title: Презентація на тему «Конструктори світової військової техніки»

text:
Світова слава:

Астрономія, космос, авіація
Конструктори світової військової техніки
         Робота
учениці  10 класу
Лисяної  Валерії
Конструктори світової військової техніки

У 1927 р. перед групою конструкторів зібраної на Харківському паровозобудівному заводі, була поставлена задача - розробити маневрений танк Т-12. З цього року «Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. А. Морозова »(ХКБМ) і відраховує свою історію. Пізніше, під керівництвом головних конструкторів М.Кошкіна і А.Морозова, тут були створені такі епохальні для всього світового танкобудування машини, як Т-34 і Т-64.
Морозов Олександр Олександрович
(1904—1979)

Морозов Олександр Олександрович — конструктор танків. Герой Соціалістичної Праці, нагороджений багатьма орденами і медалями, лауреат Ленінської премії (1967) та Державної премії СРСР (1942, 1946, 1948). Генерал-майор-інженер.

На початку 1937 р. у Харкові розпочалась активна розробка якісно нової моделі танка під керівництвом генерального конструктора М. Кошкіна. Його помічником був О. Морозов

Олександр Олександрович Морозов, працюючи на Харківському заводі спочатку робітником, а потім на інженерних посадах, у 1930-х рр. брав участь у розробці нових конструкцій танків.

Надзвичайно напружено, на межі людських сил, працював колектив і його генеральний конструктор Олександр Морозов. Уже через два місяці після завершення евакуації підприємства 25 нових танків було випущено і відправлено на фронт, де вони виявили високу боєздатність.

У повоєнні роки колектив під керівництвом О. Морозова створив нові, досконаліші модифікації танків Т-44, Т-54, Т-55 та інші зразки бронетанкової техніки, що не мають аналогів у світі.
Сам А.Морозов одразу після закінчення Великої Вітчизняної війни в 1945 році писав: "Основи конструкції танку Т-34 заклав і розробив Михайло Ілліч Кошкін. Він організував колектив молодих конструкторів, постійно вивчав їх не боятися труднощів, яких буває завжди чимало при рішенні складних проблем. Цьому визначному конструктору ми, в першу чергу, зобов'язані появою такого досконалого типу танку, яким є Т-34".

Довгий час ім'я створювача легендарного Т-34 Михайла Кошкіна було практично невідоме нікому. А завод, де народилася ця найдосконаліша бойова машина Другої світової війни (нині - Харківський завод ім.Малишева), згадувався в літературі як Південний. І тільки напередодні сорокаліття Великої Перемоги на повний голос заговорили про визначного конструктора та про його творіння.

ЛЮДИНА, ЯКА СТВОРИЛА НАЙКРАЩИЙ ТАНК ДРУГОЇ СВІТОВОЇ

Менш ніж за рік під керівництвом М.Кошкіна, за участю його найближчих помічників А.Морозова та Н.Кучеренко, інших конструкторів, було виконано модернизацію танка БТ-7 із встановленням в ньому дизеля В-2. Це був перший в світі танк з танковим дизелєм.

Михайло Кошкін зформував групу найкваліфікованіших конструкторів для створення нового танку. В короткій термін було виконано проект нового танку А-20, в абсолютній відповідності із завданням замовника. До проекту було внесено принципові нововведення: броньовий корпус із розташуваням товстих протиснарядних броньових листів під кутом, новий привод до ведучих колес, три з чотирьох опорних катків (по борту) стали ведучими та ін.

 Досвід експлуатації танків БТ, в тому числі під час громадянської війни в Іспанії, свідчив, що колесний хід є гарним тільки на шосе, але на цілині, на піску ведучі колеса (хоча й було їх три пари) відмовляли. Тоді й була проявлена в Харкові ініціатива створення другого варіанту танку — суто гусеничного під індексом А-32.

В гранично скоротчені терміни провели доробку танку за зауваженнями комісії: посилення бронезахисту, озброєння та ін. В А-32, крім новаторської ідеї гусеничного ходу, Михайло Ілліч Кошкін втілив гармонійне сполучення високих бойових якостей по вогню, бронезахисту і маневреності. Постановами Комітету оборони було наказано виготовити два гусеничних танка на базі А-32 із врахуванням потовщеної до 45 мм броні та установлення 76 мм гармати, а також йменувати танк — Т-34.

Оглянувши "тридцатьчетвірки", Сталін з похвалою відізвався про них, назвав новий танк "першою ластівкою".
Астрономія, космос, авіація

Винахідник. Революціонер-народник. Арештований (1875) за революційну діяльність Знаходячись у ув’язненні, розробив перший у Росії ракетний літальний апарат для польоту людини, при цьому запропонував пристрій порохового ракетного двигуна, метод керування польотом шляхом зміни кута нахилу двигуна, програмний режим горіння, спосіб забезпечення стійкості апарата. Проект виявився похованим у жандармському архіві і побачив світло тільки в 1918 р. Страчений за вироком суду.
Кибальчич Микола Іванович

1853 – 1881.

Кондратюк Юрій Васильович
(Олександр Гнатович Шаргей)
Механік і винахідник, автор досліджень можливості ракетного польоту у світовий простір, автор оригінальний ідей у рішенні проблем міжпланетних подорожей.
Він запропонував використовувати як паливо космічних ракет водневі з'єднання деяких металів і металоїдів, зокрема – бороводород.
Вивів формулу польоту ракети.

Корольов Сергій Павлович
30.12.1906 (12.01.1907) – 14.01.1966.
Сергій Павлович Корольов - видатний конструктор і вчений, що працював в галузі ракетної і ракетно-космічної техніки. Двічі Герой Соціалістичної Праці, лауреат Ленінської премії, академік Академії наук СРСР, він є творцем вітчизняної стратегічної ракетної зброї середньої і міжконтинентальної дальності й основоположником практичної космонавтики. Його конструкторські розробки в області ракетної техніки представляють виняткову цінність для розвитку вітчизняного ракетного озброєння, а в області космонавтики мають світове значення.
Будник Василь Сергійович

Будучи заступником С.П. Корольова, брав безпосередню участь у створенні й організації серійного виробництва радянських балістичних ракет Р-1, Р-2, Р-5 (1946-1953), створенням перших стратегічних ракет на висококиплячих компонентах палива із головними частинами, що розділяються, з наземним і шахтним базуванням і створенням космічних ракет-носіїв «Космос», «Космос-2», «Циклон» і космічних апаратів до них, розробкою і літними випробуваннями рухливого ґрунтового ракетного комплексу з ракетою комбінованого (тверде і рідке паливо) типу (1953-1971). Його наукові ідеї є основою наукового напрямку, що
   сформувався, з оптимального проектування
             ракетно-космічних систем.

Уткін Володимир Федорович

В області космічної техніки були введені в дію понад трьохсот космічних апаратів різного призначення сімейства «Космос». До числа найбільш великих науково-технічних досягнень відносяться створення орбітальних головних частин, що розділяються, ракет, розробка унікального мінометного виду старту важкої ракети із шахти, рішення комплексу проблем, що забезпечують безупинне бойове чергування рідинних ракет у заправленому стані протягом багатьох літ  та ін.
Дякую за увагу


title: Презентація на тему «Конфлікт» (варіант 5)

text:
                  Конфлікт
Конфлікт (з лат. conflictus – зіткнення) – особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами.
Характер конфлікту:деструктивнийконструктивний
Деструктивний конфлікт переводить причини, що призвели до конфлікту, на “особистості”.
Конструктивний конфлікт базується не на “особистостях”, а на виявленні об’єктивних причин незгоди.
Види конфліктів:
 внутрішньоособистісні та зовнішньоособистісні (міжособистісні, конфлікти між особистістю та групою);
  прямі та непрямі;
  індивідуальні (внутрішньособистісні та зовнішньоособистісні) і групові.

Міжособистісні конфлікти можуть бути спричинені:
 відмінностями в психологічних характеристиках людей;
“хибним образом конфлікту”;
різницею в поглядах та уявленнях;
різницею в цілях та інтересах конфліктуючих сторін.

Причина конфлікту – діалектичне протиріччя, що його зумовлює, але воно може певний час і не виливатися в конфлікт.
конфліктоген – слово чи дія, що сприймаються як негативні однією із сторін і провокують початок конфліктної взаємодії.

конфліктна ситуація –негативно забарвлене зіткнення конфліктуючих сторін.
Динаміка конфлікту – послідовна зміна стадій і етапів, які характеризують процес розгортання конфлікту від виникнення конфліктної ситуації до вирішення конфлікту.
Стадії конфлікту:
 Виникнення конфліктної ситуації.
 Усвідомлення ситуації як конфліктної хоча би однією із сторін.
 Стадія конфліктної поведінки або взаємодії.
 Стадія вирішення конфлікту.

Способи управління конфліктом:
 Ухилення від конфліктної взаємодії.
 Згладжування конфлікту.
 Боротьба за перемогу в конфлікті.
 Компроміс.
 Співробітництво
Методика вирішення конфлікту :
 “Зняти маски” і “стати самим собою”.
 Виявити і усвідомити справжню причину конфлікту.
 Відмовитися від принципу “перемога за будь-яку ціну”.
 Знайти декілька можливих варіантів вирішення конфлікту.
 Оцінити варіанти і вибрати кращий.
 Переконати іншу сторону конфлікту у тому, що даний варіант є найоптимальніший
 Усвідомлювати й оберігати цінність взаємовідносин.

Асертивність-“неконфліктна поведінка”, “уміння вирішувати конфлікти”
Поведінка людини на основі таких якостей:

 повага до себе, почуття власної гідності, чесність, протидія маніпуляції;
 повага до інших, дружелюбність, визнання права інших на власну точку зору, позицію, невикористання відносно інших маніпулятивних технологій;
 використання при вирішенні конфліктних ситуацій принципу співробітництва.

Дякую за увагу.
Проект підготувала
Литвиненко
Світлана
11-А


Презентація на тему «Шедеври сучасної світової архітектури»


Презентація на тему «Японський ландшафтний сад» (варіант 2)


Презентація на тему «Предмет та завдання екології. Методи екологічних досліджень»


Презентація на тему «Юрист» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Kiev» (варіант 2)

text:
KIEV
Kiev - the capital and largest city of Ukraine, a city-hero. Located on the Dnieper River. Is the center of Kiev metropolitan area. Kiev - a separate administrative unit of Ukraine, cultural and governmental center of the country, as well as the administrative center of the Kiev region. Located in the north central part of Ukraine. The population is growing at an average of 20 tys.ch. per year. Kiev - the sixth most populous city in Europe after Moscow, London, St. Petersburg, Berlin and Madrid. Kiev was the capital of Kievan Rus and the Principality of Kiev.
Kiev - a leading political, socio-economic, transport and scientific center of the country. In Kiev, there are all nation-wide government and local governments, foreign embassies, the headquarters of most national business organizations and associations, as well as representative offices of foreign companies operating in Ukraine.The city has its own emblem and flag. Because of its historical significance as a center of Kievan Rus from IX to XII century, the city and today is called "Mother of Russian cities.


title: Презентація на тему «The most famous love stories»

text:
The most famous love stories
Made by:
Liz Prishchepa
Shan Jahan and Mumtaz Mahal
	This story takes place in 17th century in India. Prince Shan Jahan met beautiful Arjumand Bano Begum and a glance in love with her. The girl was not only the most important love Prince, but Mumtaz Mahal, that is Chosen Palace. As in all fairy tales, they were married and they had many children.

	Unfortunately, during childbirth 14 child Mumtaz died. Before her death, Shan Jahan promised her not to have more children and to build a palace for the glory of their love. So there was the Taj Mahal, the universal symbol of eternal love, where their bodies are buried.

The Duke of Windsor and Wallis Simpson
	After the death of King George V in 1936 the King of the British Empire was his eldest son, Edward VIII. At that time, he met Thelma Furness , the English aristocrat . One day she invited him to a party where he met with the American couple, The Simpsons. Four became very good friends. When Lady Furness went on a trip , she asked his American girlfriend Wallis " look after " the King . Thus began their love story . At the court of scandal : the king with American , besides married ! Members of Parliament urged the monarch to leave Wallis .
	But the heart has a will of its own … and in the official statement Edward VIII declared that abdicates to be with the beloved woman.Leaving the throne , losing his title , he became the Duke of Windsor and leave home, and the next year marry Wallis . Despite this alliance , Wallis Simpson never had the rights to the title " Royal Highness ." King was proclaimed George VI, the father of the British Queen Elizabeth II.

Tristan and Isolde
	The tragic love story of Tristan and Isolde has been retold and rewritten numerous times. Isolde was the daughter of the King of Ireland, and only betrothed to King Mark of Cornwall . King Mark sent his nephew Tristan to Ireland to he escorted his bride Isolde to Cornwall. During the trip, Tristan and Isolde fall in love . Isolde marries Mark, however, the love affair continues after her marriage.
	When Mark finally learned about the change, he forgave Isolde, but Tristan forever banished from Kornuolla. Tristan in Brittany. There he met Isolde of Brittany. He was attracted to her because she looked like his true love. He married her , but the marriage was unsuccessful because of its genuine true love for another woman. After he became ill , he sent for his beloved in the hope that she will be able to come and cure him .
With the captain of a ship was sent to an arrangement that if she would agree to come, the ship sails on the return will be white, if not, then black . Tristan's wife, seeing the white sails, told him that black sails . He died of grief before his love could get to he, shortly thereafter Isolde died of a broken heart .


title: Презентація на тему «Блоги за наявністю мультимедіа»

text:
Презентація на тему:

«Блоги За наявністю мультимедіа»
Підготувала
ліцеїстка ІІІ-М курсу
Туренко Єлизавета
Текстовий блог
 Фотоблог
 Музичний блог
 Подкаст і блогкастинг
Відеоблог
Сюрприз
Текстовий блог
Текстовий блог — це блог, основним контентом якого є текст. З них почалися усі сучасні блоги.
Фотоблог
Фотоблог — форма обміну і публікування фотографій у мережі Інтернет у вигляді блогу. Головна відмінність такого блогу від інших блоґів у тому, що тут увага концентрується на фотографіях, а текстовий та інший матеріал розглядається як допоміжний (наприклад, підписи до фото).
Фотоблоги виникли на початку 2000-х років.
За формою ведення є авторськими і дайджестами.
Відеоблог
Відеоблог, скорочено влого (англ. vlog ) - це форма блогу, в якому мультимедійним середовищем є відео. Відеоблог є формою веб- телебачення. Записи у відеоблозі поєднують вбудоване відео або відео- зв'язок з підтримкою тексту, зображень та інших метаданих. Записи можуть бути зроблені у вигляді одного блоку або складатися з декількох частин. Відеоблоги дуже популярні на YouTube.
Відео логи ( vlogs ) часто використовують переваги веб-синдикації для забезпечення розповсюдження відео через інтернет з використанням форматів синдикації для відтворення на мобільних пристроях і персональних комп'ютерах.
Музичний блог
Музичний блог – це блог, остновним контентом якого є музичні файли.
Подкаст і блогкастинг
Блогкаст - це блог, що надає користувачам звукові передачі і має інтерфейс для закачування користувачами звукових коментарів .
Головною особливістю блогкастинга на відміну від подкастингу, є зворотний зв'язок. Записи або теми в блогкасті називаються потоками. Кожен потік складається з авторського матеріалу, тобто безпосередньо з повідомлення (у форматі MP3), а також з матеріалів доданих користувачами. Потік може бути на будь-яку тему і з будь-якою кількістю включених медіафайлів.
Як створити успішний блог: 5 порад з написання текстів
1. Будьте корисні
Порівнявши кілька успішних блогів, ви помітите певну послідовність: всі вони несуть в собі якусь корисну інформацію. У сьогоднішньому вічно поспішають світі у більшості людей немає часу читати те, що не приносить їм користі і не допомагає якось поліпшити їхнє життя. Це може здатися важким, але не впадайте у відчай. Зовсім не обов'язково, щоб мова йшла про щось значне. Наприклад, це може бути урок професійного макіяжу або інструкція з використання нового онлайн-сервісу. Надавши відвідувачам вашого сайту цінну інформацію, ви помітите, що люди не тільки читають ваші пости, але й діляться ними, що вам дуже на руку. Чим корисніше інформація - тим швидше зростає число ваших підписників.
2. Використовуйте привабливі заголовки
Заголовки вашого блогу повинні служити приманкою і причиною, по якій користувачі захочуть зайти на ваш сайт. Підберіть заголовки, які точно викличуть інтерес , але не розкриють повністю тему вашого посту. Ви хочете дати лише натяк , а не видати всі секрети. Іншим хорошим прийомом є використання чисел в заголовках. Візьміть як приклад цей заголовок: «Як вести успішний блог: 5 ефективних порад з написання текстів». Числа зрозумілі і допомагають привернути увагу, саме тому вони ще довго будуть залишатися в тренді.
3. Будьте чесні
Ви повністю контролюєте ваш контент , але не піддавайтеся спокусі і не зловживайте цим. Немає сенсу спотворювати факти або придумувати нові про те, у чому ви не розбираєтеся, а вже тим більше не варто видавати чужі слова за свої. Пишіть про те, в чому ви впевнені ; якщо ж ви не досить підковані в якихось питаннях , вивчіть їх як слід або залиште іншим. Якісне виконання вашої роботи забезпечить позитивну оцінку з боку читачів. Залишайтеся вірні вашому блогу і вашим читачам, публікуючи лише достовірний матеріал, - і тоді ваш блог стане відомий як авторитетний і надійний джерело інформації.
4. Стислість - сестра таланту
Дуже довгі пости, схожі на романи, давно залишилися в минулому. У кого є час на двогодинне читання поста про вашу останню поїздку під час роботи? Та мало в кого. Так що краще дотримуйтеся стислості у своїх творах, інакше є ймовірність, що ваші читачі втратять інтерес. Щоб залучити більше користувачів на ваш блог, пости повинні бути легко читані, тому постарайтеся донести вашу думку якомога коротшим способом. Оптимальна довжина одного запису в блозі - до 700 символів.
5. Додавайте релевантні посилання
Вони допомагають читачам отримати додаткову інформацію про теми, що вивчається . використання посилань порадує читачів і допоможе скоротити довжину ваших текстів. Зрештою навіщо писати щось , що вже було написано до вас? Роботи Google (інструмент , використовуваний Google для перебору і індексування сторінок) люблять блоги , посилання яких ведуть на інші релевантні сайти. Головне переконайтеся , що посилання , по якій перейде користувач з вашого сайту , відкриється в новому вікні. Це потрібно робити , щоб читачі не йшли з вашого сайту , натиснувши на посилання.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Дмитро Степанович Бортнянський»

text:
Дмитро Степанович Бортнянський
(1751 – 1825)
Український співак, композитор і диригент, автор шести опер, камерно-інструментальних творів, хорових циклічних концертів, двохорних концертів, херувимських та причасних творів.
До сьогодні Бортнянський справедливо вважається одним з найславетніших українських композиторів, гордістю і славою вітчизняної культури, котрого знають не лише на Батьківщині, але й у всьому світі, виконують навіть у далекій Америці.
Головне:
Він народився 26 (28) жовтня 1751 року, як і Березовський, у Глухові. Його батько, ймовірно, походив із західних регіонів України, з Прикарпаття, з села Бортного, проте прагнув потрапити до гетьманської столиці. Бортнянський, як і його старший колега, дитиною навчався у знаменитій глухівській школі, та вже в семирічному віці, завдяки своєму чудовому голосу, був прийнятий у Придворну півчу капелу у Петербурзі. Як і більшість хористів Придворної півчої капели, поруч з церковним співом, він виконував також і сольні партії в італійських операх, причому спочатку в 11-12-річному віці - жіночі (така тоді була традиція, що жіночі ролі у операх співали молоденькі хлопчики), а вже пізніше - і чоловічі.
Дитинство
Сімнадцятилітньому Бортнянському, як особливо обдарованому музикантові, теж призначають стипендію "пансіон" в Італію. Однак, він вибирає місцем свого постійного проживання вже не Болонью, як Березовський, а інший важливий культурний центр, Венецію. Це багате портове місто славилось своїм оперним театром - першим публічним театром у світі, де вистави могли відвідувати всі бажаючі, а не лише вельможі. У Венеції жив і його колишній вчитель з Петербургу, італійський композитор Бальтасаре Галюппі, котрого він знав і шанував ще з років навчання у Петербурзі. Галюппі допомагає молодому музикантові здобувати професійні знання, а окрім того, щоби поглибити їх, Бортнянський виїжджає на навчання і до інших великих культурних центрів - до Болоньї (до падре Мартіні), і до Риму, і до Неаполю.
«Італійський» період
Італійський період був тривалим (коло 10 років) та напрочуд плідним в творчості Бортнянського - він написав тут три опери на міфологічний сюжет ("Креонт", "Адкід", "Квінт Фабій"), а також сонати, кантати, церковні твори. Ці опуси виявляють як блискучу майстерність автора у володінні композиторською технікою провідної європейської школи - італійської, так і близькість до пісенних джерел свого народу: у блискучій мелодії арій відчувається наспівна українська лірика пісень та романсів.
«Італійський» період
У 1779р. з Росії надходить лист з вимогою негайно повернутись в Петербург. Не надто охоче скорився Бортнянський цьому наказові - доля Березовського була йому добре відома - проте він вирушає у дорогу. На шляху до Петербургу на короткий час він затримується у іншому музичному центрі Європи, столиці Австрії, Відні, де зав'язує знайомство з відомим на той час італійським композитором А.Сальєрі, знаним в історії як суперник Моцарта.
Відень
В Росії його, як і будь-якого митця "неіноземного походження”, також не допускають до "великого" царського двору Катерини II, при якому завжди більш прихильно ставились до іноземних співаків та музикантів. Бортнянського відсилають на "малий" двір, тобто двір намісника престолу великого князя Павла, у його маєток Павловськ.
Сам Павло мало що розумів у мистецтві, він був захоплений лише військовою муштрою. Зате нова дружина Марія Федорівна мала тонкий художній смак, дуже любила музику, а надто оперу та романси, гарно грала на фортепіано. Для неї, на ЇЇ замовлення Бортнянський написав і три опери у французькому стилі (“Сокіл", "Син-суперник", "Свято синьйора"), і збірку романсів та пісень на французькі вірші, і вісім клавірних сонат, і ансамблі для різного складу інструментів. Серед них варто згадати першу в українській музиці симфонію – Концертну симфонію для семи інструментів. Проте якими б визначними не були його досягнення у світській музиці, найвидатніші свої твори він написав у жанрі духовного хорового концерту.
Повернення до Росії
В 1795 р., вже після смерті Катерини II, коли на престолі засідає її син Павло І, за клопотанням імператриці Марії Федорівни, Бортнянський стає директором Придворної півчої капели. Хоча духовні концерти Він починає писати раніше, одразу після повернення з Італії, проте найкращі з них написані саме за час перебування Бортнянського на посаді директора капели. Всього він залишив 35 однохорних концертів і 10 двохорних, тобто написаних для виконання двома хорами нараз. Більшість з них створена на тексти з Псалтиря, і лише два присвячені найбільшим святам церковного календаря - Різдву та Великодню.
Зріст в кар’єрі
На відміну від драматичних, трагічних, напружено-емоційних концертів Березовського, Бортнянський шукає в поезії Давидових псалмів радісні, піднесені настрої, урочисто-прославний стан, або спокійне і зосереджене споглядання. Ці переживання були притаманні пануючому тоді художньому стилю, до якого можна віднести і твори самого композитора, - до класицизму. Лише в останніх творах, наприкінці життя, трапляються мінорні концерти драматичного і трагедійного змісту. Особливо ж відомим серед них є написаний незадовго до смерті лірико-елегійний Концерт № 32 "Скажи мені, Господи, кончину мою" (цей твір дуже любив П.І.Чайковський, називаючи його "Меланхолія").
 Не лише європейські професійні джерела надихали Бортнянського на створення його шедеврів. Мелодика концертів дуже часто пов'язана з українським фольклором, з обрядовими, ліричними, побутовими, а навіть жартівливо-танцювальними піснями. Це додає їм особливого душевного тепла, яскравості, а разом з тим завдяки національній характерності мелодій вирізняє композитора посеред західних музикантів, що спирались на ті самі професійні принципи.

Крім концертів композитор пише і інші церковні твори, зокрема, причасні, херувимські, серед яких особливо знаменитою у всьому світі стала "Херувимська №7'".
Творчість
Помер Дмитро Бортнянський у 1825 році в Петербурзі. Після його смерті духовні концерти, як невідповідні до указів царя Павла і нових правил богослужіння в російській православній церкві, повністю вилучаються з церковної практики в Росії, і лише нечисленні виконавці хорової музики включають їх в концертний репертуар, та й то у редакції Петра Чайковського. Натомість величезну популярність здобули вони, починаючи з 30-х років минулого сторіччя, в Західній Україні, де і до сьогодні постійно виконуються у церквах під час богослужінь.
Творчий доробок


title: Презентація на тему «Филипович Павло Петрович» (варіант 1)

text:
Филипович Павло Петрович
2 вересня 1891— 3 листопада 1937
Павло Филипович -
 український поет і літературознавець, діяч українського національного відродження 1920-1930-тих років. Також перекладач з французької та латинської мов, педагог.Жертва сталінського терору.
Біографія
 Народився у
с. Кайтанівці Звенигородського повіту Київської губернії (тепер Катеринопільського району Черкаської області) у родині священика.
Середню освіту здобув у Златопільській гімназії та у Колегії Павла Ґалаґана у Києві.
У 1910-15 студіював слов'яно-російську філологію на історично-філологічному факультеті Київського університету Святого Володимира, як учень академіка Володимира Перетца. Навчався також на правознавчому факультеті.
Після навчання залишився працювати в університеті як стипендіат (його тогочасна праця про життя і творчість російського поета Євгена Баратинського була нагороджена золотою медаллю і в 1917 вийшла окремим виданням), приват-доцент і згодом як професор до 1935 р.
В університеті, що в 1920 р. був перейменований на ІНО (Інститут Народної Освіти), разом із професором Миколою Зеровим Филипович вів семінар з історії української літератури, керуючи працею над темами, що стосувалися кінця 19-го ст. і початку 20-го ст.
Свою поетичну діяльність почав російською мовою в 1910 під псевдонімом Павел 3орев, але від 1917 перейшов виключно на українську мову.
Як літературний критик виступив уперше в редагованому Василем Старим і Миколою Зеровим часописі «Книгар».
Широку літературознавчу працю розгорнув як співробітник ВУАН, публікуючи низку праць з історії української літератури і редагуючи ряд літературознавчих збірників.
У своїх працях дотримувався порівняльно-історичного методу і був одним із найвидатніших представників цієї школи в українському літературознавстві.
Поет-неокласик Павло П. Филипович був чужий і далекий до настанов і директив комуністичного режиму в літературі і тому теж цілком несприйнятний і ворожий для нього.
Попри те, що Филипович ніколи не належав до будь-якої політичної партії і не брав надто активної участі в громадському житті, його заарештовано в серпні 1935 року і засуджено разом із Зеровим на початку 1936 року за приналежність до «шпигунсько-терористичної організації», що нею мав бути нібито семінар української літератури в Київському ІНО.
3асуджений на 10 років заслання в концентраційні табори, перебував спочатку на Ведмежій Горі (на північ від Ленінграда) і потім на Соловецьких Островах, де після виконання норми примусової праці намагався працювати літературно й науково. Із Соловок був вивезений в 1937 р. до інших концтаборів, де йому додано ще 10 років ув'язнення. Там він і загинув за невідомих обставин.
Була засуджена і заслана в 1938 р. на 5 років в Караганду також дружина П. Филиповича, Марія Андріївна, хвора психічно від переживань, пов'язаних із засудом і засланням чоловіка.

Після XX з'їзду КПРС Павло Филипович комуністи самі видали документ про його реабілітацію.
Праці
«Т. Шевченко» в 1921 р. (ДВУ, разом з Є.Григоруком)
«Шевченківський збірник» 1924 (вид. «Сорабкоп»)
 два томи «Шевченко та його доба»
 «Іван Франко» 1926 (з І. Лакизою та П. Кияницею)
«Література» 3б. І., 1928 (спільно з акад. С. Єфремовим і М. Зеровим).
Крім того, він брав участь у складанні коментаря до акад. видання Шевченкового «Щоденника» (К., 1927), в 10-томовому виданні творів Лесі Українки та в інших виданнях.
За редакцією П. Филиповича був виданий ряд збірників —
Найважливіші літературознавчі і критичні праці Филиповича:
«Шевченко і романтизм» (ЗІФВ, IV,1924),
«До історії українського романтизму» (Укр., 1924, Кн. 3),
"Генеза Франкової легенди «Смертъ Каїна» (вступна стаття до твору «Смерть Каїна», К., 1924),
«О.Олесь» (вст. ст. до вид.: О. Олесь. Вибрані твори, К., 1925),
«Шевченко і Гребінка» (Укр., 1925, кн. 1-2),
«До студіювання Шевченка та його доби» (у зб. «Шевченко та його доба», І, К., 1925),
 «Рилеєв і Державін» (У зб. «Декабристи на Україні», К., 1926),
«Шляхи Франкової поезії» (у зб. «Іван Франко», К., 1926),
«Шевченко і декабристи» (окр. вид., К., 1926),
«Спустошена ідилія» (вст. ст. до вид.: О. Кобилянська. Земля, К., 1926),
«Європейські письменники в Шевченковій лектурі» (Прол. Правда, 1926, № 56),
«Переклад Котляревського із Сапфо» (ЗІФВ, XII — XIV, К., 1927),
«Історія одного сюжету» (вст. ст. до вид.: О. Кобилянська. «У неділю рано зілля копала», К., 1927),
«Ольга Кобилянська в літературному оточенні» (Ж.. і Р., 1928, № 2),
«Нові праці про І. Котляревського» (Ж.. і Р., 1928, кн. ХІІ),
«Перший переказ з Шевченка російською мовою» (З6. Шевченко, І, К., 1928),
 «Аналіз образу Прометея в творах Лесі Українки» (Ж.. і Р., 1928, кн. IX),
«Українське літературознавство за 10 років революції» (у зб. «Література», І, К., 1928 і окр.),
 «З новітнього українського письменства».
Історично-літературні статті (1929).

Творче сходження і основний творчий доробок
Почав друкуватися рос. мовою з 1910 під псевдонімом П. Зорєв у журналах «Вестник Европы», «Заветы», «Куранты».
Ранні поетичні твори Ф. позначені впливом символізму.

Публікувалися у збірнику «Музагет» (1919), що об'єднував поетів-символістів.
Як поет Ф. належав до групи неокласиків, позиції яких захищав у «літ. дискусії» 1925.

Його невеликий літ. доробок — дві зб. поезій: «Земля і вітер» (1922) і «Простір» (1925), відзначаються високою літ. культурою, глибиною думки й досконалістю форми.
Дякую за увагу!
Підготувала:
Матвєєва Вероніка,
403,
2013


title: Презентація на тему «Розвиток музичної культури наприкінці XX – на початку XXI ст»

text:
Розвиток музичної культури наприкінці XX – на початку XXI ст.
Виконала:
ліцеїстка 42 групи
ПМЛ
м.Івано-Франківська
Тачинська Юлія
м.Івано-Франківськ
2014
Що таке музика?
Перш за все, нам потрібно визначити значення слова “музика”:
Му́зика (від грец. μουσική — мистецтво муз) — мистецтво організації музичних звуків, передовсім у часовій (ритм), звуковисотній і тембровій шкалі. Музичним може бути практично будь-який звук з певними акустичними характеристиками, які відповідають естетиці тої чи іншої епохи, та може бути відтвореним при виконанні музики. Джерелами такого звуку можуть бути: людський голос, музичні інструменти, електричні генератори тощо.
З середини XX століття об'єктом спеціального інтересу стала можливість музики зцілювати людину на фізіологічному чи психічному рівні. Свідчення про цілющі властивості музики в літературі численні, і найчастіше приписуються музиці В.А. Моцарта, проте в окремих працях йдеться і про лікування більш екзотичними музичні явищами, як наприклад дзвоном дзвонів чи навіть 4′33″ Дж. Кейджа. Стверджується, що музика здатна, наприклад, впливати на рецептори шкіри, активізувати функції нервової системи, зменшувати больовий поріг, регулювати виділення гормонів, що знижує стрес, впливати на серцевий ритм і пульс, підвищувати і знижувати кров'яний тиск, знижувати м'язову напругу і покращувати координацію рухів. Інтегративна дисципліна, що вивчає цілющий вплив музики на здоров'я людини, а також сама практика отримала назву музикотерапії.
Музична  терапія
На межі століть розвиваються різні напрямки музики:
Класична музика;
Джазова музика;
Мюзикл;
Поп-музика;
Рок-музика.

Для класичної музики характерні висока людяність, відданість вічним ідеалам.
Класична музика – це:
1)музика минулого, що витримала випробування часом та має аудиторію в сучасному суспільстві.
2) музика другої половини XVIII ст. — початку XIX ст., що традиційно співвідноситься з епохою класицизму
3) академічна музика, що наслідує передусім жанри (наприклад, соната, симфонія, опера), принципи композиції (зокрема гармонії, форми, фактури тощо), інструментарій (переважно — інструменти симфонічного оркестру), а також традиції виконання, що формувалися в європейській музиці в XVII — поч. XX ст.
І.Стравінський
І́гор Фе́дорович Страві́нський (*5 (17) червня 1882, Оранієнбаум (нині місто Ломоносов) Ленінградської області, Росія — †6 квітня 1971, Нью-Йорк) — російський композитор, диригент і піаніст
українського походження. Син співака Федора Гнатовича Стравінського
Рід Стравінських походить з Волині. Батько композитора, співак Федір Стравінський був родом з Чернігівської губернії.
У творчому доробку є чимало: хорових творів, камерних творів, фортепіанних творів, оркестрових творів, опер та балетів.
А.Шнітке
Альфред Гаррійович Шнітке  (24 листопада 1934,Енгельс, СРСР — †3 серпня 1998, Гамбург, Німеччина) — радянський композитор, піаніст, теоретик музики і педагог, один з найзначніших музичних діячів кінця XX століття.
У 1958 році Шнітке закінчив Московську державну консерваторію ім. П. І. Чайковського по класу композиції Є.К.Голубєва, в 1960-му був прийнятий в Союз композиторів, в 1961-му закінчив аспірантуру при консерваторії по класу композиції і зайнявся викладацькою діяльністю.
У творчому доробку є чимало: камерних, вокально-інструментальних творів, концертів для інструментів соло з оркестром, симфорнічних та хорових творів, опер та балетів. Працював також з електронною музикою.

А. Пуссер
Анрі Пуссер (фр. Henri Pousseur, 23 червня 1929, Мальмеді, Валлонія – 6 березня 2009, Брюссель) – бельгійський композитор, педагог.
Музичну освіту отримував у Льєзькій та Брюссельській консерваторіях, де став членом групи композиторів-авангардистів «Варіації». Брав приватні уроки композиції в А.Сурі та П.Булєза. В 1950-ті рр. брав активну участь в міжнародному авангардному русі разом із Булезом,Карлгайнцем Штокгаузеном, Лучано Беріо, Луїджі Ноно, Бруно Мадерною, що і визначило подальший шлях його творчої діяльності.
У 1958 р. засновує студію електронної музики у Брюсселі. У 1960-70 рр. викладав у Дармштадті, Кельні, Базелі, Бостоні, Буффало. З 1971 р. професор у Королівській Льєзькій консерваторії, де створив Центр музичних досліджень та освіти Валлонії. Будучи директором цієї консерваторії, зумів привнести «свіжий» струмінь в сферу музичної педагогіки. У 1984-1987 рр. керував Педагогічним інститутом в Парижі.

Е.Денисов
Едісо́н Васи́льович Дени́сов (Эдисо́н Васи́льевич Дени́сов; *6 квітня 1929, Томськ — †24 листопада 1996, Париж) — російський композитор, музикознавець, громадський діяч, заслужений діяч мистецтв Росії (1990), народний артист Росії (1995).
Жанровий діапазон творчості Денисова досить широкий — є автором двох опер, балету «Сповідь», ряду симфонічних творів та творів для оркестру й особливо для солюючих інструментів з оркестром (концерти для віолончелі, фортепіано флейти, скрипки, флейти й гобоя з оркестром).
В 1980—1990-і роки написано ряд великих вокально-інструментальні форми). Значне місце в його творчості займає також музика для театрів, кіно і радіо.

Джаз (англ. Jazz) — форма музичного мистецтва, що виникла на межі XIX—XX століття в США як синтез африканської та європейської культур та отримала згодом повсюдне поширення.
Що таке «джаз»?
У період першої світової війни, коли джаз Нового Орлеана і прилеглої до нього районів ще був народною музикою, кількість джазових музикантів не перевищувало декілька сотень, а число слухачів, в основному представників негритянської бідноти з дельти Міссісіпі, не досягало і п'ятдесяти тисяч. До 1920 року джаз став відомий, іноді у вигляді досить невмілих імітацій, всюди в Сполучених Штатах Америки. Через десять років його стали виконувати і слухати в більшості великих міст Європи. До 1940 році його вже знали в усьому світі, а до 1960 року він був повсюдно визнаний як самостійний музичний жанр, навіть як особливий вид мистецтва.
Становлення джазу
Джаз характеризується цілою низкою особливостей, серед яких можна виділити такі:
☻Особливості ритму, зокрема синкопованість, поліритмія, а також характерний свінг.
☻Особливості гармонії, зокрема переважання септакордів, нонакордів та складніших політерцових акордів, характерні гармонічні послідовності, а також ладові особливості (напр. заниження III ступіню).
☻Особливості тембрової палітри, що стосуються як інструментального, так і вокального виконавства. В кінці XX століття — також особливості електронного звуку.
☻Імпровізаційність.
Риси джазу
Л.Армстронг
Луї́ Армстро́нг (англ. Louis Armstrong; *4 серпня 1901, Новий Орлеан, США — †6 липня 1971, Нью-Йорк, США) — американський джазовий музикант: трубач і співак, у США відомий як король джазу. Його записи 1920-х років у Чикаго з гуртами «Хот-Файв» і «Хот-Севен» принесли йому популярність за особливе тепле звучання труби, майстерність імпровізації й особливий низький хрипкий голос; у 1922 році відправився грати в Чикаго в оркестрі Джо Олівера. Знімався в кіно.
Е. Фіцджеральд
Елла Фіцджеральд (англ. Ella Jane Fitzgerald, * 25 квітня 1917, Ньюпорт-Ньюс, Вірджинія — † 15 червня 1996,Беверлі-Гіллз, Каліфорнія) — американська джазова співачка. Діапазон її голосу складав три октави (від D♭3 до D♭6), для виконавської манери були характерні чистота тону, бездоганна дикція, фразування та інтонація, а також майстерна імпровізація і використання скету.
Фіцджеральд була визначною виконавицею пісень з Great American Songbook, її називали «першою леді американської пісні» та «королевою джазу». Протягом 59-річної кар'єри співачка записала понад 70 альбомів і продала більше 40 мільйонів копій своїх платівок, отримала 13 премій «Греммі», Національну медаль мистецтв від Рональда Рейгана та Президентську медаль свободи від Джорджа Буша-старшого.
Б.Гудмен
Бе́нні Ґу́дмен, (повне ім'я Бенджамін Девід Ґудмен *30 травня1909 — †13 червня 1986) -  американський джазмен, кларнетист, прозваний «королем свінгу».
Народився в Чикаго в родині бідних єврейських емігрантів з містечка Біла Церква,що під Києвом. Вчився грати на кларнеті в школі при синагозі  і вже в юні роки став віртуозом і виступав у різних колективах. Значний вплив на Бенні справили новоорлеанські музиканти, такі як Джоні Доддс, Леон Ропполо і Джіммі Нун.
В 1925 році 16-річний Гудмен долучається до одного з найкращих чиказьких оркестрів — The Ben Pollack Orchestra, в 1926 взяв участь у записах. У творчому доробку 37 альбомів.

Т.Монк
Тело́ніус Монк (* 10 жовтня 1917 — † 17 лютого 1982) — видатний джазовий піаніст і композитор, найбільш відомий як один з родоначальників бібопа. У своїй творчості дотримувався оригінального стилю, був авангардистом і примітивістом, його манера гри була не зовсім характерна для джазу: його музика була «рваною», характеризувалась великою кількістю стрибків. Проте, такі його композиції, як «Round Midnight», «Ruby My Dear», «52nd Street Theme» і багато інших стали класикою джазу й пізніше виконувалися багатьма музикантами.
У творчий доробок входить 48 альбомів.
Д.Еллінгтон
Дюк Еллінгтон (справжнє ім'я — Едвард Кеннеді Еллінгтон) — (29 квітня 1899,Вашингтон — 24 травня 1974, Нью-Йорк) — видатний афроамериканський джазовий музикант, композитор, піаніст, керівник всесвітньо відомого оркестру.
В 1957 році Еллінгтон написав знамениту  Such Sweet Thunder, записав платівки з Еллою Фіцджеральд і Френком Синатрою.
Еллінгтон багато гастролював, в 1971 виступав у СРСР, давши 5 концертів у Москві.
Навесні 1972 року у Дюка Еллінгтона знайшли рак. 24 травня 1974 року він помер в Нью-Йорку.
У творчому доробку 31 альбом.

Мю́зикл (від англ. musical play — музичний спектакль) — музично-сценічна вистава, в якій
поєднуються різноманітні жанри і виражальні засоби естрадної та побутової музики, хореографічного, драматичного і оперного мистецтва. Від оперети відрізняється наскрізним драматургічним розвитком, використанням вокально-хореографічних ансамблів, драматичним змістом.
Мюзикл, як жанр виник в США у 1920-х роках. До найкращих зразків мюзиклу належать «Оклахома» Р.  Роджерса, «Співаючи під дощем» Джина Келі,«Вестсайдська історія» Л. Бернастайна, «Моя чарівна леді» Ф. Лоу, «Людина з Ламанчі» М. Лі, «Привид опери» Е. Л. Вебера.
Мюзикл
Мюзикл - жанр, як правило, складний у постановочному відношенні і тому дорогий. Багато бродвейських мюзиклів славляться своїми спецефектами, що можливо тільки в умовах стаціонарного мюзиклу, де вистави йдуть щоденно протягом багатьох років, поки вони користуються успіхом у публіки. У Росії приклад такого найбільш успішного стаціонарного мюзиклу - " Юнона і Авось ".
Мюзикл - один з найбільш комерційних жанрів театру. Це обумовлено його видовищністю, розмаїттям тем для постановки, необмеженістю у виборі засобів вираження для акторів.
За формою мюзикл найчастіше представляє собою двухактовий спектакль.
Threepenny Opera (1933)
My Fair Lady (1956)
Sound of The Music (1959)
Oliver! (1960)
Fiddler on the Roof (1964)
Hair ( 1968)
Jesus Christ Superstar ( 1970)
Chicago ( 1975)
Les Miserables ( 1980)
Cats / ( 1981)
42nd Street ( 1981)
Phantom of the Opera ( 1986)
Jekyll & Hyde ( 1989)
Producers (на основі фільму Мела Брукса «Весна для Гітлера»)
How to succeed in business Without Really Trying
Найвідоміші бродвейські мюзикли
Найвідоміші французькі мюзикли
Starmania (1979)
Misrables, Les  (1980)
La legende de Jimmy  (1990)
Sand et les Romantiques  (1991)
Vu D'en Haut  (1991)
La vie en bleu (1996)
Nоtre-Dame de Paris (1998)
Da Vinci 2000)
Romeo et Juliette  (2000)
Les Mille Et Une Vies D'Ali Baba (12 червня 2001)
Les Dix Commandements  (2001)
Le Petit Prince  (2002)
Tristan et Yseult  (2002)
Emilie Jolie / "Емілі Жолі": (2002)
Autant en Emporte le Vent  (2002)
Don Juan / "Дон Жуан (3 серпня 2003)
Le Roi Soleil  (2005)
Dracula, Entre l'amour et la mort  (2005)
Graal (2005)
Cloptre, la dernire reine d'Egypte  (2009)
Mozart - L'Opera Rock  (2009)
Найвідоміші російські мюзикли
Орфей і Еврідіка
Принц і жебрак
 Зірка і смерть Хоакіна Мур'єти
 Пенелопа
Юнона і Авось
Склянка води
Захід (Молдаванка)
Метро
 Норд-Ост
12 Стільців
Ніч відкритих дверей
Мауглі
Бережи мене, кохана
Монте-Крісто
Www.сіліконовая дура.net
 Бременские музыканты
Мастер и Маргарита
Доктор Живаго
Мёртвые души
Поп-музика
Поп-му́зика (англ. pop music, скорочення від popular music — популярна, загальнодоступна музика) — поняття, що охоплює різноманітні стилі, жанри та напрями масового музикування. Феномен поп-музики сформувався передусім в англомовних країнах Заходу як явище молодіжної культури.
Інструментальні ресурси поп-музики обмежені, як правило, електрогітарами та ударними інструментами з епізодичним застосуванням саксофонів та інших, зокрема екзотичних інструментів. Для сучасної поп-музики велике значення відіграє електронна апаратура. Мелодії, як правило, нескладні, ритмічні, легко запам'ятовуються.
Вокальний стиль поп-музики характеризується мелодійною та емоційною манерою виконання, застосуванням «відкритого» звука, наближенням до мовлення співом, демонстративно «непоставленими» голосами, неприродною теситурою, з широким використанням екстатичних вигуків, стогонів, завивань та інших ефектів.
Сучасні форми поп-музики поширені в усьому світі, проте складність її оцінювання як культурного явища зумовлена неоднозначністю естетичної оцінки та соціальної ролі.
Характеристика поп-музики
Справжнім проривом в поп-музиці стала поява в 1970-і стилю «диско» (євродиско) і таких груп, як ABBA, Boney M, Dschinghis Khan, Bee Gees. Поп-музика відтепер витісняє рок-н-рол в якості основної танцювальної музики на дискотеках, і з цього часу танцювальна музика (dance music) є одним з основних напрямків у поп-музиці.
Завдяки появі музичного телебачення (зокрема, телеканалу MTV), в 1980-і формується культура відеокліпів. У цей час у США з'являються такі зірки, як Майкл Джексон, Мадонна, Прінс, Вітні Х'юстон. На поп-музику в цей період впливають хіп-хоп, соул і ритм-енд-блюз. У 1990-ті і 2000-ні до цього додається танцювальна електронна музика. Нові поп-зірки намагаються привернути до себе увагу через епатажну поведінку та скандали.
Майкл Джо́зеф Дже́ксон (англ. Michael Joseph Jackson, *29 серпня 1958 —†25 червня 2009) — американський співак, танцюрист, автор пісень, котрий досяг міжнародної популярності у віці 12 років як соліст дитячого гурту «П'ятірка Джексонів», а згодом став одним із комерційно найуспішніших сольних артистів в історії. Володар численних премій та нагород; уважається «королем поп-музики».
Ходило багато чуток про пластичні операції, буцімто саме завдяки цьому Майкл поміняв колір шкіри. Але насправді Майкл хворів на вітиліго, через цю хворобу колір його шкіри ставав світлішим. Після прогресування хвороби Майкл почав завжди ходить під парасолькою і в максимально закритому одязі, щоб сонячні промені не потрапляли на уражену шкіру.
Michael Jackson
Майкл Джексон ввів у поп-культуру безліч нових рухів. Саме за це його назвали “королем поп-культури”.

Мадо́нна (повне ім'я: Мадонна Луїза Вероніка Чикконе; англ. Madonna Louise Veronica Ciccone; * 16 серпня1958, Бей-Сіті, Мічиґан, США) — американська співачка, танцівниця, кіноактриса, продюсер, режисер, активіст добродійних та правозахисних організацій. Найуспішніша артистка в історії музики, світові продажі її альбомів перевищили 300 мільйонів екземплярів. Користується настільки широкою популярністю, що її називають «Королевою поп-музики».Багаторазова рекордсменка Книги рекордів Гінесса
Madonna
Ві́тні Елі́забет Г'ю́стон (*9 серпня 1963, Нью-Арк, США — †11 лютого 2012,Беверлі-Гіллз, США) — американська поп-співачка, що співала також у стилях R&B та ґоспел. Одна з найуспішніших співачок світу і ймовірно, разом із Майклом Джексоном, — серед чорношкірих музикантів: кількість проданих нею записів оцінюють у 170 мільйонів примірників.
Розпочала творчу кар'єру 1985 року, видавши епонімний альбом. Зігравши одну з головних ролей та виконавши музичні партії у фільмі «Охоронець», (англ. «The Bodyguard») широкою популярністю користувалась у 1992. Її балада «I Will Always Love You», виконана в кінофільмі, стала світовим хітом.
Згідно з «Книгою рекордів Гіннесса», Г'юстон є найбільш нагородженою артисткою за всі часи..
Whitney Houston
Брі́тні Джин Спірс (англ. Britney Jean Spears МФА: Брітні Джин Спірс; * 2 грудня 1981, Кенвуд, Луїзіана) — американська співачка, володар Греммі, танцівниця, автор пісень, актриса.
Її дебютний альбом «…Baby One More Time» зробив її всесвітньо популярною, а однойменний сингл очолив чарт Billboard Hot 100. Друга пластинка Спірс «Oops!… I Did It Again» вийшла весною 2000 року і лише закріпила її статус поп-зірки За сингл «Toxic» Спірс отримала свою першу статуетку Греммі.
Britney Spears
Рок-музика
Рок-музика (англ. Rock) — узагальнена назва низки напрямків популярної музики другої половини XX століття, що походять від рок-н-ролу та ритм-енд-блюзу. Термін Rock очевидно є скороченням від Rock'n'roll і дослівно перекладається як «хитати(ся); трясти(ся)». Також «роком» називають своєрідний спосіб життя деяких шанувальників рок-музики, що переріс у субкультуру.
Рок-музика має велику кількість напрямків: від танцювального рок-н-ролу до металу. Зміст пісень варіюється від легкого і невимушеного до похмурого, глибокого і філософського. Часто рок-музика протиставляється поп-музиці (т.зв. «попсі»), хоча чіткої межі між поняттями «рок» і «поп» не існує, і немало музичних явищ балансують на грані між ними.
The Beatles («Бітлз») — британський біт-рок-гурт, створений 1960 року в Ліверпулі, Англія. Найбільш знаменитий та популярний музичний гурт за всю історію людства. Також один з найуспішніших з комерційної точки зору музичних гуртів в історії популярної музики. Кількість проданих платівок гурту перевищує один мільярд примірників, що є рекордом світової музичної індустрії. 15 альбомів «Бітлз» очолювало хіт-парад Великобританії — більше, ніж будь-якого іншого виконавця.
До першого складу ансамблю входили: Джон Леннон, Пол Маккартні, Джордж Харрісон,Стюарт Саткліфф і Піт Бест. 1961 року Саткліфф залишив гурт, і місце бас-гітариста зайняв Маккартні. 1962 Беста замінив Рінго Старр.
The Beatles
«Queen»  — британський рок-гурт, створений у 1971 році в Лондоні. З дня заснування у 1971 році і до смерті Фредді Мерк'юрі у 1991, склад гурту залишався незмінним: Фредді Мерк'юрі (справжнє ім'я Фарух Булсара), Брайан Мей, Роджер Тейлор, Джон Дікон.
Queen – британський рок-колектив, що добився мега-популярності в 70-90-х роках і навіть зараз має мільйони прихильників по всьому світу. Найвідоміші пісні групи Queen: “We Are the Champions”, “We Will Rock You”, “Bohemian Rhapsody”, “The Show Must Go On”. Широко відомі і популярні також відеокліпи Queen, причому кліп на композицію “Bohemian Rhapsody” прийнято вважати першим відеокліпом в історії світової музики Також музиканти гурту Queen по праву вважаються кращими концертними виконавцями за всю історію рок-музики.
queen
Pink Floyd  — британський рок-гурт, провідний представник жанрів психоделічного та прогресивного року. Один із найуспішніших гуртів Великобританії, відомий своєю психоделічно-космічною музикою, філософськими текстами, експериментами зі звуком, цікавими обкладинками альбомів й оригінальними концертами.
Гурт став одним з найпопулярніших у Лондонському андеґраунді в кінці 1960-х. Гурт завжди був популярним в Англії, хоча вони не досягли справжнього світового визнання до виходу концептуальних альбомів The Dark Side of the Moon (1973), Wish You Were Here (1975),Animals (1977) і рок-опери The Wall (1979).
Pink Floyd
Led Zeppelin (походить від англ. Lead Zeppelin — «свинцевий дирижабль») — британський рок-гурт, що вважається одним із засновників хард-року та хеві-металу.
Led Zeppelin є першими у списку 100 найвизначніших хард-рокових виконавців від VH1.
Журнал Rolling Stone описує Led Zeppelin як «найважчий гурт усіх часів» і «найвизначніший гурт 70-их».
Led Zeppelin
The Rolling Stones — англійський рок-гурт, створений в 1962 році в місті Лондон,Великобританія. Творчість гурту ґрунтується на блюзі й рок-н-ролі 1950-х. Здобувши успіх у Великобританії, «The Rolling Stones» стали популярними у США під час «британського вторгнення» у 1960-х, і у всьому світі. Гурт випустив 22 студійних альбома (британські версії; у США видано 24 альбома), 8 концертних альбомів (9 у США) і численні збірники.
У 1989 гурт включено до Зали слави рок-н-ролу. Зайняв 4 місце в рейтингу найкращих музичних виконавців за версією журналу «Rolling Stone» 2004 року і друге місце у подібному рейтингу сайта Acclaimedmusic.net .
The Rolling Stones
Aerosmith — американський хард-рок-гурт, утворений в кінці шістдесятих років у місті Санепі (Sunapee) під назвою Jam Band.
Гурт було утворено в такому складі:
Стівен Тайлер(справжнє ім'я Стівен Віктор Толларіко), Джо Перрі, Джо Крамер,
Том Хемілтон, Рей Табано.
1969 року гурт перебрався до Бостона і змінив назву на Aerosmith. 1970 року Рея Табано замінив Бред Вітфорд. Гурт здобув велику популярність у Бостоні, що привело до укладання угоди з фірмою «Columbia/CBS», а вже 1973 року Aerosmith потрапили до чарту з дебютним альбомом. Щоправда промоційний сингл з цієї платівки «Dream On» опинився лише на п'ятдесят дев'ятому місці журналу «Billboard», проте переписаний знову 1976 року, він злетів аж до першої десятки.
Aerosmith
Nirvana
Nirvana — американський рок-гурт, створений Куртом Кобейном та Крісом Новоселічем в Абердині, штат Вашингтон, в 1987 році. У складі колективу змінилися кілька барабанщиків; довше за всіх з гуртом грав ударник Дейв Ґрол, який прилучився до Кобейна та Новоселіча в 1990 році.В 1989 році Nirvana стала частиною сієтлської музичної сцени, випустивши на інді-лейблі Sub Pop дебютний альбом Bleach. Після підписання контракту з великим лейблом DGC Records Nirvana отримала несподіваний успіх з піснею «Smells Like Teen Spirit» зі свого другого альбому Nevermind, випущеного в 1991 році. Згодом Nirvana увійшла в музичний мейнстрім, популяризувавши піджанр альтернативного року, названий гранджем. Курт Кобейн зробився в очах ЗМІ не просто музикантом, а «голосом покоління. Недовга, але яскрава історія гурту перервалася у зв'язку зі смертю Курта Кобейна 5 квітня 1994 року.
Для рок-культури в СРСР характерна соціальна спрямованість, розмірковування над долею людей, суспільства, країни. Серед класиків радянського року – “Аквариум”, “Машина времени”, “Кино”, “Алиса”, “ДДТ” та ін.
Рок в СРСР


title: Презентація на тему «Громада»

text:
Громада .Поняття громада . Територіальне і громадське самоврядування.Політична діяльність та участь громадян в управлінні суспільстом.Шкіьне самоврядування.
Громада (лат. politia політія - община) — форма соціальної (колективної) організації людей, натовп дружніх людей, місцева спільнота, місцева організація та частина суспільства; характерна майже для всіх народів.

Групу людей, яка має загальні ознаки, повне або часткове самоврядування називають громадою.
Людина - соціальна істота і її саморозвиток, самоактуалізація відбувається в середовищі її проживання - у сім’ї, в спілкуванні з друзями, сусідами, в освітньо-виховному закладі, у виробничому колективі і т.п. В цих спільнотах виникає певне ставлення до явищ або проблем соціального життя, що зачіпають спільні інтереси, усвідомлюються актуальні соціальні проблеми, які потребують вирішення, зіставляються і стикаються різні погляди і позиції з обговорюваного питання, схвалюються, підтримуються або, навпаки, заперечуються, засуджуються ті чи інші дії, вчинки або лінії поведінки людей. Іншими словами: життєвим простором для особистості є група, тобто обмежена в розмірах спільність людей, яка виділяється із соціального цілого на основі певних ознак.

  Група може бути великою (колектив школи, підприємства чи установи) і малою (сім’я, громадська організація, ініціативна група, дворова компанія і т.д.). У великих групах виробляються норми поведінки, громадська думка, громадські та культурні цінності і традиції, які за посередництвом малих груп доводяться до свідомості кожного індивіда. У великій групі завжди є регулюючі її діяльність структурні утворення, і якщо ці структури перестають функціонувати, то група перетворюється в стихійно діючу спільність - натовп.
Громада завжди впливає на формування суспільної свідомості. Відповідно до української соціологічної традиції громада є центральним осередком соціального життя. Виникнувши в епоху розпаду родових стосунків і склавшись в період феодалізму, вона мала громадське землеволодіння, при якому певні ділянки землі належали селянській громаді. Спочатку громади були основними територіально-адміністративними одиницями, пов’язані з однією оселею, існували також церковні громади, громади спільного користування майном. Характерною ознакою спільнот-громад було широке самоуправління (громадське вече), яке функціонувало в містах і селах України впродовж тривалого історичного періоду.

Територіа́льна грома́да  — спільнота мешканців, жителів населених пунктів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста, районів у містах, що наділені правом самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місце́ве самоврядува́ння — право та спроможність органів місцевого самоврядування в межах закону здійснювати регулювання й управління суттєвою часткою суспільних справ, які належать до їхньої компетенції, в інтересах місцевого населення.Це право здійснюється радами або зборами, члени яких вільно обираються таємним голосуванням на основі прямого, рівного, загального виборчого права й які можуть мати підзвітні їм виконавчі органи.Формами місцевого самоврядування також є збори громадян, референдуми або будь-які інші форми прямої участі громадян, якщо це дозволяється законом.


title: Презентація на тему «Youth cultures»

text:
Youth cultures
Zimenko Maryna
Mods
There was the development of music and fashion industries with the orientation to the youth market. New groups of young people dressed in Italian-style and leather clothes appeared. They were called Mods.
But there were young people who were against the materialistic wealth and stressed on spiritual values. They tried to show their protest in wearing unusual clothes, hair or in other ways. Thus in the 1960s and 1970s Hippies appeared.
Hippies
Punks
Rappers
As a large number of teens today watch music videos, these influence their minds. Teens watch cool Rappers, who are looking and sounding unusual and they want a piece of that image. They wear the same clothes, sing violent lyrics and feel very cool.
Rap were born in the New York over 30 years ago. The clothes, sometimes very expensive. Rappers wear huge gold necklaces. There is also a rap language or rather a slang, used by many teens. Many rap songs make teenagers believe that money is the most important thing in the world.
Goths
Goths is a subculture that appeared in the late 70-ies of XX century in the Britain. Main components Gothic is fashion and Gothic music. Gothic fashion is very diverse. By gothic music usually refers gothic rock.
Emo
Emo subculture is most common among teens 13-17 years. The main thing for members of this subculture are emotions. Often emo music prevails cry. Hair and nails are often painted in black. They wear black and pink clothes and shoes.
Bikers
Bikers are members motoclub. Motorcycle is as  integral part of the lifestyle. They have long hair. Among bikers importance has different symbols.
Hip-hop
Hip-hop appeared in USA in the late 1970s. By the early 1990s, hip hop became a part of youth culture around the world. Nowadays hip hop is often associated with the style of music. Hip-hoppers usually speak Black English or  slang.
Skinheads
The first skinheads were not far from the culture of mods. They appeared in the 1970s. Skinheads liked beer. The appearance of skinhead is very similar to appearance mods.


title: Презентація на тему «Сузір’я як група зір»

text:
Сузір’я як група зір
Сузір'я — одна з 88 ділянок, на які поділена небесна сфера. У менш формальному контексті термін вживається для назви групи зір, взаємне розташування яких складає якусь фігуру чи контур.
За грецькими поглядами небо складалося з сузір'їв і темних місць поміж ними. До того ж, деякі обриси, що їх виділяли давні греки, могли перетинатися, і деякі зорі належали одразу до двох сузір'їв, а інші, що не складали характерних контурів, взагалі не належали ні до якого сузір'я. Інші культури виділяють на небі інші сузір'я.
Українські назви здебільшого є перекладами грецьких або латинських назв. Поряд із ними для окремих сузір'їв в Україні вживаються народні назви.
Сузір’я Пегаса

Пега́с (лат. Pegasus) — сузір'я північної півкулі неба. Одне з найбільших за площею сузір'їв, містить 166 зірок видимих неозброєним оком.
Найкращі умови для спостереження — ввечері протягом листопада-грудня. У вечірній час сузір'я з'являється ще влітку, над східною стороною горизонту. Зазвичай його віднаходять на небі як продовження на захід ланцюжка зірок Андромеди.
Сузір'я Пегаса знаходиться поруч з Андромедою, що особливо добре видно опівночі в середині жовтня. Три зірки цього сузір'я й альфа Андромеди утворюють фігуру, що одержала в астрономів назву «Великий квадрат». Його можна легко знайти на осінньому небі.

Головна визначна пам'ятка сузір'я Пегаса - яскраве кульове скупчення. У бінокль видно кругла туманна пляма, краї якого іскряться, як вогні великого міста, видимого з борту літака. Виявляється, в цьому кульовому скупченні вміщається близько шести мільйонів сонць!

Крилатий кінь Пегас виник з обезголовленого Персеєм тіла Медузи Горгони, але не успадкував від неї нічого поганого. Він був улюбленцем дев'яти муз - дочок Зевса й богині пам'яті Мнемозіни. На схилі гори Гелікон він вибив копитом джерело Іппокрени, вода якого приносила поетам натхнення.
Є також ще одна легенда, в якій згаданий Пегас.
 Онук царя Сізіфа Беллерофонт повинен був убити чудовисько Химеру. Беллерофонтові вдалося убити Химеру за допомогою Пегаса.
Одного разу він побачив крилатого коня і бажання заволодіти ним охопило юнака. Уві сні до нього з'явилася богиня Афіна. Вона подарувала Беллерофонтові чудову вуздечку, з її допомогою юнак піймав Пегаса й відправився на битву з Химерою. Він кидав у чудовиська стріли, поки воно не випустило дух.
Але своєю удачею Беллерофонт не задовольнився, а наказав на крилатому коневі піднятися на небо. Зевс розгнівався, привів Пегаса в лють, і той скинув свого вершника на Землю. Пегас після цього піднявся на Олімп, де носив блискавки Зевса.

Сузір’я насоса

Насос (лат. antlia) - Сузір'я Південної півкулі неба. Площа сузір'я 238,9 квадратних градусів, містить 42 зірки, видимі неозброєним оком, з них - 20 зірок яскравіші за 6m. Три найяскравіші серед них - звичайні жовті гіганти.
Походження назви
Французький астроном Лакайль в 1754 виділив це маленьке і тьмяне сузір'я, давши йому назву Повітряний насос, і присвятив його фізику Роберту Бойлю. Назва латинізована в 1763.
Зірки
Найяскравіша зірка сузір'я - α Насоса,
                                                      помаранчевий гігант 4,25 m.
Примітні об'єкти
Спіральна галактика NGC 2997, диск якої схилений на 45*.
Планетарна туманність NGC 3132 (туманність Восьми спалахів або Південна кільцева туманність).
Карликова сферична галактика Антли (PGC 29194), яскравістю всього 14,8 m. Належить до Місцевої групи галактик. Назва походить від назви сузір'я.
Пошук на небі
Повністю сузір'я спостерігається в південних районах Росії, найкращий час для спостережень - лютий.
Розташоване на південь від західної частини Гідри, на схід від Компасу і на північ від Вітрил.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Классицизм» (варіант 1)

text:
КЛАССИЦИЗМ
КЛАССИЦИЗМ
- художественное направление  в европейском искусстве
XVII —XIX вв., ориентированное на идеалы античной классики
П.К. Клодт. Укротитель коня .
Аничков мост. Санкт-Петербург
Классицизм от лат. classicus — «образцовый»
В основе лежат идеи рационализма
Рационализм (от лат. ratio — разум) метод, согласно которому основой познания и действия людей является разум
К. Росси. Александринский театр. Санкт- Петербург. 1832 г.
ПРИНЦИПЫ КЛАССИЦИЗМА
Главная тема – конфликт личных и гражданских интересов, чувства и долга.
Высшее достоинство человека – исполнение долга, служение государственной идее.
Следование античности как образцу.
Подражание “украшенной” природе.
Основа всего – разум. Прекрасно лишь то, что разумно.
Главная категория – красота.
Главная задача – укрепление абсолютной монархии, монарх – воплощение разумного.
КЛАССИЦИЗМ В ЖИВОПИСИвозник в XVII веке, как оппозиция стилю барокко
Следование образцовой классике античности;
Стремление к изображению мира, основанного на высших, незыблемых законах разума;
Идеализация сущности природы и человека;
Строгая уравновешенность, четкость, пластичность форм.
Клод Лоррен, 1648
Отплытие царицы Савской
произведения
«Аркадские пастухи»,
«Пейзаж с Полифемом» и др.
Серия «Времена суток» и др.
Серия «История Александра
Македонского» и др.
художники
Николай Пуссен
(1594-1665)
Клод Лоррен
(1600-1682)
Шарль Лебрен
(1619-1690)

ФРАНЦУЗСКИЙ КЛАССИЦИЗМ
Французские художники классицисты
Клод Лоррен. Пейзаж
ОСНОВНЫЕ «СХЕМЫ» ЖИВОПИСИ
 кулисное построение пространства
 система трех планов
 смена цветовых планов в картине: теплые коричневые тона первого плана, зеленые среднего и голубые, синие третьего, дальнего плана
Н.Пуссен
«Пастухи Аркадии»
«Вдохновение поэта»
Н.Пуссен «Пейзаж с Орфеем и Эвридикой»

Клод Лоррен
«Отплытие царицы Савской»
«Вечер»
«Гавань при закате солнца»
КЛАССИЦИЗМ В СКУЛЬПТУРЕ
Толчком к развитию классицистической скульптуры в середине XVIII века послужили археологические раскопки древних городов, расширившие познания современников об античном ваянии.
Мартос И.П.
Памятник де Ришелье
Анто́нио Кано́ва
АМУР И ПСИХЕЯ
(Лувр)
При жизни имел репутацию самого значительного из скульпторов новейшего времени.
Верность античному образцу требовала от скульпторов изображения моделей нагими, что вступало в противоречие с принятыми нормами морали.
Получили широкое распространение публичные памятники
возможность идеализации воинской доблести и мудрости государственных мужей.

Деятели современности изображались в виде обнажённых античных богов
Козловский  М.И.
Памятник Суворову А.В.
Антонио Канова
Полина Бонапарте в облике поуобнажённой  Венеры
Изображение деятелей современности в античных тогах
Орловский Б.И.
Памятники Кутузову  и
Барклаю-де-Толли
Ива́н Петро́вич Ма́ртос
Михаи́л Ива́нович Козло́вский
Федо́т Ива́нович Шу́бин
Бори́с Ива́нович Орло́вский
КЛАССИЦИЗМ В АРХИТЕКТУРЕ
 Регулярность планировки
 Четкость объемной формы.
 Основой архитектурного языка классицизма стал ордер
Архитектурный ордер
(лат. ordo — строй, порядок)
- тип архитектурной композиции, использующий определенные элементы и
подчиняющийся определенной
архитектурно-
      стилевой
     обработке.

Андреа Палладио
ПАЛЛАДИАНСТВО – ранний классицизм
Почти все здания находятся в регионе Венето, в Венеции и Виченце.
создал новый тип городского дворца — палаццо
Вилла Ротонда
Палаццо
Тьене
«отец классицизма»
Развил традиции Палладио
одним из первых применил бастионную
 систему укреплений
Винченцо Скамоцци
вилла Молин
Сан-Лаззаро-деи-Мендиканти
 крепость Пальманова
Стиль позднего (высокого) классицизма
Возник во Франции в период правления
 Наполеона
(развивался в
1800-1830 гг.)
Регентство — наименование периода в истории Англии с 1811 по 1820 гг.
Архитекторы наполеоновской Франции черпали вдохновение в величественных образах воинской славы, оставленных имперским Римом
Триумфальная арка
Септимия Севера
Триумфальная арка
Каррузель
Колонна Траяна
Вандомская колонна
АМПИР
 обязательное наличие колонн, пилястров, лепных карнизов и др.
 мотивы, репродуцирующие античные образцы скульптуры (подобные грифонам,
сфинксам, львиным лапам)
РУССКИЙ АМПИР
ПЕТЕРБУРГСКИЙ
МОСКОВСКИЙ
И.Д.Жилярди
Усадьба Гагариных.
К.И.Росси
Эстетика классицизма благоприятствовала масштабным градостроительным проектам и приводила к упорядочиванию городской застройки в масштабах целых городов.
В России практически все губернские и многие уездные города были перепланированы в соответствии с принципами классицистического рационализма.
Карл Ива́нович Ро́сси
ДВОРЦОВАЯ ПЛОЩАДЬ
УЛИЦА РОССИ
ПЛОЩАДЬ
ОСТРОВСКОГО
ЗДАНИЕ СЕНАТА И СИНОДА
Андрея́н Дми́триевич Заха́ров
ДОМ МИЖУЕВА
(Фонтанка)
АДМИРАЛТЕЙСТВО
ГОРБАТЫЙ МОСТ
(Гатчина)
Андре́й Ники́форович Ворони́хин
СОБОР КАЗАНСКОЙ ИКОНЫ БОЖЬЕЙ МАТЕРИ
ЗДАНИЕ ГОРНОГО ИНСТИТУТА
САНКТ-ПЕТЕРБУРГ
ДУБЛИН
ХЕЛЬСИНКИ
ВАРШАВА
ДОМАШНЕЕ ЗАДАНИЕ
ЗАПИСИ В ТЕТРАДИ
 ВЫПОЛНИТЬ ПРАКТИЧЕСКУЮ РАБОТУ


Презентація на тему «Купрін Олександр Іванович»


Презентація на тему «Фінансове право» (варіант 2)


Презентація на тему «Квіллінг» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Міжнародні туристичні організації»

text:
Міжнародні туристичні організації.
Найбільш представницькою, авторитетною й активною є Всесвітня організація туризму (World Tourism Organization — UNWTO), яка вважається міжурядовим універсальним органом співробітництва країн у галузі туризму. У 1969 р. ООН ухвалила рішення про створення Всесвітньої організації туризму замість Міжнародного союзу офіційних туристичних організацій (МСОТО), який діяв з 1925 р., прийняти її Устав. Датою її народження вважають 2 січня 1975 р. — цього дня набули чинності її статутні норми і правила. UNWTO представляє інтереси майже 150 країн— дійсних членів; 5 територій — асоційованих членів, а також понад 400 членів, що приєдналися.
обрання президента і віце-президентів;
 обрання членів Виконавчої ради;
призначення Генерального секретаря (за рекомендацією Виконавчої ради);
затвердження фінансового регламенту UNWTO;
визначення загальних напрямів управління організацією;
затвердження положень про персонал Секретаріату UNWTO;
затвердження або надання повноважень затвердженням угод, що укладаються з урядами і міжнародними організаціями, а також з приватними організаціями та особами;
ухвалення рішень відповідно до Статуту UNWTO про прийнятті у члени організації.

Генеральна асамблея може розглядати будь-яке питання і розробляти рекомендації щодо нього. До її функцій, зокрема, входить:
забезпечення виконання всіх рішень і рекомендацій Генеральної асамблеї, а також звіт перед асамблеєю;
одержання і розгляд звітів Генерального секретаря про діяльність організації;
розроблення і представлення пропозицій Генеральній асамблеї;
представлення Генеральній асамблеї звітів і рекомендацій з адміністративних рахунків і проектів бюджету організації;
створення допоміжних органів, потрібних для діяльності Виконавчої ради;
виконання будь-яких інших функцій, доручених Генеральною асамблеєю.

До функцій Виконавчої ради UNWTO, зокрема, належать:
При Виконавчій раді діють такі допоміжні органи:
UNWTO провадить діяльність за такими основними напрямами:
Міжнародні туристичні організації, які приділяють увагу всім основним питанням розвитку міжнародного туризму, відносять до універсальних. Найбільшими серед них є такі:
До вузькоспеціалізованих належать міжнародні туристичні організації, членів яких об'єднують підприємницькі чи суспільні інтереси. Наведемо кілька прикладів:
Значну роль у розвитку співробітництва у галузі міжнародного туризм відіграють регіональні туристичні організації. Вони покликані сприяти налагодженню спільної діяльності туристичних організацій регіону, відстоювати їхні інтереси в інших міжнародних туристичних організаціях або на міжнародних туристичних форумах. Найбільшими авторитетними регіональними туристичними організаціями є, наприклад, Американське товариство туристичних агентств (ASTA), Європейська туристична комісія (ETC), Асоціація туристичних агентств країн Тихоокеанського регіону (PATA), Конфедерація туристичних організацій країн Латинської Америки (COTAL).

Дякую за увагу.


title: Презентація на тему «Культурна спадщина моєї області»

text:
Культурна спадщина моєї області.
Черкаська область.

      Черкаська область.
Черка́ська о́бласть  —адміністративно-територіальн одиниця України, розташована у центральній лісостеповій частині країни по обидва берега середньої течії Дніпра та Південного Бугу.
Область на півночі межує з Київською, на півдні з Кіровоградською, на сході з Полтавською та з Вінницькою  областю на заході.

Націона́льний дендрологі́чний парк «Софі́ївка»
«Софіївка» є пам'ятником краєвидного типу світового садово-паркового мистецтва кінця XVIII — першої половини XIX століть. Тут росте понад 2000 видів дерев і кущів (місцевих і екзотичних).
Парк розташований у північній частині міста Умань Черкаської області, обабіч ріки Кам'янки, за адресою — вулиця Київська, 12-а.
Парк був створений у майже безлісій місцевості, розчленованій річкою Кам'янкою, балками та ярами, які врізалися в гранітове підложжя, що часто виходило на поверхню. При створенні парку вдало використано рельєф, але без заздалегідь наміченого плану. У процесі завершення робіт на окремих ділянках були висаджені місцеві та екзотичні деревно-чагарникові рослини, тоді ж були збудовані перші архітектурні споруди та прикрашено «Софіївку» скульптурою, переважно античною.
Ахеронтійське озеро
Будинок творчості вчених
Фонтан «Змія»
Національний історико-культурний заповідник «Чигирин»
 Тут зберігаються пам'ятки різних часів, але найбільша частина їх пов'язана з історією козацтва та становленням державності українського народу.
Заповідник охоплює: місто Чигирин, села Суботів, Стецівка, Медведівка, а також дубово-ясеневе урочище Холодний Яр та Атаманський парк.
На території заповідника розташовані 35 пам'яток археології, історії, архітектури, етнографії, мистецтва, природи, які входять до складу заповідника.
Іліїнська церква
    Черкаський міський парк «Ювілейний»
 Міський парк на території міста Черкаси. Розташований на терасі Дніпра на березі Кременчуцького водосховища. Він є зразком паркового будівництва, розташований у північно-західній частині міста. Стара назва — Парк 50-річчя Жовтня.
Парк був закладений у 1967 році на честь 50-річчя Жовтневої революції.

Канівський природний заповідник
Природний заповідник, площею 2027 гектарів, розташований неподалік Канева, на правому березі та заплавних островах річки Дніпра.
Межує безпосередньо з Чернечою горою — місцем поховання Т. Г. Шевченка. Створений на базі Канівською навчально-дослідного лісового господарства. Канівський природний заповідник є структурним підрозділом Київського національного університету імені Тараса Шевченка.
Канівський природний заповідник — один з найстаріших заповідників в Україні.
Краєвид на нагірну частину заповідника.
Свято-Покровський Красногірський жіночий монастир
За переказами, відлюдне життя в Красногір'ї на місці майбутнього монастиря започаткував чернець із Константинополя приблизно наприкінці XVI — на початку XVII століття.
Засновані українським козацтвом монастирі були не лише твердинею віри православної, а й осередками вченості, мудрості та джерелом знань, у тому числі й у військовій сфері. Саме монастирі зберігали й поширювали козацьку військову науку. Виконували козацькі монастирі й ряд інших функцій — кожна така свята обитель була водночас і фортецею, і шпиталем для поранених та хворих, і притулком для старих немічних козаків.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Європейська музична культура» (варіант 1)

text:
ЄВРОПЕЙСЬКА МУЗИЧНА КУЛЬТУРА
Віденська школа (нім. Wiener Klassik)  ̶  мистецький напрям у європейській музичній культурі 2-ї половини XVIII — початку XIX століття.
Віденська школа
Представники:
Франц Йозеф Гайдн;
Йоганн Хризостом Вольфганг Готліб (Амадей) Моцарт;
 Людвіг ван Бетховен.
Франц Йозеф Гайдн
(1732 ̶ 1809)
Створив мелодію, що була покладена в основу гімнів Німеччини й Австро-Угорщини
Франц Йозеф Гайдн

 24 опери, 14 ораторій, 14 мес;
 більше ніж 100 симфоній, серед яких:
 «Прощальна симфонія»;
 Лондонські симфонії ;
 Паризькі симфонії;
 концерти для фортепіано, скрипки, віолончелі та інших інструментів;
 52 фортепіанні сонати;
 камерна музика.
Пульт органа, на якому Гайдн грав у церкві Милосердних братів
Інструмент у музеї Гайдна
Франц Йозеф Гайдн

12 Лондонських симфоній
За вийнятком однієї (до-мінорної) всі Лондонські симфонії Гайдна написані в мажорних тональностях.
Особливості – ідейна зрілість і технічна бездоганність; життєвість і яскравість музичної мови,  спирання на народно-побутову тематику, виняткова мелодико-ритмічна винахідливість, віртуозне володіння оркестром.
Йоганн Хризостом Вольфганг Готліб (Амадей) Моцарт
(1756–1791)

«Вічне сонячне світло в музиці, ім’я тобі "Моцарт"».
 (А. Г. Рубінштейн)
Йоганн Моцарт

У віці 4-х років Моцарт створив концерт для клавесина.
З 6-ти років разом із сестрою почав виступати з концертами в різних містах Європи.
Домашній концерт (Йоганн Моцарт, його батько та сестра)
Йоганн Моцарт

Творчий доробок Моцарта складає понад 600 творів: більш як 40 симфоній, понад 20 опер, велика кількість інструментальних концертів (зокрема  фортепіанних), 13 струнних квартетів, 35 сонат для скрипки та інших інструментальних і хорових творів.
Будинок-музей Моцарта в Зальцбурзі
М. Гаучі. Де Беньї в ролі Фігаро
Сцени з опери «Дон Жуан». Кінець XVIII ст.
Людвіг ван Бетховен
(1770 ̶ 1827)

Музиці Бетховена притаманний величезний заряд енергії, накопичення почуттів та важлива риса бетховенської естетики, як і всіх композиторів-класиків XVIII ст., — чуття гармонії зі світом, зв’язок із людством та світом у цілому.
Людвіг ван Бетховен

Основні риси – піднесеність, поетичність, відсутність театральності і оперної патетики. Вона побудована на сфері глибоких душевних почуттів. Композитор назвав її «Соната як фантазія».
Це переходи – від скорботності і сумних роздумів до бурхливої активності (послідовний перехід від adagio до presto).
Місячна соната
Людвіг ван Бетховен

Створення Шостої симфонії

За роботою вдома
ВЕЛИКІ КОМПОЗИТОРИ-РОМАНТИКИ
ВЕЛИКІ КОМПОЗИТОРИ-РОМАНТИКИ

 Франц Петер Шуберт;
 Фредерік Франсуа Шопен;
 Вільгельм Ріхард Вагнер;
 Ференц (Франц) Ліст.
Франц Шуберт(1797 ̶ 1828)

Франц Шуберт

 Це вокальний цикл на вірші німецького поета В. Мюллера.
Створений у 1823 ̶ 1824 рр.Об’єднує 20 пісень, що відзначаються художньою правдивістю, щирістю, красою розкриття почуття кохання. Цикл сповнений чистоти та романтики.
«Прекрасна мельничиха»
Франц Шуберт

Шубертіада (Моріц фон Швінд)
Фредерік Франсуа Шопен (1810 ̶ 1849)

Шопен писав твори винятково для фортепіано.  Він не залишив жодної опери, симфонії чи увертюри.
Фредерік Франсуа Шопен

Музей Шопена у Варшаві
Вільгельм Ріхард Вагнер(1813 ̶ 1883)

Вільгельм Ріхард Вагнер

«Летючий голландець»
Музика була написана в єдиному творчому пориві – за сім тижнів (серпень-вересень 1841 р. )
Твір сповнений драматизму, таємничості. Опера поєднує народно-побутові сцени з фантастичними.
Вільгельм Ріхард Вагнер

«Тангейзер»
Арія Єлизавети – виконує Вікторія де Лос Анхелес  (1961)
Боротьба за душу Тангейзера – світу духовного, морального обов’язку  та світу земної любові (чуттєва насолода)
Ференц (Франц) Ліст(1811 ̶ 1886)

Ференц (Франц) Ліст

Розпочав свої публічні виступи в 9 років.
Багатогранна творча діяльність Ліста охоплює близько 60 років. Упродовж свого життя він створив понад 1300 творів.
Ференц (Франц) Ліст

Будинок-музей Ліста у Веймері
ФРАНЦУЗЬКІ ШАНСОНЬЄ
Шарль Азнавур

Справжнє ім’я –
Шахнур Вахінак Азнавурян
(народився в 1924 р.)
Шарль Азнавур

«Ви підкорите світ, тому що вмієте хвилювати». (Шарль де Голль)

«Шарль Азнавур — великий драматичний талант. Він підкорює людину. Він – найвидатніший у своєму мистецтві». (Моріс Шевальє)
1971 — Золота медаль міста Париж.
1995 — велика медаль французької пісні (Французька академія).
1996 — ім’я Азнавура занесене до Зали слави авторів пісень
та ще більше ніж 10 нагород.
Шарль Азнавур

Кадр із фільму Bouvard en liberté
Кадр із фільму La Tête contre les murs
Едіт Піаф
Справжнє ім’я –Едіт Джованна Гассіон(1915 ̶ 1963)
Едіт Піаф
«Публіка втягує тебе у свої обійми, відкриває своє серце та поглинає тебе повністю. Ти сповнюєшся її любовʼю, а вона – твоєю».


title: Презентація на тему «Романтизм» (варіант 7)

text:
Романтизм
в разных видах искусства
РОМАНТИЗМ – (фр. romantisme, от средневекового фр. romant – роман) – направление в искусстве, сформировавшееся в рамках общелитературного течения на рубеже 18–19 вв. в Германии. Получил распространение во всех странах Европы и Америки. Наивысший пик романтизма приходится на первую четверть 19 в.
    Характеризуется утверждением самоценности духовно-творческой жизни личности, изображением сильных (зачастую бунтарских) страстей и характеров, одухотворённой и целительной природы. Распространилось на различные сферы деятельности человека. В XVIII веке романтическим называли всё странное, фантастическое, живописное и существующее в книгах, а не в действительности. В начале XIX века романтизм стал обозначением нового направления, противоположного классицизму и Просвещению.
Романтизм сменяет эпоху Просвещения и совпадает с промышленным переворотом, обозначенным появлением паровой машины, паровоза, парохода, фотографии и фабрично-заводских окраин. Если Просвещение характеризуется культом разума и основанной на его началах цивилизации, то романтизм утверждает культ природы, чувств и естественного в человеке. Именно в эпоху романтизма оформляются феномены туризма, альпинизма и пикника, призванные восстановить единство человека и природы. Востребованным оказывается образ «благородного дикаря», вооруженного «народной мудростью» и не испорченного цивилизацией. То есть романтисты хотели показать необычного человека в необычных обстоятельствax. Одним словом, романтисты противостояли прогрессивной цивилизации.
Романтизм в живописи
Представители: Франсиско Гойя, Антуан-Жан Гро, Теодор Жерико, Эжен Делакруа, Карл Брюллов, Уильям Тёрнер, Каспар Давид Фридрих, Карл Фридрих Лессинг, Карл Шпицвег, Карл Блехен, Альберт Бирштадт, Фредерик Эдвин Чёрч.
      Развитие романтизма в живописи протекало в острой полемике с приверженцами классицизма. Романтики укоряли своих предшественников в «холодной рассудочности» и отсутствии «движения жизни». В 20-30-х годах работы многих художников отличались патетикой, нервной возбуждённостью; в них наметилось тяготение к экзотическим мотивам и игре воображения, способного увести от «тусклой повседневности». Борьба против застывших классицистских норм длилась долго, почти полстолетия. Первым, кому удалось закрепить новое направление и «оправдать» романтизм, был Теодор Жерико.
Романтизм в литературе
Романтизм впервые возник в Германии, в кругу писателей и философов йенской школы (В. Г. Ваккенродер,  Людвиг Тик, Новалис, братья Ф. и А. Шлегели). Философия романтизма была систематизирована в трудах Ф. Шлегеля и Ф.Шеллинга. В дальнейшем развитии немецкий романтизм отличает интерес к сказочным и мифологическим мотивам, что особенно ярко выразилось в творчестве братьев Вильгельма и Якоба Гримм, Гофмана. Гейне, начиная свое творчество в рамках романтизма, позднее подверг его критическому пересмотру. В Англии романтизм во многом обусловлен германским влиянием. В Англии его первыми представителями являются поэты «Озёрной школы»,Вордсворт и Кольридж. Они установили теоретические основы своего направления, ознакомившись во время путешествия по Германии с философией Шеллинга и взглядами первых немецких романтиков. Для английского романтизма характерен интерес к общественным проблемам: современному буржуазному обществу они противопоставляют старые, добуржуазные отношения, воспевание природы, простых, естественных чувств. Ярким представителем английского романтизма является Байрон, который, по выражению Пушкина,«облек в унылый романтизм и безнадежный эгоизм». Его творчество проникнуто пафосом борьбы и протеста против современного мира, воспеванием свободы и индивидуализма. Также к английскому романтизму относится творчество Шелли, Джона Китса, Уильяма Блейка.

Романтизм в музыке
В музыке направление романтизма сложилось в 1820-е годы, развитие его заняло весь XIX век. Композиторы-романтики старались с помощью музыкальных средств выразить глубину и богатство внутреннего мира человека. Музыка становится более рельефной, индивидуальной. Получают развитие песенные жанры, в том числе баллада.
Виднейшими представителями романтизма в музыке являются: Франц Шуберт,Иоганнес Брамс, Фредерик Шопен, Феликс Мендельсон, Роберт Шуман, Луи Шпор, А. А. Алябьев, М. И. Глинка, Даргомыжский, Балакирев, Н. А. Римский Корсаков, Мусоргский, Бородин, Кюи, П. И. Чайковский.
Для романтического мировоззрения характерен резкий конфликт между реальной действительностью и мечтой. Действительность низка и бездуховна, она пронизана духом мещанства, филистерства, и достойна только отрицания. Мечта — это нечто прекрасное, совершенное, но недостижимое и непостижимое разумом.

Если в литературе и живописи романтическое направление в основном завершает свое развитие к середине XIX столетия, то жизнь музыкального романтизма в Европе гораздо продолжительнее. Музыкальный романтизм как направление сложился в начале XIX века и развивался в тесной связи с различными течениями в литературе, живописи и театре. Начальный этап музыкального романтизма представлен творчеством Ф. Шуберта, Э. Т. А. Гофмана, К. М. Вебера, Н. Паганини, Дж. Россини; последующий этап (1830—50-е гг.) — творчеством Ф. Шопена, Р. Шумана, Ф. Мендельсона, Г. Берлиоза, Ф. Листа, Р. Вагнера, Дж. Верди. Поздний этап романтизма простирается до конца XIX века.
Источники информации
http://www.krugosvet.ru/enc/kultura_i_obrazovanie/literatura/ROMANTIZM.html
http://ru.wikipedia.org/wiki/%D0%EE%EC%E0%ED%F2%E8%E7%EC

Презентацию подготовила
Ученица 9-А класса
Стороженко Юлия


Презентація на тему «Відомі економісти світу»


title: Презентація на тему «Поняття, форми та принципи демократії»

text:
б
                                   ПОНЯТТЯ,                   ФОРМИ                       ТА                ПРИНЦИПИ               ДЕМОКРАТІЇ

План розповіді про демократію:
1: Що таке демократія і де вона виникла?
2:Головні елементи демократії, інститути та релігія з демократією.
3: Форми демократії.
4: Основні демократичні принципи.

1: Що таке демократія і де вона виникла?
Демокра́тія  — політичний режим, за якого єдиним легітимним джерелом влади в державі визнається її народ. При цьому управління державою здійснюється народом, безпосередньо (пряма демократія), або опосередковано через обраних представників (представницька демократія).
Іноді демократію визначають також як набір ідей і принципів, що стосуються свободи, власне, вона і являє собою інституціональну свободу. У формулюванні 16-го президента США Авраама Лінкольна, демократія — врядування «іменем народу, силами народу і для народу».

Демократія виникла у Стародавній Греції, стародавні греки були також першими дослідниками її феномену. Крім того в Елладі був поширений такий поділ держав за формами правління: «один керівник» (монархія), «перший, кращий, здатний + сила, влада» (аристократія) і «народне правління» (демократія). Однак, у Стародавній Греції (так само як і у Стародавньому Римі) рабів і чужоземців не відносили до громадян — демосу. Те саме стосується і деяких середньовічних держав, які називали демократіями, адже влада належала народу (виборність влади), але при цьому певну, досить велику, частину суспільства просто не відносили до народу, представники цієї решти не мали права голосу. Тому деякі дослідники вживають такі терміни, як рабовласницька демократія (до якої відноситься й Афінська демократія), феодальна демократія, буржуазна демократія, соціалістична демократія тощо.

2: а)Головні елементи демократії!
В сучасному світі все ще змішують поняття демократії (народовладдя) з конкретним проявом її — формою державної влади, яка є зручною в сучасному світі з ринковою економікою, зокрема у США та країнах Західної Європи. Тому кажуть, що демократія обов'язково включає такі елементи:
виборність органів влади,
поділ державної влади на три гілки законодавчу, виконавчу та судову,
підпорядкування меншості більшості,
захист прав меншості,
наявність політичних прав і свобод.

б)Іститути демократії.
На сьогоднішній день для багатьох ліберальних демократій характерна наявність таких інститутів:
1. Виборні державні посади.
2. Вільні, чесні і такі, що регулярно проводяться, вибори, в яких має право брати участь кожен громадянин.
3.Чуйність уряду.
4. Свобода самовираження.
5. Доступ до альтернативних і незалежних джерел інформації.
6. Автономія громадських організацій.
7. Загальне охоплення громадянства. Кожен дорослий житель, що постійно проживає в країні і підкоряється її законам повинен мати всі права громадянина.

в)Релігія з демократією.
Перелік основних релігій за країнами з представницькою демократією охоплює всі світові і безліч національних релігій. У ряді країн це християнство, в Індонезії — іслам, в Монголії — буддизм. У найбільш населеній демократичній державі — Індії — переважає індуїзм. Багато релігій стверджують про здатність кожної людини до морального вибору, що історично сприяло поширенню ідей про рівність і, як наслідок, про демократію.Деякі християни висловлюють сумнів у тому, що їхня релігія сумісна з демократією.

3:Форми демократії:
а) пряма демократія;
б) представницька(репрезентативна)демократія.

а)Пряма демократія
У прямій демократії між волею народу і її втіленням у рішення немає опосередкованих ланок: народ сам бере участь в обговоренні і прийнятті рішень. У подібній формі демократія була реалізована в Афінському полісі, відомо, що народні збори, як правило, збиралися кожні дев'ять років для прийняття важливіших рішень. Подібний варіант самоуправління використовується і сьогодні в організаціях і невеликих територіальних спільнотах (містах, общинах) у формі зборів, у ході яких громадяни обговорюють проблеми управління, фінансування суспільних проектів, соціальних програм. Іншою формою прямої демократії є сам процес виборів, в ході яких здійснюється волевиявлення народу стосовно своїх представників в органи державної влади.Законодавство багатьох країн передбачає: безпосередні форми участі громадян у законодавстві - референдум і ініціативні рухи.Референдум, який інколи називається плебісцитом (що в дослідному перекладі - народне рішення), є прямим голосуванням народу з найважливіших державних питань. Розрізняють два види референдумів. Одні з них є своєрідним опитуванням, за результатами якого закони не приймаються, але влада повинна враховувати його результати.Результати референдумів другого виду мають значення закону. З їх допомогою затверджуються конституції або поправки до неї, проекти законів.Ініціатива - це процедура, засобом якої громадяни пропонують обговорити яке-небудь питання, безпосередньо на референдумі, або законодавчими органами.

б)Представницька(репрезентативна)демократія.
У представницькій (репрезентативній) демократії воля народу виражається не прямо, а через інститут посередників, тому її ще називають делегованою демократією. Депутати, політичні лідери, отримавши "мандат довір'я" від народу через процедуру голосування, повинні втілити цю волю в законах і рішеннях, які приймаються.Плюси і мінуси кожної форми демократії:
   Учені сперечаються про плюси і мінуси кожної форми демократії. Опоненти прямої демократії приводять аргументи її неефективності, вказуючи:
       - на складність прийняття погоджених рішень;
        -на недостатню компетентність і на емоційну неврівноваженість народу;
        -на високий ступінь маніпульованості суспільною думкою з боку професійних політиків, що дозволяє перемогти на виборах не мудрим лідерам, а демагогам;
        -на значне поширення різних думок, що заважає виробленню рішень.
Розвиток сучасних комп'ютерних технологій приносить нові моменти в розвиток сучасної демократії. Прибічники прямої демократії пов'язують вирішення проблеми абсентеїзму з розвитком "комп'ютерної демократії" або "телематичної демократії".Сучасні потреби демократичного розвитку вимагають збалансованого співвідношення прямої і представницької демократії. Демократія є постійним процесом удосконалення, тому що сучасні її форми не є ідеальними.

4)Основні демократичні принципи.
Основними демократичними принципами, що забезпечують функціонування сучасного цивілізованого суспільства, є такі:
1. Зверхність права, правового закону, тобто існування закону для людини, а не людини для закону, гарантії прав особистості від свавілля політичної влади. 2. Плюралізм (від лат. pluralіs – множинний), тобто можливість існування різних думок, партій, організацій, ідеологій тощо. Згідно з цим принципом суспільно-політичне життя має складатись з діяльності численних взаємозалежних і водночас автономних соціальних та політичних груп, партій, організацій, ідеї та програми яких вільно порівнюються та змагаються між собою. Проявом плюралізму в політичній системі є багатопартійність. Плюралізм гарантує існування свободи думки, совісті та віросповідання, громадсько-політичних об’єднань та ініціатив. 3. Поділ влади, тобто відокремлення виконавчої влади від законодавчої та незалежність судової влади, а також існування системи “стримувань та противаг”.

4. Принцип представництва. Залишком безпосередньої демократії у сучасних державах є лише референдуми.
5. Принцип взаємозв’язку свободи і відповідальності, прав і обов’язків.
6. Забезпечення інтересів більшості при гарантуванні прав меншості відстоювати власну позицію, відігравати свою роль у суспільному житті.
7. Гласність та врахування громадської думки. Гласність передбачає відкритість держави та державних діячів для критики з боку суспільства; доступність інформації, що має суспільне значення; розвинену та налагоджену систему засобів масової інформації, перш за все незалежних, тобто вільних від державно-політичної цензури. Гласність не може бути всеохоплюючою – її межі визначаються морально-правовим рівнем суспільства та стосуються сфери державних таємниць, які повинні бути чітко фіксовані законом; особистої честі та гідності, приниження яких також повинно каратись законом; та загальноприйнятних норм моралі та відносин між людьми, зокрема таких порушень цих норм, як порнографія, насильство, заклики до національної, релігійної та соціальної ворожнечі і т.ін. Свобода слова можлива лише якщо є відповідальність за це слово.

        ДЯКУЮ            ЗА         УВАГУ


Презентація на тему «Илья Ефимович Репин» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Храми Далекого Сходу» (варіант 3)

text:
Храми Далекого Сходу
Виконала:
Ярмолюк Анастасія

Архітектура Далекого Сходу характеризується переважанням культового будівництва, а також певною консервативністю. Протягом довготривалого періоду середньовіччя види та форми культової архітектури країн Далекого Сходу (що склалися переважно вже в VI — VIІ ст.) практично не еволюціонують.
Китай

Китай
Для китайської архітектури характерні високі дахи складної конфігурації та виділення кольором (червоний та чорний лак) окремих архітектурних елементів (колони, кронштейни).
Характерний тип китайської архітектури — пагода — висока струнка багатоярусна башта Найбільше архітектурне досягнення періоду Мін — забудова Пекіну, де були створені урочисті поліхромні палацові та храмові комплекси («Храм Неба» та імператорський палац).
Палац Вищої Чистоти
Палац Вищої Чистоти (кит. 上 清官, Шанцінгун) - даоський храмовий комплекс у місті Шанцін, в горах Лунхушань. Палац називається також «столицею безсмертних» і «місцем, де сотні духів отримують завдання». Палац повернутий на південь, а з півночі упирається в гору Сіху (西 华山).
Сюанькун-си
Сюанькун-си  - храмовий комплекс, побудований на скелі близько священної гори Хеншань провінції Шаньсі в Китаї. Монастир розташований в 65 км на південний схід від міста Датун.
Японія

Японія
В архітектурі Японії помітні запозичення з китайської архітектури. Для типово японських споруд характерна асиметрія. В цілому, для японської архітектури характерне прагнення до простоти. Будівлі світлі і відкриті, в основному складаються з прямокутних елементів
Три пагоди

Три пагоди в 1,5 км від міста Далі (китайська провінція Юньнань) - найбільший архітектурний ансамбль часів занепаду династії Тан. Являє собою три цегляні пагоди, розташовані в гірській місцевості по кутах правильного трикутника
Храми Цзінхай і Тяньфей
Храми Цзінхай і Тяньфей-гун-два сусідніх храму в Нанкіні із загальною історією, висхідній до періоду океанських плавань флоту Чжен Хе
Камбоджа

Камбоджа
Мистецтво кхмерської архітектури базується на понятті осі симетрії за напрямом схід-захід, обов'язкове дзеркальне повторення складових елементів будівель, що протиставляє їх асиметричної складності багатьох ансамблів індійської архітектури того ж періоду.
Ангкор-Ват
Ангкор-Ват - храмовий комплекс 12 століття у Камбоджі. Є найбільшою культовими споруд та однією з найважлівішіх археологічніх пам'яток світу. Побудованій за часів короля Сур'явармана II .
Баконг
Баконг був державним храмом Індравармана I в Харіхаралае, столиці, заснованої Джаяварманом II в кінці 8-го століття і присвячений богу Шиві.


title: Презентація на тему «Класицизм» (варіант 1)

text:
Автор проекту:
Загородня Катерина
Класицизм
 Класици́зм (англ. classicism, від лат. classicus — зразковий) — напрям в європейському мистецтві, який уперше заявив про себе в італійській культурі XVI—го ст. Найбільшого розквіту досягає у Франції (XVII ст.). Певною мірою притаманний мистецтву усіх країн Європи, у деяких зберігав свої позиції аж до першої чверті XIX ст.
Що ж таке класицизм??

Раціоналізм;
наслідування зразків античного мистецтва;
нормативність, встановлення вічних та непорушних правил і законів;
обов'язкове дотримання канонічних правил написання творів;
у галузі мови класицизм ставив вимоги ясності та чистоти, ідеалом була мова афористична, понятійна, яка відповідала б засадам теорії трьох стилів;
Визначальні риси класицизму
аристократизм, орієнтування на вимоги, смаки вищої-суспільної верстви;
встановлення ієрархії жанрів, серед яких найважливішими вважалися античні;
поділ жанрів на «серйозні», «високі» (трагедія, епопея, роман, елегія, ідилія) та «низькі», «розважальні» (травестійна поема, комедія, байка, епіграма).

Визначальні риси класицизму
Франсуа де Малерб,
П'єр Корнель,
Жан Расін,
Жан-Батист Мольєр,
М. де Лафайєт,
Франсуа де Ларошфуко,
Ж. де Лабрюйєр,
Жан Лафонтен,
Вольтер,
Жан-Жак Руссо
Представники:
 французький поет, критик і перекладач давньоримської літератури;
розробляв популярні в XVI столітті жанри: ода , станси , сонет, пісня ;
Серед античних авторів він надавав перевагу Сенеці , Овідієві , Марціалу;
висунув один із провідних принципів класицизму — принцип ясності;
Франсуа де Малерб
 французький драматург, «батько французької трагедії», один із творців класицизму у французькій літературі;
 значення Корнеля для французького театру полягає насамперед у створенні національної  державної трагедії.
П’єр Корнель
 французький драматург,
один із «Великої Трійці» драматургів Франції XVII століття, поруч з Корнелем та Мольєром.
критика вишуканої літератури сучасності з її «досконалими героями»;
намагання повернути літературу до життя, до реальних людей, до реальних людських відносин;
література і театр покликані морально виховувати читача;
правдоподібність сценічної дії;
Жан Расін
французький письменник, драматург і актор,
один із засновників «Ілюстр Театр» 1643,
пізніше його провідний актор,
творчість Мольєра мала чималий вплив на подальший розвиток світової драматургії.
Жан-Батист Мольєр
 французький поет,
байкар,
родоначальник нового виду байки у світовій літературі.
Член Французької академії з 1684.
Жан Лафонтен
французький письменник,
 філософ-деїст,
мав абсолютичні погляди.
написав безліч  творів, які ввійшли в скарбничку класицизму і просвітництва.
Вольтер
Шедевром українського класицизму стає героїко-комічна поема Івана Котляревського «Енеїда» — твір бурлескний і травестійний. Поширюється також травестійна ода байка. «Низькі» класицистичні жанри превалюють і в драматургії («Москаль-чарівник» та «Наталка Полтавка» І. Котляревського, «Сватання на Гончарівці» та «Шельменко-денщик» Г. Квітки-Основ'яненка), а в доробку Г. Квітки-Основ'яненка розвивається нетипова для літератури класицизму проза. З «високих» жанрів на зламі XVIII–XIX століть була поширена ода (І. Фальковський, І. Максимович, І. Шатович), яка створювалася з приводу урочистих дат або візитів світських і церковних можновладців.
Український класицизм

Таким у загальних обрисах постав класицизм — не тільки як напрям у літературі та мистецтві XVII—XVIII століть, а й тип художньої творчості зі специфічними засадами, чуттям і розумінням форми, як одна із констант європейської художньої культури. В Україні цей тип художньої творчості з'явився із заснуванням Києво-Могилянської академії (1632) і значного поширення набув наприкінці XVII — на початку XVIII століття.
Висновок: