title: Презентація на тему «Історія грошей» (варіант 1)

text:
Історія грошей
Корєшкова А. В.
Концепції походження
Раціоналістична - гроші виникли як наслідок певної раціональної угоди між людьми через необхідність виділення спеціального інструменту для обслуговування сфери товарного обігу;
Еволюційна - гроші виділяють із загальної товарної маси, оскільки вони найпридатніші для виконання функціональної ролі грошового товару. Той чи інший товар стає грішми лише в межах певної особливої суспільної форми, товарного виробництва й обігу.
бартерні операції
Виникли як концепція 100 тис. років тому;
Означають прямий безгрошовий обмін товарами;
Здійснюється за єдиним договором (контрактом);
В Україні особливого поширення набули в 90-х роках XX ст.

Товарні гроші
В якості грошей використовувались різні матеріальні носії;
Перша згадка про термін «гроші» датується 3000 роком до Р. Х., це був клинописний текст на глиняній табличці із Месопотамії.
Види стародавніх грошей
Хутра звірів;
Металеві сокири;
Мушлі каурі.
Благородні метали:
Золото;
Срібло.
Перші монети
Перші монети були з електрума і чеканились близько 650–600 р до Р. Х.;
Еле́ктрум — мінерал, інтерметалічна сполука золота й срібла координаційної будови.
Електрум
Перші паперові гроші
Були вперше використані в Китаї за часів династії Сун;
Відомі як «jiaozi»;
Еволюціонували з векселів, що були у використанні з сьомого сторіччя;
В Європі банкноти були вперше випущені Банком Стокгольма в 1661 році.


title: Презентація на тему «Турецьке гончарне мистецтво» (варіант 2)

text:
Турецьке гончарне
 мистецтво
Представники різних країн тривалий час безуспішно намагалися дізнатися секрети технології порцеляни. Лише на початку I тис. н. е. гончарі Туреччини та Ірану винайшли виробництво майоліки - посуду та виробів, прикрашених кольоровими складами у вигляді рослинних орнаментів і покритих глазур’ю. Досить швидко майоліка знайшла застосування в монументальній архітектурі, особливо культовій архітектурі міст Малої і Середньої Азії, Кавказу і арабських країн.
В XV ст. завдяки багатим покладам високоякісної білої глини керамічне виробництво розвивалося у м. Ізнік (Нікея), що знаходилось поблизу столиці Стамбула. Кераміка Ізніка виготовлялася зі світлої глини, оздоблювалась підглазурним розписом кобальтом. Розписи цієї кераміки дуже вишукані, орнаментика включає рослинні мотиви, серед яких основне місце належить квітам з заокругленими пелюстками, в’юнким стеблам з дрібним листям та завитками, а також традиційним арабескам. Серед рослинних мотивів переважає квітка лотоса. Вплив китайської культури виявляється у поширенні мотиву «китайські хмари» (стилізована петлеподібна фігура).
В середині XVІ ст. остаточно складаються специфічні риси декоративного оздоблення турецької кераміки. Його основу складає багата рослинна орнаментика, характерна для всього турецького мистецтва. Це пояснюється впливом мусульманської релігії Улюбленими елементами розпису стають квіти — тюльпани, гвоздики, рози, гіацинти, квіти персику, груші, іноді — іриси. Улюблений мотив — тюльпан, що вважався священною квіткою. Ідеальні квіти повинні були бути червоним та кінжалоподібної форми.

Найчастіше візерунки на них - розкішні орнаменти синього, блакитного, ультрамариновий тонів, жовті вставки, білі букви арабських написів, жовті та червоні квіти, розетки, геометричні фігури - були виконані із застосуванням різних фарб.
Кераміка виготовлялась з добре обробленої світлої глини, що після випалу покривалася ангобом.
В XVІ ст. на виробах все частіше з’являються зображення живих істот та людей. На кружках, вазах, чашах малюють зайців, оленів, ланей, собак, левів, барсів, качок, павлінів та інших птахів, риб, а також фантастичних істот (драконів). Поява фігурних сюжетів свідчить про те, що мусульманська релігія не змогла повністю придушити свободу творчості художників. В XVІІ ст. новаторством в декоративному оздобленні кераміки стає золочення, що виконувалось шляхом накладення чи нанесення на глазуровану поверхню розчину з дрібно розтертим золотом та передбачало подальший випал.
В середині ХХ ст. в гончарному мистецтві Туреччини намітилося повернення до османських форм та стилів. Головні центри виробництва в наш час знаходяться в Ізніку та Кютахьє, причому в обох містах виготовляється широкий асортимент класичної, неокласичної та сучасної кераміки. І сьогодні вражає найвища якість, чистота дизайну, фарб та розмаїття цих унікальних виробів.


title: Презентація на тему «Опера» (варіант 1)

text:
Опера.

       Політ Валькірія.
      Вільге́льм Рі́хард Ва́ґнер.

Опера.
 Опера (італ. opera — «дія», «праця», «твір») — музично-драматичний жанр, що ґрунтується на синтезі музики, слова, дії. В опері сценічна дія органічно поєднується з вокальною (солісти, ансамблі, хор), та інструментальною (оркестр) музикою, досить часто — з балетом і пантомімою, образотворчим мистецтвом (гримом, костюмами, декораціями, світловими ефектами, піротехнікою тощо). У більшості випадків опери пишуться за літературними сюжетами. Основою вокальних номерів є текст, який називається лібрето. Опери розраховані на виконання оперними співаками в супроводі оркестру. В багатьох країнах світу існують спеціально обладнані будівлі для виконання опер — оперні театри.

              Вільге́льм Рі́хард Ва́ґнер.
Вагнер - один з найбільш видатних німецьких композиторів, музикант геніальної обдарованості, творчість якого залишило найглибший слід в історії європейського музичного мистецтва. Можна навіть сказати, що в німецькій музиці після Бетховенського часу не було композитора з таким розмахом, такими сміливими дерзання, титанічними новаторськими задумами, з такою наполегливістю в боротьбі за їх здійснення, як Вагнер. І разом з тим в історії світового музичного мистецтва навряд чи знайдеться творча постать більш суперечлива, ніж Вагнер. Протиріччя Вагнера відображали протиріччя німецького романтизму, що вступило в пізню стадію розвитку.

 Тому навколо Вагнера і його музичної драми йшла запекла боротьба. З одного боку, Вагнер мав численних прихильників, безроздільно схиляється перед ним не тільки як перед музикантом, але і як перед поетом-драматургом, мислителем, філософом-теоретиком мистецтва і вважали, що Вагнер, і тільки він один, повів мистецтво по істинному шляху; з іншого боку, не було недоліку в супротивниках Вагнера, не тільки не розділяли його оперно-реформаторських ідей, але навіть відмовляли йому в композиторському таланті. Звичайно, і ті й інші були неправі. Найбільш правильну позицію займали ті, які, віддаючи належне геніальному даруванню і майстерності Вагнера, оцінюючи по достоїнству його музику, бачили ідейно-художні протиріччя Вагнера і піддавали принципової критиці його помилки у світогляді і творчості.

 Оркестр Вагнера.
Оркестр Вагнера являє собою одне з найбільших завоювань в музичному мистецтві XIX століття. Природжений симфоніст, Вагнер надзвичайно розширив і збагатив виражальні та зображальні можливості оркестру, звучність якого відрізняється разючою красою, багатством барв, тембровим розмаїттям і оксамитовою м'якістю, навіть в самих оглушливих fortissimo. Оркестр у музичних драмах Вагнера набагато перевершує складу звичайного в той час оперного оркестру, особливо за рахунок збільшення мідної духової групи. Найбільший склад оркестру - в «Кільці Нібелунгів», що відповідає грандіозного задуму тетралогії; Вагнер використовує тут четверний склад оркестру, вводить квартет спеціально сконструйованих туб (що отримали назву «вагнерівських туб»), басову трубу, контрабасовий тромбон, вісім валторн, шість арф, відповідно

збільшує струнну групу. Кожна з груп цього небувалого за своїм складом оперного оркестру складає як би самостійний, внутрішній «оркестр в оркестрі», досить обширний за діапазоном і багатий виразними можливостями, якими широко, різноманітно і майстерно користується Вагнер. Зазвичай той чи інший лейтмотив отримує певну, більш-менш постійну темброву забарвлення, завжди пов'язану з драматичною функцією цього лейтмотиву і з даної конкретної драматичною ситуацією. Таким чином, оркестрова звучність є активним елементом в музично-драматичному цілому. «Парсіфаль».

Валькірії (старонорвезькою: valkyrjur — ті, що вибирають загиблих, в однині: valkyrja) — у скандинавській міфології — нижчі жіночі божества діси, що слугують Одіну.
Метою валькирій було вибрати найбільших героїв серед загиблих та перенести їх у Валгаллу, де вони ставали ейхер'яр — героями, що на чолі із Одіном битимуться із армією мертвих та Йотунів в час Раґнарьок. Хоча у сучасному поп-мистецтві валькирії часто зображаються як прекрасні діви на крилатих конях, древніми скандинавами вони уявлялись швидше як вершниці на вовках — пожирачах трупів загиблих. На користь цього свідчить те, що у скандинавській поезії для вовків вживається «кеннінґ» — кінь валькирії.

Самі валькирії уявлялись схожими на вороння що кружляє над полем бою та "вибирає" тіла. Тому ймовірно вважалось що зграї вовків та вороння, що пожирали тіла загиблих, слугували вищій цілі. Про невідповідність популярного іміджу валькирій їх історичному образу свідчить також ісландська «Сага про Ньялу». У ній збереглась «Пісня валькирій», а сама сага розповідає, як під час битви у 1014 році між ірландськими дружинами та вікінгами, дванадцять валькирій ткали тканину із людських кишок та співали цю пісню.


title: Презентація на тему «Сделано в США»

text:
Сделано в США
Made in USA (англ. Сделано в США) — маркировка продукции, указывающая на то, что страной-изготовителем данной продукции является США и означает, что изделие «всё или практически всё» сделано в США. Маркировка регулируется Федеральной торговой комиссией (FTC) Соединённых Штатов.
По законам США американское происхождение товаров должно быть указано только на автомобилях, текстиле, шерсти и меховых изделиях. Ни один закон не требует для большинства других товаров, продаваемых в США, маркировки Made in USA или указания информации о количестве содержащихся американских компонентов.
Тем не менее производители и продавцы, которые хотят маркировать свою продукцию как Made in USA, должны соответствовать требованиям Федеральной торговой комиссией США.
Деталь автомобиля Ford Model T с маркировкой Made in USA, 1926 г.
Маркировка Made in USA на промышленных товарах часто может использовать декоративные шрифты и различные варианты написания фразы «Сделано в США», например MADE IN THE USA, как на этом флаконе с моющим средством.
Допускается использование графических элементов в маркировкеMade in USA, например флага США, контура карты страны, флагов и контуров отдельных штатов, прочей символики США, как на этой упаковке продуктов питания.
В настоящее время новые технологии позволяют наносить маркировку Made in USA непосредственно на ткань с внутренней стороны одежды (или на подкладку) специальными красителями без использования пришиваемых бирок.
На упаковочной таре, в которой транспортируются товары от фирм-изготовителей в магазины, также указывается страна происхождения товара маркировкой Made in USA, часто с использованием графических символов.
Я хочу представить вам
5
товаров Made in USA
1. Компания Amway
Amway – одна из лидирующих компаний прямых продаж в мире. Основанная в 1959 году в г. Эйда, штат Мичиган (США). Компания Amway на сегодняшний день работает в более чем 80 странах и территориях . В 2011 году достигла мирового объема продаж в 11 млрд долларов США.
Компания занимается производством и продажей средств личной гигиены, бытовой химии, косметических средств, биологически активных добавок к пище и др.
Штаб-квартира Amway, занимающая площадь свыше 92903,04 м2, находится в г. Эйда, штат Мичиган (США). В штаб-квартире расположены офисы, производственные подразделения и 65 исследовательских лабораторий и лабораторий контроля качества, в которых работают свыше 700 ученых, инженеров и технических профессионалов разных специальностей.
2. Компания Mary Kay
Mary Kay— частная компания, занимающаяся производством и продажей косметики, средств личной гигиены и ухода за кожей, парфюмерии как для женщин, так и для мужчин методами прямых продаж и сетевого маркетинга.
В 2011 году Mary Kay была шестой в мире среди крупнейших компаний, занимающихся прямыми продажами. Чистая выручка составила 3 млрд долларов США.
Символ Компании – шмель: считается, что по законам физики шмель не может летать, но поскольку он не знает этого, то продолжает совершать невозможное.
Золотое правило: относитесь к людям так, как бы вы хотели, чтобы они относились к вам.
Фирменный цвет — розовый.
Миссия Компании — улучшать жизнь женщин и детей во всём мире.
3. Компания Apple
Apple Inc.  — американская корпорация, производитель персональных и планшетных компьютеров, аудиоплееров, телефонов, программного обеспечения. Название фирмы происходит от англ. apple (яблоко), изображение яблока использовано в логотипе.
В мае 2011 года торговая марка Apple была признана самым дорогим брендом в мире(c оценкой в $153,3 млрд) в рейтинге международного исследовательского агентства Millward Brown.
Компания основана в Калифорнии Стивом Джобсом и Стивом Возняком, собравшими в середине 1970-х свой первый персональный компьютер на базе процессора «MOS Technology 6502.»
 Продав несколько десятков таких компьютеров, молодые предприниматели получили финансирование и официально зарегистрировали фирму Apple Computer, Inc. 1 апреля 1976 года.
4. Компания “Ford”
Ford (Ford Motor Company, Форд Мо́тор Ка́мпани) — американская автомобилестроительная компания, производитель автомобилей под марками
«Ford».
Четвёртый в мире производитель автомобилей по объёму выпуска за весь период существования; в настоящее время — третий на рынке США после GM и Toyota, и второй в Европе после Volkswagen.
Компания основана в 1903 году Генри Фордом, который создал её, получив на развитие бизнеса $28 000 от пяти инвесторов. Компания Ford получила известность как первая в мире применившая классический автосборочный конвейер.
Штаб - квартира компании располагается в городе Дирборн (пригород Детройта, штат Мичиган).
5. Компания Levi Strauss & Co.
Levi Strauss & Co. (произносится Ливай Стросс энд Компани) — американская компания, известный производитель одежды (в первую очередь джинсовой) и обуви. Штаб-квартира — в Сан-Франциско.
Компания основана в 1853 году в Сан-Франциско, США, Ливаем Строссом.
Численность персонала компании на 2009 год составляла около 10 тыс. человек (в том числе 1,01 тыс. человек — в головном офисе в Сан-Франциско).
В свое время Леви Страусс напоминал всем: «Посмотрите внешний боковой шов — если там проложена красная нить, вы приобрели оригинал». Красной нитью через его дело прошла убежденность, что человек должен быть одет просто и со вкусом, но, главное, практично. Такими и стали джинсы Levi's.
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Олександр Петрович Довженко» (варіант 1)

text:
Олександр Петрович Довженко
(1894-1956)
Народився Олександр Довженко 10 вересня 1894 року в селянській родині на Чернігівщині, в мальовничому містечку Сосниця.
Дім-музей О.Довженка
У Сосниці Сашко, як звали його рідні, здобуває початкову освіту. З сімнадцяти років він — студент Глухівського учительського інституту, закінчивши який у 1914 році, отримує направлення до Житомира.
Глухівський університет
Згодом він переїздить на роботу до Києва. Тут він вчителює і вчиться в Київському комерційному інституті на економічному факультеті. Коли ж у Києві відкрилася Академія мистецтв, Довженко стає її слухачем.
Київський комерційний інститут
Академія мистецтв в Києві
Згодом було направлено на роботу за кордон — спочатку до консульства у Варшаву, а потім у Берлін. Там він продовжує малювати й студіювати малярство. У 1923 році О.Довженко повертається в Україну. Доля заносить його до Харкова, на той час столиці України, де він влаштовується на роботу в газету «Вісті», працюючи там карикатуристом та художником-ілюстратором.
Він приїжджає до Одеси, де починає працювати режисером на кіностудії. Першою пробою став фільм «Ягідка кохання», що мав комедійний характер, але Олександр Петрович ніколи не зараховував його до свого творчого доробку.
Кадр з фільму «Ягідка кохання»
Точкою відліку свого кінематографічного життя він справедливо розпочинав зі стрічки «Сумка дипкур’єра», в якій окрім всього ще знявся і в ролі кочегара.
Мрією О.Довженка було національне кіно, наближення його естетики до народного мистецтва. У 1928 році він за сто днів знімає фільм «Звенигора» — історію українського народу від сивої давнини до сучасності. «Картину я не зробив, а проспівав, як птах», — казав митець.
На початку 1933 року залишає Київську кінофабрику і переїздить до Москви. Згодом разом з дружиною Ю.Солнцевою та письменником О.Фадєєвим вирушає на Далекий Схід. Мета поїздки — створення сценарію про східні рубежі країни. Результатом творчого відрядження став фільм «Аероград».
Напередодні війни працює над фільмом «Щорс», з основною темою — народ у війні. За цю роботу митець був удостоєний Державної премії СРСР. З початком війни змінюється і життя О.Довженка. Він добровольцем іде на фронт захищати рідну землю.
У травні 1945 року з’являється ще одна стрічка «Перемога на Правобережній Україні».
На початку п’ятдесятих років великий режисер в основному займається педагогічною та викладацькою роботою в Інституті кінематографії. Пише сценарії та кіноповісті: «Відкриття Антарктиди», «Поема про море», «Повість полум’яних літ», «Зачарована Десна».
Сповнений творчих планів, О.Довженко раптово помирає 25 листопада 1956 року. Йому йшов шістдесят третій рік... Уже після його смерті виходить вибране О.П.Довженка, дознімаються дружиною Ю.Солнцевою «Поема про море», «Повість полум’яних літ», «Зачарована Десна». У 1959 році за сценарій фільму «Поема про море» О.П.Довженку посмертно присуджується Ленінська премія.


Презентація на тему «Копирайтер»


title: Презентація на тему «Тиждень демократії»

text:
ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТИЖДЕНЬ МІСЦЕВОЇ ДЕМОКРАТІЇ
Інформаційна довідка
«Європейський тиждень місцевої демократії» – це нова політична ініціатива Ради Європи, яка була ініційована Конгресом місцевих і регіональних влад Ради Європи та Європейським комітетом з питань місцевої та регіональної демократії. Цей захід має щорічно організовуватися місцевими органами влади усіх держав-членів Ради Європи з метою просування принципів місцевої демократії та сприяння демократичній участі громадян у публічному житті на місцевому рівні.

У більшості регіонів було успішно впроваджено ряд заходів, які сприяли залученню громадян, молоді до справ місцевого самоврядування та кращому усвідомленню ними європейського вектора розвитку нашої держави.

Вперше Європейський тиждень місцевої демократії в Україні було проведено 15 - 22 жовтня 2007 р.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ТИЖДЕНЬ МІСЦЕВОЇ ДЕМОКРАТІЇ – 2012
Європейський тиждень місцевої демократії проходитиме у всіх країнах Європи 15 - 21 жовтня.
У 2012 році Європейський тиждень місцевої демократії проходить під гаслом:«Дотримання прав людини для забезпечення більшої активності громад».

Радою Європи також запропоновані наступні підтеми, за якими пропонується проводити заходи у 2012 році:
Україна разом із 46 державами-членами Ради Європи щороку бере участь у проведенні Європейського тижня місцевої демократії (ЄТМД) – спільної ініціативи Конгресу місцевих та регіональних влад Ради Європи та Європейського комітету з питань місцевої та регіональної демократії.
У рамках ЄТМД в українських містах проводяться круглі столи, лекції, семінари, «дні відкритих дверей» у місцевих радах, єдині дні інформування населення, зустрічі міських голів, їх заступників та секретарів рад з молоддю, засідання молодіжних та громадських рад, громадські слухання, тематичні виставки, творчі конкурси серед дітей та молоді, вікторини, цикли радіопрограм, інші просвітницькі заходи про місцеву демократію та права людини.


Презентація на тему «Гражданское общество»


Презентація на тему «Лексические нормы употребления глаголов»


title: Презентація на тему «Валюти світу. Шилінги»

text:
Презентація на тему:          « Валюти світу.                         Шилінги»
                                Виконала:  учениця 11-А класу
                                        Коновалова Марина
Що це за валюта?
 Шилінг - загальна назва ряду західноєвропейських монет, а також грошова одиниця ряду країн XX століття. Звідси походять назви давньоруських монет «шеляг» і «склязь».
                      «ШилІнги»

В Англії король Генріх VII вперше відчеканив шилінг (тоді ця монета називалася Тестоні) в 1502 році. Монета отримала свою остаточну назву в царювання Едуарда VI.
Шилінг залишався в ходу в Англії аж до 1971 року. Карбувалися також монети в 2 шилінги: спочатку срібні, з 1947 року - мідно-нікелеві (деякий час монета в 2 шилінги називалася флорин).
У XX столітті шилінг - грошова одиниця ряду країн: Австрії (до введення євро в 2002 році), а також Британської Східної Африки (з 1921 року) і пізніше проголосивших незалежність Кенії, Сомалі, Сомаліленду, Танзанії та Уганди.
                      «Шилінги»

Британський Шилінг:
 У Британії шилінг відомий як «боб», та позначається буквою S.
Вперше як реальна монета карбована в 1502 році в царювання Генріха VII (під назвою «Тестоні»). Вона мала загальна вага 9,33 г і містила 8,68 г чистого срібла. Генріх VIII (1509-1547) сильно потребував коштів, тому знизив вміст срібла в срібних монетах з 90% до 40. Щоб зберегти розмір і вага Тестоні (шилінги), він почав карбувати його з міді і тільки покривав монету тонким шаром срібла.

                     «Шилінги»

При повсякденному використанні монета стиралася, причому в першу чергу стиралися самі виступаючі частини, на портреті монарха - виступаючий ніс (він був зображений в анфас, а не в профіль). Так на срібній монеті проступав мідний ніс.
Через це король отримав прізвисько «старий мідний ніс»

Вперше монета під назвою шилінг ,була викарбовувана за царювання Едуарда VI (1547-1553); відтоді шилінг карбувався регулярно, за винятком царювання королеви Марії (1553-1558).
                      «Шилінги»

Австрійський Шилінг:
Банкноти австрійського шилінга випускалися Австрійським Національним банком . У нинішній час після входження Австрії до Європейського Союзу , шилінги були замінені на євро. Однак , шилінги , випущені в 1997 -му році досі мають офіційне входження.
Найперші паперові гроші Австрії з'явилися ще аж в 1762 -му році ( банкоцеттелі ) . З серпня 1898 по 1924 - ий рік валютою Австрії була крона (рівна ста геллерам ) . З 1938 по 1945 рік під час німецько -фашистської окупації в Австрії мала ходіння німецька рейхсмарка . З 1 березня 1925 -го року і до введення євро (31 грудня 2001) грошовою одиницею Австрії був австрійський шилінг.
                     «Шилінги»

Кенійський Шилінг:.Для емісії Копійчаної знаків та регулювання копійчаного обігу в Кенії та Уганді в грудні 1919 р. було Створено Управление копійчаного обігу Східної Африки. З 1920 р . управління стало здійснювати емісію и для Танганьїкі . Грошовою одиницею замість індійської рупії став східноафріканської шілінг , что дорівнював 100 центам.
Після проголошення незалежності Кенії , Танзанії та Уганді у 1961-1963 рр . , управління копійчаного обігу Східної Африки продовжувало свою емісійну діяльність . У Кенії новою грошовою одиницею ставши кенійській шілінг , випуск  якого почався 14 вересня 1966 р .
                     «ШилінгИ»
Угандійський шилінг :
Введений 15 серпня 1966 замість восточноафриканского шилінги, що випускався Управлінням грошового обігу Східної Африки для Кенії, Уганди, Танганьїки та Занзібару. З випуском національної валюти почався обмін на неї восточноафриканских шилінгів 1:01 і поступове вилучення їх з обігу.
З 21 по 29 жовтня 1979 проведено обмін старих банкнот на нові 1:1.
З 18 травня 1987 введено новий угандійський шилінг, що дорівнює 100 центам, обмін старих банкнот на нові проводився 100:1.
                      «Шилінги»

Східно Африканський шилінг:
Східноафриканський шилінг введений в 1921 році , замінивши східноафриканської флорин в співвідношенні: 1 флорин = 2 шилінги . Східноафриканський шилінг був прирівняний до англійського шилінгу , рівному 1 / 20 фунта стерлінгів. Емісія шилінги проводилася перебували в Лондоні Валютним радою Східної Африки. Спочатку , в 1921 році , шилінг був випущений на території Колонії і протекторату Кенія , в окупованій британськими військами Німецької Східній Африці ( з 1922 року - підмандатної території Танганьїка ) і в протекторат Уганда .
     Дякую за перегляд!


title: Презентація на тему «Стоунхендж»

text:
Стоунхендж
Виконала
Учениця 11-Б класу
Халімон Заріна
Стоунхе́ндж (англ. Stonehenge, від староанглійського Stan Hengues — «Висячі Камені») — мегалітична споруда, що складається з декількох кілець із гігантських (до 8,5 м висотою) каменів.
Розташований в Англії на горбистій пустці поблизу міста Солсбері (графство Вілтшир) за 130 км на південний захід від Лондона на Солсберійській рівнині
Стоунхендж  був кільцевим ровом з двома валами і, можливо, слугував кладовищем. По колу вздовж зовнішнього валу розташовані 56 маленьких похоронних «ямок Обрі», названих так на честь Джона Обрі, який першим описав їх в XVII столітті. На північний схід від входу в кільце стояв величезний, семиметровий П'ятковий камінь.
В цілому Стоунхендж є спорудою з 82 п'ятитонних мегалітів, 30 кам'яних блоків, вагою по 25 тонн і 5 величезних так званих трилітів, каменів, вага яких досягає 50 тонн. Складені кам'яні блоки утворюють арки, які служили колись бездоганним покажчиком сторін світу.
У Середні століття вважалося , що спорудив король кельтського племені бриттів в пам'ять про битву з саксами . За переказами , його побудував за одну ніч головний чарівник бриттів Мерлін . Міф про кельтське походження Стоунхенджа протримався напрочуд довго.
До недавнього часу вчені припускали , що цей монумент споруджений в 2000 до н.е. жили на Британських островах племенами для спостереження за Сонцем і Місяцем.
Але останні дані сучасної науки примушують переглянути багато висновків дослідників. Зараз археологи зійшлися в думці , що цей архітектурний пам'ятник зведений в три етапи між 2300 і 1900 рр. . до н.е. А недавні дослідження цієї території показали , що люди жили тут ще в 7200 році до н.е. , задовго до створення Стоунхенджа.

Доведено , що Стоунхендж служив « календарем » для визначення днів сонцестояння , рівнодення ісонячних затемнень. Історик XVIII в . Вільям Стьюклі висловив припущення , що Стоунхендж якось пов'язаний з Сонцем. Він звернув увагу , що головна лінія всієї споруди вказує на північний схід , туди , де встає Сонце в найдовші дні року - в момент літнього сонцестояння.
Стоунхендж - це не тільки храм Сонця, а й календар. Він зазначив , наприклад , що кількість каменів в одному з кіл - 30 - дорівнює числу днів в місячному місяці , а якщо його помножити на 12 , тобто на число місяців , то вийде 360 , що відповідає кількості днів у стародавньому сонячному році.

З'ясувалося, що Стоунхендж був гігантської обсерваторією, побудованої для того, щоб стежити за рухом Сонця і Місяця. З його допомогою вирішувалася найважливіше завдання - визначення дня літнього сонцестояння, коли Сонце сходило на північному сході максимально близько до точки півночі. Від нього можна було починати вести лік часу на цілий рік вперед доти, поки Сонце знову не підніметься точно над П'ятковим каменем, знаменуючи завершення річного циклу. Швидше за все момент цей відзначався якимось урочистим ритуалом.
У дні, коли Місяць перетинає екліптику, виникає можливість місячного або сонячного затемнення. Щоб попереджати про цю "небезпеки", і був побудований Стоунхендж, який виявився не тільки обсерваторією-календарем. Відповідно до гіпотези Джеральда Хокінса, він використовувався і в якості певної "обчислювальної машини", що дозволяла стежити за наближенням Місяця до екліптики і передбачати сонячні і місячні затемнення.
Цікаво назва головного каменю Стоунхенджа: "П'ятковим" ('Friar's Heelstone' - 'п'ята  ченця') охрестив його Обрі, як вважалося, тому, що помітив на ньому невелику виїмку, що нагадує слід від п'яти. Однак учений швидше за все записав зі слів місцевих жителів старовинна назва, що збереглася від древніх бриттів, які іменували камінь "сонячним" (кельтське слово haol - "сонце" - звучить схоже на англійське heel - "п'ята").


title: Презентація на тему «Pablo Picasso» (варіант 7)

text:
Pablo Picasso
(1881-1973)
     No painter before him had a mass audience in his own lifetime. Picasso’s audience – meaning people, who had heard of him and seen his work, at least in reproductions – was in tens, possibly hundreds, of millions. He and his works were the subject of constant analysis, gossips, adoration or rumour.

     Pablo Picasso was born in Spain in 1881 and lived for 91 years. For most of his life he lived in Paris, France.
       Full name  Pablo Diego José Francisco de Paula Juan Nepomuceno María de los Remedios Cipriano de la Santísima Trinidad Clito Ruiz y Picasso.
Building on the Merced area in the Spanish city of Malaga, the birthplace of Pablo Picasso
Pablo Picasso aged 4 in 1885
      When Picasso was a child, pictures by Vincent Van Gogh and Paul Cezanne were the modern masterpieces. With Picasso’s fantastic imagination he took those ideas even further. He started to paint what he knew about object or person. Anything solid was broken down into flattened, cut out “pieces”. The pieces were shaped like patterns, or cubes, so the new style was called “Cubism”. When cubism first appeared some critics said it was a complete disaster. So, this style was Picasso’s first gift to the art world. Picasso kept developing new styles, constantly switching between them. He painted and sculptured in any way he wanted.

      Some of the greatest modern painters – Kandinsky, for instance, or Mondrian – saw his work as an instrument of evolution and human development. The idea that he had any kind of historical mission struck Picasso, and he always said that all he had ever made was made for the present and in the hope that it would remain in the present. It is interesting, that he also stood against the Expressionist belief that the work of art must disclose the truth and the inner being of its author.

     Unlike many other artists Picasso wasn’t poor. He had been successful nearly all his life and had plenty of money. He lived in elegant flat in a fashionable Paris street.
Self-portrait
      In this work everything is based on sensation and desire. He could make people feel the weight of forms and the tension of their relationships mainly by drawing the total structure.
     Picasso constantly tried out new forms of art and invented a new style, which, strangely, remained a secret for most of his life – his sculptures. He loved animals and built sculptures of them from materials he found just lying around.

There are painters who transform the sun to a yellow spot, but there are others who with the help of their art and their intelligence, transform a yellow spot into the sun.
                                           ~Pablo Picasso

Famous French doctor once said Pablo Picasso: "As an expert on human anatomy, I would argue that people in your pictures from a pharmaceutical point of view of great doubt." "Maybe - replied Picasso. - But I can assure you that they will live longer than your patients."


Презентація на тему «Економічні ресурси України»


Презентація на тему «Класицизм як художній напрям»


Презентація на тему «Принципи функціонування ринку»


title: Презентація на тему «Great Britain» (варіант 6)

text:
 Great Britain

UK
The official name of Great Britain is the United Kingdom of Great  Britain and Northern Ireland (the UK).

     United Kingdom of                	Great  Britain and 	Northern Ireland

Population
Its population is about 61 million people
Capital
 Its  capital London.
Country is
 The United Kingdom is an island country.
Total
Its total area is 244,000 square kilometres.
…
The two main islands are Great Britain and Ireland.
…
 It is situated on the British Isles which consist of more than 5,000 large and small islands.
Geography
They are separated by the Irish  Great Britain is about 1,000 km from the south coast to the extreme north and about 500 km across.
….
The UK is bounded by the Atlantic Ocean in the north and northwest and the North Sea in the east.The English Channel separates it from the mainland in the south. The Strait of Dover, 18 miles wide, separates it from France. Great Britain is separated from Belgium and the Netherlands by the North Sea, and from Ireland by the Irish Sea.
…
Historically, the territory of the United Kingdom is divided into four parts: England, Scotland, Wales and Northern Ireland.

 This is not very pleasant for the five million Scotsmen, three million Welsh and two million Irishmen who are not certainly English but are all British.

 England occupies the southern and eastern parts of Great Britain. It has an area of 130,000 sq km. Scotland, covering 79,000 sq km, lies to the north. Wales, to the west, has an area of 21,000 sq km and Northern Ireland — 14,000 sq km.


title: Презентація на тему «Земельне право» (варіант 1)

text:
План

1. Зміст права земельного сервітуту та його види.

2. Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

3. Право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій).

4. Цивільно-правовий захист речових прав.

5.  Розвиток інституту права власності в умовах ринкових реформ в Україні.

6. Набувальна рівність: поняття, значення ,та правовий режим використання майна та набуття права власності на нього.

7. Земля, як об’єкт права власності.
Встановлення сервітуту – це є задоволення потреб власника земельної ділянки, які не можуть бути задоволені за рахунок власного майна, але задовольняються за рахунок чужої земельної ділянки, або іншого майна – чужого. Право користування чужим майном з вилученням доходів від нього надається власником певному суб’єкту на певний строк. Власник має право на відчуження майна обтяженого сервітутом, але перехід власності не припиняє чинності сервітуту.
1. Зміст права земельного сервітуту та його види.
Сервітут характеризується такими ознаками: тривале і постійне користування чужим майном, користування майном не в повному обсязі, а лише в одному відношенні, сервітутне право обмежує право власності власника на майно, воно є сильніше від права власності, сервітут надає право користування чужою річчю безплатно, або за плату. Земельні сервітути переходять в спадщину, відчужуються вони лише разом із земельною ділянкою. Особисті сервітути встановлюються в інтересах конкретно-визначеної особи.
Емфітевзис – це є довгострокове відчужуване право користування чужою землею для сільськогосподарських потреби. Воно характеризується такими ознаками: це є лише право користування чужою земельною ділянкою, це право може бути продано, подаровано, обміняно, та іншим чином передано іншій особі, але відчужується лише право користування, а не право розпорядження, це право переходиться у спадщину. При відмові від договору сторона попереджує за один рік про це. Власник земельної ділянки має право: вимагати від користувачів використовувати її за призначенням, він має право на одержання плати за користування землею. Землекористувач користується землею відповідно до умов договору. Він має право на відчуження права користування земельною ділянкою, але при цьому він користується проявом привілеї щодо відчуження землі.
2. Право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).
Захист права власності здійснюється шляхом: визнання цих прав, відновлення становища, яке існувало до порушення прав і припинення дій, які порушують право присудження до виконання обов’язку в натурі, припинення дій, які порушують право, зміна правовідносин, припинення правовідносин, відшкодування збитків та майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішень органів влади, органів місцевого самоврядування. Правовий захист речового права щодо володіння без титульного може мати місце як добросовісне, так і не добросовісне, тобто не законне.
4. Цивільно-правовий захист речових прав.
Це є тривале користування земельною ділянкою для будівництва споруд, будівель. Суб’єктами права є власник землі і особа, яка виявила бажання будуватись на цій землі. Власник землі має право на одержання плати за користування, а також частки від доходів землекористувача. Він зберігає за собою право володіння, користування і розпорядження землею. Землекористувач має право на володіння, користування і розпорядження. Землекористувач вносить плату за земельну ділянку надану для забудови. У випадку припинення суперфіцію, право на будинок може бути визначено за домовленістю між власником будинку та власником земельної ділянки, якщо такого не досягнуто, то власник споруди зобов’язаний її знести.
3. Право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій).
Правове регулювання економічних відносин власності породжує утворення права власності, за допомогою якого у власника утверджуються повноваження щодо володіння користування розпорядження майном. Право власності слід розглядати в об’єктивному та суб’єктивному розумінні. В об’єктивному розумінні це є сукупність правових норм, які охороняють матеріальні блага конкретних суб’єктів, визначають умови і підстави виникнення та припинення цього права власності. Суб’єктивне право власності це є гарантоване законом право конкретного суб’єкта власника, здійснювати володіння, користування, розпорядження майном на свій розсуд.
5. Розвиток інституту права власності в умовах ринкових реформ в Україні.
Захист вчиняється шляхом подачі віндекаційного позову. Недобросовісний володілець повертає майно власникові. Він взагалі правовому захисту не підлягає. Добросовісне володіння, коли володілець не знав і не міг знати про неправомірність свого володіння. Недобросовісний знав, що він володіє чужим майном незаконно. Добросовісний володілець стає власником чужої речі за умови, що власник немає підстав для віндекації. Це може мати місце за ст.344 ЦКУ. Строк набувальної давності щодо нерухомого майна 10 років і 5 років для рухомого майна. Фактичний володілець має в себе чужу річ. Ним може бути позичальник, орендар, наймач. Ці особи мають право на захист від зазіхань третіх осіб та власника, бо чужу річ вони тримають на законних підставах.
Інститут набувальної давності своєю метою надає право фактичним володінням право власності. Якщо власник майна тривалий час не має наміру визнати річ своєю, то це означає, що він погодився з її втратою, то ця річ стає власністю фактичного добросовісного володільця, тобто інститут набувальної давності і захищає права справжнього володільця проти попереднього. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном, а самк нерухомим, протягом 10-ти років, а рухомим протягом 5-ти років володіє, то вона набуває право власності за набувальною давністю.
6. Набувальна рівність: поняття, значення ,та правовий режим використання майна та набуття права власності на нього.
Власність за нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації, якщо особа заволоділа майном на підставі договору з власником, який після закінчення строку договору не пред’явив вимоги про його повернення, то особа стає власником за набувалою давністю на нерухоме майно через 15 років, а на рухоме – через 5 років. Право власності на нерухоме майно, транспорт, цінні папери, набувається за рішенням суду.
Земля – є надра, атмосферне повітря, водні та природні ресурси, які знаходяться у межах території Укр., природні ресурси, їх континентальний шельф, виключної морської економічної зони, є об’єктом права власності укр. народу. Від імені народу, право власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування, в межах, всиновлених Конституцією України. Кожен громадянин має право користуватися природними об’єктами права власності українського народу, відповідно до діючого закону України. Земля, як об’єкт права власності Укр. народу, поширюється на всю територію, верховенство народу на всій території, яку займає Україна, і обмежена кордонами, відображає ставлення народу до землі, як до території держави, як до об’єкта природи.
7. Земля, як об’єкт права власності.
КІНЕЦЬ


title: Презентація на тему «Валовий внутрішній продукт (ВВП)»

text:
302864

303396

+532
+0.2%
37891,2

353025

340628

-12397
-3.5%
44166,8

394731

386537

-8194
-2.1%
49384,6

404311

380048

-24263
-6.0%
50583,1

1454931

1410609

-1454930
-3.0%
182025.6


Презентація на тему «Захист культурних цінностей»


title: Презентація на тему «Блакитна мечеть»

text:
Блакитна мечеть
Блакитна мечеть або Мечеть Султанахмет (тур. Sultanahmet Camii) — перша за розміром і одна з найбільш красивих мечетей Стамбула.
Мечеть нараховує шість мінаретів: чотири, як зазвичай, по боках, а два трохи менш високих — на зовнішніх кутах.
Мечеть розташована на березі Мармурового моря в історичному центрі Стамбула в районі Султанахмет навпроти мечеті Ая-Софья.
Будівництво мечеті почалося в серпні 1609 року, коли султану було 19 років.
Організація і опис робіт були ретельно записані в шести томах, які сьогодні зберігаються в бібліотеці палацу Топкапи.
Архітектор мечеті — Седефкар Мехмет Ага, який був учнем і головним помічником архітектора Сінана і, який вирішив перевершити свого вчителя.
Архітектура мечеті поєднує в собі два стилі — класичний османський і візантійський.
Для будівництва мечеті були використані каміння і мармур.
Блакитна мечеть до 1895 року
Центральна зала розміром 53 х 51 метр накрита куполом діаметром 23,5 метрів і висотою 43 метри. Купол і напівкуполи прикрашені написами — сурамі з Корану і висловленнями пророка Мухаммеда, які були майстерно виконані Сеїдом Касимом Губарі з Діярбакира.
На візерунках мечеті переважають рослинні мотиви — традиційні тюльпани, лілії, гвоздики і троянди, а також орнаменти різних кольорів на білому тлі (50 варіації зображення тюльпанів).
Отже, Блакитна мечеть справді являється шедевром ісламської та світової архітектури.


title: Презентація на тему «ЗМІ» (варіант 2)

text:
Засоби масової інформації
Виконала:
Учениця 11 А класу
ЛССЗШ  №81 ім. П. Сагайдачного
Манькина Марта

 Засоби масової інформації (ЗМІ) —— звернення до масової аудиторії, доступність багатьом людям, корпоративний зміст виробництва і розповсюдження інформації.
Друковані засоби масової інформації – преса ( газети, журнали, бюлетені, тощо), які мають постійну назву, нумерацію й періодично виходять у світ;Недруковані засоби та способи передачі на відстань звукової або візуальної інформації (Інтернет, кіно, телебачення)
Види ЗМІ:

Функції:

Надання інформації;
Формування та управління індивідуальною та соціальною свідомостю;
Мобілізаційна функція;
Функція критики та контролю;
Комунікативна функція;
Функція зворотного зв’язку.

Характерні риси ЗМІ:
Публічність (необмежене, неперсоніфіковане коло споживачів);
Наявність спеціальних технічних засобів;
Непряма, розділена в просторі та часі взаємодія комунікаційних партнерів;
Непостійний характер аудиторії;
Переважна односпрямованість впливу від комунікатора до реципієнта.
Преса — друковані засоби масової інформації (періодичні друковані видання), які виходять під постійною назвою, з періодичністю один і більше номерів (випусків) протягом року. Під пресою розуміють газети, журнали, альманахи, збірки, бюлетені, рідше книги, листівки, що мають визначений тираж.
Телеба́чення— загальний термін, що охоплює всі аспекти технології та практичної діяльності, пов’язаних з передачею зображень із звуковим супроводом на далекі віддалі. Телебачення є потужним засобом комунікації, засобом масової інформації. Телебачення не знає ані політичних, ні географічних меж, долає простір та палестинці час. Воно робить людину співучасником подій. Телебачення створює фон нашому житті, змінює наші звички, привертає до обговоренню різних проблем, формує суспільну свідомість.
Ра́діо — ділянка науки й техніки, пов'язана з передаванням на відстань електромагнітних коливань високої частоти — радіохвиль, з допомогою якого здійснюється зокрема радіомовлення — передача через радіо сигналів, мови, музики для необмеженої кількості слухачів.
Інтернет-ЗМІ (інтернет-видання, інтернет-газета) — регулярно оновлюваний інформаційний сайт, який ставить своїм завданням виконувати функцію засобу масової інформації і користується певною популярністю і авторитетом (має свою постійну аудиторію).
ЗМІ забезпечують представникам різних суспільних груп можливість публічно виражати свої думки, знаходити та об'єднувати однодумців, чітко формулювати та представляти в громадській думці свої інтереси. Без преси, телебачення, радіомовлення жоден громадянин не може правильно зорієнтуватися у політичних процесах, визначити свою політичну орієнтацію, приймати відповідальні рішення.
інформаційна – отримання й поширення інформації про найважливіші події в суспільстві, яка впливає на формування громадської думки з різних питань;освітня – ЗМІ доносять до громадян певні знання, які в подальшому дозволяють їм орієнтуватися в суперечливих потоках інформації;політичної соціалізації – через ЗМІ громадяни засвоюють певні стандарти політичної поведінки, цінності й норми, що дозволяють їм адаптуватися до реальності; контролю за діяльністю суб’єктів влади, їх критики – ЗМІ інформують як про позитивні, так і про негативні факти діяльності уряду, окремих посадовців;мобілізаційна – ЗМІ спонукають людей до певних дій чи до бездіяльності.
До головних функцій ЗМІ в демократичному суспільстві належать такі:
Політика як сфера суспільної діяльності найбільше потребує засобів масової інформації для встановлення і підтримки постійних зв'язків між її суб'єктами. Політика є неможлива без опосередкованих форм спілкування і спеціальних засобів зв'язку між різними носіями влади, а також між державою та громадянами. У сучасному суспільстві ЗМІ все більше виступають не лише необхідною передавальною ланкою у складі механізмів політики, але й її творцем.
Історичний досвід свідчить, що ЗМІ можуть служити різним, не тільки демократичним, політичним цілям: як розвивати у людей прагнення до свободи, соціальної справедливості, допомагати їм у компетентній участі в політиці, так і духовно закріпачувати, дезінформувати, залякувати населення, сіяти недовіру і страх.
Політичне маніпулювання
Під поняттям «політичне маніпулювання» розуміють приховане управління політичною свідомістю та поведінкою людей з метою примусити їх до дії (бездіяльності) всупереч власним інтересам. Маніпулювання здійснюється непомітно для тих, ким управляють; воно не тягне за собою безпосередніх жертв і крові, не потребує величезних матеріальних затрат. Політичне маніпулювання переважно ґрунтується на систематичному впровадженні у масову свідомість соціальнонолітичних міфів.

Способи політичного маніпулювання:
пряма підтасовка фактів;
 замовчування невигідної інформації,
розповсюдження брехні та наклепів;
напівправда (висвітлення конкретних, незначущих деталей при одночасному замовчуванні більш важливих фактів або загальна неправдива інтерпретація подій);
навішування ярликів для компроментації політиків чи політичних ідей тощо.

Цензура – це контроль офіційної влади за змістом, випуском та поширенням друкованої продукції, змістом і виконанням (показом) сценічних постановок, радіо- й телевізійних передач, а інколи й приватного листування (перлюстрація) з метою недопущення або обмеження поширення ідей та відомостей, які ця влада визнає за небажані чи шкідливі.
Свобода і цензура в сучасних ЗМІ
Ми часто говоримо про свободу слова та цензуру в Україні. Але чи насправді вони існують в нашій державі і в сучасних ЗМІ. Засоби масової інформації в Україні знаходяться під абсолютним контролем влади. Ззовні ситуація можливо виглядає не так погано і немає такого жорсткого контролю який був за часів Кучми. Але час від часу виходять наявні факти, які свідчать про протилежне.
Є і цензура в Україні. Діапазон  її застовування достатньо широкий – це й пряма цензура у формі «замовлень», або «нарядів», цензура і держзамовлення, що впроваджується шляхом зняття сюжетів, прогам та публікацій, які присвячуються проблемам навмисно нерозголошеним для широкої громадськості, цензура в образі інституту акредитації, який має законні повноваження позбавляти права на існування будь-яке виданная. А нинішня політична, соціальна та економічна ситуація в Україні спонукає до роздумів та запитань, чи будуть колись існувати вільні демократичні ЗМІ,  свобода слова та правильно застосовувана цензура в Україні.

Дякую за увагу! 


title: Презентація на тему «Театр Китаю»

text:
Театр Китаю

У китайській мові ієрогліф, що означає поняття «театр» («видовище, гра»), складається з двох частин. Ліва («сюй») означає «порожнеча», що розуміється як осередок величезної внутрішньої енергії, яка є початком всього сущого на землі. Права частина («ге») - «бойова сокира»
劇院
Становлення театрального мистецтва Китаю прийнято відносити до початку XII століття.
Подальший розвиток пісенно- танцювальних форм уявлень відбувається Танскую епоху ( VII- IX століття н . Е. . ) . Великою популярністю користуються театралізовані танцювальні вистави на історичні сюжети Тут було поєднання розмовної мови , співу , танцю , пантоміми , акробатики. ). У уявлення включаються і п'єски - діалоги комічного характеру . Тут вперше з'являються стійкі амплуа - винахідливого вістряка ццань - цзюня і цаньгу .
До XIII -XIV століть відноситься розквіт драми цзацзюй . Своєрідність театрального мистецтва Китаю будувалося на поєднанні мовних і вокальних партій , музики , танцю , акробатики. Музика підбиралася самим драматургом з традиційних китайських мелодій - вони переходили з одного спектаклю в іншій. Драматург ж давав поради по трактуванні п'єс. Найбільш важливі сцени розігрувалися в уповільненому ритмі , з численними дрібними подробицями. Вистави представлялися на порожній сцені , що давало можливість вільного переміщення дійових осіб як у часі , так і в просторі. Про цих змінах актор усно сповіщав глядачів.

Для вистав цзацзюй використовувалися два типи будівель: балагани , сцена яких перебувала в центрі будівлі і нагадувала циркову арену , і прихрамової сцени , підняті над землею.Іншою великою формою юаньского театру була драма чуаньці , яка слідувала в чому традиції південної драми. Вистави , як правило , були дуже великими , йшли по кілька днів поспіль. Подальший розвиток китайського театру відноситься до XIV -XVII століть. У цей період виникають два найбільших напрямки китайського театру - іянское і куньшаньское

Іянскій театр зародився в провінції Цзянси - для нього характерне звернення до народної тематики, народним мелодіям. Спочатку уявлення цього театру складалися з коротеньких п'єс на сюжети з життя ремісників і кустарів. Надалі актори іянского театру стали ставити п'єси на сюжети популярних романів.
Інше велике театральне напрямок цього періоду - куньшаньськая театр - виник у місці Куньшань (провінція Цзянсі) . Це було улюблене місце відпочинку та розваги китайської аристократії.Цей театр був придворним . Вистави розігрувалися звичайно у вітальнях або в палацовому залі.На відміну від іянского театру , музика якого будувалася на різноманітних ритмічних малюнках , для куньшаньськая театру характерна велика мелодійне різноманітність. Музика до вистав створювалася композіторамі
Амплуа традиційного тетра :1.Шен - позитивні чоловічі ролі.2 . Данина - жіночі ролі.3 . Амплуа цзин або дахуалянь - характерні ролі , позитивні і негативні.4.Чоу - комічні ролі.5 . Мо - другорядні ролі.

Пекінська опера - одна з форм традиційного китайського театру.Виникла в кінці XVIII століття і стала повною мірою розроблена і визнана в середині XIX століття. Поєднує в собі музику, вокальне виконання, пантоміми, танці та акробатіку.

Чуаньцзюй (сичуанська опера) - популярна в провінціях Сичуань, Гуйчжоу і Юньнань. Це головна форма місцевого театру в південно-західному Китаї.Її найхарактерніша риса - спів високим голосом.Ханьцзюй (хубейськая опера)-стара театральна форма, що виникла в провінції Хубей. Дуже багата у вокальному відношенні, налічує понад 400 мелодій.

Театр тіней - форма візуального мистецтва, що зародилася в Азії понад 1500 років тому.Театр тіней використовує великий напівпрозорий екран і плоскі кольорові маріонетки, керовані на тонких паличках. Маріонетки туляться до екрану ззаду і стають відни.
Театр ляльок - одна з різновидів лялькового виду просторово-часового мистецтва, в який входять мультиплікаційне і не мультиплікаційне анімаційне кіномистецтво, лялькове мистецтво естради та художні лялькові програми телевіденія
У китайському театрі детально розроблені рухи рук актора - « заперечують » руки , « приховують » руки , « хапають » руки , « засмучені » руки , « відпочиваючі » руки і т.д. Пластика актора традиційного театру відточена в позах. Рух героя визначається не стільки обставинами п'єси , скільки показує його характер ідаже суспільне становище . У китайському театрі , наприклад , цивільний позитивний герой при ходьбі викидає не згинаються ноги в сторони і при цьому погладжує бороду ; військовий позитивний герой ходить « тигровими кроками» - як би ковзає і застигає на місці , прискорюючи темп руху під час відходу зі сцени ;
Необхідно вказати і на особливий символізм традиційного китайського театру
Китайська кухня
Китайська кухня поділяється на кілька основних груп, кожна з яких має свої особливості: сичуаньську, шаньдуньську, гуандунську та шанхайську. Диференціація відбулася історично за географічним принципом. Відмінності цих кухонь тісно пов'язані з традиціями і культурою кожного окремого регіону
Сичуаньська кухня
Сичуаньська кухня славиться своєю гостротою. Можливо тому, що ця провінція знаходитися у Сичуаньській западині, де часті дощі й тумани, а клімат досить вологий. Вважається, що гостра їжа допомагає протистояти вологості. Набір продуктів, з яких готують сичуанські кухарі, не дуже багатий, проте з них готується велика кількість страв.Кажуть, що харчуючись тричі на день 365 днів на рік, можна не зустріти страви, що повторюється.

Гуандунська кухня
Гуандунська (кантонська) кухня - здебільшого складається з прісних страв. У цій кухні найвідоміша страва - суп. Мешканці регіону надзвичайно полюбляють супи, але зазвичай для приготування справжнього супу потрібно 4-5 годин. Близькість до моря сприяє тому, що в гуандунському меню багато страв з морських продуктів. Поза як з давніх-давен Гуандун слугував "вікном Китаю у світ", саме тому гуандунці познайомилися з кухнями зарубіжних країн і дещо перейняли для себе.

Шанхайська кухня
У шанхайській кухні переважають солодкі страви. Цій кухні характерні тонкість обробки продуктів, смак страв, які здатні задовольнити найвибагливішого гурмана, скрупульозний добір барв та вишукане зовнішнє оформлення.

Шаньдуньска кухня
Шаньдуньска кухня - кухня північного Китаю. Від усіх інших вона відрізняється солоними і жирними стравами. Широко відома "Пекінська качка" "родом" саме з шаньдунської кухні. Страви тут вживають з великих чашок, або користуються глибокими тарілками. А все тому, що на півночі Китаю дуже холодно і людям, аби не мерзнути, потрібно більше їсти, особливо м'яса та страв, багатих на білок.

Традиції та сучасність
Найцікавіші страви, звичайно, готують на святковий стіл. Особливо під час свята весни за місячним календарем, яке вважається Новим роком. На святковий стіл необхідно подавати парну кількість страв - 6, 8, 10… При цьому необхідно зважати на те, що шість страв - ознака благополуччя, а 8 – багатства
Майже в кожній родині на Новий рік господині напікають великий чан з пиріжками
Цікавою традицією Новорічного вечору є та, що родина сідає за стіл двічі.
Після першої вечері вся родина разом дивиться телевізор і обов'язково ліпить пельмені.
Пельмені ставлять варити не раніше 23:30. А рівно о 12 годині усі збираються за круглим столом.
У Китаї досить незвичайна церемонія прийому їжі. Звичайно сідають за круглий стіл. У кожного в родині є постійне місце. Старші люди займають за столом головні місця. Кожна нова страва обов'язково ставиться перед старшими. І їсти першими починають вони.


title: Презентація на тему «Метод гірлянд випадковостей і асоціацій»

text:
Метод гірлянд випадковостей і асоціацій

Його автор - Генріх Язеповіч Буш.  Він довгі роки трудився в Ризі,
розробляючи методи і прийоми усвідомлено-логічного та інтуїтивно-практичного пошуку рішень винахідницьких задач.
Метод гірлянд випадковостей і асоціацій (ГСіА) є розвитком методу фокальних об'єктів.
З історії розробки методу
Г. Буш поставив перед собою мету: запропонувати ключ для вирішення завдань при дефіциті інформації.
Генріх Язеповіч Буш.

Цей метод дозволяє знайти велике число підказок для дослідника допомогою асоціацій.  Від методу фокальних об'єктів відрізняється тим, що дає велике число поєднань фокального об'єкта зі випадковими.
Розширення поєднань понять ще сягається використанням синонімів об'єкта.
Метод асоціацій

КПК
Ноутбук
Сенсорний компьютер

Приклад:
Гірлянди синонімів ПК

Приклад генерації асоціацій
АСОЦІАЦІЇ
 ВІДПОЧИНКУ

Суть методу на прикладі, наведеному автором:
Визначення синонімів об'єкта.
Гірлянда синонімів: стілець - крісло - табурет - пуф - лавка.
Об'єктом обраний СТУЛ, щоб запропонувати нові модифікації меблярам. Вирішуємо задачу по кроках.
Крок 1

Довільний вибір випадкових об'єктів
Крок 2
Підбираємо гірлянду з слів, вибраних навмання. Наприклад:
електролампочка - решітка - кишеня - кільце - квітка - пляж.

Складання комбінацій по 1-му крокам
Об'єднують кожен аналізований об'єкт з кожним випадковим (ми скоротили). Наприклад:
Шаг 3
 стілець з електролампочки,
   гратчастий стілець,
   стілець з кишенею,
   стілець для пляжу,
   електричне крісло,
   табуретка для квітів і т.д.
Складаємо перелік ознак випадкових об'єктів
Крок 4

Генерування ідей шляхом почергового приєднання до об'єкта та його синонімів ознак з таблиці. Якщо взяти тільки ознаки електролампочки, можна отримати: скляний стілець, тепловипромінюючі крісло, колбообразной пуф і т.д.

Генерування ідей
Крок 5

Генерування гірлянд асоціацій. По черзі з ознак (див. таблицю) генеруємо ланцюжок асоціацій.
Генерування гірлянд асоціацій
Крок 6

Вимоги до ланцюжків асоціацій
Треба, щоб ланцюжок народжуваних асоціацій розвивалася з урахуванням чергування об'єкта та його характеристики і враховувала не тільки технічні, але й ергономічні, психологічні, естетичні та ін функції об'єкта.

Асоціації - це взаємозв'язки предметів і явищ діяльності, відображені у свідомості людини.

Пример создания гирлянд
Міркуємо. Електролампочка скляна. Що нагадує слово «скляна»?  Може, волокно. Що воно нагадує? Комусь плетіння, в'язання.  У когось асоціюється з бабусею, лечащей ревматизм на курорті на півдні і т.д.  Ланцюжок може бути величезною:
Скло - волокно - в'язання - бабуся - ревматизм - курорт – південь  і т.д.
 Якщо брати інші об'єкти та ознаки (а їх близько 100) і вважати гірлянди по 40 елементів, то вже буде 4000 елементів!

До елементів гірлянди синонімів об'єкта по черзі приєднують елементи гірлянд асоціацій, скляний стілець, крісло зі скловолокна, в'язаний пуф, табуретка для бабусі, крісло для лікування радикуліту, крісло від спеки (або створює спеку) і т.д.  Можуть виходити поєднання, позбавлені раціонального змісту.

Генерування нових ідей
Крок 7
Приймається рішення: Чи достатньо гірлянд асоціацій для відбору корисних ідей?

Вибір альтернативи

  Тут кілька етапів:
 - Відкидання явно нераціональних варіантів;
 - Відбір найбільш оригінальних варіантів сумнівної корисності, які залучають несподіванкою;
- визначення прийнятних варіантів.
Оцінка і відбір раціональних варіантів
Крок 8
Крок 9

У підсумку вирішується, який об'єкт потрібен для випуску. Наприклад, еліпсоподібної пластмасове крісло з парасолькою (Для пляжу) з вбудованими годинами і радіоприймачем
Відбір оптимального варіанту
Крок 10
Над презентацією працювали
Учні 11- А класу:

Коваль
Данило
Карпенко
Владислав
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Painting» (варіант 2)

text:
Painting
By Poberezhnyi Andrei
Painting is the practice of applying paint, pigment, color or other medium to a surface. The medium is commonly applied to the base with a brush but other implements, such as knives, sponges, and airbrushes, can be used.
In art, the term painting describes both the act and the result of the action. Paintings may have for their support such surfaces as walls, paper, canvas, wood, glass, lacquer, clay, leaf, copper or concrete, and may incorporate multiple other materials including sand, clay, paper, gold leaf as well as objects.
The term painting is also used outside of art as a common trade among craftsmen and builders. Painting is a mode of creative expression, and the forms are numerous. Drawing, composition or abstraction, among other aesthetics, may serve to manifest the expressive and conceptual intention of the practitioner.
Paintings can be naturalistic and representational (as in a still life or landscape painting), photographic, abstract, be loaded with narrative content, symbolism, emotion or be political in nature.
A portion of the history of painting in both Eastern and Western art is dominated by spiritual motifs and ideas; examples of this kind of painting range from artwork depicting mythological figures on pottery to Biblical scenes rendered on the interior walls and ceiling of the Sistine Chapel, to scenes from the life of Buddha or other images of eastern religious origin.
The oldest known paintings are at the Grotte Chauvet in France, which some historians believe are about 32,000 years old. They are engraved and painted using red ochre and black pigment and show horses, rhinoceros, lions, buffalo, mammoth, abstract designs and what are possibly partial human figures.

However the earliest evidence of the act of painting has been discovered in two rock-shelters in Arnhem Land, in northern Australia. In the lowest layer of material at these sites, there are used pieces of ochre estimated to be 60,000 years old.
Archaeologists have also found a fragment of rock painting preserved in a limestone rock-shelter in the Kimberley region of North-Western Australia, that is dated 40 000 years old.
There are examples of cave paintings all over the world—in India, France, Spain, Portugal, China, Australia, Mexico etc.
In Western cultures oil painting and watercolor painting have rich and complex traditions in style and subject matter. In the East, ink and color ink historically predominated the choice of media with equally rich and complex traditions.
The invention of photography had a major impact on painting. In the decades after the first photograph was produced in 1829, photographic processes improved and became more widely practiced, depriving painting of much of its historic purpose to provide an accurate record of the observable world.
 A series of art movements in the late 19th and early 20th centuries—notably Impressionism, Post-Impressionism, Fauvism, Expressionism, Cubism, and Dadaism—challenged the Renaissance view of the world. Eastern and African painting, however, continued a long history of stylization and did not undergo an equivalent transformation at the same time.
Modern and Contemporary Art has moved away from the historic value of craft and documentation in favour of concept; this led some to say in the 1960s that painting, as a serious art form, is dead.
This has not deterred the majority of living painters from continuing to practice painting either as whole or part of their work. The vitality and versatility of painting in the 21st century belies the premature declarations of its demise. In an epoch characterized by the idea of pluralism, there is no consensus as to a representative style of the age.
Artists continue to make important works of art in a wide variety of styles and aesthetic temperaments—their merit left to the marketplace to judge.
Among the continuing and current directions in painting at the beginning of the 21st century are Monochrome painting, Hard-edge painting, Geometric abstraction, Appropriation, Hyperrealism, Photorealism, Expressionism, Minimalism, Lyrical Abstraction, Pop Art, Op Art, Abstract Expressionism, Color Field painting, Neo-expressionism, Collage, Intermedia painting, Assemblage painting, Computer art painting, Postmodern painting, Neo-Dada painting, Shaped canvas painting, environmental mural painting, traditional figure painting, Landscape painting, Portrait painting, and paint-on-glass animation.


title: Презентація на тему «Художня спадщина Шевченка»

text:
Художня спадщина Т.Г.Шевченка
Тарас Григорович Шевченко  був не лишень геніальним письменником, а і не менш геніальним художником.
 Художня спадщина Тараса величезна – збереглось 835 творів, картин, портретів, гравюр на різні теми, написані протягом різних періодів життя великого Кобзаря. Ще понад 270 художніх творів вважаються втраченими, нажаль.
Потяг до живопису та малювання у Шевченка був з самих ранніх років його життя, ще будучи зовсім маленьким Тарас любив розмальовувати крейдою стіни хати, стіл, лавки, різними дивними чудернацькими візерунками, також з насолодою малював людей, тварин, пейзажі.
Одна з картин того періоду – «Погруддя жінки», написана простим олівцем у 1830 році, Тарасу тоді було всього 16 років. Можливо ця гарна мрійлива панянка на картині була одною з його муз.
У 1828 році Шевченко стає наймитом Павла Енгельгарда, багатого росіянина дворянського походження.
   Портрет пана Енгельгарда, 1833 рік.
У 1831 році Енгельгард разом із Шевченком переїздить до Санкт-Петербургу. У Петербурзі талановитого хлопця помічають видатні російські художники Карл Брюллов та Василь Жуковський, які спільними зусиллями викупляють Тараса із кріпацтва та сприяють його вступу до Петербурзької академії мистецтв, а Карл Брюллов стає вчителем та наставником юного художника.
Карл Брюллов
«Катерина» – одна з найцікавіших картин Шевченка, написана олією у 1840 році.
Ця картина називається «Циганка гадає українській дівчині», написана у 1841 році, тут прослідковується схожий сюжет, а українська дівчина символізує не що інше, але саму Україну.
У 1843 році Тарас покидає Петербург та відправляється у свою мандрівку Україною під час якої малює низку гарних українських пейзажів:
Костел у Києві, 1846 рік.
«Повідь»
У 1847 році Шевченко отримав замовлення написати портрет молодої княгині Катерини Кейкаутової.
Серед майже 400 робіт того періоду виділяються акварельні пейзажі, зроблені під час експедиції географа А. І. Бутакова, до якого завдяки щасливому провидінню Тарас потрапив художником. Шевченко дуже любив природу і був прекрасним пейзажистом.
«Пожежа у степу»
«Форт Кара-Бутак»
«Джагис-агач»
«Укріплення Іргиз-Кала»
Автопортрети Тараса Шевченка — власні зображення, що їх створював Тарас Шевченко протягом усього життя. Кількість автопортретів Шевченка важко піддається обліку.


Презентація на тему «Сальвадор Далі» (варіант 6)


title: Презентація на тему «Графіка» (варіант 2)

text:
                                     Графіка
-розділ мовознавства, який вивчає сукупність умовних знаків для передачі на письмі усного мовлення.
Пігготувала учениця 11-І класу
Черкаської спеціалізованої школи №13
Білокінь Анастасія

   Традиційно для запису української мови використовували кириличні літери. Це пов'язано зі східним обрядом української церкви, яка довгий час була єдиним впроваджувачем освіти. До XVIII ст. століття вживали класичний кириличний шрифт, у XVI—XVII ст. паралельно використовували також «козацький скоропис», в якому написання літер було іншим («хвилястим» або «бароковим»). У XVII ст. Петро Могила розробив спрощений кириличний шрифт, який пізніше в Російській імперіїт запровадив Петро I  під назвою «гражданка». З Росії використання цього шрифту поширилося на інші народи, що вживали кириличне письмо. Таким чином творення нової української орфографії відбувалося на базі гражданки.

   Сьогодні для запису української мови використовують адаптовану кириличну абетку із 33 літер. Особливостями українського алфавіту порівняно з іншими кириличними є наявність букв Ґ, Є та Ї(щоправда Ґ вживають також в урумській та іноді в білоруській абетках).

   Голосні звуки позначаються буквами а, о, у, е, и, і. Літери я, ю, є, ї теж служать для передачі на письмі голосних звуків, але в їхньому поєднанні з приголосним [j] або ж для позначення м’якості попереднього приголосного (виняток становить буква ї, яка завжди позначає сполучення двох звуків:[j] та [і]). На позначення приголосних звуків уживаються літери, кожна з яких має свою назву:
   б – бе, в - ве, г - ге, ґ – ґе, д– де, ж – же, з - зе,
   й – йот, к - ка, л - ел, м- ем, н - ен, п – пе, р - ер,
   с – ес, т – те, ф - еф, х - ха, ц – це, ч – че, ш – ша.
   Літера щ (ща) завжди позначає два звуки: [ш] і [ч], а ь (м’який знак) зовсім не позначає звука і служить для передачі м’якості попереднього приголосного.

В українській графіці більшості літер притаманний один звук. Проте повної відповідності між звуками й літерами немає. М'які приголосні звуки, крім [й], позначаються тими самими літерами, що й парні з ними тверді. М'якість приголосних позначається по-різному: літерами і, я, ю, є, м'яким знаком.Одна літера може позначати два звуки: щирий — [шчирий], яблуко — [йаблуко]. Один звук може позначатися кількома літерами: дзвінок — [цзв'інок], лінь — [л'ін']. В українській абетці є також ь (м'який знак), що не передає звуків, а тільки вказує на м'якість приголосного, та знак надрядковий — апостроф, який позначає тверду вимову попереднього приголосного.

Сукупність літер мови, розташованих у певному усталеному порядку, називають алфавітом. Слово «алфавіт» належить грецькій мові,— це фактично перелік перших літер грецького алфавіту, «альфи» і «бети» (віти). Українським варіантом цієї назви є «абетка».
До графічних знаків належать букви алфавіту, апостроф, знак наголосу, дефіс (риска), крапка, знак питання, знак оклику, кома, тире, двокрапка, лапки, дужки, три крапки та ін.

   В різні історичні епохи для запису української мови використовували також  латинську абетку різних редакцій. Сьогодні українська латинка не має єдиного стандарту та офіційного статусу (на офіційному рівні закріплено лише правила транслітерації з кирилиці на латинку). Її вживання вкрай обмежене (як правило це публікації на тему власне української латинки). Дискусії щодо уніфікації та можливого впровадження латинки в український правопис відбувалися спочатку в Галичині та Буковині у 1830-их, 1850-их рр., згодом у 1920-ті роки в УСРР, а після 1991 року вони відновилися вже в незалежній Україні.

Взагалі в українській графіці немає букв для фіксації на письмі м’яких приголосних. Проте існують спеціальні способи позначення м’якості:
 вживання після букви, яка позначає приголосний, м’якого знака: батько, льон, коваль;
вживання в аналогічній ситуації букв я, ю, є (у цьому випадку вони позначають голосні звуки і м’якість попереднього приголосного): теля, нюх, синє;
вживання після літери на позначення приголосного звука букви і: літо, ріка, тісто.

Графічний знак «’» (апостроф) використовується для позначення на письмі твердої вимови приголосних звуків перед сполученням [j] з голосними [а], [у], [е], [і] (графічно – я, ю, є, ї).

М’яка вимова
Тверда вимова


title: Презентація на тему «Фракталы»

text:
Фракталы
Наука и искусство ХXI века
Фракталы классифицируются на:

Алгебраические фракталы
Геометрические фракталы
Стохастические фракталы
 Рукотворные фракталы
 Природные фракталы
 Детерминированные фракталы
 Недетерминированные фракталы

The Intricacies of Mechanoid Eyeballs HD.mp4


title: Презентація на тему «Uncle Sam»

text:
Uncle Sam
Stepanenko Lina
Uncle Sam is the cartoon embodiment of the government of the United States of America, a character who appeared in newspapers and magazines beginning in the first part of the 19th century. Uncle Sam is a name given to The United States Government. So it is located in Washington D. C.
Uncle Sam was first mentioned in public print as early as 1813 and later was connected to Sam Wilson by the New York Gazette on May 12, 1830.
Uncle Sam was first portrayed in human form by cartoonist Frank Bellew in the March 13th, 1852 issue of the New York Lantern.
The famous recruiting image of the Uncle Sam during WWI that depicted a stern Uncle Sam pointing his finger and saying “I want you” was drawn by artist James Montgomery Flagg in 1917. This was based on a famous series of British war recruitment posters featuring Lord Kitchener and is now the standard image used to depict Uncle Sam.
The “Abe Lincoln” look, along with the star spangled outfit, was the brain child of political cartoonist Thomas Nast in the late 1800s ( Nast also came up with the popular image of Santa Claus, the Republican Elephant, and the Democratic Donkey)
The Senate and the House of Representatives officially saluted Uncle Sam Wilson of Troy, New York, as the progenitor of America’s National symbol of Uncle Sam, including creating a national monument marking his birthplace in Arlington Massachusetts and his burial site in Oakwood Cemetery, Troy, New York.
Is Sam Houston Uncle Sam?
‘Uncle Sam’ was a real person, Samuel Wilson, born September 13th, 1766 and died on July 31st, 1854.

Sam came from the American Revolution and some historians think he was a real person. It is thought he delivered food to Valley Forge. Well, over 100 years later Sam Houston was born. They are not connected. Uncle Sam showed up again in WW1 posters to convince men to enlist.
Samuel Wilson was a meat-packer from Troy, New York whose name is purportedly the source of the personification of the United States, known as "Uncle Sam." He died on 31 July 1854.

Uncle Sam, as the personification of the United States, the way John Bull is a personification of Great Britain, has not and cannot die because personifications do not live or die - they are symbols.
When did Uncle Sam die?


title: Презентація на тему «Сикстинская Мадонна»

text:
Сикстинская Мадонна

Сикстинская МадоннаТворець: Рафаель Санті
Час створення: 1514
Розміри: 265 × 196 см
Матеріал: олія на полотні
Місцезнаходження: Дрезден, Німеччина
Музей: Дрезденська картинна галерея

Один з найвідоміших творів італійського Ренесансу.
Виконана ця картина близько 1512—1514 років
на замовлення церкви святого Сикста у
П'яченці , звідси і її назва.
.Цей дивний образ добре
знали і в минулому.
Таємна влада матері, що несе свою дитину
людям, хвилювала століттями, бентежила серця.

Недивно, що Мадонну постійно копіювали.
Наприклад, в українському містечку Бучач, в
тимпані костелу Успіння Пресвятої Богородиці є
копія «Сикстинської Мадонни» Рафаеля.
Рафаель
Народився 28 березня чи в квітні 1483р
Урбіно (область Марке )
Помер 6 квітня 1520 (37 років)
Рим
Національність італієць

Рафаель-італійський живописець, графік, скульптор і архітектор епохи Відродження . Втілив у своїх творах гуманістичні ідеали високого Відродження .


title: Презентація на тему «Класицизм» (варіант 2)

text:
Класицизм
Як могутній художній напрям
Обійми бароко з класицизмом Франції XVII- XVIII ст.
Ніколя Пуссен
Аркадські пастухи
Симон вуе
Лувр
Та бароко не зникло
Дякую за увагу


title: Презентація на тему «Музична культура» (варіант 3)

text:
Музична культураУкраїни ХVІІ – ХVІІІ століття
Підготувала вчитель  художньої культури
зош І – ІІІ ст. с.Мерва  Грицина О.М.
О.Машкевич. Гобелен “Козак Мамай”
Пам’ятник козаку Мамаю у Києві
Дума – жанр українського музично – поетичного фольклору, спів – розповідь у супроводі кобзи чи бандури.Жанр думи  –  музично–поетичний літопис народу, властивий винятково українській національній культурі.
«Нема в світі правди»

Історичні  пісні
Маруся Чурай
  “Дівчина з
            легенди”
   Григорій         Сковорода
«Всякому городу нрав і права»

  Хоровий концерт та його творці

Максим Березовський

                 Дмитро Бортнянський

                                      Артемій Ведель

Максим Березовський                                 (1745 – 1777)
«Вірую»

Дмитро Бортнянський                               (1751 – 1825)
«Душа моя»

Пам’ятник Бортнянському у Нью-Йорку
Артемій Ведель                         (1767 – 1808)
Херувимська

   На які роздуми надихнула вас музика хорових концертів?     Розкажіть про візуальні асоціації, які можуть доповнити та збагатити музичний образ.
Урок закінчено.
Дякую за співпрацю!


title: Презентація на тему «I and society»

text:
I and society

The presentation was made
by the pupils of form 10-В
School №5
Kate Zhilavskaya,
Dasha Neteplyk,
Lera Goncharenko
Plan
Aim
I in society
Friends
Classmates
Student-teacher
Parents and children
Brothers and sisters
Society in human life
Conclusion
Source

Aim
The aim of our work is to show that friendship is very important in human life.
I in society
Everyone likes to communicate. Everyone has friends and acquaintances. And there are the best friends whom you can tell everything. There are classmates, teachers or teachers with pupils and students, parents, brothers and sisters.
Friends
Friendship - is one soul living in two bodies. With friends you can relax as you like. Friendship is based on reciprocity, friends should support each other. As soon as we realize the importance of friendship, the word 'friend' takes a different meaning, significance and depth. If life is the lottery, then a true friend is a huge prize.
Classmates
Classmates - are the people with whom the teenager spends most of the day, it's his "flock." Therefore particularly important for a teenager is his relationships with classmates. Classmates help each other to do their homework, complete answers to each other in class. Classmates often became good friends.
Student-teacher
Student-teacher relationship can be both good and bad. Teachers give us knowledge from the first form. They teach us so that in the future we will become that someone we want to become, not for those who can. Students who relate well to the teachers get more knowledge because they know how to listen and get them the necessary knowledge. After that they become well-educated.
Parents and children
Relationship between parents and children is good in must cases. Girls often tells their secrets to mothers, but boys – he their fathers. You can ask your parents for help and they do everything for you.
Brothers and sisters
If you have an older brother he always stick up for you, and a sister teaches you how to come out of different situations on your own. Brothers and sisters will always help you. Always someone is competing with someone. Sometimes one child is shy, and another is a sociable, so they complete each other. But at the same time when they are different they can be honest, hard-working, creative.
Society in human life
Society is important for a man. Due to society he/she develops his/her ability. He/she can feel different emotions.
Conclusion:
We can’t live without other people.
Friendship an essential quality of every man.
Source
http://images.yandex.ua/yandsearch?text=%20society
http://images.yandex.ua/yandsearch?text=%20Friends
http://images.yandex.ua/yandsearch?text=%20Classmates
http://images.yandex.ua/yandsearch?text=%20Student-teacher
http://images.yandex.ua/yandsearch?text=%20Parents%20and%20children
http://images.yandex.ua/yandsearch?text=%20Brothers%20end%20sisters


Презентація на тему «Види підприємницької діяльності»


title: Презентація на тему «Организация прогнозирования и планирования»

text:
Презентация на тему :«Организация прогнозирования и планирования»

Система показателей планов-прогнозов. Система планов-прогнозов
Развитие экономики характеризуется системой показателей.
Показатель — количественное выражение экономической категории, процесса или явления.
Кроме показателей в практике прогнозирования и планирования используются нормативы и лимиты.
Норматив — показатель в относительном выражении.
Лимиты — ресурсные показатели, представляющие предельно допустимую величину затрат ресурса.
В зависимости от уровня управления показатели подразделяются на макроэкономические, отраслевые и региональные показатели.
Все показатели подразделяются на натуральные и стоимостные, абсолютные и относительные, количественные и качественные, утверждаемые, индикативные и расчётные.
При переходе к рыночным отношениям значительно сокращается круг директивных показателей.
Утверждаемые директивные показатели:
— государственный заказ;
— государственные централизованные инвестиции;
— ставки налогов;
— социальные нормативы;
— некоторые экономические нормативы (предельный уровень рентабельности для предприятий монополистов).
Для формирования стратегии и тактики развития экономики разрабатывается система прогнозов — планов.
По масштабам прогнозирования различают:
—макроэкономические,
—отраслевые,
—региональные.
—планы — прогнозы развития народно — хозяйственных комплексов,
—планы — прогнозы звеньев развития экономики (предприятий, организаций, отдельных производств и продуктов).
Во временном аспекте различают долгосрочные (5—15,20 лет), среднесрочные (от 1 года до 5-ти лет), краткосрочные (от месяца до года) и оперативные ( день, неделя, декада) планы — прогнозы.
Основные органы в государстве, занимающиеся прогнозированием и планированием и их задачи.
Основными задачами Министерства экономики являются:
• разработка государственной экономической политики, обеспечивающей преодоление экономического кризиса, рациональное использование собственного ресурсного потенциала и повышение уровня жизни народа; v
• координация деятельности в сферах бюджетно-финансовой, налоговой, денежно-кредитной, инвестиционной, ценовой и социальной политики в интересах решения общегосударственных задач;
• создание условий для формирования экономической среды, способствующей активизации инновационной и инвестиционной деятельности субъектов хозяйствования, повышению конкурентоспособности продукции и услуг и эффективности внешней торговли, механизма защиты интересов товаропроизводителей и потребителей.
Региональные органы управления решают вопросы социально-экономического развития регионов.
Порядок разработки государственных планов-прогнозов
Процесс разработки государственных планов-прогнозов включает четыре этапа. На первом этапе осуществляется аналитическая работа и производится комплексный анализ и оценка социально-экономической ситуации в стране, определяется уровень развития и результаты функционирования экономики.
На этом этапе параллельно проводится научно-исследовательская работа по разработке вариантов макроэкономического прогноза.
На втором этапе Министерство экономики на основе концепции развития определяет основные цели, задачи и приоритеты развития экономики на плановый период.
На третьем этапе, исходя из основных положений концепции развития, предложений министерств, ведомств и региональных органов управления, разрабатывается проект плана-прогноза.
На четвёртом этапе проект представляется для согласования и уточнения в Совет Министров, после согласования в Совете Министров — на согласование Президенту и после согласования с Президентом — на утверждение Национальному Собранию. После утверждения проект превращается в план-прогноз. Одновременно с проектом плана — прогноза согласовывается и утверждается Государственный Бюджет.
Прогнозирование и планирование на микроуровне
На микроуровне объектами планирования являются: спрос, производство продукции и услуг, объёмы продаж, потребности в материальных и трудовых ресурсах, издержки производства и реализации продукции, уровень цен на продукцию и услуги, техническое развитие.
Субъектами планирования являются планово-экономические и финансовые органы, маркетинговые и технические службы.
 Планы — прогнозы разрабатываются как в целом по предприятию, так и по его структурным подразделениям.
При переходе к рыночным отношениям особая значимость придаётся разработке бизнес — планов. Бизнес — план разрабатывается для выработки стратегии развития предприятия, определения потребностей в инвестициях. для оценки эффективности финансовых вложений, для привлечения финансовых ресурсов и потенциальных партнёров.
В зависимости от назначения разрабатываются производственные и инвестиционные бизнес — планы. Правила разработки инвестиционных бизнес — планов определены Постановлением Министерства экономики от 31.08.2005 г. № 158.
Рекомендуемая структура бизнес — плана:
 Резюме.
1. Описание предприятия.
 1.1 Реквизиты, отраслевая принадлежность, форма собственности, юридический статус, фамилия, имя, отчество руководителя и главного бухгалтера предприятия.
 1.2. Основные направления и цели деятельности предприятия.
 1.3. История создания и современное состояние предприятия.
 1.4. Достижения и неудачи.
2. Продукция и услуги.
 2.1.Описание производимой продукции, характеристика отличительных качеств и уникальность.
 2.2 Лицензии и патентные права.
3. План маркетинга.
 3.1 Оценка потенциальных покупателей.
 3.2 Оценка конкурентов.
 3.3.Комплексное исследование рынков сбыта.
 3.4. Стратегия маркетинга.
4. Научно-исследовательские и проектно-конструкторские работы.
5. Производственный план.
 5.1. Экономический потенциал.
 5.2 Технический потенциал.
 5.3 Материально-техническое обеспечение.
 5.4 Кадровый потенциал.
 5.5 Правовая защита.
6. Организационный план управления.
7. Финансовый план.
 7.1 Анализ и прогноз финансового состояния.
 7.2 Потребность в инвестициях.
 7.3 Финансирование проекта.
 7.4 Производственные издержки.
 7.5 Коммерческая прибыль.
 7.6. Риски и меры по их снижению.
8. Юридические аспекты.
Резюме составляется после разработки бизнес-плана. .В нём чётко и кратко излагается суть проекта приводятся основные финансовые результаты и подчёркивается инвестиционная привлекательность проекта надёжность и инновационность.


title: Презентація на тему «ПРОФЕСІОГРАМА»

text:
ПРОФЕСІОГРАМА
Підготувала:черних аліна11-а КЛАС
Логопед-дефектолог
ЗАГАЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА ПРОФЕСІЇ
Л о г о п е д (гр. Logos-слово, мова + paideia-виховання, навчання) - фахівець, що займається постановкою правильної усного мовлення, попередженням і усуненням її дефектів.
 Виправлення дефектів усного мовлення можливо в будь-якому віці.  У даній професіограмі розглянемо професію фахівця з дитячої логопедії.
Л о г о п е д і я - розділ д е ф е к т о л о г і і (корекційної педагогіки), що вивчає питання постановки правильної усного мовлення, попередження та усунення її дефектів у дітей, які страждають вадами мови (недорікуватістю, заїканням та ін) На різних етапах цивілізації існували різні критерії людської неповноцінності, оскільки залежно від рівня розвитку суспільства до фізичних і інтелектуальних якостей особистості пред'являлися різні вимоги.
Актуальність професії,її місце в суспільстві
У Стародавній Спарті, де багато століть створювався культ здорового тіла, люди (і в першу чергу діти), що мають яскраво виражені відхилення від норми, просто знищувалися.  А в слов'янських державах на дітей з різними видами порушень дивилися як на «божих людей», тому оточували їх ореолом святості.
 Як свідчить світовий і вітчизняний досвід, число дітей з відхиленнями у розвитку велике і неухильно зростає.  Тому дуже важливо своєчасно виявити відхилення у розвитку і надати дитині необхідну допомогу.  І досягається це спільними зусиллями лікарів, психологів, педагогів, дефектологів, батьків.
 Порушення розвитку у дітей багатопланові і багатоаспектний.  Вони виражаються в інтелектуальній, рухової, мовної або сенсорної неповноцінності.  Кваліфіковану допомогу дітям з порушенням мови надає л о г о п е д. Логопед може працювати в спеціальних дошкільних установах (дитячі садки), школах (корекційні класи), інтернатах, в установах охорони здоров'я, медико-психологічних центрах.
ЗМІСТ ПРАЦІ
Специфіка професійної діяльності логопеда визначається конкретними умовами робочого місця.
 В обов`язки  логопеда входять:
 відбір дітей з відхиленнями в усній мові в спеціальні групи;
 визначення ступеня відхилень;
 постановка правильної мови;
 попередження дефектів мовлення;
 організація консультативної мережі для педагогів і батьків учнів, що мають відхилення в усному мовленні.
Таким чином., Основна мета діяльності логопеда - усунення дефектів мови і постановка правильної усного мовлення.
 Основні п р е д м е т и  праці - людина (навчання) і природа (людина як біологічний об'єкт).
 У своїй роботі логопед використовує речові (гарматні) засоби праці  - ручні, електричні (телефон).  Але основними є його нематеріальні (функціональні) засоби - образна пам'ять, хороший рівень концентрації і стійкості уваги; виразна мова - з ясною дикцією, правильною вимовою, врівноваженим звучанням; виражальні засоби - міміка, жестові ансамблі (пальці рук); а також органи чуття - зір, слух.
 Робота логопеда має чітко визначений х а р а к т е р і здійснюється у відповідності з діючими:посадовими обов'язками;
 законодавчими та нормативними правовими актами;
 положеннями, інструкціями, іншими керівними матеріалами;  нормами професійної етики.
Тонкощі професії
Праця логопеда має таку профорганізацію, при якій він самостійно від початку до кінця виконує свою роботу і самостійно за неї відповідає.
 Ф у н к ц і о н а л ь н о логопед є організатором роботи інших людей (учні, батьки, педагоги).
 К о н т а к т и у логопеда численні, різнорівневі, з мінливим колом осіб - це учні, батьки, вчителі.
 Відповідальність у логопеда підвищена  м о р а л ь н а  - за навчання і виховання.
 Логопед працює в комфортних у мовах - у приміщенні (кабінет, письмовий стіл, телефон).
Психофізилогічну навантаженість ь в роботу логопеда можуть вносити такі чинники:
 постійне спілкування з людьми, в основному з дефектами розвитку;
 підвищена моральна відповідальність.
ВИМОГИ
ВИМОГИ ПРОФЕСІЇ до індивідуальних здібностей ФАХІВЦЯ
нервово-психічна стійкість;
 хороша образна пам'ять;
 хороший рівень концентрації і стійкості уваги;
 витривалість слухового аналізатора і речеголосового апарату;
 грамотна, чітка правильна мова.
ВИМОГИ ПРОФЕСІЇ до особистісних здібностей і якостей ФАХІВЦЯ
стресостійкість, емоційна врівноваженість;
 вміння керувати собою;
 соціальний інтелект (здатність розуміти поведінку інших людей);
 комунікативні та організаторські здібності;
 націленість на результат;
 терпіння;
 співчуття.
МЕДИЧНІ ПРОТИПОКАЗАННЯ
Робота логопеда не рекомендується людям із захворюваннями:
 нервово-психічними;
 серцево-судинними;
 хронічними інфекційними;
 слухового і зорового аналізаторів;
 речеголосового апарату;
 опорно-рухового апарату (руки, кисті рук).
Допрофесійна освіта: Необхідні знання з української мови та літератури, біології, історії в рамках шкільної програми.
 ШЛЯХИ ОТРИМАННЯ профессії
 Професії логопеда навчають у закладах вищої професійної освіти.
 СПОРІДНЕНІ ПРОФЕСІЇ
 Педагог з корекційної роботи, дефектологи - сурдопедагог, тифлопедагог, олігофренопедагог.


title: Презентація на тему «РИНКОВА ІНФРАСТРУКТУРА. БАНКИ»

text:
РИНКОВА ІНФРАСТРУКТУРА.БАНКИ
РИНКОВА ІНФРАСТРУКТУРА
Ри́нкова інфраструкту́ра — це різні установи, підприємства, організації, що обслуговують різноманітні види ринків, створюють сприятливі умови для їхнього ефективного функціонування.

Види ринкових інфраструктур
біржі
банки
інші фінансово-кредитні посередники
служби зайнятості

БАНК
Ба́нк — кредитно-фінансова установа, яка здійснює грошові розрахунки, акумулює грошові кошти та інші цінності, надає кредити та здійснює послуги за фінансовими операціями.

КЛАСИФІКАЦІЯ БАНКІВ
ВИДИ БАНКІВ
державні банки
акціонерні банки
кооперативні банки
роздрібні
оптові
міжнародні;
регіональні;
банки, що діють у національному масштабі
спеціалізовані
універсальні

БАНКІВСЬКА СИСТЕМА
Банківська система більшості країн є дворівневою:

Комерційні банки
Центральні банки

КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
Комерційний банк — банк, який здійснює універсальні банківські операції з різними організаціями, установами, здебільшого за рахунок власних коштів та залучення кредитних ресурсів своїх клієнтів.
ЦЕНТРАЛЬНИЙ БАНК
Центра́льний банк — установа (у більшості випадків державний орган), яка відповідає за грошово-кредитну та валютну політику держави або спільноти держав. В Україні це Національний банк України.
ФУНКЦІЇ ЦЕНТРАЛЬНОГО БАНКУ
формування та виконання монетарної політики
регулювання грошової маси
формування та виконання валютної політики
зберігання золото-валютних резервів
ведення рахунків для здійснення міжбанківських розрахунків
стабільність банківської системи
забезпечення функціонуючої системи банківських розрахунків

БАНКІВСЬКІ РЕСУРСИ
Бáнківські ресýрси — сукупність коштів, що перебувають у розпорядженні банку й використовуються ним для здійснення кредитних та іншихактивних операцій.
БАНКІВСЬКІ ОПЕРАЦІЇ
Бáнківські оперáції — операції, які забезпечують функціонування й прибутковість банків. Розрізняють пасивні та активні. У комерційних банках, насамперед, мають на меті одержання прибутку, та супроводжуються необхідними записами на банківських рахунках та в бухгалтерських документах.
АКТИВНІ ОПЕРАЦІЇ БАНКІВ
Акт́ивні оперáції бáнків — банківські операції, за допомогою яких банки розміщують наявні в них грошові ресурси (видача позик, купівля цінних паперів).
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!
Презентаціяз економікина тему: “Ринкова інфраструктура. Банки”учениці 9-2 групифінансово-економічного ліцеюЗайвої Ксенії
2014 рік


title: Презентація на тему «Фалєєв Михайло Леонтійович»

text:
Фалєєв Михайло Леонтійович
Підготувала
учениця 9-В класу
Кошина Анна
  Михайло Леонтійович Фалєєв – дворянин, статський радник, крупний місцевий промисловець, інженер, директор Дніпровських порогів, перший громадянин міста Миколаєва.
М. Миколаїв
Фалєєв Михайло Леонтійович народився в 1730 році в місті Курськ в сім'ї купця. В місті Кременчук займався купецтвом, як і його батько.
М. Курськ
Під час російсько-турецької війни 1768-1774 років - постачальник армії Григорія Потьомкіна. На початку 1779 року, використовуючи власні кошти, за дорученням князя Потьомкіна, взявся за розчищення дніпровських порогів. За цю працю Фалєєв був зведений у дворянське звання і нагороджений золотою медаллю.
Г. Потьомкін
У 1781 році Фалєєв отримав звання майора, в 1783 році - прем'єр-майора, в 1785 році - підполковника, а в червні 1787 - полковника . У 1790 році отримав чин адміралтейського комісара для завідування всіма грошовими витратами по суднобудуванню Чорноморського флоту. У 1783 отримав дворянство. Герб Фалєєва внесений до Загальних гербовника дворянських родів Всеросійської імперії.
Герб Фалєєва
Михайло Леонтійович Фалєєв, сподвижник Григорія Потьомкіна,по праву вважається першим будівничим міста Миколаєва. За дорученням князя наприкінці 1788 р. М. Фалєєв розпочав будівництво нової верфі і міста при ній у гирлі ріки Інгул. Особливу увагу він приділив будівництву фрегата “Святий Миколай”.
Фрегат “Святий Миколай”
За чотири роки його діяльності у колись безлюдних місцях з’явилися верф, гавань і ціле місто, за що Фалєєв одержав чин бригадира, а пізніше – і генерала. Спільно з корабельним майстром С. І. Афанасьєвим він, зокрема, зробив обстеження берегів і проміри глибини гирла річки Інгул та Бузького лиману.
Річка Інгул та Бузький лиман
Отримав чин полковника і директора за освоєння Дніпровських порогів та удостоєний ордена Святого Володимира IV ступеня.
Дніпровські пороги
Отримавши навесні 1788 року від генерал-губернатора Новоросії розпорядження відправитися в м. Херсон для будівництва гребних запорізьких човнів, Фалєєв справляється з цим завданням в найкоротші терміни.
М. Херсон
Спущені на воду судна стають основою Дніпровсько-Чорноморської флотилії, необхідної для участі в штурмі турецької фортеці Джанкріменд (Очаків). Після її взяття Михайло Леонтійович 10 грудня 1789 був удостоєний ордена Святого Володимира III ступеня.
Ордена Святого Володимира III ступеня
Починаючи з кінця 1780-х років Фалєєв зайнявся облаштуванням міста Миколаєва. Під його керівництвом будувався Адміралтейський собор, кадетський корпус, велася підготовка до організації Спасо-Миколаївського чоловічого монастиря,
будівництво солдатських казарм, магазинів, канатних заводів, мармурових басейнів, машин, збройового заводу, пошук водних джерел, організація насаджень, розведення садів, виноградників та інші.
Адміралтейський собор
13 жовтня 1790 йому присвоїли чин бригадира і обер-штернкрігс-комісара нового Адміралтейства. Жив М. Л. Фалєєв спочатку в Богоявленську (сьогодні Корабельний район Миколаєва), потім в самому місті у власному будинку на розі Німецької (зараз – Фалєєвська) та Нікольської вулиць. Будинок цей до наших днів не зберігся.
Вул. Нікольська (сучасний вигляд)
Помер М. Л. Фалєєв 18 листопада 1792. У своєму заповіті він розпорядився всіх дворових людей, які при ньому служили, відпустити на волю. Розпорядився також повернути після його смерті рахунки і векселі всім людям, які йому заборгували.
М. Л. Фалєєв
Тіло його було поховане в Миколаєві біля вівтарної стіни споруджуваного собору Григорія великої Вірменії (пізніше — Адміралтейський собор). У 1936 році могила-склеп засновника міста були спаплюжені і зруйновані більшовицькою владою. Труна з останками Фалєєва був обв'язана дротом і на підводі перевезена на старе кладовище, де його помістили в склеп родини Аркасів.
Могила Фалєєва в сімейному склепі Аркасів
У 1890 р. Міська Дума Миколаєва, до 100-річчя міста, перейменувала вулицю Німецьку, де стояв будинок Фалєєва на Фалєєвську. Після революції, з 1924 р. вулиця носила ім'я Леніна. У 1946 році ім'я Леніна прейшло Херсонській вулиці (проспект Леніна), а цій вулиці повернули її історичну назву — Фалєєвська.
Вул. Фалєєвська в м. Миколаєві
У день святкування 213-ої річниці м. Миколаєва, 7 вересня 2002р., на Флотському бульварі був відкритий пам’ятник засновнику Миколаєва М.Фалєєву. Перед нами предстала його прекрасна статуя. Напис на пам’ятнику гласить: “Фалєєв Михайло Леонтійович – будівничий Інгульської верфі та міста Миколаєва”. Автори пам’ятника: скульптор В. Макушин, архітектор М. Миколайчук.
Пам’ятник М.Фалєєву
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Конкуренція» (варіант 1)

text:
Конкуренція як чинник ринкового  ціноутворення

                                                                   Підготували
  Слухачі наукового учнівського товариства «Оріон»
                                                          м. Нововолинська

Конкуренція – суперництво між учасниками ринку за кращі умови виробництва, купівлі та продажу товарів і послуг.
Види конкуренції:

                      Внутрішньогалузева конкуренція

                        Міжгалузева конкуренція

                    Досконала конкуренція

Форми і моделі ринкової конкуренції
Цінова конкуренція
  Цінова конкуренція означає, що головним   методом боротьби з конкурентами є ціна.
Методи цінової/нецінової конкуренції

Дякую за увагу!


Презентація на тему «Дворец Потала»