title: Презентація на тему «25-й кадр»

text:
25-й кадр
25-й кадр
25-й кадр — зображення або ж текстове повідомлення, що подається через ЗМІ з метою досягти цілі через задіяння підсвідомості.

25-й кадр - вигадана методика впливу на підсвідомість людей за допомогою вставки у відеоряд прихованої реклами у вигляді додаткових кадрів. Автор методу Джеймс Вікері визнав, що результати експериментів, нібито підтверджували наявність такого впливу на людей, були їм сфабриковані. Незважаючи на це, використання сублімінальних реклами заборонено в ряді країн.
Історія
Наприкінці 1950-х років Джеймс Вайкері заявив, що провів дослідження в кінотеатрі міста Форт Лі Нью-Джерсі. Під час демонстрації фільму «Пікнік» він проектував на екран такі слова: «Пийте кока-колу» та «Їжте попкорн». Ті вислови показували лише на якусь частку секунди — цей час був замалим, щоб залишити слід у свідомості. Проте, як повідомляв Вайкері, у результаті збільшився попит на кока-колу та попкорн. Після цієї заяви поширилась думка про те, що рекламодавці можуть стимулювати людей купувати їхні товари, показуючи на екрані «невидимі» заклики. Урядовці, вчені, рекламодавці одразу ж почали вимагати від Вайкері повторної демонстрації експерименту. Тож він організував ще кілька сеансів, але жоден з них не дав очікуваного ефекту. Коли у 1958р Фонд дослідження реклами забажав від  Вайкері офіційного представлення своїх експериментальних даних і технологій проведення, новатор відмовився від свого експерименту, хоча повідомив, що його дослідження тривали більше, ніж шість тижнів і його «піддослідними кроликами» стали тисячі глядачів.
Історія
І ось студент-психолог Роджерс із Нью-Йорка вирішив написати реферат по дослідженнях Вайкері і поїхав в Форт Лі. Проте тут він дізнався, що місцевий кінотеатр зовсім невеличкий і ніяк не зміг би прийняти за 6 тижнів таку кількість людей, про яку говорив експериментатор. Та й директор кінотеатру вперше чув про ці дослідження. Тож почали проводити десятки схожих досліджень, щоб переконатись, чи існує ефект 25-го кадру насправді. Проте нічого особливого не траплялось. Вчені дійшли висновку, що цього досліду просто не було. Рекламодавці стали жертвами шахрайства.
Але подія вже поширилась усюди і в законодавстві практично кожного штату США почали приймати закони проти використання на радіо, телебаченні будь-яких способів підсвідомого впливу. Таким чином 25 кадр було заборонено ще до того, як точно встановили чи насправді діє він на людей, чи ні. Після сотні прийнятих законів ажіотаж навколо цього феномену стих і його вплив забули на довгі роки.

Принцип дії
Ідея полягає в тому , що зір людини нібито здатний розрізняти не більше ніж 24 кадри в секунду ( хоча ця межа залежить від чіткості країв і швидкості руху об'єктів на екрані). Тому чужорідний кадр , що показується менш ніж на 1/24 секунди , нібито минаючи свідомість , впливає відразу на підсвідомість. Насправді ж через підсвідомість проходить вся інформація, що надходить у мозок , а потім для обробки тієї інформації , яка буде сприйнята як найбільш важлива , підключається свідомість . Таким чином відсіюється величезну кількість інформації , яка за тривалістю сприйняття може значно перевищувати 1 / 25 секунди (наприклад , звичайна телевізійна реклама) , а отже , «прихована » реклама вже в будь-якому випадку менш продуктивна, ніж звичайна.
Насправді 25 -й кадр прихованим не є: кожен кадр відзначається оком спостерігача, але через інертність зору зливається з подібними і не виділяється. Однак завдяки цьому ж ефекту помітити «зайвий» рекламний кадр не складає труднощів. Можна навіть прочитати коротке слово, якщо воно набрано великим шрифтом і знайомо глядачеві - в цьому легко самостійно переконатися, використовуючи домашній комп'ютер і програму відеомонтажу (при цьому частоту кадрів можна поставити значно вище стандартних 25 кадрів / сек , але все одно вже далеко не « 25 -й » кадр буде кидатися в очі) .
Що стосується психологічного ефекту , то його наявність ще в 1958р було офіційно спростовано Американської психологічної асоціацією
Принцип дії
Вгорі - кадри на плівці, внизу - те, що бачить людина
Пізніші дослідження
Міжнародний науково-популярний журнал New Scientist писав, що в деяких випадках підсвідома реклама працює. Для цього повідомлення має бути замасковано в потоці скачущих букв і цифр і повинно з'являтися на час, на порядок перевищує 1 / 25 с (орієнтовно 0,3-0,4с). Випробовувані не просто спостерігали безглуздий відеоряд, а повинні були підраховувати кількість літер в миготіли словах.
Група вчених університету Неймегена в Нідерландах під керівництвом Йохана Карреманса провела експеримент, що підтверджує ефективність сублімінальних впливу за певних умов. Результати були опубліковані в журналі Journal of Experimental Social Psychology .

Пізніші дослідження
Реакція ЗМІ
Цей експеримент породив безліч міфів у засобах масової інформації і викликав хвилю обурень у суспільстві.
У 1957р Норман Казініс в Saturday Review опублікував статтю «заплямувати підсвідомість», в якій прийшов до висновку, що 25-й кадр можна використовувати не тільки в рекламі поп-корну, а й в пропаганді
Парадокс
У 2008р голландські вчені провели експеримент. Метою було змусити «піддослідних», коли їх мучитиме спрага, купити холодний чай «Lipton Ice Tea». Вони зібрали 61 добровольців і половині з них роздали дуже солоні льодяники і попросили підрахувати скільки разів у спалахуючих Bs буква b буде маленька. Перед тим, як показати букву s на 23 мілісекунді з’явився надпис «Ice Lipton». Після того, кожного з них перепитали, який напій вони б обрали, якби їм захотілось пити: Spa Rood чи Lipton Ice. Після експерименту 80% спраглих пішли в магазин і вибрали Lipton Ice. Тобто 25 кадр подіяв, але тільки якщо людина справді потребує той чи інший продукт.
Втім, у багатьох країнах заборонено застосування реклами, що якимось чином могла б діяти на підсвідомість, в тому числі і Україні
Використання 25-кадру
Під час парламентських виборів на Україні в 2006р керівник виборчої кампанії Партії регіонів Є. Кушнарьов заявив про використання блоком «Наша Україна» «25 -го кадру» в агітаційному фільмі «Загроза. Страшна правда» , продемонстрованому 10 березня на Першому національному каналі. За його словами , протягом всієї стрічки п'ять разів по три кадри з'являється зображення черепа. Блок «Наша Україна», в свою чергу, спростував через свою прес-службу звинувачення, назвавши череп спец-ефектом, дорікши Партію регіонів в роздуванні псевдосенсацій для відволікання уваги від компрометуючих фактів, наведених у фільмі. При уповільненому перегляді видно , що зображення черепа проявлялося у вигляді спалаху при зміні сюжетів і займало більше одного кадру в кожному випадку, тобто не було 25-м кадром як таким.
Після інциденту з епілептичними нападами у японських дітей , у використанні 25-го кадру був звинувачений популярний аніме-серіал «Покемон»
Використання 25-кадру
У фільмі «Бійцівський клуб» згадується використання 25кадру Тайлером Дерденом: працюючи в кінотеатрі, він вставляв у фільми кадр із зображенням статевого члена, що викликало підсвідоме збентеження у публіки, не помітивши вульгарності на рівні свідомості; також цей кадр вставлений в кінець фільму. На початку фільму присутні вставки зображень самого Тайлера Дердена до його зустрічі з головним героєм.
В кіно
В кіно
  В одному з епізодів серіалу «Коломбо» лейтенант Коломбо використовував 25кадр для демонстрації сюжету ймовірному вбивці. Він знав лише район схованки з пістолетом, але не знав конкретного місця. Тому він вставив у фільм 25кадр із зображенням місцевості передбачуваного тайника. Наприкінці фільму злочинець з незрозумілої для себе причини вийшов з кінотеатру і перевірив схованку з пістолетом, де його чекали поліцейські.
Цікаві факти
Під час передвиборної кампанії в 2000р в США в рекламному ролику республіканців на підтримку Буша був використаний 25-й кадр, який містив у собі прихований текст:
«Щура. План Гора – вибір бюрократів!»
Відродження в Росії
У 1990-ті роки - із запізненням майже на 40 років - зусиллями «жовтої преси» в Росії зростає інтерес до 25-го кадру. У газетах з'являються статті про «зомбування населення», реклама відеокасет для вивчення англійської мови, лікування різних захворювань (наприклад, алкоголізму) за допомогою 25-го кадру. Газетні статті передруковувалися стільки разів, що мало у кого виникали сумніви в їх істинності. Більш того, були навіть прийняті відповідні закони.
В Росії
У російському законодавстві використання 25-го кадру , так само як і інших методів прихованої реклами, заборонено . Пункт 9 ст. 5 ( «Cкpытaя рeклaмa» ) Федерального закону «Про рекламу» № 38 -ФЗ від 13.03.2006 (набрав чинності з 1 липня 2006 ) говорить:
 Не допускаються використання в радіо-, теле-, відео-, аудіо-, кінопродукції або в іншій продукції  поширення прихованої реклами, тобто реклами, що надає не усвідомлюване споживачами реклами вплив на їхню свідомість, у тому числі такий вплив шляхом використання спеціальних відеовставок (подвійний звукозапису) та іншими способами.
В Росії
Фахівці Всеросійського НДІ ТБ і радіо (ВНІІТР) розробили прилад, що виявляє, серед іншого, «сторонню і несанкціоновану інформацію» у телевізійному сигналі. За допомогою цього пристрою, зокрема, було виявлено порушення вимог Федерального закону «Про рекламу» єкатеринбурзькою телекомпанією АТН.
В Україні
Законом України «Про телебачення і радіомовлення» забороняється «використання в програмах і передачах на телебаченні і радіо прихованих вставок, діючих на підсвідомість людини та/або чинять шкідливий вплив на стан їх здоров'я».


title: Презентація на тему «Екологічне право»

text:
Презентація на тему“Екологічне право”
Екологічне право – самостійна або комплексна галузь права,що поєднує сукупність еколого-правових норм, які регулюють суспільні екологічні відносини з метою охорони життя і здоров’я  громадян, захисту їхніх екологічних прав і свобод, раціонального природокористування, забезпечення якості довкілля в інтересах сьогодення і майбутніх поколінь.
Джерела екологічного права виражають і закріплюють екологічну політику Української держави. Основним джерелом екологічного права України є Конституція України.
Екологічне право виступає юридичною формою екологічних відносин. Його розвиток і становлення відбувається у широкій науковій дискусії, бо тільки у процесі наукового обговорення можна виробити оптимальний підхід до розуміння, що таке екологічне право.
Думки про поняття екологічного права зводяться до двох основних напрямків. Одні вважають, що екологічне право належить до числа комплексних (інтегрованих) галузей права. Водночас отримує розвиток і концепція, згідно з якою екологічне право не є комплексною галуззю права, а являє собою самостійну галузь права у загальній правовій системі.
Систему екологічного права складають екологічні норми, принципи й інститути.
Екологічні норми - це одиничні, формально-визначені, загальнообов'язкові правила поведінки, за допомогою яких регулюються суспільні відносини з приводу охорони навколишнього природного середовища.
Принципи екологічного права - це головні, основоположні правила, які визначають загальну спрямованість і найсуттєвіші риси правового регулювання екологічних суспільних відносин. До найважливіших з них необхідно віднести принципи:
переваги державної власності на землю, воду, ліси, надра та інші об'єкти природи;
державного управління природокористуванням і охороною природи;
поєднання раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів;
комплексного підходу до природокористування і природоохорони;
поєднання заходів щодо стимулювання і відповідальності у справі використання та охорони природних ресурсів;
законності в екологічних відносинах.
Законодавство про охорону навколишнього природного середовища
Сучасними нормативно-правовими актами, що безпосередньо регулюють основи організації охорони навколишнього природного середовища, є закони України: «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 р., «Про охорону атмосферного повітря» від 16 жовтня 1992 р., «Про тваринний світ» від 13 грудня 2001 р. Та інші.
Деякі відносини у сфері використання та охорони навколишнього природного середовища врегульовано земельним, лісовим кодексами, кодексом про надра, а також Постановою Верховної Ради України «Про затвердження Порядку обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об'єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища» від 29 жовтня 1992 р. тощо.
Джерелами екологічного права є укази Президента і постанови Кабінету Міністрів України, що спрямовані на врегулювання суспільних відносин у галузі використання, відтворення і охорони природних ресурсів та забезпечення екологічної безпеки населення України.
Екологічні права і обов’язки громадян
Гарантіями екологічної безпеки для громадян України є широкий комплекс взаємозв'язаних політичних, економічних, технічних, організаційних, виховних, правових та інших заходів.
Отже екологічне законодавство, по-перше, закріплює екологічні права обов'язки громадян України, по-друге, передбачає гарантії їх реалізації, по-третє, встановлює правові, соціальні, економічні та інші основи охорони навколишнього природного середовища.
Згідно з діючим законодавством кожний громадянин в Україні має право на:
безпечне для його життя та здоров'я навколишнє природне середовище;
участь в обговорені проектів законодавчих актів, матеріалів щодо розміщення, будівництва і реконструкції об'єктів, які можуть негативно впливати на стан навколишнього природного середовища, та внесення пропозицій до державних і господарських органів, установ та організацій з цих питань;
участь у розробці й здійсненні заходів з охорони навколишнього природного середовища, раціонального і комплексного використання природних ресурсів;
об'єднання в громадські природоохоронні формування;
одержання у встановленому порядку повної і достовірної інформації про стан навколишнього природного середовища та його вплив на здоров'я населення;
одержання екологічної освіти;
подання до суду позовів до державних органів, підприємств, установ, організацій і громадян про відшкодування збитків, заподіяних його здоров'ю і майну внаслідок негативного впливу на навколишнє природне середовище тощо.
Усі екологічні права громадян захищаються і відновлюються в судовому порядку.
Поряд з правами згадані нормативно-правові акти передбачають і деякі обов'язки. Так, громадяни зобов'язані:
берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища;
здійснювати діяльність з додержанням вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів;
не порушувати екологічні права й законні інтереси інших суб'єктів;
вносити плату за спеціальне використання природних ресурсів та штрафи за екологічні правопорушення;
компенсувати шкоду, завдану забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.
Основою для міжнародного екологічного права стала  Стокгольмська декларація з навколишнього середовища і є базовим актом для міжнародного права навколишнього середовища. Дата і місце прийняття: 16 червня 1972 року, м. Стокгольм (Швеція)
Проведення Стокгольмської конференції спонукало до ряду наукових міжнародних досліджень, які вийшли у 1972 р. Два таких дослідження мали значний вплив на розвиток міжнародного права навколишнього середовища і вперше було підняте питання взаємозв'язку між охороною навколишнього середовища та розвитком (зокрема, теза про те, що людство повинно взяти на себе зобов'язання з управління планетою).
Презентацію підготувалаучениця 10-А класуФурман Ольга


title: Презентація на тему «Охорона здоров’я та довголіття в США і Канаді»

text:
Охорона здоров’я та довголіття в США і Канаді

США
      (за даними  Організації економічного співробітництва та розвитку (ОЕСР) на 2011 рік)
Витрати на охорону здоров'я на душу населення: $ 8508
Відсоток людей з ожирінням: 28,5%
Середня тривалість життя: 78,7 років

Реформа охорони здоров'я та захисту пацієнтів у США, 30.03.2010р.
Одною з головних обіцянок, з якою Барак Обама прийшов у Білий дім, було питання масштабної реформи сфери охорони здоров'я і медичного страхування. Питання про реформу назріло давно: при платній медицині понад 30 мільйонів людей в США жили без медичної страховки.

1 січня 2014 року роботодавці та їх страховики більше не зможуть відмовляти працівникам у наданні медичної страховки або підвищувати страхові внески за неї у разі, якщо до моменту початку трудового договору у працівника вже було підтверджено тяжке хронічне захворювання (наприклад, СНІД, рак і т. д.
У 2011 році зміни торкнулись системи соціального страхування Medicare. Терапевти і педіатри, що працюють з незаможними групами населення, отримують надбавку у зарплаті, а ті, хто користується їхніми послугами, зможуть щорічно проходити безкоштовну диспансеризацію.
2012 року запущено програми з підвищення ефективності та контролю за лікарнями, дитячими поліклініками та будинками для літніх людей. 2013 року очікувалося збільшення податків, що направляються на підтримку системи Medicare.
2014 року наявність страховки стане обов'язковою умовою для більшості людей, що проживають у США. В іншому випадку їм доведеться платити штраф.
                   СНІД
Північна Америка посідає 5 місце в світі за кількістю інфікованих та смертельних випадків СНІДу.
           Ожиріння
За статистикою, США посідає перше місце по рівню ожиріння серед населення. В США 30,6% дорослих з надмірною вагою. Центр США по контролю і профілактиці захворювань представили новий звіт, в якому вони зазначили, що приблизно 42% американців будуть страждати ожирінням в 2030 році.
Соціальна реклама
Канада
Витрати на охорону здоров'я на душу населення: $ 4522
Відсоток людей з ожирінням: 17,7%
Середня тривалість життя: 81,0 рік

Не дивлячись на те, що згідно із законодавством охорона здоров'я оплачується за рахунок податків, лише трохи більше 70% витрат на охорону здоров'я йде з державних коштів.
В Канаді на 1000 жителів припадає всього 2,4 лікарів і 2,8 лікарняних ліжок. Тим не менш, тут більше всіх витрачають на фармацевтичні препарати - $ 752 на душу населення в рік.

У Канаді кількість незастрахованих хворих дуже незначна порівняно з США. При цьому усувається нерівноправність у виборі пацієнтів лікарями чи страховими установами.
 Набір студентів у медичні школи зменшився за останні 10 років і нині щорічно більше медиків іде на пенсію, ніж одержує ліцензію. Брак кваліфікованих медиків, імовірно, стане головною загрозою для загалом досконалої системи охорони здоров’я Канади.


Презентація на тему «Субкультуры» (варіант 4)


Презентація на тему «Феномен китайського живопису»


Презентація на тему «Молодіжна субкультура» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Ілля Мечников»

text:
Ілля Мечников

Ілля Ілліч Мечников (3 травня 1845, Іванівка Харківської губернії — † 2 липня 1916, Париж) — український, російський і французький науковець, один з основоположників еволюційної ембріології, імунології та мікробіології.

Навчався у 2-й Харківській гімназії та на відділенні природничих наук Харківського університету (закінчив 1864 року).
1864–1867 — працював у Гессені, Геттінгені та Мюнхені.
1867 — отримав ступінь магістра зоології.
Працював у Новоросійському університеті (Одеса; 1867–1868; доцент зоології) та Петербурзькому університеті (1868–1870).
1870–1882 — завідувач кафедри зоології та порівняльної анатомії Новоросійського університету (Одеса)

1886–1887 — завідував організованою ним (разом із Миколою Гамалією) першою в Російській імперії Одеською бактеріологічною станцією (нині Одеський науково-дослідний інститут вірусології та епідеміології).
1888–1916 — завідувач лабораторії в Інституті Пастера в Парижі (з 1905 р. — заступник директора інституту).
Почесний член Петербурзької академії наук (1902). Лауреат Нобелівської премії з медицини та фізіології 1908 «За вивчення імунної системи».

Сьогодні часто можна почути: «Треба зміцнювати імунітет», «Організм повинен сам побороти хворобу», «Все залежить від захисних сил організму». І кожна людина розуміє, що влада будь-якого захворювання — не абсолютна, що воно починає брати гору лише тоді, коли сам людський організм ослаб і десь «зламався». Саме це наприкінці XIX століття — тоді, коли про таке поняття, як імунітет, ще ніхто й не чув — збагнув Ілля Мечников

 . Він сформулював загальну теорію запалення як захисної реакції організму в боротьбі з інфекцією та заклав основи імунобіології. Усі розуміли, що існують якісь хвороботворні бактерії, але Мечников першим заявив, що запалення — це не лише свідчення атаки мікробів, а й захисна реакція організму. Він помітив це під час дослідів із личинкою морської зірки: коли вчений ввів у неї шип троянди, то рухливі клітини обліпили його, намагаючись знешкодити шкідливого «нападника». Мечников назвав такий процес фагоцитарною реакцією організму, а клітини, які борються з мікробами — фагоцитами. Фагоцитарна теорія Мечникова стала наріжним каменем в сучасній концепції імунітету людини.

У 1886 році в Одесі була створена друга у світі — після Пастерівської в Парижі — бактеріологічна станція, яку очолив Ілля Мечников. У 1887 році Мечников виїхав до Парижа, де очолив лабораторію в Інституті Луї Пастера, а з 1903 року він був заступником директора цього інституту. Загалом Ілля Мечников пропрацював в Інституті Пастера 28 років.

Окрім значних заслуг у галузі імунології, до класичних робіт Мечникова належать праці з мікробіології. Серед них — дослідження з холери, тифу, туберкульозу, а також спільні з французьким ученим Емілем Ру дослідження з сифілісу. На той час збудник сифілісу був невідомим, а експериментально викликати цю хворобу в тварин ученим не вдавалося. Мечников вирішив стати на прю зі страшною хворобою, яка викликала тяжкі ураження організму. Його обурювала позиція деяких моралістів, які бачили в цій хворобі «кару Божу». До того ж «французька хвороба», як називали сифіліс, часто вражала і тих, на кого Богові, здавалося б, гніватися немає за що: насамперед дітей, які народжувалися від хворих матерів або заражалися від них чи годувальниць через молоко.

Крім того, сифіліс, який передається через спільний посуд і речі, стрімко поширювався у XIX столітті в деяких районах Росії, де панували перенаселення і антисанітарія. Мечников вирішує боротися з небезпечною хворобою і на свою власну премію, присуджену йому 1902 року на медичному конгресі в Мадриді, купує кілька… шимпанзе. Саме Мечников спільно з Емілем Ру зуміє вперше у світі викликати експериментально сифіліс у мавп. Завдяки цьому згодом буде відкрито збудник вищезгаданої хвороби — блідну спірохету. А ще пізніше Мечников винайде перші ліки від сифілісу — каломелеву мазь (суміш ртуті, хлору і ланоліну).

Коли теорія Мечникова про роль фагоцитозу і функції лейкоцитів здобула визнання в науковому світі, він розпочав роботу над проблемами старіння і смерті. Прагнучи віддалити смерть, Мечников ретельно стежив за способом життя: пив лише кип'ячену воду, ніколи не їв немитих плодів, не вживав алкоголю, не грав в азартні ігри. Одного разу, читаючи Біблію, Мечников звернув увагу на слова: «І помер у старості добрій, постарілий і насичений життям…» І тоді видатний імунолог подумав: а може, і справді життям можна «насититися», і померти спокійно, погодившись з тим, що земний шлях пройдено? На думку Мечникова, людина боїться смерті тому, що вмирає зарано. Тож наука повинна продовжити людське життя, щоб людина пройшла повний життєвий цикл, який Мечников і називав «ортобіозом».

1903 року вчений опублікував працю, присвячену «ортобіозу», або «вмінню жити правильно», яка називалася «Етюди про природу людини». В цій праці Мечников доводив, яким величезним є вплив харчування на тривалість життя. Він був переконаний, що для довголіття треба вживати велику кількість кисломолочних продуктів або кефіру, заквашеного болгарською паличкою.

Сам Ілля Мечников помер у 71 рік після кількох інфарктів.  Незадовго до смерті Мечников написав: «Моя мати померла у 65 років, батько у 68, брат у 57. Серцева спадковість у мене, безперечно, погана. Тож нехай ті, хто вважає, що за моїми правилами я повинен був би прожити 100 років і більше „пробачать“ мені передчасну смерть з огляду на вищезгадані обставини».


title: Презентація на тему «Зона вільної торгівлі у Євросоюзі»

text:
 Зона вільної торгівлі у         Євросоюзі
Підготувала учениця Житомирського міського ліцею при ЖДТУ
           План
Євросоюз, особливості
Мета Євросоюзу
Зона Вільної Торгівлі, суть
Європейська асоціація вільної торгівлі
Порівняльна таблиця
Шенгенська угода
Болонський процес
Україна і ЄС

Поняття про Євросоюз
Євросоюз - це організація різних країн, націй, мов, традицій, але водночас спільних цінностей. Євросоюз захищає ці цінності, зберігаючи різноманіття кожної країни.
Побудований на основі юридично обов’язкових Договорів і держави-члени змушені дотримуватися їхніх норм і положень.

            “ Покликаний сприяти             збалансованому і стійкому економічному і соціальному прогресу членів організації ”

           Євросоюз:
Формально заснований  у 1951 році
 До ЄС входить 27 країн
Дає нині ¼ світової продукції
Штаб-квартира у Брюсселі
Є найбільшим торговим партнером України та її найщедрішим « донором » : починаючи з 1991 року і до сьогоднішнього дня, ЄС надав Україні майже 14 мільярдів гривень.
Важливий центр світової економіки  з населенням більше 501 мільйона чоловік (на 2010 рік)
Особливості ЄС
Мета Євросоюзу
Боротьба за єдиний внутрішній ринок
Розробка принципів узгодженої економічної політики
Ліквідація перешкод для вільного переміщення у Європі “ товарів, населення, капіталів, фінансових послуг ”
Введення загального мита в торгівлі з “ третіми “ країнами
Проведення спільної політики в транспорті й сільському господарстві
Створення єдиного валютного союзу, зближення податкових систем і законодавств країн-учасниць
Зона вільної торгівлі(ЗВТ)
Тип міжнародної інтеграції, при якій в країнах-учасницях скасовуються митні збори і податки, а також кількісні обмеження у взаємній торгівлі згідно з міжнародним Договором.

Європейська асоціація вільної торгівлі (ЄАВТ) - це зона вільної торгівлі , яка об’єднує митні території чотирьох європейських країн, які не вступили до ЄС (Республіка Ісландія, Князівство Ліхтенштейн, Королівство Норвегії та Швейцарська Конфедерація)

Суть ЗВТ
Вільний рух робочої сили
       	1.Гарантується свобода пересування працівників у межах Союзу.
	2.Така свобода пересування передбачає скасування будь-якої дискримінації на національній основі між представниками держав-членів, що ґрунтується на різних підходах до вирішення питань зайнятості, оплати й інших умов праці та працевлаштування.
	3. Згідно з основними засадами соціальної політики свобода пересування передбачає право громадян на безпеку та охорону здоров'я, що включає вирішення таких питань:
  а) розгляд поданих пропозицій щодо працевлаштування;
  б) вільне пересування з метою працевлаштування на території держав-членівЄС (скасовується візовий режим );
  в) перебування з цією ж метою в іншій державі (ЄС) відповідно до законодавчих положень, адміністративних актів і постанов даної держави про працевлаштування громадян;

Шенгенська угода
Договір «Про скасування паспортного митного контролю між країнами Європейського Союзу», первинно підписаний 14 червня 1985 року;
До Шенгенського простору входять 22 із 27 держав-членів; (окрім Великої Британії, Ірландії, Кіпру, Румунії, Болгарії)
    Вільний рух товарів
REACH – це постанова з реєстрації, оцінки, дозволу і обмеження хімічних речовин ЄС, призначена для захисту здоров’я людини та навколишнього середовища за допомогою кращого контролю та знання про хімічні речовини.
Вільний рух таких тварів: автомобілів (BMW, Mercedes, Audi – Німеччина), продуктів  харчування (Hipp – Німечина,  Lavazza – Італія ), побутових засобів (Bosh – Німеччина, Ardo – Італія, Philips – Нідерланди, Vitek - Австрія )
Вільний рух послуг
діяльність промислового характеру(лізинг, інжиніринг);
діяльність комерційного характеру(консалтинг);
діяльність ремісників(малий бізнес);
професійна діяльність(освіта, туризм).
          Болонський процес
Процес структурного реформування національних систем вищої освіти країн Європи, зміни освітніх програм і потрібних інституційних перетворень у вищих навчальних закладах Європи.
На сьогодні 46 європейських країн, включаючи  Україну, є його учасниками.
Вільний рух капіталів
Вільне переміщення грошових коштів розглядається як необхідний наслідок вільного переміщення товарів, осіб і послуг.
Держави мають скасувати у відносинах між собою всі обмеження шодо руху капіталів, які належать особам, що проживають на території Співтовариства.
Вільний рух фінансів
      Всі держави-члени мають дозволяти сплату будь-яких платежів, пов'язаних із цими свободами, а також будь-які трансферти капіталів і надходжень, але лише настільки, наскільки вільне переміщення товарів, осіб, капіталів та послуг відповідатиме Договору.
Україна і ЄС         (плюси вступу)
Матимемо доступ до єдиного ринку ЄС з 450 млн споживачів
Загальні тарифи  будуть адаптовані до спільних тарифів ЄС
Зросте торгівля Україна – ЄС
Збільшаться темпи економічного росту  в країні
Зростуть іноземні інвестиції в Україну

Дякую за увагу


title: Презентація на тему «Інфекційні хвороби» (варіант 2)

text:
Інфекційні хвороби
Інфекційні захворюваня – це є розлади здоров’я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, грибками, бактеріями, кліщами, ...), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених до здорових осіб і схильні до масового поширення.
-Коклю́ш,кашлю́к
-Краснуха
-Прока́за

Коклю́ш,кашлю́к (фр. coqueluche, лат. pertussis) — гостра антропонозна повітряно-краплинна бактерійна інфекційна хвороба, найбільш характерною ознакою якої є нападоподібний спазматичний кашель.
Bordetella pertussis під мікроскопом
Збудник коклюшу — паличка Борде-Жанґу(Bordetella pertussis) — за ім'ям бельгійського вченого Ж.Борде і французького — О.Жанґу, які вперше її описали в 1906 році. Інфекція передається крапельним шляхом при кашлі, чханні хворого. Контагіозність (імовірність зараження при контакті з хворим) є дуже високою — становить до 90%.

Коклюш традиційно вважається дитячою хворобою (бл. половини усіх випадків припадає на дітей до 2 років). Хоча після першого захворювання імунітет від коклюшу на подальше життя зазвичай і не розвивається, повторна інфекція (в разі її виникнення) має переважно більш слабкий перебіг, і нерідко навіть не діагностується. Також від хвороби немає вродженого, обумовленого материнськими антитілами, імунітету.
Захворювання може набувати епідемічного характеру.

Перебіг захворювання
Інкубаційний період при коклюші триває 7—9 діб (за деякими даними 2-14 діб).
Після цього настає катаральний період, який триває 10—14 днів і характеризується сухим кашлем, нежитем, підвищенням температури тіла до 37,5—38°.
В наступні дні кашель переходить у конвульсивний (приступи кашлю закінчуються виділенням в'язкого мокротиння, іноді — блюванням) — спазматичний період. Цей період триває 2—8 тижнів і довше. Під час кашлю можуть утворюватись крововиливи під шкіру повік, в кон'юнктиву ока, бувають кровотечі з носа, зовнішніх слухових проходів тощо.
Поступово кашель слабшає, приступи стають рідшими й не такими тривалими — період видужання.
Перебіг коклюшу може ускладнюватися, найчастіше, запаленням легень.

Профілактикою захворювань на коклюш є рання ізоляція хворого до його повного видужання, карантин на 40 діб дітей, що були в контакті з хворим, активна імунізаціядітей у 5—7 місяців, потім через 9—12 місяців, далі кожні 2—3 роки до 14 років (тобто у шкільному віці).
Краснуха (лат. rubeola) — епідемічне вірусне захворювання, антропонозна вірусна інфекція з генералізованою лімфаденопатією (запаленням лімф.вузлів) та дрібноплямистою екзантемою (шкірним висипом).
Клінічні відмінності краснухи вперше описані І. Вагнером (1829).Вірусна природа інфекції доведена Хіро і Тасака (1938). Збудник був виділений П.Д. Паркманом, Е.Х. Уеллером та Ф.А. Невой (1961).

Збудник — РНК-геномний вірус роду Rubivirus родини Togaviridae. Усі відомі штами відносять до одного серотипу. У зовнішньому середовищі вірус швидко інактивується під впливом ультрафіолетових променів, дезінфектантів і нагрівання. При кімнатній температурі вірус зберігається упродовж декількох годин, добре переносить замороження.
Джерелом інфекції є хворі краснухою. Найбільш заразні хворі у перші 5 днів від початку захворювання. Інфекція передається повітряно-крапельним шляхом. Частіше хворіють діти у віці 4-10 років.
Захворювання надзвичайно небезпечне для вагітних, тому що призводить до ураженню плоду та розвитку вроджених виродливостей.

Інкубаційний період від 12 до 24 днів. З початку захворювання відмічаються підвищення температури тіла (37,5-38,5 °C), нежить, невеликий сухий кашель, кон'юнктивіт; самопочуття хворого задовільне. Висип на шкірі з'являється наприкінці 1-го або на 2-3-й день хвороби; він складається з дрібних розеольозних елементів на обличчі, які потім швидко, упродовж 15-20 годин, поширюються без будь-якої послідовності по всьому тілу. Через 2-3 дні висип зникає. Одночасно потиличні лімфатичні вузли набувають щільноеластичну консистенцію, вони не спаяні між собою та підшкірною клітковиною.
Профілактика
Необхідна ізоляція хворих до 5-го дня з моменту висипання.
Прока́за (ле́пра, хвороба Гансена) — інфекційна хвороба з хронічним перебігом, спричинена мікобактеріями лепри. Перебігає з переважним ураженням шкіри, периферійної нервової системи, іноді переднього відрізку ока, верхніх дихальних шляхів вище гортані, а також кисті та стопи.
Збудник прокази — бацила Гансена (Mycobacterium Leprae) — був відкритий норвезським лікарем Г.Гансеном у 1871 р. Це захворювання відоме з давніх часів. Воно було поширене у Давньому Єгипті, на Близькому Сході, у Китаї, Японії, Індії ще до н. е.
Загальна кількість хворих на земній кулі — декілька млн чоловік (за даними 1974 р., приблизно 10 млн). Зустрічається на всіх континентах, найпоширеніша у країнах Африки, Азії, Центральної та Південної Америки.
Поширення лепри у світі, 2003.
Зараження відбувається шляхом передачі від людини до людини внаслідок тривалого контакту. Інкубаційний період може тривати до 10 років та більше. Вважають, що збудник проникає до організму людини через пошкоджену шкіру та слизові оболонки верхніх дихальних шляхів.
24-річний чоловік хворий на проказу.
Симптоми
Розрізняють три основні типи лепри:
Лепроматозний- найтяжча форма, при якій уражується багато органів та тканин (шкіра, слизові,лімфатичні вузли, нервові стовбури, внутрішні органи).
Туберкулоїдний-процес, який протікає відносно доброякісно, при ньому уражуються переважно шкіра та нервові закінчення.
Недиференційований (невизначений)тип займає проміжне положення між лепроматозним та туберкулоїдним типом лепри та може переходити в один з них. Характеризується переважним ураженням шкіри та нервової системи.

 Хворі підлягають негайній госпіталізації у лепрозорії, де створюються умови, наближені до домашніх, та призначається відповідне лікування.

Лепрозорій  — організаційно-методичний центр по боротьбі з проказою.
Лепрозорій на о. Спіналонга, що функціонував до 1957 р.


title: Презентація на тему «Умберто Еко»

text:
Умберто Еко
Міністерство освіти і науки та спорту України
Охтирської загальноосвітньої  школи I-III ст. №4
імені Остапа Вишні
Охтирської міської  ради
Підготовила  учениця  11 класу:
Більченко  М.
2014 р.
Умбе́рто Е́ко— італійський письменник, філософ, лінгвіст, літературний критик.
 Під час Другої світової війни Умберто і його мати, Джованна, переїхали в невелике село в горах П’ємонту.
Шкільну освіту отримав при салезіанському монастирі.
Умберто поступив у Туринський університет, щоби вивчати середньовічну філософію й літературу, і 1954 року успішно його закінчив.
Умберто Еко працював на телебаченні, оглядачем одного з найвпливовіших італійських видань «Еспрессо» , викладав естетику і теорію культури в університетах.
Професор Болонського університету.
З вересня 1962 року одружений з Ренатою Рамґ, вчителькою мистецтв німецького походження. Мають сина й доньку.

Переводчик романов Умберто Эко  Елена Костюкович рассказала в интервью ….
— Елена , не могу не спросить — каков он, Умберто Эко в жизни?
— Ну, не такой уж добренький дедушка, как думают. Он эгоистичный, остроумный, был очень быстрый на ответ и быстрый на укол. Сейчас немножко постарел, 82 года, уже не так кусается. Я не могу сказать, что имею счастье видеть его каждый день, но раз 10 в год — да. Иногда на общих встречах подхожу к нему: "Здрасьте, вот я хотела тебя поприветствовать". Он отвечает: "Да, да, постой там". "Там" обычно отбирается некоторое количество людей, с которыми он вечером посидит, выпьет в баре.

Літературну діяльність почав 1980 року написанням філософсько-детективного роману «Ім’я рози». Цей роман досі залишається найпопулярнішим його твором. Інші відомі романи: «Маятник Фуко» (1988), «Острів попереднього дня» (1994), «Бавдоліно» (2000), «Дивовижний вогонь королеви Лоани» (2004) і «Празьке кладовище»  (2010).
Енциклопедичні знання Еко вражають. Складається враження, що він намагається охопити весь інтелектуальний набуток європейської цивілізації і зрозуміти культурологічні процеси, які відбувалися і відбуваються у Європі. Умберто Еко є наче сучасним втіленням ідеалу італійського Ренесансу — «універсальної людини»


title: Презентація на тему «Мольер»

text:
Мольер
Презентацию подготовила:
ученица 8-А класса
гимназии имени Трублаини
г. Ровенёк
Григор Татьяна

 План презентации
1. Molière
2.Легенды о Мольере и его творчестве
3.Обучение
4.Период лихорадочной драматургической работы Мольера
5.Несколько высказываний Мольера
6.Как появился псевдоним
7.Постановка «Мнимого больного» в театре
8.Сцена из «Тартюфа»
9.Смерть Мольера
10.Выводы
11.Литература
МольерMolière

           Имя при рождении:
                                          Жан Батист Поклен
Псевдоним:
                                          Мольер
Дата рождения:
                                          15 января 1622
Место рождения:
                                          Париж, Франция
Дата смерти:
                                          17 февраля 1673 (51 год)
Место смерти:
                                          Париж, Франция
Гражданство:
                                          Франция
Род деятельности:
                                           драматург, актёр
Годы творчества:
                                           1653—1673
Направление:
                                           классицизм, реализм
Жанр:
                                           комедия, фарс
Язык произведений:
                                           французский
Дебют:
                                          «Ревность Барбулье»
Легенды о Мольере и его творчестве
В 1662 г. Мольер венчается с юной актрисой своей труппы Армандой Бежар. Это вызвало целый ряд пересудов и обвинений в кровосмешении, так как существует предположение, что Арманда, в действительности, дочь Мадлен и Мольера, родившаяся в годы их скитаний по провинции. Чтобы прекратить эти разговоры, Король становится крестным первого ребёнка Мольера и Арманды.

7 ноября 1919 в журнале «Comœdia» была опубликована статья Пьера Луиса «Мольер — творение Корнеля». Сравнивая пьесы «Амфитрион» Мольера и «Agésilas» Пьера Корнеля, он делает вывод, что Мольер лишь подписывал текст, сочинённый Корнелем. Несмотря на то, что сам Пьер Луис был мистификатором, идея, известная сегодня, как «Дело Мольера-Корнеля», получила большое распространение.
Семья
Мольер происходил из старинной буржуазной семьи, в течение нескольких веков занимавшейся ремеслом обойщиков-драпировщиков. Отец Мольера, Жан Поклен (1595—1669), был придворным обойщиком и камердинером Людовика XIII.
Обучение
Мольер воспитывался в модной иезуитской школе — Клермонском колледже, где основательно изучил латынь, поэтому свободно читал в подлиннике римских авторов и даже, по преданию, перевёл на французский язык философскую поэму Лукреция «О природе вещей». По окончании колледжа в 1639 году Мольер выдержал в Орлеане экзамен на звание лиценциата прав. Но юридическая карьера привлекала его не больше отцовского ремесла, и Мольер избрал профессию актёра
Период лихорадочной драматургической работы
24 октября 1658 труппа Мольера дебютировала в Луврском дворце в присутствии Людовика XIV. Король предоставил ей придворный театр Пти-Бурбон, в котором она играла до 1661.С момента водворения Мольера в Париже начинается период его лихорадочной драматургической работы, напряжённость которой не ослабевала до самой его смерти.
Несколько высказываний Мольера

Коль жены думают лишь о своих мужьях,
Им вовсе ни к чему рядиться в пух и прах.

Не можешь позабыть — тогда хоть сделай вид,

Красавица все может себе позволить, красавице все можно простить.

Как приятно знать, что ты что-то узнал!

От книжной мудрости глупец тупее вдвое.

Ученость в дураке несноснее всего.
Что бы ни говорили, есть в человеке что-то необыкновенное — такое, чего никакие ученые не могут объяснить.
Мы любим иногда, не ведая о том, а часто бред пустой любовью мы зовем.
Как появился псевдоним
За долги театра Жана-Батиста заключили в тюрьму. Но, в тюрьме он пробыл недолго, историки спорят о том, кто же заплатил за него - отец или любовник одной из участниц труппы. Именно к этому времени относится появление сценического псевдонима Мольер. Возможно, этот псевдоним был придуман для того, чтобы не позорить отца наличием актера в семье (эта профессия была презираема в обществе того времени).
После освобождения из тюрьмы Мольер и Маделин стали давать театральные представления в провинции, путешествуя из города в город, из деревни в деревню.
 Постановка  «Мнимого больного в театре»
Сцена из «Тартюфа»
Смерть Мольера
С последней пьесой связана смерть Мольера. Он страдал легочным туберкулезом, который, возможно, был вызван пребыванием в тюрьме в молодости. Во время исполнения пьесы, в которой играл сам Мольер, с ним случился приступ кашля и кровотечения. Король настаивал на прекращении выступления и отдыхе, но Мольер отказался и решил продолжать игру, после чего с ним снова случился приступ и он умер несколько часов спустя у себя дома.
Выводы
В своих пьесах он тесно соединил и трагическое ,высмеивал недостатки общества: наглое лицемерное священников, бессмысленное стремление разбогатевшего буржуа походить на дворянина, глупость и жадность.
Литература
Мольер в библиотеке Gallica
Мольер.ру
Жизнь господина де Мольера — роман Михаила Булгакова, представляющий собой подробнейшее жизнеописание Мольера
Википедия


title: Презентація на тему «Ми проти СНІДу!»

text:
Ми проти СНІДу!
СНІД – остання стадія ВІЛ-інфекції. ВІЛ-інфекція становить велику небезпеку для людей і суспільства, тому про неї потрібно знати всім та спільно вирішувати цю проблему. Необхідно детально вивчати правду про ВІЛ-інфекцію та інформувати про це членів родини.
           Обережно СНІД!
СНІД («Синдром набутого імунного дефіциту») – назва останньої стадії ВІЛ-інфекції. Цей синдром не є спадковим.
СНІД – одна з найголовніших проблем, з якою людство зіткнулося у ХХ столітті і увійшло у ХХІ ст..

ВІЛ та СНІД…  Сьогодні нам часто зустрічаються ці слова на плакатах, у газетах та журналах, їх чуємо по телевізору, радіо і  просто від дорослих. Але, на жаль, більшість із нас не усвідомлює, яку загрозу він несе людям. Найчастіше ми думаємо – « мене це не стосується»,
« зі мною цього не трапиться», та ніхто не знає, де чекає нас біда.

Тим самим можна привести приклад виступу групи Queen на ЄВРО 2012 в Україні та Елтона Джона.
Найголовніше підтримка зі сторони людей.
Різні організації, такі як: організація Олени Пінчук проти СНІДу. Її підтримують дуже багато людей і вона дала результати тим, що вже ця організація допомогла багатьом людям з цим вірусом.
 Сповідь
На білій подушці виділялись оченятка маленької новонародженої дівчинки. В них ще світилося життя, але,здавалося, що малятко було вже далеко від цього світу.  Життя відлічувало Олі останні дні. Поряд сиділа мати. Олена Миколаївна тримала в руці прозору  ручку донечки і  шепотіла лише єдине: « Господи, помилуй її, помилуй…Це ж я винна, що ця крихітка йде від мене. Хотілося жити красиво, багато, мати валюту, житло, тому й « перейшла» на іноземців. Коли завагітніла, вирішила народити. Тоді і почула це страшне слово – СНІД! Не вірила, плакала, кричала. Так хочеться жити, радіти, мені ж немає ще й тридцяти! Купила квартиру, нові меблі, мріяла колисати дитину. А тут як грім серед білого дня – СНІД.
Бог покарав мене за мої гріхи. Господи, як хочеться жити! Доню, я вбила тебе, я… Боже прошу тепер тільки єдиного: з’єднай мене з моєю донею, моєю єдиною втіхою у цьому житті».

СНІД:
Я – цар, я владика пітьми.
Я – той, хто підкорить тебе.
З життя я тобі допоможу піти –
І шансу не дам врятувати себе.
Саме у цей же час дуже багато хворих на СНІД. Загальна кількість хворих на СНІД у світі, тільки за офіційними даними, становить  понад 40 мільйонів чоловік. Щодня у світі СНІДом інфікується до 6 тисяч  чоловік.
Будьте обережними та не давайте привід для потрапляння цього страшного вірусу до вашого організму та життя.

Світу відомі шляхи передачі ВІЛ: через статевий акт, коли кров хворої потрапляю у кров здорової людини, через матері дитині (при народжені вже хворої дитини або через годування молоком), через шприц та інші медичні засоби, які не дезінфікувалися, недотримання гігієни (бритва навіть через зубну пасту), татуювання і донорством та ще деяких шляхів, але вже випадковості чи маловірогідністью передачі вірусу.
..знаючі всі правила та шляхи передачі ВІЛ інфекції-ми можемо боротися з цією хворобою, тож на цей час весь світ ПРОТИ СНІДУ!  Тож боріться і ви!
Загинуло і можуть загинути дуже багато людей, тож:..


Презентація на тему «Ніколо Паганіні»


Презентація на тему «Михайло Врубель» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Антиоксиданты»

text:
Антиоксиданты
Е 300 - 399
11 класс
Новодолинской школы
Ширзай Лиза
Антиоксиданты
Что такое антиоксиданты? В перечне ЕС этот класс пищевых добавок обозначен номерами в интервале от Е300 до Е399. Антиокислители прерывают реакцию самоокисления пищевых компонентов в продукте питания. Эта реакция происходит в результате контакта пищевого продукта с кислородом, содержащимся в воздухе и самом продукте. Тем самым они защищают жиры и жиросодержащие продукты от пригорания и прогоркания, предохраняют овощи, фрукты и продукты их переработки от потемнения и преждевременного гниения, замедляют ферментативное окисление вина, пива и безалкогольных напитков.
Антиоксиданты
Основная задача антиоксидантов – продлить срок хранения продуктов питания. Но ведь и консерванты предназначены для того же. Если консерванты препятствуют биологической порче продукта под влиянием микроорганизмов и бактерий, то антиоксиданты предотвращают их химическое окисление.
Аксорбиновая кислота
Е300
Механизм действия
 Замедление процесса окисления путем взаимодействия с кислородом воздуха, прерывая реакцию окисления или разрушая уже образовавшиеся перекиси. При этом расходуются сами антиоксиданты.
Лимонная кислота – Е330
Регламентация использования антиоксидантов в пищевой промышленности
Наибольшая опасность для здоровья человека возникает при использовании антиокислителей с превышением рекомендуемой дозы. Именно поэтому существует закон о лимитированном их использовании. Однако в последнее время в массовом производстве продуктов питания применяются новые антиокислители, чье действие на здоровье человека пока не исследовано, и разрешения на использование такие пищевые добавки не имеют.
Виды антиоксидантов
Всем известны такие природные окислители как витамины, особенно аскорбиновая кислота и смеси токоферолов (витамин Е), лимонная и молочная кислота. Некоторые из них чрезвычайно полезны, оказывают ярко выраженное регенерирующее действие на организм человека. Некоторые – нейтральны и безобидны.
Виды антиоксидантов
Наиболее распространены, конечно же, искусственные антиоксиданты. Среди них производные фенолов: бутилгидроксианизол, бутилгидрокситолуол, изоаскорбат натрия и т.д.
Известные антиоксиданты
Опасности антиоксидантов
Могут вызывать аллергические реакции.
Могут провоцировать онкологические заболевания.
Могут провоцировать головные боли.
Могут провоцировать заболеваний печени, почек и желудка.
Могут нарушать репродуктивную функцию.
Самые опасные антиоксиданты
Где встречаются
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Види забруднень» (варіант 1)

text:
Презентація:
«Види забруднень»
Забруднення довкілля  — процес зміни складу і властивостей однієї або декількох сфер Землі внаслідок діяльності людини. Приводить до погіршення якості атмосфери, гідросфери, літосфери та біосфери. Допустима міра забруднення довкілля в різних країнах регламентується відповідними стандартами, нормативами, законами. Розрізняють забруднення отруйні, хвороботворні, хімічні, механічні і теплові. Допустимі кількості відходів, що скидають в гідро- або атмосферу регламентують нормативами гранично допустимих викидів (ГДВ) з урахуванням гранично допустимих концентрацій (ГДК). В Україні вони затверджуються Міністерством охорони здоров'я.
Забруднення довкілля

Забруднення навколишнього середовища механічними відходами без хіміко-фізичних наслідків
Види забруднень
Механічні
Зміна хімічних властивостей середовища, що спричиняє негативний вплив на екосистеми і техногенні системи
Зміна фізичних параметрів навколишнього середовища, що призводить до негативних наслідків
Проникнення в екосистеми чи техногенні системи живих істот, ворожих даним співтовариствам
Хімічні
Фізичні
Біологічні
Механічне забруднення характеризується потраплянням у воду різних механічних домішок (пісок, шлам, мул і ін). Механічні домішки можуть значно погіршувати органолептичні показники вод.
Стосовно до поверхневих вод виділяють ще їх забруднення (а точніше, засмічення) твердими відходами (сміттям), залишками лісосплаву, промисловими і побутовими відходами, які погіршують якість вод, негативно впливають на умови проживання риб, стан екосистем.
Механічне забруднення
Будь-який шум, який неприємний для людського слуху, є шумовим забрудненням. Гучні і різкі звуки, що видаються фабриками, машинним обладнанням, поїздами, автомобілями, вибухами теж є шумовим забрудненням. Воно також викликається деякими природними катаклізмами, такими як урагани і виверження вулканів. Як природні, так і антропогенні чинники, що створюють шумове та звукове забруднення, впливають на здоров'я людини. Вони викликають роздратування, проблеми зі слухом і головний біль. Але це ще не головні проблеми, адже зовсім нестерпні звуки можуть бути дуже небезпечні, оскільки через них збільшується рівень холестерину, звужуються артерії, посилюється приплив адреналіну, частішає серцебиття. Всі ці фактори небезпечні для життя, адже вони можуть призвести до інфаркту та інсульту.
Шумове забруднення
Будь-які шкідливі компоненти і речовини, що потрапляють в той чи інший водний об'єкт, такий як річки, океани, ставки, водойми і струмки, призводять до забруднення води. Багато видів людської діяльності, такі як прання, хімчистка і скидання відходів, вносять значний вклад у забруднення водного середовища. Мило та миючі засоби, якими ми користуємося щодня, також зроблені з шкідливих хімікалій і синтетичних матеріалів, які дуже сильно забруднюють воду. Крім того, викинуті відходи: каністри, пляшки та пластмасові матеріали, також становлять небезпеку. Це не тільки руйнує морську флору і фауну, але також небезпечно для людського життя. Така забруднена вода непридатна для пиття, використання в сільському господарстві і навіть у промисловості.
Водне забруднення
Повітряне забруднення викликається викидом шкідливих речовин в атмосферу. Одним із ключових факторів є забруднення автомобільними вихлопами. З розвитком технологій, число транспортних засобів на дорогах неймовірно збільшується, що, в остаточному підсумку, підвищує рівень атмосферного забруднення. Не кажучи вже про те, що різні галузі промисловості, такі як цементна, сталеливарна, вугледобувна, нафтохімічна і теплоелектростанції, також виробляють шкідливі речовини, які викидаються в атмосферу. Цей вид забруднення завдає шкоди захисному озоновому шару в атмосфері. Цей шар захищає землю від шкідливого впливу ультрафіолетових променів, а його потоншення тягне за собою загрозу людського життя.
Атмосферне забруднення
Радіоактивне забруднення зустрічається рідко, але завдає великої шкоди. Воно викликається аваріями, що сталися на ядерних електростанціях, неправильної утилізацією ядерних відходів, роботами на уранових рудниках. Радіоактивне забруднення викликає рак, різні вроджені відхилення і багато інших серйозні проблеми зі здоров'ям.
Радіоактивне забруднення
У наші дні в сільському господарстві використовуються багато штучних речовин і синтетичних пестицидів. Вони виділяють забруднюючі речовини, які створюють дисбаланс в грунті, а також перешкоджають природному зростанню рослин, вирощуваних у забрудненій землі. Ключовий фактор, що сприяє забрудненню грунту, - це стічні канави, шкідливі викиди, неправильна сільськогосподарська діяльність, використання неорганічних пестицидів, вирубка лісу, відкриті гірничі роботи і така людська діяльність як скидання відходів і засмічення.
Забруднення грунту
Теплове забруднення пов'язане з підвищенням температури вод внаслідок їх змішування з більш нагрітими поверхневими або технологічними водами. Серйозною екологічною проблемою є те, що звичайним способом використання води для поглинання тепла на теплових електростанціях є пряме прокачування прісної озерної або річкової води через охолоджувач і потім повернення її в природні водойми без попереднього охолодження. Електростанції можуть підвищувати температуру води в порівнянні з навколишнім на 5-15 С. Але якщо в результаті скидання в річки і озера гарячих стоків з промислових підприємств швидко встановлюється новий температурний режим, часу для акліматизації не вистачає, живі організми отримують тепловий шок і гинуть.
Теплове забруднення
Біологічне забруднення водного середовища — полягає у надходженні до водойм із стічними водами різних видів мікроорганізмів, рослин і тварин (віруси, бактерії, грибки, черви), яких раніше тут не було. Багато з них є хвороботворними для людей, тварин і рослин. Забруднювачі: комунально-побутові стоки, підприємства шкірообробної промисловості, м'ясокомбінати, цукрові заводи.
Біологічне забруднення
Боротьба
	З метою охорони Світового океану прийнято цілу низку багатосторонніх і регіональних угод.
	Конвенція ООН з морського права 1982 р. зобов'язує держави захищати та зберігати морське середовище. Держави повинні вживати всі заходи, необхідні для забезпечення того, щоб діяльність під їх юрисдикцією або контролем не завдавала шкоди іншим державам і їх морський середовищі шляхом забруднення. Ці заходи відносяться до всіх джерел забруднення морського середовища.
Вони, включають заходи, спрямовані на зменшення в максимально можливою мірою:
а) викиду токсичних, шкідливих або отруйних речовин, що розташовані на суші джерел, з атмосфери абочерез неї, шляхом поховання;
б) забруднення з суден (зокрема, заходи із запобігання аваріям та ліквідації надзвичайних ситуацій, із забезпечення безпеки робіт на морі, запобігання навмисних і ненавмисних скидів та по регламентації проектування, конструкції, обладнання, комплектування екіпажів і експлуатації суден);
в) забруднення від установок і пристроїв, що використовуються при розвідці і розробці природних ресурсів морського дна і його надр (зокрема, заходи із запобігання аваріям та ліквідації надзвичайних ситуацій, забезпечення безпеки робіт на морі та по регламентації проектування, конструкції, обладнання, комплектування персоналу та експлуатації таких установок або пристроїв);
г) забруднення від інших установок і пристроїв, що експлуатуються в морському середовищі (зокрема, заходи із запобігання аваріям та ліквідації надзвичайних ситуацій, із забезпечення безпеки робіт на морі).

http://www.br.com.ua/referats/Ecologiya/78191.htm?dl
http://www.okruzhayushchaya-sreda.ru/vidy-zagryazneny-okruzhayushchei-sredy.shtml
http://www.okruzhayushchaya-sreda.ru/vidy-zagryazneny-okruzhayushchei-sredy.shtml
http://www.br.com.ua/referats/Ecologiya/78191.htm
Джерела


Презентація на тему «Гармонія класицизму»


title: Презентація на тему «Китайський живопис» (варіант 2)

text:
Китайський живопис
«Птахи і квіти»
Художники традиційного китайського живопису давно звернулись до зображень тварин, комах і птахів. Вони знайдені ще на черепках старовинної кераміки під час археологічних розкопок. Згодом в мистецтві сформувався окремий жанр «Птахи і квіти», котрий поєднав зображення птахів і рослин, рослин і комах тощо.
Анонім 12 століття.Птахи і квіти
Появу жанру датують десятим століттям нашої ери. Китай того часу - конгломерат подрібнених державних утворень. Верхню і середню ділянки річки Янцзи контролювали держави Рання Шу та Пізня Шу
В краю зелених схилів і мешкав художник Хуан Цюань, Саме його вважають засновником жанру «Птахи і квіти». За переказами, на подвір'я царя Гуначжена привезли в подарунок шість журавлів. Птахи так сподобались царю, що він наказав художникові намалювати їх на стіні. Митець настільки добре відтворив птахів у стінопису, що відтоді зала отримала назву «Шести журавлів». Виконав він і інші замови володаря, одна з яких отримала назву «Птахи і квіти в чотири пори року». Унікальний характер мала і збережена пам'ятка початкового періоду жанру «Птахи і квіти», відома під назвою «Рідкісні птахи», хоча там подані не тільки птахи. На невеликому шматочку шовку художник водяними фарбами розмістив зображення двадцяти чотирьох птахів, комах і плазунів. Картина, створена художником, що пізніше потрапила до збірок музея Гугун в Пекіні, не мала яскраво відтвореного сюжету. Її зміст частково пояснив напис, що свідчив про призначення картини
«Начерки рідкісних птахів». Хуан Цюань.
Теоретики жанру
Середньовічні уніфікація і символізм свідомості спростили розмаїття. З'явились найбільш популярні квіти , рослини , також птахи і навіть окремі мотиви, що почали переходити з картини в картину.Феодальний гніт і свавілля імператовських чиновників сприяли поширенню в суспільстві настроїв тихого і постійного спротиву, настроїв втекти хоч в віддалений монастир, хоч в дику місцину. Усамітнення і відрив від суспільства - набувають змісту свободи і бажаної мрії. З'явились і теоретики, що оспівували усамітнення, та втечу в дику природу, наче це надасть спокій і мудрість Серед цих теоретиків і художник Си Кун. Він наполягав на символічному значенні кожної квітки і рослини, якщо їх переносили в картину. Си Кун-ту не зупинявся на рослинах і бюрократично наділяв символізмом також і зображення птахів. Вертлявий папуга у нього — втілення рухливого життя духу, величний лелека - символ польоту душі поета, вільного від пригноблення і брутальної реальності. Лелека навіть отримав у Си Кун-ту епітет «святий».

«Два чорні лебеді»
Шедеври художника Цуй Бо
Середньовічні уніфікація і символізм йшли поруч у прагенні дослідити природу, птахів і квіти, місцеві рослини. І холодні, відірвані від реальності символи Си Кун-ту та інших теоретиків у талановитих художників далеко відступали перед красою реальної природи. Виникають шедеври, де неможливо наділити холодними символами картину з птахами і рослинами. Серед них і твір художника Цуй Бо « Бамбук і чапля ». Формально картина символічна. Шквальний вітер рве листя бамбука і гне його тонкі стовбури. Лише старий стовбур не гнеться від сильного вітру, а протистоїть йому, як і біла чапля, що іде уперед, незважаючи на бурю. Але куточок природи поданий так реалістично і натхнено, що бачиться лише талановитим відтворенням малого краєвида в буран, відтворенням суворого дихання розбурханої природи, однаково загрозливого і для рослин, і для птахів. Роздивитись шедевр не перешкоджає і його монохромність.
Цуй Бо. Бамбук і чапля, 11 ст.
«Птахи і квіти» надвірного художника Сюй Сі
Інакше працював художник Сюй Сі, що був наближений до імператорського двору в місті Нанкін. Сюй Сі створював як монохромні, так і кольорові композиції. Він часто писав лотоси, що піднялися з темної води і гойдали на листі птахів. Це його улюблена тема. Контури він робив тушевими, а зображеня розфарбовував — ніжними відтінками кольорів. Серед монохромних картин Сюй Сі — біла чапля восени на гілці дерева. На картині — лише біла чапля на сірому тлі та декілька гілок, що втралили листя від осінніх буревіїв. Все заради того, аби передати сум і тишу останніх днів пізньої осені

«Метелики та квіти гліцинії» Сюй Сі
Жанр «Птахи і квіти» не зник і за століття. Він мав числених прихильників, навіть коли зникли держави Рання Шу та Пізня Шу і дожив до 21 століття
Гуйзонг. «Голуб на гілці розквітлого дерева»
«Червоний баньян»
«Фазан і бамбук»
«Білі квіти сливи і журавлі»


Презентація на тему «Волошин Августин Іванович»


title: Презентація на тему «Безработица. Виды безработицы»

text:
Безработица. Виды безработицы
Подготовила:
Ученица 11 класса
СОШ№6
Уткина Катерина
Безработица — наличие в стране людей, составляющих часть экономически активного населения, которые способны и желают трудиться по найму, но не могут найти работу.
Уровень безработицы — количественный показатель, позволяющий сравнить безработицу для разной численности населения (для разных стран или для разных периодов одной и той же страны). Уровень безработицы рассчитывается как отношение числа безработных к общей численности экономически активного населения или к численности интересующей группы населения.
Уровень безработицы в мире
Безработица представляет собой одну из важнейших форм проявления макроэкономической нестабильности, поскольку имеет не только сугубо экономический, но и социальный оттенок. Проблема безработицы в той или иной степени затрагивала и продолжает затрагивать практически все развитые страны, а вопросы возможного регулирования безработицы остаются важнейшими вопросами макроэкономической политики государства.
ОСНОВНЫЕ ПРИЧИНЫ БЕЗРАБОТИЦЫ:
избыток населения
установление ставок заработной платы выше равновесного уровня под давлением действий профсоюзов и социально-экономической активности населения
вытеснение труда капиталом в эпоху научно-технической революции
наличие монопсонии на рынке труда
низкий платежеспособный спрос
ПОСЛЕДСТВИЯ БЕЗРАБОТИЦЫ:
Снижение доходов
Потеря квалификации
Экономические последствия (потеря ВВП)
Ухудшение криминогенной ситуации
Ухудшение динамики роста интереса населения к труду
Снижение уровня обеспеченности домохозяйств
ВЫДЕЛЯЮТ СЛЕДУЮЩИЕ ВИДЫ БЕЗРАБОТИЦЫ:
Вынужденная:
циклическая
сезонная
технологическая
Добровольная
Структурная
Институциональная
Неустойчивая
Фрикционная
Маргинальная:
молодёжная безработица
Зарегистрированная
Скрытая

Вынужденная (безработица ожидания) — возникает, когда работник может и хочет работать при данном уровне заработной платы, но не может найти работу. Причиной является нарушение равновесия на рынке труда из-за негибкости заработной платы (вследствие законов о минимуме заработной платы, работы профсоюзов, поднятие заработной платы для улучшения качества труда и т. п.). Когда реальная зарплата находится выше уровня, соответствующего равновесию спроса и предложения, предложение на рынке труда превышает спрос на него. Количество претендентов на ограниченное число рабочих мест увеличивается, а вероятность реального трудоустройства уменьшается, что повышает уровень безработицы
Добровольная — связана с нежеланием людей работать, например, в условиях понижения заработной платы. Добровольная безработица усиливается во время экономического бума и снижается при спаде; её масштабы и продолжительность различны у лиц разных профессий, уровня квалификации, а также у различных социально-демографических групп населения. Также, в экономике существует понятие «капкан безработицы», когда доходы человека, вне зависимости от того, трудится он или нет, разнятся незначительно (вследствие лишения прав, при поступлении на работу, на соотв. компенсации, доп. выплаты, начала выплат значительных взносов страхования), что снижает интерес человека к началу трудовой деятельности.
Структурная — обусловлена изменениями в структуре спроса на труд, когда образуется структурное несовпадение между квалификацией безработных и требованием свободных рабочих мест. Структурная безработица обуславливается масштабной перестройкой экономики, изменениями в структуре спроса на потребительские товары и в технологии производства, ликвидацией устаревших отраслей и профессий, причём существует 2 типа структурной безработицы: стимулирующая и деструктивная.
Институциональная — безработица, возникающая в случае вмешательства государства или профсоюзов в установление размеров ставок заработной платы, отличных от тех, которые могли бы сформироваться в естественном рыночном хозяйстве.
Неустойчивая — вызывается временными причинами (например, при добровольной смене работниками мест работы или увольнении в сезонных отраслях промышленности).
Фрикционная — во время добровольного поиска работником нового места работы, которое устраивает его в большей степени, нежели прежнее рабочее место.
Маргинальная — безработица слабо защищённых слоёв населения (молодёжи, женщин, инвалидов) и социальных низов.
Молодёжная безработица — среди группы лиц 18-25 лет.
Зарегистрированная — незанятое население, занимающееся поиском работы и официально взятое на учёт.
Скрытая:
формально занятые, но фактически безработные лица; в результате спада производства рабочая сила используется не полностью, но и не увольняется.
наличие лиц, желающих работать, но не зарегистрированных в качестве безработных. Отчасти скрытая безработица представлена людьми, переставшими искать работу.
ИЗДЕРЖКИ БЕЗРАБОТИЦЫ:
недополученный выпуск продукции — отклонение фактического ВВП от потенциального в результате неполного использования совокупной рабочей силы (чем выше уровень безработицы, тем больше отставание ВВП);
сокращение доходной части бюджета в результате уменьшения налоговых поступлений и снижения выручки от реализации благ;
прямые потери в личных располагаемых доходах и снижение уровня жизни лиц, ставших безработными, и членов их семей;
рост затрат общества на защиту работников от потерь, вызванных безработицей: выплату пособий, реализацию программ по стимулированию роста занятости, профессиональную переподготовку и трудоустройство безработных и т. д.


title: Презентація на тему «Чайна церемонія в Японії»

text:
Презентаціяна тему : Чайна церемонія в Японії
Виконали
учениці  11 класу
ЗНВК№42
Бутенко Валерія і Коваль Катерина
Чайна церемонія (яп. 茶の湯 )«Шлях чаю», «мистецтво чаю» (яп. 茶道 садо:, тядо:) - Специфічна форма спільного чаювання, створена в середні століття в Японії і по теперішній час культивована в цій країні.
Японська чайна церемонія
В цілому дія чайної церемонії являє собою спеціально організовану і впорядковану зустріч господаря - чайного майстра - і його гостей для спільного відпочинку, насолоди красою, бесіди, супроводжуваних вживанням чаю. Церемонія проводиться у спеціально обладнаному місці і складається з декількох дій, скоєних в строгому порядку.

Існує безліч різновидів чайної церемонії, з яких виділяється шість традиційних: нічна, на сході сонця, ранкова, пообідня, вечірня, спеціальна •Нічна церемонія. Звичайно проводиться при місяці. Збір гостей відбувається незадовго до півночі, завершується церемонія не пізніше, чотирьох годин ранку. Особливістю нічний церемонії є те, що порошковий чай готують безпосередньо під час церемонії, перетираючи в ступці чайне листя, і заварюють дуже міцно. •На сході сонця. Церемонія починається в три-чотири години ранку і триває до шести ранку.
Традиційні види церемонії
Ранкова. Проводиться зазвичай в жарку погоду (коли ранок - найбільш прохолодний час), починається близько шести ранку
Пообідня. Починається близько години пополудні, з їжі подаються тільки тістечка
Вечірня. Починається близько шести годин пополудні
•Спеціальна (ріндзітяною) церемонія проводиться по особливих випадках: свято, спеціально організована зустріч друзів, святкування якої-небудь події. Чайну церемонію могли проводити, готуючись і до найважливіших подій, наприклад, до битви або до ритуального самогубства. Тут особливу роль грав «майстер чаю». Він повинен був володіти великими внутрішніми якостями. Йому належало зміцнити свого гостя чи гостей перед відповідальним кроком.
Класична чайна церемонія проводиться в спеціально обладнаному місці. Зазвичай це обгороджена територія, увійти на яку можна через масивні дерев'яні ворота. Перед проведенням церемонії, під час збору гостей, ворота відкриваються, даючи гостеві можливість увійти, не турбуючи господаря, зайнятого підготовкою. На території «чайного комплексу» знаходиться кілька будівель і сад.
Місце проведення церемонії
Безпосередньо за воротами розташовуються допоміжні будівлі: «передпокій», де гість може залишити речі і змінити взуття, а також павільйон, де гості збираються перед початком церемонії. Головне будова - чайний будиночок (тясіцу) - знаходиться в глибині чайного саду (тянива). Щоб потрапити туди, потрібно пройти через сад по викладеній каменем доріжці (родзі).
Сенс чайної церемонії
Чайна церемонія - це якраз той випадок, коли господар або господиня цього дійства можуть не тільки проявити свій високий естетичний смак, рівень розвитку культури, а й відчути єднання з природою та іншими людьми, відчути всю гармонію і красу буття. Хороша чайна церемонія будується на чотирьох основних принципах: • Гармонія • Шанування • Чистота • Спокій
Учасник чаювання повинен з увагою ставитися до своїх відчуттів, почуттів і настроїв під час чайної церемонії, але при цьому бути тактовним, ввічливим і чемним з людьми, які сидять поруч у чайній кімнаті. Уміння у відокремленому садочку в спеціально для цього спорудженої альтанці прийняти гостей, зручно посадивши їх на рогожі з підібраними під себе ногами, а потім приготувати ароматний чай, збити його спеціальним віночком, розлити по крихітних чашках і з витонченим уклоном подати-ось вищий символ естетичного виховання , гармонії, чистоти, спокою і шанування, щеплених японцям з раннього дитинства. У цьому глибокий сенс великого майстерності чайної церемонії.
Таким чином,можна зробити висновок , що чайна церемонія є неймовірним ритуалом гармонії души та тіла. Ми бачимо у чайній церемонії лише ще один приклад тисячі й однієї дивності, які складають незбагненність Сходу. Перш ніж сміятися над цим обрядом, варто подумати, як, по суті, мала чаша людських радощів і наскільки мудрі ті, хто вміє її заповнити. Саме в чашці чаю ми знаходимо щось загальнолюдське. Чайна церемонія для японця - це релігія.
Дякуємо за увагу


title: Презентація на тему «Валер’ян Підмогильний» (варіант 1)

text:
Валер’ян Підмогильний.
Цікаві факти з життя.
У Дніпропетровську зняли фільм про В.Підмогильного.
Фільм про Валер’яна Підмогильного розпочинається даними його біографії: «Валер’ян Петрович Підмогильний народився 2 лютого 1901 року у селі Чаплі на Катеринославщині. Батько – Петро Підмогильний – був родом із села Писарівка, землі своєї не мав, був конторником»…
Серед цікавих фактів те, що звичайна селянська сім’я Підмогильних прагнула дати своїм дітям гідну освіту і навіть наймала для цього вчителів. Крім того, ентузіасти відшукали будівлю школи, де він сам вчителював 1920-му році. Зараз – це приміщення літературного музею.
Про нього нічого не знали до початку 90-их.
Що ж до вцілілої церкви у Чаплях, саме там хрестили Валер’яна і саме там вінчалися його батьки.  А взагалі найбільша «біла пляма» – це те, що про цю людину нічого не знали до початку 90-их років, розпаду Радянського Союзу.
Вплив психоаналізу і французької класики.
На стіні у Валер’яна Підмогильного довгий час висів портрет Зіґмунда Фройда, вплив психоаналізу і навіть термінологія Фройда відчутні у творах українського письменника. Другим джерелом натхнення Підмогильного, стала класика французької літератури.
Не дарма Підмогильний був упорядником 12-томного видання перекладів творів Анатоля Франса.
Загибель В.Підмогильного
3 листопада 1937 року до двадцятилітнього ювілею Жовтневої революції особлива трійка УНКВС винесла новий вирок: «Розстріляти», щоб звільнити місце для нових мучеників режиму. Разом із Валер'яном Підмогильним в урочищі Сандармох у Карелії було розстріляно більше 1000 в'язнів,
Трагічна доля його дружини та сина.
Дружина Катерина після розстрілу Підмогильного поневірялась по чужих квартирах і намагалася перевидати його твори, проте безуспішно. Її не стало у 60-ті. Син Роман, якого у таборових листах Підмогильний ніжно називає «Ромасиком», помер молодим через серцеву хворобу.
Дякую за УВАГУ !


title: Презентація на тему «Микола Лобачевський»

text:
Микола Лобачевський(1.12.1792 — 12(24).02.1856)
М. І. Лобачевський народився в Ардатовському районі Нижегородської губернії. У 1800 році після смерті батька його сім’я переїхала в Казань. Там Лобачевський закінчив гімназію, а потім Казанський  університет, якому віддав 40 років життя.
Великий вплив під час навчання на Миколу справив Мартин Бартельс — друг і вчитель Карла Фрідріха Гауса. На старшому курсі в характеристику Лобачевського включили «мрійливу зарозумілість, наполегливість, непокору», «обурливі вчинки» і «ознаки безбожності». Він опинився під загрозою відрахування, але заступництво Бартельса та викладачів відвело небезпеку.
Закінчивши освіту, вчений став ординарним професором. Студенти високо цінували лекції Лобачевського. У 1819 його призначили деканом фізико-математичного факультету. У ці роки він написав підручники з алгебри та геометрії; перший з них було цензуровано, а другий не допустили до друку.
У 1826 Лобачевський стає ректором університету. Він з головою занурюється у господарські справи. Читає науково-популярні лекції з фізики для населення. Одночасно він невтомно розвиває та шліфує неевклідову геометрію. Вчений одружується на Варварі Моісеєвій. У подружжя семеро дітей.
Зусиллями Лобачевського Казанський університет стає одним з найкращих нз в Росії. У 1846 році Міністерство грубо відсторонює вченого від посади ректора. Незабаром Лобачевського розорено. Його здоров'я підірвано, слабшає зір. Головну працю , «Пангеометрія» , записують під диктовку учні сліпого вченого у 1855 р.
Псевдосферичні поверхні, на яких здійснюється геометрія Лобачевського.
В історію математики Лобачевський увійшов як перший учений, який виступив із висновком про те, що можлива геометрія, яка грунтується на запереченні аксіоми паралельності Евкліда. У цій геометрії до даної прямої через дану точку можна провести нескінченно багато прямих, їй паралельних.
 Це була справжня революція в науці. "Легше було зупинити Сонце, легше було зрушити Землю, ніж звести паралелі до сходження" (В.Ф.Каган).  Усвідомлення того, що у евклідової геометрії є повноцінна альтернатива, справило велике враження на науковий світ і надало імпульс іншим новаторським ідеям в математиці і фізиці.
Перший твір Лобачевського, присвячений неевклідовій геометрії.
Досягнення вченого не обмежуються геометрією: в алгебрі він розробив новий метод наближеного розв'язання рівнянь, в мат аналізі отримав ряд тонких теорем про тригонометричні ряди, уточнив поняття неперервної функції . Він опублікував статті з мат аналізу, алгебри, теорії ймовірностей, механіки, фізики та астрономії.
Дякую за увагу !


Презентація на тему «Н у дієприкметниках та нн у прикметниках дієприкметникового походження»


title: Презентація на тему «Якоб Йорданс»

text:
Якоб Йорданс
Якоб Йорданс  фламандський художник, один з видатних представників фламандського бароко. Син торговця одягом, з 1607 навчався в Антверпені у А. Ван Норта, з дочкою котрого одружився. З 1615 майстер гільдії св. Луки, з 1621 — декан гільдії. Випробував вплив Караваджо, Рубенса, Янсенса. Очолював мальовничу майстерню. В 1650 перейшов у кальвінізм, але продовжував виконувати замовлення для католицьких церков і монастирів. Писав картини на релігійні, міфологічні, історичні сюжети, портрети й побутові сцени, майстер монументальних розписів, акварелей.
У ранній творчості, відзначеній впливом Караваджо переважають нічні сцени, штучне світло, що ліпить міцно модельовані об'єми, щільна манера живопису. Індивідуальність молодого майстра проявляється в особливому типі великомасштабної композиції, де нечисленні, але представлені в натуральну величину фігури висунуті на передній план і заповнюють всю поверхню картини, позбавленої просторової глибини; обраний художником низький обрій підсилює враження важкості тіл і предметів. Ці прийоми, можливо, були пов'язані з активною роботою Йорданса над картонами для шпалер з їхніми законами побудови композиції й простори. У картинах на міфологічні сюжети представлені такі ж повнокровні типи. Йорданс любив зображувати бюргерські сім'ї, то безтурботно бенкетуючі за святковим столом, то зібравшихся разом для сімейного концерту. Серед улюблених сюжетів — свято «бобового короля», відмічуваний у день поклоніння волхвів дитині Христу. У картині «Бобовий король панує дух розгнузданих веселощів, красномовний та яскравий кожен персонаж; уникаючи різких світлотіньових контрастів, майстер під впливом Рубенса звертається до більш м'якої гарячої колірної гами з безліччю відтінків від золотаво-рожевого до золотаво-коричневого. Повна грубуватого гумору побутова сцена здобуває риси монументальної значущості. У портретах Йорданс не ставив своєю метою створити глибокі психологічні образи. Деякі з них близькі до його картин, більше парадні портрети родини художника.
Виконуючи в 1630-х рр. в Антверпені разом з Рубенсом декоративні роботи, а потім після смерті Рубенса отримавши славу першого живописця Фландрії, Йорданс переживає творчий перелом. Грандіозний обсяг робіт, що включав декоративно-алегоричні цикли й розписи, у тому числі замовлення, що виходили від королівських дворів Європи, більші, виконані між 1635-45 серії картонів для шпалер, присвячені Одісею, Олександру Македонському, Карлу Великому й здійснені при активній участі майстерні, — все це поступово привело до втрати Йордансом творчої самобутності, проходженню чисто зовнішнім декоративним завданням. Одна із самих помпезних робіт такого роду — цикл декоративно-алегоричних композицій 1648-53 за замовленням голландського штатгальтера для його літньої резиденції Хейс-Тен-Боск виконаний Йордансом разом з Г. ван Тульденом.
Король Гулянки (1640)
Прометей (1640)
Алегорія достатку Землі (1622)
Бобовий король(1638)
Адам і Ева (1640)


title: Презентація на тему «Засоби й методи ведення воєнних дій»

text:
Засоби й методи ведення воєнних дій
Підготували:
учениці 11-Б класу
Козаренко Таїсія та
Оренбургська Марина
Військові дії — організоване застосування військ, сил і засобів для виконання поставлених військових завдань на суші, на морі, в повітрі, в космосі, — в стратегічному і оперативному масштабах.
кампаній
операцій
битв
ударів
боїв
систематичних бойових дій
У доктрині міжнародного права під засобами ведення війни розуміють зброю та інші засоби, що застосовуються збройними силами воюючих сторін для завдання шкоди і поразки противникові, а під методами ведення війни — порядок і способи використання засобів ведення війни.
Відповідно всі засоби і методи ведення війни можна умовно поділити на дозволені (законні) та недозволені (незаконні). Такий поділ є здебільшого доктринальним, докладно проаналізованим у дослідженнях з міжнародного гуманітарного права. Що стосується змісту конвенцій цієї галузі, то тут немає чіткого поділу на засоби і методи ведення бойових дій, оскільки ці норми почергово закріплюють їх призначення.
Право сторін у збройному конфлікті обирати методи та засоби ведення війни є обмеженим. Існує принцип, який встановлює заборону застосування зброї, снарядів, речовин і методів, які можуть завдати надмірних ушкоджень чи страждань.
Міжнародне право обмежує законні засоби та методи ведення збройних конфліктів. Під засобами ведення війни розуміється зброя й інші засоби, які застосовуються збройними силами в конфлікті для заподіяння шкоди й ураження ворога. Методи — це способи застосування засобів ведення війни.
Повністю заборонені:

вибухові або запалювальні кулі;
кулі, які розгортаються чи сплющуються в людському тілі
отрута й отруйна зброя (ІV Гаазька конвенція 1907 р.);
задушливі, отруйні й інші гази, рідини та процеси (Женевський протокол 1925 р.);
Повністю заборонені:

біологічна зброя (Конвенція 1972 р. і Женевський протокол 1925 р.);
засоби впливу на природне середовище, які мають широкі довгострокові наслідки, як засоби знищення, завдання шкоди іншій державі (Конвенція про заборону військового чи будь-якого іншого ворожого використання засобів впливу на природне середовище 1977 р.);
будь-яка зброя, основна дія якої полягає в нанесенні ушкоджень осколками, які не виявляються в людському тілі рентгенівськими променями тощо.

Міжнародне право не містить прямої заборони використання ядерної зброї.
Запам'ятай:
У 1981 р. була підписана Конвенція про заборону й обмеження застосування конкретних видів звичайної зброї, які можуть вважатися такими, що наносять надмірні ушкодження чи мають невибіркову дію, до якої додаються чотири протоколи.
Зокрема встановлені заборони й обмеження на використання звичайних мін, дистанційно керованих мін, мін-пасток.
Заборонено використовувати міни проти цивільного населення.
Сторони в конфлікті повинні реєструвати розташування всіх запланованих мінних полів і районів, де використовували міни-пастки.
Обмежене застосування запалювальної зброї (вогнеметів, фугасів, снарядів, ракет, гранат, мін, бомб, ємностей із запалювальними речовинами).
Об’єктом нападу із застосуванням такої зброї не можуть бути цивільне населення та цивільні об’єкти.
Заборонено перетворювати ліси й інші види рослинності на об’єкт нападу із застосуванням запалювальної зброї, крім випадків, якщо в таких природних елементах переховуються комбатанти, військові об’єкти чи вони самі є військовими об’єктами.
Використання авіації є припустимим, але її не можна використовувати проти невійськових об’єктів, мирного населення тощо.

Заборонені такі методи ведення війни:
зрадницьки вбивати чи ранити ворога;
вбивати чи ранити ворога, який склав зброю;
оголошувати тому, хто обороняється, що пощади не буде;
незаконно використовувати парламентарський прапор чи прапор держави, що не бере участі в конфлікті, прапор чи знаки Червоного Хреста тощо;
примушувати громадян ворожої держави брати участь у бойових діях проти своєї держави;
геноцид під час війни;
взяття заручників;
бомбардування незахищених міст; інші дії.

Дякуємо за увагу!