title: Презентація на тему «Сальвадор Далі» (варіант 15)

text:
Сальвадор  Далі
1
Сальвадор Далі— один з найвідоміших людей XX століття, що став знаменитістю не просто за життя, а в досить молодому віці. Далі відомий як графік, скульптор, режисер і письменник, але в першу чергу як живописець.

2
Один з найвідоміших художників світу Сальвадор Далі народився в Каталонії (Іспанія) 11 травня 1904 року.

«Найпростішим термометром успіху може служити заздрість невдах»
— Сальвадор Далі

3
Неабиякі здібності до малювання Далі виявляв ще в ранньому дитинстві. Навіть пейзаж, створений ним в 6-річному віці, можна сміливо назвати геніальним. Коли Сальвадору виповнилося 14 років, він уже міг похвалитися тим, що в міському театрі проходила його персональна виставка.

«У шість років я хотів стати кухарем, в сім — Наполеоном, а потім мої претензії постійно росли»
— Сальвадор Далі

4
Навчання живопису Далі продовжив в Королівській академії мистецтв. Там високо цінували його талант, але цього Сальвадору завжди здавалося мало. Він мріяв про світову славу, а для цього потрібно було виділятися. Так він винайшов свій унікальний творчий почерк. Він буквально шокував всіх цінителів мистецтва своїми моторошними фантазіями.
Пише картини «Тітонька Анна за шиттям у Кадакесі» (1916-1917), «Сутінковий старий» (1918-1919).

5
У 1920 році Далі вступає до Школи витончених мистецтв при Академії мистецтв Сан-Фернандо в Мадриді, де вивчає малюнок, живопис і скульптуру. Вступає в тісний контакт з авангардистськими рухами, захоплюється Сезанном та італійським футуризмом, який справляли в той час явний вплив на його творчість, особливо на портрети, пейзажі та натюрморти. Зближується з літературними та художніми колами Мадрида і знайомиться з Луїсом Бунюелем і Федеріко Гарсіа Лоркою.

6
7
Пише «Автопортрет», 1921

«Портрет мого батька», 1921

8
Музою Сальвадора Далі була його дружина Олена Дьяконова, яку він називав просто Гала (в перекладі з французької мови — «свято»). Протягом 53 років Гала всіляко підтримувала безумства Далі, якими рухало марнославство. Після смерті дружини Сальвадор Далі прожив 7 років.
9
10
У 1973 році у Фігуерасі був відкритий «Музей Далі». Цей незрівнянний сюрреалістичний витвір і нині захоплює відвідувачів. Музей є ретроспективою життя великого художника.
У листопаді 1988 року Далі поклали в клініку з діагнозом «серцева недостатність». Серце Сальвадора Далі зупинилося 23 січня 1989 року. Його тіло забальзамували, на його прохання, і протягом тижня він лежав у музеї в Фігуерасі. Тисячі людей приїхали, щоб попрощатися з великим генієм. Сальвадора Далі поховали в центрі музею його імені під плитою, що немає жодних позначок.

11
Створив дизайн Чупа-Чупса
Сальвадор Далі дуже любив солодощі і в обмін на логотип компанії «Чупа-Чупс» вимагав не грошей, а коробку льодяників кожного дня.
У Сальвадора Далі, як у людини оригінальної, і домашній улюбленець був незвичайним. Далі був дуже прив'язаний до свого екзотичного друга - гігінтського мурахоїда, вигулював його вуличками Парижа та навіть брав із собою на світські вечори.

Цікаві факти
12
  Твори Сальвадора Далі вражають уяву парадоксальністю образного світосприйняття, своєї геніальною неперевершеністю. Описувати картини Сальвадора Далі можна годинами, але краще побачити їх своїми очима і скласти про них свою думку.
13
Відомі картини
14
«Автопортрет з рафаелівською шиєю» - картина написана в 1921 році, коли померла його мати, що, за визнанням художника, було одним з найважчих переживань його життя. Це одна з перших робіт Сальвадора, яка виконана в імпресіоністському стилі.
15
  «Обличчя війни» — картина написана у 1940—1941 роках, коли Далі жив в Каліфорнії .
 На фоні пустелі зображене спотворене жахом обличчя, яке кусають змії. В картині використаний ефект оптичної ілюзії — образи множаться: у обличчя замість очей і рота черепи, у яких також замість очей і рота черепи.

16
«Метаморфози Нарциса» — картина написана у 1937 році за мотивами міфу про Нарциса.
За грецькою міфологією, Нарсис закохався в своє власне віддзеркалення у воді. Не маючи змоги пізнати водяний образ, він зачах, і боги перетворили його на квітку. Далі показує це перетворення подвійним образом фігури, що сидить навприсядки на березі озера і руки, яка тримає яйце з якого проростає квітка нарциса.
17
«Слони» — картина написана у 1948 році. Зберігається у приватній колекції.
Як згадував друг і довірена особа Сальвадора Далі, Пітер Мур, Далі вважав слона своєю тотемною твариною. На картині слони зображені із подовженими ногами.

18
   «М'яка конструкція з вареними бобами: передчуття громадянської війни» —картина в стилі сюрреалізму, написана у 1936 році напередодні початку громадянської війни в Іспанії.
На картині зображені дві велетенські істоти, що нагадують деформовані частини людського тіла, які випадково зрослися. Одна утворена із спотвореного болем обличчя, жіночих грудей і ноги, інша — із двох деформованих рук і подібної до тазостегнової частини тіла форми. Боротьба цих істот-мутантів зображена на фоні пейзажу, який написаний у витонченій реалістичній манері.

19
«Галюциногенний тореадор» — картина написана в 1968-1970 роках.
В картині присутній подвійний образ: із фігури Венери Мілоської, що повторюється, і її тіней виникає тореадор. Його фосфоричний костюм утворений різнокольоровими частинками і мушками.
Картину придбав Рейнольд Морз у 1970 році, ще до того, як картина була завершена.
20
«Відкриття Америки Христофором Колумбом» (чи «Сон Христофора Колумба») — картина створена у 1958–1959 роках.
Картина була створена на замовлення мільярдера і мецената Хантінгтона Хартфорда.
Працюючи над картиною, Далі думав про трьохсотріччя з дня смерті Веласкеса.
21
«Невільницький ринок з появою невидимого бюста Вольтера» — картина написана у 1940 році.
Далі описував свою роботу над цією картиною як спробу змусити ненормальне виглядати нормальним, а нормальне — ненормальним.
22
« Сон » - картина написана у 1937 році. Вона вважається однією з найуспішніших . Сон був дуже важливий для Далі , через нього він описував свої парадоксальні фантазії.
 На цій картині Далі зобразив велику і м'яку голову з відсутнім тілом. Сплячому , втіленому сну , необхідно безліч підпорок , які підтримують голову і зберігають риси обличчя. Підпорки говорять про крихкість реальності , - навіть собаці , намальованої в лівому нижньому кутку картини , необхідна підпора , щоб не впасти на землю. Блакитний колір картини посилює відособленість від раціонального світу .
23
«Лебеді, які відображаються у слонах» — картина написана у 1937 році. Зберігається у приватній колекції.
 Лебеді й три засохлих дерева, відбиваючись у воді, приймають вигляд слонів, причому, якщо повернути картину догори ногами, слони перетворюються на лебедів, і навпаки. М'які, слизькі поверхні предметів та їх корчоваті форми (навіть хмари здаються живими істотами) створюють незатишну атмосферу, дивно контрастує з прозаїчної фігурою людини, яка бездіяльно стоїть.
24
« Галатея зі сферами »  — картина написана у 1952 році.
Одна з найяскравіших робіт ядерно-містичного періоду. Це плід пристрасті Далі до науки й теорії атомного розпаду. Обличчя  формується з преривчастого, фрагментованого середовища, заповненого сферами, котрі на осі симетрії живописного полотна набувають дивного тривимірного вигляду й перспективи.

25
«Постійність пам'яті»  — картина написана у 1931 році. Є однією із найвідоміших робіт художника.
Три циферблати годинників ніби плавляться, стають м'якими і обтікають об'єкти, на які вони ніби накинуті. Один циферблат завис на гілці сухого обламаного дерева; другий, з мухою, що повзе по ньому, охоплює край прямокутного подіуму; третій циферблат огортає дещо, схоже на деформовану чоловічу голову із заплющеними очима.
26

ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!

Підготували Герасименко Анастасія
Та Олійник Ірина
11 клас

27


title: Презентація на тему «Молодіжні субкультури» (варіант 7)

text:
Молодіжні субкультури
          Робота
Учениці 11 класу
Чернеччинського НВК
Зіменко Марини
Субкультура – результат постійної взаємодії людей, яка відбувається в особливих умовах. При цьому цілісна культура, як правило, не зводиться до простої суми субкультур. Свій внесок у культуру роблять різні спільноти та окремі особливості, які є носіями різних субкультур.
Зміст:
Моди
В 1960-х роках був розвиток музики та індустрії моди. З‘явилися нові групи молоді, одягнені в італійському стилі та шкіряному одязі. Їх називали моди.
Але була молодь, яка була проти матеріалістичного багатства і підкреслювала духовні цінності. Вони намагалися показати свій проект у незвичайному одязі, зачісці або іншими способами. Таким чином, в 1960-х і 1970-х роках з'явилися хіппі.
хіппі
Ця молодь зазвичай мала довге волосся і носила секонд-хенд.
Хіппі були проти війни у В'єтнамі і показували їх мирні почуття у своїх піснях. Деякі з них як і раніше популярні “Дайте миру шанс” і “Все, що ти потребуєш це любов”.
панки
У середині 1970-х з'явився панк-рок. панки  не були миролюбні, вони були повні ненависті. Панки часто мали яскраво пофарбоване волосся і носили одяг, який міг шокувати людей. Пізніше “панк” став стилем дизайну одягу і з'явилися панк-журнали, фан-клуби та постери.
репери
Так як велика кількість підлітків сьогодні дивляться відео-кліпи, це впливає на їх розум. Підлітки дивляться на крутих реперів, які незвичайно виглядають, і вони хочуть бути частиною цього образу. Вони носять такий же одяг і співають такі ж пісні.
Реп зародився в Нью-Йорку більше 30 років тому. Репери носять величезні золоті намиста. Існує також мова репу чи швидше, сленг, використовуваний багатьма підлітками. Багато реп пісень роблять підлітки, тому що на цьому вони заробляють гроші.
Готи - субкультура, яка з'явилася наприкінці 70-х років ХХ століття у Великобританії. Основними компонентами субкильтури є мода і готична музика. Готична мода дуже різноманітна. До готичної музики зазвичай відноситься готик-рок.
готи
Емо  - субкультура найбільш поширена серед підлітків 13-17 років. Головне для членів цієї субкультури - емоції. Часто в емо-музиці  переважає крик та плач. Волосся та нігті часто пофарбовані в чорний колір. Вони носять чорний і рожевий одяг і кеди.
емо
байкери
Байкери є членами мотоклубу, прихильники мотоциклу не просто як засобу пересування, а як невідємної частини стилю життя. Вони мають довге волосся. Серед байкерів велике значення має різна символіка.
Хіп-хоп
Хіп-хоп з'явився в США в кінці 1970-х років. На початку 1990-х років, хіп-хоп став частиною молодіжної культури в усьому світі. В даний час хіп-хоп часто асоціюється зі стилем музики. Хіп-хопери зазвичай говорять чорною англійською або сленгом.
Перші скінхеди були недалекі від культури модів. Вони з'явилися в 1970-х роках. Скінхеди любили пиво. Зовнішній вигляд скінхеда дуже схожий на зовнішній вигляд модів.
скінхеди
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Education in Australia» (варіант 2)

text:
Haga clic para cambiar el estilo de título
Haga clic para modificar el estilo de texto del patrón
Segundo nivel
Tercer nivel
Cuarto nivel
Quinto nivel
Education in Australia
Yulia Felbaba
10-a form
Education in Australia is primarily the responsibility of the states and territories. Each state or territory government provides funding and regulates the public and private schools within its governing area. The federal government helps fund the public universities, but was not involved in setting curriculum.[8] As of 2012, the Australian National Curriculum,[9] under development and trial for several years, has already been adopted by some schools and will become mandatory soon. Generally, education in Australia follows the three-tier model which includes primary education (primary schools), followed by secondary education (secondary schools/high schools) and tertiary education (universities and/or TAFE colleges).
Pre-schools are usually run by the state and territory governments, except in Victoria, South Australia and New South Wales where they are more often run by local councils, community groups or private organisations. Pre-school is offered to three- to five-year-olds; attendance numbers vary widely between the states, but 85.7% of children attended pre-school the year before school.[30] The year before a child is due to attend primary school is the main year for pre-school education. This year is far more commonly attended, and may take the form of a few hours of activity during weekdays.
Pre-schools
School
School education in Australia is compulsory between certain ages as specified by state or territory legislation. Depending on the state or territory, and date of birth of the child, school is compulsory from the age of five to six to the age of fifteen to seventeen. In recent years, over three quarters of students stay at school until they are seventeen. Government schools educate approximately 65% of Australian students, with approximately 34% in Catholic and independent schools. A small portion of students are legally home-schooled, particularly in rural areas.
Public school
Government schools (also known as public schools) are free to attend for Australian citizens and permanent residents, while Catholic and independent schools usually charge attendance fees.[35] However in addition to attendance fees; stationery, textbooks, uniforms, school camps and other schooling costs are not covered under government funding. The additional cost for schooling has been estimated to be on average $316 per year per child.
Catholic and independent schools
In 2010 66% of students in Australia attended government schools, 20% attended Catholic schools and 14% attended independent schools. In 2000 these figures were 69%, 20% and 11% respectively.
Most Catholic schools are either run by their local parish, local diocese and their state's Catholic education department. Independent schools include schools operated by secular educational philosophies such as Montessori, however, the majority of independent schools are religious, being Protestant, Jewish, Islamic or non-denominational.
Higher education in Australia
Griffith University
Griffith University is a public research university in the southeastern region of the Australian state of Queensland. The university has five satellite campuses located in the Gold Coast, Logan City and in the Brisbane suburbs of Mount Gravatt, Nathan and South Bank. Current total enrollment is approximately 43,000[1] with 4,000 full-time equivalent staff.[2] Griffith University offers undergraduate and postgraduate degrees across ten discipline areas including Arts, Education, Business, Health, Law, Engineering, Information Technology, Environment, Music and Visual Arts. Establishment In 1965, 174 hectares (430 acres) of natural bushland at Nathan were set aside for a new campus.
Australian National University
The Australian National University (ANU) is a public university located in Canberra, Australian Capital Territory, Australia. Established by a Federal Act of Parliament in 1946, it is the only Australian university to be established by Federal, as opposed to State or Territory, legislation.
Centered at the Acton, Canberra campus, the university comprises seven teaching and research colleges, several focused postgraduate research centres and three non-tertiary educational entities. It also hosts the Australian National Centre for the Public Awareness of Science, the National Film and Sound Archive of Australia and the National Computational Infrastructure facility.
University of Melbourne
The University of Melbourne is an Australian public university in Melbourne, Victoria. Founded in 1853, it is Australia's second oldest university[citation needed] [1] and the oldest in Victoria.[1] The main campus is located in Parkville, an inner suburb just north of the Melbourne CBD. The university also has several other campuses located across Victoria. It is a member of Australia's "Group of Eight" lobby group, the Universities 21 and Association of Pacific Rim Universities networks. In 2010, it reported an investment fund value of A$1.173 billion[2] and spent $767.5m on research.


title: Презентація на тему «Значення кольору в оздобленні житла»

text:
Значення кольору в оздобленні житла

	Колір – має  потужний вплив на психіку людини. Від нього залежать самопочуття і настрій, працездатність і навіть особисте життя. За допомогою одного лише кольору можна створити в приміщенні атмосферу затишку чи дискомфорту, візуально зменшити чи збільшити простір, внести динаміку або спокій. Психологи знають, як важливо відчувати радість від перебування вдома, а це можливо лише в гармонійному інтер'єрі, що відповідає саме Вашим потребам та емоційному стану.

	Кольорове сприйняття людей залежить не тільки від власних емоційних характеристик кожного кольору, але і від наших суб'єктивних здібностей переживати той чи інший колір. Важливу роль відіграє і традиційна національна символіка, іноді схожа, а іноді зовсім протилежна в різних культурах
ЧЕРВОНИЙ:  любов і матеріальна сила

	Червоний колір - зухвалий і чуттєвий, з енергетики - другого за силою колір після чорного. Він стимулює, надає дуже сильну, але дещо агресивну енергію, сприяє активності і впевненості. У великих кількостях може провокувати лють, гнів.

ЖОВТИЙ: мудрість і пізнання

	Жовтий - самий світлий і "щасливий" колір спектра. Це колір сонця, світла, тепла і радості, мудрості і шляхетності. В українській символіці жовтий колір означав божественне сонячне світло, часто використовувався у весільному вбранні нареченої. Починаючи з 17 ст. у жовтого кольору формується і негативна символіка (обман, зрада), що збереглося і до наших днів (наприклад, прикмета не дарувати коханим жовті квіти). І все ж таки жовтий колір майже в усіх культурах має те ж значення, що і золотий, і це говорить про його однозначне позитивне значення.

ПОМАРАНЧЕВИЙ: гордість без упереджень

	Помаранчевий колір - один з кращих кольорів для інтер'єру, тому що він несе в собі поєднання позитивних характеристик червоного та жовтого: оптимізм, енергію, відкритість, теплоту і дружелюбність. У помаранчевий були одягнені грецькі музи і римський бог виноробства Бахус. У сучасному світі саме помаранчевий став символом творчих і креативних людей.

СИНІЙ: символ віри
 	Синій колір - холодний і спокійний. Це колір ночі, надійності та сталості, довіри, класичності і консерватизму. Він допомагає сконцентруватись на самому головному і є джерелом натхнення і духовного заспокоєння. У Візантії темно-синій вважався символом трансцендентного світу, незбагненних таємниць. .

БЛАКИТНИЙ: символ духовності

	Блакитний колір - це колір неба, холоду, льоду, чистоти і щирості. В давнину на Сході блакитний любили і шанували, тому що він був символом всьго небесного і Божественного. Блакитними були куполи церков і колір плаща Богоматері. Пізніше блакитний стає символом романтичної поезії.

ФІОЛЕТОВИЙ: емоційне благочестя

	Фіолетовий - це самий складний, містичний колір веселки. Він пов'язаний з артистизмом, великими ідеями, інтуїцією і містикою, сприяє натхненню, співчуттю, чутливості.

	Символіка фіолетового: мудрість, духовність, містика, натхнення, артистизм, благородство, закон, влада, фанатизм, відчуження.

ЗЕЛЕНИЙ: гармонія на серці і в інтер'єрі
	Зелений - це колір самої природи, свободи, символ оновлення, відродження, вічного життя. Це колір урівноважений і гармонійний, тому що є прикордонним між теплими і холодними квітами. 		За кількістю відтінків зелений - самий різноманітний колір спектра. Салатовий, оливковий, колір м'яти, зелений трав'яний, морська хвиля, - різні відтінки зеленого мають свої нюанси психологічного впливу, але всі вони заспокоюють, розслаблюють, знімають втому.

РОЖЕВИЙ: колір не для всіх

	Рожевий - самий пасивний з кольорів - провокує привітність, інфантильність, знижує внутрішню і зовнішню агресивність. Рожевий - це жіночна сутність, символ дитинства, невинності, мрії і потреби в любові. Рожевий заспокоює, і вважається, що він сприяє травленню.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Раціональний вибір споживача»

text:
“Раціональний вибір споживача”
Виконала учениця 11-Б:
Чоботар Юлія
Раціональний споживач
  - це споживач, який
намагається максимально
задовольнити свої
потреби, враховуючи
свої можливості.
Ціль споживача - мати максимальну корисність від споживання товарів і послуг. На шляху до цієї мети в споживача виникає маса обмежень: сімейний бюджет, ціни, асортимент пропонованих товарів і послуг. Тому споживач, як і виробник, відчуває на собі вплив обмежених можливостей. Перед ним теж стоїть проблема раціонального вибору.

Основними джерелами доходу споживача є заробітна плата, трансферти (соціальні виплати держави окремим громадянам у вигляді допомоги, пенсій, стипендій), дохід від підприємницької й іншої діяльності, дохід від власності (плата, отримана за оренду вашої квартири чи дачі, дохід від заощаджень).
   Раціональна поведінка споживача при виборі товару або послуги припускає, як правило, певну послідовність дій: усвідомлення необхідності покупки, пошук інформації про товар чи послугу, оцінка можливих варіантів покупки, прийняття рішення про покупку.


title: Презентація на тему «Франц Йозеф Гайдн» (варіант 2)

text:
Днепропетровский педагогический колледж Днепропетровского национального университета имени Олеся Гончара
Тема: Франц Йо́зеф Гайдн
Днепропетровск 2014
Выполнила студентка
 группы
 ММ-13-1 / 9
Климушка Таня
15 интересных фактов о жизни и творчестве Франца Йозефа Гайдна
1. Хотя в метрике композитора в графе "дата рождения" написано "первое апреля", сам он утверждал, что родился ночью 31 марта 1732 года. Изданное же в 1778 году небольшое биографическое исследование приписывает Гайдну такие слова: "Мой брат Михаил заявлял, что я родился 31 марта. Он не хотел, чтобы люди говорили, что в этот мир я пришел "апрельским дураком".
2. Альберт Кристоф Дис, биограф Гайдна, писавший о ранних годах его жизни, рассказывает, как в возрасте шести лет тот также научился играть на барабане и принимал участие в процессии во время Страстной недели, где заменил внезапно умершего барабанщика. Барабан привязали к спине горбуна, чтобы маленький мальчик смог играть на нем. Этот инструмент до сих пор хранится в церкви Хайнбурга.
3. Гайдн начал писать музыку, совершенно не зная музыкальной теории. Однажды капельмейстер застал Гайдна за написанием двенадцатиголосного хора во славу Богородицы но даже не удосужился предложить начинающему композитору совет или помощь. По словам Гайдна, за все время пребывания в соборе наставник преподал ему только два урока теории. Как "устроена" музыка мальчик узнавал на практике, изучая все, что ему приходилось петь на службах.
 Позднее он говорил Иоганну Фридриху Рохлицу: "У меня никогда не было настоящего учителя. Я начал обучение с практической стороны - сначала пение, затем игра на музыкальных инструментах, и лишь потом - композиция. Я больше слушал, чем изучал. Я слушал внимательно и старался использовать то, что произвело на меня наибольшее впечатление. Вот так я приобретал знания и умения".
4. В 1754 году Гайдн получил известие о том, что в возрасте сорока семи лет умерла его мать. Пятидесятипятилетний Матиас Гайдн вскоре после этого женился на своей служанке, которой было лишь девятнадцать. Так у Гайдна появилась мачеха, бывшая на три года моложе его.
5. Любимая девушка Гайдна по неведомым причинам предпочла свадьбе - монастырь. Неизвестно зачем, но Гайдн женился на ее старшей сестре, которая оказалась сварливой и совершенно равнодушной к музыке. По свидетельству музыкантов, с которыми работал Гайдн, стремясь досадить мужу, она использовала рукописи его произведений вместо бумаги для выпечки. Ко всему прочему, супругам так и не удалось испытать родительские чувства - у пары не было детей.
6. Уставшие от долгой разлуки со своими семьями, музыканты оркестра обратились к Гайдну с просьбой донести до князя их желание повидаться с родными и поведать об их тревоге - на этот раз при помощи музыкальной шутки.. Оркестровка оригинальна: инструменты замолкают один за другим, и каждый музыкант, закончив партию, гасит свечу у своего пюпитра, собирает ноты и тихо уходит, и в конце концов в тишине зала остаются играть только две скрипки. К счастью, нисколько не разозлившись, князь понял намек: музыканты хотят уехать в отпуск. На следующий день он приказал всем готовиться к немедленному отъезду в Вену, где остались семьи большинства его слуг. А Симфония №45 с тех пор так и называется - "Прощальная".
7. Джон Бленд, лондонский издатель, в 1789 году приехал в Эстерхазу, где жил Гайдн, чтобы заполучить его новые работы. С этим визитом связана одна история, объясняющая, почему Струнный квартет фа минор, соч. 55 № 2, назвали "Бритвенным". С трудом бреясь тупой бритвой, Гайдн, по легенде, воскликнул: "Я бы отдал за хорошую бритву свой лучший квартет". Услышав это, Бленд немедленно протянул ему свой комплект английских стальных бритв. Верный своему слову, Гайдн подарил издателю рукопись.
Он не был учеником Гайдна, но ценил его мнение выше мнения любого другого музыканта, даже своего отца. Они очень различались по возрасту и темпераменту, но, несмотря на различия характеров, друзья никогда не ссорились.
8. Гайдн и Моцарт впервые встретились в Вене в 1781 году. Между двумя композиторами возникла очень близкая дружба, без тени зависти или намека на соперничество. Огромное уважение, с которым каждый из них относился к работе другого, способствовало взаимопониманию. Моцарт показывал старшему другу свои новые произведения и безоговорочно принимал любую критику.
9. До знакомства с операми Моцарта Гайдн более или менее регулярно писал для сцены. Он гордился своими операми, но, почувствовав превосходство Моцарта в этом музыкальном жанре и при этом нисколько не ревнуя к другу, он потерял к ним интерес. Осенью 1787 года Гайдн получил из Праги заказ на новую оперу. Ответом было следующее письмо, из которого видна сила привязанности композитора к Моцарту и то, насколько Гайдн был чужд стремления к личной выгоде: "Вы просите меня написать для Вас opera buffa. Если Вы собираетесь поставить ее в Праге, я вынужден отклонить Ваше предложение, так как все мои оперы настолько тесно привязаны к Эстерхазе, что вне ее должным образом исполнить их нельзя. Все было бы по-другому, если бы я мог написать специально для Пражского театра совершенно новое произведение. Но даже и в этом случае мне трудно было бы тягаться с таким человеком, как Моцарт".
10. Существует история, объясняющая почему Симфонию №102 си-бемоль мажор называют "Чудо". На премьере этой симфонии, как только умолкли ее последние звуки, все зрители устремились в переднюю часть зала, чтобы высказать свое восхищение композитору. В этот момент с потолка сорвалась огромная люстра и упала как раз на то место, где совсем недавно сидела публика. То, что никто не пострадал, было чудом.
11. Принц Уэльский (позже король Георг IV) заказал Джону Хоппнеру портрет Гайдна. Когда композитор сел на стул, чтобы позировать художнику, лицо его, всегда жизнерадостное и веселое, стало против обыкновения серьезным. Желая вернуть присущую Гайдну улыбку, художник специально нанял горничную-немку, чтобы та, пока пишется портрет, развлекала именитого гостя разговором. В результате на картине (сейчас хранится в коллекции Букингемского дворца) у Гайдна не такое напряженное выражение лица.
12. Гайдн никогда не считал себя красивым, напротив, он думал, что природа обделила его внешне, но при этом композитор никогда не был обделен вниманием дам. Его жизнерадостный характер и тонкая лесть обеспечивали ему их благосклонность. Он был в очень хороших отношениях со многими из них, но с одной, миссис Ребеккой Шрётер, вдовой музыканта Иоганна Самуэля Шрётера, был особенно близок. Гайдн даже признался Альберту Кристофу Дису, что если бы был в то время холост, то женился бы на ней. Ребекка Шрётер не раз посылала композитору пламенные любовные послания, которые тот тщательно переписывал в дневник. При этом он поддерживал переписку с двумя другими женщинами, к которым тоже испытывал сильные чувства: с Луиджией Польцелли, певицей из Эстерхазы, которая в то время жила в Италии, и Марианной фон Генцингер.
13. Однажды друг композитора, знаменитый хирург Джон Хёнтер, предложил Гайдну удалить полипы в носу, от которых музыкант страдал большую часть своей жизни. Когда больной прибыл в операционную и увидел четырех дюжих санитаров, которые должны были держать его во время операции, он перепугался и в ужасе начал кричать и вырываться, так что все попытки прооперировать его пришлось оставить.
14. К началу 1809 года Гайдн был уже почти инвалидом. Последние дни его жизни были неспокойными: войска Наполеона в начале мая захватили Вену. Во время бомбардировки французов ядро снаряда упало недалеко от дома Гайдна, все здание затряслось, и среди слуг поднялась паника. Должно быть, больной очень страдал от грохота канонады, которая не прекращалась более суток. Но тем не менее у него все еще хватало сил успокаивать своих слуг: "Не волнуйтесь, пока папа Гайдн тут, с вами ничего не случится". Когда Вена капитулировала, Наполеон приказал, чтобы возле дома Гайдна выставили часового, который следил бы, чтобы умирающего больше не тревожили. Говорят, что почти каждый день, несмотря на слабость, Гайдн играл на пианино австрийский национальный гимн - как акт протеста против захватчиков.
15. Ранним утром 31 мая Гайдн впал в кому и тихо покинул этот мир. В городе, где хозяйничали вражеские солдаты, прошло много дней, прежде чем люди узнали о смерти Гайдна, так что его похороны прошли почти незамеченными. 15 июня в честь композитора устроили заупокойную службу, на которой исполнили "Реквием" Моцарта. На службе присутствовало много высших чинов французского офицерства. Сначала Гайдна похоронили на кладбище в Вене, но в 1820 году его останки перевезли в Эйзенштадт. Когда вскрыли могилу, обнаружилось, что череп композитора отсутствует. Оказывается, два друга Гайдна подкупили могильщика на похоронах, чтобы взять голову композитора. С 1895 по 1954 год череп находился в музее Общества любителей музыки в Вене. Затем в 1954 году он, наконец, был погребен вместе с остальными останками в саду Бергкирхе - городской церкви Эйзенштадта.
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Прикмети»

text:
Знаки і символи в житті людини: підказка, підтримка чи попередження?
Все на Землі наповнене знаками і символами. Варто задати питання, дізнатися щось, хай навіть не усвідомлено - і сили Всесвіту дають знаки, підказки. Треба тільки вміти розібратися, побачити в простому і повсякденному рішення складних питань життя і таємниць буття.
Найвідомішими знаками в житті людини є прикмети
Ще тисячі років тому людина спостерігала за подіями, що відбуваються навколо, поведінкою природи та на підставі цих спостережень створювала прикмети. Так склалося, що людська свідомість здебільшого вірить в погані прикмети. Адже з найпоширеніших і відомих народних прикмет хороших - буквально одиниці. Що стосується поганих - їх безліч. А пов'язано це, перш за все, зі страхом людей перед забобонами.
Чорна кішка
Чорна кішка - дуже погана прикмета. Це твердження є одним з найбільш відомих і розповсюджених серед усіх нещасливих прикмет. Насправді ж, ця прикмета обіцяє нещастя тільки в одному випадку - коли чорна кішка перебігає чоловікові дорогу з лівого боку на праву. Якщо дія відбувається в іншому напрямку - це, навпаки, хороша прикмета. У випадку з жінками все навпаки.
Птахи
Однією з найстрашніших прикмет вважається птах, який залетів в будинок або квартиру. Наші пращури стверджували, що птахи живуть у душах померлих людей, а це значить, що, якщо птах залітає в будинок, то він приносить з собою погані вісті. Якщо таке сталося, треба як можна швидше відпустити птицю. В будинку краще не ночувати одну ніч.
Метелик
Метелик, який залетів у будинок, - ознака захворювання, яке при гіршому розкладі може призвести до смерті.
П'ятниця 13

Поєднання п'ятниці 13-го числа, що наганяє страх на багатьох людей, бере свій початок у глибокій давнині. Якщо вірити самим старим повір'ям, то в цей день завжди на шабаш зліталися 12 відьом, збиралися упирі та інша нечисть, а в самий розпал веселощів, коли сходить повний місяць, тринадцятим з'являвся сам Сатана. У християнській культурі вважається, що саме в п'ятницю 13-ого числа Адам і Єва скуштували заборонений плід; саме в цю зловісну п'ятницю Каїн безжально убив свого брата Авеля. Розп'яття Христа довелося саме на п'ятницю. Тринадцятим апостолом на Таємній вечері був Юда, зрадив Христа.
В кінці XVIII століття забобон про п'ятницю 13-ої настільки сильно зміцнився у свідомості англійського народу, що влада вирішила публічно довести абсурдність цієї страшної прикмети. Для цього був побудований корабель під «чорною» назвою «П'ятниця». Його будівництво почалося в п'ятницю 13-ого. На воду він був спущений теж у п'ятницю 13-ого, і на очах у широкої публіки знову ж таки в п'ятницю 13-ого судно вийшло у відкрите море. З тих пір «П'ятницю» більше ніхто не бачив: корабель разом з екіпажем зник безвісти.
П'ятниця 13-е у багатьох культурах вважається днем невдачі і нещастя, чортовим днем. Історичний розвиток цього марновірства пов'язано не тільки з невдалим 13-м числом, так званої «чортовою дюжиною», але і з п'ятницею.
Їжа
Не давайте іншому доїдати свій шматок, так як він може «з'їсти» всю вашу силу. Також краще не дозволяти і допивати після себе, щоб інші не довідалися ваших думок.
День народження
Поганою прикметою вважають святкування Дня народження, поздоровлення і дарування подарунків раніше терміну. Сенс тут криється в тому, що людина може просто не дожити до реальної дати.
Поріг
Не можна передавати що-небудь через порігВся справа в тому, що в стародавні часи прах предків зберігався під порогом дому, і тривожити їх, передаючи що-небудь через поріг, вважалося вкрай небезпечним.Саме тому не можна і сидіти на порозі, який до цих пір вважається межею між двома світами - безпечним будинком і ворожим світом, або про того страшніше - світом живих і світом мертвих.
Дзеркало
Розбите дзеркало обіцяє сім років нещасть і невдач.
 З дзеркалами необхідно звертатися акуратно і утримувати їх у чистоті. Дзеркало може накопичувати і хорошу, і погану енергію, тому дивитись у нього потрібно тільки з гарним настроєм. А якщо в будинку є старе дзеркало, яке пережило багато неприємних подій, краще його позбутися і купити нове.
Дуже поганою прикметою вважається, коли за столом збирається 13 осіб. Якщо цього не уникнути, поставте на стіл ще один прилад і наповніть його тими самими стравами, що і тарілки гостей. Не можна залишати його порожнім.
Не можна їсти з ножаНіж вважався не тільки знаряддям праці, але і знаряддям захисту - як від реальних небезпек, так і від усілякої нечисті. Такий важливий магічний предмет вимагав до себе особливого ставлення, і використовувався лише після проведення особливих ритуалів. Їсти з нього - означало гнівити духів, які і роблять людину злим і агресивним.Крім того, таким чином можна банально порізатися.
Віра в забобони допомагає людям йти від реальності і не визнавати щось погане. Або ж, навпаки, приписувати яким-небудь сприятливим подіям негативні наслідки. Але чи варто вірити в забобони, які за іронією долі збувалися? Це вибір самої людини.


title: Презентація на тему «Walt Whitman»

text:
Walt Whitman
Vika Verbych
Form 11B
School 5
The features of the works of Walt Whitman

Teacher: N.G. Savko
Walt Whitman
Transcendentalism
(Literary movement)
Two trends
Romanticism
Realism
He tried to represent
subject matter truthfully,
without artificiality
and avoiding artistic
conventions, implausible,
exotic and supernatural
elements
The denial of rationalism,
human senses cult,
the cult of individualism.
The presentation of an
 unusual character
 in exceptional
 circumstances
Reason, spirit,
deep and free intuition
Specimen
Days

Democratic
Vistas
(1871)
Franklin
Evans
(1842)
Leaves
of Grass
 (1855 )
Drum-Taps
(1865)

Memoranda
During
the War
The
outstanding
works
The use of a
 dialogue between
 the poet
and the reader
The use of metaphors,
rhetorical questions,
 appeals,
orders.
Poetics of
Democracy
The use of vers libre


Презентація на тему «Екологія» (варіант 1)


Презентація на тему «Турецкое гончарное искусство»


title: Презентація на тему «Национальный банк Украины»

text:
Национальный банк
Украины
Национальный банк Украины-центральный банк Украины. Находится в одноимённом здании по адресу: Киев, ул. Институтская, 9.
Национальный банк Украины был создан на основе Украинского республиканского банка Государственного банка СССР вместе с принятием 20 марта 1991 года Верховной Радой Закона Украины «О банках и банковской деятельности». В начале 90-х годов Украина столкнулась с высокой инфляцией (10200 % в год) и неприспособленностью денежной системы к рыночным условиям, и на протяжении 1994—1996 г. была проведена масштабная денежная реформа, которая изменила в лучшую сторону всю систему денежного обращения Украины. Была восстановлена историческая денежная единица — украинская гривна, а гиперинфляция и спад в производстве были на какое-то время преодолены.
Золотовалютные резервы

Золотовалютные резервы Украины — внешние высоколиквидные активы, находящиеся под контролем государства (Национального банка Украины и правительства Украины). Золотовалютные резервы (официальные резервные активы) рассчитываются в долларах США. Международные валютные резервы НБУ представлены в виде монетарного золота, иностранной валюты и государственных ценных бумаг, деноминированных в этих валютах; туда могут также включаться остатки на счетах в международных организациях. Резервы могут использоваться для осуществления международных расчетов и платежей, покрытия дефицита платежного баланса, стабилизации курса национальной валюты на международных рынках и т. п.


title: Презентація на тему «Державні символи»

text:
Презентаціяз історії Українина тему: “Державні символи”Учениці 7(11)Б класуОдеського НВК №13Бургелі Наталії
Державні символи - це умовні знаки державності та суверенітету, частина більш широкого поняття - "атрибути державності". В поняття "атрибути державності" крім таких атрибутів як герб, гімн, прапор, столиця, включають також конституцію, парламент, уряд, законодавство, святкові церемонії та інше.
Державні символи є складовою частиною більш широкого поняття "державні атрибути", до числа яких входять також столиця держави, офіційна назва держави, державна мова, державна печатка, національні пісні, почесні значки, державні штандарти.
В ст. 20 Конституції України передбачено, що державними символами України є Державний Прапор України, Державний Герб України і Державний Гімн України. Під державними символами України слід розуміти закріплені в законодавстві офіційні графічні чи звукові зображення, в яких втілюються національні ідеї, що символізують державність України. Державні символи затверджуються Верховною Радою України. Характерними ознаками їх є те, що вони: 1) виражають національний менталітет, національні ідеї політичного чи історичного змісту; 2) мають загальнообов'язковий характер. Основою державних символів є державний суверенітет.
Національні символи  - це свідчення високого духу нашого народу, його історичних прагнень, унікальності, своєрідний генетичний код нації. Державна символіка використовується досить широко при проведенні офіційних і урочистих заходів. Сьогодні Державний прапор постійно майорить  на  будинках органів державної влади та місцевого самоврядування, піднімається під час офіційних церемоній, при відкритті міжнародних конференцій, міжнародних спортивних змагань. При цьому всі присутні стоять струнко з рівнянням на прапор. Державний прапор ніколи і ніде не можна використовувати як прикрасу, декорацію.  Під час проведення державних або національних свят дозволяється використовувати барви Державного прапора. Ним не можна салютувати або схиляти перед будь-якою особою або предметом. Державний  прапор, спущений на півдревка (півщогли), означає жалобу.
Державний Герб - це закріплений у законодавстві офіційний умовний знак, який через графічне чи кольорове зображення окремих фігур виражає коло певних ідей політичного характеру та символізує суверенітет держави. В Конституції сказано, що великий Державний Герб України встановлюється з урахуванням малого Державного Герба України та герба Війська Запорізького законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України. Головним елементом великого Державного Герба України є Знак Княжої Держави Володимира Великого (малий Державний герб України). Зображення Державного Герба розміщується на печатках органів державної влади, державного управління, судових органів, грошових знаках і знаках поштової оплати, службових посвідченнях, штампах, бланках державних установ тощо.
Завдання справжнього громадянина України - знати  і поважати символи своєї держави, свідомо дотримуватися почестей та правил поведінки щодо державних символів в повсякденному житті, під час урочистих і офіційних заходів, не дозволяти глумитися над ними, гордитися незалежноюУкраїнською державою.
Державний Гімн - це закріплена в законодавстві країни музично-поетична емблема держави, яка через систему (набір) музично-поетичних образів виражає певне коло ідей політичного характеру та символізує суверенну державу. Державний Гімн України - це національний гімн на музику М.Вербицького. Державний Гімн як офіційний символ держави виконують під час підняття Державного Прапора, відкриття урочистих засідань, на початку офіційних зустрічей на найвищому рівні, прийняття військової присяги, відкритті спортивних змагань тощо. Слова Гімну затверджуються законом, що приймається не менш як двома третинами від конституційного складу Верховної Ради України.
Державний Прапор - це закріплене в законодавстві офіційне полотнище держави, в якому шляхом добору певних кольорів (іноді з використанням малюнків чи написів) виражено ідеї політичного характеру. Державний Прапор України - стяг з двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів: верхня смуга - синього кольору, нижня - жовтого. Співвідношення ширини прапора до його довжини - 2:3. Державний Прапор піднімається на будинках органів державної влади і управління, органів місцевого самоврядування, дипломатичних і консульських представництв України, на прикордонних заставах та митницях, на засобах пересування перших осіб та дипломатичних представників і консулів України, як кормовий прапор на морських суднах України, під час офіційних зустрічей на найвищому рівні, на відкритті спортивних змагань тощо.
Публічний глум над державними символами України карається у встановленому законом порядку.Конституція може вказувати на необхідність поважного відношення до державної символіки. Так, публічна напруга над Держаним Прапором, Державним Гербом, Державним Гімном України (пошкодження прапора чи герба, вчинення на них непристойних записів чи малюнків та інші дії) , згідно ст. 338 КК України, тягне кримінальну відповідальність у вигляді штрафу до п'ятдесяти неоподаткованих
мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців. Становлення державності потребує належної охорони та захисту державної символіки, що досить важливо і для збереження стабільності конституційного ладу, його захисту, поваги до державних атрибутів.


title: Презентація на тему «Петриківський розпис» (варіант 7)

text:
Петриківський розпис
  Петриківський розпис здавна грав роль оберегу. Люди вірили, що в красі є духовна сила, і тому вікна і двері будинків і навіть одяг обрамляли магічним орнаментом, який захищав господарів.

Класичними елементами петриківського живопису є навколишні рослини, орнаментні мотиви, де переважають яскраві, насичені тона.
В основі петриківського мистецтва лежить образне сприйняття рідної природи, любов до української землі.
 Основними мотивами розпису є польові квіти, гілки калини, мальви, півонії, айстри.
Також, петриківський розпис українського народного малярства внесено до списку нематеріальної культурної спадщини ЮНЕСКО.
Декоративно-ужиткове мистецтво: предмети побуту

Всі речі приваблюють барвистістю, радісним сприйняттям світу
На сьогодняшній день в Петриківці,  близько 200 місцевих мешканців розмальовують тарілки у себе вдома. Також є центр народного мистецтва, в якому працюють чотири десятки майстрів.
Рослинний орнамент є основою композиції, у якій органічно вписуються фантастичні птахи, комахи.
Природні явища й реальні форми надихають майстрів на створення барвистих декоративних композицій.
Петриківський розпис застосовують:
в прикрасах
в посуді
і в побуті


title: Презентація на тему «Екологія» (варіант 9)

text:
Екологія – наука про довкілляПрирода і людина: системний підхідПроблема забруднення природного середовища та стійкості геосистем до антропогенних навантаженьПроблема деградації природних компонентів

Людина – частина природи. Її життя, з одного боку, залежить від умов існування, а з другого – її діяльність впливає на них. Щоб зберегти життя на Землі, людина повинна охороняти природу.Людина – творіння природи, її унікальна і розумна частина. Природа й людина взаємопов’язані і впливають одна на одну.
Екологія — наука про взаємодії живих організмів і їх спільнот між собою і з навколишнім середовищем. Термін вперше запропонував німецький біолог Ернст Геккельв 1866 р. в книзі «Загальна морфологія організмів».
Сучасна екологія — складна багатогранна дисципліна, основою якої є біогеографічні знання, але яка поєднує сьогодні всі природничі, точні, гуманітарні і соціальні науки, з метою пошуків шляхів оптимального розвитку людства на максимально далеку перспективу, вироблення нових методів збереження біосфери планети.
Загальна екологія вивчає фундаментальні проблеми структурно-функціональної організації екосистем, а також досліджує взаємодію біосистем різних рівнів інтеграції між собою та довкіллям.
Спеціальна екологія досліджує закономірності функціонування конкретних екосистем або особливості пристосування популяцій різних видів організмів чи їх угруповань до умов навколишнього середовища.
Прикладна екологія з'ясовує різні аспекти дії чинників довкілля на біосистеми і спрямована на розв'язання головним чином практичних питань.
Господарська діяльність людини, як правило, негативно впливає на природу.обсяг води, забрудненої промислово-побутовими відходами, становить понад 16 % річкового стоку. Спалювання палива призводить до щорічного викидання в атмосферу понад 1 млрд. тонн продуктів неповного згоряння. У великих містах щороку накопичується величезна кількість побутового сміття, знищення якого становить значні труднощі.
Основні райони забруднення – це міста й промислові центри.
Вміст цинку, маргінцю, заліза, нікелю, міді та кобальту у водних об’єктах зони Полісся, лісостепу та степу перевищує нормативні величини у 2-12 разів. Внаслідок Чорнобильської катастрофи забруднено радіонуклідами близько 4 млн га лісів, з яких 157 тис. га є непридатними для господарського використання, а ще 1,5 млн га є непридатними для використання не деревинних харчових і лікарських ресурсів.
У зв’язку з істотним забрудненням водних об’єктів усе частіше реєструють різні захворювання у промислових видів риб.
На сучасному етапі відбувається деградація всіх компонентів природи: ґрунтів, лісу, водойм тощо.
Деградація лісу означає зменшення приросту на одиницю площі в насадженнях з ознаками втрат і знебарвлення листя (хвої). Винищення лісів незмінно веде до зниження порогу стійкості біосфери, нарощення рушійної сили паводків, селей, водної ерозії, пилових бур, спустошувальних засух та суховіїв, прискорення процесів опустелювання.
Унаслідок надлишкової експлуатації відбувається деградація та виснаження пасовищ.
Зберегти природу, примножити її багатства – справа державної важливості. Тому й приймають у нашій державі закони на користь збереження природи. Важливу роль у цьому відіграють природоохоронні території. Це заповідники, національні парки й ботанічні сади, яких в Україні чимало. На цих територіях забороняється вести господарські роботи, полювати на тварин, збирати насіння й плоди рослин.
ВИСНОВОК
Дякуємо за увагу



title: Презентація на тему «Музика Німеччини 20-21 ст»

text:
Музика Німеччини20-21 ст.
Виконали:Ткач С., Нагайло М.
    Слава Німеччини як значної музикальної нації і досі спирається на такі імена, як Бах, Бетховен і Брамс, Гендель і Ріхард Штраус. Студенти з усього світу прагнуть навчатися в німецьких консерваторіях, шанувальники музики відвідують музичні фестивалі – починаючи від Ваґнерівського в Байройті й закінчуючи Днями сучасної музики в Донауешинґені.
 Анне-Софі Муттер
    Скрипалька Анне-Софі Муттер збирає величезну слухацьку аудиторію навіть серед тих, хто не є шанувальником класики, і стала німецькою «зіркою світового масштабу».
Йонас Кауфман
     Йонас Кауфман (нім. Jonas Kaufmann; 20 липня 1969, Мюнхен, Баварія, Німеччина) — німецький оперний співак, лірико-драматичний тенор.
     Піонери німецької електронної музики Карлгайнц Штокгаузен (помер 2007 р.)  і його традиціоналістський антипод, оперний композитор Ганс Вернер Генце, з середини ХХ століття значною мірою визначали розвиток сучасної музики в міжнародному плані.
Герберт Ґрьонемайєр
    З іншого боку музичного спектра протягом багатьох років такий поп-співак, як Герберт Ґрьонемайєр, маючи особливе чуття духу часу та уподобань своїх прихильників, користується успіхом з піснями німецькою мовою.
Сандра
     Сандра Анн Лауер, Сандра Крету— німецька поп-співачка. У 1979-1984 рр. була провідною вокалісткою музичного тріо «Arabesque». З 1985 року розпочала успішну сольну кар'єру. Брала участь в музичному проекті«Enigma», який створив її тодішній чоловік Мішел Крету. У 1980-х та на початку 1990-х років — одна з найуспішніших європейських співачок.
Міхаель Кіске
      Міхаель Кіске (народився 24 січня 1960, м. Гамбург, Німеччина) — співак, найбільш відомий як вокаліст німецького павер-метал гурту Helloween. Після виходу з гурту, Кіске записав чотири сольних альбоми, брав участь у різних метал і рок проектах, таких як Avantasia, Place Vendome і Kiske/Somerville, а також виступав в якості запрошеного вокаліста. В кінці 2009 він сформував рок-гурт Unisonic і почав знову гастролювати після 17-річної перерви.
    Група панк-року Die Toten Hosen, хеві-метал-група Rammstein, так само, як і підліткова група Tokio Hotel також належать до категорії німецьких супер-зірок.

Die Toten Hosen
      Німецька панк-рок-група, заснована на початку 1980-х років в Дюссельдорфі. Поряд з Die Ärzte є найпопулярнішою та успішної німецької панк-рок-групою. На 2008 рік група продала більше 22 мільйонів дисків. [1] Назва перекладається дослівно як «Мертві штани» і є фразеологізмом, що означає в німецькій мові неробство, нудьгу [2] [3] або імпотенцію.
Rammstein
     Німецький метал-гурт, створений 1994-го року в Берліні. Їх музика відноситься до напряму «нойє дойче герте» (нім.. Neue Deutsche Härte, укр. нова німецька твердість). Також їх стиль часто описують як «грубу силу», самі ж музиканти характеризують його як «танцювальний метал» (нім. Tanzmetall, танцметалл). Тексти пісень часто неоднозначні, за що гурт звинувачують у тривіалізації нацизму та уславленні насильства. Увагу медіа часто привертає використання піротехніки на концертах
Helloween
     Німецький павер-метал гурт, заснований в середині 1980-х учасниками з Iron Fist і Powerfool. Вперше під назвою (Helloween), група виступила в 1984 році. Група є основоположником Power Metal і затвердила канони жанру, випустивши в 1987 і 1988 роках альбомиKeeper Of The Seven Keys pt. I і Keeper Of The Seven Keys pt. II.
Scorpions
    Жанр Хард-рок, хеві-метал. Гурт створисвя в 1965 у Німеччині. Склад:Клаус Майне ,Рудольф Шенкер ,Маттіас Ябс,Павел Мачівода,Джеймс Коттак.
     І в клубному середовищі Німеччина має свої визнані місця, передусім у великих містах – Берліні, Кьольні, Франкфурті, Штуттґарті й Маннгаймі. Тенденцією Диско 1970х, репом/хіп-хопом 1980-х і стилем техно 1990-х років діджеї заявили про себе як митців звуку та продюсерів.
Свен Фет
    Свен Фет (народився 26 жовтня 1964 в Обертсхаузен, ФРН) - німецький діджей і продюсер, власник лейблу Cocoon і однойменного клубу (Франкфурт-на-Майні). Є однією з найпомітніших фігур на світовій техно-сцені. Засновник лейблів Eye Q і Cocoon.  Свен Фет, «хрещений батько техно»
Пол ван Дайк
      Пол ван Дайк (Paul Van Dyk, справжнє ім'я Матіас Пол народився 16 грудня, 1971, Айзенгюттенштадт, Німеччина) — найвідоміший трансовий діджей світу, один із найвідоміших продюсерів електронної музики.
Кінець!


title: Презентація на тему «Кінематограф США» (варіант 3)

text:
Кінематограф США
Підготувала учениця 11-А класу
Бойко Наталія
Кінематограф США — цим терміном позначають кіноіндустрію США, найбільшу у світі, і зосереджену, головним чином, в околицях містечка Голлівуд (поблизу Лос-Анджелеса, штат Каліфорнія), в якому знаходяться офіси та знімальні павільйони найбільших кінокомпаній США. Індустрія кіно також добре розвинена у місті Нью-Йорк та у штаті Флорида.
Становлення американського кінематографа, найпопулярнішого на сьогоднішній день, почалося в 1892 році, коли Томас Едісон сконструював кінескоп. Перший публічний сеанс відбувся в Нью-Йорку в мюзик-холі Байела і Костера. Сеанс складався з невеликих гумористичних і танцювальних номерів.
Через 9 років з'явилися «Нікелодеони» — вид дешевих кінотеатрів у США початку 20 століття, вхід до яких коштував 5 центів. З кожним роком кількість театрів збільшувалася, і до 1908 року їх було вже більше трьох тисяч. Звичайно ж, нова розвага користувалася великим успіхом у глядачів. Загострення конкуренції приводило до краху дрібнішіх студій.

Стали з'являтися великі об'єднання — так звані кінотрести. Ті у свою чергу стали об'єднуватися з прокатними фірмами. Наприклад:

В 1912 «Парамаунт»

В 1919 «Юнайтед артістс»

В 1924 «Метро — Голден — Маєр»

В 1925 «Ворнер бразерс»
Головні досягнення Голлівуду пов'язані з розробкою жанрів:
Комедії М. Ліндера, Ч. Чапліна, Б. Кітона, Г. Ллойда, братів Маркс
Мелодрами за участю Рудольфо Валентіно
Вестерни Джона Форда
Фільми-нуар з Г. Богартом
Мюзикли з Фредом Астером та Джином Келлі
Трилери А. Хічкока
Для повоєнного періоду характерно створення пеплумів — високобюджетних масштабних кінострічок великого хронометражу по античних сюжетів, з великою кількістю грандіозних сцен масовок і вражаючих уяву декорацій, приміром, «Бен-Гур». Саме з них почалася популярність широкоекранного кіно, яке дозволяло глядачеві «розкрити очі ширше», насолоджуючись панорамою, збудованою у кадрі. Перші десятиліття після війни також вважаються часом розквіту традиційних голлівудських мюзиклів.
Сучасний період у голлівудському кіно розпочався в кінці 1960-х років з розвалом студійної системи. Інтерес до традиційних, шаблонним студійним фільмів за участю зірок неухильно падав, і багато хто навіть великі кіностудії були поставлені на межу розорення. Студійні боси дивувалися про те, яке кіно хоче бачити глядач, і почалися експерименти. Серед молодих режисерів, яким був даний шанс продемонструвати свої здібності, виявилися Джордж Лукас,Стівен Спілберг, Мартін Скорсезе, Френсіс Форд Коппола, Брайан Де Пальма. І саме ця група режисерів сформувала сучасний кінематограф в тому вигляді, в якому він увійшов в XXI століття. Їхні фільми в кінці 1960-х і на початку 1970-х мали величезний успіх, саме через них виникло слово «блокбастер». Керівники великих студій стали довіряти молодим режисерам, запрошувати їх для зйомок стало модно, тим більше що вони, вийшовши з кіношкіл і маленьких студій, вміли укладатися в дуже невеликі бюджети. Потужна хвиля нового, незвичайного, відвертого кіно 1970-х захопила глядачів і в голлівудському кіно почалася нова епоха.
Інститут зірок у голлівудському кіно почав виникати ще приблизно в 1920-х роках, сформувався протягом 1930-х і досягнув розквіту в 1940-х та 1950-х. Зірки здавалися глядачам небожителями, майбутніх зірок спеціально готували на курсах при кіностудіях.Жовта преса пильно стежила за кожним кроком зірок, розповідаючи про всі події в їх життя і про ексцентричних витівки самих зірок, які таким чином перевіряли межі своєї популярності. Лише в 1970-х роках, з крахом студійної системи та зародженням сучасного голлівудського кінематографа, інтерес до зірок почав набувати інший відтінок: зірки стали ближче, вони вже не здавалися недосяжними. З другого боку, зірки ставали набагато самостійнішими і, врешті-решт, до 1980-м років повністю звільнилися від контролю кіностудій і стали самі формувати свій імідж і навіть самі вибирати репертуар фільмів, в яких вони будуть грати. Таким чином ситуація кардинально змінилася в порівнянні з 1940-ми роками: кіностудії лише пропонують матеріал для зірок, а зірки, гонорари яких досягли позахмарних вершин, вибираючи той чи інший фільм для зйомки, як раз і задають цим напрям розвитку цілих жанрів.
Знамениті режисери
Відомі актори
У Сполучених Штатах Америки налічується понад 100 кінофестивалів різної тематики та специфіки. Деякі з них:
Кінофестиваль «Ґарден Стейт»

Міжнародний кінофестиваль у Малібу

Кінофестиваль у Мауї

Кінофестиваль «Санденс»


title: Презентація на тему «Токійський процес»

text:
Токійський процес
Визначення
Міжнародний військовий трибунал для Далекого Сходу, також відомий як Токійський процес — суд над японськими військовими злочинцями, що проходив у Токіо з 3 травня 1946 року по 12 листопада 1948.

Історія
Міжнародний військовий трибунал для Далекого Сходу був утворений 19 січня 1946 року в Токіо (Японія) в результаті переговорів між союзними урядами. На трибуналі були представлені 11 держав: СРСР, США, Китай,Великобританія, Австралія, Канада, Франція, Нідерланди, Нова Зеландія, Індія і Філіппіни.
19 січня 1946 року Дуглас Макартур видав спеціальну прокламацію, де наказав сформувати Міжнародний військовий трибунал для Далекого Сходу. У цей же день він схвалив Статут трибуналу, де було зазначено як трибунал буде сформовано, які злочини розглядатиме і як він функціонуватиме. Моделлю цього документу виступав відповідний документ Нюрнберзькому трибуналу.

Дуглас Макартур призначив групу з одинадцяти суддів, дев'ять - з країн, які підписали акт про капітуляцію.
25 квітня 1946 року, згідно зі статтею 7 Статуту, цей документ був офіційно опублікований.
Трибунал вперше зібрався 29 квітня 1946 року, а перше засідання відбулося 3 травня 1946 року.

   У ході процесу було проведено 818 відкритих судових засідань і 131 засідання у суддівській кімнаті;
  Трибунал ухвалив 4356 документальних доказів і 1194 свідчення свідків (з яких 419 були заслухані безпосередньо трибуналом).
   Останнє засідання трибуналу відбулося 12 листопада 1948 року.

Обвинувачення
Як і на Нюрнберзькому процесі, всі пункти обвинувачення були розділені на три категорії: А, В та С.
 Категорія А (пункти 1–36) включала в себе обвинувачення у злочинах проти миру, плануванні та веденні агресивної війни та порушенні міжнародного законодавства і застосовувалася тільки проти вищого керівництва Японії.
Категорія В (пункти 37–52), яка включала обвинувачення у вбивствах.
 Категорія С (пункти 53–55), куди входили обвинувачення у злочинах проти звичаїв війни та злочини проти людства, застосовувалися до японців будь-якого рангу.

Всього було 29 обвинувачених.
3.Колишній японський прем'єр-міністр (1936-1937) і міністр закордонних справ Кокі Хирота слухає свій смертний вирок.
2.Колишній японський прем'єр-міністр (1941-1944) генерал Хідекі Тойо слухає свій смертний вирок.
1.Колишній японський прем'єр-міністр генерал Хідекі Тойо дає перші свідчення.
   Дякую за увагу!
Виконала учениця 11 класу
Василишина Вікторія


title: Презентація на тему «Російський балет» (варіант 6)

text:
Російський
балет
Видатні композитори і виконавці

Мозковий штурм
Які види мистецтва об'єднує балет?
Хто створює балетну виставу та бере у ній участь?
Балет
Лібрето
?
Танець
Музика
?
?
Хореограф
(балетмейстер)

Складання «Асоціативного куща» на тему «Балет»

БАЛЕТ
(від фр. balleto і лат. ballo – танцюю)  ̶  вид театрально-музичного мистецтва, де художній образ створюється за допомогою хореографії, танцювально-пластичної мови.
Виник  у Північній Італії в епоху Відродження (XVI ст.). Першим балетним спектаклем-виставою став комедійний балет королеви Катерини Медичі «Цирцея»,  поставлений італійським балетмейстером Бальтазаріні ді Бельджойозо  в 1581 р. у Франції.
У 1661 році Людовік XIV на прізвисько Король-Сонце створив Королівську академію музики й танцю, а через 10 років  ̶  Королівську академію музики. Директор академії, королівський учитель танців П’єр Бошан, визначив п’ять основних позицій класичного танцю.
Балет у Росії виник як придворне мистецтво за царя Олексія  Михайловича.
8 лютого 1673 року була поставлена перша балетна вистава  ̶ «Балет про Орфея і Евридику». Це була лише чергова царська «забава», але він першим із російських  царів увів у штат свого двору нову посаду танцюриста.
У  1738 році в Російській імперії, завдяки французькому танцмейстеру Жанові-Батисту Ланде, з'явилася перша школа балетної майстерності ̶ нині відома Санкт-Петербурзька Академія Російського балету ім. Агрипини Яківни Ваганової. Через три роки 12 хлопчиків і 12 дівчат із палацової челяді стали першими в Росії професійними танцівниками.
1742 року Єлизавета II видала указ про заснування в Петербурзі російської балетної трупи. 1756 року був виданий указ про створення дирекції імператорських театрів.
 1776 року у Москві було закладено Большой театр
1801 року В Петербург прибув балетмейстер Шарль Луї Дідло, який очолив трупу петербурзького балету
1823 року французька балерина Феліцата Гюллень-Сор виклала свою методику В Московському театральному училищі.
1830 році у російському балеті почалась епоха романтизму.
1860 року у Петербурзі відкрито - Маріїнський театр.
На початку XIX століття російське балетне мистецтво досягло творчої зрілості. Балет зайняв привілейоване положення серед інших видів театрального мистецтва.
У балетах минулого існувала ціла система умовних позначок. Якщо артист, приміром, проводив по своєму чолу ребром долоні, припускаючи, що в нього на голові корона, це означало «король»; склав хрестоподібно руки на грудях, виходить, «помер»; указав на підмізинний палець руки, де зазвичай носять обручку ̶ «прагну одружитися» або «одружений»; став робити руками хвилеподібні рухи, виходить, «приплив на кораблі» і так далі. Звісно, усі ці жести були зрозумілі лише балетмейстерам, артистам і купці балетоманів ̶ постійних відвідувачів балетів.
Новий етап в історії російського балету почався, коли великий російський композитор П. Чайковський уперше склав музику для балету. Це було «Лебедине озеро». До цього балетна музика вважалася усього лише акомпанементом до танців. Завдяки Чайковському балетна музика стала серйозним мистецтвом поряд із оперною й симфонічною музикою. Раніше музика повністю залежала від танцю, тепер танцю доводилося підкорятися музиці.
Петро Ілліч Чайковський
1840-1893

Докорінний злам у розвитку балетного мистецтва настає у зв'язку з діяльністю П.І.Чайковського балетна музика якого органічно пов'язана із змістом і розвитком сценічної дії. До цього часу музика в балеті відігравала лише другорядну роль. Він широко застосовував принцип симфонічного розвитку музичних думок, створював яскраві музичні характеристики. Велике значення мала діяльність балетмейстерів М.Петіпа та Л. Іванова, які разом поставили »Лебедине озеро»П. І. Чайковського (1876). Сам М. Петіпа поставив балет «Спляча красуня» (1889), »Лусунчик (1892). Піднесенню російського балету сприяла діяльність балетмейстера М. Фокіна, артистів
Г. Павлової, Т. Карсавіної, В. Ніжинського у Петербурзі, балетмейстера О. Горського, артистів К.Гельцер, М. Мордкіна у Москві. Музику до балетів писали композитори
О.К.Глазунов А. С. Аренський та ін.
Балет «Лускунчик» 1892
Балет «Спляча красуня» 1889
Балет «Лебедине озеро» 1876
Вальс из балета 'Спящая красавица'
Маріус Петіпа
1818-1910
Величезний внесок у розвиток російського балету зробив Маріус Петіпа, французький артист і хореограф, що працював у Росії. Найбільший хореограф другої половини XIX століття, він очолював Петербурзьку імператорську балетну трупу, де поставив понад 50 спектаклів, що стали зразками стилю «великого балету», який сформувався в цю епоху в Росії. Співпраця з Чайковським стала для Петіпа джерелом натхнення, з якого народилися геніальні твори, і насамперед «Спляча красуня», де він досяг вершин досконалості.
Справжній реформатор балетного мистецтва  ̶  Михайло Фокін, що повстав проти традиційної побудови балетної вистави. Він склав новий тип вистави  ̶  одноактний балет із наскрізною дією, стильовою єдністю музики, хореографії та сценографії. На зміну монументальній виставі прийшов одноактний балет-мініатюра.
Важливого значення Фокін надавав сценографії. Художники об’єднання «Мир искусства» (Л.С. Бакст, О. Н. Бенуа, М. К. Реріх, К. О. Коровін, А. Я. Головін) що оформлювали постановки Фокіна, стали їх повноправними співавторами.
Михайло Фокін
1880-1940
Сергій Павлович Дягілєв
1872-1929
Сергій Павлович Дягілєв ̶ меценат, першовідкривач талантів, автор зухвалих проектів і в цьому розумінні ̶ борець, гравець. У 1898 р. починає видавати перший у Росії художній журнал «Мир искусства».
Із 1909 року Дягілєв організовує щорічні гастролі російського балету «Російські сезони» до Парижа.
Видатні композитори Стравінський, Дебюссі, Равель, Прокоф’єв, де Фалья, Саті, Набоков створювали нову й оригінальну музику для дягілєвських балетів. Чудові художники були авторами декорацій і костюмів, що стали хрестомaтійними: Олександр Бенуа, Леон Бакст, Микола Реріх, Мстислав Добужинський, Наталя Гончарова, Михайло Ларіонов, Пабло Пікассо, Анрі Матісс і Наум Габо! Їхній незвичайний талант, відчуття кольору, пропорцій дозволяли творити чудеса...
Ігор Федорович Стравінський
1882-1971
Композитор  зі світовим ім'ям. Його однаково вважають своїм видатним співвітчизником і росіяни, і українці, а також громадяни США.
Для Дягілєвських сезонів він написав балети «Жар-птиця», «Петрушка» і «Весна священна», які відіграли значну роль у популяризації російської культури в Європі,  сприяли  становленню моди на все російське.

І.Стравінського: фрагмент із балету «Петрушка».
Сергій Сергійович Прокоф'єв
1891-1953
Видатний композитор-новатор, піаніст і диригент народився в селі Сонцівка, нині село Красне Червоноармійського району Донецької області.
Створив балети «Сталевий скок» і «Блудний син», «Казка про блазня, який сімох блазнів пережартував», «Ромео й Джульєтта», «Розповідь про кам’яну квітку». 1930 року для театру «Гранд-Опера» був написаний балет «На Дніпрі». Балет «Попелюшка» отримав у 1946 році Державну премію СРСР.
Прокофьев. Монтекки и Капулетти
Балет Ромео и Джульета
Ганна Павлівна  Павлова
У 1908 році почалися щорічні виступи артистів російського балету в Парижі, організовані театральним діячем С. П. Дягілєвим. Серед них найвидатнішою танцівницею була незрівнянна Ганна Павлова. «Умираючий лебідь», створений великою балериною Павловою,  ̶ поетичний символ російського балету початку XX століття.
Ганна Павлівна  Павлова
1881-1931
Сен - Санс побачив Павлову, коли вона танцювала його «Лебедя», він домігся зустрічі з нею, щоб сказати:
           «Мадам, завдяки Вам я зрозумів, що     написав прекрасну музику!»
Вацлав  Томович Ніжинський1889-1950
Він створив новий образ чоловічого танцю, і після нього вже не писали балетів тільки для жінок. Почалася нова ера.
Новатор в усьому, що стосувалося балету, В. Ніжинський став також реформатором балетного костюма.
«Я бажаю танцювати, малювати, грати на роялі, писати вірші. Я бажаю всіх любити  ̶ це мета мого життя. Я люблю всіх. Я не хочу ні воєн, ні кордонів. Мій дім скрізь, де існує світ. Я бажаю любити, любити. Я людина, Бог в мені, а я в Ньому. Я кличу Його, я шукаю Його. Я шукач, тому що я відчуваю Бога. Бог шукає мене, і тому ми знайдемо один одного.
Бог Ніжинський».
Коли він – бог балету – зависав у стрибку над сценою, здавалося, що людина здатна стати невагомою. «Він спростував усі закони рівноваги й перевернув їх із ніг на голову, він нагадує намальовану на стелі людську фігуру, він легко почувається в повітряному просторі...» – писав про Ніжинського французький сюрреаліст Жан Кокто.
Кращі балети за участю Вацлава Ніжинського: «Весна священна» і «Полудень одного фавна».
Галина Сергіївна Уланова1909-1998
Її життя  ̶  це напружена праця, а талант завжди був для неї лише підмогою в роботі. У житті вона завжди скоряла людей своєю відкритістю, добротою, увагою й сердечністю. Уланова  ̶  легенда балету, єдина балерина, якій ще за життя встановили пам’ятники  ̶  у Стокгольмі і в Санкт-Петербурзі.

У Голландії був виведений сорт тюльпанів «Уланова». У Франції знаменитий зал «Плеєль» після реконструкції відкривався виставою на її честь.
«Звичайна богиня», – сказав про  Уланову Олексій Толстой.
 «Людиною іншого виміру»
                                              Сергій Ейзенштейн.
 «Генієм російського балету»
                                   Сергій Прокоф’єв.
«Я з іншого століття», – кинула якось Уланова сумно й з легким здивуванням.

«Умирающий лебедь  Павловой покорно скользит в ничто, умирающий лебедь Улановой борется за жизнь и побеждает в самой смерти»

Чудесная Уланова сумела показать глубину и драматизм. ЕЕ «умирающий лебедь» отличается от концепции от лебедя Павловой. Это героический лебедь, торжествующий даже в смерти»
Арнольд Хаскелл
Галина Уланова  танец умирающего лебедя 1956
Майя Михайлівна Плісецька нар. 1925
Видатна балерина, хореограф, доктор Сорбонни і почесний професор Московського державного університету. Народна артистка СРСР. Герой Соціалістичної праці. Власниця безлічі нагород і премій, серед яких три ордени Леніна, ордена «За заслуги перед Батьківщиною» III, II і I ступенів, а також орден Франції «За заслуги в літературі й мистецтві», орден Почесного легіону і орден Ізабелли Католицької.
Китри “Дон-кихот” 1959
Родіон Костянтинович Щедрін
Вона прагнула танцювати не тільки класику, але й сучасне. У квітні 1967 року була вперше показана «Кармен-Сюїта» Бізе ̶ Щедріна, яка була поставлена знаменитим кубинським балетмейстером Альберто Алонсо спеціально для Плісецької. Її Кармен стала однією з головних ролей балерини в репертуарі Большого театру й назавжди ввійшла в історію світової хореографії.
Критики багато писали про природні дані й техніку Плісецької, відзначаючи її великий крок, високий стрибок, чудові обертання і потужний артистичний темперамент. За словами відомого французького балетного критика Андре Філіппа Ерсена, для характеристики Плісецької-балерини досить трьох слів ̶ «геній», «мужність» і «авангард».
Стиль виконання Майї Плісецької став загальновизнаним  каноном…
Свій останній спектакль на сцені Большого театру ̶ «Даму з собачкою» Майя Плісецька станцювала 4 січня 1990 року. Мая Плисецская. Кармен- Сюита.
 Кармен- Сюита.
Лепешинская
Ольга Васильевна
1916-2008
Балерина, балетний педагог
Григорович
Юрій Миколайович
(нар. 1927 — артист балета, балетмейстер, хореограф.
Бессмертнова  Наталля
1941-2008
Балерина, балетний педагог
Маріс –Рудольф Едуардович Лієпа 1936-1989
Соліст балета, балетмейстер, балетний педагог, актор кіно
Рудольф Хаметовіч Нурієв 1938- 1993
- радянський і британський артист балету, балетмейстер.
Вахтанг Михайлович Чабукіані  1910 -1992- грузинський, радянський артист балету, балетмейстер, педагог. Народний артист СРСР (1950)
Катерина Сергіївна Максимова (1939-2009) - радянська і російська балерина, балетмейстер, хореограф, балетний педагог. Народна артистка СРСР (1973) . Лауреат Державної премії СРСР (1981).
Бари́шніков Михайло Миколайович  1948, балетний танцівник, хореограф і актор російського походження.
  Спеціальний одяг для балету
Пачка - жорстка спідниця, використовувана в балеті для танцівниць.
Перша пачка була зроблена в 1839 для Марії Тальоні по малюнку художника Ежен Ламі.
Стиль і форма пачки з часом змінювалися. В кінці XIX століття пачка Анни Павлової сильно відрізнялася від сучасної, вона була довшою і тоншою. На початку 20 століття прийшла мода на пачки, прикрашені пір'ям і коштовним камінням. У радянський час пачка стала короткою і широкою.
 Спеціальне взуття балерини
Пуанти - спеціальне взуття балерини, яка дозволяє стати на полупальци, походить від французького «кінчик». Французькі балерини могли похвалитися тим, що вміли ставати на кінчики пальців і виконувати при цьому складні елементи. Для полегшення такого танцю і стали використовуватися пуанти, які закріплювали ногу і дозволяли балерині зберігати рівновагу.
Сучасні пуанти виготовляються з атласною матерії, найчастіше пуанти замовляються майстру для певної балерини. Це необхідно для того, щоб вони надійно закріпили стопу. У шкарпетці балетної туфельки укладається ущільнений матеріал, а стрічки перехоплюють ногу у щиколотки.
Танець на пуантах відрізняється особливою граціозністю і віртуозністю виконання.
 Через терни до зірок
Балет красивий і складний вид мистецтва, який вимагає від артистів величезної титанічної і наполегливої праці. Займатися балетом починають з дитинства.
Щоденні репетиції, вправи на розтяжку забирають багато часу. Ті, хто прирікає себе на таку працю присвячують цій справі все своє життя.
5. О.С.Пушкін описав її танець у своєму романі «Євгеній Онегін»

Одной ногой касаясь пола,
Другою медленно кружит,
И вдруг прыжок, и вдруг летит, Летит, как пух от уст Эола;
То стан совьет, то разовьет, И быстрой ножкой ножку бьют.

Назвіть ім'я цієї великої танцівниці
Назвіть балети перших сезонів Сергія Дягілєва. Які зіграли значну роль у популяризації російської культури в Європі ?

2. У яких балетах П.Чайковський відтворив світ казки?

3.Перелічіть імена видатних російських композиторів, які писали музику до балетів.

4.Назвіть імена прославлених танцівників російського балету.
Запитання для підсумкової бесіди:
Сцени із яких балетів представлено на світлинах? Укажіть назву балету й композитора.
Блистательна, полувоздушна, Смычку волшебному послушна, Толпою нимф окружена, Стоит Истомина. Она,
Одной ногой касаясь пола, Другою медленно кружит, И вдруг прыжок, и вдруг летит, Летит, как пух от уст Эола, То стан совьет, то разовьет, И быстрой ножкой ножку бьет.
А.С.Пушкин
«Русская Терпсихора»
Истомина Евдокия (Авдотья) Ильинична
1799 –1848
А.
Б.
В.
Г
Д
А. «Лускунчик» П.І. Чайковський
Б. « Дон Кіхот» Людвиг Мінкус
В.  “Лебедине озеро» П.І. Чайковський
Г.    “Петрушка» І.Ф.Стравинський
Д. «Спляча красуня» П.І. Чайковський
Па-де-де (танець удвох);
па-де-труа (танець утрьох);
антре (урочистий вихід балерини);
гран-па (великий танець);
адажіо (сольний ліричний танець головних героїв);
кордебалет (масові сцени й танці).

Виконала учениця 11-А класу Сливка Олена


Презентація на тему «Современное повседневноедекоративное искусство»


Презентація на тему «Диалог и правила общения.Этика общения и этикет»


title: Презентація на тему «Художні напрями 20 ст»

text:
Художні напрями 20 ст.

Імпресіонізм
“Impression” – відчуття, враження.

                 Стиль мистецтва, що передає миттєве враження від природи, від людини, не вдаючись у психологічну глибину і нехтуючи усіма канонами та традиціями живопису.

                      Народження стилю пов’язують із французькими художниками, які змінили власне ставлення до повсякденності та людини в мистецтві.
Французькі художники-імпресіоністиК.Моне, К.Піссарро, Е.Дега, О.Ренуар, А.Сіслей
Найяскравіші представники імпресіонізму в музиці – французькі композитори
Клод Дебюссі та Моріс Равель
Клод Моне. “Враження. Схід сонця”
Клод Моне “Осінь”
К.Моне “Водяні лілї (хмари)”
Огюст Ренуар“Зонтики”
Огюст РенуарПортрет Жанни Самарі
                                                                    Альфред Сіслей                                                                         “Стежка на березі”
А. Сіслей “Луг  навесні”
А. Сіслей “Паводок в Марлі”
Модернізм

Мистецтво кінця ХІХ – початку ХХ ст.

Модернізм – це загальна назва цілого ряду різнорідних художніх напрямів у мистецтві (модерн, фовізм, кубізм, сюрреалізм, абстракціонізм, супрематизм та ін.)

Кожен з цих напрямів мав свої характерні неповторні риси.
Модерн (з фр. –  новий, сучасний). З одного боку, модерн намагався увібрати в себе все те, що було вже накопичено людством в сфері художньої творчості, а з іншого – сказати зовсім нове слово у мистецтві, побудувати нові форми та образи.
Модерн знайшов своє відображення у архітектурі, в музиці, в театральному мистецтві, в рекламі та афішах, у фотографіях та книжкових ілюстраціях, у предметах повсякденного вжитку.
Вілла Савой (Франція)
Житлові будинки в стилі модерн
Житловий будинок
Житловий будинок
Фовізм (з фр. – “дикун”) – головним засобом виразності обрано колір. Фовісти створювали художні образи, використовуючи чисті, насичені відкриті кольори.Свою глузливу і дещо образливу назву фовізм одержав від критиків у 1905р. після виставки у Парижі.

Найяскравіші представники фовізму:
А.Матісс, Р.Дюфі, А.Дерен, А.Марке, М.Вламінк
Анрі Матісс“Площа в Сен-Тропе”
Анрі Матісс“Червоні рибки”
Анрі Матісс“Розмова”
Експресіонізм (“виразність”)- зображення, форма, колір – все підкорене прагненню до підвищеної виразності.Стиль зародився у 20-х роках у післявоєнній Німеччині. Тому у багатьох творах можна побачити жахливі враження від часів війни.
Е.Мунк, Е.Кірхнер, Е.Нольде, О.Кокошко, О.Дікс
ЕдвардМунк“Крик”
ЕдвардМунк
Кубізм – деформація світу геометричними формами
Засновники стилю –
іспанець Пабло Пікассо та француз Жорж Брак
ПаблоПікассо
ПаблоПікассо
Ж.Брак
Футуризм (“майбутнє”) – спроба створити мистецтво майбутнього, відкинувши досягнення минулого
Італійці
 Джоакомо  Балла та Дж.Северині висловлювали свої ідеї в маніфестах та у картинах, де намагалися передати рух, технічний прогрес, зростання темпу життя.
Дж.Балла“Дівчина вибігає на балкон”

“Динамічна послідовність”
Дж.Балла “Ластівки”
Дадаїзм (“нісенітниця”) –абсурд, безглузді колажі, домальовані шедеври, концерти, де замість музики били в банки, блазенські танці, скандали…Це своєрідний анархічний бунт молодих художників, які намагались зрозуміти і показати бурхливий дух своєї епохи
Марсель Дюшан, Макс Ернст, Курт Швіттерс, Ханна Хьог
У їхній творчості немає нічого спільного. Нічого окрім нічим не обмеженого прагнення свободи
Марсель Дюшан
Курт Швіттерс
Сюрреалізм (“надреальне”) –реальні предмети та істоти з’являються у неймовірних поєднаннях, що дає дивні або жахливі враження від картин.Сюрреалізм прославляє сновидіння і фантазію.
Сальвадор Далі, Ів Тангі, Хуан Міро, Рене Маргаритт
С.Далі
Абстракціонізм – безпредметне мистецтво, яке цілком виключає ідейний зміст та образну форму і відмовляється від видимої реальності.В.Кандинський: “В сучасному живописі крапка говорить іноді більше, ніж людська фігура”
В.Кандинський, К.Малевич, П.Мондріан
В.Кандинський

Казимир Малевич
Оп-арт (“оптичне мистецтво”) – передача оптичних ефектів, використання різних зорових ілюзій, що грунтуються на особливостях сприйняття пласких і просторових фігур.
Засновники течії:
Віктор Вазарелі,
Бріджит Райлі
В.Вазарелі
Б.Райлі
Б.Райлі
Імп-арт (“неможливе мистецтво”)- досліджує властивості просторового сприйняття. Майстри імп-арту зображують об’єкти, які не можуть існувати реально: їхні елементи з’єднано між собою так, як фізично поєднати їх було б неможливо.
М.К.Ешер,
 Роб Гонсалвес
Р.Гонсалвес

Поп-арт (“популярне мистецтво”) – стиль, що виник у 50-х роках ХХ ст.  на противагу абстракціонізму як мистецтво витонченої розваги вищих класів.Зображаються повсякденні речі й технічні вироби, причому втрачається межа між живописом і скульптурою, колажем і театральною виставою.
Р.Раушенберг,
Р.Ліхтенштейн, К.Ольденбург

Постмодернізм – стиль, що прийшов на зміну модернізму і авангардним течіям.Постмодерністи, завдяки гіркому історичному досвіду, переконалися у марноті спроб поліпшити світ, втратили ідеологічні ілюзії.
Архітектори ХХ ст. відмовились від традиційних стилів, прагнучи до створення раціональних і функціональних конструкцій, які б відповідали вимогам сучасності.
Деконструктивізм

Хай-тек – стиль в архітектурі і дизайні кінця ХХ ст.


title: Презентація на тему «Топ-10 найкращих університетів Європи»

text:
Топ-10  найкращих  університетів  Європи:
Університет Кембриджу ( University of Cambridge ) , Великобританія
Університет Оксфорда ( University of Oxford ) , Великобританія
Імперський коледж Лондона ( Imperial College London ) , Великобританія
Університетський коледж Лондона ( University College London ) , Великобританія
Швейцарська вища технічна школа Цюріха ( Swiss Federal Institute of Technology Zurich ) , Швейцарія
Утрехтський університет ( Utrecht University ) , Нідерланди
Університет П'єра і Марії Кюрі - Париж (Pierre-and-Marie - Curie University ), Великобританія
Каролінський інститут ( Karolinska Institute ) , Швеція
Манчестерський університет ( The University of Manchester ) , Великобританія
Мюнхенський університет Людвіга - Максиміліана ( LMU München ) , Німеччина
Імперський коледж Лондона
Підготували
Ліцеїстки ІІІ-М курсу:
Горчавкіна Анастасія
Туренко Єлизавета
Шайдецька Марія

Iмперський коледж Лондона був заснований принцом Альбертом в 1907 роцi. Коледж є автономним відділенням Лондонського університету, він був створений шляхом злиття Міського ремісничого коледжу та Королівських коледжів науки та гірничої справи. Пізніше до нього приєдналися дві медичні школи, інститут серця і легенів, Королівська медична школа. Розташований коледж в самому серці Лондона, оснащений чудовим спортивним комплексом, багатою бібліотекою, ділиться на 155 факультетів (від наук про Землю до фельдшерста і акушерства), навчає близько тринадцяти тисяч студентів за інженерним, біоінженерних, хімічним, математичним, природничо-наукових та інших спеціальностей. Завдяки багаторічній бездоганній репутації університет привертає щорічно приблизно 13 тисяч студентів з 126 країн , тут працює 6000 викладачів , тобто зразкове співвідношення студент- професор - 2:1.
Чому саме Імперський коледж Лондона?
Традиційно високі позиції у світових і європейських рейтингах найкращих університетів: 3-й в Європі та 6 -й в світі серед кращих університетів в рейтингу QS World University Rankings (2011 рік);
Найбільш сильні спеціальності - інжиніринг та IT , природничі науки , фізика ;
Серед випускників університету 14 нобелівських призерів ;
Університет є активним членом багатьох європейських і міжнародних асоціацій , включаючи АМВА ( Association of MBA ) і G5 ;
Університет входить в елітну групу, що складається з двадцяти найкращих університетів Великобританії - Russell Group ;
Університетові належить велика кількість кампусів , розташованих по всьому Лондону ;
В університеті більше 250 різних клубів і товариств , керованих Союзом Студентів .
Девіз:
«Knowledge is the adornment and protection of the Empire»
(«Знання є окрасою і захистом імперії»)
Герб:
http://www3.imperial.ac.uk/
Офіційний сайт:
Емблема:
Адреса і телефон:
South Kensington Campus, Exhibition Rd, London SW7 2AZ, Велика Британія
+44 20 7589 5111
Факультет природничих наук
Біологічний факультет
Інженерний факультет
Медичний факультет
Бізнес-школа
Основні напрями навчання:
Бакалаврат:
Шкільний атестат із середнім балом від 4,8 ;
Мінімальний вік – 18 років
Підтвердження рівня англійської мови IELTS 6.5 ( мінімум 6,0 в кожній з 4 частин іспиту) або TOEFL ibt 85 (мінімум 22 бали у письмовій частини і 23 в розмовній ) ;
Мотиваційний лист ;
Академічні рекомендації .
Для тих , хто успішно закінчив програму англійської середньої школи , проходження програми foundation не потрібно:
Закінчення програми A- Level з оцінками AAB and A * A * A ;
Програма IB із загальною кількістю балів 38-40 , з оцінками 6-7 балів з профільних предметів;
Орієнтовна вартість навчання - £ 25,000
Офіційний крайній термін подачі всіх документів - 15 січня, для медичних спеціальностей - 15 жовтня.

Магістратура:
Диплом з випискою оцінок з середнім балом від 4,5 ;
Мотиваційний лист ;
Мінімальний вік – 18 років
резюме ;
есе ;
Академічні та професійні рекомендації;
Підтвердження рівня англійської мови IELTS 6.5 ( мінімум 6,0 в кожній з 4 частин іспиту) або TOEFL ibt 100 (мінімум по 24 бали у письмовій та розмовної частинах);
Орієнтовна вартість навчання - £ 23,000 - £ 26,000 .
Офіційний крайній термін подачі всіх документів - 15 січня.
ВСТУПНІ ВИМОГИ:

ПРОЖИВАННЯ
Студентам-першокурсникам, які навчаються за програмами першої вищої освіти і відповідають певним вимогам, гарантуються місця в житловому фонді Коледжу.
Всі квартири і кімнати кампуса підключені до Інтернету. Користування Інтернетом на території кампуса - безкоштовно.
План кампусу:
На території кампусів діє приблизно 250 клубів і товариств :
South Kensington
Hammersmith
Silwood Park
Royal Brompton
Northwick Park
Charing Cross
90 спортивних секцій ;
83 громадські організації;
71 розважальний клуб;
32 групи з різних видів мистецтва ;
34 академічних гуртка ;
46 міжнародних клубів.
Спорт
У університету висока репутація у спортивних колах. Доказом якісної підготовки також може служити той факт , що деякі студенти університету завоювали олімпійське золото в різних легкоатлетичних дисциплінах.
Під час Олімпійських Ігор 2012 року , які проходилиу Лондоні , університет приймав у себе в стінах команди атлетів з Японії та Швейцарії , а також брав активну участь в організації різних заходів для гостей Олімпіади.
В університеті дуже сильна команда з веслування , яка впродовж десятиліть займає перші місця в місцевих змаганнях.
У кампусі Harlington знаходиться спортивна арена , де проводяться численні змагання з футболу , регбі , хокею та крикету . Тут же знаходиться тренувальний центр Queens Park Rangers FC , який університет викупив у футбольного клубу Челсі в 2005 році.
Спортивний комплекс в Teddington пристосований для занять футболом , регбі , лакросом , тенісом , крикетом і нетболом .
Радіо Імперського коледжу (IC радіо) було засноване в листопаді 1975 року, фактично почавши своє мовлення 1976 року. Радіостанція має архів з понад 51 000 музичних треків, які можна знайти на веб-сайті http://www.icradio.com/.
Фелікс (Felix) - студентська газета. Перший випуск вийшов 9 грудня 1949 року, прийнявши на себе звіти про заходи коледжу. В якості основного зображення на обкладинці першого випуску була ілюстрація чорно-білого кота, найбільш імовірно, що він і надихнув творців на назву газети. Ім'я Фелікс також стало загальноприйнятою назвою домашніх кішок, після популярного мультфільму «Кіт Фелікс».
1995 року в університеті була створена офіційна газета «Кореспондент» , вона виходить раз на три тижні і в першу чергу спрямована на співробітників і вчених.
ЗМІ
Університет пропонує масу можливостей займатися музикою ; тут діє чотири хори, п'ять оркестрів , струнний ансамбль, духовий оркестр , два джазових біг- бенду і музичне театральне товариство Blyth Centre .
Imperial College London має покладену своїм статусом одного з кращих університетів світу культурну програму - проводяться регулярні художні виставки , майстер -класи , концерти.
Музика та мистецтво
З ІКЛ пов'язано безліч цікавих наукових фактів:

Один з місцевих викладачів, Бернард Лемб, з'ясував, що британські студенти володіють англійською гірше, ніж іноземні. Англійці роблять більше орфографічних і пунктуаційних помилок, найчастіше невірно вживають слова. Наприклад, замість «sun», тобто «сонце» легко можна зустріти «son», тобто «син», а замість «a cheese with holes», що означає «сир з дірками», можна зустріти «holy cheese», то є «святий сир» і т.д. Професор планує видати весь список зібраних ним в роботах студентів помилок з тим, щоб привернути увагу до ситуації в освіті;
Знаменитий коледж тим, що з його стін вийшов не один видатний випускник, у тому числі кілька нобелівських лауреатів, один з них - сер Олександр Флемінг, «автор» пеніциліну.
Вчені з Імперського коледжу Лондона знайшли замінник алкоголю. Як і спиртні напої, речовина викликає ейфорію, але не немає жодних побічних наслідків. А щоб протверезіти, не обов’язково лягати спати, спеціальний антидот за кілька хвилин поставить вас на ноги.
На програмах бакалаврату навчається приблизно 8885 студентів, з яких 6530 - британці;
Університет щорічно отримує приблизно 13000 заяв від іноземних громадян на вступ на програми бакалаврату ; з цієї кількості приймають лише 2350 заяв ;
У магістратурі проходить навчання 2408 осіб, з них 1067 - іноземці ;
Співвідношення поданих заяв до кількості місць в магістратурі - 5:1 ;
Щорічно в університеті 2671 людина займається дослідницькою діяльністю , з них 747 - іноземці.
Найбільш популярні сфери , де працюють випускники Imperial College London (дані 2010 року):
Сервіс \ Освіта \ охорону здоров'я - 41,8 %
Банки \ Фінанси - 10,9 %
Консалтинг - 8,9%
Дослідження і розробки \ IT - 8,75 %
Виробничі сфери - 6,75 %
Відомі випускники:
Сер Олександр Флемінг, фармаколог (лауреат Нобелівської премії )
Абдус Салам , фізик (лауреат Нобелівської премії )
Сер Джордж Пейдж Томсон , фізик (лауреат Нобелівської премії )
Патрік Блекетт , барон Блекетт , фізик (лауреат Нобелівської премії )
Денніс Габор , фізик (лауреат Нобелівської премії )
Сер Уолтер Нормен Хоуорс, хімік (лауреат Нобелівської премії )
Сер Сирил Норман Хиншелвуд, хімік (лауреат Нобелівської премії )
Сер Дерек Бартон , хімік (лауреат Нобелівської премії )
Сер Джеффрі Уілкінсон , хімік (лауреат Нобелівської премії )
Сер Джордж Портер , хімік (лауреат Нобелівської премії )
Сер Ернст Борис Чейн , біохімік (лауреат Нобелівської премії )
Сер Фредерік Гоуленд Хопкінс , медик (лауреат Нобелівської премії )
Сер Ендрю Філдінг Хакслі , медик (лауреат Нобелівської премії )
Родні Роберт Портер , медик (лауреат Нобелівської премії )
Пітер Хіггс , фізик (лауреат Нобелівської премії )
Сер Едвард Франкленд ( творець теорії хімічної валентності )
Сер Уїльям Крукс ( першовідкривач талію , винахідник трубки Крука )
Мегхнада Саха ( математик і астрофізик , розробник рівняння іонізації Саха)
Альфред Норт Уайтхед (математик і філософ , головний професор 1923-24)
Ніколас Томбазіс (головний конструктор Феррарі)
Брайан Мей , фізик ( Гітарист рок- групи Queen )
Юліус Фогель (колишній прем'єр- міністр Нової Зеландії)
Лам Аколь (колишній міністр закордонних справ Судану 2005-07 )
Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Ринкові попит та пропозиція»

text:
Ринкові попит та пропозиція
Корєшкова А.В. 11-М
Попит
Попит – це платоспроможна потреба споживача, потреба економічного суб’єкта, задоволення якої він здатний оплатити.
Функція попиту – залежність між обсягом попиту на певний товар та його ціною.
Крива попиту
Різновиди попиту
Індивідуальний – попит на товар окремого споживача.
Ринковий – попит на товар усіх споживачів, сума індивідуальних попитів.
Чинники впливу на попит
Нецінові чинники попиту
Зміни в смаках і уподобаннях споживачів;
Зміни кількості споживачів;
Зміни в доходах споживачів;
Зміни в наявності й цінах взаємопов’язаних товарів;
Очікування споживачів.
Пропозиція
Пропозиція – це всі можливі альтернативи продажу товару за кожної ціни, графічно – уся лінія S.
Функція пропозиції – певна залежність обсягу пропонованого товару від його ціни.
Різновиди пропозиції
Індивідуальна – кількість товару, запропонована одним виробником за кожного рівня цін у даний проміжок часу.
Ринкова – пропозиція усіх виробників на ринку даного товару.
Нецінові чинники пропозиції
Зміни наявності ресурсів і цін на них;
Зміни в технологіях;
Зміни кількості виробників або продавців;
Зміни у сфері оподаткування;
Зміни прибутковості галузі;
Очікування виробників.


title: Презентація на тему «Культура Шотландии»

text:
Культура Шотландии

Многих иностранцев удивляет, как шотландцам удается быть то британцами, когда это им выгодно, то чистокровными шотландцами. Эта двойственность отражается и в шотландской культуре, представленной двумя глубоко различающимися тенденциями. Одна исторически связана с культурой Западной Европы. Другая часть культуры - чисто местного, шотландского разлива. В мировую культуру шотландцы привнесли куда меньше, чем в науку, промышленность и современное мышление, но вклад их далеко не презренный, по крайней мере, на их взгляд.

Когда-то самым любимым инструментом шотландцев была кельтская арфа; сейчас основу их музыки составляют скрипка, аккордеон и волынка, плюс современный синтезатор и музыкальная техника, с возмущением отвергаемая пуристами. Скрипач с Шотландских островов Эли Бейн известен во всем мире. Да и вообще, известных скрипачей в Шотландии много - иногда на некоторых особых представлениях собирается до тысячи скрипачей.

Шотландцы изобрели свою собственную «великую музыку» пиброх, то есть соло на волынке. У этой музыки строгие формы и структура, что является серьезным испытанием для любого волынщика - по пиброху даже проводятся ежегодные чемпионаты. Участвовать в них могут исполнители из любой страны, но главный приз неизменно остается в Шотландии.

Танцы Шотландии — это еще одна из народных традиций этой страны, которой, видимо, никогда не суждено быть забытой! По крайней мере учитывая, как чтут и изучают сами шотландцы особенности своей культуры. Ежегодно в Эдинбурге в июле проходит отдельный этнический фестиваль «Dunedin Folk International Dance Festival», посвященный непосредственно танцевальной шотландской традиции, где все желающие могут продемонстрировать свое искусство, свои возможности и способности. Между прочим, в 2011 году этот фестиваль проводится уже в 21 раз! Существует несколько наиболее известных шотландских танцев, среди которых в том числе:

Ceilidh — достаточно простые, не требующие серьезных знаний и подготовки танцы, в которых могут участвовать любые желающие. В основном включают парные танцы и хороводы.
Бальные танцы — это веселые парные групповые танцы (обычно участвуют около 4-х пар танцоров), без которых редко обходятся праздники Шотландии.
Highland — данный стиль приписывают горским племенам и считают одним из наиболее старых танцев Шотландии. Еще в него включают сольные танцы, обязательным элементом для мужчины являетсяшотландская юбка (килт).
Cape Breton — танцы в обуви на жестких платформах, восходят к старинным традициям. Чаще всего подобные танцы принято танцевать в полном национальном костюме, включающем и спорран, и скин ду.

Спасибо за просмотр !!!
Тазагулян Артур 10-А


Презентація на тему «Роберт Льюис Стивенсон»


title: Презентація на тему «Цікаві факти про морозиво»

text:
Цікаві факти про морозиво
Невідомо, коли, де і ким був придуманий рецепт приготування морозива. Відомо лише, що ягоди і фрукти в снігу заморожували ще в часи Олександра Македонського. За снігом в гори відправляли рабів, яких спеціально тренували для швидкого бігу, — щоб сніг не встиг розтанути.
Звичайно, морозивом в сучасному розумінні цього слова ласощів древніх еллінів не можна було назвати — це були швидше нежирні заморожені десерти: остуджені фрукти з дрібно наструганним солодким льодом, заморожені сиропи, відвари і соки, щербети і фруктовий лід.
У 1295 році Марко Поло  привіз до Європи рецепт невідомого тоді десерту, для охолоджування якого використовували не лише сніг і лід, але і селітру.
Це блюдо відразу ж стало популярним, і без морозива не обходився жоден урочистий обід, як при палаці, так і у аристократів. Спосіб приготування морозива, кожен кухар тримав в секреті.
 Мати власну людину, яка вміє робити морозиво, для знаті було так само поважно, як перукаря або кравчиху.
У 1649 році з'явилося ванільне морозиво - його придумав французький кулінар Жерар Тірсен. Після цього рецептура крижаного десерту оновлювалася постійно - з'являлися все нові й нові сорти.
Широка громадськість дізналася рецепт завдяки Прокопіо де Колтеллі, який відкрив перше кафе-морозиво в Парижі. У 1782 році в цьому кафе клієнтам пропонували до вісімдесяти сортів морозива. До речі, кафе існує і по цей день, і його доходи надзвичайно великі.