини.
Мікроорганізми відіграють винятково важливу роль у біосфері і господарської діяльності людини. З більш ніж 100 тис. видів відомих в природі мікроорганізмів людиною використовується кілька сотень, і це число зростає.
З якою метою використовують мікроорганізми?

Виробництво ліків-антибіотиків;
Синтез БАВ - ферментів, вітамінів;
Виробництво кормів для тварин
 і поживних речовин;
Синтез харчових добавок;
Молочна промисловість;
Виготовлення вакцин.
Властивості мікроорганізмів.
Мікроорганізмам властива
спадкова мінливість - мутація. За допомогою відбору мутацій створюються активні штами, цінні для людини. Особливо широко і успішно у створенні нових штамів використовується штучний мутагенез.
Особливості мікроорганізмів, як об'єктів селекції.
Використання для харчування органічних відходів;
Астрономічна за чисельністю потомство;
 Спрощена організація структури білка;
Мікроскопічні розміри;
 Виключно висока швидкість розмноження;
 Переважна гаплоїдність, або, навпаки, високий рівень поліплодії;
 Здатність в несприятливих умовах переходити в анабіоз;
Здатність переносити високі дози мутагенів.
           Генна інженерія.
Являє собою цілеспрямовані маніпуляції з генетичним матеріалом в клітинах мікроорганізмів - це сукупність методів впливу на ДНК, що дозволяють переносити спадкову інформацію з одного організму в інший.
Отримання та передача гібридної ДНК.
1 - сегмент ДНК,                                                                      1
призначений для                                        465757577752341
 переносу;                                                                                1
2 - ДНК донора;                                                                      1
3 - ДНК донора з                                                                     1
включеної в неї нової                                                            1
 ДНК1 (гібридна ДНК -                                                          1
Донор)                                                                                1
4 - бактеріальна ДНК;                                                           1
5 - кільцева ДНК в клітині бактерії;                                   1
6-гібридна ДНК в клітинах наступних поколінь.            1

         Клітинна інженерія.
    Це метод
    конструювання клітин нового типу шляхом гібридизації їх вмісту. Клітинна інженерія дозволяє поєднувати в одній клітці спадкові матеріали дуже далеких видів, навіть належать до різних царств.
            Біотехнологія.
Використання живих клітин і біологічних процесів для отримання речовин, необхідних людині, називають Біотехнологія.

Найчастіше застосовується в медицині, харчовій промисловості, також для вирішення проблем в галузі енергетики, охорони навколишнього середовища, і
   в наукових дослідженнях.
Одним з найбільш поширених видів молочнокислих бактерій є Streptococcus lactis. Це рухома паличка, не утворює спор, добре фарбується аніліновими барвниками і за Грамом, у молодому виді має форму стрептокока.
   Молонi бактерiї

У природі молочнокислі бактерії зустрічаються на поверхні рослин (наприклад, на листках, фруктах, овочах, зернах), в молоці, зовнішніх і внутрішніх епітеліальних покривах людини, тварин, птахів, риб.
Молочнокислі бактерії відіграють вирішальну роль в технології молока, так як вони зброджують молочний цукор до молочної кислоти, що призводить до зниження рН і потім до згортання казеїну і до придушення чутливих до кислоти мікробів.
Ще 15 років тому про генетично модифіковані організми (ГМО) мало хто знав, сьогодні продукти генної інженерії можна зустріти повселюдно. Сучасне життя людства є неможливим без досягнень у цій галузі науки.
Генетично модифікований організм (ГМО) - живий організм,                                                                                генотип якого був                                                                                штучно змінений за                                                                                допомогою   методів                                                                                генної інженерії.                                                                                Такi зміни, як правило,                                                                                проводяться в наукових                                                                                чи господарських цілях.
Основним видом генетичної модифікації зараз  є використання трансгенів для створення трансгенних організмів.
Вакцини (лат. vaccinus коров'ячий) - препарати, одержані з мікроорганізмів або продуктів їхньої життєдіяльності; застосовуються для активної імунізації людей і тварин з профілактичною і лікувальною метою.

 Основним діючим початком кожної вакцини є іммуноген, тобто корпускулярна чи розчинена субстанція, що несе на собі хімічні структури, аналогічні компонентам збудника захворювання, відповідальним за вироблення імунітету.

          Види вакцин
Залежно від природи іммуногена вакцини розділяються на:
Цельномікробние
Субмікробні
Генно-інженерні вакцини
Химерні
Синтетичні
Мутація - стійка (тобто така, що може бути успадкована нащадками даної клітини або організму) зміна генотипу, що відбуваеться під впливом зовнішнього або внутрішнього середовища. Процес виникнення мутацій отримав назву мутагенезу.
http://www.ibp-ran.ru/Products/Kaskad_R.htm
http://sbio.info/page.php?id=42
http://box36.ru
http://www.uchportal.ru

Список использованных материалов


title: Презентація на тему «Післязародковий розвиток організму людини»

text:
Післязародковий розвиток організму людини
Підготував Шпильовий Н.А. 11пр.
Онтогенез (від грец. онтос - існуюче та генезіс - походження) - це індивідуальний розвиток організму з моменту його зародження (зиготи) до природної смерті. Виділяють два періоди онтогенезу: ембріональний (зародковий) і постембріональний (післязародковий). Постембріональний починається після народження.
Протягом життя в організмі людини безперервно відбуваються процеси росту і розвитку. У різні періоди життя інтенсивність цих процесів неоднакова, що зумовлює специфічні анатомічні, фізіологічні та психічні особливості, які називають віковими. Відповідно до вікових особливостей розвитку організму весь життєвий цикл людини поділяють на періоди. Між ними немає чітких меж. До певної міри вони умовні. Але виділення таких періодів необхідне для визначення хронологічного (паспортного) і біологічного віку людини.Періодизація індивідуального розвитку ґрунтується на біологічних ознаках або соціальних принципах. До біологічних ознак належать зміни в рості, розвитку і старінні організму.
Соціальні принципи вікової періодизації визначають періоди навчання: переддошкільний вік - до 3 років, дошкільний - 3-6 років, шкільний вік (молодший 6-9 років, середній - 10-14, старший - 15-17 років).
Верхньою видовою межею для людини вважають 115-125 років. Якщо біологічний вік значно випереджає хронологічний, це свідчить про передчасне старіння. На біологічний вік людини впливають також соціально-економічні умови.
найхарактерніші риси періодів розвитку
Грудний період. У грудний період ріст супроводжується збільшенням довжини і маси тіла. За цей період ріст дитини збільшується приблизно в півтора-два рази.
У віці шість місяців у дитини починають прорізуватися молочні зуби. Значні зміни відбуваються в скелеті дитини. У новонародженого значна частина скелета складається з хрящової тканини. Вона замінюється кістковою протягом багатьох років. Між кістками черепної коробки немовляти є тім'ячка. У цих місцях головний мозок дитини захищений тільки м'якою сполучною тканиною. Ось чому потрібно особливо оберігати від ударів і поштовхів голівку грудної дитини. У новонароджених ще немає типових для людини вигинів хребта. Вони починають формуватися з розвитком м'язової системи.
У дитини віком 2,5-3 місяці зміцнюються шийні м'язи, і вона починає самостійно тримати голівку. Це сприяє утворенню шийного вигину. У п'ятимісячної дитини настільки розвиваються м'язи тулуба, що вона може самостійно сидіти. Так розвивається грудний вигин. На кінець першого року дитина стає на ніжки. У цей час починає формуватися поперековий вигин хребта. У 1,5-2 роки вже повністю сформовані всі вигини хребта.
Раннє дитинство.
У цей період темп росту уповільнюється, але на другому році залишається ще високим (10-11 см за рік), на третьому році - 8 см. У віці двох років закінчується прорізання зубів. У цей період діти інтенсивно розвиваються, особливо швидко розвивається мова, а з нею і мислення.
У період першого дитинства (дошкільний період) діти за рік виростають на 5-7 см. У віці 5-6 років з'являються перші постійні зуби. У цей період розвитку дитина сприймає багато інформації про навколишній світ й активно розвивається.
шкільний період
Вирішальний у фізичному, розумовому і духовному розвитку людини. Його поділяють на молодший, середній (підлітковий) і старший (юнацький) вікові періоди, кожен з яких має свої особливості. Молодший шкільний період характеризується уповільненням темпів росту. Дитина підростає за рік на 4-5 см. У цей період діти починають навчатися, оволодівати грамотою, читанням, математикою. У процесі навчання спостерігається розвиток розумових здібностей учнів.
Підлітковий (середній шкільний період) збігається з періодом статевого дозрівання, яке супроводжується змінами діяльності залоз внутрішньої секреції. У цей період (з 11-12 років у дівчаток із 13-14 у хлопчиків) спостерігається стрибок у рості (7-8 см за рік); збільшення маси тіла; глибока перебудова організму, пов'язана з початком внутрішньосекреторної функції статевих залоз.
У цьому віці закладається багато рис характеру, властивих конкретній особистості, виробляється вміння контролювати власну поведінку, здатність керувати собою, своїми вчинками і настроєм. Людина стає особистістю в результаті самовиховання. У цей період формуються моральні якості людини, її цілеспрямованість. Під впливом авторитету дорослих і навколишнього середовища формується характер.
Юнацький (старший шкільний період) характеризується тим, що в цьому віці ріст і розвиток організму переважно завершуються, всі системи органів практично досягають своєї зрілості. На сьогодні в більшості дівчат ріст припиняється у 16-17 років, у юнаків - у 18-19 років.
Зрілий вік
Зрілий вік настає у віці 21 рік. Перший період зрілого віку - до 35 років. Це найпродуктивніший період у житті людини, пора, коли розвиваються її здібності, можливості їхнього прояву в конкретній сфері діяльності. У цей період людина здебільшого створює сім'ю, народжує і виховує дітей. Другий період зрілого віку - від 36 до 60 років у чоловіків і до 55 років у жінок. У цей відрізок часу життя людина намагається реалізувати себе в обраній професії.
Похилий вік
Похилий вік починається з 61 року в чоловіків і з 56 років у жінок. Багато людей зберігають у цей період достатньо високу професійну працездатність. Старечий вік у чоловіків і жінок починається в 75 років. У цьому віці багато людей ще мають ясний розум і здатні до творчої праці.
Кожна людина має свій хронологічний і біологічний вік, які залежать від багатьох внутрішніх і зовнішніх чинників.
Індивідуальний розвиток людини має умовно визначену періодизацію, що характеризується властивими кожному періоду особливостями. Усі вікові періоди є важливими для її розвитку та становлення як особистості.


Презентація на тему «Краснуха» (варіант 1)


Презентація на тему «Где встречается жизнь на Земле?»


title: Презентація на тему «Шкідливий вплив тютюнопаління» (варіант 2)

text:
Шкідливий вплив тютюнопаління
Резник 11 - Б
    Тютюнопаління - одне з найбільш поширених видів побутової токсикоманії, сама найпоширеніша у всьому світі шкідлива звичка. Залежність від тютюну внесено в Міжнародну класифікацію хвороб. Нікотин є своєрідним стимулятором нервової системи, що має патологічний вплив на організм особливо у розвитку ракових хвороб.
   В світі понад 1,1 млрд людей, що мають цю шкідливу звичку. Розвинені країни 76% тютюну експортують. При цьому вирощують дуже дешевий та неякісний тютюн. Сигарети із цього тютюну завозять в Україну та інші слаборозвинуті країни.
    Проблема тютюнопаління вкрай актуальна для України. Україна входить до групи із 11 країн Європи з найбільшим рівнем поширеності цієї шкідливої, для здоров я, звички. У нашій країні в 2003 році нараховувалося більше 9,9 млн курців - третина всього працездатного населення України.
    Жителі нашої країни випалюють на рік приблизно 234 млрд сигарет. Кількість випалених сигарет на рік 1 пересічного курця складала у 2003 році-4500 сигарет.
   Здійснюється паління - вдиханням різних тліючих рослинних продуктів. Тютюновий дим містить канцерогенні речовини. Він містить нікотин, чадний газ, аміак, синильну кислоту, ціанистий водень, ацетон і значну кількість речовин, які спричиняють утворення злоякісних пухлин. Палінням спричинені 30% усіх смертей від онкологічних захворювань. Воно зумовлює розвиток раку органв дихання, включаючи порожнину рота і верхніх дихальних шляхів, стравоходу, підшлункової залози. Доза нікотину 60мг-сметрельна,
в одній сигареті в
середньому 0,5 мг.
                                Пасивне паління
    Негативно впливає пасивне тютюнопаління
на здоров я оточуючих. В приміщенні з курцем протягом лише 1 години людина, яка не палить, кожного разу спалює по половині
 сигарети.
   Тютюновий дим у таких випадках спричиняє
головний біль, нездужання, зниження
працездатності, швидку втому, загострення верхніх дихальних шляхів.
             Особливо небезпечне пасивне
                                                    паління для дітей.

Паління серед дітей
  Серед дітей і молоді України спостерігається високий рівень куріння. За даними досліджень, 40% хлопців та дівчат 10-14 років відповіли, що курили протягом останніх 30 днів. Половина з них викурили першу сигарету у віці до 10 років. Майже половина (48%) молодих людей у старшій віковій групі (15-22 роки) більш-менш регулярно курять сигарети. Серед 10-14-річних курців: 60% курять менше однієї сигарети на день, 38% дівчат та 31% хлопців викурюють від 1 до 5 сигарет на день. Кожний п'ятий з-поміж 13-16-річних підлітків, які проживають у Києві, курить майже кожного дня.
   В Україні серед 15-річних курить принаймні один раз на тиждень 45% хлопців та 23% дівчат, а щодня у цьому віці курить 35 % хлопців та 14% дівчат. Це один з найвищих показників у Європі.
   Характер та особливості поведінки, які закладаються або формуються на другому десятилітті життя людини, мають віддалені наслідки, особливо у плані розвитку хронічних захворювань. Тому дуже актуальним для молодого віку є їхнє ставле ння до тютюнокуріння.
   Опитування, проведене серед школярів Києва у 2005 р., показало, що близько 72% підлітків не планують курити роком пізніше, а через 5 років некурцями уявляють себе79% опитаних.


title: Презентація на тему «Білки, жири, вуглеводи» (варіант 3)

text:
«Білки, жири, вуглеводи , вітаміни та ЇХ роль в організмі людини»
Білки
Білки́ — складні високомолекулярні природні органічні речовини, що складаються з амінокислот, сполучених пептидними зв'язками. В однині (білок) термін найчастіше використовується для посилання на білок, як речовину, коли не важливий її конкретний склад, та на окремі молекули або типи білків, у множині (білки) — для посилання на деяку кількість білків, коли точний склад важливий.
Стрічкова молекулярна модель білка — ядерного антигену проліферуючих клітин (PCNA) людини.

C
H2
O2

N
S
З чого складається білок?

Зазвичай білки є лінійними полімерами — поліпептидами, хоча інколи мають більш складну структуру. Невеликі білкові молекули, тобто олігомери поліпептидів, називаються пептидами. Послідовність амінокислот у конкретному білку визначається відповідним геном і зашифрована генетичним кодом. Хоча генетичний код більшості організмів визначає лише 20 «стандартних» амінокислот, їх комбінування уможливлює створення великого різномаїття білків із різними властивостями. Крім того, амінокислоти у складі білка часто піддаються посттрансляційним модифікаціям, які можуть виникати і до того, як білок починає виконувати свою функцію, і під час його «роботи» в клітині. Для досягнення певної функції білки можуть діяти спільно, і часто зв'язуються, формуючи великі стабілізовані комплекси (наприклад, фотосинтетичний комплекс).
Рівні структури білків: 1- первинна, 2-вторинна, 3-третинна, 4- четвертинна
Функції білків

 каталітична
 транспортна
 захисна
 скоротлива
 структурна
 гормональна
 живильна

Каталітична функція - Полягає в збільшенні швидкості різних реакцій обміну речовин і енергії в організмі.

       Транспортна функція - Полягає в скріпленні і доставці (транспорті) різних речовин від одного органу до іншого.

Захисна функція - Антитіла знешкоджують речовини, що потрапляють в організм або з'являються в результаті життєдіяльності бактерій і вірусів

Структурна функція - Білки складають основу будови клітки

Білки — важлива частина харчування тварин і людини, оскільки ці організми не можуть синтезувати повний набір амінокислот і повинні отримувати частину з них із білковою їжею. У процесі травлення протелітичні ферменти руйнують спожиті білки, розкладаючи їх до рівня амінокислот, які використовуються при біосинтезі білків організму або піддаються подальшому розпаду для отримання енергії.
Білки були вперше описані шведським хіміком Єнсом Якобом Берцеліусом в 1838 році, який і дав їм назву протеїни, від грец. πρώτα — «першорядної важливості». Проте, їх центральна роль в життєдіяльності всіх живих організмів була виявлена лише у 1926 році, коли Джеймс Самнер показав, що фермент уреаза також є білком. Секвенування першого білка — інсуліну, тобто визначення його амінокислотної послідовності, принесло Фредерику Сенгеру Нобелівську премію з хімії 1958 року. Перші тривимірні структури білків гемоглобіну і міоглобіну були отримані за допомогою рентгеноструктурного аналізу, за що автори методу, Макс Перуц і Джон Кендрю, отримали Нобелівську премію з хімії 1962 року.
Єнс Якоб Берцеліус
Жири
Жири — це повні складні ефіри трьохатомного спирту гліцерину СН2ОН — СНОН — СН2ОН і різноманітних жирних кислот. Серед них можуть бути як насичені кислоти, наприклад пальмітинова С15Н31СООН і стеаринова С17Н35СООН, так і ненасичені кислоти (у тому разі з одним подвійним зв'язком - наприклад олеїнова кислота С17Н33СООН); з двома - лінолева кислота і з трьома ліноленова кислота подвійними зв'язками, а також з потрійним зв'язком, наприклад тариринова кислота С17Н31СООН).
У рослинному й тваринному світі налічується близько 1300 видів жирів, але елементний склад їх відносно мало коливається й дорівнює в середньому, %:

С — 76 — 79, Н — 11 — 13 і О — 10 — 12.
Шляхом гідролізу (омилення) жири легко розщеплюються на гліцерин і жирні кислоти, причому різні кислоти проявляють неоднакову стійкість до дії високих температур і мікроорганізмів. Так, насичені жирні кислоти досить стійкі не тільки при звичайних температурах, але й при нагріванні навіть до 400 °C вони важко втрачають свою карбоксильну групу й не розкладаються. Досить стійкими є й ненасичені жирні кислоти з одним подвійним зв'язком (типу олеїнової). Ненасичені кислоти із двома й більшим числом подвійних зв'язків менш стійкі. Вони легко окисляються й полімеризуються, а при нагріванні до 300 °C розпадаються з розривом вуглецевого ланцюга й утворенням суміші насичених і ненасичених вуглеводнів жирного ряду.
Для хімічної характеристики жирів й інших ліпідів визначаються температура плавлення й числа — йодне, омилення й кислотності.

Жири - важливий продукт харчування людини. Жири становлять головний компонент таких продуктів харчування, як вершкове масло, рослинні олії, маргарин, смалець. Багато жирів містится у свиному салі та у сирі.
Вуглеводи
Вуглеводи — складова частина клітин усіх живих організмів.

Вуглеводи є найпоширенійшими органічними сполуками, що підтверджується тим фактом, що більше половини органічного вуглецю на Землі існує у формі вуглеводів.
Здебільшого вуглеводи є сполуками рослинного походження — це продукти фотосинтезу і таким чином вони є базовою ланкою у трансформації сонячної енергії у хімічну для забезпечення життя на Землі.
Поряд з білками і жирами, вуглеводи — важлива складова частина харчування людини і тварин, багато з них використовується як технічна продукція.
З хімічної точки зору це є полігідроксикарбонільні сполуки та їхні похідні із загальною формулою СnH2nOn.
Низькомолекулярні вуглеводи відомі також як цукри.

Найбільш відомими представниками вуглеводів є целюлоза, крохмаль,
Глюкоза
Фруктоза
Цукроза (звичайний цукор)

Поширена в природі група багатоатомних спиртів (цукрів, целюлози, крохмалю тощо). У вищих рослинах вуглеводів міститься більше, ніж інших речовин. Деревина, наприклад, містить понад 50% найбільш складних вуглеводів, до яких належить целюлоза, причому їй супроводжують менш складні прості вуглеводи, пектинові речовини й геміцелюлози.
Целюлоза
Прості вуглеводи. До цієї групи вуглеводів належать розчинні в холодній воді найпростіші моносахариди – гексози С6Н12О6 і пентози С5Н10О6. Пентози поширені в рослинах, входять до складу речовини клітин.

Харчова енергетична цінність вуглеводів складає приблизно 4 ККал/грам Особлива група органічних сполук – це біологічно-активні речовини. Вони впливають на процеси обміну речовин і перетворення енергії в живих організмах.
ВІТАМІНИ
	Значення: беруть активну участь в обмінних процесах.
	Білки, жири та вуглеводи трансформуються в організмі людини при безпосередній участі багатьох вітамінів.
	Вони також входять до складу численних ферментних систем, що дають змогу організму раціонально використовувати основні поживні речовини.

	Багатогранність впливу вітамінів на стан людини та неможливість синтезу деяких із них в організмі вимагає щоденного надходження їх із їжею.

    При дефіциті в організмі декількох вітамінів виникає гіповітаміноз.

Дефіцит окремих вітамінів може виникнути також при незбалансованому харчуванні: вживанні переважно вуглеводної їжі, обмеженні білків або жирів.

Причиною недостатнього надходження вітамінів з їжею може бути неправильна кулінарна обробка харчових продуктів або їх тривале зберігання.

Дякую за увагу !!!
Презентацію підготував
Учень 11-А класу
Дужич Олександр


title: Презентація на тему «Greek cuisine»

text:
Greek cuisine
Greek cuisine - the traditional cuisine of Greece. Is a typical Mediterranean cuisine and has a lot to do with the kitchen south of France, Italy, Balkans, Anatolia and the Middle East.
Overview cuisine
The most characteristic and ancient element of
      Greek food is olive oil, which is present in almost
      all dishes. It is made from the fruit of the olive tree.

In Greek cuisine herbs and spices are used much
     more frequently than in other Mediterranean
     cuisines. Most often it is oregano, mint, garlic,
     onion, dill, salt and bay leaves.

Greek dishes are characterized by the frequent
      use of mint and nutmeg.

Dessert dominated honey and nuts.

Typical Greek food is simple, colorful and fragrant.
      Many dishes influence of Greek history.

Dzadziki
Snacks
cold sauce, snack of yogurt, cucumber and garlic, a typical dish from the Greek cuisine.
Souvlaki
small kebabs on wooden skewers, typical of Greek cuisine.
Notable dishes
is a collection of appetizers or small dishes often served with alcoholic drinks.
Meze
Greek salad
Greek salad with tomatoes, cucumber, feta, olives and shallots, olive oil and salt, black pepper and oregano.
Main courses
a traditional dish of eggplant
in the Balkans and the
Middle East.
Moussaka

the dish, which is a stuffed
vegetables or leaves,
stuffed grape leaves.
Dolma
a traditional Greek dish,
pasta, baked with minced
 meat and béchamel sauce.
Pastitsio
Desserts
Delight - sweetness of sugar or flour, with the addition of starch and nuts
Baklava - a popular confection of puff pastry with nuts in syrup.

Melomakarona - Greek cuisine, the kind of sweet pastry with honey.

Significant drinks
Metaxa
Ouzo
Rezin


Презентація на тему «Отруєння» (варіант 4)


Презентація на тему «Вітряна віспа» (варіант 1)