title: Презентація на тему «Rupee»

text:
FACTS ABOUT INDIAN RUPEE
Prepared by:
Marta Remska and Iryna Napadiy
Form 11A
2014
BIRTH OF RUPEE
* The first RUPEE was introduced by Sher Shah Suri (1486-1545) based on a ratio of 40 copper pieces (paisa) per rupee.
* The name was derived from the Sanskrit word RAUPYAKAM, meaning Silver.
INDIAN RUPEE
During British rule, and the first decade of independence,
1 Damidi(pie)=0.520833paise,
1 Kani(pice) =1.5625paise,
1 Paraka =3.125paise,
 1 Anna =6.25paise,
1 Beda =12.5paise,
1 Pavala =25paise,
 1 Artharupee =50paise,
 1 Rupee =100paise
INDIAN RUPEE
Until 1815, the Madras Presidency also issued a currency based on the fanam, with 12 fanams equal to the rupee.
In 1957, decimalisation occurred and the rupee was divided into 100 naye paise (Hindi for "new paise").
In 1964, the initial "naye" was dropped. Many still refer to 25, 50 and 75 paise as 4, 8 and 12 annas respectively.
INDIAN RUPEE
The Government of India introduced               its first paper money in
1861: 10 rupee notes.
1864: 20 rupee notes
1872: 5 rupees in 1872,
1899: 10,000 rupees
1900: 100 rupees
1905: 50 rupees
1907: 500 rupees
1909: 1000 rupees
1917: 1 and 2½ rupees notes were introduced.
1938: The Reserve Bank of India began note production in issuing 2, 5, 10, 100, 1000 and 10000 rupee notes, while the Government continued to issue 1 rupee notes.
After independence, new designs were introduced to remove the portrait of the King. The government continued to issue the 1 rupee note, while the Reserve Bank issued other denominations, including the 5000 and 10,000 rupee notes introduced in 1949.
In the 1970s: Rupee notes of 20 and 50 were introduced but denominations higher than 100 rupees were demonetized in 1978.
1987:Rupee note of 500 was introduced, followed by the 1000 rupees in 2000.
The rupee was legal tender across several countries during British colonial days
Rupee was replaced with local currency in Qatar and within the United Arab Emirates until 1966 and in Kuwait (1961) and Bahrain (1965)
INDIAN RUPEE
India escaped coming under British sterling coinage that became effective in 1825 because it was under the East India Company, not the British Crown.
The earliest issues of paper rupees were
1770-1832: By the Bank of Hindustan
1773–1775:The General Bank of Bengal and Bihar established by Warren Hastings)
1784–91:The Bengal Bank.
INDIAN RUPEE
In 1996: Mahatma Gandhi Series Currency notes are printed at the Currency Note Press, Nashik, Bank Note Press, Dewas, Bharatiya Note Mudra Nigam (P) Limited presses at Salboni and Mysore and at the Watermark Paper Manufacturing Mill, Hoshangabad.
INDIAN RUPEE
Each banknote has its amount written in 17 languages (English & Hindi on the front, and 15 others on the back) illustrating the diversity of the country.
INDIAN RUPEE LANGUAGE PANELS
WATER MARK : White side panel of notes has Mahatma Gandhi watermark.
SECURITY THREAD : All notes have a silver security band with inscriptions visible when held against light.
LATENT IMAGE : Higher denominational notes display note's denominational value in numerals when held horizontally at eye level.
MICROLETTERING : Numeral denominational value is visible under magnifying glass between security thread and watermark.
INDIAN RUPEESECURITY FEATURES IN CURRENCY NOTES
FLUORESCENCE: Number panels glow under ultra-violet light.
OPTICALLY VARIABLE INK: Notes of Rs. 500 and Rs. 1000 have their numerals printed in optically variable ink. Number appears green when note is held flat but changes to blue when viewed at angle.
BACK-TO-BACK REGISTRATION: Floral design printed on front and back of note coincides when viewed against light.
INDIAN RUPEESECURITY FEATURES IN CURRENCY NOTES
The three Presidencies established by the British East India Company (Bengal, Bombay and Madras) each issued their own coinages up to 1835. All three issued rupees together with fractions down to ⅛ and 1⁄16 rupee in silver. Madras also issued 2 rupees coins.
Copper denominations were more varied.
Bengal issued 1 pie, ½, 1 and 2 paise.
Bombay issued 1 pie, ¼, ½, 1, 1½, 2 and 4 paise.
INDIAN RUPEE COINS
INDIAN RUPEE COINS
 In Madras, there were copper coins for 2, 4 pies, 1, 2 and 4 paisa, with the first two denominated as ½ and 1 dub or 1⁄96 and 1⁄48 rupee.
Note that Madras issued the Madras fanam until 1815.
In 1835, a single coinage for the EIC was introduced. It consisted of copper 1⁄12, ¼ and ½ anna, silver ¼, ½ and 1 rupee and gold 1 and 2 mohurs.
In 1841, silver 2 annas were added, followed by copper ½ pice in 1853. The coinage of the EIC continued to be issued until 1862, even after the Company had been taken over by the Crown.
INDIAN RUPEE COINS
INDIAN RUPEE COINS
In 1862, coins were introduced which are referred to as Regal issues. They bore the portrait of Queen Victoria and the designation "India". Denominations were 1⁄12 anna, ½ pice, ¼ and ½ anna (all in copper), 2 annas, ¼, ½ and 1 rupee (silver) and 5 and 10 rupees and 1 mohur (gold).
The gold denominations ceased production in 1891 while no ½ anna coins were issued dated later than 1877.
INDIAN RUPEE COINS
In 1906, bronze replaced copper for the lowest three denominations and in 1907, a cupro-nickel 1 anna was introduced.
In 1918 and 1919, cupro-nickel 2, 4 and 8 annas were introduced, although the 4 and 8 annas coins were only issued until 1921 and did not replace their silver equivalents.
INDIAN RUPEE COINS
In the early 1940s, several changes were implemented.
The 1⁄12 anna and ½ pice ceased production, the ¼ anna was changed to a bronze, holed coin, cupro-nickel and nickel-brass ½ anna coins were introduced, nickel-brass was used to produce some 1 and 2 annas coins, and the composition of the silver coins was reduced from 91.7% to 80%.
The last of the regal issues were cupro-nickel ¼, ½ and 1 rupee pieces minted in 1946 and 1947.

INDIAN RUPEE COINS
India's first coins after independence were issued in 1950. They were 1 pice, ½, 1 and 2 annas, ¼, ½ and 1 rupee denominations. The sizes and compositions were the same as the final Regal issues, except for the 1 pice, which was bronze but not holed
The first decimal issues of India consisted of 1, 2, 5, 10, 25 & 50 naye paise, as well as 1 rupee. The 1 naya paisa was bronze, the 2, 5 & 10 naye paise were cupro-nickel & the 25 & 50 naye paise & 1 rupee were nickel.
INDIAN RUPEE COINS
In 1964, the word naya(e) was removed from all the coins. Between 1964 & 1967, aluminum 1, 2, 3, 5 & 10 paise were introduced. In 1968, nickel-brass 20 paise were introduced, replaced by aluminum coins in 1982.
Between 1972 & 1975, cupro-nickel replaced nickel in the 25 & 50 paise as well as the 1 rupee. In 1982, cupro-nickel 2 rupees coins were introduced. In 1988, stainless steel 10, 25 & 50 paise were introduced, followed by 1 & 5 rupee coins in 1992.
INDIAN RUPEE COINS
Between 2005 & 2008, new, lighter 50 paise, 1, 2 & 5 rupee coins were introduced, all struck in ferritic stainless steel. The move was prompted by the melting down of older coins whose face value was less than their scrap value
The coins commonly in circulation are 1, 2, 5 & 10 rupees. Although they remain valid, paise coins have become increasingly rare in regular usage.
MINT MARKS ON COIN
Coins with a “Diamond” mark below the date is produced in Mumbai mint
Coins with “No marks” below the date is produced in Kolkata mint.
Coins with “Split Diamond” or “Dot” or “Star” below the date is produced in Hyderabad Mint.
Coins with “Round” Dot below the date is produced in Noida Mint.
Coins having “Other marks” is produced in Foreign Mints.
CURRENCY SYMBOL
Most currencies in the world have no specific symbol.
The British pound (£) dates back to the 8th century Kingdom of Mercia (now the British Midlands).
The dollar symbol ($) was adopted in the United States in 1785.
The yen (¥) goes back to 1871.
The euro (€) was unveiled in 1996.
The Central Bank of Russia held a contest in 2007 and came up with 13 symbols.
Among currencies with distinctive identities, only the pound sterling has its symbol printed on the notes.
INDIAN RUPEE SYMBOL
The currency is at present denoted simply by “Rs” or “INR” which is short for Indian rupee, but these are not “symbols” but “abbreviations” for the word ‘Rupee’.
On 15th of July 2010 cabinet, finalized the design for the Rupee.
An engineer, IIT post-graduate Uday Kumar has been honored. His design out of five shortlisted ones is selected for the new symbol of the Indian Rupee.
NEW INDIAN RUPEE SYMBOL
New Rupee Symbol of India  -
How to use in Computers?
Download the font. -> ”Rupee_Foradia.ttf”
Save it to fonts folder of your PC: Location :
C:/Windows/Fonts and then go to the C:/Windows/Fonts location and install (double  click)
Open your word processor and select the “Rupee_forindian”.
Just select “Rupee” font from the drop down list of your fonts in your application and press the key just above your tab button. It will display the new Rupee symbol of India.

INDIAN RUPEE SYMBOL
Please note that though the symbol will not be printed or embossed on currency notes or coins, it would be included in the ‘Unicode Standard’ and major scripts of the world to ensure that it is easily displayed and printed in the electronic and print media


title: Презентація на тему «Сімейне право» (варіант 6)

text:
Презентація по темі: «Сімейне право»
На тему: «Особисті немайнові права та обов'язки подружжя»
Вступ.
1. Право на материнство.
2. Право на батьківство.
3. Право дружини та чоловіка на фізичний та духовний розвиток.
4. Право на вибір прізвища та на його зміну.
5. Право дружини та чоловіка на особисту свободу.
Висновок

ЗМІСТ
ВСТУП
Шлюбом є сiмейний союз жiнки та чоловiка, зареєстрований у державному органi реєстрацiї актiв цивiльного стану.
Стаття 21. Поняття шлюбу
Особисті немайнові правовідносини з участю подружжя це – врегульовані нормами сімейного права відносини з приводу особистих немайнових благ та інтересів осіб, що перебувають у шлюбі.
1. ПРАВО НА МАТЕРИНСТВО
Материнство — це забезпечена законом можливість жінки здійснювати репродуктивну функцію (народжувати здорових дітей), належним чином утримувати їх та виховувати
Материнство як правове явище потрібно розглядати в широкому та вузькому розумінні.
Материнство в широкому правовому розумінні — це врегульовані законодавчими нормами суспільні відносини, спрямовані на захист інтересів матері і дитини, їх майнову і моральну підтримку.
Материнство в широкому розумінні включає не тільки заходи державного впливу, а її деякі особисті права жінки як дружини
п. 3 ст. 49 СК зазначає, що позбавлення жінки можливості народити дитину (репродуктивної функції) у зв'язку з виконанням нею конституційних, службових, трудових обов'язків або в результаті протиправної поведінки щодо неї є підставою для відшкодування завданої  їй моральної шкоди.
ст. 49 СК пункту такого змісту свідчить про те, що право на материнство — це не тільки сімейно-правовий інститут, а явище більш широке. Зміст цього права становлять не лише сімейно-правові норми, а й норми конституційного, цивільного, трудового, адміністративного, кримінального та інших галузей права.
2. ПРАВО НА БАТЬКІВСТВО
Батьківство в праві визначається як факт походження дитини від певного чоловіка, юридично посвідчений записом в державних органах РАЦСу про народження.
Право на батьківство, як і право на материнство, є юридичним правом людини..
Що до практики розірвання шлюбу за мотивом бездітності, то у зв'язку з тим, що такі шлюби розриваються, як правило, в органах РАЦСу, судова практика щодо таких суперечок незначна
Ст. 49 і ст. 50 надмірно акцентують увагу на особистих немайнових правах подружжя на материнство і батьківство.
3. ПРАВО ДРУЖИНИ ТА ЧОЛОВІКА НА ФІЗИЧНИЙ ТА ДУХОВНИЙ РОЗВИТОК
Фізичний розвиток — це процес, спрямований на зміцнення здоров'я, гармонійне удосконалення форм і функцій організму людини. Такий розвиток може відбуватись завдяки заняттям фізичними вправами, гігієні праці та побуту тощо.
Здійснюючи закріплене в ст. 52 СК рівне право на фізичний розвиток, подружжя має створювати в сім'ї належні умови для такою розвитку. Це — не тільки заняття спортом, а й дотримання чистоти в оселі, удосконалення знарядь праці і побуту,
Духовний розвиток можна розуміти як діяльність, спрямовану на пізнання духовних багатств, накопичених людством. Можуть бути різні напрямки такого пізнання — це і здобуття загальної та спеціальної освіти, удосконалення природних здібностей, поглиблення релігійного світогляду тощо.
Маючи право на фізичний та духовний розвиток, подружжя повинно ці питання вирішувати на засадах рівності, взаємоповаги і підтримки одне одного.
4. ПРАВО НА ВИБІР ПРІЗВИЩА
ТА ЙОГО ЗМІНУ
До особистих не майнових прав подружжя, які виникають у зв'язку зі вступом до шлюбу, закон відносить право на вибір прізвища. Це право виникає ще до реєстрації шлюбу
Стаття 35 СК, яка регулює відносини, пов'язані з вибором прізвища майбутнім подружжям, винесена за межі особистих не майнових прав та обов'язків подружжя, але це суто формальний бік справи, бо вирішується це питання під час реєстрації шлюбу.
Згідно зі ст. 35 СК наречені мають право обрати прізвище одного з них як спільне прізвище подружжя або надалі іменуватися дошлюбними прізвищами. Питання про вибір прізвища вирішується на засадах рівності сторін. Якщо при виборі прізвища між нареченими виникнуть непорозуміння, то працівник органу РАЦСу залишає подружжю їх дошлюбні прізвища.
5. ПРАВО ДРУЖИНИ ТА ЧОЛОВІКА НА ОСОБИСТУ СВОБОДУ
на вибір місця свого проживання
на вжиття заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин
на припинення шлюбних відносин

Згідно зі ст. 56 СК змістом особистої свободи кожного з подружжя є право
Право на припинення шлюбних відносин хоч і належить до особистих немайнових прав подружжя, але має свою специфіку.
По-друге, не завжди волевиявлення подружжя чи одною з них є підставою для винесення такого рішення. Суд може відмовити в задоволенні позову
По-перше, волевиявлення подружжя чи одного з них недостатньо для припинення шлюбних відносин. Необхідно ще й рішення компетентного державного органу про розірвання шлюбу
По-четверте, при розірванні шлюбу мають враховуватись інтереси й інших осіб, насамперед малолітніх дітей і дітей-сиріт (п. 1 ст. 112 СК).

ВИСНОВОК
Особисті немайнові права становлять лише частину правового статусу подружжя, але ця частина має суттєве значення, бо є фундаментом для створення сім’ї.
Зміст правового статусу подружжя розкривається в нормах, що визначають конкретні права і обов’язків. Чинний закон дає можливість розрізняти особистий і майновий правовий статус подружжя.

   Особистий правовий статус – це особисті немайнові права і обов’язки подружжя.


title: Презентація на тему «Історія появи і розвитку ГМО»

text:
Історія появи і розвитку ГМО
Виконала
Колегіантка 11 класу
Кириченко Маргарита
Звідки взялись генетично модифіковані організми?
Під час "холодної війни" військові кола обох супердержав - США і СРСР покладали неабиякі надії на біологічну зброю нового типу. Ця зброя мала бути набагато ефективнішою, ніж термоядерна. Вона не знищувала би території та індустрію, а впливала би тільки на населення. До цієї зброї відносились і штучні, генетично модифіковані організми.
Тобто, такі організми, що містили гени штучно створені, або запозичені в інших організмів. Це відкривало грандіозні перспективи, а саме створення вірусів і рослин, котрі би знижували імунітет людей, несли нові хвороби, від яких не було би ні природного захисту, ні ліків.

Після закінчення "холодної війни", звичайно, виникла серйозна проблема з фінансуванням цих програм. І незалежно один від одного групи радянських і американських спеціалістів у цій галузі звернулися до урядів із пропозиціями використати ці технології у мирних цілях. З відомих причин у Радянському Союзі ці програми не набули відповідної фінансової підтримки, а у Сполучених Штатах цю ідею підхопили корпорації, котрі спеціалізувались на агро-технологіях.
І незабаром на світовому ринку з'явилися генетично модифіковані сільськогосподарські культури, а фактично - нові, штучні види рослин, що не пройшли природну або звичайну сільськогосподарську селекцію, а були синтезовані шляхом біотехнологічних операцій. Генетично змінені рослини викликають мутацію живих організмів
Сенсаційні висновки , що генетично змінені рослини викликають мутацію живих організмів, та харчуються ними, зробив відомий німецький зоолог Ханс-Хайнрих Каац. Проведені ним дослідження, та звіти, які оприлюднені сьогодні в Лондоні, свідчать про наявність величезної потенційної загрози генної інженерії для всього живого на планеті.
Вчений встановив, що змінений ген оліїстого турнепсу проникає в бактерії, які живуть у шлунку бджоли, і призводить до їхньої мутації. Тим самим знайдено перший науковий доказ впливу генетично змінених рослин на живі організми. Експерт не виключає, що бактерії в організмі людини також можуть змінюватися під впливом продуктів, що містять модифіковані гени.

Як часто ви замислюєтеся над тим, що Ви їсте?
Лабораторні тести, проведені незалежними дослідниками наприкінці 1999р., показали, що близько 60-75% всіх імпортованих Росією продуктів харчування містять генетично модифіковані компоненти. У РФ уже існують близько 20 експериментальних с/г полів, на яких вирощуються трансгенні рослини; усього лише 5 з них офіційно зареєстровані й мають дозвіл від Міністерства сільського господарства.
Що значить "генетично модифікований ", або "трансгенний"?
Генетично модифіковані організми (ГМО) можна визначити як організми, у яких генетичний матеріал (ДНК) змінений таким чином, яким це не відбувається в природних умовах. Цю технологію часто називають "сучасною біотехнологією" або "генною технологією". Вона дозволяє переносити відібрані індивідуальні гени з одного організму в інший, а також між не пов'язаними між собою різновидами. Такі методи використовуються для створення генетично модифікованих рослин, які потім використовуються для вирощування генетично модифікованих харчових культур.
Виробляти цю процедуру в широкому масштабі можливо тільки в лабораторіях великих корпорацій. У результаті такі трансеногенні організми здобувають нові "корисні " властивості - наприклад, стають токсичними для комах, однак найчастіше метою генетичної модифікації є одержання суперстійкості сільськогосподарських рослин до величезних кількостей пестицидів виробництва тих самих корпорацій. Які ще властивості, на додачу до "корисних", здобувають ці дітки франкенштейнів, корпорації воліють не розповідати.

Численні дослідження цієї проблеми свідчать, що генетично модифікована їжа може становити серйозну небезпеку для здоров'я людини й для навколишнього середовища. У квітні 1998 року вчений Арпад Пуштаі з науково-дослідного інституту Роуэтт у місті Абирден (Великобританія), необачно заявив по телебаченню, що експерименти виявили незворотні зміни в організмі пацюків, які харчувалися генетично модифікованою картоплею.
Він стверджував, що ніколи не буде їсти подібну їжу й, що дуже несправедливо використовувати громадян як піддослідних кроликів. На Пуштаі почалися гоніння. Він був звільнений з роботи. Однак через якийсь час Британська Медична Асоціація призвала до міжнародної заборони на використання методів генної інженерії в харчовій промисловості й сільському господарстві. Вчені вважають, що ефект впливу компонентів, які,містяться в генетично модифікованих продуктах, неможливо пророчити й перевірити.

Російські медики також наполягають на ретельних дослідженнях і забороні використання таких компонентів хоча б у виробництві дитячого харчування. Небезпека для навколишнього середовища, що містить у собі генетично модифіковані організми, обговорюється біологами багатьох країн.
Аргументами проти є збільшення використання в сільському господарстві токсичних пестицидів, загроза родючості ґрунту, генетичне забруднення поряд лежачих земель, зменшення чисельності не тільки комах-шкідників, але й корисних комах, створення "суперпестицидів ", виникнення нових штамів вірусів рослин, проти яких уже ніякі генні інженери не допоможуть.

Не варто нехтувати своїм здоров'ям. Будьте уважні в питаннях того, що їсте Ви й Ваші близькі, дивіться на етикетки, у сумнівних випадках просіть продавця показати Вам сертификат. Не купуйте продукти з „маркою "містить генетично модифіковані компоненти". Звертайтеся в місцеві органи санепіднагляду із проханням проконтролювати надходження на ринок галузі тільки маркірованих продуктів, що містять генетично модифіковані компоненти. Намагайтеся вибирати продукти місцевих виробників замість корпоративних товарів.


title: Презентація на тему «Народні костюми»

text:
Народні костюми
Історія створення, їх види та український устрій

"Тільки малоросіянки та парижанки вміють вдягатися зі смаком! Ви не повірите, як чарівно вбираються дівчата, парубки теж ладно: ... це дійсно народний, зручний і граціозний костюм, дарма що здоровенні чоботи. А які дукати, моніста!!! Головні пов'язки, квіти!! А які лиця!!! А яка мова!!! Просто краса, краса і краса!!!«
 Ілля Репін
Види вбрання
Вишита сорочка — є найдавнішим одягом в Україні, сорочки носили жінки і чоловіки. Сорочки шили з двох шматків полотна і була вона довгою, вишитою біля шиї та на рукавах. У жіночій сорочці найдавніший вишитий елемент був рукав, а саме його верхня частина — «полик». З часом сорочки набули регіональних відмінностей. Так на лівому березі Дніпра сорочки не мали комірця, а зав'язувались шнурком, на правому березі сорочки мали комірець, часом стійку. Розпірку сорочка мала з переду, тільки Бойки та Лемки мали розпірку з лівого боку. Верхня частина сорочки була з тонкого полотна, нижня з грубого і називалася — підтачка або надточка. Сорочки вишивали на «поликах» — поперечною смугою завтовшки 10-15 см, на зап'ястях, та біля шиї, жіночі сорочки були вишиті також на подолі. Чоловіча сорочка колись була простою без вишивки і носили її по штанах. З часом почали вишивати.
Пояс (крайка, пас, литий пас, черес, ремінь) — найдавніша частина одягу, важкий вовняний пояс, носили жінки і чоловіки. Пояс — носили переважно на півночі, міг бути навіть зі звичайного полотна, ним підперізували запаски, плахти, спідниці. Пас — носили в горах, були широкі (30см), зі шкіри.
Запаска  (дерга, опинка, горботка, обгортка, фота) — незшитий поясний жіночий одяг, прямокутний кусок вовняної або шовкової тканини з зав'язками. Давніше носили тільки одну запаску, в 19 ст. носили вже дві одну ззаду і одну спереду, яку одягали замість фартуха. Дівчата носили тільки чорну запаску, а заміжні жінки ще один кусок шерстяної тканини — " попередницю " — спереду синього кольору. Плахта — святковий одяг, кусок тканини 4 м, з кольорової вовни, в клітинку, деколи з вишивкою в клітинках. Плахту носили подібно до запаски. Плахта і запаска належали до давнього українського стою.

   Види вбрання
Фартух (передник, попередниця, запаска) — на півночі носили білі, на Волині вишивали фартухи. Найбагатше оздоблені були фартухи на Поділлі, Підгірцю та в Карпатах.
Спідниця (літник, димка, фарбанка) — були ткані або полотняні, з вибитим узором або без узору.
Штани (шаровари, ногавиці, гачі)— чоловіча частина одягу. Були полотняні, а також суконні. Штани могли бути вузькі, до яких носили сорочку на випуск або широкі, тоді сорочку заправляли в середину.
Свита (сердак , полотнянка, юпка, чамарка) — вбрання верхньої частини тіла, рід сучасного пальто, переважно білого кольору, подібна кроєм на бойківський сердак, мала в залежності від регіону різноманітну форму і довжину, носли свиту на Поліссі, Волині, козацькій Україні. Сердак носили в Карпатах, Буковині, Покуттю.
Кобеняк (опонча, бурка, чуганя, бунда, гугля, манта, гуня, сіряк, кирея) — верхній плечовий широкий одяг без стану, рід сучасного плаща з відлогою (каптур, бородиця, богородиця, кобеняк)
Кептар (коцовейка, гуцуляк, бунда, катанка, лейбик, горсик)  — частина одягу без рукавів. Носили жінки і чоловіки. В 19 ст. кептар був як білий кожушок, без коміра або з невеликим. Гуцули мали розшиті кептарі, бойки взагалі не вишивали. В деяких регіонах кептар був з повсті і називався — катанка.

“Коломийка”

Козацький стрій
Одяг козацький 16 ст. дещо мав відміності від строю 19 ст. Козаки носили тоді гранатового кольору суконі жупаники з вузькими комірами, які защіпалися на гаплики, такі жупаники вдягали в широкі штани до очкура. Під жупаником була біла сорочка з вузьким комірцем, яка защіпалася шпонкою з блискучим камінчиком. По штанах козаки носили широкий реміний пас, на який був завішаний воловий ріг та на довгому мосяжному ланцюжку був завішаний ніж, з двох сторін були завішані шкіряні сумки, одна на кулі, інша на кресало, також за пояс був запханий пістолет. Зверху по жупанику одягали контуш з вильотами та рукавами закинутими на плечі. В руках або за поясом носили ціпок і на ліве плече була завішана бурка. Голову голили, чуб заплітали та закладали за праве вухо, вуса підкручували. На голові носили чорний йолом з каракуля з довгим суконим або оксамитовим вилишкетом, такої самої барви як і жупаник. Господарі в ті часи носили гранатові жупани, обшиті по швах золотими або срібними галонами та сиві каракулеві шапки.

Запорізький козак. Володимир Маковський, 1884

Чоловіча сорочка
Сорочки Київщини та західної Полтавщини були з низьким комірцем-стійкою та широкими прямими рукавами, інколи призбираними в манжет. Біля шиї сорочки мали дві петлі, в які простилявся чорний шовковий шнурок або червона шовкова стрічка, які називали «застіжкою». Комірець завжди був вишитий сірими (переважно в старших) або червоною та синьою «заполоччю». Пазуха та кінці рукавів, якщо вони були не призбирані, також вишивались. Чоловічі від жіночих узорів досить часто відрізнялись. Для комірця, рукавів, пазухи були окремі узори. На Київщині вишивання було більш розвинене.
Існували такі назви узорів на комірах: «рожевий», човниками, настилування, човники з попинами, проскурочки, човники з крильцями, кривоніг, пупчики.
На пазухах були наступні узори: ляхівка на 3,4,5,7,9 дірочок, ляхівка ціле коліща, ляхівка цілий збан, ляхівка хрестиками, ляхівка кругла нашиванка, ляхівка коса, ляхівка кругла і хрещата, ляхівка решіточки, прутик.
На рукавах була мережка з ляхівкою. Старші люди мали сорочки вишиті або тільки на комірці або ще невеликими мережками на пазусі на рукавах сірого кольору;«заполоч» в невеликій кількості була тільки на комірцях.
Іншого крою сорочки були з відкладними комірцями, мали багато складок біля шиї і не вишивались, або зрідка тільки комірець. Біля кисті рукав збирався на нитку і пришивався манжет — «чехли». В західному Поділлі і на Поліссі сорочки носили поверх штанів.(За описом Павла Чубинського 1870 р.)

Жіноча сорочка
Найкращі вишивки були в Київському,Чигиринському,Канівському та Черкаському повітах. Жіночі сорочки Київщини та Полтавщини вишивались синіми та червоними бавовняними нитками. Узори вишивки на поликах називались: книші, ціле хрещате, кривоніг, простий кривоніг, половина кривоногу, цілий кривоніг, цимбали, половина цимбалів, цимбалики, метелики, човники з вирізуванням, човники з крильцями, хмелик рожовий, хмелик коло шнурочка, хмелик чорнобривцями, хмелик лапками, хмелик молоточками, павучки, чорнобривці, цілі огірки, повна рожа, головатий хміль, реберця, горли, ламані хрести, косиці, павичі, раки, цілі починки, дубові листки.
На комірцях: скраклі, огірки, хрестики, чорнобривці, рачки щиплені.
На підточці: чорнобривці, хмелик, паслин, репяшки (чоловічі сорочки мали ці узори на пазусі).
Старші жінки рідко прикрашали сорочки кольоровою «заполоччю», а мали дуже часто вирізування (сірими нитками) на рукавах. Пазухи і комірці не вишивалися.
На Поділлі сорочки були зашиті на рукавах суцільною широкою смугою, на Підляші та Поліссі сорочки мали відкладний комірець та не мали вишивок ні на рукавах, ні на подолі. На Поділлі крім червоного і синього вишивали також ще й жовтим, голубим, зеленим та ін. кольорами. Шиття заполоччю називалось «мережкою», шиття сірими нитками «вирізуванням». Поділ сорочки вишивався сірими нитками широкою смугою і називався «лиштвою».(За описом Павла Чубинського 1870 р.)

Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Іван Іванович Шишкін» (варіант 2)

text:
Іва́н Іва́нович Ши́шкін
Життя та творчість
Зміст
Біографія
Риси творчості
Фотогалерея
Біографія
Іван Шишкін народився 13 січня 1832 року в місті Єлабуга Вятської губернії Російської імперії. У дванадцять років став учнем першої казанської гімназії, але, дійшовши в ній до 5-го класу, залишив її та вступив до Московського училища живопису, скульптури і зодчества (1852—1856). Закінчивши курс цього закладу, з 1857продовжував свою освіту в Петербурзькій Академії Мистецтв (1856—1865), де числився учнем професора С. М. Воробйова. Уже в перший рік перебування в академії йому були присуджені дві малі срібні медалі за класний малюнок і за вид в околицях Санкт-Петербурга. У 1858 році він отримав велику срібну медаль за вид на Валаамі, в 1859 році — малу золоту медаль за пейзаж з околиць Санкт-Петербурга і, нарешті, в 1860році — велику золоту медаль за два види місцевості Кукко, на Валаамі.
Біографія
Придбавши, разом з цією останньою нагородою, право на поїздку за кордон в якості пенсіонера академії, він відправився в 1861 році в Мюнхен, відвідував там майстерні відомих художників.  У Цюріху спробував вперше гравірувати «царською горілкою». За кордоном, крім живопису, він багато займався малюнками пером; твори його в цьому роді приводили в здивування іноземців, і деякі були поміщені в Дюссельдорфському музеї поруч з малюнками першокласних європейських майстрів. Занудьгувавши за батьківщиною, в 1866 році повернувся в Санкт-Петербург до закінчення терміну свого пенсіонерства. З того часу він нерідко робив подорожі з художньої метою по Росії, майже щороку виставляв свої твори спочатку в академії. Після того як заснувалося Товариство пересувних виставок, на цих виставках виробляв малюнки пером. З 1870 року, приєднався до утворився гуртка аквафортістов, почав знову займатися гравіруванням «царською горілкою», яке вже не покидав до кінця свого життя, присвячуючи йому майже стільки ж часу, скільки і живопису.  Він помер раптово в Петербурзі 8 (20) березня 1898, сидячи за мольбертом, працюючи над новою картиною.
Творчість
Серед російських пейзажистів Шишкіну, безперечно, належить місце найсильнішого художника. У всіх своїх творах він є дивним знавцем рослинних форм, що відтворює їх з тонким розумінням як загального характеру, так і дрібних відмінностей будь-якої породи дерев, кущів і трав. Брався він за зображення соснового або ялинового лісу, окремі сосни та ялини, точно так само, як і їх сукупність, отримували у нього свою справжню фізіономію, без жодних прикрас чи применшення, — той вид і з тими подробицями, які цілком пояснюються і обумовлюються ґрунтом і кліматом, де художник змушував їх рости. Зображував він дуби або берези, вони брали у нього донезмоги правдиві форми в листі, гілках, стовбурах, корінні і в усіх подробицях. Сама місцевість під деревами — каміння, пісок чи глина, нерівності ґрунту, порослі папороттю та іншими лісовими травами, сухе листя, хмиз, сушняк та інше — отримували в картинах і малюнках Шишкіна вид досконалої дійсності.

Але ця реалістичність нерідко шкодила його пейзажам: у багатьох з них вона затуляла собою загальний настрій, повідомляла їм характер не картин, задуманих не з метою порушувати у глядача те чи інше почуття, а випадкових, хоч і чудових етюдів. Потрібно також зауважити, що з Шишкіним повторилося те, що буває майже з кожним особливо сильним малювальником: наука форм далася йому на шкоду для колориту, який, не будучи у нього слабким і негармонійним, все-таки не стоїть на одному рівні з майстерним малюнком. Тому талант Шишкіна іноді набагато яскравіше висловлюється в одноколірних малюнках і офортах, ніж у таких роботах, в яких він користувався багатьма фарбами.
Серед усіх творів художника найпопулярніша картина «Ранок у сосновому лісі». Її сюжет, можливо, був підказаний Шишкіну К. А. Савицьким. Є інша версія, що поштовхом до появи цього полотна послужив пейзаж «Туман в сосновому лісі» (1888), написаний, ймовірно, як і «Бурелом», під враженням від поїздки в вологодські лісу. «Туман в сосновому лісі», що мав успіх на пересувній виставці в Москві (нині у приватній колекції) міг викликати у Шишкіна і Савицького бажання написати полотно, що повторює мотив прославленої картини, але з включенням жанрової сцени.
«Струмок в березовому лісі»1883
«Дубовий гай»1887
«Лісові далі»1884
«На узліссі соснового лісу»1882
«На півночі дикій…»1891
Полісся

1884
«Жито»
1878
«Дощ в дубовому лісі»1891
«Узлісся лісу»1882
«Березовий ліс»1871
«Вечір»1882
«Сторожка в лісі»,1870
«Сосна на піску»1884
Дякую за увагу!!!


title: Презентація на тему «Гуцульська кухня» (варіант 3)

text:
Гуцульська кухня
Верховина 2013
Підпотувала:
Уршеджук Юліана
Верховинська ЗОШ І-ІІІ ступенів
Українська народна кухня —
це така ж культурна спадщина українського народу, як мова, література, мистецтво, це неоціненний здобуток, яким можна пишатися, який не слід забувати.
Українська кухня створювалась протягом багатьох віків, тому вона в певній мірі відбиває не тільки історичний розвиток українського народу а й звичаї, традиції та культуру.
Своєрідність української національної кухні виражається:
 по-перше у використанні таких продуктів, як свинина, сало, буряк, пшеничне борошно;

по-друге у технології приготування їжі. Це теплова обробка великої кількості продуктів на фоні одного основного і визначального.
Українська кухня, як і багато відомих кухонь світу, відрізняється своєю самобутністю і своєрідністю.
У рецептах, яких налічується більше 5 тисяч, з легкістю поєднуються такі продукти, як буряк, свиняче сало, пшеничне борошно.

Українська національна кухня склалася досить пізно, в основному до початку — середині XVIII ст а остаточно — до початку XIX ст.  У національну українську кухню не ввійшли традиції давньоруської кухні, зв'язок з який була втрачена після монголо-татарської навали.
Це відрізняє українську кухню від російської і білоруської, де древні традиції, хоча і видозмінювалися, але, проте, зберігалися протягом багатьох століть.
Вона давно одержала поширення далеко за межами України, а деякі блюда, наприклад борщі і вареники, ввійшли в меню міжнародної кухні.
Основою перших страв на Україну здавна були рибні та м'ясні бульйони з додаванням овочів під загальною назвою «юха», що пізніше трансформувалося в слово «уха».

Рецепти
Уха
                                склад
вода - 3 літри , риба - 1,5 - 2 кг, рибне філе ( сьомги , форелі , судака тощо) - 300-500 г , цибуля ріпчаста - 2 шт ,лавровий лист - 2 шт ,запашний перець горошком - 3-4 шт ,горілка - 20-30 мл,зелень кропу ,сіль ,мелений перець.

Рибу вимити , очистити , випатрати і видалити зябра. Велику рибу розрізати на шматки , дрібну залишити як є.
У каструлю помістити третю частину рибної дрібниці або рибну голову і обрізки.Залити рибу холодною водою.Довести до кипіння і ретельно зняти піну.Додати ще частина риби .Варити при слабкому кипінні близько 15-20 хвилин , ретельно знімаючи піну.Додати решту риби знову довести до кипіння.Посолити юшку .Варити ще 15-20 хвилин , знімаючи піну.З бульйону вийняти рибу і цибулини за допомогою шумівки .Бульйон процідити через складену в кілька шарів марлю.Повернути каструлю на вогонь і довести до кипіння бульйон .Покласти в бульйон шматки рибного філе , горошини перцю і лавровий лист.Варити близько 8-10 хвилин при слабкому кипінні.За 2 хвилини до готовності влити в юшку горілку , за бажанням , додати зелень кропу , досолити , поперчити за смаком і зняти з вогню.Дати настоятися вусі під кришкою близько 10-15 хвилин.
Приготування
Український борщ
Інгредієнти на 3,5 - 4 л. води:
яловичина - 600-700 гр.
буряк - 500 гр.
картопля - 500 гр.
морква - 200 гр.
цибуля - 200 гр.
помідори - 300 гр. або 3 ст.л. томатної пасти
капуста - 300 гр.
часник - 3-4 зубчики часнику
лавровий лист - 3-4 шт.
оцет - 1-2 ч.л.
сіль, перець
Приготування
М'ясо відварити протягом 1,5 години, потім нарізати м'ясо кубиками.Цибулю подрібнити. Моркву натерти на крупній терці. Буряк помити, трохи відварити (приблизно 30 хв.) очистити від шкірки і нарізати соломкою. Помідори ошпарити окропом, зняти шкірку і нарізати дрібними кубиками. Капусту нашаткувати соломкою. Буряк обсмажити на соняшниковій олії. Потім додати помідори (чи томатну пасту), оцет і тушкувати протягом 5-7 хв.Цибулю обсмажити на соняшниковій олії.Додати моркву і обсмажити.Картоплю нарізати кубиками.У киплячий бульон додати картоплю, довести до кипіння і посолити.Потім додати капусту і поварити на невеликому вогні 5 хв.Тоді додати буряк і варити ще 10 хв.Потім додати цибулю і моркву.Додати лавровий лист, поперчити і якщо необхідно досолити.Витиснути через часникодавку часник і відставити з вогню, накрити кришкою і дати настоятися 20-30 хв. Український червоний борщ готовий. До борщу можна подати пампушки з часником.
Вареники (пісні)
склад
для тіста:
борошно - 300 г (+ трохи на підпис),
вода - 180 мл,
рослинна олія - 1-2 столових ложки,
сіль - 1 чайна ложка без гірки
для начинки:
картопля - 6 шт,
сушені лісові гриби (за бажанням) - 15 г,
цибуля ріпчаста - 3 шт,
рослинне масло,
сіль,
мелений перець
Приготування тіста для вареників:
У миску просіяти борошно , додати сіль і рослинне масло.Влити воду.Перемішати дерев'яною ложкою і замісити тісто.Вимісити тісто на столі близько 3-5 хвилин , загорнути в харчову плівку або накрити мискою і залишити вилежатися 40-60 хвилин при кімнатній температурі.

Для приготовки начинки:
Сушені гриби покласти в миску , залити окропом і залишити на 20-30.Гриби промити , покласти в каструлю і залити процідженим через кілька шарів марлі грибним настоєм (або водою).Довести до кипіння і відварити близько 30 хвилин.Гриби вийняти шумівкою , остудити і дрібно нарізати.
 Картоплю очистити , покласти в холодну воду , посолити і довести до кипіння.
Зняти піну , зменшити вогонь і варити при слабкому кипінні близько 40-60 хвилин , до м'якості.
Картопля вийняти шумівкою і розім'яти в пюре.Картопляний відвар зберегти і , при необхідності , додати трохи в пюре .
Цибулю очистити і нарізати дрібно.У сковороді розігріти олію , викласти цибулю , трохи посолити , поперчити і обсмажити до м'якості.Додати нарізані відварні гриби і обсмажити разом 2-3 хвилини.Додати гриби з цибулею в картопляне пюре.Посолити , поперчити , за смаком , і перемішати.
 Тісто розкачати в тонкий пласт.Склянкою вирізати кружки .На кожен гурток покласти начинку і защипати краї .
 У каструлю з великою кількістю киплячої підсоленої води покласти вареники і акуратно перемішати , щоб не прилипли до дна каструлі .Після того як вареники спливуть варити близько 5-7 хвилин при слабкому кипінні.Готові вареники вийняти шумівкою і викласти на тарілку.За бажанням подати вареники зі смаженою цибулею і полити рослинним маслом , в якому смажився цибулю.


title: Презентація на тему «Мило» (варіант 12)

text:
 Мыло
Состав. История. Виды.
Технология варения
Выполнила
 ученица  11 Бм класса
Одесского  УВК №24
Короленко Инна
Мы́ло — жидкий или твёрдый продукт, содержащий поверхностно-активные вещества, в соединении с водой используемое либо как косметическое средство — для очищения и ухода за кожей либо как средство бытовой химии — моющего средства
С химической точки зрения МЫЛО – это соли высших жирных кислот, включающие ионы щелочных металлов соли Na+ - твердое мыло соли К+ - жидкое мыло
История
Происхождение мыла – что мы об этом знаем? По данным некоторых историков родина мыла – государство шумеров. Для его изготовления они смешивали воду, золу и животный жир. Также существует легенда о происхождении английского слова «soap» - мыло. В Древнем Риме жертвоприношения совершались на горе Сапо, после чего жир убитых животный стекал и смешивался с золой. Во время дождей эта масса попадала в реку, где жительницы местных деревень обычно устраивали постирушки. И они первыми заметили, что вода с такой добавкой стала гораздо лучше отстирывать грязь. После такого открытия появилась угроза исчезновения лесов – для производства некоторых компонентов мыла, была необходима зола.
В химическом отношении основным компонентом твёрдого мыла являются смесь растворимых солей высших жирных кислот. Обычно это натриевые, реже — калиевые и аммониевые соли таких кислот, как стеариновая, пальмитиновая, миристиновая, лауриновая и олеиновая.

Один из вариантов химического состава твёрдого мыла — C17H35COONa (жидкого — C17H35COOK).

Дополнительно в составе мыла могут быть и другие вещества, обладающие моющим действием, а также ароматизаторы, красители и порошки.
В качестве сырья для получения основного компонента мыла могут использоваться животные и растительные жиры, жирозаменители (синтетические жирные кислоты, канифоль, нафтеновые кислоты, талловое масло).

Получение мыла основано на реакции омыления — гидролиза сложных эфиров жирных кислот (то есть жиров) с щелочами, в результате которого образуются соли щелочных металлов и спирты.

В специальных ёмкостях (варочных котлах) нагретые жиры омыляют едкой щёлочью (обычно гидроксидом натрия). В результате реакции в варочных котлах образуется однородная вязкая жидкость, густеющая при охлаждении — мыльный клей, состоящий из мыла и глицерина. Содержание жирных кислот в мыле, полученном непосредственно из мыльного клея обычно 40−60 %[1]. Такой продукт имеет название «клеевого мыла». Способ получения клеевого мыла принято называть «прямым методом».
Жир
(парафин)
Омыление
Высаливание с NaCl
Дополнительная обработка
Охлаждение
Формирование
Техника варения
Виды мыла
Хозяйственное Мыло
При охлаждении клеевого мыла получается хозяйственное мыло. Твёрдое мыло содержит 40−72 % основного вещества, 0,1−0,2 % свободной щёлочи, 1−2 % свободных карбонатов Na или К, 0,5−1,5 % нерастворимого в воде остатка.
Мыло ручной работы
Мыло возможно производить вручную несколькими способами. При этом в него могут добавляться эфирные масла, тёртые орехи, молотый кофе, кокосовое масло и т. п., отдушки и ароматизаторы.

Мыло ручной работы может быть также сделано из специальной мыльной основы, продающейся в специализированных магазинах. Основа может быть растоплена в микроволновой печи. В отличие от мыла, полученного промышленным путём, мыло ручной работы хуже мылится, поскольку входящие в состав мыльной основы ингредиенты более щадящие и мягкие. По той же причине оно быстрее смыливается, чем аналогичного веса промышленное мыло; и оно довольно скользкое.

Жидкое мыло
По консистенции является вязкой жидкостью. По химическому составу большинство сортов жидкого мыла заметно отличаются от твёрдого мыла и ближе к шампуням, в частности, включают синтетические ПАВ, а также смягчающие кожу средства и отдушки. Жидкое мыло используется в качестве моющего средства, для мытья рук, как гель для ухода за телом и антибактериальное средство.


Презентація на тему «Внесок українців у світову культуру» (варіант 1)


Презентація на тему «10 найшвидших автомобілів світу»


Презентація на тему «Архитектурные чудеса»


title: Презентація на тему «Сальвадор Далі» (варіант 18)

text:
Сальвадор Далі
«Моя живопись - это жизнь и пища, плоть и кровь. Не ищите в ней ни ума, ни чувства.»
                                                                                С. Дали
«Для начала научитесь рисовать и писать как старые мастера,а уж потом действуйте по своему усмотрению - и вас будут уважать»                                                                                С. Дали
    Натюрморт.Холст, масло. 1918г.
Що таке сюрреалізм?
«Сюрреализм - не партия, не ярлык, а единственное в своём роде состояниедуха, не скованное ни лозунгами, ни моралью. Сюрреализм – полная свободачеловеческого существа и право его грезить. Я не сюрреалист, я – сюрреализм…»
                                                                        С. Дали
Автопортрет в мастерской.Холст, масло. 1918-1919г
"Искусством я выправляю себя и заражаю нормальных людей."                                                             С. Дали
Сюрреалистическая композиция.Холст, масло. 1928г
Тлеющий осёл. Дерево, масло, коллаж(галька). 1928г.
Я всегда видел то, чего другие не видели; а того, что видели другие, я не видел.                                                                                С. Дали
    Отнятие от груди, питающей мебелью-кормом.Дерево, масло. 1934г.
Искусство - ужасная болезнь, но жить без неё пока нельзя.                                                                                С. Дали
    Атавистические останки дождя.Холст, масло. 1934г.
Мёд слаще крови.Дерево, масло. 1941г.
Костыль - деревянная подпорка, производное от философии картезианства.Обычно используется для поддержки нежности в мягких структурах.                                                                                С. Дали
Руина с головой медузы и пейзажем.Холст, масло. 1941г
   От Веласкеса я узнал о свете, лучах, бликах и зеркалах куда больше,чем мог бы узнать из сотен увесистых научных книг.Его полотна- это золотая россыпь точных, выверенных решений.                            С. Дали
Искушение святого Антония.Холст, масло. 1946г
Голливуд.Дерево, масло. 1946г.
Портрет Пикассо.Дерево, масло. 1947г.
Автопортрет
(обнажённый)
Холст, масло. 1954г.
Галатея со сферами.Холст, масло. 1952г.
   Увидел - и запало в душу, и через кисть проявилось на холст. Это живопись. И то же самое - любовь.
                                                                                С. Дали
Искусством я выправляю себя и заражаю нормальных людей.                                                                                С. Дали
Виноградари. Колесница Вакха.Акварель.  1953г
Медитативная роза.Холст,масло.1958г.
Ваза с васильками.Холст, масло. 1959г.
Художник не тот, кто вдохновляется, а тот, кто вдохновляет.                     С. Дали
Гваделупская Богоматерь.Холст, масло. 1959г.
Дворик в Порт-Лигате.Холст, масло. 1968г.
     Дали, повернувшись спиною, пишет портрет Гала,повернувшейся спиною виртуальными роговицами, временно отражёнными в шести зеркалах.                                                      Холст, масло. ок. 1972-1973г
Гала, глядящая на Средиземное море,на расстоянии двадцати метров превращается в портрет Авраама Линкольна.

Холст, масло. 1976г
     Рука Дали похищает золотое руно, имеющее форму облака, чтобы показать Галу - зарю, совершенно обнажённую,там, далеко, очень далеко, по ту сторону солнца.                                                                           Холст, масло. 1977г.
Дали, приподнимающий поверхность Средиземного моря,чтобы показать Гала рождение Венеры.Холст, масло. 1977г.
     Аллегория весны.Дерево, масло. 1978г.
Христос Гала.Холст, масло. 1978г.
Гармония сфер.Холст, масло. 1978г.
«Произведение искусства не пробуждает во мне никаких чувств. Глядя на шедевр, я прихожу в экстаз от того, чему могу научиться.
   Мне и в голову не приходит растекаться в умилении»
                                                        С. Дали

Виконавучень 11 класуСєдих Дмитро


title: Презентація на тему «Поняття про суспільство»

text:
Поняття про
 суспільство
Виконали учні 10-А класу
Драгоморецька В.
Дронь Д.
Кравченко А.
Манухин А.
Яскуринська А.

   Суспільство — це відносно стійка система соціальних зв’язків і відносин, що склалися між людьми в процесі історичного розвитку їх спільної життєдіяльності, спрямованої на відтворення умов для існування та задоволення життєвих потреб.
Історія дослідження суспільства

Ознаки суспільства:
спільнота не входить в жодні об'єднання, які роблять його частиною більш крупної системи;
шлюби укладаються між членами спільноти;
спільнота має цілісну територію, яку вважає власною;
поповнюється здебільшого за рахунок дітей тих людей, які вже є визнаними представниками спільноти;
спільнота має спільну систему управління;
вона має власну назву та власну історію;
існування спільноти є довшим від середньої тривалості життя окремого індивіда;
у спільноти існує специфічна культура — спільна система цінностей, що забезпечує згоду між її членами.

Закрите та відкрите суспільство

Суспільство самостійна частина соціуму

Суспільство
Держава
Економіка
Наука
Сім’я
Релігія
Право


Презентація на тему «Здоров’я молоді в Україні»


Презентація на тему «Види календарів» (варіант 2)


Презентація на тему «Писанкарство» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Петро Григоренко»

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


Презентація на тему «Инвестиции»


Презентація на тему «Скульптура» (варіант 8)


Презентація на тему «Українське бароко» (варіант 13)


title: Презентація на тему «Професійнний імідж»

text:
Професійнний імідж
Найважливіші показники професійного іміджу:
наявність і рівень розвитку фірмового стилю;
задоволеність партнерів і споживачів контактами з персоналом фірми (організації);
задоволеність персоналу своєю працею;
задоволеність відносинами між співробітниками;
низький рівень конфліктів та їх керованість;
наявність авторитету у фахівця поза і всередині організації та пр.

В якості важливих умов створення привабливого професійного іміджу виділяють духовність, моральність, а його основою вважаються ділові та лідерські якості, вміння вирішувати конфлікти, встановлювати партнерські відносини, комунікативні здібності, переконливість, адаптивність, оптимізм, доброзичливість.

Особливості професійного іміджу в тому, щоб вміти гармонізувати інтереси організації та співробітників, бути принциповим у реалізації корпоративної політики і уважним до потреб і запитів людей, бути бездоганним, порядним, надійним, чесним, благородним, дисциплінованим і пр.

Отже ми можемо зробити висновок,що кожна людина повинна мати власний імідж, але він також буде залежати від її професії. Є професії у яких дрес- код просто необхідний такі як :лікар, повар та інш.


title: Презентація на тему «Шевельов Юрій Володимирович»

text:
ШевельовЮрійВолодимирович
підготував учень 11-В класу Котенко Роман
	Ю́рій Володи́мирович Шевельо́в (прізвище при народженні — Шнейдер; псевдоніми: Юрій Шерех, Гр. Шевчук; 17 грудня 1908, Харків — 12 квітня 2002, Нью-Йорк, США) — славіст-мовознавець, історик української літератури, літературний і театральний критик, активний учасник наукового та культурного життя української еміґрації.
Вступ
Професор Гарвардського, Колумбійського університетів.
Іноземний член НАН України (1991).
Президент УВАН у 1959 —1961 та 1981 —1986 роках.
Член Американського лінгвістичного товариства, Польського інституту мистецтв і науки в США.
Почесний доктор Альбертського, Лундського, Харківського університетів та Києво-Могилянської академії.
Головний редактор журналу «Сучасність».
Автор 17 книг, фундаментальних наукових праць: «Передісторія слов'янської мови: історична фонологія загальнослов'янської мови» (1965), «Історична фонологія української мови» (1979), «Нарис сучасної української мови» (1951).
Інформація
	Народився в Харкові. Батько і матір походили з шляхетних московських родин етнічних німців. Батько Шевельова, Володимир Шнайдер, монархіст і генарал-майор російської імператорської армії, у зв'язку з початком Першої світової війни вирішив змінити своє прізвище з Шнайдер (у російському правописі — Шнейдер) на Шевельов, про що у 1916 році він звернувся за дозволом безпосередньо до царя Миколи II. Як передає родинна легенда, він вибрав початкове Ш, «щоб не міняти міток на серветках». Мати Шевельова, Варвара Медер, пізніше змінила місце народження сина у документах на місто Ломжу (Польща), щоби унеможливити перевірку соціального походження сина органами більшовицької влади.
Рання біографія
Харківський університет (тоді Педагогічний інститут професійної освіти)
Кандидатська дисертація під керівництвом Леоніда Булаховського
Працював викладачем, потім доцентом Інституту журналістики (1933 — 1939) і Харківського університету (1939 — 1943)
У 1930-ті роки Олесь Гончар був студентом Шевельова
Під час німецької окупації Харкова у журналі «Український засів» опублікував декілька власних віршів, а також в празькому журналі «Пробоєм» в 1943 році
Від 1941 до 1943 був завідувачем кафедри української філології
У 1943 виїхав до Львова, де познайомився з Василем Сімовичем. У Львові працював над підготовкою німецько-українського правничого словника, який не був завершений.
 Восени 1944 переїхав до Німеччини. Доцент слов'янської філології Українського вільного університету (1946–1949). У 1949 році захистив докторський науковий ступінь в УВУ. Підготував книгу «Нарис сучасної української літературної мови». Активний учасник та заступник голови об'єднання українських письменників МУР у Німеччині (1945 — 1949).
Освітня діяльність
«До генези називного речення» (1947)
«Синтакса простого речення» (1941, видано без прізвища автора в К. 1951, в англійському перекладі «The Syntax of Modern Literary Ukrainian» у Гаазі 1963)
«A Historical Phonology of the Ukrainian Language» (1979)
«Die ukrainische Schriftsprache» (1966)
«Problems in the Formation of Belorussian» (1953)
«A Prehistory of Slavic» (1964-1965)
Серія статей про попередників у проблематиці (В. Ганцов, О. Курило, К. Михальчук, О. Потебня, Л. Васильєв, В. Сімович)
Серія статей про окремі пам'ятки (Реймське Євангеліє, Кодекс Ганкенштайна, Ізборник 1076, Підпис Анни Ярославни, Мірило праведне, Інтермедії Ґаватовича, Хрест Євфросінії Полоцької та ін.)
Мовна діяльність
Помер Юрій Володимирович 17 грудня 1908 року
Шевельов одержав почесні докторати Альбертського (Канада, 1983) і Люндського (Швеція, 1984) університетів та НаУКМА (1992)
У 2000 році нагороджений Національною премією України імені Тараса Шевченка
3 вересня 2013 року в Харкові на будинку, де тривалий час мешкав Ю. Шевельов (вул. Сумська, 17), йому встановили і відкрили пам'ятну дошку
Вшанування
ДЯКУЮЗА УВАГУ!


title: Презентація на тему «Скульптура» (варіант 7)

text:
Подготовила ученица 11-Б класса Борцова Мария
Скульптуры Микеланджело
Великий итальянский скульптор, художник, архитектор, поэт, мыслитель. Один из величайших мастеров эпохи Ренессанса.
Известные работы

 -   Мадонна у лестницы. Мрамор. Ок. 1491.
 -    Битва кентавров. Мрамор. Ок. 1492
 -    Пьета. Мрамор. 1498—1499.
 -   Мадонна с младенцем. Мрамор. Ок. 1501..
 -   Давид. Мрамор. 1501—1504.
 -   Апостол Матфей. Мрамор. 1506.
 -   Роспись свода Сикстинской капеллы. 1508—1512
        Сотворение Адама
 - Умирающий раб. Мрамор. Ок. 1513
 -  Моисей. Ок. 1515
 -  Атлант. Мрамор. Между 1519, ок. 1530—1534..
 -  Скорчившийся мальчик. Мрамор. 1530—1534.
Пьета
«Оплакивание Христа» — первая и наиболее выдающаяся пьета, созданная Микеланджело Буонарроти.

Фигуры Девы Марии и Христа были высечены 24-летним мастером из мрамора по заказу французского кардинала Жана Билэра для его гробницы. В XVIII веке статуя была перенесена в одну из капелл базилики святого Петра в Ватикане. При транспортировке были повреждены пальцы левой руки Мадонны.
Ватиканская «Пьета» — одно из произведений, в которых историки искусства видят водораздел между кватроченто и Высоким Возрождением.
Моисей
«Моисей» — мраморная статуя ветхозаветного пророка высотой 235 см, которая занимает центральное место в скульптурной гробнице папы Юлия II в римской базилике Сан-Пьетро-ин-Винколи.

«Моисей» представляет собой фрагмент грандиозного замысла гробницы Юлия II, который не осуществился из-за финансовых трудностей наследников понтифика. Первоначально гробницу предполагалось установить в базилике св. Петра.
Скульптор выполнил для неё ещё несколько фигур, в том числе «Восставшего раба» и «Умирающего раба», которые не вошли в окончательную версию гробницы из-за изменившегося масштаба.
Статуи капеллы Медичи
Новая сакристия (ризница) была задумана как мемориальная капелла Джулиано Медичи, брата римского папы Льва, и Лоренцо, его племянника, которые умерли молодыми.
Вечер
Утро
День
Мадонна у лестницы
 Мраморный барельеф, созданный Микеланджело Буонарроти в ок. 1491 году. Это первое независимое, наиболее раннее из сохранившихся произведений мастера.

Для создания барельефа Микеланджело использовал прием низкого рельефа характерный для произведений Донателло.

«Мадонна у лестницы» оставалась в семье Микеланджело до самой смерти художника в 1564 году.

Давид
Давид — мраморная статуя работы Микеланджело, впервые представленная флорентийской публике на площади Синьории 8 сентября 1504 года. С тех пор пятиметровое изваяние стало восприниматься как символ Флорентийской республики и одна из вершин не только искусства Возрождения, но и человеческого гения в целом. В настоящее время оригинал статуи находится в Академии изящных искусств во Флоренции.


title: Презентація на тему «Основні ідеї та течії у розвитку культури»

text:
Основні ідеї та течії у розвитку культури.«Масова культура»

«Масова культура»
Розвиток засобів масової комунікації – преси, радіо, телебачення, кіно, звуко- і відеозапису, книговидання, їхня прибутковість і здатність впливати на суспільну думку і уподобання стимулювали небачений розвиток масової культури. Її головна мета – отримання максимального прибутку, а головні якості – доступність і розважальність. Масова культура породила специфічні жанри – шоу, тріллер, бойовик, шлягер, комікс. Загальною їхньою властивістю є пропаганда індивідуалізму, фізичної сили і насильства, а нерідко – ідеологічна і шовіністична спрямованість.
Риса масової культури
Рисою масової культури є культ “зірки” – нерідко штучне створення популярності письменників, художників, співаків, акторів, спортсменів, а також “приручення” різноманітними способами талановитих людей з метою їх комерційної й ідеологічної експлуатації.
У соціалістичних країнах, де масова культура була монополізована державою, її комерційний характер був замінений організацією пропаганди офіційного політичного курсу, формуванням культу вождів. Розважальність проявлялась у організації різних ідеологічних шоу, романтизації класової боротьби і революції, подвигів розвідувальних і правоохоронних органів.
“Масова література”,
Згодом з’явилась “масова література”, розрахована на невибагливі смаки. Творилася вона в найдоступнішій формі, подаючи складні явища у спрощеному, іноді примітивному вигляді. “Масова література” покликана розважати читача. Основними її темами є пригоди, опис жахів, злочинність тощо. Деякі герої “масової літератури”, як наприклад агент 007 Джеймс Бонд, стали всесвітньо відомими персонажами. Типовий герой цієї літератури – супермен, благородний юнак, який виходить на бій зі злом, покладаючись на мужність і фізичну силу.
.
У своїх проявах масова культура існує як засіб для розваг. Орієнтуючись на специфічні потреби і смаки, вона іноді породжує справжні таланти. Створений нею надприбуток частково вкладається у розвиток інших видів культури.
Масова культура в образотворчому мистецтві
В образотворчому мистецтві проявом масової культури став поп-арт (популярне мистецтво), який прийшов на зміну незрозумілому більшості абстракціонізму. Твори поп-арту будуються на поєднанні фотографії, муляжів, репродукцій з консервними банками, деталями машин і т.д. Бездуховність і популяризація дурного смаку представники поп-арту намагаються компенсувати доступністю своїх творів будь-якому глядачеві.

Місце у суспільстві масової культури

Масова культура стає все більш глобальною та універсальною. Її універсальність досягає шляхом звернення до базових інстинктів, до потреб релаксації, відпочинку і розваг.
Відторгнення від власної національної культури, традиції і норм. Втрачаються орієнтири на загальнолюдські та національні цінності


title: Презентація на тему «Модернізація національної системи освіти» (варіант 2)

text:
Модернізація національної системи освіти
1999 р. – прийнято Закон «Про загальну середню освіту». Школу визначено як основу духовного розвитку держави.

Сучасна система освіти представлена різноманітними типами шкіл і навчальних закладів (коледжів,гімназій,ліцеїв, колегіумів).
Посилюється увага держави до освітніх закладів з пріоритетним вивченням окремих предметів (створення спеціалізованих шкіл).
Почали відкриватися недержавні навчальні заклади.

Здійснюється поглиблене вивчення іноземних мов з молодших класів.
Поступова комп’ютеризація освіти.

Зростає кількість шкіл з українською мовою навчання.Значна увага приділялася вивченню української історії ,культури,народознавства.
Здійснено перехід на 12-бальну систему оцінювання знань і досягнення учнів,застосування тестової системи оцінювання знань.
Запроваджено зовнішнє незалежне тестування для випускників ,щоб запобігти корупції під час вступу до вишів.

Запроваджено можливість навчання на контрактній основі.
Введено двоступеневу систему вищої освіти – бакалавр, магістр.
Понад 20 навчальних закладів освіти мають статус національних.

Розширено спектр спеціальностей.
Навчальний процес у вишах забезпечують 169 тис. викладачів.
Виші стають автономнішими у своїй діяльності.

З 2005 року вищі навчальні заклади долучилися до Болонського процесу.
Негативні тенденції розвитку освіти
Недостатнє фінансування освіти, а в бюджеті на 2011 р. скорочення його.
Низький матеріально–технічний і науково-методичний рівень забезпечення школи.
Парламент не прийняв закон про меценатство, який може суттєво покращити становище у сфері культури та освіти, хоча відповідний законопроект було розроблено ще у 2004 році.

Негативні тенденції розвитку освіти
Низький рівень життя вчителя, падіння престижу педагогічної діяльності.
Багато вчителів та викладачів ВНЗ пішли в інші сфери господарства.
Багато шкіл в аварійному стані, особливо в сільській місцевості.
Відбувається закриття багатьох шкіл.
Доступ до Інтернету мають незначна кількість учнів у сільській місцевості.


title: Презентація на тему «Економічні відносини України та Іспанії»

text:
Економічні відносини України та Іспанії

Нарощування обсягів двосторонньої торгівлі товарами та послугами між Україною та Іспанією, що спостерігалося у 2010-2012 рр. (2010 р. – 0,93 млрд.;  2011 р. – 1,77 млрд.; 2012 р. – 2,38 млрд. дол. США з додатним для України сальдо торговельних операцій), змінилося їхнім відносним зниженням за підсумками 2013 р. – 1,91 млрд. дол. США
За даними Держстату України, обсяг двосторонньої торгівлі товарами за січень-вересень 2014 р. становив 1,3 млрд. дол., тобто збільшився на 5,6% у порівнянні з аналогічним періодом 2013 р.; зокрема, експорт зріс на 35,4%, до 845,9 млн. дол., імпорт зменшився на 23,8%, склавши лише 465,3 млн. дол. Позитивне для України сальдо зросло до 380,6 млн. дол. США.За січень‑вересень 2014 р. обсяг взаємної торгівлі послугами склав 49,7 млн. дол. США та зменшився на 11,7% у порівнянні з аналогічним періодом 2013 р. Експорт скоротився на 5,4%, до 28,8 млн. дол., імпорт зменшився на 17,4%, до 20,9 млн. дол. Позитивне для України сальдо становило 7,9 млн. дол. США.
Основні товарні позиції імпорту в Україну формували: їстівні плоди та горіхи (12,5% від загального обсягу), засоби наземного транспорту, крім залізничного (9,6%), фармацевтична продукція (8,3%), різноманітна хімічна продукція (4,7%), керамічні вироби (4,1%).
Основними товарними позиціями в експорті з України до Іспанії були: зернові культури (52,5% від загального обсягу), жири та олії тваринного або рослинного походження (16,8%), чорні метали (5,6%), залишки і відходи харчової промисловості (5,4%), палива мінеральні та продукти перегонки нафти (3,4%).
Динаміка зовнішньої торгівлі товарами між Україною та Іспанією (млн. дол. США)

Станом на 31 грудня 2013 р., згідно з даними Держстату України, обсяг прямих інвестицій з Іспанії в економіку України склав 68,2 млн. дол. США та у порівнянні з 01.01.2013 р. зменшився на 3,5% (на 2,5 млн. дол.). Іспанія  посідає лише 34 місце серед іноземних країн-інвесторів в Україні із часткою в 0,1% від загального обсягу залучених прямих іноземних капіталовкладень (без урахування тимчасово окупованої території АР Крим та м. Севастополь).
Динаміка іспанських інвестицій,
залучених в економіу України
(млн. дол. США)

Продовжується виконання контракту між НЕК "Укренерго" та компанією "Instalaciones Inabensa S.A." на будівництво повітряної лінії 750 кВ Запорізька АЕС – Каховська,  підписаного у серпні 2013 р. Його вартість - 55,5 млн. євро (також залучаються кошти ЄБРР та ЄІБ). У травні 2014 р. укладено угоду на суму майже 0,9 млн. євро між "Украерорухом" та іспанською компанією "INDRA Sistemas, S.A." на послуги з модернізації та встановлення обладнання для систем управління повітряним рухом в аеропортах Донецька, Дніпропетровська та Харкова.Триває  опрацювання шляхів реалізації раніше погоджених спільних двосторонніх проектів у сферах АПК, відновлювальної енергетики, харчової промисловості та транспортної інфраструктури.
У квітні 2014 р. в рамках візиту делегації Державного космічного агентства України до Іспанії підписано Угоду про співробітництво з Національним інститутом аерокосмічних технологій INTA. У листопаді 2014 р. підписано Меморандум про взаєморозуміння з розвитку співробітництва в культурно-гуманітарній, туристичній та економічній сферах між регіоном Мурсія та Тернопільською міською радою.Тенденція до посилення контактів між представниками ділових кіл набуватиме подальшого розвитку в ході імплементації положень Угоди про асоціацію між Україною та ЄС та з очікуваною ратифікацією іспанською стороною цього важливого документу.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Ніколя Саркозі» (варіант 2)

text:
     Презентація Ніколя Саркозі

Виконала :
Учениця 11 класу
Бутенко Валерія

Ніколя́ Поль Стефа́н Саркозі́ де Надь-Боча — французький державний і політичний діяч, 23-й президент Франції, 6-й Президент П'ятої республіки з 16 травня 2007 р. по 15 травня 2012 р. В народі його часто кличуть на прізвисько «Сарко».

Саркозі відомий у Франції своєю жорсткою позицією щодо порядку і правопорушників з часів, коли він був міністром внутрішніх справ країни. Він здобув прихильності серед виборців новою більш лібералізованою моделлю економічного розвитку країни і намаганням провести низку реформ в різних сферах життя країні. Він був кандидатом від правої партії Союз за Народний Рух і переміг у президентських виборах, випередивши соціалістичного кандидата Сеголен Руаяль.
Політичне життя
Політична кар'єра Саркозі почалася у 22-річному віці, коли він у 1977 р. став членом міської ради одного з багатих передмість Парижу. В ланах Ново-голлістської партії RPR (Об'єднання за Республіку) він здобув впливових друзів і підтримку членів партії. Коли він організовував передвиборчу кампанію на посаду мера одного з провідних членів партії у 1983 р., кандидат раптом захворів і молодий Ніколя висунув свою кандидатуру, переміг і став одним з наймолодших мерів міст у Франції. На цій посаді він перебував до 1988 року, коли його було обрано депутатом до Національної Асамблеї. У віці 38 років він вже став Міністром Бюджету країни. Саркозі завжди сприймали, як протеже Жака Ширака, з яким у нього були тісні та дружні стосунки. Однак в президентській кампанії 1995 року він несподівано підтримав опонента Ширака — Едуарда Баладюра. Після перемоги Ширака Саркозі позбувся міністерського портфелю.

      Однак в президентській кампанії 1995 року він несподівано підтримав опонента Ширака — Едуарда Баладюра. Після перемоги Ширака Саркозі позбувся міністерського портфелю.

Нове сходження Ніколя Саркозі почалося з парламентськими виборами 1997 року, коли він спочатку став одним з лідерів партії, а після відставки голови партії і головою Ново-голлістської партії RPR. На наступних виборах в Європейський парламент партія отримала один з найнижчих результатів і Саркозі був усунений з керівництва партії.

Міністр внутрішніх справ (2002—2004 рр.)
Поступово стосунки Саркозі та Ширака почали налагоджуватися і після переобрання Ширака на другий термін, Саркозі було запрошено на посаду міністра внутрішніх справ Франції. На цій посаді він запропонував низку ініціатив, зокрема по підвищенню безпеки дорожнього руху. За результатами опитування населення Саркозі був однією з найбільш поляризуючих особистостей Франції, і мав як числених прихильників, так і опонентів. Він відзначився жорстким відношенням до порушників правопорядку, збільшенням кількості поліції на вулицях міст, впровадженням рейтингів безпеки міст. Критики закидали йому авторитарну систему керівництва та запровадження законів, які на думку правозахисників порушували деякі громадянські права.
Міністр Фінансів
Зі змінами у кабінеті міністрів 31 березня 2004 року його було призначено Міністром Фінансів країни. На цій посаді він ініціював низку нововведень — зменшилася доля держави в приватних підприємствах, відбулося невелике зменшення цін на побутові товари. В інших випадках він також прагматично підтримував націоналізацію деяких підприємств. В цьому ж році він висунув свою кандидатуру на лідера партії Союз за Народний Рух СНР, отримав перемогу з 85 % голосів і пішов у відставку з посади міністра. В наступному році за його досягнення на державній роботі він був нагороджений Жаком Шираком Орденом Почесного Легіону.
Міністр внутрішніх справ (2005—2007 рр.)
13 березня 2005 року його було знову обрано до Національної Асамблеї, однак вже в червні його запросили на посаду міністра внутрішніх справ в уряді Домініка де Вільпена. Жорстке відношення Саркозі до правопорядку не змінилося, і більше того, події вуличних повстань 2005 року та його ставлення до боротьби з правопорушеннями зажили йому слави по всій країні. Він, зокрема, став відомий завдяки різкій та контроверсійній характеризації повсталої молоді Парижу як «покидьків» та «гангстерів». Деякі критики вважають, що такі войовничі заяви та епітети спровокували ще більше невдоволення та поширення протестів. Як наслідок цих повстань він запропонував низку законів, які б започаткували реформування еміграційного законодавства країни та вдосконалили систему інтеграції емігрантів у французьке суспільство.
Президентські вибори 2007 р.
Ніколя Саркозі довгий час залишався одним з провідних політиків Франції. За час його головування в партії «Союз за Народний Рух» СНР кількість членів значно збільшилася. В пресі він також висловлювався за впровадження реформ в різних сферах життя країни. Він, зокрема, пропонував більш спрощену систему оподаткування, запровадження системи зменшення безробіття та посилення вимог на отримання допомоги від держави.

14 січня 2007 р. партія СНР висунула Саркозі на посаду президента у виборах 2007 року. В лютому 2007 р. відбулися перші телевізійні дебати між претендентами на посаду президента. Жак Ширак висловив свою підтримку кандидатури Саркозі і вже з початку перегонів він був фаворитом серед інших кандидатів. В першому турі 22 квітня 2007 р. він отримав 31,18 % голосів і вийшов у другій тур з кандидатом від Соціалістичної партії Сеголен Руаяль. В другому турі 6 травня 2007 р. він отримав впевнену перемогу над Руаяль з 53,5 % голосів. Зразу після перемоги він підтвердив свій намір впровадити реформи та закликав до національної єдності усіх мешканців Франції. Попри це, в ніч після оголошення результатів виборів в декількох містах країни відбулися сутички його опонентів з поліцією та акти вандалізму.

Политологи отмечают его высокие лидерские качества и харизму. По убеждениям — правый консерватор. Выступает за снижение налогов и социальных расходов. Сторонник европейской интеграции. Судя по его выступлениям, поддерживает традиционные французские ценности светского демократического государства, которые вобрали в себя и опыт христианской цивилизации. В вопросе ассимиляции иммигрантов обращает внимание прежде всего на их способность принять эти ценности. Считается союзником США. Некоторые журналисты, критически настроенные к политике Штатов, такие, как Тьерри Мейсан, обвиняют Саркози в том, что он агент сионизма и ЦРУ. Оппоненты и многие независимые исследователи называют Саркози либералом или ультралибералом; сам он отрицает такое определение и утверждает, что он «прагматик».

Саркози является фигурой, в высшей степени поляризующей общество. Он — самый популярный и в то же время самый непопулярный из правых политиков последнего времени, его личность является предметом постоянной критики и насмешек со стороны левых. Распространены такие феномены, как специальные акции «анти-Саркози», голосование по принципу «кто угодно, только не он». В то же время сторонники Саркози также являются мощной и достаточно консолидированной силой.

Цікаві факти

Зріст Ніколя Саркозі - тема, яка у французькій пресі не обговорюється. Дані про зріст президента коливаються від 165 до 170 сантиметрів. Італійська газета La Stampa наважилася не просто поговорити про зріст французького президента, але і розкрити секрет його зросту. Видання розповіло про те, що Ніколя Саркозі носить взуття іспанського виробництва з секретними устілками, що роблять його на 9 сантиметрів вище.
За даними La Stampa, Саркозі поставляє взуття іспанська фірма Masaltos. Клієнти фірми - відомі іспанські співаки, наприклад, Рафаель, і американські кіноактори, зокрема, Том Круз. Замовлення клієнтам доставляються терміновою поштою, в білих пакетах без імен і написів з одним єдиним слоганом: «Вже зараз ви можете стати на сім сантиметрів вище». Туфлі з секретом, як у Ніколя Саркозі, коштують від 99 до 250 євро.
Ніколя Саркозі не бере на роботу охоронців високого зросту.

Ніколя Саркозі збирає марки. Майбутній французький президент почав займатися цим хобі ще в дитинстві. Наразі колекція Саркозі є однією з найбільших у світі.

Восени 2007 року Саркозі зустрів на урочистих зборах Карлу Бруні , італійсько-французьку топ-модель, композитора, поетеса-піснярку і співачку. Між ними відразу ж зав'язалися романтичні стосунки, а 2 лютого 2008 року під час приватної церемонії в Єлисейському палаці пара одружилася.

У жовтні 2011 року Карла Бруні народила дочку Джулію, яка стала її другою дитиною. У знаменитості також є син Орельєн. У той час, поки її чоловік Ніколя Саркозі, перебував при владі, Карла Бруні привнесла свіжий інтерес до політики і гордо носила звання найбільш стильною першої леді в світі. Тепер для її родини настала нова ера, і співачка в минулому повернулася до того, що любить більше всього на світі.
У жовтні 2011 року Карла Бруні народила дочку Джулію, яка стала її другою дитиною. У знаменитості також є син Орельєн. У той час, поки її чоловік Ніколя Саркозі, перебував при владі, Карла Бруні привнесла свіжий інтерес до політики і гордо носила звання найбільш стильною першої леді в світі. на світі.
Тепер для її родини настала нова ера, і співачка в минулому повернулася до того, що любить більше всього
Також Саркозі був або є фігурантом 6 кримінальних справ
1. "Справа Бернара Тапі"
Про продаж частки в компанії "Адідас" в 1993 році.
Урезультаті угоди Франція втратила 400 млн євро.
2. Прем'єр-міністр Балладюр, міністр фінансів і представник Саркозі передавали комісійні посередникам, які займаються продажем підводних човнів Саудівської Аравії та Пакистану.
3. Саркозі звинуватили в отриманні грошей в 2007 році від лівійського лідера Муаммара Каддафі для передвиборчої кампанії.

4. Все для тієї ж компанії 2007 року, за версією слідства, він також отримав 150 тис. євро від пристарілої власниці Лореаль - Ліліан Бетанкур.
5,6. Дві справи повязані з підслуховуванням :
 Одне прямо в Єлисейському палаці.
Саркозі запідозрили, що таким чином він шукав чиновників, які спілкувалися з журналістами про справу Бетанкур.


title: Презентація на тему «Жакерія»

text:
Жакерія
Зміст
Що таке Жакерія
Гійом Каль
Причини
Привід
Дії повстанців
Підла зрада
Розправа
Наслідки повстань
Малюнки
Що таке Жакерія

Жакерія — назва селянського повстання, що спалахнуло у Франції в 1358 році й охопило 1/6 частину держави. Назва походить від прізвиська— Жак-простак, яке феодали дали селянам. Сучасники називали повстання «війною недворян проти дворян», назва «Жакерія» з'явилася пізніше.

Гійом Каль
Гійом Каль -селянин із села Мелло, один з керівників Жакерії.
Прагнув внести деяку організованість в ряди повсталих селян, об'єднати їх дії; намагався залучити до повстання городян, керівник Жакерії селянського антифеодального повстання в Західній Європі в середні віки, що спалахнула у Франції в 1358 Загинув тим, що Карл Наваррський тиждень не наважувався атакувати повстанців, і в зрештою пішов на хитрість - запросив Каля для переговорів. Гійом повірив його лицарському слову і не забезпечив свою безпеку заручниками, але його тут же схопили і закували в ланцюги.

Причини

1.Феодальні утиски селян, посилення їх експлуатації.2.Розорення країни Столітньою війною.3.Великі податки і повинності, які постійно зростали,4.Грошові побори на викуп рицарів, які потрапляли в полон.5.Грабежі, голод, епідемії у 1348—1349 рр. Західною Європою прокотилася чума — «чорна смерть»).6.Тяжке становище і велике бідування французького народу в умовах затяжної війни і поразок французьких феодалів.
Привід

28 травня невелика банда солдатів вчинила черговий напад на містечко Сен-Ле-д'Ессеран. Жителі дали відсіч бандитам. Вони,вбили дев'ятьох з них: чотирьох рицарів і п'ятьох зброєносців.
Побоюючись помсти дворян, селяни, які підняли зброю, вирішили не складати її і перейшли в наступ. Вони закликали всіх приєднатись до них для боротьби з ненависними дворянами.

Дії повстанців
Дворяни північної Франції були охоплені жахом. Багато хто рятувався втечею, як тільки чув звістку про наближення Жака Простака. Ім'я Жака Простака, що досі вимовлялось з презирством, тепер наводило трепет.Центром і базою повстання стало місто Бове. Сюди відправляли всіх полонених дворян, тут їх страчували. Полум'я повстання палало не тільки в селах і маєтках. Заворушення перекинулось і в міста. Де-не-де міська біднота створювала свої загони, які виступали назустріч селянським силам і об'єднувалися з ними.Але, звичайно, на бік жаків ставала тільки біднота міста. Багатії, боячись за своє життя і майно, зустрічали їх вороже.

У місті Ам'єні трапився такий випадок. На допомогу жакам звідси пішло понад сотню чоловік. Багаті жителі міста побоювались спільних дій бідноти і жаків. Знаючи, що жаки знищують дворянські замки і відбирають у феодальних хижаків багатства, заможні городяни стали боятись, що міська біднота, захоплена прикладом повсталих селян, також зазіхатиме на будинки й багатства купців і майстрів. Тому знатні і багаті городяни страхались, немов огню, союзу міської бідноти з повсталими селянами.
Підла зрада
Під враженням перших успіхів недосвідчені у військовій справі селяни переоцінювали свою силу і прагнули поборотися з сеньйорами. Каль не міг умовити їх припинити повстання і був змушений погодитись з думкою жаків. Готуючись до натиску сильної рицарської кінноти, він спорудив велике кільце з повозок Карл Злий, підійшовши до Мело,мав загін з 1000 чоловік. Побачивши укріплений табір жаків, строгий бойовий порядок, почувши звук сурми, що доходив з табору, король стривожився. До цієї хвилини він і сумніву не мав, що зуміє розгромити жаків. Розглядаючи здаля укріплення з повозок, Карл переконувався в тому, що його не можна атакувати, не зазнавши великих втрат. І от з лав рицарів вийшло наперед троє. Один з них високо піднімав білий її прапор на знак мирних намірів. Парламентери, що підійшли, просили самого Гільйома Каля прибути для переговорів до їх проводиря. Довірливий ватажок жаків, не здогадавшись про зраду і навіть не забезпечив себе заложниками, пішов у табір підступного наваррця. Тут главу селянського війська схопилили і піддали тяжкій страті.
Розправа

Дворяни, які зрадливо захопили Гільйома Каля, хотіли не тільки вбити його, а й наругатися над селянським полководцем. На його голову наділи розжарений перевернутий залізний триніжок.Дворяни, оточивши Каля, глузували з нього і гукали, що так вони коронують селянського короля.Роберт Серкот, начальник англійських наємників, ударив з флангу на селян, які не чекали зрадницького нападу і були захоплені зненацька. Так, 10 червня 1358 року під Мело, у долині Уази, дворяни зброєю і підступністю подолали головні сили повсталих селян. Вони люто розправлялися з повстанцями. Рицарі мстились за недавно пережитий страх, безпощадно вбиваючи уцілілих. Хроніка розповідає, що до 24 червня було винищено близько 20 тисяч селян. Не милували ні старих, ні жінок, ні дітей, і в районі недавнього повстання спалювали цілі села. На селян, які переховувались у лісі, влаштовували облави з собаками, як на диких звірів.Етьєн Марсель втратив будь-яку опору в Парижі. Він став ненависний бідному людові, як людина, що зрадила жаків. Парижани не прощали йому змови з Карлом Злим, катом Жакерії і союзником ненависних англійців. Наприкінці липня 1358 року Етьєн Марсель був убитий одним з своїх колишніх прибічників.
Наслідки повстань

Жакерія була одним з найвизначніших селянських повстань у середні віки. Вона виникла як стихійний протест гноблених селян Франції проти феодальної експлуатації. У селян не було програми дій. Усі їх прагнення зводились до того, щоб винищити всіх сеньйорів. Прагнучи поліпшити своє становище, селяни не знали, якими способами домагатися цього. Проте, феодали були налякані повстаннями і не наважувались збільшувати повинності. Повстання прискорили звільнення селян від особистої залежності.
Малюнки


title: Презентація на тему «Ричард Майер»

text:
Ричард Майер
Ричард Майер входил в группу
"Нью-Йоркская пятерка"
 Поселок "Дома в Бодруме"
Комплекс The Surf Club Hotel and Residences
Спасибо за внимание!


title: Презентація на тему «Італійська мова»

text:
Макет "Заголовок"
Подзаголовок
Blätterfall

Італійська мова - мова романської групи індоєвропейської сім'ї. Офіційна мова Італії, Ватикану (поряд з латиною), Сан-Марино, Швейцарії (поряд з німецькою, французькою і швейцарською ретороманською). Писемність на основі латинського алфавіту.
Італійська мова походить безпосередньо від живої розмовної латинської мови. Особливість її походження у порівнянні із іншими романськими мовами полягає в тому, що вона виникла на території римської метрополії, де латина ще задовго до утворення Римської імперії поширилась по всьому Апеннінському півострові, витіснивши зрештою                                                                                мови інших його мешканців.
В Італії довше, ніж у інших романських країнах, латинська мова слугувала мовою офіційних паперів. Перші тексти датують другою половиною 10 сторіччя (960–963 роки). Літературні пам'ятки із різних районів Італії з'являються лише у 12 сторіччі. В 13 ст. посеред літературних творів, написаних на різних місцевих діалектах, виділяється поезія Сицилійської школи. Поети цієї школи намагались зблизити окремі місцеві діалекти і на їх основі створити літературну мову.
В 11—12 століттях швидко розвиваються міста на півночі Італії. До кінця 13 ст. посеред інших міст виділяється Флоренція, яка стає культурним та економічним центром. Це було причиною посилення флорентійського діалекту, який на той час був найпоширенішим діалектом північної Італії.
Посиленню ролі флорентійського діалекту як основи літературної мови сприяла творчість великого італійського поета Данте Аліґ'єрі.  Славнозвісні послідовники Данте — Франческо Петрарка і Джованні Боккаччо утвердили авторитет флорентійського діалекту як основи літературної мови країни. Великими зусиллями граматистів, серед яких особлива роль належить П'єтро Бембо, на початку 16 ст. була уніфікована морфологічна система італійської мови, котра збереглась до наших часів.

Данте Аліґ'єрі
Франческо Петрарка
Джованні Боккаччо
П'єтро Бембо
Важливим етапом в історії італійської мови було створення у Флоренції академії Круска, котра в 1612 році опублікувала перший великий словник італійської мови.

Суспільний та економічний розвиток, розквіт літератури та мистецтва у 17 столітті викликає необхідність створення єдиної для всієї Італії літературної мови. Найвагоміший внесок у справу уніфікації та оновлення літературної італійської мови вніс Алессандро Мандзоні (1785–1873), який закликав до мовної єдності італійської нації та і своєю творчістю підтвердив тосканський, флорентійський характер італійської мови.
Алессандро Мандзоні
У результаті перемоги у боротьбі за національну незалежність, котра завершилась об'єднанням всіх земель Італії,                   італійська літературна мова стала мовою національною.
Діалекти
Посеред всіх мов романської групи італійська мова виділяється своєю діалектичною роздрібненістю. Численні діалекти італійської мови можна розділити на три групи: північні, центральні та південні.

Таке різноманіття діалектів, частина з яких має свою окрему літературу, можна пояснити розмаїтістю населення древньої Італії, умовами романізації Апеннінського півострова та столітньою політичною роздрібненістю країни.

1. Чи знаєте ви, що італійський мова це мова культури? Згадайте італійську уперся, вона відома своїми тенорами і сопрано. По-моєму це говорить багато про що!
2. Італійський мова отримує визнання в усьому діловому світі як технічну мову.
3. 90% населення Землі знають декілька слів, фраз з італійського і застосовують їх у житті. Наприклад, всі знають фразу «La dolce vita»
4. Використовуй італійський як мова зваблювання! Наприклад, «Ti amo», що в перекладі означає «Я тебе люблю», або «ciao bellezza» - «Привіт красуня». Чоловіки, потрібно лише вивчити італійську і від дівчат просто не буде відсічі!
5. В Італії можна отримати досить якісну освіту, можна вивчити мову і вперед до Італії, гризти граніт науки! Знання мови важливо для людей, які хотіли б зробити собі кар'єру в історії мистецтва, музиці, літературі, педагогіці і в міжнародних відносинах.

6. Вам набридли подорожі Україною, ви хочете в теплу гостинну Італію, поніжитися біля моря у променях сонця, вчіть італійський і купуйте путівки. Навіщо знати італійський? Щоб окрім екскурсій наданих туристичною компанією, гідами, просто погуляти по місту, поспілкуватися з італійцями (вони дуже цікаві люди), та навіть без проблем (без туристичної брошурки) просто купити пляшечку з мінеральною водою.
7. Якщо ви живете в Україні і добре знаєте італійську, то можна зайнятися репетиторством, перекладом текстів це завжди допоможе вам заробити на хліб.

Італійська мова до другої світової війни використовувалася лише для написання листів у науковому колі правлячого класу; італійська мова стала популярною і, зокрема, поширилася завдяки телебаченню.

Всі італійські слова з буквами J, K, W, X і Y є запозиченими з інших мов (наприклад: jeans, whisky, taxi).
Музичність італійської мови пояснюється тим, що всі слова, за винятком деяких артиклів, прийменників і запозичень, закінчуються голосною

Більшість італійців розмовляють діалектами, які важко розуміють вихідці з інших регіонів; Європарламент виявив, що в Європейському союзі існує 23 мови національних меншин, 13 з них припадають на Італію, 60% італійців говорять на діалекті, а 14% крім свого діалекту, більше не розуміють жодної іншої мови.


title: Презентація на тему «Вюрцбургский кафедральный собор»

text:
Подготовили:
Жилавская Екатерина
Нетеплюк Дарья
Проект: Вюрцбургский        кафедральный собор( Собор Святого Килиана).
История создания
Собор Святого Килиана — одна из четырех самых больших романских церквей Германии, а его огромные башни видны в Вюрцбурге практически отовсюду.Вюрцбургский кафедральный собор (Собор Святого Килиана) был построен в 1042—1188 годах над мощами ирландского монаха Килиана, одного из первых, кто принес в будущую Франконию христианство (был убит в 689 году).
Во время Второй Мировой Войны собор был разрушен. Стены обрушились в 1946. После долгих споров о стиле восстанавливаемого собора, договаривались о сохранении смеси готического, романского и барочного стилей. Внешний вид основывается на романском стиле, тогда как внутренне убранство – это пышное барокко.
Особенности строения:
Интерьер церкви выполнен в стиле барокко. Особенно интересны надгробия епископов (начиная с 1190 года), в том числе надгробие Рудольфа II фон Шеренберга, выполненное в самом конце XV века великим скульптором Тильманом Рименшнейдером.Орган 1968 года работы фон Кляйса — один из самых больших органов Германии.
Собор строился около 150 лет.
Капелла, сооруженная архитектором Бальтазаром Нойманном в северном нефе собора для епископов Шенборнских.
Картонные коробки
Потолочную плитку
Клей
Зубочистки
Циферблат наручных часов
Бумага
Краски гуашь
Золотой картон
В создании макета мы использовали:
Фотоистория создания макета


title: Презентація на тему «Сальвадор Далі» (варіант 8)

text:
Сальвадор
Дали
Сальвадор
Гений
сюрреализма
Дали
ЯНЕУПОТРЕБЛЯЮ
НАРКОТИКИ
ЯИЕСТЬ
НАРКОТИК
САЛЬВАДОРДАЛИ
Сальвадор Дали родился в Испании 11 мая 1904 года в городе Фигерасе, провинция Жирона, в семье зажиточного нотариуса. По национальности был каталонцем, воспринимал себя в этом качестве и настаивал на этой своей особенности. Имел сестру и старшего брата, который умер от менингита. Позднее в возрасте 5 лет, на его могиле, родители сказали Сальвадору, что он — реинкарнация своего старшего брата

В 1922 году переезжает в «Резиденцию» (студенческое общежитие в Мадриде для одаренных молодых людей) и начинает учёбу. С увлечением читает работы Фрейда.
Знакомство с новыми течениями в живописи развивается — Дали экспериментирует с методами кубизма и дадаизма. В 1926 г. его выгоняют из Академии за высокомерное и пренебрежительное отношение к преподавателям. В том же году впервые едет в Париж, где знакомится с Пáбло Пикáссо. Пытаясь найти собственный стиль, в конце 1920-х создает ряд работ под влиянием Пикáссо и Жоана Мирó.

Тогда же он впервые встречает свою будущую жену Галу́ (Елену Дмитриевну Дьяконову), бывшую тогда женой поэта Поля Элюара. Сблизившись с Сальвадором, Гала, однако, продолжает встречаться со своим мужем, заводит попутные отношения с другими поэтами и художниками, что в то время казалось приемлемым в тех богемных кругах, где вращались Дали, Элюар и Гала. Понимая, что фактически увёл у друга жену, Сальвадор в качестве «компенсации» пишет его портрет.

С началом второй мировой войны Дали вместе с Галой уезжает в США, где они живут с 1940 по 1948 г. После возвращения в Испанию живёт преимущественно в своей любимой Каталонии. В 1965 году приезжает в Париж и вновь, как почти 40 лет назад, покоряет его своими работами, выставками и эпатажными поступками. Его отношения с Галой достаточно сложны. В 1968 году Дали покупает для Галы замок в деревне Пу́боль, в котором она жила отдельно от мужа, и который он сам мог посещать лишь по письменному разрешению супруги. В 1981 году у Дали развивается болезнь Паркинсона.

В 1982 году умирает Гала. После смерти жены Дали переживает глубокую депрессию.
Сами его картины упрощаются, и на них долгое время преобладает мотив скорби. Болезнь Паркинсона также мешает Дали рисовать.
Его самые последние работы представляют собой простые закорючки, в которых угадываются тела персонажей — последние попытки самовыражения несчастного больного человека.
После смерти Галы Сальвадор переезжает в Пу́боль, но в 1984 году в замке произошёл пожар. С тяжёлыми ожогами Дали был доставлен в больницу, но выжил. Больной, немощный, Дали скончался 23 января 1989 года от сердечного приступа.
Художник завещал похоронить его так, чтобы по могиле могли ходить люди, поэтому тело Дали замуровано в пол в одной из комнат театра-музея Дали в городе Фигéрас.
Пейзаж близ Фигераса
1910
(первая работа Дали)
Приспособление и рука
1927
Постоянство памяти
1931
Мягкая конструкция с варёными бобами: Предчувствие гражданской войны
1936
Лебеди, отражающиеся в слонах
1937
Горящий жираф
1937
Лицо войны
1941
Слоны
1948
Галатея со сферами
1952
Распятие, или Гиперкубическое тело
1954
Дезинтеграция постоянства памяти
1954
Тайная вечеря
1955
Галлюциногенный тореадор
1970
Ласточкин хвост
1983
(последняя работа)
Спасибо за просмотр!
Презентацию подготовил Куприенко Владислав


title: Презентація на тему «Екологічні проблеми» (варіант 14)

text:
Екологічні проблеми
М. Дніпродзержинськ 2014-2015 н.р.
Виконал ученьНВК-ДАЛ №1511-а класуХижняк КирилоКерівник проектуСачава Н.М.
Екологічні проблеми людства
     Нині, лише в результаті спалювання паливних ресурсів, в атмосферу планети щорічно потрапляє понад 22 млрд. тон двоокису вуглецю. Щорічно світова промисловість скидає в річки понад 160 км3 шкідливих стоків, щорічно в ґрунти людством вноситься 500 млн. тон мінеральних добрив і близько 4 млн. тон пестицидів, більша частина яких осідає в ґрунтах або виноситься поверхневими водами в річки та моря. За останні 45 років використання мінеральних добрив зросло в 43 рази, а отрутохімікатів - у десять разів.
Атмосфера
Спостереження метеорологів, які працюють у Антарктиді, свідчать, що озоновий шар над цим материком почав зменшуватись. В ньому виникла пульсуюча діра, вміст озону в якій менший від звичайного на 40-50%. Нині її площа перевищує площу материка Антарктиди. Тривожні повідомлення надходять з Північної півкулі: тут також виявлено озонову діру (над архіпелагом Шпіцберген), щоправда, менших розмірів. Зниження вмісту озону в атмосфері загрожує зменшенням врожаїв, захворюваннями тварин і людей, збільшенням шкідливих мутацій тощо; а якщо озон зникне зовсім, буде знищено все живе на нашій планеті.

Спеціалісти вважають, що близько 80-86% забруднювачів повітря сконцентровано над сильно розвиненими промисловими районами, 10-15 - над містами, 1-2 - над сільською місцевістю. Якщо у великому місті за добу осідає 1,5 тон пилу на кожен квадратний кілометр, то вже в 100 км від нього - приблизно 100 разів менше.
Вода
Проблема забезпечення населення якісною питною водою висувається на перше місце. За даними Світової організації з охорони здоров’я, виникнення близько 80% різноманітних захворювань пов’язане зі споживанням неякісної питної води. Маса прісної води на планеті – 35х106 км3 (усього 2% її загальної кількості). Вода забруднюється різними хімічними домішками (кислоти, луги, миючі засоби, нафта й нафтопродукти). Більшість з них є токсичними для мешканців водойм. Найбільше забруднюють водойми підприємства целюлозно-паперової промисловості й нафтопереробні заводи.
Ось, що робиться з річкою коли в неї розливається нафта
Проблема відходів
  Ще однією - не менш важливою ніж попередні проблеми, є проблема відходів.        Збитки від неї - це не лише величезні площі землі, зайняті звалищами, (наприклад, на площі, де розташовані звалища навколо Києва, можна було б побудувати місто з населенням 300 тисяч чоловік), а й забруднення атмосфери. Здавалося б, дрібниця - биті люмінісцентні лампи на звалищах. Але кожна така лампа містить 150 мг ртуті, що здатна отруїти близько 500 м3 повітря.
Забруднення земної поверхні
     Злочинно халатне відношення людей до природи спостерігається і у втраті величезних масивів землі. За останні 100 років людство втратило 200 млн. кв. км землі, а на сьогодні щорічно втрачає близько 6-7 млн. га родючих земель.

     Ґрунт, який не є продуктом праці людини й створювався природою протягом тисячолітть, нині в результаті хижацького користування, нерозумної аграрної політики та розбазарювання під різні види будівництва та полігони. Ґрунти почали орати дедалі глибше і частіше, завозити на поля величезні кількості мінеральних добрив та пестицидів для боротьби з шкідниками. Структура ґрунтів деградувала, вони перенасичені шкідливими хімічними речовинами. Повсюдно врожайність ґрунтів катастрофічно зменшується.

Дерева
     Щорічно у світі знищується         15 млн. га лісів, на одне посаджене дерево припадає 10 вирубаних. Одним з найважливіших компонентів рослинного світу є ліси – це легені планети.
     Дерева вирубуються скоріше, ніж виростають. Підраховано, що за сучасних темпів лісозаготівель, навіть у багатих лісом країнах його вистачить на 50-60 років (на відновлення потрібно 100-200 років). Дуже багато лісів страждає через пожежі, які викликані необережним ставленням людини з вогнем.
     Ще на початку ХХ ст. тропічні ліси були поширені на площі 24 млн. км2. Зараз площа цих лісів скоротилась до 10 млн.км2.
Приклад лісової пожежі
Проблеми тваринного світу
     За останню    тисячу років з лиця Землі зникло понад 100 видів тварин, 140 видів птахів.

Серед найважливіших заходів щодо охорони тварин слід назвати такі:
 виховання природоохоронної свідомості у людей з
  дитинства;
 найсуворіша боротьба з браконьєрством, посилення
  інспекторського контролю в лісах, степах, на водоймах;
 допомога звірям (охорона від епідемій, забруднень, контроль
  за кількістю хижаків тощо).
Крім того необхідні ретельне дослідження рідкісних
Висновком є те, що треба вирішувати екологічні проблеми, а саме:

· використання таких видів самовідновлюваної енергії як сонячна, вітрова, океанічна;
· зміни у використанні невідновлюваних видів енергії.· необхідність створення екологічно чистої вугільної енергетики.· дотримання всіма країнами екологічних стандартів – чистоти повітря, водних басейнів, раціонального споживання енергії;
· призупинення вирубки лісів.· формування у людей екологічного світогляду;
· розробка законодавства про охорону навколишнього середовища.
Дякую за перегляд
Бережіть природу


title: Презентація на тему «American cuisine»

text:
American cuisine
Maple syrup
     Maple syrup is a syrup usually made from the xylem sap of sugar maple, red maple, or black maple trees, although it can also be made from other maple species.
Steak
  A steak  is generally a cut of beef sliced perpendicular to the muscle fibers, or of fish cut perpendicular to the spine. Meat steaks are usually grilled, pan-fried, or broiled, while fish steaks may also be baked.
She-crab soup
She-crab soup is a rich soup, similar to bisque, made of milk or heavy cream, crab or fish stock, Atlantic blue crab meat, and (traditionally) crab roe, and a small amount of dry sherry added as it is plated. It may be thickened either by heat reduction or with a purée of boiled rice; it may also include such seasonings as mace and shallots or onions.
Taco
A taco is a traditional Mexican dish composed of a corn or wheat tortilla folded or rolled around a filling. A taco can be made with a variety of fillings, including beef, pork, chicken, seafood, vegetables and cheese, allowing for great versatility and variety. A taco is generally eaten without utensils and is often accompanied by garnishes such as salsa, avocado or guacamole, cilantro, tomatoes, minced meat, onions and lettuce.
Peanut butter
Peanut butter is a food paste made primarily from ground dry roasted peanuts,  It is mainly used as a sandwich spread, sometimes in combination with other spreads such as jam, chocolate (in various forms), vegetables or cheese.
hamburgers
    A hamburger  is a sandwich consisting of one or more cooked patties of ground meat  usually placed inside a sliced hamburger bun. Hamburgers are often served with lettuce, bacon, tomato, onion, pickles, cheese and condiments such as mustard, mayonnaise, ketchup and relish.
Chocolate brownie
    A chocolate brownie is a flat, baked square or bar .The brownie is a cross between a cake and a cookie in texture. Brownies come in a variety of forms. They are either fudgy or cakey, depending on their density, and they may include nuts, frosting, whipped cream, chocolate chips, or other ingredients
Marshmallow
Marshmallow is a confection that, in its modern form, typically consists of sugar and/or corn syrup, water, and gelatin, whipped to a spongy consistency, molded into small cylindrical pieces, and coated with corn starch. Some marshmallow recipes call for eggs.