title: Презентація на тему «Галицька виставка крайова»

text:
1894
Галицька виставка крайова
Улітку 1894-го життя Львова перемістилося на південну околицю міста. Там, на верхній терасі нещодавно закладеного Стрийського парку, з червня до жовтня відбувалася галицька Крайова виставка.
Щодня виставку відвідували тисячі людей. Бувало, дирекція мусила також ставати на вході, бо касири не встигали продавати квитки. За 139 днів роботи, з яких 100 видалися дощовими, експозицію відвідали 1 146 329 осіб. Окрім вхідних квитків, продавали лотерейні білети. Розіграш призів відбувався протягом усього часу роботи  виставки і збирав тисячі людей. Головним призом стала кам"яниця у Львові.

Протягом наступного року більшість виставкових будівель розібрали. У 1920–1930-х, коли Львів відійшов до Польщі, у Стрийському парку щороку відбувався один із найбільших у країні міжнародних ярмарків — Східні торги. Хоча на них з"їжджалися підприємці з усього світу, львівські старожили хитали головами: мовляв, куди там тим торгам до виставки 1894-го. На неї ж приїздив сам цісар Франц Йосиф, який був головним опікуном виставки.

29 червня 1892 року на зібранні представників від усіх округів, станів, професійних організацій та підприємств прийнято рішення про організацію Загальної крайової виставки у місті Львові. У відозві виконавчого комітету з організації виставки задекларовано необхідність проведення виставки задля економічного зиску цілої Галичини. Ця подія мала б продемонструвати прогрес Галичини та охопити усі сфери суспільного життя провінції.

Був це найбільший ярмарок в історії Галичини — коронного краю Австро-Угорської імперії, що відбувався з 5 червня до 10 жовтня 1894 року на верхній терасі Стрийського парку у Львові з метою демонстрації культурних та цивілізаційних здобутків. Виставка була присвячена 100-річчю Повстання під проводом Тадеуша Костюшка, яке святкували у 1894 році. Вона стала однією з найбільших і наймасовіших подій в історії Львова, а також одним із головних містоутворюючих чинників кінця XIX століття. Експозиція Виставки охоплювала всі галузі тодішнього господарства Галичини. У ній взяли участь як місцеві, так і закордонні учасники. Передісторією проведення крайових виставок в Галичині стала участь цієї австрійської провінції в експозиції Всесвітньої виставки у Відні в 1873 році. Під впливом Віденської виставки відбулися дві не великі рільничо-промислові виставки у Львові (1877) та Кракові (1887). Отже, Загальна крайова виставка 1894 року стала продовженням започаткованої традиції. Для успішного проведення Крайової виставки у Львові необхідно було виконати великий обсяг робіт для впорядкування території, призначеній для виставки.

Одим із важливих аспектів в організації виставки стало налагодження зручного транспортного сполучення відвідувачів до Стрийського парку. Брак дій з боку ініціаторів впровадження парового трамваю та невдалі переговори щодо розширення мережі кінного трамваю спричинилися до пошуку альтернатив для вирішення транспортної проблеми. Після довгого обговорення Міська рада у 1893 р. надала концесію фірмі Сіменс і Хальске (Siemens & Halske) на впровадження електричного трамваю у Львові. Вже у червні 1894 року розпочався рух трамваю, який сполучив вокзал та центральну частину міста із Загальною крайовою виставкою. Сума інвестицій фірми у створення регулярної трамвайної мережі склала близько 660 тис. злотих. Електричний трамвай у Львові став четвертим в тодішній Австро-Угорщині після Будапешта (1888), Відня (1889) та Праги (1891). На території нинішньої України електричний трамвай у Львові став другим після Києва, де першу лінію трамваю відкрили 13 червня 1891 року. А от у таких великих європейських містах, як Париж та Лондон, електричний трамвай з’явився значно пізніше.

На території виставки діяла вузькоколійна залізниця, призначена для перевезення вантажів та матеріалів. Для зручності та атракційності відвідування етнографічного відділу спеціально обладнано канатну дорогу, яка сполучила його із головною алеєю виставки.
Спеціальна комісія займалася налагодженням комунікації під час проведення Загальної крайової виставки. Кожного вихідного дня до Львова з Кракова та Чернівців прибували додаткові потяги, ціни на квитки в яких продавалися за зниженою ціною. Знижки діяли також на залізничне сполучення між Львовом та Віднем, Берном, Прагою, Цєшином і Пештом.

Урочисте відкриття Загальної крайової виставки відбулося 5 червня 1894 року. Після Служби Божої у Латинській катедрі усі гості зібралися на площі перед промисловим павільйоном на церемонію відкриття. Після виголошення промов князем Адамом Сапєгою польською мовою та членом Крайового виділу д-р Дам'яном Савчаком – українською - герцерцог Карл Людвіг оголосив виставку офіційно відкритою.
Виставка поділялася на 34 тематичні групи, кожна з яких мала свої експозиційні площі, організаційний комітет і окрему комісію суддів. Упродовж діяльності Загальної крайової виставки проводилися тимчасові виставки коней, великої рогатої худоби, собак, садівництва, сільського господарства, домашньої птиці. Також на її території відбувалися з'їзди та зібрання фахівців різних сфер сільського господарства та промисловості.

Виставка викликала значне зацікавлення та мала великий успіх серед відвідувачів. Велика кількість гостей приїздила спеціально, щоб побачити виставку. Окрім туристичної та відпочинкової привабливості відвідування виставки мало важливу освітню складову для численних шкільних екскурсій з усієї Галичини. Від 5 червня по 16 грудня(139 днів роботи виставки, 100 з яких були дощовими), її відвідало 1 146 329 осіб.
Найпопулярнішою була кругла будівля з панорамою битви поляків з росіянами біля села Рацлавіци 4 квітня 1794 року, бо ж виставка відбувалася у річницю повстання Тадеуша Костюшка. Знаходилась вона зліва від головного входу і була  споруджена у стилі неоренесансу за проектом Л. Балдвіна-Рамулта. На розпис виготовленого в Брюсселі полотна 120х15 м польські художники витратили 750 кг фарби. І після виставки панорама була одним з улюблених об"єктів для відвідування. 1946-го, коли львівські поляки перебиралися до відібраного в німців Вроцлава, перевезли туди й Рацлавіцьку панораму. Там вона експонується й досі.

Навпроти панорами стояв палац мистецтв. Там експонувалися три виставки: «Стародавні пам’ятки», «Ретроперспектива польського мистецтва» і «Сучасне мистецтво».
Далі тягнулася алея із численними павільйонами по обидва боки. Її прикрашав електричний фонтан: струмені води до 50 м заввишки освітлювали кольорові промені світла. Один із виробників алкогольних напоїв спорудив свій павільйон у вигляді пляшки коньяку, збільшеної у 144 рази. Був також акваріум із чотирма ставками, модель копальні воску зі штольнею на глибині 11 м, підземна печера у вигляді соляної шахти. Один павільйон був у вигляді пляшки коньяку, збільшеної у 144 рази. Павільйон Окоцімської пивоварні за проектом Томаша Пшиліньского поблизу павльйону архітектури, завершував перший сектор вистави

Палац промисловості. Загальна Крайова виставка 1894 р. у Львові. Творець: Едвард Тшемескі
Палац промисловості - промисловий павільйон площею 5 985 кв.м .Споруда павільйону була розташована на південному сході виставки, на першій площі, яку утворювала центральна алея, в напрямку від головної брами вглиб виставки. Центральним елементом павільйону був купол висотою 32 м, фронтон прикрашав розпис Тадеуша Попеля. Це був найбільший та найважливіший павільйон виставки, що представляв здобутки промисловості Галичини та напрямки її розвитку. Етнографічний відділ займав окрему територію на виставці та демонстрував спосіб життя та основні заняття 4-х етнографічних груп русинів (гуцулів, жителів Полісся, Поділля та Наддністрянщини) та 2-х груп поляків (мазурів і мешканців Татрських гір поблизу Закопаного). На території відділу споруджено дерев’яну церкву з дзвіницею, а також хати та обійстя, наповнені предметами побуту та реманентом.

В хатах етнографічного відділу мешкали корінні жителі з різних регіонів Галичини, одягнені у свої традиційні строї. Вони займалися своїми традиційними домашніми промислами, готували їжу і таким чином демонстували специфіку своїх етнографічних регіонів. В окремому павільйоні експонувалися вироби домашніх промислів, одяг, обрядові предмети, фотографії із зображенням побутових сцен життя селян, а також бібліотека із збіркою книг Івана Франка з галузі етнографії, а також збірка предметів, знайдених в результаті розкопок з колекції Александра Чоловського.
Ефектний світло-музичний фонтан був споруджений у центрі головної площі Загальної крайової виставки 1894 р.Фонтан складався з двох басейнів - верхнього та долішнього, що був на 0,5 м нижче рівня площі. Його центром була восьмикутна башта заввишки 5 м із бетонованою верхівкою, яка становила дно верхнього басейну, де містились 42 трубки для водних струменів. В долішньому басейні діяли 10 трубок. Загалом фонтан складався з 11 груп трубок, з яких водні струмені піднімалися на різну висоту і підсвічувалися різнокольоровими лампами у супроводі музики. Площу освітлювали 102 лампи (12 амперів) та 1500 жарівок, фонтан працював від 9-ої години вечора. Світло-музичний фонтан містився між двома головними ресторанами Крайової виставки - Цогельмана та Бачинського, біля них з одного боку розташований французький ресторан, з другого - кав'ярня Важного, навпроти - цукерня перемиського кондитера Шольца, збудована в мавританському стилі за проектом архітектора Зигмунта Горголевського.

Загальна Крайова Виставка у Львові дала поштовх для значного пожвавлення економічного та культурного розвитку Галичини на межі ІХІ-ХХ ст. Вона мала суттєве значення і для подальшої еволюції львівської архітектури та образотворчого мистецтва в цілому.


title: Презентація на тему «London» (варіант 7)

text:
London, the capital of England and the United Kingdom, was founded 2000 years ago by the Romans as Londinium.
Buckingham Palace
Buckingham Palace is where the Queen lives. Buckingham Palace is the Queen's official and main royal London home.
Buckingham Palace
It has been the official London residence of Britain's monarchy since 1837. Queen Victoria was the first monarch to live there.
Who lives in Buckingham Palace today?
Buckingham Palace is not only the home of the Queen and Prince Philip but also the London residence of the Duke of York (Prince Andrew) and the Earl and Countess of Wessex (Prince Edward and his wife) and their daughter.
Buckingham Palace was originally a grand house built by the Dukes of Buckingham for his wife. George IV began transforming it into a palace in 1826.
Changing of the Guard
Trafalgar Square
Trafalgar Square, the largest square in London, is often considered the heart of London.
Trafalgar Square
Ever since the Middle Ages, Trafalgar Square has been a central meeting place. At the middle of the square stands a tall column, a monument honoring admiral Nelson.
Nelson's Column
At the center of the square is the tall Nelson's Column
National Gallery
St. Martin-in-the-FieldsAt the north-east corner is the St. Martin-in-the-Fields parish church.
Big Ben
The clock was the largest in the world and is still the largest in Great-Britain.
London Eye
The structure was designed by the architectural team of David Marks and Julia Barfield, husband and wife.
Visitors travel in the ceapsuls. Each one holds about 20 people.
Leadenhall Market
View over the City from the London Eye
London Telephone Booth
St. Pancras Station
London Double deckers
Royal Naval College
County Hall


title: Презентація на тему «Ринкова економічна система»

text:
Ринкова економічна системаПереваги та недоліки
Підготувала група №3
Економічна система
̶   сукупність певним чином упорядкованих і скоординованих економічних процесів і видів економічної діяльності у суспільстві на основі існуючих відносин власності та господарських механізмів виробництва, розподілу, обміну й споживання створеного продукту
Ринкова економічна система
це модель економіки, яка спирається на ринкову саморегуляцію і діє на основі товарно- грошових відносин і приватної власності. У даному випадку тільки самі покупці і безпосередні постачальники товарів і послуг формують структуру розподілу.
Ринкова економічна система функціонує лише за умови дотримання певних принципів у взаємовідносинах економічних суб’єктів

1.  Економічна свобода

2.Конкуренція

3.Саморегулювання
ЕКОНОМІЧНА СВОБОДА
Цей принцип означає, що кожен економічний суб’єкт керується власними інтересами і несе відповідальність за свої дії. Умовою реалізації цього принципу є приватна власність, яка поширюється на майно, доходи і виробничі ресурси
ЕКОНОМІЧНА СВОБОДА
Для
підприємця

можливість почати свою діяльність в будь-якій області і досягати мети максимізації свого доходу від проекту всіма законними способами
Для  споживача

широкий вибір товарів і послуг, досягнення оптимального використання своїх доходів з метою отримання найвищої користі для себе

КОНКУРЕНЦІЯ
Цей принцип означає змагання за кращу реалізацію свого економічного інтересу. Конкуренція не може існувати без економічної свободи, а без неї ринкова економічна система неможлива. Розрізняють конкуренцію досконалу і недосконалу
САМОРЕГУЛЮВАННЯ
Цей принцип означає, що, незважаючи на велику кількість виробників і споживачів, істотні відмінності в інтересах, їх діяльність узгоджується автоматично, завдяки конкуренції та вільному формуванню цін. Ринкова економічна система передбачає, що ціни формуються за взаємною згодою споживачів і виробників
САМОРЕГУЛЮВАННЯ
Даний принцип ринкового саморегулювання був вперше сформульований видатним економістом Адамом Смітом, який жив в Англії в 18 столітті. У своїй книзі «Багатство народів» він висловив думку про те, що саме економічний егоїзм, тобто бажання здійснити свої інтереси, примушує виробника створювати саме те, що потрібно покупцям, дотримуючись при цьому мінімальну ціну товару. “Невидима рука ринку” направляє виробника до таким цілям, які зовсім не належать до його початковим намірам.
                         Переваги
Стимулює високу підприємливість та ефективність
Виключає не ефективне та зайве виробництво
Справедливо розподіляє доходи за результатами праці
Дає більше прав і можливостей споживачам
Не вимагає великого апарату управління
                        Недоліки
Підсилює нерівність у суспільстві
Викликає велику нестабільність економіки
Байдужа до збитків, які може нанести бізнес людині та природі
ВИСНОВОК
Ринкова економіка як не можна краще сприяє розвитку благодійності, соціальної сфери, розвитку технологій та поліпшення загального рівня життя. Таким чином, ринкова економічна система припускає, що кожна людина, під впливом власної вигоди, неминуче вважатиме за краще виконати дії, які найкраще послужать інтересам суспільства.


title: Презентація на тему «Модерністські течії в архітектурі України»

text:
Модерністські течії в архітектурі україни

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Російський балет» (варіант 5)

text:
Російський
балет
Видатні композитори і виконавці

БАЛЕТ
(від фр. balleto і лат. ballo – танцюю)  ̶  вид театрально-музичного мистецтва, де художній образ створюється за допомогою хореографії, танцювально-пластичної мови.
Виник  у Північній Італії в епоху Відродження (XVI ст.). Першим балетним спектаклем-виставою став комедійний балет королеви Катерини Медичі «Цирцея»,  поставлений італійським балетмейстером Бальтазаріні ді Бельджойозо  в 1581 р. у Франції.
У 1661 році Людовік XIV на прізвисько Король-Сонце створив Королівську академію музики й танцю, а через 10 років  ̶  Королівську академію музики. Директор академії, королівський учитель танців П’єр Бошан, визначив п’ять основних позицій класичного танцю.
Балет у Росії виник як придворне мистецтво за царя Олексія  Михайловича.
8 лютого 1673 року була поставлена перша балетна вистава  ̶ «Балет про Орфея і Евридику». Це була лише чергова царська «забава», але він першим із російських  царів увів у штат свого двору нову посаду танцюриста.
Новий етап в історії російського балету почався, коли великий російський композитор П. Чайковський уперше склав музику для балету. Це було «Лебедине озеро». До цього балетна музика вважалася усього лише акомпанементом до танців. Завдяки Чайковському балетна музика стала серйозним мистецтвом поряд із оперною й симфонічною музикою. Раніше музика повністю залежала від танцю, тепер танцю доводилося підкорятися музиці.
Петро Ілліч Чайковський
1840-1893

Докорінний злам у розвитку балетного мистецтва настає у зв'язку з діяльністю П.І.Чайковського балетна музика якого органічно пов'язана із змістом і розвитком сценічної дії. До цього часу музика в балеті відігравала лише другорядну роль. Він широко застосовував принцип симфонічного розвитку музичних думок, створював яскраві музичні характеристики.
Балет «Лускунчик» 1892
Балет «Спляча красуня» 1889
Балет «Лебедине озеро» 1876
Вальс из балета 'Спящая красавица'
Маріус Петіпа
1818-1910
Величезний внесок у розвиток російського балету зробив Маріус Петіпа, французький артист і хореограф, що працював у Росії. Найбільший хореограф другої половини XIX століття, він очолював Петербурзьку імператорську балетну трупу, де поставив понад 50 спектаклів, що стали зразками стилю «великого балету», який сформувався в цю епоху в Росії. Співпраця з Чайковським стала для Петіпа джерелом натхнення, з якого народилися геніальні твори, і насамперед «Спляча красуня», де він досяг вершин досконалості.
Справжній реформатор балетного мистецтва  ̶  Михайло Фокін, що повстав проти традиційної побудови балетної вистави. Він склав новий тип вистави  ̶  одноактний балет із наскрізною дією, стильовою єдністю музики, хореографії та сценографії. На зміну монументальній виставі прийшов одноактний балет-мініатюра.
Важливого значення Фокін надавав сценографії. Художники об’єднання «Мир искусства» (Л.С. Бакст, О. Н. Бенуа, М. К. Реріх, К. О. Коровін, А. Я. Головін) що оформлювали постановки Фокіна, стали їх повноправними співавторами.
Михайло Фокін
1880-1940
Сергій Павлович Дягілєв
1872-1929
Сергій Павлович Дягілєв ̶ меценат, першовідкривач талантів, автор зухвалих проектів і в цьому розумінні ̶ борець, гравець. У 1898 р. починає видавати перший у Росії художній журнал «Мир искусства».
Із 1909 року Дягілєв організовує щорічні гастролі російського балету «Російські сезони» до Парижа.
Видатні композитори Стравінський, Дебюссі, Равель, Прокоф’єв, де Фалья, Саті, Набоков створювали нову й оригінальну музику для дягілєвських балетів. Чудові художники були авторами декорацій і костюмів, що стали хрестомaтійними: Олександр Бенуа, Леон Бакст, Микола Реріх, Мстислав Добужинський, Наталя Гончарова, Михайло Ларіонов, Пабло Пікассо, Анрі Матісс і Наум Габо! Їхній незвичайний талант, відчуття кольору, пропорцій дозволяли творити чудеса...
Ігор Федорович Стравінський
1882-1971
Композитор  зі світовим ім'ям. Його однаково вважають своїм видатним співвітчизником і росіяни, і українці, а також громадяни США.
Для Дягілєвських сезонів він написав балети «Жар-птиця», «Петрушка» і «Весна священна», які відіграли значну роль у популяризації російської культури в Європі,  сприяли  становленню моди на все російське.

І.Стравінського: фрагмент із балету «Петрушка».
Сергій Сергійович Прокоф'єв
1891-1953
Видатний композитор-новатор, піаніст і диригент народився в селі Сонцівка, нині село Красне Червоноармійського району Донецької області.
Створив балети «Сталевий скок» і «Блудний син», «Казка про блазня, який сімох блазнів пережартував», «Ромео й Джульєтта», «Розповідь про кам’яну квітку». 1930 року для театру «Гранд-Опера» був написаний балет «На Дніпрі». Балет «Попелюшка» отримав у 1946 році Державну премію СРСР.
Прокофьев. Монтекки и Капулетти
Балет Ромео и Джульета
Ганна Павлівна  Павлова
У 1908 році почалися щорічні виступи артистів російського балету в Парижі, організовані театральним діячем С. П. Дягілєвим. Серед них найвидатнішою танцівницею була незрівнянна Ганна Павлова. «Умираючий лебідь», створений великою балериною Павловою,  ̶ поетичний символ російського балету початку XX століття.
Ганна Павлівна  Павлова
1881-1931
Сен - Санс побачив Павлову, коли вона танцювала його «Лебедя», він домігся зустрічі з нею, щоб сказати:
           «Мадам, завдяки Вам я зрозумів, що     написав прекрасну музику!»
Вацлав  Томович Ніжинський1889-1950
Він створив новий образ чоловічого танцю, і після нього вже не писали балетів тільки для жінок. Почалася нова ера.
Новатор в усьому, що стосувалося балету, В. Ніжинський став також реформатором балетного костюма.
Галина Сергіївна Уланова1909-1998
Її життя  ̶  це напружена праця, а талант завжди був для неї лише підмогою в роботі. У житті вона завжди скоряла людей своєю відкритістю, добротою, увагою й сердечністю. Уланова  ̶  легенда балету, єдина балерина, якій ще за життя встановили пам’ятники  ̶  у Стокгольмі і в Санкт-Петербурзі.
Майя Михайлівна Плісецька нар. 1925
Видатна балерина, хореограф, доктор Сорбонни і почесний професор Московського державного університету. Народна артистка СРСР. Герой Соціалістичної праці. Власниця безлічі нагород і премій, серед яких три ордени Леніна, ордена «За заслуги перед Батьківщиною» III, II і I ступенів, а також орден Франції «За заслуги в літературі й мистецтві», орден Почесного легіону і орден Ізабелли Католицької.
Китри “Дон-кихот” 1959
Критики багато писали про природні дані й техніку Плісецької, відзначаючи її великий крок, високий стрибок, чудові обертання і потужний артистичний темперамент. За словами відомого французького балетного критика Андре Філіппа Ерсена, для характеристики Плісецької-балерини досить трьох слів ̶ «геній», «мужність» і «авангард».
Стиль виконання Майї Плісецької став загальновизнаним  каноном…
Свій останній спектакль на сцені Большого театру ̶ «Даму з собачкою» Майя Плісецька станцювала 4 січня 1990 року. Мая Плисецская. Кармен- Сюита.
 Кармен- Сюита.
Лепешинская
Ольга Васильевна
1916-2008
Балерина, балетний педагог
Григорович
Юрій Миколайович
нар. 1927 — артист балета, балетмейстер, хореограф.
Бессмертнова  Наталя
1941-2008
Балерина, балетний педагог
Маріс –Рудольф Едуардович Лієпа 1936-1989
Соліст балета, балетмейстер, балетний педагог, актор кіно
Рудольф Хаметовіч Нурієв 1938- 1993
- радянський і британський артист балету, балетмейстер.
Вахтанг Михайлович Чабукіані  1910 -1992- грузинський, радянський артист балету, балетмейстер, педагог. Народний артист СРСР (1950)
Катерина Сергіївна Максимова (1939-2009) - радянська і російська балерина, балетмейстер, хореограф, балетний педагог. Народна артистка СРСР (1973) . Лауреат Державної премії СРСР (1981).
Бари́шніков Михайло Миколайович  1948, балетний танцівник, хореограф і актор російського походження.
 Через терни до зірок
Балет красивий і складний вид мистецтва, який вимагає від артистів величезної титанічної і наполегливої праці. Займатися балетом починають з дитинства.
Щоденні репетиції, вправи на розтяжку забирають багато часу. Ті, хто прирікає себе на таку працю присвячують цій справі все своє життя.


title: Презентація на тему «Преступления против общественного порядка и нравственности»

text:
Преступления против общественного порядка и нравственности
Раздел 12 УК Украины
Статья 293. Групповое нарушение общественного порядка
Организация и активное участие в групповых действиях, повлекших грубое нарушение общественного порядка или существенное нарушение работы транспорта, предприятия, учреждения или организации.
Статья 294. Массовые беспорядки
Организация массовых беспорядков, сопровождавшихся насилием над личностью, погромами, поджогами, уничтожением имущества, захватом зданий или сооружений, насильственным выселением граждан, сопротивлением представителям власти с применением оружия или других предметов, которые использовались в качестве оружия.
Статья 295. Призывы к совершению действий, угрожающих общественному порядку
Публичные призывы к действиям, угрожающим общественному порядку, а также распространение, изготовление либо хранение с целью распространения материалов такого содержания.
Статья 296. Хулиганство
Грубое нарушение общественного порядка по мотивам явного неуважения к обществу, сопровождаемое особой дерзостью или исключительным цинизмом.
Статья 297. Надругательство над могилой, другим местом захоронения или над телом умершего
Надругательство над могилой, другим местом захоронения, над телом (Останками, прахом) умершего или над урной с прахом умершего, а также незаконное завладение телом (останками, прахом) умершего, урной с прахом умершего, предметами, которые находятся на (в) могиле, в другом месте захоронения, на теле (останках, прахе) умершего.
Статья 298. Незаконное проведение поисковых работ на объекте археологического наследия, уничтожение, разрушение или повреждение объектов культурного наследия
Незаконное проведение археологических разведок, раскопок, других земляных или подводных работ на объекте археологического наследия; Умышленное незаконное уничтожение, разрушение или повреждение объектов культурного наследия или их частей, памятников национального значения.
Статья 298-1. Уничтожение, повреждение или сокрытие документов или уникальных документов Национального архивного фонда
Умышленное уничтожение, повреждение или сокрытие документов и уникальных документов Национального архивного фонда.
Статья 299. Жестокое обращение с животными
Издевательство над животными, совершенное с применением жестоких методов или из хулиганских побуждений, а также натравливание указанных животных друг на друга, совершенное из хулиганских или корыстных побуждений.
Статья 300. Ввоз, изготовление или распространение произведений, пропагандирующих культ насилия и жестокости, расовую, национальную или религиозную нетерпимость и дискриминацию
 Ввоз в Украину произведений, кино-и видеопродукции, пропагандирующих культ насилия и жестокости, расовую, национальную или религиозную нетерпимость и дискриминацию, с целью сбыта или распространения или их изготовление, хранение, перевозка или другое перемещение с той самой целью или их сбыт или распространение, а также принуждение к участия в их создании.
Статья 301. Ввоз, изготовление, сбыт и распространение порнографических предметов
 Ввоз в Украину произведений, изображений, кино-и видеопродукции, компьютерных программ или других предметов порнографического характера с целью сбыта или распространения или их изготовление, хранение, перевозка или другое перемещение, или их сбыт или распространение, а также принуждение к участию в их создании.
Статья 302. Создание или содержание притонов и сводничество
Создание или содержание притонов, а также сводничество для разврата, с целью наживы, а также с привлечением несовершеннолетнего.
Статья 303. Сутенерство или вовлечение лица в занятие проституцией
Вовлечение лица в занятие проституцией или принуждение его к занятию проституцией с использованием обмана, шантажа или уязвимого состояния этого лица, или с применением или угрозой применения насилия, или сутенерство.
Статья 304. Вовлечение несовершеннолетних в преступную деятельность
Вовлечение несовершеннолетних в преступную деятельность, в пьянство, в занятие попрошайничеством, азартными играми.


title: Презентація на тему «Бароко як культурна доба» (варіант 1)

text:
Бароко як культурна доба
   Бароко – стиль і напрям в мистецтві XVII—XVIII століть, який найбільше виявив себе в архітектурі і образотворчому мистецтві. Культура бароко розвинулася передовсім у католицьких країнах.
   Походження терміну:
- від італ. barocco – химерний, вибагливий, дивний, чудернацький, схильний до надмірностей;
- від порт. perola barroca – перлина неправильної форми.
   Стиль бароко сформувався в кінці XVII ст. в Італії як наслідок кризи гуманізму.
Світогляд і філософія бароко:
- «природний стан (state of nature) – анархія, війна всіх проти всіх» (Томас Гоббс);
- ідея «облагородження», впорядкування природи на началах розуму;
- ідея «сплячого Бога» – деїзм:Бог, створивши світ, не торкається справ Всесвіту.
Томас Гоббс
Жанри бароко

Романи
Поеми
Трагедії
Народно-героїчна драма.
Морально-філософська драма.
Комедія.
Засновником бароко в Італіі вважають Мікеланджело Буонаротті (1475-1564). Саме він підсилив архітектуру велетенським ордером, широко використовував карнизи, подвоєння пілястр та колон, тісняву архітектурних елементів та надлюдський розмір. Скульптурні та архітектурні твори генія й досі справляють враження скорботи, напруги, нервовості, хоча зберігають чітку побудову, симетрію і потойбічну,майже неможливу красу.

Пілястра (фр. pilastre) — плаский виступ у стіні будівлі
Розвиток науки
Рене Декарт
Ісаак Ньютон
Розвиток науки
Ґотфрід Вільгельм Лейбніц
Карл Лінней
Розвиток науки
 Галілео Галілей
Антоні ван Левенгук
Людина доби бароко
Мода бароко
Мода епохи бароко співпадає у Франції з
періодом правління Людовіка XIV у другій
половині XVII століття. Це час абсолютизму.
 При дворі панував суворий етикет ,складний
церемоніал. Костюм був підпорядкований
етикету. Франція була законодавицею моди
в Європі, тому в інших країнах швидко
перейняли французьку моду.

Меблі доби бароко
Плани садів бароко
Малюнки доби бароко
Нове у житті суспільства:
- виделки, серветки;
- дуелі;
- променад (прогулянки у парку), каруселі, гойдалки;
- картярські ігри;
- маскаради;
- феєрверки;
- уніформа в арміях.


title: Презентація на тему «Писемність»

text:
Писемність
Що ж це таке?
Писемність — засіб передачі людської мови за допомогою знаків; також література, сукупність писемних пам'яток певного часу, певного народу; письменство.

9 листопада - День української писемності
Письмо:
Предметне
Піктографічне
Ієрогліфічне
Складове
Алфавітне
Типи писемності людських мов:
Протописьмо(«предметне письмо»);
Піктографія(малюнкове письмо);
Ідеографічне письмо(ієрогліфічне);
Складове письмо;
Звукове(фонетичне) письмо.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Балет» (варіант 7)

text:
БАЛЕТ
ПОДГОТОВИЛА:
Ученица 11 класса
СОШ№6
Уткина Катерина
БАЛЕТ (фр. ballet, от лат. ballo — танцую) — вид сценического искусства, основными выразительными средствами которого являются неразрывно связанные между собой музыка и танец.
Чаще всего в основе балета лежит какой-то сюжет, драматургический замысел, либретто, но бывают и бессюжетные балеты. Основными видами танца в балете являются классический танец и характерный танец. Немаловажную роль здесь играет пантомима, с помощью которой актёры передают чувства героев, их «разговор» между собой, суть происходящего. В современном балете широко используются также элементы гимнастики и акробатики.
Балет – синтетическое искусство, в котором танец, главное выразительное средство балета, тесно связан с музыкой, с драматургической основой – либретто, со сценографией, с работой костюмера, художника-осветителя и т.д.
БАЛЕТ МНОГООБРАЗЕН
СЮЖЕТНЫЙ
классический повествовательный
многоактный балет
драм-балет
БЕССЮЖЕТНЫЙ
балет-симфония
балет-настроение
миниатюра
ПО ЖАНРУ БАЛЕТ МОЖЕТ БЫТЬ
комическим
героическим
фольклорным
джаз-балет
модерн-балет

Балет, высшая ступень хореографии, в котором танцевальное искусство поднимается до уровня музыкально-сценического представления Возник как придворно-аристократическое искусство гораздо позже танца, в 15–16 вв
Танец стал превращаться в балет, когда его начали исполнять по определенным правилам. Впервые их сформулировал балетмейстер ПЬЕР БОШАН, работавший с Люлли и возглавивший в 1661 французскую Академию танца (будущий театр Парижской оперы). Он записал каноны благородной манеры танца, в основу которой положил принцип выворотности ног (en dehors).
Настоящий переворот в балетной музыке произвёл Пётр Ильич Чайковский, который внёс в неё непрерывное симфоническое развитие, глубокое образное содержание, драматическую выразительность. Музыка его балетов «Лебединое озеро», «Спящая красавица», «Щелкунчик» обрела наряду с симфонической возможность раскрывать внутреннее течение действия, воплощать характеры героев в их взаимодействии, развитии, борьбе. Начало XX века ознаменовалось новаторскими поисками, стремлением преодолеть стереотипы, условности академического балета XIX века.
Хореографический язык балета
Классический танец – выражает характер героев.
Характерный танец – создает образ через музыку, костюм, движения.
Вариации – сольные танцы.
Па-де-де – дуэт главных лиц.
СПАСИБО ЗА ПРОСМОТР


title: Презентація на тему «Французький парковий стиль»

text:
Французький парковий стиль
Принципи планування так званих французьких регулярних парків розробив видатний паркобудівник Андре Ленотр (1613-1700)
Особливості стилю
Принципи планування так званих французьких регулярних парків розробив видатний паркобудівник Андре Ленотр (1613-1700)
Ландшафт по всій території рівний
Одна із основних рис - масштабність
Симетричне планування
Велика різноманітність рослин, вічнозелені дерева, кущі у вигляді правильних геометричних фігур
Також стилю притаманна наявність фонтанів
Та водоймищ
В більшості парків в центрі розташовується палац
Алеї в більшості прямі та довгі, мов промені сонця


title: Презентація на тему «Розвиток науки» (варіант 1)

text:
Розвиток науки
Підготувала
учениця 10-А класу
Кошина Анна
Джозеф Томсон
–   англійський фізик, який 1897 відкрив електрон, за що в 1906 році був удостоєний Нобелівської премії з фізики з формулюванням «за дослідження проходження електрики через гази».
Фізика
Макс Планк
–   німецький фізик-теоретик, який встано-вив, що енергія випромінюється не рівно-мірно, як припускали раніше, а частинами - квантами.
Фізика

Альберт Ейнштейн
на цій основі у 1905 році розвинув квантову теорію фотоефекту.
Фізика
Альберт Ейнштейн
–   один з найвизначніших фізиків XX століття, який 1916 році розробив загальну теорію відносності, відповідно до якої, гравітація - це не процес взаємодії полів і тіл у просторі, а результат викривлення простору-часу.
	Датський фізик Нільс Бор та англійський вчений Ернест Резерфорд запропонували модель будови атома, де електрони обертаються по орбітах навколо ядра атома, наче планети навколо Сонця.
Фізика
Нільс
Бор
Ернест Резерфорд
Фізика
Енріко Фермі
– італійський фізик, відомий своїми роботами в області ядерної, квантової і статистичної фізики. Він відкрив ядерні реакції, що відбуваються при бомбардуванні речовини нейтронами, в результаті яких народжуються нові радіоактивні елементи.
Фізика
Фредерік та Ірен Жоліо-Кюрі
– французькі фізики, лауреати Нобелівської премії з хімії 1935 року. Разом здійснили відкриття в явищі радіоактивності, що знайшло практичне застосування в медицині та біології.
Фізика
Джеймс Чедвік
– англійський фізик, лауреат Нобелівської премії (1935). Великою заслугою Чедвіка є відкриття ним в 1932 році нейтрона при опромінюванні берилієвої мішені потоком альфа-часток.
Біологія
Дмитро Івановський

– російський фізіолог рослин і мікробіолог, основоположник вірусології. У 1892 році відкрив неклітинні форми життя - віруси.

Біологія
Олександр Флемінг і  Говард Флорей

– британські біологи, що винайшли пеніцилін 1928 р. в Англії.

Біологія
Карл Ландштейнер

– австрійський лікар, імунолог, хімік, інфекціоніст. Йому разом з іншими дослідниками вдалося відкрити наявність різних груп крові, резус-фактора, а також інфекційний характер тяжкого захворювання на поліомієліт.

Біологія
Гуго де Фріз

Карл Еріх Корренс
Еріх Чермак
Філософія
Освальд Шпенґлер
– німецький історик і філософ, славу якому принесла двотомна праця «Занепад Європи: начерк морфології світової історії», за якою історія є «живим організмом» і розвивається циклічно, переживаючи «весну», «літо», «осінь» і «зиму».
Бертран Рассел
–  англійський філософ, займався
питаннями захисту прав жінок;
поширення соціальної свободи   	та великої власності;
боротьбою проти війни;
реформуванням освіти.
Філософія
Зиґмунд Фрейд
–   австрійський психоаналітик і філософ, за теорією про якого головні проблеми людства, зокрема притаманна окремим людям агресивність, пов'язані з його сексуальними потягами.
	Люди, на його думку, є ледачими, нерозумними і не схильними до самозречення.
Філософія
Еміль Дюркгайм
–   французький соціолог і етнолог. На його думку, не потрібно було створювати нове суспільство замість старого, а слід пристосувати його до нового часу, врівноваживши прагнення кожної окремої людини з потребами суспільства в цілому.

Соціологія
Макс Вебер
– німецький соціолог, економіст і правознавець. Один із засновників соціології як науки. Вважав, що:
прагнення людей до прибутку є наслідком виняткової людської риси постійно накопичувати зверх того, що людині потрібно для особистого споживання.
серйозною небезпекою для суспільної гармонії вважав бюрократію, яку потрібно постійно тримати під політичним контролем.

Соціологія


title: Презентація на тему «Килимарство» (варіант 2)

text:
Килимарство
 Батьківщиною килимарства вважається [Персія]. Історики вважають, що тодішні східні кочівники ткали щільні теплі полотна, щоб мати можливість швидко облаштувати житло. В умовах кочового життя захищали від вітру й піску, дозволяли розділити приміщення чи прикрасити його. Трансформація практичного полотна у твір мистецтва почалася, очевидно у часі, коли кочівники стали вести осілий спосіб життя.
Cхідне килимарство
На справжньому східному килимі, а саме килимі, виконаному не для європейського смаку по новітнім фабричним взірцям, а виконаному саме на стародавньому східному візерунку, вражає нас, перш за все широкий діапазон фарб, які наче переливаються одна в іншу. Немає яскравих контрастів, кожний твір — це гра різних відтінків, золотисто-жовтих або вишнево-червоних. Коли і зустрічаються дві далекі від себе фарби, тоді бодай одна з них притишена. І зовсім не має у східному килимі фарб, яких не має у природі.
Кажучи про «східний килим», найчастіше згадується  «персидський килим», що є абсолютно правильним. Адже найбільших висот в мистецтві плетіння таких килимів досягло саме на стародавній землі Персії (Іран).

Історія
Трошки історії: про початки східних килимів немає точних відомостей. Техніку ткання перейняли, мабуть, мешканці Малої Азії ще від давніх єгиптян. В арабських літописах згадують про в’язані килими датовані 7 століттям, але залишки найстарших килимів, які збереглись до наших днів походять лишень з 13-го століття. Однак самий справжній розквіт східного килимарства наступав значно пізніше, аж у 15-му, 16-му столітті, коли разом із зростаючою могутністю мусульманського світу підноситься і культурний рівень та мистецтво, зокрема мистецтво килимів.
Релігія Магомета строго забороняє зображати людські або звірячі постаті у мистецтві. Все замилування до краси вилилось у візерунку, в орнаментиці.

Тому східне мистецтво, зокрема килими, пребагаті самим різноманітними візерунками, чудернацькими орнаментами, які часом несуть за собою не просто естетичне милування, а справжню магічну силу, енергію їх незвичайного творця-суфія.
 Великими  килимовими центрами були райони Середньої Азії,  Пакистану,  Ірану,  Кавказу,  Малої Азії,Туреччии .

Для Сходу килим - це і меблі, і шпалери, і знак достатку. Рівень добробуту людини на Стародавньому Сході визначали за якістю наявних у його будинку килимів. І шкода виглядала та родина, яка не могла встелити поли свого будинку гідними килимами. У багатому домі завжди повинно бути багато килимів, причому найвищої якості. Всі вироби абсолютно неповторними за орнаменту, кольору, філософії, нарешті, не кажучи вже про розміриКожен твір має свою назву, свою історію виготовлення. Адже кожний килим творили руки майстра-ткача, часто не один рік. Нитки в таких килимах пофарбовані виключно натуральними барвниками, одержуваними на основі деревини різних порід, трави та овочів.
Виробники
Найбільш відомими країнами-виробниками східних килимів є Анатолія (малоазіатська Туреччина), Балкани (Болгарія, Албанія, Румунія, Греція, країни,  що утворилися після розпаду Югославії), Кавказ (Вірменія,

 Азербайджан, Грузія, Чечня, Дагестан), Східний  Туркестан (Казахстан,  Киргизія, Канзу, частково Синк’ян),  Західний  Туркестан  (Туркменія,  частково Узбекистан, Таджикистан, Афганістан і Росія), Кашмір (республіка  в складі  Індії), Китай. Тібетськими  килимами можуть бути вироби з Тибету, Непалу або Індії,  а берберськими– з Марокко, Тунісу або Алжиру. Іранські плетені килими традиційно називають персидськими.


Презентація на тему «Внесок українців у світову культуру та науку» (варіант 3)


title: Презентація на тему «Вторая родина Чехова»

text:
Вторая родина Чехова
ученицы 11-Б класса
Жилавской Екатерины
Украинские корни
Бабушка писателя по линии отца – Е.Е. Шимко была с Украины. Известно, что в детские годы в Таганроге в доме Чеховых часто звучала украинская речь – дети всегда слушали украинские песни, а также играли в домашних спектаклях, например, про «Чупруна та Чупруниху».
Чехов читал произведения Шевченка
Когда Чехов стал писателем, он избрал именно Украину в качестве летнего отдыха, часто он посещал Харьковскую и Полтавскую губернии, а во Львове купил сочинения Т.Г. Шевченко на украинском языке.
Украинский язык в повестях Чехова
Антон Чехов отразил даже песенные мотивы – «Не женися на богатiй» в повести «Три года».
Сумские впечатления
В 1888-1889 годах А.П. Чехов отдыхал в Сумах. Он много путешествовал, так как любил наблюдать народную жизнь, а затем работал над прозой и драматургией. Написал он тут рассказы «Неприятность», «Красавицы», а также водевиль «Трагик поневоле». А еще сумские впечатления были использованы в рассказах «Именины», «Скучная история» и пьесах «Леший» и «Чайка».
Дружба с семьёй Линтварёвых
Немалый интерес к украинской культуре привила Чехову семья Линтваревых, так как их предки дружили с известным философом Г. Сковородой, а также просто преклонялись перед «Кобзарем». Очарование Украиной заставило писателя купить хутор в Полтавской губернии. Он также дружил с различными представителями украинской интеллигенции, например, с актрисой Марией Заньковецкой. Антон Чехов считал ее талант «страшной силой». Именно Заньковецкая считается главным прообразом Нины Заречной из «Чайки».
Брат в Сумах. Ялтинские рассказы
А еще в Сумах в 1889 году был похоронен двадцатиоднолетний Николай Чехов, брат писателя, художник. И в 1898 году, когда Чехов заболел, он переехал в Ялту. Именно Ялта способствовала написанию рассказов «Длинный язык», «Дама с собачкой», «Архиерей», «Студент», «Новая дача», «Душечка», «Невеста», а также пьесы «Три сестры» и «Вишневый сад».

Учитель для украинских писателей
Писатели Украины всегда следили за творчеством А.П. Чехова. Они опирались на его новаторские находки, учились мастерству. Очень высоко отзывались о российском писателе М. Коцюбинский и И. Франко. Очень многие присылали Чехову свои книги с посвящениями.
Президент печатал переводы
Даже будущий первый президент Украинской республики М. Грушевский печатал переводы чеховских произведений в журнале «Литературно-научный вестник». Это были семь рассказов в январе 1899 года и семь юморесок в марте 1902 года. А еще во Львове в 1904 году был опубликован сборник рассказов «Змори» в переводе Марии Грушевской.
В Америке
Также были отмечены издания рассказов А.П. Чехова в украинской диаспоре в Америке.

Произведения Чехова в украинской культуре
Сегодня пьесы Чехова входят в репертуар многих театров Украины. В Ялте ежегодно проводится фестиваль искусств «Дни Чехова в Ялте». В Крыму есть присуждаемая литературная премия имени А.П. Чехова. По произведениям Чехова также снимаются художественные и документальные фильмы. В Ялте, Гурзуфе и Сумах есть чеховские музеи. Ну а центром исследований чеховского творчества на Украине, конечно же, является Дом-музей А.П. Чехова в Ялте.
В Ялте также находятся могилы членов чеховской семьи – матери, брата и сестры писателя.
Антон Павлович очень тепло относился к украинскому народу, его культуре, интересовался украинской литературой.


title: Презентація на тему «Архітектура Почаївської лаври»

text:
Архітектура Почаївської лаври

Свято-Успенська Почаївська лавра — православний чоловічий монастир у Почаєві, Тернопільська область, Української православної церкви (Московського патріархату) зі статусом лаври. Найбільша православна святиня Волині й друга, після Києво-Печерської лаври, в Україні.

В Успенському Храмі, над Царськими вратами, в зіркоподібному, сяючому різнокольоровими каменями кіоті - чудотворна Почаївська Ікона Богородиці - друга Лаврська святиня. Її подарував у 1559 році грецький митрополит Неофіт місцевій поміщиці Ганні Гойській.Ікона ця писана у візантійському стилі на невеликій липовій дошці . Богородиця прихилила свій лик до Сина, якого тримає на правій руці, а в лівій - плат, їм Вона прикриває ноги Богонемовля. Десниця Ісуса піднята для благословення всіх, для кого Він - «шлях, істина і життя». На голові у Богоматері і Спасителя прикрашені корони. З обох сторін і внизу на іконі є невеликі зображення святих : праворуч - пророка Іллі та мученика Міни, ліворуч - первомученика Стефана та преподобного Авраамія, внизу - великомучениці Катерини, праворуч від неї - святої Параскеви і ліворуч - святої Ірини.Дізнавшись чудодійну силу Почаївської Ікони Божої Матері після зцілення свого сліпонародженого брата Пилипа, Ганна Гойська в 1597 році передала цю святиню Почаївському монастирю.

В Успенському Соборі за невеликою латунною огорожею біля першої колони знаходиться слід правої Стопи Пресвятої Богородиці . Над Стопою, подібно древньому вівтарю, ковчег з шовковим платом. На платі - зображення Стопи Богородиці, а за ним на стіні відлите з бронзи, прикрашене золотом і сріблом барельєфне зображення явища Богоматері. Під ковчегом - на камені знаходиться слід самої Стопи, з якого б’є джерело.
Споруди:-Свято-Успенський собор (1771—82 pp.,арх.Г.Гофман)-Троїцький собор (1906—12 pp., арх. А. Щусєв)-келії (1771—80 pp.)-Архієрейський дім (1825 p.)-дзвіниця (1861—69 pp.) висотою 65 м-надбрамний корпус (1835 p.)
Архітектурний ансамбль лаври сформований із домінантним – Успенським собором 1771-1783 рр.(за проектом архітектора Гоффмана,роботи виконувались під керівництвом Петра Полейовського ). Під час будівництва архітектора просили ,,даремно гроші не тринькати,зайвого не вигадувати’’. Та все одно вийшло добре. Щорічно монастир обіцяв виплачувати  архітекторові 864 злотих.  Гоффман майстерно використав скелясті тераси,що піднімались вгору. Вони підкреслюють ажурний силует собору . У стелях бокових коридорів храму зроблено круглі отвори, крізь які можна побачити три яруси хорів. Келії будував із цегли Гоффман за участю Кульчицького. Це кілька прямокутних корпусів, з’єднаних  між собою та з Успенським собором у замкнену композицію з внутрішнім двориком. Північний корпус триповерховий, усі інші – двоповерхові. Коридорне планування з одностороннім розміщенням приміщень. Коридори перекриті хрестовими склепіннями.
Свято-Успенський собор
   Троїцький собор
Троїцький собор був споруджений у 1910-1913рр. За проектом Щусева,автора мавзолею Леніна,у псевдоросійському стилі. Велике мозаїчне панно південного порталу, до якого ведуть широкі сходи, виконані за ескізом Миколи Реріха,західне панно – за ескізом Щусева. Стіни собору прикрашені силікатним росписом.
Ікона Спаса Нерукотворного на соборі Святої Троїці

  Надбрамний корпус та дзвіниця
Надбрамний корпус зведено в стилі класицизму. Це цегляна двоповерхова прямокутна споруда. Її головний фасад вирішено у вигляді чотириколонного портика доричного ордера. У монастирі є 13 дзвонів, 2 з них – годинникові. Раніше, кажуть екскурсоводи, найбільший дзвін було чути на 30км, зараз – десь на 10. На третьому поверсі дзвіниці є дзвін вагою в 11,5 тонн.
Також на території лаври знаходиться  цілюще джерело Святої Анни, де температура води і влітку, і взимку +5С.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Екологічна безпека» (варіант 1)

text:
Екологічна безпека
Підготували
Учениці 11-А класу
СШ №307
Високоморна Ярослава
Гудименко Марія
Екологічна безпека
Екологі́чна безпе́ка — це такий стан навколишнього середовища, коли гарантується запобігання погіршення екологічної ситуації та здоров'я людини.
Це сукупність дій, станів і процесів, що прямо або побічно не приводять до життєво важливих втрат (або погроз таких втрат), що наноситься природному середовищу, окремим людям і людству; комплекс станів, явищ і дій, що забезпечує екологічний баланс на Землі і в будь-яких її регіонах на рівні, до якого фізично, соціально-економічно, технологічно і політично готове (може без серйозних втрат адаптуватися) людство.
Екологічна безпека визначається по відношенню до територій держави, регіону, адміністративних областей і районів, населених пунктів (міст і сіл) або до народногосподарських об'єктів — нафтогазопромислових районів, промвузлів, заводів, фабрик і інших об'єктів промисловості, транспорту, енергетики, хімії, гірництва,зв'язку тощо.
Екологічна безпека ґрунтується на:
усвідомленні того, що людство — невід'ємна частина природи, повністю залежна від навколишнього його середовища;
визнанні обмеженості і конечності природно-ресурсного (екологічного) потенціалу Землі і окремих її регіонів, необхідності його якісної та кількісної інвентаризації;
неможливості штучного розширення природно-ресурсного (екологічного) потенціалу понад природно-системні обмеження;
визначенні допустимого максимуму вилучення природних ресурсів і зміни екосистем як середовища життя;
необхідності вироблення превентивних екологічних заборон задовго до економічного вичерпання природних ресурсів або їх непрямого руйнування;

обов'язковості створення соціально-економічного механізму гомеостазу в системі «людина — природа» типу «природа — товар — гроші — природа» (аналогічно механізму «товар — гроші — товар»);
нагальної і обов'язкової необхідності регулювання чисельності людей, їх тиску на природне середовище на локальному, регіональному та глобальному рівнях;
прийнятності тільки «екологосумісних» технологій і техніки в усіх галузях господарювання;
переході до ресурсоекономних технологій і мініатюризації виробів, до безпечних для природи і людей господарських прийомів;
визнанні закону оптимальності, а в господарюванні — принципу розумної достатності у використанні способів отримання життєвих благ в просторових і часових конкретних рамках (обмеження по факторах екологічного, соціального і економічного ризику);
розумінні, що без адекватного середовища життя (цілісності екосистем) неможливе збереження нічого живого, в тому числі його видів (включаючи людину) і природних систем більш низького рівня ієрархії.
Екологічна безпека складається з
екологічного аудиту,
моніторингу,
прогнозу розвитку екологічної ситуації
екологічного менеджменту
Екологічна проблема


title: Презентація на тему «Митропольський Юрій Олексійович»

text:
Митропольський
Юрій Олексійович
Презентацію  підготувала
учениця 11-А класу
Трачук Олеся
Дата народження: 3 січня 1917 року
Місце народження: село Шишаки, нині
Полтавська область
Дата смерті: 14 червня 2008 (91 рік)
Місце смерті: місто Київ, Україна
Наукова сфера: Асимптотичні методи
нелінійної механіки
Коротка біографія
Юрія Олексійовича
Митропольського
    Народився 3 січня 1917 року у селі Шишаки Гоголівського району Полтавської області. У 1932 році екстерном закінчив семирічну школу у Києві і пішов працювати на Київський консервний завод. У 1938 році закінчив 10-й клас середньої школи і у тому ж році вступив на механіко-математичний факультет Київського державного університету імені Т. Г. Шевченка.
    7 липня 1941 року був мобілізований до лав Червоної армію і направлений у місто Чугуїв, до 39-го запасного автобронетанкового полку. У жовтні 1941 року вийшов наказ наркома оборони про надання відпустки усім студентам інститутів 4-х і 5-х курсів для закінчення навчання з подальшим направленням їх до військових училищ і військових академій. Митропольський потрапив до Казахстану, куди до міста Кзил-Орда був евакуйований Київський університет. У березні 1942 року Юрій Митропольський успішно склав усі іспити в Казахському державному університеті імені С.М. Кирова і був направлений до Рязанського артилерійського училища в місто Талгар, яке закінчив в березні 1943 року і в званні лейтенанта був відправлений на фронт.
    Після демобілізації з 1946 року Ю.О. Митропольський жив у Києві, працював в Академії наук України. За цей час працював молодшим науковим працівником (1946-1948), старшим науковим працівником в Інституті будівельної механіки АН УРСР (1949-1951). З 1951 року працював в Інституті математики АН УРСР: старший науковий працівник (1951-1953), завідувач відділом (1953-1956), заступник директора по науковій частині (1956-1958), директор інституту (1958-1988), почесний директор інституту (з 1988 року).
    Одночасно з роботою в Інституті математики він очолював у президії АН УРСР ряд відділень: фізико-математичних наук (1961-1963), математики, механіки і кібернетики (1963-1982), математики і механіки (1982-1986), математики (1986-1990). З 1991 року Ю.О. Митропольський – радник Президії Національної академії наук України.
    Одночасно з науковою і науково-організаторською роботою в Академії наук Ю.О. Митропольський багато років працював у Київському державному університеті імені Т. Г. Шевченка доцентом (1949-1951), завідувачем кафедрою (1951-1953), професором кафедри диференціальних рівнянь (1954-1989), читав лекції і керував аспірантами, ним підготовлено 100 кандидатів і 25 докторів фізико-математичних наук.
    Уся творча біографія Ю.О. Митропольського пов'язана в основному з розвитком теорії нелінійних коливань і диференціальних рівнянь. Результати цих досліджень узагальнені в 300 наукових публікаціях у вітчизняних і зарубіжних журналах, а також в 30 індивідуальних і колективних монографіях, серед яких виділяються: "Нестаціонарні процеси в нелінійних коливальних системах" (1955), "Асимптотичні методи в теорії нелінійних коливань" (1955), "Проблеми асимптотичної теорії нестаціонарних коливань" (1964), "Нелінійна механіка. Одночастотні коливання" (1997), "Метод усереднювання у нелінійній механіці" (1971) тощо. Наукові результати, отримані Ю.О. Митропольським, увійшли до ряду фундаментальних вітчизняних і зарубіжних монографій, у тому числі: "Вібрації у техніці" (1978), "Асимптотичні методи нелінійної механіки" (1969).
    Указом Президента України Віктора Ющенка № 30/2007 від 18 січня 2007 року за винятковий особистий внесок у зміцнення наукового потенціалу України, визначні здобутки в розвитку та організації фундаментальних досліджень в галузі математики, багаторічну плідну наукову діяльність раднику Президії Національної академії наук України, доктору технічних наук, академіку НАН України Юрію Олексійовичу Митропольському присвоєно звання Герой України з врученням ордена Держави.
    Помер 14 червня 2008 року. Похований в Києві на Байковому кладовищі (дільниця № 49а).
    Доктор технічних наук (1951), професор (1953), дійсний член Академії наук України (1961), дійсний член Академії наук СРСР (1984), дійсний член наукового Товариства імені Т.Г. Шевченко у Львові (1992), іноземний академік-кореспондент Академії наук у Болоньї (Італія, 1971). Почесний доктор Київського національного університету імені Т.Г. Шевченко (1999). "Почесний Соровський професор" Соровського міжнародного добродійного фонду.
    Указом Президії Верховної Ради СРСР від 31 грудня 1986 року за великі заслуги в розвитку математичної науки, підготовку наукових кадрів і у зв'язку з сімдесятиріччям з дня народження академіку Юрію Олексійовичу Митропольському присвоєно звання Героя Соціалістичної Праці з врученням ордена Леніна і золотої медалі "Серп і молот".
    Заслужений діяч науки УРСР (1967). Лауреат Ленінської премії (1965). Лауреат Державної премії УРСР (1980). Лауреат Державної премії України в галузі науки і техніки 1996 року (11.12.1996, за цикл праць "Нові математичні методи в нелінійному аналізі"). Лауреат премії НАН України імені видатних академіків: Н. М. Крилова (1969), Н. Н. Боголюбова (1993), М. А. Лаврентьєва (1999). За цикл робіт "Асимптотичні методи нелінійної механіки" він відзначений Золотою медаллю імені А. М. Ляпунова (1986). У 1977 році президія Академії наук ЧССР нагородила його срібною медаллю "За заслуги перед наукою і людством".
    Нагороджений орденом Леніна (31.12.1986), орденом Жовтневої Революції, орденом Вітчизняної війни ІІ ступеня, орденом Трудового Червоного Прапора, двома орденами Червоної Зірки, медалями; орденом князя Ярослава Мудрого IV (02.01.2002, за визначні особисті заслуги в розвитку вітчизняної науки, створення національних наукових шкіл, зміцнення науково-технічного потенціалу України) та V ступеня (22.08.1996, за видатні заслуги перед Українською державою у розвитку математичної науки, багаторічну плідну наукову діяльність).
Сім’я Юрія Олексійовича
Батько – Митропольський Олексій Савич (1883-1936), учасник Першої світової війни.
Мати – Митропольська (Чарниш) Віра Василівна (1885-1947).
Дружина – Митропольська (Лихачова) Олександра Іванівна (нар. 1920).
Діти – син Олексій Юрійович (нар. 1942), дочка Надія Юріївна (нар. 1948).
Наукова діяльність
    Учень М. М. Боголюбова. Основні роботи пов'язані з розвитком теорії нелінійних коливань, в тому числі з розвитком асимптотичних методів нелінійної механіки. Результати досліджень узагальнені в близько 300 наукових публікаціях у вітчизняних і зарубіжних журналах та в 30 індивідуальних і колективних монографіях, у тому числі:
Боголюбов Н. Н., Митропольський Ю. А. "Асимптотичні методи в теорії нелінійних коливань". - Москва: Гостехиздат, 1955. (Переведена на англійську, французьку, німецьку, китайську та японську мови.)
Митропольський Ю. А. "Нестаціонарні процеси в нелінійних коливальних системах". - Київ: Вид-во АН УРСР, 1955.
Митропольський Ю. А. "Проблеми асимптотичної теорії нестаціонарних коливань". - Москва: Наука, 1964.
Боголюбов Н. Н., Митропольський Ю. А., Самойленко А. М. "Метод прискореної збіжності в нелінійній механіці". - Київ: Наукова думка, 1969.
Митропольський Ю. А. "Метод усереднення в нелінійній механіці". - Київ: Наукова думка, 1971.
Митропольський Ю. А., Боголюбов Н. Н. (мол.), Прикарпатський А. К., Самойленко В. Г. інтегруються динамічні системи: спектральні і диференційно-геометричні аспекти. - Київ: Наукова думка, 1987.
Митропольський Ю. А. "Нелінійна механіка. Одночастотні коливання". - Київ: Ін-т матем. НАН України, 1997.
    Наукові результати, отримані Ю. А. Митропольський, увійшли в ряд фундаментальних вітчизняних і зарубіжних монографій, у тому числі:
Збірник "Вібрації в техніці" (1978).
Моїсеєв І. Н. "Асимптотичні методи нелінійної механіки". - Москва: Наука, 1969.
    Працював в Інституті математики АН УРСР. Член редколегії журналу "Диференціальні рівняння". Головний редактор Українського математичного журналу.
Могили Юрія Олексійовича Митропольського та його дружини
Нагороди та премії
митропольського
Герой Соціалістичної Праці ( 1986).
Герой України (з врученням Ордена Держави, 18.01. 2007 - за винятковий особистий внесок у зміцнення наукового потенціалу України, визначні досягнення в розвитку та організації фундаментальних досліджень у галузі математики, багаторічну плідну наукову діяльність).
Нагороджений орденами Леніна, Жовтневої Революції, Вітчизняної війни II ступеня, Трудового Червоного Прапора, двома орденами Червоної Зірки, українським орденом "Князя Ярослава Мудрого" V ( 1997) і IV ступенів, а також медалями.
Золота медаль імені А. М. Ляпунова ( 1986) - за цикл робіт "Асимптотичні методи нелінійної механіки".
Лауреат Ленінської премії ( 1965), Державної премії УРСР ( 1980), Державної премії України ( 1997).
Премія імені М. М. Крилова.
Золота медаль ім.В. І. Вернадського НАН України (2006).
Медалі та ордена Митропольського
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Christina Aguilera»

text:
Christina Aguilera
Performed:
student of 11th class
Marta Mankina
Biography:
Date of Birth: December 18, 1980 (zodiac Sagittarius)
Place of Birth: Staten Island, New York, USA
Activities: American pop singer.
Achievements: The winner of four awards "Grammy" awards and one Latin "Grammy". "Rolling Stone" named her one of the 100 Greatest Artists of All Time, so she became the youngest and the only representative of under 30 years.
Christina Aguilera was born December 18, 1980 in New York. He is the author of his own songs, actress, producer and director. Multiple winner of the awards "Grammy." Christina Aguilera is considered the second best-selling singer decade after Madonna.
Aguilera started singing since childhood, has participated in many music competitions and talent shows . Specifically , in 1993, at the age of 13 passed the selection for the popular TV show Disney "New Mickey Mouse Club ," where she performed with Britney Spears and Justin Timberlake . After closing the show in 1994 began a solo career.
In 1998 he recorded the song Reflection to the animated film " Mulan ", and then signed a recording contract with RCA Records. Ever since released three full studio albums (Christina Aguilera, 1999 ; Stripped, 2002 ; Back to Basics, 2006) and a dozen singles. In 2008, Christina Aguilera is working on a fourth album , which is scheduled for release next year 2009 .

November 11, 2008 in the U.S. the album Keeps Gettin Better, which included the best hits by decade career. In May 2010, on the shelves of music stores with ' new album appeared «Bi-On-iC», but the tour in support of the U.S. was canceled due to poor album sales as well as tickets, although the official reason was the time in film productions . Christina Aguilera - 4 laureate awards " Grammy " and many other awards.
2010 singer made her debut in the movie : alongside Cher played a major role in the musical film " Burlesque ."
Own brand
In 2007, Christina Aguilera released her self-titled first fragrance "Christina Aguilera".
In 2008 came the next flavor of the singer "Inspire".
2009 was no exception. That's when Aguilera released the spirits "Christina Aguilera By Night". In 2010 went on sale perfume "Royal Desire".
Thank you! 


title: Презентація на тему «Міжнародний рух капіталу та привабливість України для іноземних інвесторів» (варіант 2)

text:
Міжнародний рух капіталу та привабливість України для іноземних інвесторів
Підготувала
Учениця 11  класу
Оріхівської гімназії №1
“Сузір’я”
Кузнєцова Вікторія
План

 Суть міжнародного руху капіталу та його форми.

Прямі інвестиції     та їх місце і роль у структурі іноземного   інвестування.

Місце країн перехідної економіки у сфері міжнародних інвестицій.
Міжнаро́дний рух капіта́лу — однобічне переміщення за кордон певної вартості в товарній чи грошовій формі з метою отримання прибутку чи підприємницької вигоди.
відмінності у витратах виробництва
бажання обійти тарифні і нетарифні обмеження
бажання захистити свій капітал від інфляції
непередбачуваність економічної і політичної ситуації в країні
прагнення на довгий період забезпечити задоволення своїх економічних, політичних та інших інтересів на території тієї чи іншої країни.
Причини вивезення капіталу:
по-перше, кількісні і якісні зміни в міжнародному поділі праці, які характеризуються випереджаючим розвитком виробничої і науково-технічної кооперації. її ефективність залежить, головним чином, від мобільності всіх факторів і насамперед капіталу;
по-друге, формування і подальший розвиток регіональної інтеграції, яка стимулює міждержавний перелив капіталу;
по-третє, ринкова орієнтація економічного розвитку цілої групи постсоціалістичних країн створює умови для їх включення в міжнародну інвестиційну діяльність;
по-четверте, прискорення економічного зростання приводить до зростання попиту на капітал. Це ж стосується і НТП;
по-п'яте, перенесення виробництва трудомісткої продукції у країни, що розвиваються, дозволяє знижувати витрати за рахунок низької заробітної плати (дешева робоча сила);
по-шосте, вкладання капіталу в добувні галузі за рубежем забезпечує надійне постачання сировини;
по-сьоме, вкладання капіталу в обробну промисловість розвинених країн (Центр - Центр) дає змогу обійти такі витрати, як митні збори при експорті;
по-восьме, нестача капіталу в країнах, що беруть участь в окремих галузях або видах виробництва, за умови наявності інших сприятливих факторів;
по-дев'яте, міжнародні корпорації у зв'язку з посиленням жорсткості екологічних норм в розвинутих країнах перевозять виробництво в країни, що розвиваються;
по-десяте, економічна політика країн, що розвиваються, направлена на стимулювання залучення іноземного капіталу з метою дати імпульс для власного соціально-економічного розвитку.

Державний капітал експортується в таких формах:
- субсидії без повернення і дотації найменш розвиненим країнам;
- державні довгострокові кредити на розвиток (26-40 років);
- державні комерційні кредити;
- державні гарантії приватних кредитів.

Прямі іноземні інвестиції (ПІІ) мають три головні складові:
Приріст прямих іноземних інвестицій в Україну
У свою чергу, в західноєвропейських державах значний сектор економіки належить американському капіталу.
Лідируючу позицію в Європі по імпорту капіталу займає Велика Британія. Вона захопила певну частку інвестицій, які надходять у Європу як із Заходу, так і зі Сходу. На іноземні фірми в Англії припадає більше 20% виробленої продукції, 16% зайнятих. У той же час зарубіжні компанії складають лише 2 % загальної кількості англійських фірм.
У світовій класифікації крупними донорами капіталу в останньому десятилітті XX століття були Японія, Швейцарія, США, Тайвань, Німеччина.

Взаємне проникнення капіталів в економіку приводить до утворення в окремих державах досить потужного іноземного сектора. Так, у результаті напливу в США іноземного капіталу, який сьогодні перевищує 1,5 трильйона доларів, близько 20% активів банків США належать іноземцям, майже три мільйони американців працюють в іноземних компаніях.
У цілому міжнародна інвестиційна позиція України свідчить, що Україна не знаходиться осторонь світових процесів, є достатньо інтегрованою у світове господарство і порушення макростабільності на зовнішніх ринках знаходить своє відображення і в Україні.
Актуальним на сьогодні для суттєвого покращення місця України у світових рейтингах і, відповідно, для підвищення своєї привабливості для іноземного інвестора є вдосконалення правової та організаційної бази для підвищення дієздатності механізмів забезпечення сприятливого інвестиційного клімату й формування основи для збереження та підвищення конкурентоспроможності вітчизняної економіки. Нашій країні слід активно вживати заходів для покращення бізнес-клімату, а саме: подальше вдосконалення дозвільної системи, ліцензування та технічного регулювання, державного нагляду та контролю, адміністративних послуг, започаткування та ліквідації бізнесу тощо.
Отже, Україна потенційно може бути однією з провідних країн по залученню іноземних інвестицій. Цьому сприяє її величезний внутрішній ринок, порівняно кваліфікована і водночас дешева робоча сила, значний науково-технічний потенціал, великі природні ресурси та наявність інфраструктури, хоч і недостатньо розвиненої. Аналіз отриманих результатів оцінок міжнародних організацій  рейтингових агентств свідчить про поступове покращення інвестиційного клімату в Україні для іноземних інвесторів з року в рік. Але існує необхідність підвищення інвестиційної привабливості України за допомогою проведення державної політики в сфері регулювання інвестиційної діяльності і надалі.
Все це у сукупності сприятиме формуванню іміджу України як стабільної та привабливої країни для залучення інвестицій, здатної забезпечити іноземному інвестору сприятливе середовище для його діяльності.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Ефірні масла»

text:
Ефірні масла
Клюкіна 11-А
Ефірні масла або пахощі - це клас летючих органічних сполук, одержуваних з ефіроолійних рослин володіють характерним запахом і пекучим смаком.
Величезна різноманітність хімічних компонентів, що становлять кожне ефірне масло, і визначає їх унікальну дію на організм. Двох абсолютно однакових по своїй дії масел в природі не існує. Але існують і такі рослини, які ефіроолійними не є.
Ефірне масло надає в цілому таку ж дію на організм, як і рослина, з якого його одержують. Але в ряді випадків дію ефірної олії може бути набагато сильніше. І вже абсолютно точно, що ефірні масла роблять більш ефективний вплив на психіку людини, ніж лікарські трави.

Дивовижне вплив ароматів відмітили і успішно використовували ще стародавні єгиптяни. Греки продовжили дослідження в галузі ароматерапії, відкрили нові методи застосування масел в медичних цілях, актуальні і в сучасній практиці. Римляни базували свої знання на досягненнях греків.
У 1904 році у Франції в лабораторії хіміка Рене Гаттенфоса стався вибух. Вогнем хіміку обпалило руки, він сунув їх у банку з лавандовим маслом і був вражений ефектом: біль швидко пройшла, опіки зажили, навіть не залишивши шрамів. Саме так він познайомився з цілющим властивістю ефірних масел, які під час першої світової війни стали широко використовуватися при хірургічних операціях.
Ефірні олії, як з'ясувалося, прискорюють процес регенерації клітин, що сприяє швидкому загоєнню ран, лікують запалення.
Ефірні масла заглушають біль при ревматизмі та артриті. Рослинні ароматичні речовини позитивно впливають на серцево-судинну систему. Вони стимулюють нервову систему, вимикають нервове напруження, знімають стресові стани.
Ефірні олії здатні підвищувати антиоксидантну активність крові і перешкоджати накопиченню в організмі вільних недоокислених продуктів, протидіяти їх неблагополучному впливу на організм.

Дії ефірних олій:
Освіжаюча дія
Бадьорить
Посилення працездатності
Рослаблююча і заспокійлива дія
Проти депресій і важких душевних станів
Болезаспокійлива дія, відчуття легкості і внутрішньої розкутості
Стимулююча дія.
Очищуюча дія
Гармонізуюча
Зміцнююча дія.
Антистресова дія

Ефірні масла представляють складні високоактивні хімічні суміші, які при неправильному або необережному застосуванні не допоможуть, а тільки ще більше погіршать ваш стан.
Небезпечні ефірні масла можуть впливати на організм людини двома способами: через шкіру і через дихальні шляхи.
Щоб уникнути небезпечного впливу ефірних масел, необхідно наносити на шкіру розбавлені розчини, які складаються з ароматичного масла і розчинника (етиловий спирт, віск, рослинна олія).

Наступний спосіб впливу ефірних масел на організм - через нюх. Ефірні олії є висококонцентрованими ароматами рослин, в яких вміст пахучих речовин перевищує природне в 50-100 разів. Реакція організму на небезпечні ефірні масла непередбачувана, результатом їх застосування може стати алергія і набряк м'яких тканин верхніх дихальних шляхів.

Небезпечні ефірні олії: ажгон, арніка, амброзія, аїр тростинний, аїр звичайний, Болден, вербена, гірчиця, гаультерія лежача, оман, материнка іспанська, материнка звичайна, буркун, ірний корінь, Костусєв, камфора, каніфоль, коричник китайська, мигдаль гіркий, ялівець козацький, лобода, м'ята болотна, полин, пижмо, рута запашна, насіння анісу, насіння петрушки, сассафрас бразильський, туя складчаста, туя західна, хрін, чабер садовий, чабер гірський, яборанді.

Аромати зайняли особливе місце в сучасному побуті. Немає на землі жодної людини, яка б не застосовував аромати. Цілком природно, не акцентуючи свою увагу на цьому факті, люди використовують у їжу і в побуті ефірні масла. Від народження до самої смерті, не потребуючи спеціальному навчанні або термінах. Аромати - невід'ємна частина життя, як тепло, колір та звук.


Презентація на тему «Одноосібне володіння»


Презентація на тему «Антична картографія»


title: Презентація на тему «Une ecole de mon reve»

text:
Une école de mon rêve
Près de l'école il y aura zone de repos (la jardin, des fontaines, des tonnelles).
Présentation préparée parSarazhyn Marina8-A classe2010 an


Презентація на тему «Гроші» (варіант 10)


title: Презентація на тему «Раціональна економічна поведінка» (варіант 1)

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master subtitle style
Click to edit Master title style


Презентація на тему «Конфлікт» (варіант 3)


Презентація на тему «Музыкальный мир ХХ века» (варіант 1)


Презентація на тему «Українська народна музика» (варіант 1)


Презентація на тему «Основні поняття еколігії та її забруднення»


title: Презентація на тему «The United Kingdom of Great Britain»

text:
The United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
Great Britain
The Union Jack


Презентація на тему «Пам’ятники тваринам» (варіант 2)


Презентація на тему «Автопортрет»


Презентація на тему «Экологические проблемы»


title: Презентація на тему «Історія професії Туристичний агент»

text:
Історія професії  Туристичний агент

Слово «туризм» вживалося в багатьох мовах з давніх часів. Вважається, що воно походить від виразу «великий тур». Спочатку «великим туром» називали ознайомчу подорож, яку здійснювали в XV-XVI ст. молоді представники дворянства, а в XIX ст. такі подорожі стали популярними і серед інших верств населення. Їх метою було знайомство з іншими культурами. Як у давні часи, так і зараз, основне завдання туризму — ознайомлення з іншими країнами, місцевістю, народами, встановлення контактів між людьми та зближення націй.
Історія туризму ділиться на чотири основні періоди:
"Подорожі для молодих - частина їхньої освіти, для літніх - частина їхнього досвіду" (Ф. Бекон).


title: Презентація на тему «Архітектура» (варіант 4)

text:
Архітектура
Презентацію підготувала
учениця 6(10) класу
Фонтанського НВК
“ЗОШ І-ІІІ ступенів-гімназія”
Чечет Аліна
Вчитель: Чаплинська О.В.

Раціоналі́зм  (від лат. ratio — розум) — філософська точка зору, яка наголошує першість і компетентність розуму (логічного ходу міркування) в пошуках правди; це прагнення знайти раціональні начала в образному аспекті архітектури, максимально освоїти досягнення сучасної науки і техніки;
Конструктиві́зм (від лат. constructio — побудова) — авангардистський метод (стиль, напрямок) в образотворчому мистецтві, архітектурі, художньому конструюванні, літературі, фотографії, оформлювальні на декоративно-прикладному мистецтві, що отримав розвиток в 1920 — початку 1930 років. спроба створити життєвий простір за допомогою нової техніки, її логічних доцільних конструкцій, а також естетичних якостей таких матеріалів, як метал, дерево, скло.


title: Презентація на тему «Лоренцо Берніні»

text:
Лоренцо Берніні
Джова́нні Лоре́нцо Берні́ні (1598-1680)
— італійський архітектор і скульптор.У архітектурі і скульптурі Берніні, найбільшого майстра римського і всього італійського бароко, яскраво утілилися головні принципи цього стилю: підвищена емоційність, театральність, активне протидія простору і маси, поєднання релігійної афектації з підкресленою чуттєвістю.
 Створюючи інтер'єри, пишно прикрашені скульптурою, а також самостійні скульптурні твори, Берніні живописно поєднує різні матеріали , використовує розфарбовування, позолоту, світлові ефекти.
«Екстаз святої Терези» у Санта Марія делла Вітторіа
 Ковзання відблисків, контрастна гра світла і тіні створюють відчуття нервового піднесення.
Аполлон і Дафна, класична барокова композиція, Галерея Борґезе, Рим, Італія
Під впливом простору скульптурні форми знаходять живописну текучість, а в інших випадках вони володіють власною утрируваною динамікою, неспокійно вириваючись в простір.
 Давид на вилле Боргезе в Риме работы Лоренцо Бернини
Лоренцо Берніні – не лише скульптор, а й архітектор
Площа Святого Петра
Фонтан Чотирьох рік
Творчість Берніні, що вражала його сучасників грандіозністю задумів і сміливістю їх здійснення, зробила великий вплив на все європейське мистецтво XVII—XVIII вв.


title: Презентація на тему «Архітектура країн Європи» (варіант 2)

text:
Підготувала
Учениця 11-А класу
Серединська Ольга
Архітектура країн Європи
Франція . Ейфелева вежа
Е́йфелева ве́жа— архітектурна пам'ятка Парижа, розміщена на Марсовому полі, символ сучасної Франції. Вежу названо на честь її конструктора Густава Ейфеля. Сам Ейфель називав її 300-метровою вежею інша, народна назва —Залізна леді. Популярний туристичний об'єкт, щорічно приймає понад 6 мільйонів відвідувачів.
Бібліотека Святої Женев’єви
Бібліотека Святої Женев’єви – бібліотека в Парижі, розташована неподалік  Пантеону в 5-ому адміністративному окрузі. Приміщення бібліотеки споруджене в 1843-1851 роках архітектором  АнріЛабрустом. Фонди бібліотеки складають понад 2 млн одиниць зберігання.
Історія бібліотеки веде свій відрахунок з VI століття, коли був заснований монастир Святої Женев’єви, що був одним з найвпливовіших монастирів Парижа. Бібліотека відчинена для читачів з понеділка до суботи з 10:00 до 22:00.

Велика Британія. Лондон
Біг-Бен— найбільший із дзвонів у механізмі годинника башти Єлизавети у Лондоні. Часто Біг-Беном називають також і сам годинник, а також годинникову вежу, що є частиною архітектурного комплексу Вестмінстерського палацу, де розташовується відновлений після пожежі 1834 року британський парламент.
Італія
Піза́нська вежа — частина ансамблю міського собору Санта-Марія Маджоре в Пізі. Вежа є дзвіницею собору і примикає до його північно-східного кута. Знаменитий соборний ансамбль в Пізі — шедевр середньовічної італійської архітектури. Вежа відома тим, що сильно нахилена.
Висота вежі становить 56 метрів, діаметр — 15 метрів. На вершину вежі ведуть сходи в 294 ступені, піднявшись якими на самий верх можна оглянути всю округу. Всесвітньо відомий вчений Галілей використовував Пізанську вежу для своїх дослідів. З верхнього її поверху він кидав різні предмети, щоб довести, що швидкість падіння не залежить від ваги падаючого тіла.
Собо́р Свято́го Петра́
Собор Святого Петра— католицький храм, найбільша споруда Ватикану та найбільша християнська церква у світіСобор також входить у десятку найвищих церков світу, є однією із чотирьох патріарших базилік Рима та церемоніальним центром Римської католицької Церкви. Купол собору є одним із символів Рима.
Театр Массімо
Театр Массімо-оперний театр у Палермо, розташований на площі Верді. Свою назву він отримав на честь короля Віктора Еммануїла II. Він є найбільшим в Італії і одним з найбільших в Європі, що славиться при цьому своєю чудовою акустикою.
Палац Лінарес
Палац Лінарес -палац в місті Мадрид, побудований в кінці 19 ст. в стилі еклектика. Відновлений та реставрований після пошкоджень в громадянську війну в Іспанії.
У 1872 р. маркіз де Лінарес придбав у Мадриді ділянку землі з метою побудови палацу. Первісний проект створив архітектор Карлос Колубі і розпочав будівництво у 1877 р. До будівництва залучили французького архітектора Адольфа Омбре (Adolf Ombrecht). Водночас будували палац та службові приміщення, над створенням яких працювала низка архітекторів, серед яких Мануель Альварес Анібал. Палац був міським і водночас мав риси багатої садиби з парком, стайнями, парковими павільйонами. Маркіз де Лінарес перебрався в палац вже у 1884 р., хоча той не був готовий, а оздоби інтер'єрів тривали до 1900 року

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Mark Twain»

text:
Mark Twain
(November 30, 1835 – April 21, 1910)
Samuel Langhorne Clemens was born in Florida, Missouri, on November 30, 1835. He was the son of Jane and John Marshall Clemens (1798–1847). His parents met when his father moved to Missouri and were married several years later, in 1823.He was the sixth of seven children, but only three of his siblings survived childhood: his brother Orion (1825–1897), Henry, who died in a riverboat explosion (1838–1858), and Pamela (1827–1904). His sister Margaret (1833–1839) died when he was three, and his brother Benjamin (1832–1842) died three years later. Another brother, Pleasant (1828–1829), died at six months.Twain was born two weeks after the closest approach to Earth of Halley's Comet.

In 1847, when Twain was 11, his father died of pneumonia.The next year, he became a printer's apprentice. In 1851, he began working as a typesetter and contributor of articles and humorous sketches for the Hannibal Journal, a newspaper owned by his brother Orion. When he was 18, he left Hannibal and worked as a printer in New York City, Philadelphia, St. Louis, and Cincinnati.

Throughout 1868, Twain and Olivia Langdon corresponded but she rejected his first marriage proposal. Two months later, they were engaged. In February 1870, Twain and Langdon were married in Elmira, New York, where he had courted her and overcome her father's initial reluctance. She came from a "wealthy but liberal family," and through her he met abolitionists, "socialists, principled atheists and activists for women's rights and social equality,"
Twain was fascinated with science and scientific inquiry. He developed a close and lasting friendship with Nikola Tesla, and the two spent much time together in Tesla's laboratory.

His prediction was accurate—Twain died of a heart attack on April 21, 1910, in Redding, Connecticut, one day after the comet's closest approach to Earth.
Twain's funeral was at the "Old Brick" Presbyterian Church in New York. He is buried in his wife's family plot at Woodlawn Cemetery in Elmira, New York. The Langdon family plot where he is buried is marked by a 12-foot (two fathoms, or "mark twain") monument, placed there by his surviving daughter, Clara. There is also a smaller headstone. Although he expressed a preference for cremation, he acknowledged that his surviving family would have the last word.


title: Презентація на тему «Робота вченого Лібіха»

text:
Презентація
На тему:”Робота вченого Лібіха”
Виконав учень 11-А класу
Острожчук Богдан
Юстус фон Лібіх
 — німецький хімік, президент Баварської Академіїі Наук (з 1860), один із засновників агрохімії.
Розробив теорію мінерального живлення рослин, що сприяло розвитку виробництва мінеральних добрив і впровадження їх у землеробство. Вважав принципово можливим синтез будь-яких агрохімічних сполук. Поряд з цим припускав існування «життєвої сили».
Відкрив ізомерію (1823).
Автор хімічної теорії бродіння і гниття, один із творців теорії радикалів. Добув багато органічних речовин.
Сформулював Закон мінімуму, названий його іменем.

Фрідріх Велер

Наукові досягнення Лібіха значні і різноманітні. Як один із засновників сучасної органічної хімії, він підніс її від гіпотетичних уявлень до справжньої науки. Йому належить заслуга відкриття важливих органічних сполук, розробка нових методів аналізу органічних речовин і синтезу нових груп сполук, створення теоретичних основ органічної хімії. У 1832 він разом з
Ф. Велером розробив теорію радикалів.

Лібіх також вважається одним з основоположників агрохімії і біохімії. Він обґрунтував теорію мінерального живлення рослин і створив наукові основи підвищення родючості ґрунту. Досліджував роль вуглекислого газу і зв'язаного азоту в фізіології рослин. Вивчав проблеми харчування, розробив деякі види дитячого харчування та м'ясні екстракти.

Лібіх сформулював поняття про обмін речовин у природі за участю живих істот.
Він встановив, що для підтримання родючості ґрунту в нього слід постійно вносити таку к-сть хімічних елементів, яка вилучається рослинами.
Так було доведено хімічну єдність живої і неживої природи.
Праці
Органічна хімія в її додатках до фізіології та патології (Die organische Chemie in ihrer Anwendung auf Physiologie und Pathologie, 1842)
Посібник з органічного аналізу (Anleitung zur Analyse organischer Krper, 1837)
 Природні закони землеробства (The natural laws of husbandry , 1865).

Юстус Лібіх за всю свою кар'єру хіміка не сформулював жодної теорії з хімії, він, на відміну, від Дальтона Кекуле або Менделєєва, був експериментатором хімії, але експериментатором геніальним. Його передбаченням властивостей хімічних речовин міг би позаздрити будь-який з вчених. За зовнішнім виглядом і деякими властивостями речовини він міг передбачити інші властивості.
Кінець


title: Презентація на тему «Ivan Franko»

text:
підзаголовок
Ivan Franko
Заголовок
підзаголовок

One of the innovators of all genres of literature was Ivan Franko. He raised the post-Shevchenko Ukrainian poetry of the late 19th and early 20th century to new heights. He did the same in prose. We always remember the volume of poetry «Heights and Depths», the novel «Boryslav is laughing», the drama «Stolen Happiness», etc. He devoted much attention to translations from foreign languages. His merits as a thinker and scholar were great in many fields: the history and theory of literature, folklore, political economy, history, ethnography.
Заголовок
підзаголовок

Ivan Yakovych Franko was a Ukrainian poet, writer, social and literary critic, journalist, interpreter, economist, political activist, doctor of philosophy, ethnographer, the author of the first detective novels and modern poetry in the Ukrainian language.

Заголовок
підзаголовок

These two sonnets were written while Franko was still a schoolboy, seventeen years of age. In the first one, the poet has in mind one of the many grave mounds or funeral barrows on the steppe beneath which lie the bones of those who fell in battle against the Tatars or other invaders. To him the ancient and anonymous folk songs represent the soul of his people with its perennial resurgence from the disasters of the past. The second one came as the result of his acquaintance with Kotlyarevsky's burlesque of Virgil's Aeneid which appeared in 1798. Its importance lies in the fact that Kotlyarevsky was the first writer in modern times to use the speech of the Ukrainian people as a literary medium and hence he is regarded as the father of modern Ukrainian literature.
Заголовок
підзаголовок

FOLK SONG
Behold the spring which gushes from that graveAnd gurgles o'er the steppe in tear-like stream!On its clear surface doth the moonlight gleam,The beaming sun plays on its crystal wave.From out earth's bosom pulse those waters clear.The living movement sleeps not, knows no bound.The quickening waters spread new life aroundTo thousands of Spring's children growing there.That spring with its unceasing magic flowIs like my people's soul—though wrapped in grief,It still sings to the heart of long ago.As that spring's source lies in earth's hidden parts,So from mysterious depths do folk songs riseWith their pure fervour to inflame our hearts.

 KOTLYAREVSKY
A mighty eagle on a snowy heightSat gazing all around with his keen eye,When lo, he started upwards towards the skyAnd on his splendid pinions took his flight.His sweeping wing brushed off a clod of snow;It fell and started other clods downhill;They gathered force and strength and size untilAn avalanche went roaring down below.So Kotlyarevsky happily once spoke,Began to sing in our Ukrainian tongue—Though what he sang then seemed to be a joke,Yet in it lay an earnest great and strong.That spark did not die out amongst our folk,But blazed and warmed us all ere long.

Заголовок
підзаголовок

Today the memory of the great Ukrainian classic is honoured by his countrymen throughout our land.
His works are read and translated all over the world. They have been published in 19 languages and in editions totalling nine million copies.
The nature of Franko's works can be understood by quoting his own words: «I consider it's my duty to dedicate my life's work to the common people, I learned two Rules of life at a very early age: the first, a sense of duty to the people, the second, the necessity for constant work».

Заголовок
підзаголовок


title: Презентація на тему «Дуайт Девід Ейзенхауер» (варіант 1)

text:
Дуайт Девід Ейзенхауер
( 14 жовтня 1890-28 березня 1969 )
біографія
Дуайт Ейзенхауер народився в місті Денісон , округ Грейсон, штат Техас , в сім'ї Девіда Ейзенхауера і Айди Стровер Ейзенхауер . У 1891 році його батьки разом з ним переїхали в місто Абілін , штат Канзас , у пошуках роботи . Ейзенхауер закінчив середню школу в 1909 році і після цього навчався у військовій академії Вест - Пойнт з 1911 по 1915 рік.
У будинку Ейзенхауерів завжди панувала дисципліна і порядок , з ранку і перед сном сім'я збиралася на першому поверсі і кожен читав главу з Біблії.

Ейзенхауери були пацифістами , затятими супротивниками війни , в той час як Дуайт прагнув до вивчення військової справи. Батько приносив йому книги, які описували битви Наполеона , Ганнібала та інших великих полководців . Коли він в 1911 році вступив вчитися у військову академію , його мати не промовила ні слова в засудження вибору професії сина, хоча в їхньому роду протягом 400 років не було військових . Ейзенхауер хрестився 1 грудня 1953 року в Пресвітеріанській церкві. Це єдиний відомий в історії випадок , коли діючий президент пройшов обряд хрещення .
військова кар'єраПерша Світова Війна
6 квітня 1917 США оголосили війну Німеччині. Через кілька днів Ейзенхауер отримав звання капітана . З 1 квітня 1917 він перебував у Леон Спрінгс , штату Техас , де готував до відправки за океан 57- й піхотний полк. 20 вересня 1917 він був направлений інструктором в табір для навчання офіцерів у форті Оглеторн , в Джорджії . Після цього випливав ще декілька ра в різні табори. 17 червня 1918 , відзначаючи успішну діяльність Ейзенхауера з підготовки танкістів , був нагороджений медаллю і отримав звання майора. Дуайт подавав рапорт за рапортом з проханням відправки його на фронт , і нарешті прохання було задоволено , але за кілька днів до відправки до Європи прийшло повідомлення про підписання миру з Німеччиною.
Служба в армії
Служив в Зоні Панамського каналу в 1922-1925 роках , який був окупований США . З 1933 по 1935 рік працював помічником начальника штабу армії генерала Макартура . Після цього він до 1939 року служив на Філіппінах. З березня по грудень 1941 був начальником штабу 3-ї армії . Після цього він отримав звання полковника , а після цього - бригадного генерала .
Друга Світова Війна
У грудні 1941 року США вступають у Другу світову війну. Спочатку Ейзенхауер займав керівні пости у відділі військового та оперативного планування в штабі армії , на чолі з генералом Джорджем Маршаллом . З листопада 1942 по жовтень 1943 він командував силами союзників при настанні в Північній Африці, Сицилії та Італії. Після Тегеранської конференції було відкрито другий фронт , і Ейзенхауер стає Верховним головнокомандувачем експедиційними силами.

Він керував англо-американськими силами при висадці військ в Нормандії 6 іюня1944 року.
 У грудні Ейзенхауерові було присвоєно звання генерала армії. Кавалер радянського ордена «Перемога» (1945).
післявоєнна кар'єра
Після закінчення війни Ейзенхауер підтримував дружні стосунки з маршалом Жуковим . Однак до кінця його військової кар'єри в 1947 році він став прихильником холодної війни. З вересня 1950 по червень 1952 він командував об'єднаними збройними силами НАТО.
Важливою заслугою президента з'явилася організація будівництва Системи міжштатних автомагістралей США , початок якої було покладено в 1956 році прийняттям федерального законодавчого акту.

Президентська кар'єра
До безумовної заслуги Ейзенхауера
 як президента слід
 віднести припинення роботи
« Комісії з розслідування
антиамериканської діяльності » ,
закінчення практики маккартизму
 (переслідування за ліві переконання)
і дискредитацію самого сенатора Маккарті ..

зовнішня політика
Основу зовнішньої політики склала доктрина « масованої відплати » , яка передбачала збільшення авіації з ядерною зброєю , щоб дати можливість завдати ударів по СРСР і КНР. Близький Схід Ейзенхауер обіцяв захистити від « комуністичної загрози».
 У 1954 році в Гватемалі була організована інтервенція найманців ЦРУ з метою повалення президента цієї країни Хакобо Арбенса , який , як вважав Ейзенхауер, мостив дорогу до встановлення комунізму і був прорадянськи налаштований. Арбенс був повалений.
У 1956 році в Єгипті був націоналізований Суецький канал , що належав англійській компанії . У відповідь Великобританія , Франція й Ізраїль почали військові дії проти Єгипту . США і СРСР закликали їх припинити агресію. СРСР попередив про можливість застосування ядерної зброї відносно Франції і Великобританії , після чого ті відступили.
У 1958 році в Лівані розгорівся гострий громадянський конфлікт . Ейзенхауер направив до Лівану 15 000 військових , щоб утримати проамериканський уряд при владі.

після президентства
У 1960 році після Ейзенхауера був обраний Джон Кеннеді. Після відходу з Білого дому Ейзенхауер пішов з політики. У травні 1968 він переніс четвертий інфаркт за останні 13 років. Він лежав у військовому госпіталі Уолтер-Рід у Вашингтоні і його дружина Меймі чергувала біля його ліжка. 28 березня 1969 Ейзенхауер помер - Меймі була поряд і тримала його за руку.

 На згадку про Ейзенхауера були випущені монети та поштові марки.

Ейзенхауер на поштовій марці США

Ейзенхауер на поштовій марці Киргизії

Ейзенхауер на аверсі 1-доларової монети


title: Презентація на тему «Ринок робочої силив Україні»

text:
Ринок робочої силив Україні
Кравець Дмитро
Актуальність
Однією з найскладніших соціально-економічних проблем в умовах глобальної фінансової кризи є формування національного ринку робочої сили. Вплив кризи супроводжується зростанням рівня та тривалості безробіття, розвитком вимушеної неповної та неформальної зайнятості, нелегальної трудової міграції тощо. Все це різко актуалізує дослідження формування і функціонування ринку робочої сили, причин та наслідків кризової ситуації у сфері зайнятості, а також шляхів її подолання в даних умовах.

Метою даної роботи перш за все є поглиблений аналіз даної теми, розгляд переваг та недоліків розвитку ринку робочої сили України та можливі  шляхи його поліпшення і вдосконалення.
Предметом є діяльність ринку робочої сили,проблеми його формування та стабільного функціонування.

Об’єктом дослідження виступає населення, яке становить робочу силу. Все населення ми можемо поділити на жінок, чоловіків, дітей, молодь, а також інвалідів, які в більшості випадків теж являються зайнятими.
Завдання – вивчити та дослідити сутність ринку робочої сили, його типи та механізм функціонування, розглянути та оцінити макроекономічне явище ринкової економіки, а саме безробіття: причини та його насліки, а також проаналізувати сучасний стан ринку робочої сили України.

Загалом державна політики зайнятості в Україні має базуватися на тому, щоб шляхом правових, економічних і адміністративно-організаційних методів державного регулювання створити умови для максимально можливої зайнятості населення, підвищення продуктивності праці, за рахунок чого забезпечити стале економічне зростання, підвищити добробут і стабільність у суспільстві, а також необхідний захист безробітних та членів їх сімей.


title: Презентація на тему «Відомі жінки політики. Жанна Д’Арк»

text:
Міністерство освіти і науки УкраїниДепартаменту науки і освітиХарківської обласної державної адміністраціїКомунальний заклад «Харківська гуманітарно–педагогічна академія»Харківської обласної ради
Виконала:
студентка 211-к групи
факультету дошкільної та корекційної освіти
Лялюк В.П.

Відомі жінки політики.
Жанна Д‘Арк.
Жанна д'Арк
(Орлеанська Діва)
 (фр. Jeanne d'Arc
(la Pucelle d'Orléans),
 6 січня 1412 —
30 травня 1431) — національна героїня Франції, католицька свята.
Жанна народилася 6 січня 1412 року. Її батьки були селяни Жак Дарк і Ізабелла Роті.

Ще з дитячих років Жанна бачила навколо себе страждання і біди народу Франції від англійських окупантів. На її рідне селище не раз нападали вороги. Патріотично налаштована дівчина дуже боляче сприймала загарбання своєї батьківщини. Саме тоді, у дитинстві, Жанні почали чутися голоси святих, які пророкували їй, що вона є обраною Богом для порятунку Франції.
За відомою середньовічною легендою стверджувалося, що Францію погубить жінка, але врятує дівчина. І справді, Францію погубила королева Ізабелла Баварська (дружина психічно хворого короля Карла VІ). Вона змусила чоловіка підписати в 1420 році в Труа договір з Англією. За цим договором Карл VІ видав свою дочку за англійського короля, і саме англійський король Генріх V проголошувався спадкоємцем і регентом короля Франції. І ще Ізабелла Баварська за солідну винагороду заявила, що її син, дофін Карл, народжений не від короля тому не має прав на престол.
Але через рік одночасно померли англійський король Генріх V і французький король Карл VІ. Дофін Карл оголосив договір у Труа незаконним і проголосив себе королем Карлом VІІ. Через кілька років відновилася війна за володіння Францією між Карлом VІІ, герцогом Бургундським і англійцями.
У 1429 році Жанна вирішила піти до короля, щоб він дав їй військо для звільнення Франції. У найближчому від неї містечку вона зуміла переконати коменданта фортеці в тому, що вона врятує Францію. Він дав їй чоловічий одяг, зброю і кілька вояків для охорони.
З великим трудом дівчина дісталася до фортеці на Луарі, де знаходився наступник престола, і зустрілася з ним. Придворні і Карл VII зрозуміли, що її глибока віра в перемогу може піднати бойовий дух військ. Тому Жанні було надано загін рицарів, який увійшов до війська, яке, у свою чергу, йшло на допомогу Орлеану. Військо очолювали досвічені полклводці. По дорозі дівчину з захопленням зустрічали прості люди. Ремісники викували Жанні рицарські доспіхи і сшили похідну форму.
Перед виступом у похід Жанна д’Арк послала листа англійцям, які стояли під стінами Орлеана. У ньому вона вимагала віддати їй ключи від усіх захоплених міст і запропонувала мир, якщо англійці підуть з Франції.
З прибуттям Жанни до Орлеану почалися рішучі дії проти ворога. Оскільки першу перемогу вона одержала під цим містом, її прозвали Орлеанской Дівою (La Pucelle d’Orleans). Жанна вигравала перемоги одну за іншою. Про Жанну говорили, що вона була дуже витривала, могла спати в збруї, мало їла, а пила ще менше.
1429 рік – рік звільнення Орлеану від облоги – став переломним у Столітній війні. За участю Жанни були звільнені великі області Франції. До армії у великій кількості вливалися прості люди.
Однак поки Карл не був коронований, він не вважався законним королем. Жанна переконала його виступити в похід на Реймс – місто, де завжди коронувалися франзузькі королі. Весь шлях до Реймса армія подолала за два тижні. Наступник престола був урочисто коронований в Реймському соборі. Під час коронації Жанна стояла поблизу короля з прапором у руках.
Через деякий час короля стали лякати його навколишні, що Жанна відбере владу в нього. І коли Жанна потрапила під містом Комп’єн у полон до бургундців, а ті продали її англійцям, Карл нічого не зробив, щоб її визволити.
Довгі місяці Жанна провела у в’язниці. Її тримали у залізній клітці, з цепом на шиї і на ногах. Щоб очернити її в очах французів, їй приписали зв’язок із дьяволом. Судили її французькі єпіскопи, що перейшли на бік англійців.
Інквізитори погрожували дівчині тортурами, якщо вона не зізнається у посібництві дьяволу. Однак вона мужньо трималася на допитах і нічим не показала свій страх.
У травні 1431 року Жанна була спалена живцем на центральній площі міста Руана.
Лише через 25 років, перед своєю смертю король Карл VII зняв усі звинувачення з Жанни д’Арк. Адже якщо вирок б залишився у силі, це б означало, що своєю короною Карл був зобов’язаний чаклунці.
Значення подвигу Жанни д'Арк у тім, що вона показала приклад патріотизму і допомогла королю згуртувати французів на боротьбу проти загарбників-англійців.
У 1920 році французька церква канонізувала Жанну д’Арк.
Дякую за увагу!


Презентація на тему «Владимир Семенович Высоцкий» (варіант 1)