title: Презентація на тему «Воєнні дії на території України в 1915-1917 роках»

text:
Воєнні дії на території України в 1915 – 1917 роках
Завдання уроку
Познайомитися з ходом воєнних дій на території України в 1915 – 1917 роках;
Визначити причини та ознаки назрівання економічної і політичної кризи в Російській імперії;
Вчитися працювати з історичними джерелами, аналізувати історичну карту, робити висновки та узагальнення, складати хронологічну таблицю
План
Воєнні дії в 1915 році.
Брусиловський прорив.
Наростання кризових явищ в російському суспільстві.
Активізація діяльності українських громадських організацій.
Опорні поняття і дати
Опорні поняття:
Брусиловський прорив;
Економічна криза;
Політична криза;
Опорні дати:
4 червня – 20 вересня 1916р. – брусиловський прорив.
Проблемне завдання
У чому виявилося назрівання революційної кризи в Україні?
Актуалізація опорних знань
В результаті яких подій західноукраїнські землі опинилися в складі Російської імперії?
Чи можна політику російського царизму на західноукраїнських землях вважати політикою окупаційного режиму? Поясніть
Воєнні дії в 1915 році
Березень 1915р. – взяття російськими військами фортеці Перемишль ( у полон потрапило 120 тис. австрійців ).
Німеччина вирішила вивести Росію із війни.
2 травня 1915р. – початок Горлівського прориву.
До осені 1915 року російські війська залишили Польщу, Литву, частину Латвії і Білорусії.
В результаті Горлівського прориву австро – німецьких військ російбкі війська втратили Східну Галичину, Північну Буковину і п»ять повітів Волині.
  Населення західноукраїнських земель під тиском російського царизму виселяли з прифронтової зони.
Російські війська, відступаючи, застосовували тактику «спаленої землі»
Показати на карті українські землі, які у 1915 році були окуповані німецько – австрійськими військами?
Покажіть, де проходила лінія фронту наприкінці 1915 року.
Які наслідки для населення України мала воєнна кампанія 1915 року?
Брусиловський прорив
На основі відеофрагменту визначіть:
Де здійснювався брусиловський прорив?
Яке значення мав брусиловський прорив для подальших воєнних дій на різних фронтах Першої світової війни?

Показати на карті лінію фронту на кінець 1915 року?
Показати на карті основні напрямки ударів брусиловського прориву.
Показати на карті українські землі, які були захоплені російськими військами в результаті брусиловського прориву.
Де проходила лінія фронту наприкінці 1916 року?
Підсумки брусиловського прориву
У результаті Брусиловського прориву Південно-Західний фронт завдав поразки австро-угорській армії, фронти при цьому просунулися від 80 до 120 км вглиб території супротивника.
Війська Брусилова зайняли майже всю Волинь, зайняли майже всю Буковину і частину Галичини.
Австро-Угорщина і Німеччина втратили понад 1,5 мільйона вбитими, пораненими і зниклими безвісти (убитих і померлих від ран - 300 000, полонених понад 500 000), росіяни захопили 581 гармату, 1795 кулеметів, 448 бомбометів і мінометів. Величезні втрати, понесені австро-угорською армією, підірвали її боєздатність.
Війська Південно-Західного фронту втратили убитими, пораненими і без вісті зниклими близько 500 000 солдатів і офіцерів, з яких 62 000 убитими і померлими від ран, пораненими та хворими - 380 000, без вісті зниклими - 40 000.
Для відбиття російського наступу, Центральні держави перекинули із Західного, Італійського і Салонікського фронтів 31 піхотну і 3 кавалерійські дивізії (більше 400 тисяч багнетів і шабель), що полегшило становище союзників у битві на Соммі, і врятувало терплячу поразки італійську армію від розгрому. Під впливом російської перемоги Румунія прийняла рішення про вступ у війну на боці Антанти.
Підсумком Брусилівського прориву і операції на Соммі став остаточний перехід стратегічної ініціативи від Центральних держав до Антанти.
Воєнні події 1917 року на Україні
31 червня 1917 р. – новий наступ Південно – Західного фронту.
У липні 1917 року контрудар німецько – австрійських військ, який завершився катастрофічною поразкою російських військ
Наростання кризових явищ в російському суспільстві
Опрацювати матеріал п. 2 §12 і визначте:
В чому виявилися кризові явища в промисловості Російської імперії в 1915 – 1917рр.?
Чому в роки війни зменшилося виробництво сільскогосподарської продукції?
В чому проявилося погіршення становища населення Російської імперії в роки війни?
Як погіршення становища населення вплинуло на розгортання соціальної боротьби в країні?
Чи можна говорити про те, що Російська імперія на початок 1917 року перебувала на грані нової революції?

Прояви кризи
ЕКОНОМІЧНІ:
Значні людські жертви та матеріальні втрати;
Руйнація народного господарства, що прискорило нестачу товарів та продуктів харчування;
Занепад селянських господарств;
Підвищення цін;
Нестача кваліфікованої робочої сили;
Безробіття;
Голод,
ПОЛІТИЧНІ:
Царський уряд звинувачувався у некомпетентному керівництві;
Часта зміна уряду, негативний вплив Г.Распутіна на царську сім»ю;
Посилення опозиційних настроїв в Державній Думі;
Висування вимог проведення демократичних реформ і припинити репресії проти українців;
Розпуск Думи;
Наростання страйкового руху робітників, селянських виступів.
Активізація діяльності українських громадських організацій
На території Російської імперії:
Діяльність Товариства допомоги населенню Півдня Росії ( 1915р.).
Комітет Всеросійського союзу міст.
Подання до уряду та Державної Думи вимог про запровадження української мови в школах, зрівняння прав українського і російського населення, про надання автономії України.
Діяльність ТУП ( про надання автономії ) та УСДРП( автономія України у складі Росії).

На території Австро – Угорської імперії:
СВУ ( захист інтересів українського народу перед іншими державами; підготовка до скликання Українського національного конгресу; створення національної громадсько – політичної  організації на відвойованих землях).
Закріплення
У чому виявилося назрівання революційної кризи в Україні?
Назрівання революційної кризи в Україні
Зростання недовіри до державної влади;
Глибока економічна криза;
Загострення становища народних мас;
Посилення виступів робітників, селян, солдатів;
Неспроможність влади контролювати ситуацію в країні.


title: Презентація на тему «Гетьманські столиці України» (варіант 8)

text:
Гетьманські столиці України
Виконала
Учениця 10-Б класу
НВК «Домінанта»
Гаврилюк Ольга

3. Чигирин
(1648-1660)

Гетьманські столиці України
1. Умань
 (1669-1674)

2. Немирів (1678-1681)

Перша згадка про «містечко Гумань» (так назва міста звучала на польській мові) датована серпнем 1616 року, а з 1569 року вона перебуває у складі Речі Посполитої.

Уманщина відігравала важливу роль в історії України. З 1648 по 1667 рік — місто у складі козацько-гетьманської держави (полкове місто, важлива фортеця). В кінці 1655 — на початку 1656 року козаки Умані, керовані Іваном Богуном, відбили наступ військ коронного гетьмана Станіслава Потоцького.

Умань у складі Речі Посполитої
Умань була столицею гетьмана Ханенка.

В 1674 році Умань була повністю зруйнована Дорошенком разом з турками і татарами, місто облоги було взято візиром Кара Мустафою. Після тих подій, місто приходить в занепад. Більшість мешканців переселилися на Лівобережжя.
Занепад продовжується до 1726 року, коли Умань переходить у володіння польського пана. В краї в цей час пожвавились дії гайдамаків. Вони роблять постійні наскоки на місто, і здобувають його.
Навколо Умані було багато козацьких слобідських поселень, які мали боронити Край від гайдамацьких ватаг. Місто перетворюється на одне з найважливіших міст Правобережної Київщини і Черкащини.
Під час Коліївщини в 1768 році, під проводом Максима Залізняка і Івана Ґонти, в місті було винищено євреїв, українців-уніатів та польську шляхту, що тут ховалася — так звана «уманська різня». Після придушення повстання, Умань знову занепадає. Населення майже не залишилось, торгівля зачахла.
1775 місто було вже гарно забудоване , мало 3 церкви , муровану ратушу і два костели.
Умань та гайдамаки
В 1793 року Умань увійшла до складу Російської імперії.
1796-го року був закладений один з найбільших в Європі, знаменитий парк «Софіївка».
На початку XIX століття Умань перетворюється на центр іудейського релігійного руху.
В цей же час почалася активна забудова міста, вулиці вкривають бруківкою й оснащують гасовими ліхтарями, будують торгові ряди.
В 1859 році в Умань переносять з Одеси Головне училище садівництва.
Умань у складі Російської імперії
Місцевість, де розташований райцентр Немирів, заселений здавна.
Воно оточене могутніми валами — 32 метри завширшки, 9 метрів заввишки та 5,5 км завдовжки.
У Х—ХІ ст. на цьому місці існувало давньо-руське поселення, на місці якого виникло місто Мирів, яке під час татарської навали було вщент зруйноване.
Наприкінці XIV ст. виникло нове місто Немирів.
Перша письмова згадка про місто припадає на 1506 рік.
Немирів
Немирів був одним із центрів боротьби українського народу проти шляхетського гніту і насильницького ополячення. Воно брало участь в антишляхетських повстаннях і заворушеннях, а також у війні проти соціального і національного поневолення в 1648–1654 роках.
В 1678 був сильно знищений турками, так що з квітнучого міста залишились лише руїни.
У 1677–1679 рр. Немирів був столицею гетьмана Юрія Хмельницького.
В 1685 турки зробили Немирів столицею новоутвореного князівства. Місто почало швидко залюднятися татарськими та вірменськими купцями.
Козаччина
Пізніше Немирів був взятий знову королем Речі Посполитої Яном ІІІ Собеським. Після цього Немирів перебував в турецьких руках.
1737 в Немирові відбувся з'їзд трьох монархій: австрійської, російської та турецької.
Найбільше сприяв розвитку міста Вінцентій Потоцький. Він заклав тут ряд фабрик. Його коштом був збудований костел та вища віськова школа для шляхетної молоді, навчання в якій він сам оплачував, відкрита бібліотека. Він вибудував тут собі палац та заклав парк.
1811 р. в Немирові було знищено пожаром велику частину міста, церква та лютеранська кірха.
В кін. 19 ст. Немирів мав 843 оселі і 5409 мешканців, та два передмістя. В місті був католицький костел, лютеранська кірха, церква, гімназія, жіноча прогімназія, броварня, аптека, парова винокурня, фабрика тютюну, фабрика свічок
Розвиток міста за часів Козаччини
1 травня 1589 король Сигізмунд видав у Варшаві грамоту, яка дозволяла шляхтичу, черкаському, канівському, корсунському, любельському старості Олександру Вишневецькому закласти в пустому урочищі та городищі Чигирин на татарському шляху та перевозі, замок та місто Чигирин. 15 жовтня 1592 король надав Чигирину — Магдебурзьке право та герб (три стріли), дозвіл на два ярмарки в рік, будівлю ратуші, лазні посполитої та ін.
Чигирин відомий з першої половини XVI ст. як укріплений козацький зимівник, що мав невелику фортецю.
Чигирин
З 1648 по 1712 рр. — центр Чигиринського полку.
З 1648 по 1660 роки Чигирин був резиденцією Б.Хмельницького і столицею гетьманської держави.
У 1797 році, після приєднання до Російської імперії (1793) Чигирин став повітовим містом Київської губернії.
Розквіт Чигирина
В 1900 році в Чигирині було 10098 мешканців (4790 чоловіків і 5308 жінок), в тому числі 62,7% православних, 35,2% євреїв, 0,1% католиків.
На початку жовтня 1917 року в місті пройшов з'їзд «вільного козацтва», на якому був обраний отаманом генерал царської армії Павло Скоропадський, який огранізував повітовий загін.
У 1923 році Чигирин стає районним центром.
Збільшення міста
Гетьманська доба залишила по собі низку гетьманських столиць. Столицями Гетьманщини в різні часи були міста:
Гетьманські столиці


title: Презентація на тему «Театр Запорожской Сечи»

text:
Театр Запорожской Сечи

Основою українського театру стали народні ігри й обряди, в яких драматична дія об'єднувалося з діалогами, співом, танцями, переодяганням. Театралізовані вистави («Маяк», «Коза», «Піп і смерть») влаштовувалися на майданах і ярмарках, збирали багато глядачів серед селян, міщан, козаків, шляхти.
В Острозькій школі, Київському колегіумі, братських школах виникли так звані шкільні драми. Ставилися драматичні твори на релігійні або міфологічні теми. Акторами виступали в більшості учні та студенти. Серед постановок відомі на той час «Слово про обурення пекла», «Трагедія руська» та ін. В антрактах драм ставилися комедійні інтермедії (п'єси-вставки) на побутові теми.
У той же час виник і вертеп - ляльковий театр. Вертепи відбувалися в спеціально зробленому двох'ярусному ящику: вистави на верхньому поверсі на релігійні сюжети, а на нижньому - з народного життя, Вертеп користувався великою популярністю, особливо у дітей.
Поряд з відомими раніше вертепом та шкільною драмою у той час з'являються нові види і форми українського сценічного мистецтва, серед яких провідне місце займав театр. Шкільна драма, що набула значного поширення, за своїм характером залишалася в основному релігійно-повчальною. Одночасно вона зверталася і до історико-патріо-тичної тематики. Студенти Ккєво-Могилянської академії, Харківського, Чернігівського та Переяславського колегіумів, де головним чином зосереджувалося літературне та мистецьке життя, ставили трагікомедію Ф. Прокоповича «Володимир», історичні драми М. Козачинського, «Комедійну дію М. Довгалевського. На основі образів минулого у цих виставах розкривалися проблеми тогочасного політичного і культурного розвитку.Значної популярності досягли інтермедії (короткі одноактні вистави), які виконувалися між частинами шкільної драми. В них зображалися сцени з життя селян, козаків міщан. Мова акторів була насичена прислів'ями та приказками.
Разом з позитивними рисами, що були притаманні народу, викривались негативні риси представників панства, їх зажерливість, хабарництво, моральна розпуста. В окремих інтермедіях висловлювався протест проти шляхетської сваволі та релігійних утисків. У другій половині XVIII ст. інтермедії перетворилися в самостійні одноактні комедійні п'єси, які витіснили на другий план шкільну Драму.В другій половині XVII—XVIII ст. подальшого розвитку досягає ляльковий театр-вертеп. Вертепні вистави, як правило, супроводжували торги, ярмарки, свята. Популяризації театру-вертепу в народі сприяли мандрівні дяки — студенти Києво-Могилянської академії.Вертепна драма поділялася на дві частини: спочатку розігрувалася традиційна різдвяна драма — легенда про народження Христа. Друга — народно-побутова частина вертепного дійства мала світський характер і складалася з окремих побутових сцен, наповнених характерним українським гумором. Побутові сцени становили основу інтермедій, які були тісно пов'язані з розвитком шкільного театру й шкільної драми. Завдяки  жанру інтермедії на сцену проникали українська мова й пісня. В діалогах звучали одвічні прагнення народних мас до свободи і рівності. Вертепні вистави та інтермедії сприяли розвитку українського народного комерційного театру.
Дальший розвиток сценічного мистецтва привів до виникнення нової форми народного театру, в якому ярмаркові вистави переносились до своєрідної конструкції приміщення-балагана. Театр балагана поєднував у собі елементи мистецтва лицедіїв, народної драми та шкільного театру. До його репертуару входили твори українських та іноземних авторів, п'єси, інтермедії. Зокрема, мала успіх п'єса Г. Кониського «Воскресіння мертвих».На зразок театру російського дворянства у XVIII ст. українські магнати створили кріпацький театр. У театральних видовищах, які влаштовували у своїх маєтках феодали, акторами виступали кріпаки. Кріпацькі трупи ставили п'єси українською і російською мовами, до їх репертуару входили оперні та балетні вистави. Все це свідчило про розвиток народного сценічного та хорового мистецтва.
Зародження професійного театру в Україні припадає на кінець XVIII ст. Першим постійним театром був Харківський, заснований у 1798 р. В його репертуарі були «Недоросток» Д. Фонвізіна, «Мельник-чаклун» О. Аблесимова, «Наніна» Вольтера та ін. Подібні професійні трупи виникли і в інших містах. Звичайно, виконавська майстерність акторів не завжди була високою, але їх діяльність створювала відповідний грунт, на якому відбувався дальший розвиток українського професійного театру.
Види професійного театру
Виконала: учениця 10”А” классу Новрузова Аліса
Кінець


title: Презентація на тему «Brigitte Bardot»

text:
Brigitte Bardot
     Brigitte Bardot, née Brigitte Anne-Marie Bardot le 28 septembre 1934 à Paris, est une actrice de cinéma et chanteuse française, une militante de la cause animale, ainsique la fondatrice et présidente de la fondation qui porte son nom.

    Figure féminine des années 1950 et 1960, elle fut une star mondiale, l'égérie et la muse des plus grands artistes de l'époque.

Emblème de l'émancipation des femmes et de la liberté sexuelle, elle passa des rôles de femme enfant à ceux de femme fatale. Elle tourna avec les plus grands réalisateurs incarnant des personnages à l'élégante légèreté et à la sensualité photogénique.

     Elle devint rapidement un sex-symbol. Avec à son actif 48 films et plus de 80 chansons en 21 ans de carrière, Brigitte Bardot, tout aussi connue sous les initiales de «BB», est une des artistes françaises les plus célèbres.
    Elle mit un terme à sa carrière d'actrice en 1973 pour se consacrer à la défense des animaux. Ses actions en leur faveur sont appréciées mais néanmoins parfois controversées.

      Par ailleurs, elle fut condamnée pour incitation à la haine raciale à cinq reprises, pour ses critiques envers l'immigration, l'abattage rituel des animaux, le métissage, certains aspects de l'homosexualité ou encore l'islam en France.
    Figure féminine des années 1950 et 1960, elle fut une star mondiale, l'égérie et la muse des plus grands artistes de l'époque.
    Emblème de l'émancipation des femmes et de la liberté sexuelle, elle passa des rôles de femme enfant à ceux de femme fatale.
    Elle tourna avec les plus grands réalisateurs incarnant des personnages à l'élégante légèreté et à la sensualité photogénique. Elle devint rapidement un sex-symbol.
    Avec à son actif 48 films et plus de 80 chansons en 21 ans de carrière, Brigitte Bardot, tout aussi connue sous les initiales de « BB », est une des artistes françaises les plus célèbres .Elle mit un terme à sa carrière d'actrice en 1973 pour se consacrer à la défense des animaux.
    Ses actions en leur faveur sont appréciées mais néanmoins parfois controversées.

     Par ailleurs, elle fut condamnée pour incitation à la haine raciale à cinq reprises, pour ses critiques envers l'immigration, l'abattage rituel des animaux, le métissage, certains aspects de l'homosexualité ou encore l'islam en France.


title: Презентація на тему «Українська культура»

text:
Українська культура
ХХ-ХХІ століття
переобрання Кучми президентом (1999), посилення реакції, режиму, окресленого згодом поняттям кучмізм
загибель (рекомо — знищення Ґії Ґонґадзе, (†2000, 17 вересня),
акції «Україна без Кучми» (2000–2001)
касетний скандал (2000) з плівками Мельниченка та заявами Мороза (28 листопада п.р.)
А точкою неповернення — Помаранчева революція.
Події, що передували:
Активно реформується система вищої освіти, яку громадяни України мають право безоплатно здобувати на конкурсній основі у ВНЗ таких типів, як технікуми, коледжі, інститути, академії, університети тощо.
З метою підвищення якості освітньої діяльності вишів запроваджено регулярне їх ліцензування й акредитацію.
Успіхом у галузі вищої освіти стало відкриття приватних вишів.  Украй недостатнім залишається фінансування наукових досліджень, унаслідок чого низка наукових установ практично припинила їх. Різко скоротилася кількість учених, особливо серед генетиків, фізіологів, біохіміків, фізиків-теоретиків, програмістів.
Освіта
Не обминула економічна криза й літературу. В декілька разів скоротилися тиражі періодичних видань, різко знизився випуск книжок. До того ж українські видання активно витісняються книгами з Росії, які завдяки нижчій ціні заполонили книжковий ринок України. За роки державної незалежності значно розширився її діапазон, урізноманітнилися стильові форми, в небуття пішла ідеологічна цензура. Бурхливого розвитку набула художня публіцистика. Зокрема, високим громадянським змістом наповнена творчість О. Гончара, І. Дзюби, І. Драча, Р. Лубківського, Д. Павличка та ін. У літератору ввійшло нове покоління, зокрема Ю. Андрухович, О. Забужко, О. Пахльовська, Є. Пашковський, О. Ульяненко, В. Цибулько та ін. Воно намагається по-новому вирішувати мистецькі проблеми, йти в ногу зі світовим літературним процесом.
Література
Головним набутком мистецького життя за роки незалежності стали обнадійливі процеси оновлення та утвердження плюралізму. Зокрема, в музиці все частіше лунали твори різних жанрів і стилів, дзвінко зазвучала українська пісня. Плідно працювали композитори О. Білаш, І. Карабиць, А. Горчинський, Л. Дичко, Є. Станкович та ін.Далеко за межами України стали відомі імена вітчизняних оперних співаків В. Гришка, А. Кочерги, В. Лук'янець, В. Степової та ін. їхні голоси звучать на сценах Метрополітен опера, Віденської та Женевської операх.

Музика

Розвиток театрального мистецтва в Україні пов'язаний з новаторськими пошуками режисерів І. Бориса, С. Донченка, А. Жолдака, В. Петрова, С. Мойсеева, Б. Шарварка та ін. Світове визнання здобув Р. Віктюк, який розпочинав творчу діяльність у Львові, а згодом створив власний театр у Москві. Серед акторів виділяються такі майстри, у А. Роговцева, Б. Ступка, сестри Сумські, А. Хостікев, Б. Бенюк, Л. Задніпровський та ін.
Театр

Від засилля американських і російських фільм: потерпав вітчизняний кінематограф. Проте і в таких умовах яскравим явищем стали кінокартини; творами української літератури: "Сад Гетсимаїський", "Пастка", "Царівна", "Чорна рада"; схвально зустріли глядачі фільми "Роксолана", "Атентат та ін. Певних успіхів українські кіномитці досягли на міжнародних кінофорумах. В угорськом м. Дьєрдь із 10 призів 4 отримали українці: С. Лисенко ("Кордон на замку"), Й. Дулевська ("Хронік; повстання у Варшавському Гетто"), С. Бусовськш ("Портрет, пейзаж, натюрморт"), О. Столяров ("Спілка одноногих"). Значний резонанс на кінофестивалях у Каннах, Роттердамі, Берліні мали фільми "Фучжоу" Ю. Ільєнка, "Астенічний синдром" К. Муратовой "Голос трави" Н. Мотузко, "Приятель небіжчика" В. Криштофовйча.
Кінематограф
Українське образотворче мистецтво останніми роками збагатилося картинами А. Антонюка ("На Голгофу"), В. Зарецького ("Чорний струмок"), І. Марчука (цикл картин "Шевченкіана") та ін. Широке визнання здобула творчість одного із засновників нового напрямку в монументальному живописі ("національна колористична школа") Г. Синиці.
Мистецтво(образотворче)
Плідно працюють українські скульптори, зусиллями яких споруджено пам'ятники Т. Шевченку у Львові, Чернігові, Луцьку, Б. Хмельницькому в Черкасах, Суботові, княгині Ользі в Луцьку, Ярославу Мудрому в Києві, Данилу Галицькому у Львові, героям Берестецької битви у Берестечку тощо.
Мистецтво(скульптура)
Значних успіхів досягли українські спортсмени. Першу олімпійську золоту медаль для незалежної України завоювала на зимових Олімпійських іграх 1994 p. фігуристка О. Баюл. Згодом її почин підтримали гімнастки Л. Підконасва, К. Серебрянська, борець В. Олійник, важкоатлет Т. Таймазов, легкоатлетка І. Кравець, нлавчиня Я. Клочкова та ін, У всьому світі сьогодні відомі імена професійних боксерів братів Кличків, які є чемпіонами світу в різних версіях, футболіста А. Шевченка, фехтувальника С. Голубицького, борців Е. Тедеєва і Р. Гонтюка, плавців Д. Силантьєва і О. Лисогора, важкоатлета В. Вірастюка та ін.
Спорт
Отже, проголошення 24 серпня 1991 р. Акта про незалежність України стало вінцем тривалих національно-визвольних змагань українського народу, усієї його історії. По багатовіковому шляху було чимало злетів і падінь, перемог і поразок, досягнень і прикрих помилок, але українці вистояли. їх прагнення до національної державності стало містком, що пов'язав минуле і сьогодення. Яким буде майбутнє, залежить тільки від нас
Висновок


title: Презентація на тему «Аграрна політика у другій половині 50-х»

text:
Аграрна політика у другій половині 50-х – першій половині 60-х років
Піднесення сільськогосподарського виробництва було зумовлене під впливом багатьох чинників, з-поміж яких:
Посилення матеріальної зацікавленості колгоспників у суспільному господарстві.
Створення умов для розвитку особистого господарства колгоспників.
Зміцнення матеріально-технічної бази с/г .
Підвищення фахового рівня керівників с/г.
Застосування нових технологій, заохочення використання зарубіжного досвіду.

Пізніше сільське господарство перетворилось на експериментальний майданчик хрущовських реформ.
У 1954 стартувала кампанія з освоєння цілинних земель. Послідував різкий стрибок з небувалими врожаями, вперше за повоєнні роки піднялася закупівельна ціна на зерно. Але ерозія губила цілинні грунти. Нечорноземний центр прийшов у повний занепад.
Виїзд людей на освоєння цілинних земель в Казахстані.

З 1953 р. зміцнювалося економічне становище колгоспів, було зменшено розмір сільгоспподатку. Господарствам надали кредити, надходила нова техніка.
У середині 50-х почалося їх повальне укрупнення – перетворення на радгоспи. Потім були створені і раднаргоспи. Селянам були видані паспорти, їм призначалася пенсія.
   «Микита-кукурудзяник»Вагомим важелем піднесення сільського господарства М.Хрущов уважав збільшення виробництва кукурудзи, за надмірну «любов» до якої в народі він отримав прізвисько «Микита-кукурудзяник». Однак спроба привчити українських селян до запозиченої з Америки «королеви полів» увінчалася лише помірним успіхом
Кукурудзяна епопея стала також частиною іміджу Хрущова – за прикладом США цю культуру стали посилено насаджувати скрізь, навіть там, де вона в принципі рости не може (аж до Крайньої Півночі!).
Наступ на індивідуальні селянські господарства
У 1955 році він віддав розпорядження про зменшення вдвічі розміру присадибних ділянок, а в 1959 році — про заборону утримання худоби в містах і селищах.
Це спричинило серйозне загострення продовольчої ситуації, оскільки невеликі, але ефективні присадибні господарства залишалися важливим джерелом постачання продуктів харчування для населення.
Незважаючи на величезну турботу й увагу до сільського господарства, М. Хрущов за роки свого керівництва так і не зумів вивести цю галузь з кризового стану.
ДЯКУЄМО
ЗА УВАГУ


title: Презентація на тему «Битва за Дніпро та Київ»

text:
УЧЕНИЦІ 11-А класу
Маковійчук Анни
Битва за Дніпро та київ: героїзм і трагедія
Битва за Дніпро та Київ увійшла в історію війни проти фашизму як складова частина зусиль нашого народу в здобутті Перемоги.
Водночас ці події надто загероїзовані, в їх горнилі поклали голови, часто даремно з вини командування всіх рівнів, сотні тисяч людей, здебільшого молодих.
З цього приводу письменник А. Дімаров пише: “Не забуду, поки житиму, одну атаку взимку сорок третього… Німець засів за цегляними мурами металургійного комбінату, понад водосховищем, і полковник, і його комісар не придумали нічого кращого, як кинути в атаку кількасот новобранців, яких не встигли ще й обмундирувати та як слід озброїти. Вони висипали на лід водо-сховища величезним натовпом, і німці, підпустивши їх майже впритул, викосили до ноги. Вся крига стала криваво-чорною від трупів”
А ось рядки запису в щоденнику О. Довженка від 16 грудня 1943 року: “Усіх мучить думка про нелюдські, небачені страждання народу. Розповідають, що на Україні починають уже готуватися до мобілізації шістнадцятилітніх, що в бої гонять погано навчених, що на них дивляться як на штрафників і нікому їх не жалко, нікому…”
Генерал М.Лященко, наприклад, писав: “Справді, в тій війні багато смертей нічим не виправ-даних. Зустрічалися воєначальники і коман-дири, які прагнули досягти успіху за будь-яку ціну”.
А прикладом для них були той же Г. Жуков, І. Конєв, М. Ватутін і деякі інші. Для них найвище, що створив Бог, – людське життя, було ніщо.
Під час обговорення питання форсування Дніпра і визволення Києва Г. Жуков так відреагував на слова про необхідність озброєння й обмундирування новобранців: "В чому прийшли, в тому і воювати будуть. Всі вони зрадники! Чим більше в Дніпрі потопимо, тим менше до Сибіру після війни засилати доведеться… «Так це ж не війна, а геноцид народу», вирвалося у Рокосовського».
На кінець вересня 1943 року радянські війська вийшли до Дніпра на фронті понад 750 кілометрів.
Визволено декілька українських міст і сіл. В той же день воїнів-визволителів побачили жителі перших українських сіл: Півнівка, Морозівка, Микільське Міловського району Ворошиловградської області. Про жорстокість цих боїв свідчить лише одна цифра – 1066 воїнів семи національностей віддали своє життя лише за районний центр Мілове.
Битва за Дніпро і визволення Києва складалася з кількох стратегічних та фронтових наступальних операцій, що здійснювалися у два етапи.
Чернігівська-Полтавська стратегічна наступальна операція (26 серпня – 30 вересня 1943 р.)
Київська стратегічна операція (12 жовтня – 23 грудня 1943 р.)

В ніч на 22 вересня почалося форсування ріки в районі Букрина. Першими її форсували бійці штрафних батальйонів, а потім і останні війська.
Боротьбу наших військ на Букринському плацдармі можна розділити на два етапи. Перший тривав з 1 до 11 жовтня – це утри-мання і розширення плацдарму, і другий – з 12 жовтня до кінця жовтня, а фактично до початку листопада 1943 р., включаючи взяття нашими військами Києва 6 листопада.
Після оволодіння 12 листопада Житомиром радянські війська змушені були зупинити просування вперед і перейти до оборони. Бо поспішність наступу на Київ дала можливість ворогу сконцентрувати необхідні сили для контрнаступу.
Ці події лягли в основу Київської оборонної операції (13 листопада – 23 грудня 1943 р.). Завдяки винятковому героїзму наших воїнів ворог був все ж розбитий і зазнав значних втрат 90059 вбитими, пораненими, пропалими безвісти.


title: Презентація на тему «Проголошення УНР»

text:
Проголошення унр
Завдання уроку
Охаратеризувати відносини між УЦР та більшовиками наприкінці 1917 – на початку 1918рр.;
Визначити передумови, зміст та наслідки ІІІ та IV Універсалів;
Вчитися встановлювати причинно – наслідкові зв»язки, працювати з матеріалами, робити висновки
План
Жовтневі події у Києві.
ІІІ Універсал.
І Всеукраїнський з»їзд Рад.
Утворення радянської УНР.
Наступ радянських військ.
IV Універсал та проголошення незалежності УНР.
Мирні переговори у Брест – Литовську.

Опорні поняття і дати
Опорні поняття:

Корніловський заколот;
Жовтневий переворот;
ІІІ Універсал;
IV Універсал;
І Всеукраїнський з»їзд Рад;
Бій під Крутами

Опорні дати:
7 листопада ( 25 жовтня ) 1917р. – Жовтневий переворот;
17(4) грудня 1917р. – початок роботи І Всеукраїнського з»їзду Рад;
24 – 25 ( 11 – 12) грудня 1917р. – І Всеукраїнський з»їзд Рад у Харкові;
20 ( 7 ) листопада 1917р. – прийняття ІІІ Універсалі, проголошення УНР;
22 ( 9) січня 1918р. – проголошення IV Універсалу; проголошення незалежності УНР
29 ( 16) січня 1918р. – повстання на заводі «Арсенал»;
29 січня 1918р. – бій під Крутами;

Проблемне завдання
Проаналізуйте взаємовідносини між Радянською Росією та Центральною Радою наприкінці 1917 – на початку 1918 року. Дайте їм оцінку
Актуалізація опорних знань
Як розвивалися стосунки УЦР і Тимчасового уряду восени 1917 р.?
Коли і за яких обставин більшовики прийшли до влади в Росії?
Які були гасла і перші кроки більшовицької влади?
Наростання економічної кризи, невдачі на фронті,розстріл липневої демонстрації посилення національних рухів
Невдоволення діяльністю Тимчасового уряду
Корніловський заколот
Розгром корніловського заколоту
Посилення впливу більшовиків
Підготовка до захоплення влади більшовиками – утворення штабу по підготовці повстання ВРК

Жовтневий переворот
7 листопада ( 25 жовтня ) 1917р
ІІ Всеросійський з»їзд рад робітничих і солдатських  депутатів
С.Серов.
Ленин проголошує Радянську владу.
ВЦВК на чолі з Л.Каменєвим
Рада народних комісарів на чолі з В.Леніним
ДЕКРЕТИ
Про мир
Про землю

Курс на встановлення влади більшовиків на всій території Російської держави
Жовтневі події у Києві.
Утворення комітету для охорони революції в Україні
Збройне повстання у Києві під керівництвом більшовиків
29 – 31 жовтня ( 10 – 12 листопада ) 1917року
Резолюція ЦР від 08.11.1917р про повстання більшовиків у Петрограді
20 ( 7 ) листопада 1917р. - прийняття ІІІ Універсалу та проголошення УНР
З ІІІ Універсалу Української Центральної Ради. 7 (20) листопада 1917 р.
«..Віднині Україна стає Українською Народною Республікою. Не віддаляючись від Російської Республіки й зберігаючи єдність її, ми твердо станемо на нашій землі, щоб силами нашими помогти всій Росії, щоб уся Російська Республіка стала федерацією рівних і вільних народів.
До Установчих Зборів України вся влада …належить нам, Українській Центральній Раді, і нашому правительству – Генеральному Секретаріатові України... Однині на території Української Народної Республіки існуюче право власності на землі поміщицькі та інші землі нетрудових хазяйств сільськогосподарського значення, а також на удільні, кабінетні та церковні землі – касується. Признаючи, що землі ті єсть власність усього трудового народу й мають перейти до нього без викупу, Українська Центральна Рада доручає Генеральному Секретареві по земельних справах негайно виробити Закон про те, як порядкувати … тими землями до Українських Установчих Зборів...
На території Народної Республіки України від сього дня встановлюється по всіх підприємствах вісім годин праці...
Так само будемо дбати, щоб на мирному конгресі права народу українського в Росії і по за Росією не було в замиренню порушено. Але до миру кожен громадянин Республіки України, … повинен стояти твердо на своїх позиціях як на фронті, так і в тилу...
З тою метою приписуємо Генеральному Секретарству Судових Справ зробити всі заходи, упорядкувати судівництво і привести його до згоди з правними поняттями народу...Так само в Українській Народній Республіці має бути забезпечено всі свободи, здобуті всеросійською революцією: свободу слова, друку, віри, зібраннів, союзів, страйків, недоторканості особи і мешкання, право і можливість уживання місцевих мов у зносинах з усіма установами...»

Якими були основні положення Універсалу?
Чим його зміст відрізняється від І та ІІ Універсалів?
Як ви думаєте, як поставилось до нього населення України? Чому?
Проголошення ІІІ-го Універсалу. Київ, листопад 1917 р.
Герб і печатка УНР
4(17) грудня 1917 р. РНК надіслав до Києва “Маніфест до українського народу з ультимативними вимогами до Української Ради”.
За цим документом РНК, з одного боку, визнавав УНР та право “національної незалежності українського народу ”, а з іншого – відмовлявся сприймати “Раду як повноважного представника трудящих і експлуатованих мас Української республіки ”, оскільки остання не визнавала радянської влади в Україні.
У “Маніфесті” були сформульовані вимоги більшовицької влади до Центральної Ради:
не пропускати через Україну антибільшовицькі війська до Росії;
припинити роззброєння червоногвардійських загонів в Україні і повернути їм зброю;
відмовитись від спроб перетворити Південно-Західний фронт в Український з підпорядкуванням його Центральній раді;
пропускати більшовицькі війська через Україну на Південний фронт.

Чому РНК оформив свої претензії до Центральної Ради у вигляді ультиматуму?
При могла Центральна Рада прийняти вимоги РНК? Чому?
І Всеукраїнський з»їзд Рад
17 ( 4 ) грудня 1917р.
УЦР
більшовики
Ультиматум РНК
8 грудня 1917р. – захоплення більшовиками Харкова.
24 – 25 (11 – 12)  грудня 1917р. – І Всеукраїнський з»їзд рад
І Всеукраїнський з»їзд Рад
( м.Харків )
Встановлення радянської влади на Україні
Створення радянської Української Народної Республіки
Утворення уряду – Народний секретаріат
Утворення ЦВК
Звернення до РНК про військову допомогу
Наступ радянських військ
IV Універсал Української Центральної Ради. ( 22 (9) січня 1918 р.)
« Народе України!
Твоєю силою, волею, словом стала на Землі українській вільна Народня Республіка... Однині Українська Народня Республіка стає самостійною, ні від нікого незалежною, вільною, суверенною державою українського народу....Зо всіма сусідніми державами, … ми хочемо жити в згоді й приязні, але ні одна з них не може втручатися в життя Самостійної Української Республіки.
Власть в ній буде належати тільки народові України, іменем якого, поки зберуться Українські Установчі Збори, будемо правити ми, Українська Центральна Рада, … та наш виконуючий орган, який однині матиме назву Ради Народніх Міністрів.
Отож насамперед приписуємо Правительству Республіки нашої – Раді Народніх Міністрів – від цього дня вести розпочаті вже нею переговори про мир з центральними державами цілком самостійно й довести їх до кінця,… і установити мир, щоб наш край розпочав своє господарське життя в спокою й згоді...
В справі земельній комісія, вибрана на останній сесії нашій, вже зробила закон про передачу землі трудовому народові без викупу, прийнявши за основу скасування власности й соціялізацію землі...
Всі ж демократичні свободи, проголошені 3-м Універсалом, Українська Центральна Рада підтверджує і зокрема проголошує: в самостійній Українській Народній Республіці нації користуватимуться правом національно-персональної автономії, признаним за ними законом 9-го січня.»

Які основні ідеї містить текст Універсалу?
В чому він розвиває текст попередніх документів УЦР?
В чому ви бачите його значення?
Мирні переговори у Брест – Литовську
Опрацювати п.5 §17 і дати відповіді на запитання:
Які причини спонукали Центральну Раду підписати сепаратний мирний договір з Центральними державами?
На яких умовах укладався Брест – Литовський мирний договір?
У чому полягало його історичне значення?
Підписання Берестейського миру.
 1918 р.
Закріплення
Проаналізуйте взаємовідносини між Радянською Росією та Центральною Радою наприкінці 1917 – на початку 1918 року. Дайте їм оцінку


title: Презентація на тему «Внутрішнє і міжнародне становище України»

text:
Внутрішнє та міжнародне становище України
Завдання уроку
Показати особливості міжнародного та внутрішнього становища України на початку 20-х років ХХ століття;
Визначити особливості статусу України у складі СРСР;
Вчитися встановлювати причинно – наслідкові зв»язки, працювати з джерелами інформації, робити висновки та узагальнення
План
Міжнародне становище України.
Внутрішнє становище. Державний статус України в 1921 – 1922рр.
Утворення СРСР.
Статус УСРР у складі СРСР
Опорні поняття і дати
Опорні поняття:
Автономізація;
Федерація;
СРСР;
Конституція.
Опорні дати:
30.12.1922 – утворення СРСР;
31.01.1924р. – прийняття першої Конституції СРСР;
Травень 1925р. – прийняття Конституції УСРР,
Проблемне завдання
Доведіть на прикладі України, що СРСР не був союзною державою, створеною на основі рівноправності союзних радянських республік.
Актуалізація опорних знань
У чому суть політики воєнного комунізму?
Як вона реалізовувалася в Україні в 1919 та 1920роках.
Які українські землі відійшли за Ризьким мирним договором до УСРР?
Розкрийте суть політики більшовиків у національному питанні.
Які зміни у ставленні більшовиків до статусу України відбувалися після розгрому денікінців наприкінці 1919 - початку 1920 р.?

Міжнародне становище України
Радянська Росія
УСРР
Уряд УНР
Укладення власних торгових угод з Австрією, Німеччиною, Чехо - Словачииною
Договір про дружбу і братерство з Туреччиною
1922
Дозвіл на здійснення зовнішньої політики з метою нейтралізації уряду УНР
Встановлення дипломатичних відносин з Польщею, Латвією, Естонією.
З 1923р. ліквідовані всі представництва УСРР в зарубіжних країнах
Питання подальшого розвитку договірної федерації радянських республік
Й. Сталін
Х.Раковський
Виступали за обмеження суверенітету республік
( автономізацію)
Збереження суверенітету республік
В.І.Ленін
Створення федеративної держави на основі об»єднання рівноправних республік
А чому, на вашу думку, взагалі виникла ідея об»єднання всіх радянських республік в єдину державу?
Причини утворення СРСР
Єдина транспорта система
Традиційні економічні зв»язки між регіонами Росії
Наявність золотого запасу в Росії
Слабкість національних грошей
Загроза зовнішньої небезпеки
Перебування при владі більшовиків  в національних республіках
Витяг із «Союзного робітничо-селянського договору між РСФРР та УСРР»
1. (Пункт 1) РСФРР і УСРР входять між собою у військовий і господарський союз ...
Для кращого здійснення зазначеної в пункті 1 мети, обидва уряди оголошують об'єднаними такі комісаріати: перше - військових і морських сил, друге - Вищу раду народного господарства; третє - зовнішнього торгу, четверте - фінансів, п'яте - праці, шосте - шляхів і сьоме - пошти і телеграфу.
Вісті ВУЦВК (Харків). - 1921. -4 січня.

Як умови «Союзного робітничо-селянського договору між РСФРР та УСРР» відбивалися на суверенітеті України?

Етапи створення СРСР
Літо 1919р. – об»єднання найголовніших наркоматів РРФСР та інших республік
Грудень 1920р. – угода про воєнний та господарський союз між УСРР та РРФСР
11.03.1922р. – питання про розмежування прав і функцій органів влади РРФСР та УСРР
Серпень 1922р. – прийняття сталінського варіанта – ідея автономізації
Х.Раковський та М.Скрипник виступили проти автономізації
Жовтень 1922р. – утворення Конституційної комісії
10-14.12.1922р. – VII Всеукраїнський з»їзд рад
23 –27.12.1922р. – Всеросійський з»їзд Рад
30.12.1922р – І Всесоюзний з»їзд Рад

 Із виступу М. Скрипника на XII з'їзді РКП(б) 1923 р.
Великодержавные предрассудки, всосанные с молоком матери, стали инстинктом у многих товарищей. Припомните, какие недоуменные разговоры слышались среди товарищей о переименовании Российской Коммунистической партии в Коммунистическую партию СССР, как многие считали принципиально недопустимим самое поднятие вопроса об этом, чем-то оскорбительным, отказом от традиции и т.п., как будто мы уже не отказались один раз от старого заслуженного наименования и как-будто в этом отстаивании названия партии не по территории, а именно по русской национальности нет своеобразного великодержавия...
Так почему же мы практически в национальном вопросе топчемся на месте и при правильном принципиальном его разрешении остаёмся на деле бессильными?
...На деле с великодержавним шовинизмом у нас никакой борьбы не велось. Этому должен быть положен конец.

Двенадцатый съезд РКП(б). Стенографический отчет. - М., 1968. -С. 571-573.

Як ви вважаєте, чому М. Скрипник на XII з'їзді РКП(б):
а) порушив питання про великодержавний шовінізм і націоналізм?
б) заявив: «Практично в національному питанні топчемося на місці»?

Юридичне оформлення СРСр
30.12.1922р. – прийняття Декларації про утворення СРСР.
30.12.1922р. – укладення Договору про утворення СРСР у складі РСФРР, БСРР,УСРР та Закавказької федерації.

Із виступу Голови РНК УСРР X. Раковського на XII з'їзді  РКП(б) 1923 р.
Х.Раковский: Я считаю необходимым ... что во вторую палату входят... государственные объединения, и мы давно сказали т. Сталину, что мы, Украина, не хотим иметь одинаковое число голосов с РСФСР. Нет, мы гораздо более скромны, мы были бы довольны, если бы РСФСР удовлетворилась бы в этой палате голосами не более 2/5... ...Я поддерживаю следующее предложение: «Ни одно из гос-объединений, входящих во вторую палату, не может иметь больше двух пятых всех голосов».
Председательствующий.  Кто поддерживает поправку т. Раковского? Кто против? Поправка отклонена.
Двенадцатый съезд РКП(б). - С.658, 660.

Чому X. Раковський дав негативну оцінку союзному будівництву?

Статус УСРР у складі СРСР
Юридичний статус
Фактичний статус
УСРР рівноправна республіка з правом виходу із СРСР
Уряд УСРР керував с/г, внутрішніми справавми, освітою, соцзабезпеченням, охороною здоров»я, юриспруденцією
Союзно – республіканські наркомати керували продовольчими, фінансовими питаннями, промисловістю, робочою силою
Союзний уряд відав питаннями міжнародних відносин,зовнішньої торгівлі, армії, флоту
УСРР не була суверенною республікою
УСРР не могла використати право виходу зі складу СРСР
УСРР мала права автономної республіки
Невдоволення в Україні утворенням СРСР:
нарком освіти О.Шумський                                                                      М.Волобуєв
Олександр Шумський
Волобуєв Михайло
«До проблеми української економіки»:

-  Критика  нераціональнеого використання
Центральними  плановими установами природних і економічних ресурсів України;
-   Пропонував підходити до господарства СРСР як до комплексу національних економік, а до кожної національної економіки як до певної цілісності — «потенціальної (колишні азійські колонії) або реальної (Україна, Росія)».;
Внесення конкретних пропозицій з розширення прав української економіки.
 Критика політики більшовиків в Україні, коли на вищі партійні та державні посади призначали неукраїнців, які виявляли байдужість до інтересів населення України.
Юридичне оформлення СРСр
31.01.1924р. – ІІ з»їзд Рад СРСР прийняття першої Конституції СРСР.
Травень 1925р. – IX Всеукраїнський з»їзд Рад прийняв Конституції УСРР, яка закріпила входження України у склад СРСР.

Девіз
«Пролетарі всіх країн, єднайтеся!»
Столиця
Харків (1922 — 1934)
Київ (1934 — 1991
Закріплення
Чому керівництво Радянської Росії допускало міжнародну діяльність УСРР?
Які причини утворення СРСР?
Які існували  точки зору щодо майбутнього союзу радянських республік? Яку позицію ви підтримуєте?
Доведіть на прикладі України, що СРСР не був союзною державою, створеною на основі рівноправності союзних радянських республік.


title: Презентація на тему «Українська ідея на культурницькому і політичному етапах визвольного руху»

text:
Українська ідея на культурницькому і політичному етапах визвольного руху.
Завдання уроку
Розкрити фактори, які сприяли та затримували націотворчі процеси в Україні;
Виділити особливості українського визвольного руху ІІ половини ХІХ століття;
Вчитися встановлювати причинно – наслідкові зв»язки, працювати з джерелами інформації, робити висновки та узагальнення;
З повагою ставитися до патріотичної діяльності представників українського визвольного руху.
План
Націотворчі процеси у ІІ половині ХІХ століття.
Проблеми українського націотворення.
Участь в українському визвольному русі представників різних етносів.
Роль національної ідеї в українському відродженні.
Особливості культурницького і політичного етапів українського відродження.
Україна в геополітичних стратегіях Росії, Німеччини, Австро – Угорщини.
Опорні поняття
Опорні поняття:
Національне відродження;
Нація;
Українська національна ідея.

Проблемне завдання
Правильно чи помилково стверджувати, що національна ідея є найважливішим чинником націотворення.
Опорні поняття
Українське національне відродження – культурно – політичний процес, у ході якого народ починає відчувати себе як нація.
Нація – територіально об»єднана етнічна спільнота, що усвідомлює історичну, культурну та економічну єдність, має спільне бачення майбутнього.
Актуалізація опорних знань
Назвіть етапи українського визвольного руху.
Пригадайте зміст російської панславістської і української слов»янофільської теорій.
Чому «українське питання» стало гострою проблемою для панівних націй?
Етапи українського визвольного руху
І етап – академічний ( науковий) – до середини ХІХ ст. – усвідомлення існування українського народу та його культури;
ІІ етап – культурницький – з середини ХІХ ст. до  середини 90-х років ХІХ ст. – узагальнення історичного і політичного досвіду, формування основ створення політичних партій;
ІІІ етап – політичний – з середини 90-х років ХІХ ст. – усвідомлення необхідності національного суверенітету;
Російська панславістська теорія:
Визначальна роль росіян у життя слов»янських народів;
Росія – прямий спадкоємець Київської Русі;
Відмова українцям називатися нацією.
Українська слов»янофільська теорія:
Об»єднання слов»ян у федерацію;
Незалежність України;
Рівність українців з іншими народами.
Націотворчі процеси у ІІ половині ХІХ століття.
Які, на вашу думку,  могли існувати фактори, які сприяли формуванню української нації?
Опрацювати документ на с.238 – 239 ( І.Лисяк – Рудицький про економічне об»єднання українських земель ) і визначте:
Яку роль відігравало економічне об»єднання різних регіонів України в процесі націотворення?
Виділіть інші фактори, які сприяли консолідації української нації.
Націотворчі процеси
ІІ половини ХІХ століття
80% українців проживали в Російській імперії
Капіталістичний розвиток  зміцнював економічні зв»язки регіонів України
Розвиток української культури ХІХ ст.
Існування центрів українського відродження
Яким чином багатонаціональний склад населення України вплинув на процес націотворення?
Які особливості національного складу міського населення України?
Які особливості національного складу  найманих робітників в Україні?
Основні перешкоди націотворчим процесам ІІ половини ХІХ ст.
Поділ України між двома імперіями
Подвійна лояльність
Комплекс малоросійства
москвофільство
Несприятлива соціальна ситуація
Низький культурний рівень українців
Участь в українському визвольному русі представників різних етносів.
Опрацювати п. 3 §24 – 25 ( с.230 – 231) і визначте:
Яку особливість українського національного руху ви можете виділити?
В чому це проявилося?
Чому в українському визвольного русі значне місце займали представники різних етносів?

Роль національної ідеї в українському відродженні.
Основні положення української національної ідеї:
Українці – окремий народ, який має власну історію і культуру;
України та її народ «були, є і будуть»!
Рушійні сили української національної ідеї:
І етап  - представники козацької старшини;
ІІ етап – різночинці;
ІІІ етап – представник різних соціальних груп населення України.
Особливості культурницького етапу українського відродження.
ІІ етап – культурницький – з середини ХІХ ст. до  середини 90-х років ХІХ ст. – узагальнення історичного і політичного досвіду, формування основ створення політичних партій.
Основний зміст – поширення національної ідеї у народному середовищі.
«Українофіли» -  прихильники української ідеї ( хлопомани та народовці ).
Ідеал українофілів – автономія України у складі Російської держави.
Формування течій українофільства – соціалістична, народно – демократична, консервативна

Течії українофільства
Соціалістична
М.Драгоманов
Громадівський соціалізм
Народно демократична
Лібералізм
Стара київська громада, народовці
консервативна
Консерватизм
Збереження старих традицій, ідеал - Гетьманщина
Особливості  політичного етапу українського відродження
ІІІ етап – політичний – з середини 90-х років ХІХ ст. – усвідомлення необхідності національного суверенітету.
Формування на основі течій українських політичних партій, які висували вимогу суверенітету України.
Формування нової політичної течії – самостійники.
Україна в геополітичних стратегіях Росії, Німеччини, Австро – Угорщини.
Опрацювати п.6 § 24 – 25 та визначте:
Яке місце  у своїх геополітичних планах відводила Україні Росія?
Яке місце  у своїх геополітичних планах відводила Україні Австро - Угорщина?
Яке місце  у своїх геополітичних планах відводила Україні Німеччина?
Спрогнозуйте можливі події на території українських земель, враховуючі плани Росії, Австро – Угорщини та Німеччини стосовно України?

Закріплення
Правильно чи помилково стверджувати, що національна ідея є найважливішим чинником націотворення.
Виділіть основні риси  етапів українського національно – визвольного руху.
Чому «українське питання посіло важливе місце в політиці провідних держав Європи?


title: Презентація на тему «Церква та релігія у незалежній Україні»

text:
Церква та релігія у незалежній Україні

        Розбудова незалежної Української держави виявила тяжку історичну спадщину, що дісталася Україні в царині церковного життя та державно-церковних стосунків. Уся наша історія переповнена спробами використання церкви як фактора геополітичних змін, етатистськими виявами держави щодо церкви, намаганням відродити церкву, яка б стверджувала національну самобутність народу та його природне право на свободу, а також спробами її нищення, нівелювання та уніфікування.

Сьогодні різні політизовані організації або їх члени, порушуючи Конституцію, внутрішні закони релігійних общин і церкви, втручаються в суто релігійну сферу, проголошуючи об'єктами своїх інтересів специфіку богослужіння церковних общин, їхню конфесійну належність, що викликає численні протести віруючих.
На сьогодні Україна – багатоконфесійна держава, де офіційно (на 01.01.99 р.) діє більше 21 тис. релігійних громад, 82 конфесії, напрямів і тлумачень.
Ставлення українців до віри

Ставлення українців до віри(по областях)

Ставлення українців до віри(за місцем проживання)

Ставлення українців до віри(за статтю)

Ставлення українців до віри(за віком)

Релігії в Україні
   конфесія			   відсоток
УПЦ-КП                                            39.8%
УПЦ-МП	                                        29.4%
УГКЦ	                                        14.1%
УАПЦ                                                 2.8%
РКЦ	                                         1.7%
Протестантизм	                              2.4%
Мусульманство                               0.6%
Юдаїзм                                              0.2%
Інші	                                                   2.1%
Громади української православної церкви

Римо-католицька церква в Україні

Громади української греко-католицької церкви

Частка протестантів в областях України

Частка громад Свідків Ієгови

Проблема у релігійній сфері в сучасній Україні
     Глибокий розкол у православ’ї
     Політизація в релігійній сфері, виникнення партій: Українська християнсько-демократична партія (1990р), Українська християнська партія жінок (1991р).
     Конфлікт між православними та греко-католиками,та всередині православної конфесії, причини: поділ сфер впливу, боротьба за лідерство, майно, культові приміщення.
     Велика кількість релігійних течій :баптисти, католицизм, протестанти.
Висновок
В умовах сьогодення церква прагне зайняти миротворчу позицію.
Ставлення українців до церкви зокрема православної московського патріархату дещо змінюється.
Я вважаю, що не повинно бути втручання церкви в справи держави.


title: Презентація на тему «Культура Украины в годы Второй мировой войны»

text:
ученицы 11-Б класса
Жилавской Екатерины
Культура Украины в годы Второй мировой войны
Роль СМИ и радио
Театр
Киноискусство
Композиторы
Изобразительное искусство
Культурные потери
Важная роль украинской культуры…

План
 Во время Второй мировой войны (1941 – 1945 гг.) вся территория Украины была оккупирована немецкими фашистами. Важную роль в мобилизации народа на борьбу с фашистскими захватчиками играли средства массовой информации, особенно радио.
Роль СМИ и радио
Десятки украинских театральных коллективов, актерских бригад несли свое искусство фронтовикам, вдохновляя их на борьбу за свободу и независимость Родины.
Театр
Например, Киевский театр оперы и балета им. Т. Шевченко послал на фронт 22 бригады, которые дали 920 концертов. Всего театры Украины послали на фронт 108 концертных бригад.

Глубоким патриотизмом было наполнено украинское киноискусство. Украинскими режиссерами в этот период было создано несколько высокопатриотических художественных фильмов («Как закалялась сталь» М. Донского, «Партизаны в степях Украины» И. Савченко).
Киноискусство
Работники хроникально-документального кино создавали своеобразную летопись борьбы с оккупантами («День войны», «Народные мстители», «Черноморцы»).
Ведущими темами в творчестве композиторов периода войны были патриотизм, вера в победу над врагом. Наибольшее внимание они уделяли созданию массовой боевой песни.
Композиторы
Только за два первых месяца войны киевские композиторы создали свыше 40 песен и несколько походных маршей.
Бригады художников выезжали на фронт, заводы, в колхозы, вели активную художественную пропаганду и собирали материал для будущих художественных произведений.
Изобразительное искусство
Со всех жанров изобразительного искусства в этот период интенсивно развивается графика. Первое место занимают плакат и сатирический рисунок.
В сатирических жанрах работали художники В. Гливенко, А. Козюренко, В. Литвиненко. Их сатирические плакаты не только вызывали смех, но утверждали уверенность в разгроме фашистов.
Гитлеровцы разрушили в Украине 714 городов и поселков, свыше 28 тыс. сел. Значительные утраты понесли исторические и краеведческие музеи, библиотеки, картинные галереи. Всего из Украины враги вывезли свыше 330 тыс. ценных музейных экспонатов, сожгли более 50 млн. книг.
Культурные потери
Всего из Украины враги вывезли свыше 330 тыс. ценных музейных экспонатов, сожгли более 50 млн. книг.

Вторая мировая война была серьезным экзаменом для украинской культуры. Но следует отметить, что деятели культуры оказались на высоте своего призвания: они все подчинили задачам разгрома врага.
Важная роль украинской культуры…
В сложных условиях войны культура стала могучим средством в борьбе против фашизма.


title: Презентація на тему «Почаївська лавра» (варіант 1)

text:
Будівництво на Тернопільщині, Чернігівщині,Полтавщині
ХVІI-XVIII століття.
Почаївська лавра.
 Соціально-економічний розвиток України другої половини XVII–XVIII ст., культурні зв’язки східнослов’янських народів, вплив європейського мистецтва зумовили багатство архітектури України. Вона розвивалася на міцному грунті багатовікової вітчизняної культури і увібрала в себе кращі досягнення європейського мистецтва, в якому утвердився новий стильовий напрям бароко (з італійської – чудернацький, дивний). Споруди стилю бароко відзначаються декоративною пишністю, контрастами світла і тіні тощо.
Барокко
Для стилю бароко характерно загострене відчуття суперечливості світу й одночасно — прагнення відтворювати життєві явища в їх динаміці, розвитку, переходах. Стиль бароко тяжіє до монументального зображення дійсності, до великих форм (будь то література чи архітектура). Одночасно в ньому знаходять вираження усвідомлення розгубленості і сум'яття, що викликають у багатьох представників суспільні катаклізми 16-17 ст. і зв'язана з ними криза ренесансних ідеалів і уявлень.

Ратуша в Бучачі

Стиль бароко знайшов втілення в архітектурі Києва, Чернігівщини, Слобожанщини.
На Поділлі, Галичині та інших західноукраїнських землях муроване будівництво провадилось архітекторами з європейською освітою.
Тернопільська область
Свято-Успенська  Почаївська лавра— православний чоловічий монастир у Почаєві, Тернопільська область, Української православної церкви (Московського патріархату) зі статусом лаври. Найбільша православна святиня Волині, друга, після Києво-Печерської лаври, України.
Почаївська лавра
Почаївська лавра
вiдбиток ступнi Божої Матерi
Інтер’єр почаївської лаври
Почаєвська лавра
Домініканський костел у Тернополі – єдиний із збережених римо-католицьких храмів в центрі міста, пам'ятка архітектури XVIII століття у стилі бароко. Він збудований у 1749-1779 роках на розі тогочасних міських валів, на місці української православної Марійської церкви, яка на той час була дуже пошкоджена після татарських набігів. Тодішній власник міста і коронний гетьман Речі Посполитої Юзеф Потоцький заборонив її реставрувати, а також видав акт на будівництво римо-католицького костелу. Проект храму виконав польський архітектор Август Мощинський, чоловік Теофілії Потоцької, внучки фундатора костелу. Він є також автором Троїцького костелу в Микулинцях. В первісному плані Мощинський відводив домінуючу роль куполу на зразок собору св. Петра в Римі, вежі мали бути значно нижчими.
Домініканський костел
Домініканський костел
Кременецький колегіум— навчальний заклад при монастирі ордену єзуїтів в місті Кременець. Існував з 1743 по 1773 роки як колегіум, в 1803–1819 — як гімназія, з 1819 по 1833 — як ліцей. Після закриття був відновлений в XX столітті за польської влади.
Колегіум єзуїтів у Крем'янці заснував близько 1720 року князь Міхал Сервацій Вишневецький. Будівництво було розпочато коштом родини Вишневецьких в 1731 році, тривало до 1743 року.
Архітектурний комплекс поєднав костел, келії та два навчальні корпуси. Єзуїти присвятили костел засновнику ордена Ігнатію Лойолі та святому Станіславу Костці. В колегіумі велась підготовка вчителів для єзуїтських шкіл.

Кременецький колегіум
Кременецький колегіум
Чернігівщина
Собор Різдва Богородиці у Козельці (1752-1763), споруджений  на замовлення графині Н. Розумовської (арх. І. Григорович – Барський і А. Квасов). Цей собор є прикладом п’ятизрубного і п’ятибанного архітектурного вирішення, зазнає впливу двірського рококо і класицизму що приходить йому на зміну.

Собор Різдва Богородиці
Собор Різдва Богородиці
Троїцький собор у Чернігові (1679-1695) споруджений коштами гетьмана І. Самойловича за планом арх. Й. Баптіста. У ньому поєднані композиційні принципи давньоруської, української та західноєвропейської архітектури. Він стрункий за пропорціями, динамічний за грою мас.

Троїцький собор
Троїцький собор
Арх. Й. Баптіст і М. Томашевський спорудили Преображенський собор Мгарського монастиря поблизу Лубен. Він поєднує риси зодчества 11-12 ст. з українським бароко. На спорудження собору знадобилося 2100 золотих. Керували перебудовою монастиря полковник М. Ляшенко, сотники А. Гамалія та Р. Радченко, обозний А. Якович та інші козаки. У той час населення монастиря здебільшого складали запорозькі козаки, які під кінець свого життя знаходили спокій для душі.

Полтавщина
Преображенський собор Мгарського монастиря


title: Презентація на тему «Період Розстріляного Відродження»

text:
Період”Розстріляного Відродження”
Розстріляне відродження — духовно-культурне та літературно-мистецьке покоління 20-х — початку 30-х рр. в Україні, яке дало високохудожні твори у галузі літератури, філософії, живопису, музики, театру і яке було знищене тоталітарним сталінським режимом.
Учасники літературного об’єднання “ВАПЛІТЕ” 1926 р.
Зліва сидять: П.Тичина, М.Хвильовий, М.Куліш, О.Слісаренко, М.Йогансен, Г.Коцюба, П.Панч, А.Любченко;
стоять зліва: М.Майський, Г.Епік, О.Коваленко, І.Сенченко, П.Іванов, Ю.Смолич, О.Досвітній, І.Дніпровський.
П. Тичина. А.Любченко, П. Панч у редакції альманаху «Червоний шлях». 1925 р.
Обкладинка журналу “Вапліте”
Сторінка з альманаху “ВАПЛІТЕ”
Емблема літературного об'єднання “ВАПЛІТЕ”
Витяг про виключення Хвильового з “Вапліте”
Українські письменники, художники і композитори (Київ 1923 р.)
Лесь Курбас під час слідства 1933 року
Микола Куліш
Павло Тичина
Обкладинка книги
“Вітер з України”
Володимир Сосюра
Максим Рильський
Остап Вишня
Cоловецький табір особливого призначення
Концентраційні табори - ГУЛАГ
Пам'ятник розстріляним кобзарям
Пам’ятник розстріляним поетам у Карелії
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Борьба Руси с нашествием с Запада»

text:
Борьба Руси с нашествием с Запада
В XIII веке северо-западная Русь столкнулась с агрессией шведских и немецких рыцарей
Тевтонский орден – германский духовно-рыцарский орден, основанный в XII в.
В августе 1240 г. орден, собрав немецких и датских рыцарей и заручившись поддержкой папы Римского, вторгся в псковские земли и захватил Изборск.  Затем рыцари осадили сам Псков и вскоре взяли его, воспользовавшись предательством среди осаждённых.
Далее рыцари вторглись в пределы Новгородского княжества и построили крепость в Копорье.

Тевтонский рыцарь
В ИЮЛЕ 1240 Г. ШВЕДСКИЙ ФЛОТ (около 5 тыс. человек) ВЫСАДИЛСЯ НА БЕРЕГ В УСТЬЕ РЕКИ Невы с целью захватить города Старая Ладога и Новгород
19- летний новгородский князь Александр, сын великого князя киевского и владимирского) Ярослава Всеволодовича, узнав о прибытии шведского ФЛОТА от местных старейшин, без запроса помощи из Владимира и даже без полного сбора ополчения, со своей дружиной и успевшими собраться отрядами новгородцев и ладожан (около 1,4 тыс. человек) атаковал шведский лагерь у устья Ижоры и одержал блестящую победу
Перед сражением Александр воодушевил дружину речью, фраза которой дошла до наших дней и стала крылатой:

Братья! Не в силах Бог, а в правде! Вспомним слова псалмопевца: сии в оружии, и сии на конех, мы же во имя Господа Бога нашего призовем... Не убоимся множества ратных, яко с нами Бог.
Александр Ярославич (1221-1263)
15 июля  1240 г. – Невская битва
Новгородская первая летопись упоминает шесть воинов, совершивших подвиги во время сражения (из них трое дружинников князя и трое новгородцев):
Гаврило Олексич, «увидев королевича, влекомого под руки, въехал до самого корабля по сходням, по которым бежали с королевичем», поднялся на борт, был сброшен вниз, но потом снова вступил в бой.
Сбыслав Якунович, вооружённый только одним топором, бросился в самый центр вражеского войска, а за ним ловчий Александра — Яков
    Полочанин размахивал своим длинным мечом.
Отрок Савва проник в центр шведского лагеря, «ворвался в большой королевский златоверхий шатер и подсек столб шатерный»; потеряв опору, шатёр свалился на землю.
Новгородец Миша со своей дружиной сражался в пешем строю и потопил три вражеских корабля. Слуга Александра Ярославича Ратмир — сражался пешим против нескольких шведов, был ранен и погиб.

Итоги Невской битвы:
 Шведы потерпели поражение, и к утру отступили на уцелевших кораблях, и переправились на другой берег.

Одержав победу над шведами, русские войска остановили их продвижение на Ладогу и Новгород и тем самым предупредили опасность наступательных действий Швеции и Ордена в ближайшем будущем.
Церковь св. Александра Невского на месте Невской битвы
Ливонский орден – (братство рыцарей Христа Ливонии) – католическая государственная и военная организация немецких рыцарей –крестоносцев.Территория ордена включала до 2/3 латышских и эстонских земель. Епископ Ордена раздавал завоёванные земли рыцарям и духовенству, подчиняя их власти местное население, обязанное содержать своих поработителей, работать на них, участвовать в их походах.
Рыцари Ливонского ордена
Территория Ливонского ордена в XIII веке
Весной 1242 г.  из Дерпта (ныне – эстонский город Тарту) была выслана разведка ливонского ордена с целью прощупать силу русских войск.
Орденскому разведывательному отряду удалось разбить русский "разгон" (разведывательный отряд), двигавшийся впереди войска Александра Ярославича в направлении на Дерпт.
Победа над небольшим отрядом русских окрылила орденское командование. У него возникла склонность к недооценке русских сил, родилось убеждение в возможности их легкого разгрома.
Ливонцы приняли решение дать русским сражение и для этого выступили из Дерпта на юг со своими основными силами.
Главная часть войск состояла из закованных в броню рыцарей.
 Рыцарское войско традиционно использовало атакующее боевое построение в виде тупоконечного клина, которое русские летописи называли «свинья»
5 апреля 1242 г. – битва на Чудском озере (Ледовое побоище)
Немецкому клину Александр противопоставил русский пяток – строй в виде угла, обращённого отверстием к противнику.
Основной удар "железного полка" приняли на себя лучники, которые мужественным сопротивлением расстроили его продвижение. Всё-таки рыцарям удалось прорвать оборонительные порядки русского "чела". Завязалась ожесточенная рукопашная схватка. И в самый ее разгар, когда "свинья" полностью втянулась в бой, по сигналу Александра Невского по ее флангам во всю мощь ударили полки левой и правой руки.
Не ожидавшие появления подкрепления русских, рыцари пришли в замешательство и стали понемногу отступать. А вскоре это отступление приняло характер беспорядочного бегства. Тут внезапно из-за укрытия в бой кинулся конный засадный полк.
Ливонские войска потерпели сокрушительное поражение.
Значение сражения:
Орден запросил мира. Мир был заключен на условиях, продиктованных русскими.
Орденские послы торжественно отреклись от всех посягательств на русские земли, которые были временно захвачены орденом.
 Движение на Русь западных захватчиков было остановлено. Западные рубежи Руси, установленные после Ледового побоища, продержались целые столетия.
Ледовое побоище вошло в историю и как замечательный образец военной тактики и стратегии.
Орденом награждаются:
граждане Российской Федерации за высокие личные достижения в различных отраслях экономики, научно-исследовательской, социально-культурной, образовательной и иной общественно полезной деятельности.
Орден А. Невского


title: Презентація на тему «Italian cuisine» (варіант 5)

text:
Italian cuisine
Italy is country in a south Europe.This country has a glorious history anda rich cultures.
Italian dishes are very popular in the world. Italian food is one of the best in Europe.
This food is diverse and link manynutty tastes.
Vegetables rules in Italian kitchen,but their king is tomato.
Italian food is very useful, becausemajority dishes consist of vegetables.Italians use only naturals products.Their food has many vitamins andnutrients . So italians are very healthy.
Salt is the main seasoning. They usegreenery and cheese too.
The favourite drink in Italia is coffee.Every people in Italia start your day with cup of coffee.
The popular Italy food:
Pizza

Lasagna
Calzone
Pasta
Risotto
Italian cuisine has many deliciousdesserts.
Panettone
Tiramisu
kasata
Filonovych Vikaform 11 – B class


title: Презентація на тему «Бій під Крутами» (варіант 5)

text:
Бій під Крутами16 (29) січня 1918
Хід бою
                   КАРТА
Герої крут
Урочисте перепоховання студентів у Києві 19 березня 1918
ВШАНУВАННЯ ПАМ’ЯТІ
Символічна могила крутян на Аскольдовій могилі у Києві
Монумент битви під Крутами 1918 р.
Могила бійців на Лук'янівському цвинтарі


title: Презентація на тему «Дисидентство в Україні»

text:
Дисидентствов Україні
Виникнення в другій половині XX ст. спочатку шістдесятництва, потім – самвидаву, а ще далі – Дисидентського руху, спричинило політику перебудови всього українського суспільства. Можна констатувати, що саме така причиново-наслідкова послідовність стала підґрунтям проголошення 24 серпня 1991 р. незалежності України
Інтерес до теми «Дисидентство» обумовлюється, перш за все, тим, що боротьба громадськості та влади, завжди була і буде боротьбою за права людини, за волю та свободу слова
Мета: «Популяризація знань про Дисидентство в Україні»
Завдання: « Висвітлення передумов формування Дисидентського руху »
« Визначення ролі шістдесятників в Радянській Україні »
« З’ясування ролі самвидаву в розвитку Дисидентства »
« Характеристика релігійного дисидентства. Паралель протистояння »
« Розкриття значення правозахисного руху в Україні »

Зародження дисидентського руху в Україні
Відхил від принципів «казарменого» соціалізму, трансформація владного механізму в СРСР в бік лібералізації суспільного, політичного та культурного життя, відхід від масового терору як методу державного управління - «хрущовська відлига»
Перші роки перебування при владі Хрущова були позначені найвищим піднесенням автономного курсу українського керівництва
Верхівка УРСР
Перший секретар ЦК КПУ з липня 1963 р.
Був обраний на посаду за сприянням Хрущова. Проте, потім посприяв його усуненню від влади.Відстоювати економічні інтереси України вів політику на підвищення статусу української мови, цінував пам'ятки історії та культури.
Але залишався типовим представником радянської командно-адміністративної системи. За час його правління відбулися масові каральні операції, спрямовані проти націоналістичного руху
Перші проукраїнські спілки
Українська робітничо-селянська спілка одна з перших правозахисних організацій в Радянському союзі. Її організатор, Лев Лук’яненко говорив, що вже тоді, усвідомлював, що двадцятий з’їзд - це критика у межах тієї самої системи.
За мету в програмі спілки ставилось створення альтернативної КПРС партії, яка б мирним шляхом домоглась виходу України зі складу СРСР.
Ледь проіснувавши рік, організацію викрили, всіх членів арештували
Шістдесятники
Нове покоління української інтелігенції, свідомість якого меншою мірою було отруєна радянською ідеологією. А в його системі цінностей з’явилися індивідуалізм, культ свободи самовираження та деякий скептицизм.
Важливим моментом був вплив західної культури. Через переклади до України потрапляли твори Хемінгуея, Камю, Сент-Екзюпері, Кафки та ін.

Л. Костенко
І. Драч
Г. Тютюнник
Після зустрічі Хрущова з мистецькою інтелігенцією у Москві, влада відчула небажану хвилю волелюбства що своєю силою була здатна захлиснути та повалити весь режим. Почалось цькування шістдесятників. Їх звинувачували у «формалізмі», «відході від марксизму-ленінізму». Верхівка обмежувала їх публікації у літературних журналах, газетах – скрізь, де вони мали трибуну.
Вони наважились кинути виклик існуючому режиму. В країні, паралізованій страхом та всевладдям КДБ, це був акт громадської мужності.
Перша відкрита акція протесту проти арештів пройшла восени 1965 р. в кінотеатрі «Україна» на прем’єрі стрічки С. Параджанова «Тіні забутих предків».
Перед початком сеансу режисер виступив із розповіддю про створення картини а потім за участю декількох кінокритиків заявив, що нажаль, свято від фільму потьмарюється арештами серед української інтелігенції. Зал заціпенів.
В той час І. Дзюба пише книгу «Інтернаціоналізм чи русифікація». В ній він відверто викриває політику придушення інтересів України, показав ущемлення українського народу в економічній, політичній, культурній, мовній та інших сферах.
В. Чорновіл видає книжку «Лихо з розуму», яка виводить Рух опору на світову арену. Світ дізнається про шістдесятників з програм радіо «Свобода»
Самвидав
Самвидав являв собою позацензурне та нелегальне видання та поширення у 1960-1980-х альманахів, журналів, окремих творів, звернень, здійснюване машинописом, рукописом чи іншими способами. Він став найголовнішою формою вияву протесту шістдесятників
Український самвидав складав оригінальні твори написані українською мовою або перекладені з інших мов, що стосувалися нагальних проблем України в складі СРСР другої половини XX ст. У самвидаві шістдесятників домінували три теми: національна, духовно-культурна та громадська. Головним завданням було подання об’єктивної інформації про приховувані процеси та явища в тогочасному суспільстві. За основну ідею ставили пробудження національних настроїв інших поневолених народів і відкриття всесоюзній публіці проблеми деімперіалізації СРСР.
Дисиденти
Після десятиліть терору в атмосфері жорсткого контролю та ідеологічного впливу виникає унікальне явище, коли політику уряду починають відкрито критикувати групи людей. Збільшення кількості осіб які висловлювали незгоду з офіційною політикою в період 1960-80-х років дало підстави говорити про дисидентський рух.
На розповсюдження дисидентства в Україні вплинули: десталінізація, бездержавний статус України, утиски національного культурно-духовного життя республіки, порушення конституційних норм щодо свободи совісті і віросповідань, антитоталітарні виступи в країнах народної демократії та правозахисний рух, після прийняття Декларації прав людини у 1948 р.

Дисидентський рух містячи політичну складову, все ж таки ґрунтувався на інтелектуально-культурному русі. Українська інтелігенція започаткувала нову спробу національно-культурного відродження, названого рухом шістдесятників. Так називали представників творчої еліти, які намагалися підняти національну культуру на вищий рівень та чинитиопір владі.
Це призвело до злиття інтелектуально-культурного руху з громадсько-політичною дією, задля боротьби проти комуністичного тоталітаризму. У центрі мислення учасників Руху опору була людина, її гідність, право вільно розвиватися, право особи та нації на самовизначення.
Українські дисиденти переважно закликали до проведення реформ в СРСР а не до революції чи відокремлення. Так, вони виступали проти національних репресій та за громадські права в Радянському Союзі. Дисидентський рух засуджував шовінізм та імперіалізм, таким чином підносячи ідеї шанування прав інших народів та співпрацю з ними. Такий курс забезпечив солідарність представників різних націй в дисидентському русі, серед них були євреї, кримські татари та білоруси.
Серед активних представників Руху опору сформувались дві групи. Перша, критикувала офіційну політику та ідеологію усно або письмово, а друга виготовляла, переховувала та поширювала поза цензурну літературу.
Протестні акції набували активного поширення і приймати участь у них почали різні прошарки населення. Масштаби руху не могли не турбувати керівну верхівку. Ідеологічний та адміністративний тиск влади на шістдесятників вже не давав результату, і вона перейшла до репресій.
З серпня середини 1960-х  рр. прокотилася перша, а згодом і друга хвиля арештів. Політв’язнями стала найстійкіша частина шістдесятників.
Несподіваною відповіддю на дії влади стало поширення дисидентського політичного самвидаву, листів протесту, акти самоспалення. Зламати національно-свідомий дух української інтелігенції виявилось задачею не з легких.

Масові репресії на деякий час паралізували активність дисидентів, проте у 1975 році вони отримали новий імпульс до діяльності. В цей час СРСР підписує Гельсінську угоду й офіційно погоджується шанувати громадські права. Дисиденти по всій території союзу засновують, на їх думку, легальні спілки завданням яких було слідкувати за дотриманням владою громадських прав, затверджених угодою.
Релігійне дисидентство
Хрущовська відлига не торкнулася церкви. Більше того, тиск на неї значно посилився. У січні 1960 р. уряд СРСР затвердив постанову «про заходи по ліквідації порушень духовенством радянського законодавства про культ». Вся ця антицерковна кампанія з втручанням влади у діяльність релігійних організацій викликала появи релігійного дисидентства.
Скажене переслідування  Української греко-католицької церкви не змогло цілком знищити її. В останні десятиліття таємні відправи для віруючих проводили на Західній Україні 300-350 греко-католицьких священиків на чолі з кількома єпископами. Існували навіть підпільні монастирі й таємні друкарні.
Придушення дисидентства
Після усунення з посади першого секретаря ЦК КПРС Хрущова, до влади прийшла консервативна частина партійної верхівки на чолі з Брежнєвим і Суловим. Нова влада в Україні, а відразу перейшла до дій по приборканню проявів дисидентства.
Перша хвиля арештів прокотилася у 1965 р.. Листи-звернення та листи-петиції стали на той час однією з найпоширеніших форм протесту. Не отримавши бажаного результату керівництво вдалося до другої хвилі репресій. У 1972 р. були арештовані сотні осіб, їх вироки ставали суворішими. Крім того, було залучено систему «каральної медицини».
Побоюючись українського націоналізму, режим проводив в Україні особливо жорстокі репресії. Ось чому київський КДБ мав репутацію найбрутальнішого в СРСР.
Отже,дисидентський рух в Україні з самого початку супроводжувався утисками та арештами. Людей переслідували та жорстоко карали за будь-які вияви власної думки а тим часом з потужних радіостанцій лунало:Широка страна моя родная,Много в ней лесов, полей и рек,Я другой такой страны не знаю,Где так вольно дышит человек…
Дисиденти зайняли помітне місце у світогляді населення. Завдяки їх самовідданій боротьбі у свідомості громадськості стверджувалася думка, що український народ є не просто придатком до «великого брата», що можливе створення самостійної та незалежної держави. Так, крок за кроком долаючи утиски та арешти, Дисидентський рух став основою для проголошення незалежної України.


title: Презентація на тему «Українські композитори»

text:
Українські композитори
Підготувала учениця 10-Ф класу Семененко Анна
Семен Гулак-Артемовський
Семен Степанович Гулак-Артемовський
народився в містечку Городище на Київщині
(тепер Черкаська область) в сім'ї священника.
Закінчив Київське повітове духовне училище (1824-1830), Київську духовну семінарію (1835-1838).
Співав у хорі київського вікарія у Софійському соборі
 та Михайлівському Золотоверхому монастирі.

У 1838 році Кулака-Артемовського забрав до Петербурга видатний російський композитор М.І.Глінка, який керував його навчанням. З 1839 року продовжував освіту в Італії, співав у флорентійській опері (1841—1842). Після цого співав на оперних сценах Петербурга (1842-1864) і Москви (1864-1865) .
Автор дивертисменту "Українське весілля", музики до водевіля "Ніч напередодні Іванового дня".

Своєю оперою "Запорожець за Дунаєм" (вперше поставлена 1863 р.) заклав основи українського класичного оперного мистецтва. Окреме місце у творчій спадщині Гулака-Артемовського посідають українські пісні, зокрема "Стоїть явір над водою" (присвячена Т. Шевченку, з яким автор дружив з 1838), "Спать мені не хочеться" тощо.

В Україні Гулак-Артемовський побував у 1843 з метою добору співаків та в 1850, коли гастролював з італійською оперною трупою. Захоплювався народною медициною, статистикою, уклав "Статистично-географічні таблиці міст Російської імперії" (1854).
Михайло Калачевський
Михайло Колачевський народився у 1851 р. в с. Попівка на Полтавщині (нині Кіровоградської обл.). Дитячі роки його минули в оточенні, де звучала народна музика.
Професійну музичну освіту він здобув у Лейпцизькій консерваторії, яку закінчив у 1876 р.
Повернувшись на Батьківщину, Колачевський оселився в Кременчуці, де намагався використати на потребу суспільства свої знання й уміння. З 1890 р., впродовж десятиліття, керує управою Кременчуцького земства.
У селі Рокитному знаходився його маєток та парк із дерев, які він привозив із різних країн світу. В цьому селі прожив майже все своє життя, написав більшість творів.
Помер Михайло Колачевський у 1907 р. Похований на власній садибі.
Вербицький Михайло
Народився на Надсянні у родині греко-католицького священика. Коли Михайлові виповнилося 10 років, помер батько і ним та його молодшим братом Володиславом заопікувався їх далекий родич перемишльський владика Іван Снігурський, один з найяскравіших діячів Української греко-католицької церкви.
У 1828 році при перемиській катедрі владика Іван Снігурський заснував хор, а згодом і музичну школу, в яких співав і навчався Михайло. Уже на Великдень наступного 1829 року цей хор з великим успіхом дебютував в урочистому богослуженні, де Вербицький разом з Іваном Лаврівським виступили як солісти.
Згодом Михайло Вербицький вступає до Львівської духовної семінарії. Заняття музикою не перериваються: керує хором семінарії, опановує гру на гітарі, яка супроводжувала його протягом усього життя.
У другій половині сорокових років Михайло Вербицький звертається до релігійної музики — і в цей період пише повну Літургію на мішаний хор (1847), яка і сьогодні звучить у багатьох церквах Західної України. Окрім Літургії, він створює знамените «Ангел вопіяше» та ін. церковні композиції.
Коли наприкінці сорокових років налагоджується активне театральне життя, Вербицький одразу ж заходився писати музичні номери до українських театральних вистав. П'єси, що ставились на театральних сценах Львова і Галичини, здебільшого були перекладами як з української драматургії та літератури, так і з польської, французької та австрійсько-німецької драматургії. Вербицький написав музику до понад 20 вистав. У цей час Вербицький створив музику до таких вистав як «Верховинці», «Козак і охотник», «Проциха», «Жовнір-чарівник» та ін.


title: Презентація на тему «Культурная жизнь в Украине во второй половине 40-х – начале 50-х гг.»

text:
Культурная жизнь в Украине во второй половине 40-х – начале 50-х гг.
Развитие науки и культуры в послевоенные годы было составной частью процесса послевоенного восстановлений Украины. В годы войны почти 33 тыс. школ, техникумов, вузов были разрушены, не хватало оборудования, учебников. Школы отстраивали собственными силами, потому что основные средства государство выделяло на восстановление промышленности.
Дети за партами разрушенной школы
Послевоенная начальная школа
В первой половине 50-х гг. было построено 1300 новых школ.
В 1953 г. осуществлен переход к семилетнему обязательному образованию.
 Возобновлена работа Киевского, Харьковского, Одесского университетов, был открыт университет в Ужгороде.
Киевский университет 1950 г.
Ужгородский университет
В 1948 г. возобновила свою деятельность АН УССР
В президиуме юбилейной сессии АН УССР. Слева направо: академик АН УССР Е.О. Патов, председатель Киевского горсовета А.А. Давыдов, академики М.А. Лаврентьев и Г.В. Курдюмов.
Значительным достижением украинских ученых была разработка и создание первой в СССР универсальной электронной быстродействующей вычислительной машины.
25 декабря 1951 г. началась регулярная эксплуатация первой в СССР электронно-вычислительной машины.
Институтом электросварки (с 1945 г. - им. Е.А. Патона) были разработаны  новые образцы  автосварочной и электронной аппаратуры, нашедшие широкое применение в производстве.
Сварочное оборудование
Двигатель "Звезда-3 " со смежными цилиндрами и коловратным нагнетателем. 1950 г.
В трудных условиях послевоенного периода появились произведения, которые получили признание читателей. В их числе стихотворения П. Тычины «Шевченко и Чернышевский».  М. Рыльского  «Розы и виноград». В. Сосюры «Отчизна», проза М. Стельмаха «Большая родня», «Кровь людская - не водица», оригинальный жанр - «Улыбки» О. Вишни.
Высокое искусство демонстрировали мастера сцены Б. Гмыря, Н. Ужвий М. Романов. Плодотворно работали Киевская, Одесская, Ялтинская киностудии!Фильмы украинских авторов «Сельская учительница». «Педагогическая поэма» получили всесоюзное признание.
Киевская киностудия
«ТАРАС ШЕВЧЕНКО» Биографический фильм, 1950 г.
Афиша фильма
Фильмы украинских авторов «Сельская учительница» и «Педагогическая поэма» получили всесоюзное признание.
Сельская учительница / Воспитание чувств (1947)
Педагогическая поэма (1955)

Вместе с тем, в развитии науки и культуры накапливались негативные явления.
Крайне отрицательно сказались на развитии науки некомпетентноеруководство, обвинение в «низкопоклонстве перед Западом».
В августе 1948 г. проходила сессия ВАСХНИЛ, на которой победу одержала антинаучная концепция наследственности и видообразования, выдвинутая Т.Д. Лысенко и названная им «мичуринским учением». Жертвами «влысенковщины» в Украине стало немало известных ученых-генетиков, среди которых - И.М. Поляков, Л.И. Делоне. СМ. Гершенэон.

Выступление академика Т. Лысенко на сессии ВАСХНИЛ.
Стремление украинской интеллигенции к либерализации духовной жизни общества в послевоенный период вызвало негативное отношение со стороны советского руководства. И. Сталин поручил восстановить идеологическую чистоту  общества   своему   ближайшему   помощнику  А. Жданову.  Основными методами «восстановления» стали истеричные поиски идеологических отклонений, в среде творческой интеллигенции, поощрение доносчиков, поиск врагов, якобы маскирующихся под честных советских граждан. В качестве альтернативы западной культуре Жданов насаждал «воспевание» русской культуры на основе принижения культур других народов СССР.
Началось откровенное преследование М. Рыльского (за поэтические произведения «Путешествие в молодость». «Киевские октавы» и др.), Ю. Яновского (за роман «Живая вода»), И. Синченко (за повесть «Его поколение»).
Украинских писателей обвиняли в том. что они якобы своими произведениями «вносили в литературу украинского народа националистическую отраву». Оперу Данькевича «Богдан Хмельницкий» критиковали за то, что русским в ней отведено недостаточно заметное место. Идеологические репрессии обрушились на журналы «Перець», «Витчизна».

Обложки журнала «Перец»
В конце 1948 г. на Украине разворачивается борьба с так называемыми«космополитами»,. направленная против литературных и театральных критиков, деятелей литературы, искусства, науки.
Космополитизм - идеология т. н. «мирового гражданства». Представители космополитизма считают себя, прежде всего, гражданами всей Земли, а не какой-либо отдельной страны. В СССР при сталинском режиме ярлык «космополитов» навешивали представителям интеллигенции, обвиняя их в антипатриотизме и а низкопоклонстве перед Западом».

Апогеем о закручивай и я идеологических гаек» стала реакция на публикацию стихотворения В. Сосюры «Любите Украину». Автора обвинили в национализме, так как он воспевал не советскую, а «вечную Украину».
Любіть Україну!
Любіть Україну, як сонце, любіть,як вітер, і трави, і води,в годину щасливу і в радості мить,любіть у годину негоди! Любіть Україну у сні й наяву,вишневу свою Україну,красу її, вічно живу і нову,і мову її солов'їну. Для нас вона в світі єдина, однав просторів солодкому чарі…Вона у зірках, і у вербах вона,і в кожному серця ударі… Як та купина, що горить -- не згора,живе у стежках, у дібровах,у зойках гудків, і у хвилях Дніпра,і в хмарах отих пурпурових. Любіть у коханні, в труді, у бою,як пісню, що лине зорею…Всім серцем любіть Україну свою --і вічні ми будемо з нею!
Украинская литература и искусство не могли свободно развиваться в русле сталинских догматов. Но, несмотря на политическую конъюнктуру, многим украинским художникам удалось сохранить верность и любовь к культуре своего народа.
Презентацию выполнили
 ученицы 11-А класса
Алчевской ИТГ
Мозолевская Анастасия
Ткаченко Анастасия


title: Презентація на тему «Війна»

text:
Війна  страшне слово. І той, хто пережив це лихоліття, знає це краще за нас усіх. На війні панує лють. Там виявляються всі приспані в людині звірині інстинкти, коли той, хто втратив домівку, сім’ю, друзів, стає сам звіром і при нагоді ладен помститися, може, ще з більшою жорстокістю. Калічаться життя, калічаться долі.

Війна - це застосування прямого, фізичного насильства двома або більше державами. Війна відбувається, коли один або декілька учасників в умовах політичного конфлікту приходять до рішення, що ненасильницькими методами не можна домогтися досягнення несумісних або виняткових цілей.

Війна - надзвичайний стан, до якого спонукають націю, державу чи світову спільноту міждержавні суперечності, що нагромадились на попередніх етапах суспільного розвитку.
Війна́
Перша  світова війна ( 28 липня 1914 – 11 листопада 1918 )
Учасники війни

	Центральні держави : Німеччина, Австро-Угорщина, Османська імперія, Болгарія.

	Антанта : Росія, Франція, Великобританія.

	Союзники Антанти (підтримали Антанту у війну) : США, Японія,Сербія, Італія ( брала участь у війні на боці Антанти з 1915 року, незважаючи на те , що була членом Троїстого союзу ) , Чорногорія, Бельгія, Єгипет, Португалія, Румунія, Греція, Бразилія, Китай, Куба, Нікарагуа,Сіам, Гаїті, Ліберія, Панама, Гватемала, Гондурас, Коста-Ріка, Болівія, Домініканська республіка, Перу, Уругвай, Еквадор.

Хронологія оголошення війни
 Початок Першої світової війни
	1 серпня  Німеччина оголосила війну Росії, в той же день німці без жодного оголошення війни вторглися в Люксембург.
	2 серпня  німецькі війська остаточно окупували Люксембург, і Бельгії був висунутий ультиматум про пропуск німецьких армій до кордону з Францією. На роздуми давалося всього 12 годин.

	3 серпня  Німеччина оголосила війну Франції, звинувативши її в "організованих нападах і повітряних бомбардуваннях Німеччини" і "в порушенні бельгійського нейтралітету".
	3 серпня Бельгія відповіла відмовою на ультиматум Німеччині. Німеччина оголошує війну Бельгії.
	4 серпня Німецькі війська ринули через бельгійську кордон. Король Бельгії Альберт  звернувся по допомогу до країн-гарантів бельгійського нейтралітету. Лондон всупереч своїм попереднім заявам направив до Берліна ультиматум: припинити вторгнення в Бельгію чи Англія оголосить війну Німеччині, - на що в Берліні заявили про "зраду".  Після закінчення терміну ультиматуму Великобританія оголосила війну Німеччині і направила на допомогу Франції 5,5 дивізій.
	6 серпня Австро-Угорщина оголосила війну Росії.
 Перша світова війна почалася

Військові підсумки
	Вступаючи у війну, генеральні штаби воюючих держав і, в першу чергу, Німеччини виходили з досвіду попередніх воєн, перемога в яких вирішувалася зламанням армії і військової могутності супротивника. Ця ж війна показала, що відтепер світові війни будуть носити тотальний характер з залученням всього населення і напругою всіх моральних, військових та економічних можливостей государств.І закінчитися така війна може тільки беззастережною капітуляцією переможеного.
	Перша світова війна прискорила розробку нових озброєнь і засобів ведення бою. Вперше були використані танки, хімічну зброю, протигаз, зенітні та протитанкові гармати, вогнемет. Широке поширення набули літаки, кулемети, міномети, підводні човни, торпедні катери. Різко зросла вогнева міць військ. З'явилися нові види артилерії: зенітна, протитанкова, супроводу піхоти. Авіація стала самостійним родом військ, який став підрозділятися на розвідувальну, винищувальну і бомбардувальної. Виникли танкові війська, хімічні війська, війська ППО, морська авіація. Збільшилася роль інженерних військ і знизилася роль кавалерії. Також з'явилася « окопна тактика » ведення війни з метою вимотування противника, і виснаження його економіки, що працює на військові замовлення .
Економічні підсумки	Грандіозний масштаб і затяжний характер Першої світової війни призвели до безпрецедентної для індустріальних держав мілітаризації економіки. Це вплинуло на хід розвитку економіки всіх великих індустріальних держав у період між двома світовими війнами: посилення державного регулювання і планування економіки, формування військово-промислових комплексів, прискорення розвитку загальнонаціональних економічних інфраструктур (енергосистеми, мережа доріг з твердим покриттям і т. п.) , зростання частки виробництв оборонної продукції та продукції подвійного призначення.
Втрати у Першій світовій війні	Втрати збройних сил усіх держав-учасниць світової війни склали близько 10 мільйонів чоловік. До цих пір немає узагальнених даних по втратах мирного населення від впливу бойових засобів. Голод і епідемії, заподіяні війною, стали причиною загибелі, як мінімум, 20 мільйонів чоловік.
Друга світова війна (1939 – 1945)
	Друга світова війна – це війна двох світових військово-політичних коаліцій, яка стала найбільшою війною в історії людства. У війні брало участь 72 держави, що існували на той момент (80% населення земної кулі). Бойові дії велися на території трьох континентів і у водах чотирьох океанів. Це був єдиний конфлікт з використанням атомної зброї.
Друга світова війна умовно істориками розбита на чотири періоди.

 Цікаві факти
	30 жовтня 1939 року німецький підводний човен U-56 капітан-лейтенанта Вільгельма Цана на захід від Оркнейських островів виявила англійський лінкор "Нельсон", що йшов в охороні великого числа есмінців. Цан, вміло маневруючи, зумів подолати заслін есмінців і зайняти позицію для атаки лінійного корабля. За командою Цана три торпеди вилетіли з носових апаратів і скоро досягли лінкора. Всі три торпеди потрапили в корабель, але не вибухнула жодна з них. Розчарований Цан, так і не помічений англійськими есмінцями, пішов з цього району. Німецький підводник був би засмучений ще більше, якби знав, хто був у той день на борту лінкора. На "Нельсоні" перебував голова Адміралтейства, майбутній прем'єр-міністр Великобританії Вінстон Черчилль. Якби в той жовтневий день все ж спрацювали магнітні детонатори торпед U-56, Англія могла позбутися свого майбутнього рятівника і капітулювати відразу після розгрому у Франції в травні 1940 року.
	У вересні 1941 року німецькі війська під командуванням Вільгельма фон Леєба наступали на Ленінград. Долаючи героїчний опір радянських військ, німці просувалися все ближче до міста. 11 вересня старий маршал Ворошилов в розпачі особисто підняв своїх солдатів у штикову атаку, а на наступний день він був усунений від командування. 13 вересня командування обороною міста взяв за особистою вказівкою Сталіна Георгій Жуков, але і він не зміг переламати ситуацію. 15 вересня німці вийшли на околиці самого Ленінграда. Здавалося, місто може врятувати лише диво. І диво сталося. 16 вересня фон Леєб отримав наказ Гітлера негайно зняти з фронту 41-й танковий і 8-й авіаційний корпуси. Група армій "Північ" позбулася своєї основної ударної сили і зупинилася, вже практично вступивши в міську межу Ленінграда. Так місто за лічені дні до неминучого захоплення його німцями було врятоване, і порятунок прийшов з найнесподіванішого боку – від Гітлера, фюрера Німеччини. Гітлер вирішив взяти місто облогою, за допомогою блокади, але жителі Ленінграда стійко винесли всі тяготи, а в січні 1944 року німці були відкинуті від міста на багато кілометрів назад.
	При аналізі Другої світової війни американські військові історики виявили дуже цікавий факт. А саме, при раптовому зіткненні з силами японців американці, як правило, набагато швидше приймали рішення і, як наслідок, перемагали навіть переважаючі сили противника. Дослідивши дану закономірність вчені прийшли до висновку що середня довжина слова у американців складає 5,2 символи, тоді як у японців 10,8. Отже, на віддачу наказів йде на 56% менше часу, що в короткому бою грає важливу роль.
	Заради "інтересу" вони проаналізували російську мову і виявилося, що довжина слова в російській мові складає 7,2 символи на слово (в середньому), проте при критичних ситуаціях російськомовний командний склад переходить на ненормативну лексику, і довжина слова скорочується до 3,2 символів у слові.
	У радянській літературі і підручниках була широко представлена історія про 28 героїв-панфіловців, які під час наступу німців на Москву в 1941 році зробили подвиг, знищивши 18 ворожих танків ціною власних життів. Пізніше військова прокуратура СРСР визнала цю версію літературним вимислом, так як не було знайдено жодного документального свідчення про таку битву, хоча факт важких боїв 316-ї стрілецької дивізії проти двох ворожих танкових дивізій на даній ділянці фронту сумнівів не викликає. Легендарна фраза політрука Клочкова, що входив в число 28 панфіловців, «Росія велика, а відступати нікуди – позаду Москва» – теж виявилася вигадкою, складеною журналістом газети «Червона зірка».
Втрати у другій світовій війні
	Серед колишніх республік Союзу РСР, а також держав світу, що були втягнуті в Другу світову війну, Україна зазнала найбільших матеріальних і соціальних втрат. Безпосередні матеріальні збитки, завдані фашистськими окупантами та їх сателітами народному господарству Української РСР, становили 285 млрд. крб. у цінах 1940 p., або майже 42% усіх втрат, завданих тодішньому Союзу РСР. Ця сума в 5 разів перевищувала видатки УРСР на спорудження нових підприємств, залізниць, об'єктів енергетики, МТС тощо впродовж трьох довоєнних п'ятирічок. Уся сума збитків, яких зазнали народне господарство і населення України, сягнула майже 1200 млрд. крб.	Фашисти перетворили у руїни 714 міст і селищ, понад 28 тис сіл, без даху над головою залишилося понад 10 млн. чоловік. Доля с. Хатинь у Білорусії, чеського селища Лідіце, які були вщент спалені з їх жителями, спіткала за неповними даними 259 сіл України. Точніші підрахунки засвідчують, що таких сіл більше, бо, скажімо, на Чернігівщині їх виявилося 51, на Волині — 97, Сумщині — 128, Рівненщині — 176.	Окупанти вивезли до Німеччини або спожили 7594 тис. голів великої рогатої худоби, 3311 тис. коней, понад 9333 тис. свиней, 17 307 тис. тонн зерна, 7317 тис. овець і кіз, майже 60 млн. голів домашньої птиці.
	За час війни завойовники зруйнували в Україні 15 тис. промислових підприємств, майже 33 тис. шкіл, середніх і вищих навчальних закладів, науково-дослідних установ, понад 18 тис. установ охорони здоров'я. З музеїв УРСР вивезено близько 40 тис. картин, експонатів, інших художніх цінностей. Частина з них після війни опинилася в Росії, але питання про повернення їх в Україну залишилося проблематичним.	Проте найтрагічніші соціальні втрати — загибель людей у боях з ворогом, розстріляне, вивезене на каторжні роботи до фашистської Німеччини мирне населення. З часу закінчення Другої світової війни минуло більше, ніж півстоліття, але точних відомостей про людські втрати України у воєнному вогнищі немає.
	Україна зробила винятково важливий внесок у перемогу держав антигітлерівської коаліції. Із 7 млн. орденів і медалей, вручених солдатам і офіцерам Радянської армії, 2,5 млн. одержали жителі України.