title: Презентація на тему «Розпад колоніальної системи»

text:
Розпад колоніальної системи
Чурілін Д. 11-Б
Розпад колоніальної системи. Етапи деколонізації
Закінчення Другої світової війни стало новим етапом у житті народів Азії та Африки. У XX ст. колоніалізм в основному вже вичерпав себе.
По-перше, економічно Європейським державам стало зрозуміло, що набагато вигідніше вивозити капітали до країн Азії та Африки для будівництва промислових і сільськогосподарських підприємств, оскільки тут велика кількість
дешевої робочої сили, джерел сировини та енергоносії, а також не існує необхідності витрачати великі кошти на охорону навколишнього середовища, як у країнах Європи.

Процес деколонізації, тобто ліквідації колоніального володарювання й надання політичної незалежності народам, розтягнувся на кілька десятиріч. Його
 можна поділити на три етапи.
1-й етап (1945—1955 рр.) розпочався революціями
у В'єтнамі та Індонезії. Їхні колишні метрополії — Франція та Голландія, спробували повернути панування над цими країнами,
але в багатолітній кровопролитній війні зазнали поразки. Лаос, що в жовтні 1945 р. оголосив незалежність, був знов окупований Францією і виборов свободу лише в 1954 р. разом із Камбоджею.

Інакше повелися англійці зі своїми колоніями в Азії, що вимагали незалежності. Лейбористський уряд підтримав національні сили залежних країн, передавши в їхні руки всю повноту влади. У 1947 р. було створено незалежні уряди в Індії та Пакистані, 1946 р. — в Бірмі, Ізраїлі, Шрі-Ланці. Так протягом першого етапу деколонізації з'явилося 15 суверенних держав.
Особливе значення мав 1960 р., коли Генеральна Асамблея ООН з ініціативи СРСР прийняла Декларацію про надання незалежності
колишнім колоніальним країнам. Цей рік було визнано "роком Африки", позаяк одразу 17 країн стали незалежними. Тільки у випадку з Алжиром Франція використала всі сили й засоби, щоб перешкодити незалежності. Протягом 1954-1962 рр. вона вела колоніальну війну. Лише в 1962 р. завдяки підтримці світової громадськості та ООН Алжир став незалежним.
До середини 90-х рр. 11 країн Південної Африки набули державного статусу. Прихід до влади у Південно-Африканській Республіці нового уряду, який узявся за ліквідацію расистської системи, зумовив надання в 1990 р. незалежності Намібії — останній колонії в
                       Африці.

На 3-му етапі, що розпочався в першій половині 70-х рр., було ліквідовано залишки колись могутніх колоніальних імперій. У 1975 р. впала остання з них — португальська, надавши незалежність Анголі, Мозамбіку, Сан-Томе і Принсіпі.
Шляхи розвитку незалежних держав
Перед народами молодих країн, що звільнилися, постали завдання становлення і зміцнення їхньої політичної незалежності, завоювання економічної самостійності, проведення соціальних реформ, розвитку освіти і культури.
Вирішення цих завдань супроводжувалося гострим протиборством між різними політичними силами.Велика група країн (Індія, Пакистан, Філіппіни, Кенія, Марокко, Туніс та ін.) обрала цінності ринкового плюралізму, зміцнення зв'язків із західними країнами.
Для цієї групи характерна наявність державного сектора, централізоване регулювання економіки, насильницьке кооперування, створення авторитарних політичних структур із суттєвим обмеженням громадянських свобод.

Низка країн Азії та Африки, зазнаючи настійного тиску з боку СРСР, обрали "соціалістичну орієнтацію". Серед них — Ангола, Алжир, Гвінея-Бісау, Ефіопія, Мозамбік, Народно-Демократична Республіка Ємен та ін.
У 80-ті рр. майже всі країни, що обрали цей шлях розвитку, опинились у глибокій політичній кризі. На зламі 80— 90-х рр.
вони ступили на шлях економічної та політичної лібералізації, офіційно відмовилися від ідеології марксизму-ленінізму.
Попри всі проблеми, більшість країн Азії та деякі країни Африки у другій половині XX ст. перетворилися з переважно аграрні на аграрно-індустріальні, а деякі навіть стали передовими індустріальними державами.
Нові індустріальні держави
У 70—90-ті рр. на повний голос заявили про себе на світовій арені країни Південно-Східної Азії — Південна Корея, Тайвань, Гонконг, Сінгапур, перегодом — Таїланд, Малайзія, Індонезія, Філіппіни.
Темпи економічного зростання Південної Кореї, Тайваню, Гонконгу і Сінгапуру, яких іще називають "азійськими драконами", у 70—80-ті були чи не найвищими у світі й становили в середньому близько 8—10% на рік. Це дозволило їм стати передовими державами.
Сучасна Південна Корея може слугувати моделлю для багатьох країн, що розвиваються. Кілька десятиріч тому вона пасла задніх. Тепер її економіка вийшла на одинадцяте місце у світі. Конкурентоспроможність південнокорейських товарів пояснюється не тільки їхньою якістю, а й нижчою вартістю та високою продуктивністю праці.
За останні десятиріччя Сінгапур досяг вражаючих успіхів в економіці. Він перетворився на виробника високотехнологічних товарів, зокрема дисководів для комп'ютерів, став центром нафтохімічної та фармацевтичної промисловості. За обсягом перегонки нафти Сінгапур посідає третє місце у світі. Країна є одним із найбільших світових кредиторів.
Із населенням близько 3 млн осіб Сінгапур має резерви іноземної валюти близько 60 млрд доларів США. Важливою частиною економіки є зовнішня торгівля. Великі прибутки дає іноземний туризм (до 5 млн туристів на рік). Сінгапур — один з найбільших портів у світі.
Ще одним "азійським драконом" є Гонконг.Попри відсутність природних багатств і обмеженість території, Гонконг протягом останніх десятиріч розвивався дуже динамічно. За обсягом товарообігу він посідав восьме місце у світі. Після Нью-Йорка і Лондона Гонконг є третім у світі фінансовим центром. Гонконгівські банки і страхові компанії відіграють у регіоні
          провідну роль.

У 1984 р. між Великою Британією і Китаєм було підписано угоду про повернення Гонконгу КНР. Після завершення дії угоди з 1 липня 1997 р. колишнє британське володіння набуло в рамках КНР особливого статусу, високого ступеня.
Такі ж швидкі темпи економічного розвитку демонструє Тайвань. На початку 90-х рр. прибуток на душу населення на Тайвані був принаймні в 10 разів вищий, ніж у КНР.
Таїланд, Малайзія, Індонезія й Філіппіни, а в останні роки і В'єтнам являють собою щось на зразок другого ешелону країн, що активно розвиваються в напрямку ринкових реформ з орієнтацією на японську модель і досягли при цьому помітних результатів.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Федір Григорович Кричевський»

text:
Федір Григорович Кричевський
Підготувала учениця 10-Б класу,
Гринь Альона.

    Народився художник 10 травня 1879 року в місті Лебедині (нині Сумської області) у бідній родині земського фельдшера Григорія Якимовича Кричевського. Дитячі роки провів у мальовничому селі Ворожбі, де здобув початкову освіту. Змалку Федір Кричевський захоплювався малюванням і ліпленням, любив робити глиняні фігурки людей, тварин, птахів, навчившись цьому у гончарів славетного центру гончарства в селі Межиріччі.
Автопортрет

     Талановитий хлопець привернув увагу графа Василя Капніста. У його маєтку в селі Михайлівці Федір Кричевський мав змогу ознайомитися з галереєю козацьких портретів, колекцією живопису й графіки західноєвропейських, російських та українських художників, багатою історичною бібліотекою. Це справило неабияке враження на поетичну натуру майбутнього художника. І саме там Ф. Кричевський почав копіювати з альбомів і художніх творів.

 Пізніше, під впливом В.Капніста, Федір Кричевський вирішив вступити до Московського училища живопису, скульптури та архітектури. І якби не допомога Костянтина Савицького, відомого художника та викладача Московського училища, хто знає, як би склалась подальша доля Кричевського.
 Довідавшись про те, що Федору в Москві немає де зупинитися, Савицький надав притулок у своєму домі й готував його до іспитів. Юнак сприйняв це як теплу увагу до нього, яку в подальшому потрібно було виправдати.
Костянтин Савицький

1896 року Ф. Кричевський став студентом училища. Тяжіння до широкої живописної манери, дзвінких колірних сполучень, чуття форми, притаманні усій подальшій творчості майстра, багато в чому сформувалися під впливом неперевершених майстрів — відомих живописців К. Савицького, А. Архипова, Л. Пастернака, В. Серова.

Абрам Архипов
Леонід Пастернак
Валентин Серов

1901 року Кричевський успішно закінчує училище. Його творчість уже має визнання і своїх шанувальників. Того ж року обдарованого юнака посилають у Лондон замалювати урочистості з нагоди коронації Едуарда VII. Знайомство з творчістю англійських прерафаелітів, пізніше позначиться на виробленні Ф. Кричевським вишуканої декоративної манери у зображенні квітів в офортах і чудовій роботі «Беатріче» (1911), написаній під час перебування в Італії. (Саме цю роботу вважають найбільш близькою до пошуків прерафаелітів.)
Федір Кричевський
"Беатріче“(1911р.)

    1903 року Кричевський вступає до Петербурзької академії мистецтв у майстерню І. Репіна ,Д. Кардовського, Ф.Рубо. Уроки Д. Кардовського — талановитого графіка, не були марними. У малюнках зрілого Ф. Кричевського підкреслена пластичність форми завжди поєднується з ритмічною організацією рисунка, що свідчить про класичну школу.

Петербурзька академія
мистецтв
Франц Рубо
Дмитрий Кардовский
Ілля Репін

Однак через кілька місяців Ф. Кричевський залишає навчання через хворобу і відсутність коштів. Він повертається на батьківщину, де опановує живопис самотужки, багато працює на натурі. Кричевський уже сформований майстер, з добрим почуттям композиції та кольору. Це засвідчують ефектний «Портрет П.Г. Кричевської» (матері художника).
«Портрет П.Г. Кричевської»
(1903-1904)

      Впевнено виконаний «Портрет Л. Я. Старицької у зеленій сукні» (1906—1907), камерний невеличкий етюд голови дівчини у червоній хустці з золотим шиттям «Портрет Галі Старицької» (1906—1907). Саме в останній роботі визначені характерні для творів Ф. Кричевського прикмети — колористична гама, незвичайне життєве тепло. Незважаючи на видимі досягнення, Ф. Кричевський вважав свою освіту незакінченою і 1907 року відновлює навчання в Академії у майстерні Ф. Рубо.
«Портрет Галі Старицької»
 (1906—1907)
«Портрет Л. Я. Старицької у
зеленій сукні» (1906—1907)

     Водночас з живописом опановує графічні техніки у майстерні В. Мате. 1910 року створює конкурсну картину «Наречена». Полотно Федіра Григоровича Кричевського «Наречена» стало одним із найзначніших творів українського живопису початку XX століття. Адже в ньому реалістична традиція передвижників органічно поєдналася з новими живописними пошуками. Та й саме героїко-драматичне трактування образу української жінки було в ньому цілком відмінне від жанрових творів передвижників. На характері його трактування позначився бунтарський вільнолюбний дух початку XX століття.
«Наречена»(1910)

     Полотно Ф. Кричевського вражає своєю символічністю і монументальністю, виважено ритмічним розміщенням постатей, органічним поєднанням живописно-пластичного та декоративних починань. Успіх «Нареченої» дав Ф. Кричевському право на закордонне відрядження за рахунок Академії до Німеччини, Франції, Італії, Австрії.Під час закордонної поїздки Ф. Кричевський знайомиться з мистецтвом минулого та тогочасним культурним життям Парижа, Відня, Берліна, Мюнхена, італійських міст. Знайомство було суто творчим. Кричевський брав саме ті ідеї, котрі певною мірою знайдуть втілення у його майбутніх творах. Небайдужим залишиться Федір Кричевський до творів французьких кубістів, відмітивши для себе структурність їхніх полотен, але не сприйнявши їх духовної концепції.

      Більш близькими за духом і манерою виявилися для Ф. Кричевського визначні майстри модерну із Центральної Європи —швейцарский художник Фердинанд Ходлер і австрійський художник Густав Клімт. У творчості Ходлера українському художнику близька національна тематика і узагальненість образів, а в творчості Клімта — філософська символіка життя, декоративність, вишуканість колориту. Під впливом картини Клімта «Життя і смерть» (1908—1911) Федір Кричевський створить відомий триптих «Життя».
Фердинанд
Ходлер
Густав Клімт
Г.Клімт «Життя і смерть»(1908—1911)
          Триптих “Життя” ( 1927 )
Любов
Повернення
Сім'я

 Творчим звітом про закордонне відрядження стало нове полотно Ф. Кричевського «Молодиці». Мистецтвознавець Л. Членова, біограф Ф. Кричевського, з цього приводу пише: «... на звітній виставці пенсіонерів Академії він виставив поряд з італійським мотивом «Ринок у Римі» картину «Весільний обряд на Україні» («Молодиці»), де, як відзначала критика, «виявил слабость любить все родное». Ф. Кричевському було відмовлено у пенсіонерському утриманні. Український побут, мальовничість народних обрядів і костюмів завжди глибоко хвилювала художника.

        Український побут, мальовничість народних обрядів і костюмів завжди глибоко хвилювала художника. Але серед збережених і донині академічних ескізів є композиції на міфологічну тематику, образи Дедала й Ікара, зображення амазонок, начерки постаті фантастичного проповідника Савонароли. Перша програмна картина Ф. Кричевського присвячена євангельському сюжету «Оплакування Христа». Проте народна тематика завжди перемагала. Пробувши рік за кордоном, Ф. Кричевєький повертається в Україну, стає викладачем Київського художнього училища, а з 1914 року — його директором. Портрети, пейзажі, жанрові композиції художника з'являються на всіх київських виставках.
«Оплакування Христа»

       Серед них — незвичайний за своїм кольоровим вирішенням і декоративним ефектом «Портрет Л.Я. Старицької на золотому тлі» (1914). Якоюсь мірою цю картину можна вважати початком діалогу з Густавом Клімтом.

       Поєднання барвистого вбрання і декоративного тла з виразним трактуванням голови та рук нагадує портрети віденського майстра. Для Ф. Кричевського був неприйнятним штучний контраст тла та пластикою живої постаті. Український живописець — реаліст, який посилює емоційне звучання його декоративних елементів.
«Портрет Л.Я. Старицької
на золотому тлі» (1914)

        1913 року Ф. Кричевський написав картину «Три покоління», у якій помітний вплив В. Сурикова. Дівоча стрічка, вишита золотом і сріблом, парчевий очіпок молодиці і темна хустка старої жінки дають реальне декоративне тло, що підкреслює поетично- символічний зміст створених художником реальних образів. Без сумніву, нестримному фантастичному декоративному пізньому модерну Ф. Кричевський свідомо протиставив живу, відчутну реальність творінь народних вишивальниць. Це повною мірою відповідало його яскраво-вираженому темпераментові як суто живописця, а не творця нових форм і пластичних ідей.
«Три покоління»(1913)

           1917 року Ф. Кричевський бере участь у створенні Української академії мистецтва, пізніше викладає у Київському художньому інституті, в якому досить довго очолює живописний факультет.

        У 20-х роках Ф. Кричевський був одним з організаторів АХЧУ (Асоціації художників червоної України). Після виходу з АХЧУ створює УМО (Українське мистецьке об'єднання). 1927 року написав славетний триптих «Життя», в якому на перший план виступає не тільки зовнішня краса людей з народу, а й їх душевне благородство, моральна сила і велич, стриманість і стійкість. Хистким виявилося щастя першого кохання, біда загрожує сім'ї. Заціпенілі від горя зображені в останній частині батько і мати — їх син повернувся калікою з війни. Така трактовка теми потребувала стриманості, виваженості образів у трактуванні теми.
Українська академія мистецтв

    Тому Ф. Кричевський свідомо відмовився від соковитої, яскравої палітри ранніх творів, звів колірну гаму до мінімуму. Підкреслив лаконічну простоту рисунка кожної постаті і силуетну виразність усієї групи загалом. Критика, оцінюючи твір Ф. Кричевського, писала: «Художник досягає в цьому творі монументальності, лаконізму художніх засобів, їх внутрішньої логіки і відповідальності ідейному задуму». У 30-х роках Ф. Кричевський створив картини «Довбуш», «Переможці Врангеля», «Веселі доярки», цикл творів за мотивами поезій Т. Шевченка (1937-1940).

Довбуш, 1932р.
Переможці Врангеля, 1934-1935рр.
портрет Тараса Шевченка, 1928—1929 рр.

     На початку 1930-х років Кричевський переїжджає в Харків і викладає у Харківському художньому інституті. У 30-х роках обіймає посаду заступника директора Київського художнього інституту і декана живописного факультету, бере участь у створенні Спілки художників України. В останні два роки працював над полотном «Квітуча Україна».

     Помер Ф. Кричевський 30 липня 1947 року в Ірпені поблизу Києва.

      Федір Кричевський як художник і педагог зробив великий внесок у розвиток українського мистецтва. Багато першорядних українських майстрів зобов'язані йому своїм творчим зростанням. Учнями його різного часу були такі відомі українські митці, як Сергій Григор'єв, Віктор Костецький, Григорій Меліхов, Тетяна Яблонська, Сергій Отрощенко.

Федір Кричевський жив і творив у дві епохи, зазнав впливу різних течій і напрямів, але зумів витворити власний стиль у мистецтві, для якого характерне монументально-епічне трактування образів. Змалку живучи серед народу і народної творчості, Ф. Кричевський протягом усього життя був її популяризатором. Вихованець реалістичної школи, якій властиві міцне знання рисунка, кольору, класичність побудови композиції, він, проте, ніколи не був гострим противником новітніх течій і напрямів, що заполонили мистецтво у 20-х роках. Під час полеміки про шляхи нового мистецтва, що розгорілася між численними художніми об'єднаннями України, Ф. Кричевський залишався вірним реалістичній манері, вбачаючи головну вартість митця не у частій зміні мистецьких орієнтацій, а в постійній вимогливості до удосконалення живописної майстерності, основу якої він вбачав у незмінних для художника вартостях.

      Водночас він послідовно відстоював в умовах радянської дійсності національні традиції, розробляючи українську тематику засобами, які він перейняв під час своїх закордонних поїздок по Європі. Кожна картина Ф. Кричевського була подією у мистецькому житті, а триптих «Життя» увійшов в історію українського живопису як твір глибоко національний своїм колоритом і епічністю, суголосною з українськими народними думами. В основу триптиха покладено глибоко філософський зміст: «Любов», «Сім'я», «Повернення» — споконвічний цикл життя селянської родини. Філософська глибина досягнута художником величністю узагальнених ритмів, абстрагованою символікою, гармонійністю декоративної живописної мови. Ф. Кричевський звернувся до традицій іконописного малярства, але уникнув прямої стилізації під давні іконописні сюжети і наповнив свій твір новим звучанням завдяки мелодійності живопису й архітектонічній виваженості композиції. Триптих «Життя» експонувався на багатьох виставках в Україні й за кордоном.

    1928 року на Міжнародному конкурсі у Венеції він мав великий успіх і численні відгуки у пресі. 1933 року частина триптиха «Повернення» самостійно експонувалася у складі виставки радянського мистецтва у Копенгагені та Варшаві.

     Художник багато часу працював у селі Шишаки на Полтавщині. Він придбав там звичайну хату, що стала своєрідною академією, в якій набиралися наснаги студенти під час практики. Кричевський зібрав у Шишаках велику колекцію народного мистецтва— килимів, вишивок, кераміки, іконопису, що слугували взірцями для натюрмортів.
Фотографія з фондів Ірпінського історико-краєзнавчого музею.  Село Шишаки. На дворі біля будинку Ф.Г. Кричевського, 1939р.

     У Шишаках  Ф. Кричевський створив картини «Розповідь діда», «Веселі доярки», «Дівчата». Особливий успіх на виставках мала картина «Веселі доярки», у якій Федір Кричевський повторює свій улюблений прийом: зобразивши трьох дівчат, він розкриває їхні образи у протиставленні й доповненні. Широкий декоративний живопис твору відзначається соковитістю й колірною насиченістю, притаманною народному мистецтву. Найбільшим досягненням майстра передвоєнних років була серія копозицій за мотивами поеми Т. Шевченка «Катерина», які він створив до 125-річчя від дня народження поета. Художник у властивій йому епічно-монументальній манері дав своєрідну живописну інтерпретацію геніальної поеми, відтворивши притаманний їй драматизм і водночас високий ліризм.
Дівчата, 1937.

       Ф. Кричевський був видатним майстром портрета. Звертаючись до простих і невибагливих мотивів, він незмінно прагнув досягти в розкритті образів високих загальнолюдських рис.У творах давнього українського живопису Ф. Кричевський почерпнув неповторну монументальність, яка підкреслювала високу людську гідність. До кращих портретних творів митця належать «Три покоління» (1913), «Портрет історика мистецтва, професора Г. Павлуцького» (1923), «Автопортрет у свитці» (1924), «Т.Г. Шевченко» (1929).
«Портрет історика мистецтва,
професора Г. Павлуцького» (1923)

 Своєрідним вираженням творчого кредо митця, який усе своє життя сповідував вірність мистецтву та його високим естетичним критеріям, став «Автопортрет у білому кожусі» (1932), у якому Ф. Кричевський у той складний час, коли українська культура зазнавала репресій, зумів утвердити у втіленому образі свою високу гідність українського митця. Федір Кричевський творив у важких умовах панування вульгарного соціологізму, під час адміністративного запровадження так званого методу соціалістичного реалізму.
 «Автопортрет у білому кожусі» (1932)

      Майже в усі періоди творчої біографії художник багато часу віддавав педагогічній діяльності. Він був педагогом, уроки якого учні пам'ятали все життя. Найперше, чого прагнув домогтися Ф. Кричевський від учнів, — розвинути колористичне обдарування. Він навчав студентів шукати колір у природі, у народному мистецтві. Він не любив в'ялого й неактивного живопису. Однак застерігав учнів і від прикрашання та зовнішньої декоративності. «Не порушуйте головного принципу живопису — гармонії», — часто казав він своїм учням. Ф. Кричевський вимагав від молоді критично ставитися до новацій і над усе прагнути опанувати рисунок і живописну майстерність. Свій педагогічний метод він ілюстрував постановками, які демонстрував у майстерні. На них приходили дивитися, як на незвичайні події.

       Художник намагався розвинути в учнів інтерес до народних тем і сюжетів, прищепити любов до народного мистецтва. Славнозвісні поїздки з улюбленим професором у його село Шишаки згадувало багато українських митців як події особливої ваги, що вплинули на їхні творчі долі.
Т.М. Старосельська, Ф. Г. Кричевський, Т. Н. Яблонська в майстерні станкового живопису КДХІ. 1939. Київ

     Свої погляди на мистецтво та педагогічні засади виховання художників Ф. Кричевський викладав у наукових теоретичних працях, за які йому було присвоєно звання доктора мистецтвознавства. На початку війни Київський художній інститут було евакуйовано до Уфи, але старий професор залишився на окупованій території, через що по закінченні війни йому довелося терпіти злигодні. Під час війни згоріло його помешкання у Києві та майстерня у Шишаках. Йому надали житло під Києвом, в Ірпені. Він почав керувати аспірантурою в Науково-дослідному інституті монументального живопису і скульптури при Академії архітектури, але створити уже нічого не зміг. Він належав іншому часові, а в новому йому було незатишно й самотньо.

Існують  дані, що Друга світова війна стала важким випробуванням у житті митця. Опинившись на окупованій фашистами території, художник опинився у надзвичайно скрутному становищі.

 В 1943 році у нього з’явилася виразка шлунку. Німецький лікар, професор та шанувальник мистецтва, рятуючи Кричевського від смерті, перевозить його в німецьке місто Кеслінг. Згодом до Кричевського приїздить і дружина з донькою. Там митець за наклепом потрапляє в німецькі катівні Гестапо. Лікар Фергесен вдруге рятує життя художнику.

 Після наступу радянських військ Кричевський знову опиняється у катівні, сталінському «смерш», де пробув майже рік. Які йому довелося витримати тортури, знав тільки він один. Тяжко хворий в 1946 році, Кричевський звернувся з листом до Уряду с проханням дати йому дозвіл повернутися до Києва. Із спогадів його учня — С. А. Григор'єва, народного художника України відомо:«	…Демобилизовавшись в мае 1946 года, я вернулся в институт на работу. Через некоторый промежуток времени ряд учеников и сотрудников Кричевского вызвали в Правление Союза художников. Секретарем Союза был тогда С.Е. Раевский. Он зачитал нам письмо Кричевского из Вены с просьбой разрешить ему вернуться на родину в Киев. Раевский передал нам, что Правительство интересуется мнением близко стоящих к нему художников, и, попросил нас высказаться. Мы все единодушно заявили о том, что он нужен, полезен искусству.»

   «Він привчав нас до ясної логіки форми, не припускаючи при цьому ніяких компромісів у взаємовідношенні всіх компонентів картини. Як у художній творчості, так і в педагогічній роботі він був справді національний художник. Я завжди з вдячністю згадую Федора Григоровича, який вчив нас працювати творчо, енергійно, настирливо, з цілковитою віддачею всіх сил улюбленій справі».

Т. Яблонська

Пам'ятний знак біля садиби в Ірпені в якій мешкав Кричевський
надгробний пам'ятник
Ф.Кричевського

Видатний художник і педагог, заслужений діяч мистецтв УРСР. Один із засновників і перший ректор Української академії мистецтв. Федір Григорович Кричевський відігравав помітну роль у мистецькому житті України від початку XX століття до Другої світової війни.


title: Презентація на тему «Еволюція зір. Змінні зорі»

text:
Еволюція зір. Змінні зорі
Підготувала учениця 11-Б класу Ковальчук  Юлія
Утворюються  у газо-пилових хмарах

 Виникають гігантські згустки речовини внаслідок гравітаційного  притягання

Маса  згустка  дорівнює  кільком масам Сонця

 Ядро розігрівається до десятка мільйонів градусів внаслідок подальшого стискання
Виникає термоядерна реакція
Процес народження зорі може тривати до мільйона років
  Через мільярди років їх верхні шари розширюються і відриваються від зорі
  Утворюється білий карлик, який з часом згасає
Вибухають через певний час, утворюючи нейтронну зорю і чорну діру

За деяких умов (їх можна назвати кілька) конденсується хмара міжзоряного космічного пилу. За досить невеликий проміжок часу, під дією сили всесвітнього тяжіння з цієї хмари утворюється порівняно густа непрозора газова куля. Цю кулю не можна назвати зіркою, оскільки температура в її ядрі не достатньо висока, щоб почалися термоядерні реакції. Тиск газу всередині кулі не достатній щоб урівноважити силу тяжіння, тому куля під дією сили тяжіння продовжує стискатися. На цьому етапі зірку називають «протозорею».
В загальному випадку формується не одна така протозірка, а кілька, і в майбутньому група стає зоряним скупченням. Також навколо протозорі утворюються менші згустки, котрі потім стають планетами. У міру стискання протозорі її зовнішня і внутрішня температури зростають до моменту, коли температура і тиск у ядрі зроблять можливими реакції термоядерного синтезу. Тільки після цього протозоря стає зіркою.
Виникнення зірки починається з ущільнення речовини усередині туманності.Що утворювалося ущільнення поступове зменшується в розмірах, стискуючись під впливом гравітації. Під час цього стиску, або колапсу, виділяється енергія, що розігріває газ і пил і зухвалий їхнє світіння. Виникає так звана протозірка. У її центрі, або ядрі, щільність і температура речовини максимальні. Досягшись температури близько 10 000 000°С, у газі починають протікати термоядерні реакції. Ядра атомів водню з'єднуються, перетворюючись у ядра атомів гелію. При такому синтезі виділяється величезна кількість енергії. У процесі конвекції ця енергія переноситься в поверхневий шар, а потім випромінюється в космос у вигляді світла й тепла. Таким чином, протозірка перетворюється в справжню зірку
Цю початкову стадію еволюції зорі проходять залежно від їх маси: якщо маса більша, ніж маса Сонця, то етап триватиме кілька мільйонів років, якщо маса менша — до кількасот мільйонів років.
Після того як водень у ядрі здебільшого «вигорить», термоядерні реакції перестають виробляти достатню кількість енергії для того, щоб підтримувати сталий, потрібний для урівноваження сил гравітації, тиск. Внаслідок падіння тиску зоря знову починає стискатися, поки ядро знову не розігріється до температури, за якої починається вже інша термоядерна реакція — гелій перетворюється на вуглець. Ядерні реакції гелій-вуглецевого циклу характеризуються набагато більшою швидкістю та, відповідно, виділенням енергії. Світність зорі зростає у десятки раз, вона розширюється («розпухає»), пересуваючись на діаграмі Герцшпрунга-Рассела вправо, до області гігантів. Коли ж закінчиться і гелій, зорі просто «скидають» частину своєї маси(так формуються планетарні туманності) і тут все залежить від маси зорі.

Зоря, маса якої після скидання оболонки більше ніж 1,6 маси Сонця, починає сильно стискатися, і тому що при даній масі внутрішній тиск «виродженого» газу, з котрого складається зірка, не може урівноважити гравітаційну силу зоря стискається до точкових розмірів. Така зоря називається чорною діркою. Її гравітація настільки велика, що навіть фотони не можуть її подолати, тому ніякими методами окрім гравітаційних зафіксувати таку зірку неможливо.
Змінні  зорі
Зміна блиску зумовлена процесами, що відбуваються у їх надрах
Пульсуючі зорі
Спалахуючі зорі
Цефеїди
Нові зорі
Наднові зорі
Цефеїди - зорі, які відзначаються ритмічним коливанням блиску         ( з певним періодом) та зміною фізичних розмірів.
Нові зорі
Блиск  раптово зростає в 1000 а то й  в 1000000 разів

Виділяється енергія, яку Сонце випромінює за 100000 років
Схема  утворення нової зорі
Перетікання речовини однієї зорі на іншу
Утворення аккреaційного диску
Збільшення маси і температури білого карлика
Стрімкий початок термоядерної реакції
Скидання оболонки в навколишній простір

Наднові зорі
Блиск у максимумі стає порівнянним з яскравістю  всією зоряної системи (оболонка зорі розширюється і спостерігається і вигляді туманності).
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Українська музика XIX століття»

text:
Українська музика XIX століття

Землеробські пісні
Музичні заклади
Повсякденне життя населення
Музичні інструменти:
Самодіяльні колективи
Хоровий спів
С.С. Гулак Артемовський-створює першу українську оперу
Музична картина народного життя
М.В.Лисенко -ціла епоха
Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Як пов’язані між собою дохід, витрати та прибуток підприємця»

text:
Як пов’язані між собою дохід, витрати та прибуток підприємця
Дохід є спонукальним мотивом і джерелом діяльності підприємства.
Підприємство  приводить у рух усі виробничі фактори - капітал, працю, природні ресурси - для створення продукту, його наступної реалізації та утворення доходу.
У процесі підприємництва формуються два види доходу:
Q (Quanting) – обсяг проданої продукції,
Р  (Price) – ціна одиниці продукції.
Валовий дохід або загальний виторг

Прибуток підприємця

TR (Total Revenue) = P*Q
Pr = P*Q - TC=
=TR - TC
 Pr – прибуток підприємця
 TC – загальні витрати на в-во та реалізацію продукції
Види доходу:

Валовий
Чистий

Прибуток після оподаткування
NPr = Pr – T
NPr – чистий прибуток,
T – податок на прибуток
 грошова виручка від реалізації продукту зменшена на суму постійних витрат підприємства
Поняття "дохід" ширше поняття "прибуток". Прибуток підприємства є складовою частиною доходу підприємства. Прибуток - це частина виручки, що залишається після відшкодування всіх витрат на виробничу і комерційну діяльність підприємства.
Прибуток є основним фінансовим джерелом розвитку підприємства, науково-технічного вдосконалення його матеріальної бази і продукції всіх форм інвестування. Він є джерелом оплати податків і з урахуванням значення прибутку вся діяльність підприємства спрямована на його зростання.
Витрати виробництва – це витрати людської праці, це грошовий вираз використання виробничих ресурсів для виробництва та реалізації життєвих благ.
ВитратиTC = FC + VC
Постійні
Змінні
Загальні
    Постійні (витрати підприємства, що не залежать від обсягу випуску продукції):• зарплата адміністрацій• оренда• плата за кредит• витрати енергії на невиробничі цілі.
    Змінні ( залежать від обсягу випуску продукції):• зарплата найманим робітникам• вартість сировини• оплата транспортного обладнання.
Продукція
Витрати
Закон максимізації прибутку
Орієнтуючись при виборі рішення на мінімально можливий рівень витрат, фірма, як правило, розглядає цю задачу не як самоціль, а як засіб розв'язання загальнішої задачі — максимізації прибутку. Ця мета є головною для будь-якої фірми, навіть якщо вона не формулюється у вигляді провідного мотиву її діяльності.
Максимального прибутку підприємство досягає за певних оптимальних обсягів виробництва, а саме тоді. Коли додержується тотожність:

Можна сформулювати загальне правило максимізації прибутку: фірма буде збільшувати випуск доти, доки додаткові витрати на виробництво додаткової одиниці продукції не зрівняються з граничним доходом від її продажу.

Дані свідчать, що максимум загального прибутку припадає на випуск четвертої та п'ятої одиниць продукту. Випуск вище і нижче цього рівня однаково призводить до втрати прибутку.
 Крім абсолютного показника прибутку (поданого у грошовому вимірі) для оцінки діяльності підприємств використовують і відносний показник прибутковості, або рентабельності.
Це співвідношення прибутку і витрат:

Прибутковість(рентабельність) показує, який прибуток одержано на одиницю витрат.
    Підприємець може впливати на прибуток і на прибутковість (рентабельність), не тільки знаходячи оптимальні обсяги випуску, але й використовуючи інші можливості:
ефективне використання всіх виробничих ресурсів;
вища технічна озброєність праці;
реалізація технічних та організаційних нововведень;
більш досконале знання ринку.

Дякую за увагу!


Презентація на тему «Толерантність» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Sport» (варіант 3)

text:
Sport

		Sport (or sports) is all forms of usually competitive physical activity which, through casual or organised participation, aim to use, maintain or improve physical ability and skills while providing entertainment to participants, and in some cases, spectators. Hundreds of sports exist, from those requiring only two participants, through to those with hundreds of simultaneous participants, either in teams or competing as individuals.

		Sports play an important part in our life as our state of health depends on it. It’s popular among both children and grown-ups. The sport helps to bring up physically strong, courageous, strong-willed and energetic people.

		People who are interested in sports can be roughly divided into two following groups: those who like doing sports and those who prefer watching sport events or competitions.

		The first group includes people who prefer to take part in competitions, do morning exercises regularly and train themselves in different clubs and sections.

		The second group is more numerous and consists of people who like just watching competitions and sports games, listening to sports news and interesting stories about sportsmen. They do not go in for sports.


title: Презентація на тему «Berlin» (варіант 1)

text:
Berlin

 Museumsinsel
Berlin verfügt über eine Vielzahl von Museen. Im Jahr 1841 bestimmte eine königliche Order, die von Spree und Kupfergraben umflossene Museumsinsel im nördlichen Teil der Spreeinsel zu einem „der Kunst und der Altertumswissenschaft geweihten Bezirk“. Schon zuvor war dort das Alte Museum am Lustgarten entstanden, dem nun mehrere Museen, wie das Neue Museum, die Alte Nationalgalerie, das heutige Bode-Museum und dasPergamonmuseum folgten. Diese Museen sind in erster Linie durch ihre Exponate aus der Zeit der Antike berühmt. 1999 wurde die Museumsinsel in die UNESCO-Liste des Weltkulturerbes aufgenommen.
Tiergarten
Im Zentrum der Stadt liegt der Große Tiergarten. Er ist die älteste und mit 210 Hektar größte und bedeutendste Parkanlage Berlins und wurde im Verlauf von mehr als 500 Jahren gestaltet. Ursprünglich ein ausgedehntes Waldareal vor den Toren der Stadt, genutzt von den preußischen Adeligen als Jagd- und Ausrittgebiet, wurde dieses nach und nach von der Stadtentwicklung umschlossen. Heute erstreckt sich der Park vom Bahnhof Zoo bis zum Brandenburger Tor und grenzt direkt an das Regierungsviertel.


Презентація на тему «Готический стиль»


Презентація на тему «Словотворчі засоби стилістики»


title: Презентація на тему «Проімперська політика Володимира Щербицького»

text:
Проімперська політика Володимира Щербицького
Підготувала
Учениця 11-А класу
Кошина Анна
 народився 17 лютого 1918 р. у м. Верх-ньодніпровську Дніпропетровської області в робітничій сім’ї;
 1932 р. – вступив до комсомолу;
 1934-1935 р.р. – працював на оплатній комсомольській посаді.
Володимир Щербицький
м. Верхньодніпровське, де народився В. Щербицький
 навчався у Дніпропетровському хіміко-технологічному інституті (до 1941 р.);
 1941 р. – вступив до КПРС.
Головний вхід Дніпропетровського хіміко-технологічного інституту
 навчання у Військовій академії хімічного захисту;
Роки війни
Військова академія хімічного захисту (м. Кострома, Росія)

 військова служба у військовій частині (Монголія);
 участі у воєнних діях не брав.

Сім'я
 1945 р. – одружився з Радою Гаврилівною Жеромською у Тбілісі. Всупереч марновірствам, їх шлюб виявився довгим і щасливим. Діти: дочка Ольга, син Валерій.
 усунув усіх прибічників Петра Шелеста, провів партійне чищення;
 добирав кадри за принципом особистої відданості;
 проводив проімперську політику, жорстоку централізацію та підпорядкування республіки центру;
 орієнтація економіки України – народне господарство СРСР;
 керував Україною 17 років;
 Риси характеру:

 працьовитість;
 амбіційність;
 цілеспрямованість;
 відповідальність.
 орієнтувався на інтереси та настрої верхів, Москви, а не на інтереси українського народу
Діяльність
 збудована за згоди першого секретаря ЦК КПЦ В Щербицького;
 Протиріччя будівництва:

Чорнобильська АЕС
 густозаселений регіон;
 небезпечні піщані ґрунти;
 прискорене будівництво з недосконалим обладнанням;
 протести вітчизняних науковців.
 26 квітня 1986 р. – аварія на Чорнобильській АЕС;

 вчасно не повідомлено народ про страшну аварію;
 не вжито рішучих заводів щодо евакуації населення;
 замовчення об’єктивної інформації про катастрофічні наслідки для України.
 у посилився диктат апарату;
 	головні провідники:

 посилився тиск на інтелігенцію, репресії стали жорстокішими;
 посилилася русифікація;
 проводилася нещадна боротьба з інакомислячими.

Діяльність
 секретар ЦК КПУ з питань ідеології    В. Маланчук;
 голова КДБ України В. Федорчук.

В. Щербицький та Л.Брежнєв
 Не похитнули становище В. Щер-бицького ні смерть Л.Брежнєва, ні Ю. Андропова, ні К. Черненка. Перший секретар ЦК КПУ і за часів горбачовської “перебудови”.
 1989 р. – подав заяву про звільнення з керівних обов’язків у зв’язку з виходом на пенсію.

Риси управління
 прибічник централізованої політики, підпорядкування центру;
 розпочалася чергова хвиля русифікації;
 прихильник екстенсивних форм і методів ведення господарства;
 сприяв зростанню ролі КПРС як єдиної монопольної організації, що має керувати господарством і культурою;
 прихильник командно-адміністративних методів керівництва;
 боротьба з інакомислячими.

Помер у лютому 1990 р. у Києві. Похований на Байковому кладовищі.
Меморіальна дошка в Києві


title: Презентація на тему «Військові бази»

text:
Військові бази – джерело небезпеки для довкілля
Військова діяльність
Військова діяльність була і залишається джерелом небезпеки для природи. Більшість об'єктів створює реальну і потенційну небезпеку для населення і довкілля, забруднює навколишнє середовище хімічними речовинами, зокрема важкими металами, підвищує радіаційний фон, що зумовлює деградацію природних комплексів.
Основні проблеми:
Воєнно-промисловий комплекс споживає величезну кількість мінеральної сировини та енергії, потрібних для виробництва військової техніки.
Армія і флот спалюють колосальні об'єми палива.
Площа земель під полігонами, стрільбищами, навчальними центрами перевищує 100 тис. га.
Випробування різних видів озброєнь, а також проведення маневрів і навчань.
В результаті втрат, витоків і розливів паливно-мастильних матеріалів протягом тривалого часу (іноді десятиріч) довкола військових баз та аеродромів на кілометри навколо забруднені поверхневі й підземні води. Ці порушення спричинюють появу в криницях, ставках і річках «запасів» нафтопродуктів і навіть токсикантів та канцерогенів — хрому, кадмію, свинцю, бензпіренів.
Багато екологічних проблем є також у Військово-морських силах України. Кораблі й судна будувалися без урахування сучасних екологічних нормативів. Нині це джерело постійного забруднення водних об'єктів.
У багатьох військових частинах не дотримуються правил захисту цивільного населення від шкідливого впливу електромагнітного й високочастотного випромінювання потужних радіолокаційних станцій.
 На сьогоднішній день на території України розміщено 135 арсеналів, баз і складів, на яких зберігається близько 772 тисяч тонн надлишкових і непридатних до подальшого використання та зберігання ракет і боєприпасів.
Розв'язати проблему надлишкових і непридатних для використання та зберігання боєприпасів можливо шляхом їх утилізації.


title: Презентація на тему «Ireland» (варіант 2)

text:
Ireland
Republic Of Ireland
Official languages: Irish and English
Form of government: parliamentary Republic
Area - 70.2 thousand km.  (117 in the world)
Population: 5 millions people (123-e)

Republic of Ireland - a country in Northern Europe occupying most of the island of Ireland. On the North it borders with the UK.
State symbols

Flag
Coat of arms
Currency: Irish pound.1999 - Euro

The capital of Ireland is Dublin
       Catholic Church
In Dublin, a lot of Catholic churches.
                                         Millenium Spire

Millenium Spire - symbol of Dublin.
Was installed in 2003.
Height 120 meters.

            Symbols of Ireland

clover
harp
 liprikon
Largest cities of Ireland
Dublin
Cork
Limerick
Galway
In  Ireland survived many castles
Dublin Castle
Castle Cashel
Kilkenny Castle
Bunratty Castle

Ashford Castle
 Redwood Castle

Famous people оf Ireland: writers
Jonathan Swift
James Joyce
William Yeats
Bernard Shaw
Samuel Beckett
Famous people: actors
Pierce Brosnan
Martin Sheen
Saoirse Ronan
Scott Andrew
Colin Farrell
Paula Malcomson
Aidan Gillen
Evanna Lynch;
Katie McGrath
Ruth Negga


title: Презентація на тему «Індивідуально-психологічна характеристика особистості»

text:
Індивідуально-психологічна характеристика особистості
План
1.Психологічні процеси особистості та їх види
2.Характеристика психологічних властивостей особистості
3.Види психічних сторін людини
Психологічні процеси – це психічні явища, що забезпечують первинне відображення і усвідомлення людиною впливів навколишньої дійсності. Як правило, вони мають чіткий початок, певне протікання і яскраво виражене закінчення.
Психологічні процеси

Емоційні
Пізнавальні
Вольові

Пізнавальні процеси
Відчуття
Сприйняття
Увага
Мислення
відображення окремих властивостей предметів і явищ, що діють у даний момент на рецептори людини.
відображення в свідомості людини предметів і явищ при їх безпосередньому впливі на органи чуття.
спрямованість психічної діяльності на певні предмети або явища дійсності за умови абстрагування від усього.
соціально обумовлений процес опосередкованого та узагальненого відображення дійсності в ході її аналізу та синтезу
В історії психології відомо кілька теорій темпераменту. Найдавніша з них – гуморальна, який пов’язує темперамент зі специфікою мікросередовища організму людини. Еммануїл Кант поділив одних людей вдачі, а інших – на темперамент діяльності; Ганс Юрген Айзенк – на емоційних і неемоційних.
У ХХ столітті була оґрунтована соматична теорія темпераменту  Е. Кречмера, який пов’язував поведінку людини з будовою її тіла.
Темперамент – це форма способу життя, яка виникає на ґрунті розвитку й дозрівання, а не навчання й виховання.
Холерик
Флегматик
Меланхолік
Сангвінік
Характер – це психічна якість особистості, яка визначає лінію поведінки людини і виражається в її ставленні до навколишнього світу, праці, інших людей і до самої себе.
Структура і зміст характеру кожної людини визначається:
динамікою волі
специфікою прояву емоцій людини та емоційного фону
інтелектуальними здібностями людини
взаємозв’язком цих компонентів
Здібності – це психічна здатність особистості, яка відображає прояв таких її особливостей, які дозволяють опановувати один чи декілька видів діяльності і успішно ними займатися.
Психічний стан – це цілісна характеристика психіки людини, яка фіксує момент сталості і своєрідності в динаміці психічних явищ.
Щодо домінування психічних процесів за їх складністю і довільністю від афекту (домінують емоції) і до пристрасті (єдність емоції і волі).
Афект – це короткочасне бурхливе переживання людини, під час якого знижується ступінь самовладання.
Депресія – стан душевного розладу, пригнічення, песимізму та занепаду духовних сил.
Настрій – стан людини, який існує впродовж тривалого часу і визначає її загальний тонус.
Фрустрація – психологічний стан людини, який виникає суб’єктивно неподоланими труднощами, що виникають на шляху до досягнення мети чи вирішення завдань.
Дякую за увагу!!!


Презентація на тему «Гендерні стереотипи» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Вища освіта у Франції»

text:
Вища освіта у Франції
Україна 2012

1
CampusFrance – вища освіта у Франції

2

Вільний доступ до вищої освіти
Якість навчання
Традиції, перевірені часом
Рівні права французьких та іноземних студентів
Диплом європейського зразка
CampusFrance – вища освіта у Франції
3
Основні переваги
CampusFrance – вища освіта у Франції

													Мій вибір - Франція
Розвинена та довершена система освіти та науки
3 місце в Європі за кількістю Нобелівських лауреатів з інженерних спеціальностях

6 місце в світі та 2 в Європі за кількістю дослідників (230 тис. наукових працівників)

3 місце в Європі за кількістю опублікованих наукових статей
2 місце в Європі за капіталовкладеннями приватного  сектора в наукові дослідження (48 мільярдів $ у 2006 р.)
4 місце у світі за показниками економічного розвитку
2 місце по експорту послуг у Європі
У 2008 р, витрати з національного бюджету на потреби дослідницької діяльності склали 23,2 мільярди євро
Більше 6,2% ВНП призначено на потреби освіти
Більше 2,2 мільйона студентів навчається у Франції
Щороку Франція приймає 284 600  іноземних студентів, що складає 12% від загальної кількості французького студентства ( У Великобританії –  14%, у Німеччині – 13%)
4
Ключові цифри
 Доступна та якісна система освіти та науки
Результати:
CampusFrance – вища освіта у Франції
													Мій вибір - Франція

Розвинена та довершена система освіти та науки

CampusFrance – вища освіта у Франції
   Європейська система освіти

   3  рівні, 3 дипломи
Lіcence (L) = 6 семестрів = 180 ECTS (бакалаврат)
Master (M) = 4 семестри = 120 ECTS (магістратура)
Doctorat (D) = мінімум 3 роки по закінченні магістерського курсу (не виражається в ECTS) — (аспірантура)

   Система ECTS (Європейська Кредитно Трансферна Система) ґрунтується на накопиченні загальновизнаних модулів, які визначають якість роботи студента. Ця система полегшує європейську мобільність студентів протягом усього періоду навчання

5
													Мій вибір - Франція

Європейський диплом
CampusFrance – вища освіта у Франції
Source : MESR

Схема системи французької вищої освіти
CampusFrance – вища освіта у Франції
6
													Мій вибір - Франція

Європейський диплом

Більше 3 500 державних і приватних навчальних закладів:

220 бізнес шкіл

  20 архітектурних шкіл

   3 000 інших видів шкіл
7
Розмаїття спеціалізацій
CampusFrance - вища освіта у Франції				1/2
												Моя освіта у Франції

Університети

  1 млн.400 тис. студентів, 70 000 аспірантів
  Освіта у всіх галузях знань
  Наукова діяльність
  Запис на перший рік навчання, здійснюється на основі атестата про повну середню освіту
  Дипломи державного зразка (Licence, Master, Doctorat) та університетські дипломи
   Безкоштовна освіта. Вступний внесок складає не більше 400 €, оскільки реальні витрати на освіту бере на себе держава (від 8 000 ло 14 000 €)

8
Розмаїття спеціалізацій
CampusFrance - вища освіта у Франції				1/2
												Моя освіта у Франції

CampusFrance - вища освіта у Франції

 Суворий відбір при вступі, обов'язкове 2-річне навчання на підготовчих курсах, або завершення першого циклу вищої освіти
 285 000 студентів
 Державні або приватні навчальні заклади
 Iнженерні школи, вищі нормальні школи (ENS), інститути політичних наук (IEP), комерційні та бізнес школи, ветеринарні школи тощо
 Забезпечують повний курс вищої освіти
 Тривалість навчання складає від 3 до 7 років
 Платна форма навчання
9
Вищі школи
Розмаїття спеціалізацій
CampusFrance - вища освіта у Франції				1/2
											Моя освіта у Франції

  3000 інших державних і приватних закладів вищої освіти
  Школи й Інститути, спеціалізовані в таких галузях: охорона здоров'я, парамедицина, аудіовізуальна сфера, технології комунікації, журналістика, соціальні науки, мода, дизайн, туризм, гастрономія, військова, сільськогосподарська тощо
  По закінченню цих вищих навчальних закладів студенти отримують державні дипломи або університетські дипломи чи сертифікати (не державного зразка)

  Тривалість навчання від 2 до 5 років
10
Школи та спеціалізовані інститути
Розмаїття спеціалізацій

CampusFrance - вища освіта у Франції				1/2
												Моя освіта у Франції

Doctorat – 3й цикл навчання (аспірантура)

CampusFrance - вища освіта у Франції				1/2
11

Дисертаційна робота пишеться 3 роки, після завершення другого циклу навчання
Дослідження здійснюються в докторських школах, які мають державну акредитацію
Докторські школи несуть відповідальність за якість наукової роботи та за майбутнє своїх докторантів:
Організовано повний науковий супровід дисертаційної роботи
Створені необхідні умови для здійснення наукових досліджень
Відкриті до міжнародної співпраці в рамках угод між навчальними закладами щодо спільного наукового керівництва дисертаціями
Контроль і оцінка діяльності докторських шкіл здійснюється Агенцією Оцінювання Вищої Освіти та Науки (AERES); результати публікуються на сайті (www.aeres-evaluation.fr)
												Моя освіта у Франції

Наукова освіта

Наукові дослідження здійснюються в тісному партнерстві з дослідницькими організаціями та науковими центрами (CNRS, INSERM, INRA…) або безпосередньо в їх лабораторіях, або в наукових  центрах, які знаходяться під спільним керівництвом кількох навчальних закладів;
На підприємствах  (Відділ дослідження та розвитку)
Наукові дослідження в цифрах
 300 докторських шкіл
• 70 000 докторантів
• 10 000 закінчених наукових досліджень щороку
• 2,16% валового національного продукту виділяється на розвиток науково-дослідницької діяльності (2005)
• 37 мільярдів євро в статті «витрати» призначені для здійснення новітніх розробок (2005)
• 96 000 наукових співробітників і науково-педагогічних кадрів задіяні в системі освіти
• 360 000 осіб залучено до наукової діяльності
  (44% в держструктурах, 56% на підприємствах)

CampusFrance - вища освіта у Франції
12
Розвиток наукових досліджень у Франції
												Моя освіта у Франції

Наукова освіта
	Пошукова система www.campusfrance.org дозволяє Вам обрати з-поміж усіх навчальних закладів Франції той, який якнайбільше відповідає Вашим інтересам.

13
Зручна пошукова система
										Мій навчальний рік у Франції
Вибір навчального закладу
14
До від’їзду
										Мій навчальний рік у Франції
Календар подій
15

										Мій навчальний рік у Франції
Календар подій
У Франції

CampusFrance - вища освіта у Франції
16
					Приблизний місячний бюджет студента

CampusFrance – вища освіта у Франції

17
Джерела фінансування: пошуковий сервер CampusBourses

										Мій навчальний рік у Франції
На сайті CampusFrance (http://www.campusfrance.org)  функціонує зручна пошукова стстема стипендіальних програм.
 Багаторівнева система пошуку (за типом програми, рівнем навчання, дисципліною, країною проживання) допомогає студентам знайти поміж програм, ті які відповідають необхідним критеріям

 у магістратурі (Master 1) з будь якої дисципліни тривалістю 10 місяців

 в аспірантурі під подвійним французько-українським науковим керівництвом для роботи над дисертацією (три наукових стажування по 6 місяців протягом 3 років);

 за програмою «n+і» для проходження магістерського циклу навчання з інженерних спеціальностей (рівень Бакалавр / Магістр)  	www.nplusi.com

 за магістерською програмою COPERNIC (12 місяців) для фахівців інженерів і економістів	 www.cdi.fr/copernic/programme.html

CampusFrance - вища освіта у Франції
18
Джерела фінансування: Стипендії уряду Франції

										Мій навчальний рік у Франції
CampusFranceAgence nationale pour la promotionde l’enseignement supérieur français à l’étranger

Високий рівень знань кандидата;

Якісний та переконливий навчальний проект з обґрунтуванням професійного вибору;

Володіння французькою та/чи англійською мовами залежно від навчального проекту;

Розробка індивідуального проекту студента на основі вже існуючого чи тільки-но започаткованого французько-українського освітнього  та/чи наукового співробітництва.

CampusFrance - вища освіта у Франції
19
Джерела фінансування

Детальну  інформацію
дивіться на сайті
Посольства Франції
www.ambafrance-ua.org
рубрика
“Навчання у Франції”

Умови надання стипендій:
Подача документів до 15 березня
Джерела фінансування: стипендії уряду Франції

										Мій навчальний рік у Франції
CampusFranceAgence nationale pour la promotionde l’enseignement supérieur français à l’étranger

 Бюро CampusFrance КПІ
тел.: +380 44 406 81 90 / campusfrance.kiev@gmail.com

 Французький Інститут в Україні, відділ університетської співпраці
тел.: +380 92 504 01 39 / іnfo@cfucus.org

Відділення CampusFrance при Альянс франсез м. Дніпропетровська
тел./факс: +38 056 770 20 66 / +38 068 413 63 10 / afdnipropetrovsk@gmail.com

 Відділення CampusFrance при Альянс франсез  м. Донецька
тел.: +38 062 332 35 10 / afdonetsk@gmail.com

 Відділення CampusFrance при Французькому Інституті м. Харкова
тел./факс: +38 057 771 02 95 / 057 771 06 72 / contact.ifkharkiv@gmail.com

CampusFrance - вища освіта у Франції
20
													Контакти в Україні
CampusFranceAgence nationale pour la promotionde l’enseignement supérieur français à l’étranger

 Відділення CampusFrance при Альянс франсез м. Львова
тел./факс: +38 0322 97 08 31 / +38 032 244 55 72 / aflviv@gmail.com

Відділення CampusFrance при Альянс франсез м. Рівного
тел./факс: +38 0362 63 61 28 / afrivne@gmail.com

 Відділення CampusFrance при Альянс франсез м. Одеси
тел./факс: +38 048 786 92 36 / +38 048 786 06 57 / afodess@gmail.com

 Відділення CampusFrance при Альянс франсез м. Луганськ
 тел./факс +38 0642 34 79 97/ aflouhansk@gmail.com

 Відділення CampusFrance при Альянс франсез м. Севастополя
тел./факс+38 0692 54 52 14 / afsebastopol@gmail.com

CampusFrance - вища освіта у Франції
21
												Контакти в Україні

CampusFrance - вища освіта у Франції

CampusFranceAgence nationale pour la promotionde l’enseignement supérieur français à l’étranger

CampusFrance Україна
www.campusfrance.org

Посольство Франції в Україні
www.ambafance-ua.org

Французький Інститут
www.institutfrancais-ukraine.com

CampusFrance - вища освіта у Франції
22
													Контакти в Україні

CampusFrance - вища освіта у Франції


title: Презентація на тему «Паркова культура» (варіант 1)

text:
Паркова культура:гармонія людини та природи
Версальський парк
Переворот у проектуванні парків класичного стилю справив талановитий майстер Андре Ленотр (1613-1700) , вершиною творчості якого став знаменитий Версальський парк , що став яскравим засобом вираження , абсолютної влади короля Франції Людовіка XIV . На цьому яскравому прикладі ландшафтного мистецтва виховане не одне покоління архітекторів. Тільки геній Ленотра підніс на небувалу висоту садово -паркове мистецтво , увібрав все краще, що існувало до нього , і затвердив французький класичний стиль .
лондонский гайд-парк
Гайд- парк - королівський парк, розташований в самому центрі Лондона. Є одним з найбільших лондонських парківНа сьогоднішній день , Гайд -парк досить популярне місце , як серед жителів Лондона , так і серед туристів. Тут можна грати у волейбол або футбол на спеціально обладнаних майданчиках , їздити верхи по Rotten Row - знаменитої дорозі для верхової їзди. Відвідувачі парку можуть купатися в озері , кататися на роликах або просто прогулюватися по тінистих алеях . На території парку досить часто проходять різні концерти , виступи , офіційні паради і найрізноманітніші виставки.
Алупкінський парк
Алупкінський парк заснований в першій половині XIX століття. На площі в 40 га виростають до 200 екзотичних деревно - чагарникових видів , різновидів і садових форм . Розбитий парк в пейзажному , або ландшафтному стилі. Тут створена унікальна озерна система , а також водоспади , водні каскади , дороги і галявини , важко повірити , що раніше ця територія була вкрита лише уламками діабазових скель. Рослинний світ парку представляють пальми і лаври , кипариси і маслини , суничник дрібноплідний і великоплідний , араукарія чилійська і калина вічнозелена . У парку акліматизована безліч екзотичних рослин країн Середземномор'я , Північної та Південної Америки , Східної Азії. Все зроблено з умілим використанням нагромаджень кам'яних хаосів , гірських джерел , аборигенної рослинності. Алупкінський парк по праву вважається найкрасивішим парком Південного берега Криму .
Сад мініатюрних пейзажів
Японський сад будується за добре продуманою схемою. Всі його складові врівноважують один одного, створюючи цілісну композицію. Простота - основний принцип, немає нічого зайвого і, що важливо, немає прагнення до європейської масштабності: сад може бути призначений тільки для милування, а не прогулянок по ньому, в цьому випадку його розмір не більше декількох квадратних метрів. У японських садах основна увага приділяється деталям. Ось де результат визначається не кількістю, а якістю.


title: Презентація на тему «Соціум» (варіант 1)

text:
Виконала: учениця 7-А класу
Волочай Ольга
Соціум (суспільство людей)
"Наука про суспільство – найскладніша з усіх наук. Суспільство зазнає впливу різноманітних факторів, воно надто рухливе, динамічне..."
Джон Бернал   говорив:
Суспільство – це форма життєдіяльності людей, спосіб їх соціальної організації. Це система, що розвивається на основі об'єктивних соціальних законів.
Як тотожне використовується поняття "соціум".
Соціум – це система суспільного співжиття людей. Соціум походить від латинського слова "соціо", що означає з'єднати, поєднати, розпочинати спільну працю. Звідси, первинне значення поняття "суспільство", що означає спільність, союз, співпраця.
Що ж таке суспільство?
Суспільство як сукупність всіх соціальних процесів вивчається багатьма суспільними дисциплінами: соціологією, антропологією, психологією, етнографією, мовознавством тощо. Соціальна філософія, що базується на принципі антропоцентризму, досліджує стан суспільства як цілісної системи, всезагальні закони та рушійні сили його функціонування та розвитку, його взаємозв'язок з природним середовищем, навколишнім світом в цілому.
Суспільство як соціальна реальність є вищою формою руху матеріального світу. Суспільство виникло внаслідок еволюції природи і з самого початку мало характерні риси.
По-перше, це специфічна системна організація, що відрізняється від інших матеріальних систем особливою структурною базою, яка поєднує в собі матеріальне і духовне виробництво, різні форми суспільних відносин, соціальну структуру, політичні інститути тощо.
По-друге, суспільство володіє особливим механізмом передачі інформації і способом успадкування.
По-третє, головною відмінністю соціальної матерії від інших її форм руху є те, що вона поєднує в собі не лише матеріальні, а й духовні процеси, свідомість.

Соціум(суспільство людей)
Характеристика структури суспільства передбачає не лише виявлення його елементів, а й визначення місця і ролі кожного з цих елементів у його функціонуванні і розвиткові. Так, основними факторами життєдіяльності суспільства є матеріально-виробничий, соціальний, політико-управлінський і духовний.
При взаємодії названих сторін суспільного життя провідною в соціальному процесі є матеріально-виробнича або економічна сторона, тобто виробництво, розподіл, обмін та споживання різних предметів та послуг.

Матеріальне виробництво створює вихідні умови для життєдіяльності людей. Воно завжди має суспільний характер і визначає взаємодію людей у процесі їх впливу на природу, перетворення матеріалу природи в предмети, які б задовольняли потреби людини.
Проте в життєдіяльності людей значну роль відіграє духовна сфера. Адже залежно від того, на якому рівні розуміння – свідомому чи несвідомому – людина здійснює свою діяльність, залежать її результати. Суспільне життя – це нерозривна єдність матеріального і духовного, їх взаємодія і переходи одне в одне.

Вчення про суспільство як складова філософії пройшло довгий і складний шлях розвитку. Можна виділити три основних підходи до пояснення сутності зв'язків та закономірностей розвитку суспільства
Натуралістичний підхід зводиться до твердження, що людське суспільство розглядається як продовження закономірностей природи, світу тварин і Космосу в цілому. Виходячи з цього, тип суспільного устрою та хід історії визначається ритмами сонячної активності й космічних випромінювань, особливостями географічного та природно-кліматичного середовища, специфікою людини як природної істоти, її генетичними, расовими і статевими особливостями
Так званий ідеалістичний підхід сутність зв'язків, що об'єднують людей в єдине ціле, вбачає в комплексі тих чи інших ідей, вірувань, міфів. Історія знає чимало прикладів існування теократичних держав (наприклад, Ватикан), де єдність забезпечувалася однією вірою, яка завдяки цьому стає державною релігією.

Третій підхід пояснення суспільного устрою пов'язаний з філософським аналізом міжлюдських зв'язків і відносин, що виникають у відповідних природних умовах і мають визначальний характер.
У дусі цієї моделі Маркс і Енгельс розробили концепцію матеріалістичного розуміння історії, сутністю якої є положення про спосіб виробництва, який формується об'єктивно, тобто незалежно від волі і свідомості людей. Не загальна ідея чи загальний Бог пов'язують людей в "соціальний організм", а продуктивні сили і виробничі відносини, видозміни яких становлять основу суспільно-економічних формацій як етапів світової історії.
Соціальна структура суспільства
Будь-яке суспільство – це не просто група окремих індивідів, а певна система соціальних зв'язків, відносин, тенденцій та закономірностей розвитку.
Сукупність соціальних спільностей і груп, що певним чином взаємодіють між собою, становить соціальну структуру суспільства.
Залежно від кількісного складу соціальні спільності поділяються на:
– великі (класи, нації, професійні та галузеві групи тощо);
– середні (територіальні спільності, виробничі колективи тощо);
– малі (сім'я та інші).

Значне поширення малих форм бізнесу та інтелектуалізація всіх сфер суспільного життя дають змогу прогнозувати як подальше кількісне зростання проміжних груп, так і зростання їх значимості в соціальній структурі сучасного суспільства.
У зв'язку з цим деякі дослідники стверджують, що сьогодні, в умовах інформаційного суспільства, закінчується великий період в історії людства, пов'язаний із поділом суспільства на класи. Зростаючі масштаби інтелектуальної діяльності в її різних формах і видах створюють умови для становлення соціально розмаїтого безкласового суспільства.

У зв'язку з цим деякі дослідники стверджують, що сьогодні, в умовах інформаційного суспільства, закінчується великий період в історії людства, пов'язаний із поділом суспільства на класи. Зростаючі масштаби інтелектуальної діяльності в її різних формах і видах створюють умови для становлення соціально розмаїтого безкласового суспільства.


title: Презентація на тему «Іван Мартос»

text:
Підготувала
Учениця 10-Б класу
ЗОШ І-ІІІ ст. №11
М. Сміла
Відняк Людмила

Іван Мартос
Іван Петрович Мартос
Народився в 1754 році у місті Ічні в козацькій родині.
Помер 5 квітня 1835 року в Петербурзі.
З 1764—73 навчався у Петербурзькій Академії Мистецтв у   Л. Роллана і Н. Жілле. Але найбільш його хист до скульптури сформувався за кордоном, у Римі, в майстерні Антоніо Канови,там Мартос малював під проводом Помпео Батоні.
Антоніо Канова
Помпео Батоні
В 1779 р. Мартос повернувся до Петербурга вже як справжній майстер, скульптор. Тому був професором а пізніше — ректором (з 1814) в Академії мистецтв у Петербурзі.
Академія
Мистецтв
У Петербурзі
Творчість
Для його надгробних пам'ятників раннього періоду характерні строга архітектоніка композиції, тонке моделювання форм, майстерне поєднання високого і низького рельєфу.
Надгробок Е. С. Куракіной
Надгробок Н. І. Паніна
Твори Мартоса зрілого періоду відрізняються загальною монументальністю форм, органічним зв'язком з архітектурним середовищем ясною замкнутістю композиції, лаконічною виразністю силуету.

 Надгробок І. Гагаріної
Пам'ятник Кузьмі Мініну та Дмитру Пожарському (Москва)
В  пізній   творчості Мартоса стають помітні нотки ригоризму, схильність до надмірної узагальненості форм і в той же час до дріб'язковості в деталях.
 Пам’ятник герцогу де Рішельє в Одесі.
Пам'ятник Олександру I в Таганрозі (1828—1831)
 Пам'ятник князеві Потьомкіну в Херсоні 1829-1835
Джерела
http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9C%D0%B0%D1%80%D1%82%D0%BE%D1%81_%D0%86%D0%B2%D0%B0%D0%BD_%D0%9F%D0%B5%D1%82%D1%80%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87

http://www.kplavra.kiev.ua/Martos__Ivan__Petrovich_.html
http://uk.rodovid.org/wk/%D0%97%D0%B0%D0%BF%D0%B8%D1%81:399718


title: Презентація на тему «Злочини»

text:
Злочини
Поняття злочину та його ознаки
Злочин - це передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб'єктом злочину.
Злочин завжди є діянням людини, що посягає на найбільш важливі суспільні відносини, які склалися і є визнаними та прийнятними в суспільстві, внаслідок чого вони охороняються кримінальним законом.
Злочин завжди суперечить інтересам суспільства, обмежує права особи або позбавляє таких прав одних на користь інших всупереч правовим приписам. При цьому, оскільки суспільні відносини та и саме суспільство постійно змінюються та розвиваються, змінюється та розвивається й поняття злочину.
Ознаки злочину:
1) це діяння, вчинене суб'єктом злочину;
2) це діяння суспільно небезпечне - воно спричиняє шкоду чи створює загрозу спричинення такої шкоди об'єктам, що охороняються чинним законодавством;
3) це протиправне діяння, яке передбачено чинним кримінальним законодавством - порушення особою конкретної кримінально-правової норми;
4) це винне діяння, тобто таке, що вчинене умисно чи з необережності;
5) це каране діяння, за яке чинним КК України передбачено певний вид, строк або розмір покарання.
 В науці кримінального права панує думка про наявність чотирьох обов'язкових ознак злочину: суспільної небезпечності, винності, протиправності і караності.
Залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на
невеликої тяжкості
середньої тяжкості
особливо тяжкі
тяжкі
Злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м’яке покарання. Сюди можна віднести такі злочини, як незаконне полювання в заповідниках або на інших територіях та об’єктах природно-заповідного фонду (ст. 248 КК), жорстоке поводження з тваринами (ст. 299 КК), чи підроблення документів, печаток, штампів та бланків, їх збут, використання підроблених документів (ст. 358 КК).
Злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п’яти років. Таким злочином є, наприклад, крадіжка – таємне викрадення чужого майна (ст. 185 КК), давання хабара (ст. 369), ухилення від призову на строкову військову службу (ст. 335 КК).
Тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років. Мова може йти про умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК), контрабанду – переміщення товарів через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю (ст. 201 КК).
Особливо тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі. Прикладом може бути умисне вбивство (ст. 115 КК) чи організація озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб (ст. 257 КК).
Залежно від ступеня завершеності злочини поділяються на
закінчені
незакінчені
Закінченим злочином визнається діяння, яке містить усі ознаки складу злочину, передбаченого відповідною статтею Кримінального Кодексу.
Незакінченим злочином є готування до злочину та замах на злочин.
Презентацію підготувала
Учениця 10-А класуХЗОШ №168Бєлікова Юлія


title: Презентація на тему «Театр Но»

text:
Театр Но

Вистава будувалась на художній умовності – символіці жестів, рухів, дій, декорацій.
Повільні рухи акторів здавалися дивними.
Віяло могло означати і меч, і дзбан з вином, і чарівний жезл.
Дійові особи, закінчивши роль, не залишали сцену.

Дерев’яні маски – взірець ужиткового мистецтва.
Дякую за увагу!
Могиліна Вікторія, 11-Б


title: Презентація на тему «Каплиця Боїмів у Львові»

text:
Каплиця Боїмів у Львові
 Каплиця збудована у 1609 - 1615 роках (за іншими даними у 1606 - 1615 роках) над фамільним гробівцем родини львівських патриціїв Боїмів. Будівництво замовив і розпочав Георгій Боїм, а завершував один з його синів Павло Боїм.
     В каплиці Боїмів гармонійно поєдналися місцеві традиції дерев'яного будівництва з технікою та декором кам'яної ренесансної будівлі
     Ця сакральна пам’ятка пізнього ренесансу, яка не має аналогів не лише в Україні, але й у  європейській архітектурі
Каплиця повністю збереглась до наших днів. Інтерьєр каплиці композиційно і стилістично пов'язаний з її зовнішнім виглядом. Внутрішнє оздоблення каплиці і її будова вражають своєю витонченністю і гармонією, величезна кількість елементів та скульптурних зображень розміщених в невеликому посторовому об'ємі приміщення скомпонована настількі ефектно і майстерно, що зсередини каплиця виглядає значно більшою і вищою ніж ззовні.
Зовні каплиця своєю архітектурно-об'ємною композицією нагадує прикарпатські церковиці 17-го століття. Квадратна в плані кубічна будова (четверик) увінчана восьмериком бані з восьмигранним світловим ліхтарем. Верхній купол завершено хрестом з фігурою Христа
Змістовним і композиційним центром інтер'єру каплиці є східна, вівтарна стіна. В іконогафічну програму вівтаря поряд зі сценами з циклу "Страстей" включено сюжети "Агнець Старого Завіту", "Омовення ніг", "Вознесіння" та "Страшний Суд".
 Стіни каплиці орієнтовані строго по сторонах світу. Південна стіна закрита прибудованим у 19-му столітті впритул до каплиці будинком.
Східна стіна, що виходить на вулицю Галицьку, розчленована п'ятьма пілястрами і прикрашена лише двома фресковими портретами — самого Георгія Боїма та його дружини Ядвіги. Портрети створені 1617 року і приписуються Яну Дзіані (Jan Giani).
На північній стіні також розчленованій пілястрами розміщено також два фрескових зображення: Богоматері та Христа. Трохи вище цих зображень на одній з граней вісьмигранного барабану розташований один з найкращих львівських рельєфів — "Юрій Змієборець". Взагалі образ патрона Георгія Боїма — Св. Юрія (Георгія) принаймні тричі зустрічається в декоративному оформленні каплиці. Вважається, що автором згаданих фресок і барельєфа, а також скульптурних зображень над капітелями пілястр є згадуваний Андрій Бемер.
 Найбільш насиченим декоративними елементами є головний (західний) фасад каплиці. Відомо, що скульптурна декорація західного фасаду була "приставлена" на другому етапі будівництва каплиці у 1611 — 1615 роках. Автором цієї надзвичайно насиченої пластикою декорації вважається майстер з Вроцлава Гануш Шольц. Протягом останніх двохсот років мистецтвознавці нарікають на невисокий художній рівень цієї скульптурної декорації, хоч для багатьох людей власне вона є найбільш цікавим і вражаючим елементом зовнішнього оформлення каплиці. На відміну від східного і північного фасадів західній розчленовано шістьма колонами по горизонталі і двома карнизами по вертикалі
 В другому ярусі в картушах над скульптурними зображеннями пророків розташовані цитати із Біблії латинською мовою (на фасаді зліва направо)
 Найнасиченішим є верхній ярус, що складається з композицій на тему страстей Христових: "Бичування", "Несення хреста", "Розпинання", "Зняття з хреста". Завдяки виразності пластики ці композиції та композиції інтерьєру називають "Біблією для бідних", оскільки не треба знати грамоти, щоби зрозуміти суть.
Ще однією незвичною особливістю зовнішнього виду каплиці є фігура Христа на куполі. Це не дуже розповсюджений у християнській іконографії образ Христа Засмученого (пол. Chrystus frasobliwy, англ. Pensive Christ). Незвичність цього варіанту скульптури у тому, що на відміну від усіх інших зображень сидячого Христа, тут Христос спирається щокою на ліву руку, а на більшості відомих зображень — на праву.
Інтерьєр каплиці композиційно і стилістично пов'язаний з її зовнішнім виглядом. Внутрішнє оздоблення каплиці і її будова вражають своєю витонченністю і гармонією, величезна кількість елементів і скульптурних зображень розміщених в невеликому посторовому об'ємі приміщення скомпонована настількі ефектно і майстерно, що зсередини каплиця виглядає значно більшою і вищою ніж ззовні. Вівтарна стіна, що стрімко і гармонійно зливається з чашою куполу каплиці створює атмосферу піднесення.
 Більшість скульптурних робіт в інтерьєрі каплиці виконано Й.Пфістером. Для оздоблення використано місцеві матеріали. Нижній ярус вівтаря, як і фасад, виконано з полянського вапняку (з покладів біля села Поляна під Львовом), верхній ярус вівтаря та підкупольні рельєфи виконано у техніці стюко (з застосуванням суміші вапна, гіпсу і меленого алебастру або мармуру). Деякі скульптурні композиції виконано з застосуванням чорного мармуру та білого або сірого алебастру, який на той час був відомий під назвою "русинського мармуру".
Вівтарні композиції, які є домінантою, смисловим і композиційним центром інтерьєру, розміщені на східній внутрішній стіні каплиці просто напроти входу. Площина вівтарної стіни поділена карнизами на три яруси, щільно заповнених скульптурними творами. Найважливіші композиції розташовані у двох верхніх ярусах. Нижній ярус відділено карнизом, який спирається на фігури чотирьох пророків. В нижньому ярусі дві двері прикривають вівтарні ніші. На зовнішньому боці лівих дверей зображення Христа, на правих - Діви Марії. Оздоблення дверей, ще один доказ високої майстерності будівничих каплиці. Тут використано багато різних технік - викладання (інтарсія), різьблення по дереву, ковка і розпис.
 Головна тема вівтарних композицій - Страсті Христові. Центральною композицією є "Моління про чашу", чи не найдраматичніший і найважливіший момент страстей Христових - мука духовна. Сцена моління в Гетсиманському саду надзвичайно детальна і виразна. На невеликій площі авторам вдалося розмістити всіх учасників подій: Христа, який спілкується з ангелом, сплячих апостолів Петра, Якова та Іоана і стражників, яких веде Іуда.
 Ліворуч від "Моління про чашу" - композиція "Таємна вечеря" сповнена драматизму і життєвого реалізму. В правому нижньому куті композиції під лавою Іуди вишкірився злосливою посмішкою диявол.
Праву частину середнього ярусу займає композиція "Омивання ніг". Середній ярус вівтаря відділено від верхнього карнизом, який спирається на фігури чотирьох сидячих сплячих євангелістів.

Внутрішня чаша купола каплиці є одним з найважливіших елементів ансамблю, який робить цілість комплексу довершенною. В нижній частині купола розміщено три ряди кесонів, по дванадцять в кожному ряді. Розміри кесонів зменшуються по мірі наближення до верхівки купола. Таке розміщення кесонів, вдало вибраний блакитний колір тла, а також восьмигранний світловий ліхтар створюють враження значно більшої висоти каплиці, ніж вона є насправді.
Невеличкий затемнений простір інтерьєру розкривається вгору, мимоволі притягаючи погляд до вівтаря. Над світловим ліхтарем розміщена верхня частина купола прикрашена вісьмома барельєфами ангелів і дещо стилізованим фресковим зображенням Святої Трійці. Освітлення внутрішнього простору каплиці забезпечують також три круглих вікна, два у верхній частині північної стіни та одне - у вехній частині підкупольного восмерика на західному фасаді. Додаткове освітлення нижнього ярусу забезпечують чотири нижніх вікна головного фасаду.


title: Презентація на тему «Демократія» (варіант 11)

text:
Демократія
Презентаціяз правознавстваучениці 9-Б класугімназії №179Жукової Сабріни
1. Демократія у житті українського суспільства
Демократія - це народна форма правління.
Демократична держава має гарантувати й забезпечувати реальну рівність усіх громадян перед законом, реалізацію проголошених прав і свобод. Ці права закріпленні у Конституції.
Демократична держава забезпечує існування різних форм власності, свободу діяльності політичних й інших об'єднань, розмаїття політичного життя (плюралізм).
У демократичній державі забезпечується верховенство права та незалежність правосуддя.
У демократичному суспільстві народ бере участь в управлінні державою 2 основними шляхами:
Форми демократії
Пряма демократія (безпосередня)
Представницька демократія
Громадські слухання
Вибори
Референдум
Загальнонародне обговорення законопроектів
Збори виборців
Діяльність органів місцевого самоврядування
Діяльність Верховної Ради України
Конституція України надає право громадянам брати участь у голосуванні на референдумі та виборах народних депутатів,  депутатів органів місцевого самоврядування та Президента України.Але громадяни мають досягти 18 років
2. Самоврядування
Самоврядування - це забезпечення управління своїми справами самостійно, без стороннього втручання.
В Україні самоврядування діє всюди:1) У селищах та мустах створюються органи місцевого самоврядування - ради.2) Органи самоорганізації населення - будинкові, квартальні, вуличні комітети. 3) У навчальних закладах, тощо.
3. Громадські організації в демократичному суспільстві.
У 36 та 37 статтях Конституції України сказано, що  :а)Громадяни України мають право на свободу об'єднання у політичні партії та громадські організації.б)Ніхто не може  бути примушеним до вступу в будь-яке об'єднання громадян чи обмежений у правах за належність чи неналежність до політичної партії.в)Усі об'єднання громадян рівні перед законом.г)Забороняється утворення партій, які посягають на права та свободи людей, дії яких спрямовано на ліквідацію незалежності України, тощо.
Партії - це об'єднання громадян, які ставлять перед собою політичні завдання, боротьбу за владу. Членами партії можуть бути лише повнолітні громадянини України, але право на участь у громадських організаціях мають як дорослі, так і діти.
Зараз в Україні діє понад 150 політичних партій.
Дякую за увагу!


Презентація на тему «Творчість Леонардо да Вінчі»


title: Презентація на тему «Долар США»

text:
Презентація на тему: “Долар США”
Виконали учениці 11-Б класу:
Чоботар Ю.
Яркова Н.
Американський долар — офіційна валюта США, одна з основних резервних валют світу.
    Долар США зазвичай
позначається
таким знаком ($)
Етимологія
«Долар» походить від слова «Йоахімсталер», назви монети XVI століття, яку чеканили біля срібної копальні на території сучасної Чехії. «Йоахімсталь» значить «діл (долина) Йоахіма». З часом «Йоахімсталер» скоротили до «талера», а датчани перетворили це слово в «далер». Англійці перетворили його в благозвучніше для них слово «долар»
Номінали
Всі федеральні банкноти США, випущені, починаючи з 1861 року, донині є законним платіжним засобом.
У вільному обігу присутні і випускаються банкноти номіналів:     -1 долар;     -2 долара (нерегулярний випуск);     -5 доларів;     -10 доларів;     -20 доларів;     -50 доларів;     -100 доларів.
Зовнішній вигляд, дизайн
1 долар з портретом Джорджа Вашингтона
2 долара с портретом Томаса Джефферсона
5 доларов з портретом
Авраама Линкольна
10 доларов з портретом Александра Гамильтона
20 доларов з портретом
Эндрю Джексона
50 доларов з портретом
Улисса Гранта
100 доларов з портретом Бенджамина Франклина
Термін служби
 Для того щоб банкнота прийшла в непридатність і порвалася, її потрібно зігнути 4 тисячі разів. За даними Федеральної Резервної Системи США, термін служби становить приблизно :
$1 банкноти становить приблизно 22 місяці.
$5 «живуть» 24 місяці,
$10 - 18 місяців,
$20 - 25 місяців,
$50 - 55 місяців.
$ 100 є «довгожителем» і циркулює 60 місяців.

Дякуємо за увагу!!!


title: Презентація на тему «Живопис Японії»

text:
Живопис Японії

Японський живопис - один з найбільш древніх і вишуканих японських видів мистецтв, характеризується широким розмаїттям жанрів і стилів.
Для японського живопису характерно відведення провідного місця природі і зображення її як носійки божественного начала.
Періоди:
Період Ямато (IV – VII ст.)
Період Нара (VI – X ст.)
Період Хейан (X ст.)
Період Ямато-е (XI – XII ст.)
Період Муроматі (XIV ст.)
Період Мейдзі (2 пол. XIX ст.)

Ямато-е - школа японського живопису, що склалася в XI - XII століттях при імператорській Академії мистецтв.
Для майстрів ямато-е характерні яскраві силуетні зображення, горизонтальні сувої, що ілюструють аристократичні романи, повісті, в яких живопис перемежовується з каліграфією.
Фудзівара Таканобу
Фудзівара Таканобу (1142, Кіото - 19 березня 1205, Кіото) - відомий японський художник кінця XII століття н. е., провідний портретист Японії цього часу. Майстер стилю японського живопису ямато-е.

(Портрет Фудзівари Таканобу)

Гохуа - термін для позначення техніки і стилю традиційного китайського живопису, в якій використовуються туш і водяні фарби на шовку чи папері.

Укійо-е - напрямок в образотворчому мистецтві Японії.
Слово «укійо», дослівно перекладається як «пливе світ», є омофоном до буддистського терміну «світ скорботи», але записується іншими ієрогліфами. Гравюри в стилі Укійо-е - основний вид ксилографії в Японії. Ця форма мистецтва стала популярною в міській культурі Едо (сучасний Токіо) у другій половині XVII століття.
Тосюсай Сяраку
Тосюсай Сяраку - японський художник-портретист. Майстер гравюр Укійо-е. Ймовірно, жив між 1763 і 1820 роками. Творча активність припадає на 1793-1794 роки.
1. Ітікава Ебідзо2. Два актори3. Накаї Охама
Кано Ейтоку
Кано Ейтоку є одним з найбільших японських художників, засновником школи Кано в японському живопису. Роботи Ейтоку відрізняються елегантністю і унікальні за майстерністю виконання. Багато його картин включені в число Національних скарбів Японії.

Харунобу Судзукі
Харунобу Судзукі - японський художник і графік. Один з перших графіків Японії, що звернувся до створення багатоколірних гравюр.
Точний рік народження невідомий (близько 1718 — 1725). Художню освіту отримав в школі Кано. Там же вивчав живопис і починав як творець картин.
Приблизно в середній період творчості звернувся до створення кольорових гравюр. З цього і почався процес створення власної художньої манери. Він творець гравюр з дев'ятьма кольорами. До нього поширеним було використання трьох кольорів.

1. Дівчина милується білим кроликом2. Білі чаплі
Кацусика Хокусай
Кацусика Хокусай - великий японський художник Укійо-е, ілюстратор, гравер. Працював під безліччю псевдонімів. Є одним з найвідоміших на Заході японських граверів, примітно майстер завершального періоду японської ксилографії.
1. «Велика хвиля в Канаґава»2. «Ніжний вітер, чудова погода»


title: Презентація на тему «Кримінальне право» (варіант 4)

text:
Кримінальне право – це сукупність юридичних норм, що встановлюють, які суспільно небезпечні діяння є злочинами і які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Предмет та метод кримінального права
Кримінальний закон - це ухвалений у запровадженому порядку правовий акт, який містить юридичні норми, що регулює охорону інтересів держави, прав та свобод громадян від злочинів шляхом застосування до винних покарання, яке визначає підстави і принципи кримінальної відповідальності
Джерело кримінального права
Злочин та його ознаки
Злочином визнається передбачене кримінальним законом суспільно небезпечне діяння (дія або бездіяльність), яке посягає на конституційний устрій України, особистість, відносини власності, виборчі, трудові та інші особисті права і свободи громадян, а також інше суспільно небезпечне діяння, яке посягає на правопорядок.
Види злочинів
Стадії злочину
Кримінальна відповідальність та її підстави
Кримінальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, який передбачає обов'язок особи, що вчинила злочин, перетерпіти визначені позбавлення особистого або майнового характеру за вчинене
Підставою кримінальної відповідальності є наявність у скоєному особою діянні ознак конкретного складу злочину, передбаченого кримінальним законом
Об'єкт злочину
Обставини, що виключають злочинність діяння
Обставини, що виключають злочинність діяння:
  необхідна оборона;
  затримання особи, що вчинила злочин;
  крайня необхідність;
  фізичний або психічний примус;
  виконання наказу або розпорядження;
  діяння, пов'язані з ризиком;
  виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності злочинної групи чи злочинної організації.
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого
Групи покарань
Додаткові покарання
  позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу;
  конфіскацію майна.
Основні покарання
  громадські роботи;
  виправні роботи;
  службові обмеження для військовослужбовці;
  арешт;
  обмеження волі;
  тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців;
  позбавлення волі на певний строк;
  довічне позбавлення волі.
Покарання, що можуть призначатися і як основні, і як додаткові
  штраф;
  позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.
Групи покарань
Метою покарання є виправлення засуджених, а також попередження скоєння нових злочинів як засудженими, так й іншими особами. Покарання - несе особі, яка вчинила злочин, певні позбавлення. Однак покарання не має на меті заподіяння фізичних страждань або приниження людської гідності.


title: Презентація на тему «Цензура» (варіант 1)

text:
Цензура
Цензура ( лат. censura ) - Загальна назва контролю влади за змістом і розповсюдженням інформації, друкованої продукції, музичних і сценічних творів, творівобразотворчого мистецтва, кінемато- і фотографічних творів, передач радіо і телебачення, веб-сайтів і порталів, в деяких випадках також приватного листування, з метою обмеження або недопущення розповсюдження ідей і відомостей, визнаних цією владою шкідливими або небажаними.
Цензурою називаються також органи світської чи духовної влади, які здійснюють такий контроль.

Основна ідея
Основна ідея цензури:
визнання права держави на обмеження поширення інформації, яку держава вважає шкідливою або небажаною.
Типи цензури
Державна цензура буває відкритою та прихованою. У першому випадку видаються спеціальні закони, які забороняють публікацію або оприлюднення певних ідей. Приклади — Китай, Австралія або Саудівська Аравія, де законом заборонено відвідування веб-сторінок певної тематики. В другому випадку йдеться про залякування, коли людям забороняють висловлювати або підтримувати певні ідеї під страхом втрати роботи, суспільної позиції, загрозою їх життю або життю близьких.
Пряма цензура у свою чергу поділяється на попередній і наступний контроль. Попередній контроль полягає у тому, що відповідний урядовець (цензор) переглядає друковані видання до їх виходу у світ та дозволяє або не дозволяє публікацію. Наступний контроль — це застосування санкцій, судові переслідування та інші дії щодо автора, видавця, ЗМІ як пост-фактум оприлюднення певної інформації

 Форми цензури
      1.Попередня цензура
       Полягає в необхідності отримати дозвіл на випуск у світ друкованого видання (газети, журналу, книги і т. п.), виконання музичного твору, постановку п'єси і т. д. Конкретна форма здійснення такої цензури полягає в наявності якоїсь формальної процедури, згідно з якою автор , виконавець або видавець повинен представити тексти, звуко-відеозапису, ескізи і т. п. до державного цензурують орган, щоб отримати дозвіл на видання, виконання, експозицію, трансляцію по електронних каналах і так далі.

2. Подальша цензура
Полягає в оцінці вже опублікованих видань, поставлених п'єс і т. д. і прийняття обмежувальних або заборонних заходів відносно конкретного видання або твори, вилучення його з обігу, а також застосування санкцій щодо фізичних або юридичних осіб, які порушили вимоги цензури створенням або опублікуванням такого твору.
3. Каральна цензура
На відміну від попередньої цензури, розглядала книги та журнали після надрукування, але до виходу в світ. За порушення цензурних правил накладався арешт на видання, автор і видавець залучалися до суду.
4. Самоцензура
Ситуація, коли людина поміщає в рамки свою власну свободу, виходячи з думки, що можна, а що не можна. Внутрішня цензура може бути як усвідомлюваною, так і неусвідомлюваної..
5. Радіоцензура
Може здійснюватися внесенням перешкод у радіопередачі. Практика внесення перешкод у передачі здійснювані непідконтрольними радіостанціями називається глушінням. СРСР виробляв глушіння так званого "антирадянського радіомовлення" майже 60 років, з великою інтенсивністю - 40 років.
6. Люстрація
Політична цензура, яка полягає у законодавчому обмеженні прав деяких категорій осіб виділяються за професійними, партійними, релігійними або іншими ознаками.

Цензура в Інтернеті
Оскільки Інтернет не перебуває під одноосібним керуванням якої-небудь держави, його ресурси розподілені між безліччю комерційних організацій, комплексна Інтернет-цензура досить складна, але цілком здійсненна. Вона здійснюється сукупним використанням наступних заходів:
Зосередження в руках держави управління мережевими комунікаціями яких реальних важелів впливу на компанії, у віданні яких перебувають мережі, що виходять за межі держави. Це дозволяє директивним шляхом заборонити перегляд користувачами ресурсів, вміст яких покладається небажаним.
Постановка можливості доступу до Інтернет-ресурсів, які контролюються компаніями, в залежність від готовності таких компаній контролювати вміст ресурсів, видаляючи або редагуючи повідомлення, так чи інакше підпадають під цензуру влади країни. У результаті компанії, що підтримують, наприклад, систему мережевих блогів, опиняються перед вибором: або піддатися на шантаж і цензурувати інформацію, або відмовитися і втратити користувачів. Піклуючись про розвиток свого бізнесу, великі Інтернет-компанії нерідко йдуть на угоду з урядами, практикуючими Інтернет-цензуру, щоб не втратити ринок, навіть вступаючи в суперечність із власною офіційно проголошеної політикою підтримки свободи слова .
Також уряди мають можливість контролювати зміст деяких Інтернет-ресурсів через підставні фірми, "неурядові організації" або приватних осіб, які під різними приводами цензурують інформацію.

Користь і шкода цензури
Вводячи різні форми цензури, державні органи, як правило, мотивують такого роду рішення міркуваннями державної безпеки, необхідністю боротьби з проявами екстремізму, поширенням шкідливих ідей, протидією моральному розкладанню суспільства. Голоси на підтримку цензури лунають не лише з державних відомств, але і з деяких громадських і політичних організацій, таких як партії, політичні рухи, церкви.
З іншого боку, на думку критиків, цензура в дійсності не вирішує соціальні проблеми, а лише допомагає замовчувати їх існування. До того ж при зростанні числа авторів і наявності інтернет цензура стає просто нереальною.
Критики відзначають також, що заклики про введення цензури нерідко є ознакою безсилля державних і громадських організацій у вирішенні тих чи інших соціальних проблем. Так, наприклад, заклики релігійних організацій про введення в Росії "морально-етичної цензури", щоб не допускати падіння морального духу нації, насправді відображають нездатність релігійних організацій якось впливати на моральний клімат у суспільстві

Етапи впровадження цензури в незалежній Україні
Науковці Центру Разумкова 2002 р. запропонували наступну класифікацію:
1991 — 1994 рр. характеризуються високим рівнем свободи слова, плюралізму думок і точок зору, що оприлюднювалися в ЗМІ;
1995 — 1998 рр. відзначаються поступовим формуванням ринку олігархічних ЗМІ, окремі мас-медіа перетворюються на політичні проекти для обслуговування певних інтересів, з'являється заборона на критичне висвітлення діяльності Президента, влада, за допомогою методів інформаційної протидії, намагається впливати на інформаційний простір, пряме втручання владних структур у діяльність ЗМІ носить несистемний характер;
1999 — 2001 рр. — президентська виборча кампанія супроводжується погіршенням стану свободи слова, із ЗМІ практично
зникають альтернативні точки зору, проти опозиційних ЗМІ застосовуються засоби економічного тиску; внаслідок «касетного скандалу» посилюється тиск держави на інформаційний простір; влада всіляко намагається переконати світову громадськість у своїй відкритості;
з 2002 року, з початком парламентської виборчої кампанії, ситуація значно погіршується, провладні ЗМІ проводять агресивну інформаційну політику проти опозиційних сил.
Заборона цензури українським законодавством
Цензура як перешкоджання свободі думки і слова, вільному вираженню думок та переконань, в Україні заборонена законодавством — Конституцією України та рядом інших законів. Також законодавчо заборонено створення будь-яких органів, установ, посад, діяльність яких була б пов'язана з цензурою масової інформації.

Презентацію підготувала
Учениця 11-Б класу.
Куліковська Ірина
Дякую за увагу!


Презентація на тему «Версальський палац» (варіант 2)


Презентація на тему «Славетні імена України»


title: Презентація на тему «United States»

text:
of America
Writer: Valeria Kurylyak
United States

География
История
Административное деление
Государственные символы
«E Pluribus Unum»
Флаг
Герб
География. Расположение
Соседи: Канада, Мексика, Россия
50 штатов окружает Атлантический и Тихий океаны
«Из многих — единое»

Рельеф и Климат

История
Христофор Колумб открывает Америку, 1492 г
Принятие Конституции нового независимого государства, 1776-1787г

Гражданская война

В Вашингтоне телефонов больше, чем жителей

Самые населенные города

Свобода, озаряющая мир

США подарили миру: гамбургеры

Джинсы

Джаз

Ковбойские фильмы

United States of America


title: Презентація на тему «Interesting Facts About English»

text:
Interesting Facts About English
Oleksandr Petrenko
10th Form
The most common letter in English is "e".
Only two English words in current use end in "-gry". They are "angry" and "hungry".
More English words begin with the letter "s" than with any other letter.
The word "uncopyrightable" is the longest English word in normal use that contains no letter more than once.
The following sentence contains all 26 letters of the alphabet: "The quick brown fox jumps over the lazy dog." This sentence is often used to test typewriters or keyboards.
The only word in English that ends with the letters "-mt" is "dreamt" (which is a variant spelling of "dreamed")
The word "alphabet" comes from the first two letters of the Greek alphabet: alpha, bēta.
The shortest complete sentence in English is the following. "I am.“
The word "Checkmate" in chess comes from the Persian phrase "Shah Mat" meaning "the king is helpless".
The longest English word without a true vowel (a, e, i, o or u) is "rhythm".
The only planet not named after a god is our own, Earth. The others are, in order from the Sun, Mercury, Venus, Mars, Jupiter, Saturn, Uranus, Neptune.
There are only 4 English words in common use ending in "-dous": hazardous, horrendous, stupendous, and tremendous.
We can find 10 words in the 7-letter word "therein" without rearranging any of its letters: the, there, he, in, rein, her, here, ere, therein, herein.
“Typewriter” can be written using only the first line of a QWERTY keyboard.


Презентація на тему «Петриківський розпис» (варіант 1)