title: Презентація на тему «Особливості розвитку: кульутри, освіти»

text:
Особливості розвитку:
Культури
Освіти
Науки
половині ХІХ ст.
України у другій
Особливості розвитку
культури

Імперські уряди продовжують:
 стримувати розвиток культури;
 перешкоджати прогресу національної освіти.
Можновладцям необхідне вдосконалення економіки, але при цьому вони прагнули зупинити розвиток культури та освіти в Україні.

Поки українці ще не втратили своєї мови і культури, залишалася надія на їх національно-державне відродження.

Західна Європа: культурі й освіті надавалася постійна підтримка як з боку уряду, так і з боку заможних прошарків суспільства – великих землевласників, підприємців та фінансистів.
Україна: уряд царської імперії фінансував виключно російську культуру й освіту.

Посилення ролі освіти
Модернізаційні процеси викликали різке збільшення попиту на освічених людей. Без них був неможливий технічний та соціально-економічний прогрес.
Ті народи, які успішно вирішували освітні проблеми, вели перед у всіх сферах життя.

Національна інтелегенція робила все, щоб освіта в Україні не була засобом зросійщення, полонізації, зугорщення чи румунізації.

Національна інтелегенція робила все, щоб освіта в Україні стала знаряддям самозбереження і розвитку української нації.

Початкова освіта. Доля недільних шкіл

1
10 тис. жителів
Після скасування кріпацтва
За 100 років до кріпацтва (у 1748р.)
1

746 осіб;
навчався кожен 29-й мешканець
Початкова освіта.

Після реформи 1861 р. мережа закладів початкової освіти значно розширилася.

Усього в Україні в 1897 р. налічувалося близько 17 тис. початкових шкіл, які утримувалися державою, громадянами,земствами, церквою, приватними власниками.

Лише близько 20 % населення України віком старше 10 років у 1897 р. уміли читати.
Початкова освіта

Вимагаючи збільшення кількості шкіл, українці обстоювали право навчати дітей рідною мовою, бо учні не сприймали викладання російською.
Вимогу навчати дітей національною мовою наприкінці ХІХ ст. ставили сільські громади, земства.

Батьки ж і широка громадськість добивалася, щоб дітей навчали основам природознавства, хімії, фізики, астрономії, географії, історії.

Траплялися непоодинокі випадки, коли керівництво шкіл вдавалося до послуг поліції, щоб примусити дітей відвідувати уроки.
Нестача навчальних закладів
Кількість гімназій була не значною й не могла прийняти на навчання усіх бажаючих.

Наприкінці 90-х років ХІХ ст. на всю підросійську Україну існувало лише 129 гімназій.
Середню освіту давали також заклади закритого типу – інститути шляхетних дівчат, кадетські корпуси, приватні пансіони, але доступ до них мали виключно діти дворян.
Недільні школи
Завдяки безкорисливій діяльності представників демократичної інтелігенції, об’єднаних в різні освітні товариства, комітети, комісії, сформувалася система позашкільної освіти дорослих.
Мережа позашкільної освіти  дорослого населення складалася  з недільних шкіл, вечірніх та повторних класів. Найпопулярнішими стали недільні школи.
Шкільна реформа на західноукраїнських землях
Шкільна реформа
1869 р.
Обов'язкове початкове навчання дітей віком від 6 до 14 років.
Усі школи передавалися з відання церкви під державну опіку.
За шкільним законом 1895 р. діяли нижчі сільські школи, навчання в яких тривало один-три роки, та вищі у містах (4-6 класів).
Хоч  навчання було обов'язковим, проте через брак шкіл, майже 67% населення Західної України в 1890 р. залишилося не письменним.
Середня освіта
Навчання в гімназіях тривало вісім років. Понад 40% усього навчального часу займало вивчення “класичних” мов: латинської і грецької. Природознавство і хімія майже не викладалися.
Реальні училища – надавали більшої уваги природничо-математичним дисциплінам. Навчалися в училищах шість років. Вступити до вузів мали право тільки ті учні, які зканчили сьомий, додатковий клас.
Відкриття нових вищих навчальних закладів
У 1865 р. в Одесі відкрили Новоросійський університет.

Навчання було платним, що гальмувало доступ до вищої освіти дітям недостатньо матеріально забезпечених батьків.

У 1894 р. була заснована кафедра історії України у Львівському університеті і відіграла непересічену роль у патріотичному вихованні українських студентів.

Відкриття нових вищих навчальних закладів
У 1875 р. було засновано Чернівецький університет.
У 1897 р. у Львові засновано Академію ветеринарної медицини.
Розвиток природничих наук
(1857-1918)
Олександр Ляпунов – посідав провідне місце в розробці проблем стійкості й рівноваги руху механічних систем.
(1829-1918)

Юлій Шимановський – хірург, зажив світової слави своєю працею “Операції на поверхні тіла”, в також винайденням багатьох медичних інструментів.

(1845-1918)

Іван Пулюй - західноукраїнський фізик, учений світового рівня, в різні роки працював у провідних наукових центрах Європи й відзначився дослідженням рентгенівського випромінювання. Він був знавцем стародавніх мов і у співпраці з П. Кулішем та І. Нечуєм-Левицьким переклав із староєврейської мови Псалтир та з грецької Євангеліє.

Ілля Мечников та Микола Гумалій
Вчитель
(1845-1916)
Учень
(1859-1949)
Ілля Мечников – видатний зоолог і анатом, вихованець Харківського університету. Лауреат Нобелівської премії у Парижі за відкриття фагоцитозу.
У 1886 р. в Одесі вони разом створили першу в країні, і другу в світі бактеріологічну станцію.

Микола Гамалій – зробив великий внесок у боротьбу з такими хворобами, як чума, холера, туберкульоз, сказ, упровадив у практику охорони здоров'я щеплення.
Розвиток гуманітарних наук

На новий рівень у другій половині ХІХ ст. піднеслися гуманітарні науки.
Володимир Антонович – історик, археолог, етнограф, археограв, справив великий вплив на розвиток історичної науки. Його роботи: “Про походження козацтва”, “Бесіди про часи козацькі на Україні.”
(1855-1940)
Дмитро Яворницький - дослідник історії українського багатства.  Його тритомна “Історія запорозьких козаків” привернула увагу як фахівців, так і широкого читацького загалу багатющим матеріалом і новими підходами до висвітлених питань.
Наукові товариства
Наукове товариство ім. Т. Шевченка
У товаристві діяло понад 20 наукових комісій, що охопили гуманітарію, математику, фізику, хімію, біологію, право та економіку.

Після того як НТШ очолив М. Грушевський, товариство реформували на зразок національних академій. Була забезпечена багатопрофільна наукова робота секцій, розпочалася велика за обсягом видавнича діяльність. Видавалися “Записки”, “Хроніка”, збірки матеріалів окремих текстів.
Наукові організації при університетах
Товариство дослідників природи
Філологічне товариство
Математичне товариство
Історичне товариство
Фізико-медичне товариство
Психіатричне товариство
Київський (зверху), Одеський (зліва), Харківський (зправа) університети
Над проектом працювали:
Аністратенко Крістіна
Загорюк Ігор
Насонов Олександр
Карабка Дмитро
Федорюк Юлія


title: Презентація на тему «Дзюба Іван Михайлович» (варіант 3)

text:
  Дзюба Іван Михайлович    (26 липня 1931)
                                                               Презентацію виконала                                                          учениця 11 класу                                                          Лазурненської ЗОШ                                                                     І-ІІІ ст.                                                           Байбуза Ірина
Народився 26 липня 1931 р. у с. Миколаївка Волноваського району на Донеччині.
  Іва́н Миха́йлович Дзю́ба — Герой України, український літературознавець, критик, громадський діяч, дисидент радянських часів, другий Міністр культури України (1992—1994)
  Закінчив Донецький педагогічний інститут, аспірантуру Інституту літератури ім. Т. Г. Шевченка.
 Працював у видавництвах і періодичній пресі. У 70-х роках зазнав переслідувань за погляди, висловлені в окремих публікаціях (Лондон, 1968; журнал "Вітчизна", 1990, №5-7)
    Автор відомої скандальної книги “Інтернцаіоналізм чи русифікація”
Робота була оголошена антирадянською, автора виключили із Спілки письменників, і він теж опинився за ґратами. Починаючи з 1968 p., монографія багато разів виходила за кордоном українською, російською, англійською, французькою, італійською, китайською мовами. В Радянському Союзі як політичне звинувачення висувалася проти кожного, хто читав її чи бодай тримав у руках, якщо це ставало відомо КДБ.
Неоціненний особистий внесок І. М. Дзюби у розвиток процесів демократизації й розбудови Української держави. Участь у русі за незалежність України він розпочав ще у 50-і роки.
У вересні 1966 року, у день 25-ліття початку розстрілу євреїв у Бабиному Яру, Іван Дзюба разом з Віктором Некрасовим, Геліем Снєгірьовим і Володимиром Войновичем взяв участь у недозволеному траурному мітингу і виступив там.
1972 р. був заарештований. Півтора року перебував Іван Михайлович в ув'язненні, потім — під офіційним наглядом, будучи позбавлений можливості творчої роботи. Єдиний пункт звинувачення — праця "Інтернаціоналізм чи русифікація?".
11-16.03.73 р. відбувся суд над Іваном Дзюбою і Київський обласний суд засудив його за ст. 62 КК УРСР до 5 років таборів і 5 років заслання. Іван Дзюба тоді мав відкриту форму туберкульозу, цироз легенів. У жовтні 1973 р. він звернувся до Президії Верховної Ради УРСР з проханням про помилування. Ураховуючи часткове визнання вини, 06.11.73 р. ПВР УРСР помилувала І. Дзюбу, він був звільнений.
Нині Іван Дзюба — академік-секретар відділення літератури, мови і мистецтвознавства Національної Академії Наук України, редактор журналу "Сучаснiсть", президент Національної асоціації україністів, співголова Головної Редакційної колеґії "Енциклопедії сучасної України". Іван Дзюба — один з найавторитетніших і поважних діячів української культури.


Презентація на тему «Храм Святого Серця»


title: Презентація на тему «Інфляція» (варіант 4)

text:
Інфляція
Корєшкова А.В. 11-М
Інфляція
Інфляція – це знецінення грошей, зниження їх купівельної спроможності.
Види інфляції
Відкрита;
Помірна;
Галопуюча;
Гіперінфляція;
Передбачувана;
Непередбачувана.

Інфляція попиту і пропозиції
Інфляція попиту – сукупний попит зростає швидше за виробничий потенціал економіки.
Інфляція пропозиції – зростання витрат у періоди високого рівня безробіття.
Чинники інфляції


title: Презентація на тему «Кіномистецтво» (варіант 2)

text:
Кіномистецтво
В умовах панування тоталітарного режиму українській культурі випало самоздійснюватися під впливом не стільки науки, скільки політики. Радянська влада закріпила в суспільній практиці пріоритети за матеріальною, виробничою сферою, відсунувши на другий план нематеріальну сферу.
Українське кіно часів Другої світової війни  було підпорядковане ідеологічним завданням воєнної доби.В цей час були зняті і справжні кіношедеври. До них можна віднести фільм «Райдуга» Марка Донського за сценарієм Ванди Василевської, який з надзвичайною художньою силою передає трагедію окупованого фашистами українського села.
«Райдуга»
У часи політичної „відлиги” другої половини 1950-х - поч. 60-х рр. стрімко зростає українська кінопродукція. З’являються фільми, які досі користуються великим глядацьким успіхом: „Весна на Зарічній вулиці” (1956, режисери М.Хуцієв і Ф.Миронер), „За двома зайцями” (1961, режисер В.Іванов).
    У робоче селище приїжджає випускниця педагогічного інституту Тетяна Сергіївна Левченко, щоб викладати російську мову і літературу. В її класі появляється хлопець Саша Савченко, з яким вона познайомилася трохи раніше ,по дорозі з вокзалу. Саша - відома людина на заводі , він - сталевар , ударник праці . З початку фільму виникає кілька любовних трикутників, центральною темою яких стає любов Саші до його вчительки. У фільмі показано побут, традиції, поведінка післявоєнної, що виросла без батьків .

Весна на заречной улице
Українське поетичне кіно
    Український кінематограф 1960-70-х років представлений іменами світової ваги: режисери Юрій Іллєнко, Леонід Осика, Микола Мащенко; актори: Іван Миколайчук, Юрій Шумський, Гнат Юра, Костянтин Степанков, Микола Гринько, Богдан Ступка.

Параджанов Сергій Йосипович(1924-1990рр.)
    вірменський і український кінорежисер, народний артист УРСР,лауреат Державної премії України ім. Т.Шевченка.Міжнародне визнання прийшло до Параджанова після екранізації в 1964 повісті М. Коцюбинського «Тіні забутих предків». Фільм «Тіні забутих предків» був удостоєний призу на Всесоюзному кінофестивалі в Києві (1966). Та все ж на Заході інтерес до нього був значно більшим, ніж на батьківщині.
   Після  презентації у київському кінотеатрі «Україна» фільму «Тіні забутих предків» у вересні 1965 року з різкою критикою  серед інтелігенції, які відбулися влітку цього ж  року, виступили Іван Дзюба, Василь Стус і В'ячеслав Чорновіл. Після цього реакція властей була блискавичною — Івана Дзюбу звільнили з роботи у видавництві «Молодь» і виключили з аспірантури Київського педагогічного інституту, Чорновола звільнили з редакції газети «Молода гвардія», Василя Стуса відрахували з Інституту літератури УРСР, де він був аспірантом.

    За „перебудови” створюється багато фільмів, присвячених гострій соціальній проблематиці. Аж  у 90-х  українське телебачення розпочало освоєння поширеного у всьому світі жанру телесеріалу

Список використаних джерел:
http://myukraine.info/uk/culture/art/film/
http://film.ua/ru/shootinginukraine/history
http://buklib.net/books/28940/
http://uk.wikipedia.org


title: Презентація на тему «Квіллінг» (варіант 2)

text:
Творчий проект
Квіллінг
Квіллінг, паперова філігрань - мистецтво скручувати довгі і вузькі смужки паперу в спіральки, видозмінювати їх форму і складати з отриманих деталей об'ємні або площинні композиції
У наші дні бумагокручение широко відомо і популярно як хобі в країнах Західної Європи, особливо в Англії та Німеччині. Але саме широке поширення це мистецтво одержало, коли воно «переїхало» на Схід. Багатющі традиції найтоншої графіки і пластики, виготовлення паперу та роботи з нею дали мистецтву паперової пластики нове життя.
В Англії принцеса Єлизавета серйозно захоплювалася мистецтвом квілінгу, і багато її твори зберігаються в музеї Вікторії і Альберта в Лондоні. З папером у нас пов'язано уявлення про слабкості і недовговічності. Але квіллінг спростовує це твердження - на філігранну об'ємну підставку можна поставити, наприклад, чашку або покласти важку книгу, і жоден завиток паперового мережива при цьому не постраждає. Можна зібрати з паперових елементів вазу для цукерок і спокійно використовувати її за призначенням - не розвалиться і не зламається. Загалом, квіллінг - це можливість побачити незвичайні можливості звичайного паперу.
У Південній Кореї існує ціла Асоціація любителів паперової пластики, що об'єднує послідовників різних напрямів паперового творчості.У 15 столітті це вважалося мистецтвом. У 19 - дамським розвагою. Більшу частину 20 століття воно було забуте. І тільки в кінці минулого століття квіллінг знову став перетворюватися на мистецтво.
Треба зауважити, що корейська школа квілінгу (вони називають його бумагокручение) дещо відрізняється від європейської. Європейські роботи, як правило, складаються з невеликої кількості деталей, вони лаконічні, нагадують мозаїки, прикрашають листівки та рамочки. Європа завжди поспішає, тому любить швидкі техніки. Східні ж майстри створюють твори, що нагадують шедеври ювелірного мистецтва. Найтонше об'ємне мереживо сплітається з сотень дрібних деталей.
Інструмент для квілінгу також буває різний. У Європі для скручування смужок використовують пластмасову або металеву паличку з розщепленим кінцем. Деякі і самі роблять подібний інструмент, наприклад, з стрижня для кулькової ручки, на кінці якого зроблений проріз. Мені не дуже сподобалася ця ідея, тому що при скручуванні виходить деталь з крупним і нерівним отвором в центрі. Однак, для дітей цей інструмент підходить.Майстри східної школи вважають за краще виконувати закручування за допомогою тонкого шила. Заміну йому можна змайструвати з товстої голки і пробки. Також, у дітей добре виходить накручування на зубочистку.
Папір. Папір має бути кольоровий з двох сторін. Готові нарізані смужки паперу можна купити в спеціальних магазинах. Якщо ж такої можливості немає, то можна смужки нарізати самим. Ширина смужок для квілінгу, зазвичай, 3-7 мм.
Яскравий приклад роботи по техніці квіллінг

2013
Презентацію приготувала:
Мудрицька Юлія


title: Презентація на тему «Чорні діри» (варіант 2)

text:
Чорні діри
Чорна діра — астрофізичний об'єкт, який створює настільки велику силу тяжіння, що жодні, як завгодно швидкі частинки, не можуть покинути його поверхню, в тому числі світло.
Історія
Лаплас 1787 року вперше розрахував розмір
тіла з густиною води, на поверхні якого друга
космічна швидкість дорівнює швидкості
світла. Таке тіло для зовнішнього спостерігача
було б абсолютно чорним. Протягом XIX століття ідея тіл, невидимих
внаслідок своєї масивності, не викликала великого інтересу у вчених. Це
було пов'язано з тим, що в рамках класичної фізики швидкість світла не
має фундаментального значення. Проте в кінці XIX — початку XX століття
було встановлено, що сформульовані Дж.
Максвелломзакони електродинаміки, з одного боку, виконуються у всіх
інерціальних системах відліку, а з іншого боку, не володіють
інваріантністю щодоперетворень Галілея. Це означало, що існуючі у
фізиці уявлення про характер переходу від однієї інерціальної системи
відліку до іншої потребують значного коректування.

В ході подальшої розробки електродинаміки Г. Лоренцем була
запропонована нова система перетворень просторово-часових координат
(відомих сьогодні як перетворення Лоренца), щодо яких рівняння Максвелла
залишалися інваріантними. Розвиваючи ідеї Лоренца, А. Пуанкареприпустив, що
всі інші фізичні закони також інваріантні щодо цих перетворень.
У 1905 році А. Ейнштейн використав концепції Лоренца і Пуанкаре у
своїй спеціальній теорії відносності (СТО), в якій роль закону перетворення
інерційних систем відліку остаточно перейшла від перетворень Галілея до
перетворень Лоренца. Класична (галілеївсько-інваріантна) механіка була при
цьому замінена на нову, Лоренц-інваріантну релятивістську механіку. В рамках
останньої швидкість світла виявилася граничною швидкістю, яку може розвинути
фізичне тіло, що радикально змінило значення чорних дір у теоретичній фізиці.
Однак ньютонівська теорія тяжіння (на якій базувалася первісна теорія чорних
дір) не є Лоренц-інваріантною. Тому вона не може бути застосована до тіл, що
рухаються з наближеною до світлової і світловими швидкостями.
Позбавлена цього недоліку релятивістська теорія тяжіння була створена, в
основному, Ейнштейном (сформулював її остаточно до кінця 1915 року) і
отримала назву загальної теорії відносності (ЗТВ). Саме на ній і грунтується
сучасна теорія чорних дір.

В 1970-х Стівен Хокінг теоретично передбачив квантове випромінювання мікроскопічних чорних дір (розміром менших за атомне ядро). Такі чорні діри могли утворитися в момент Великого Вибуху і залишитися донині. Первинні чорні діри спостерігати неможливо, тому вони залишаються гіпотетичними.
У 2000-х роках встановлено, що в центрі практично кожної галактики розташована надмасивна чорна діра, а також ту особливу роль, яку відіграють чорні діри в утворенні галактик.

Будова
Чорна діра може мати три фізичні параметри: масу,електричний заряд і момент імпульсу. Навколо чорної діри можна побудувати уявну поверхню, з-під якої не може виходити випромінювання, така поверхня називається горизонтом подій.
Область простору-часу поблизу чорної діри, розташована між горизонтом подій і межею статичності називається ергосферою. Об'єкти, що знаходяться в межах ергосфери, неминуче обертаються разом з чорною дірою за рахунок ефекту Ленза — Тіррінга. Ергосфера має форму сфероїда, менша піввісь якого рівна радіусу горизонту подій, більша — подвоєному радіусу.
В надрах чорної діри кривина сили гравітації сягає нескінченності в області, яка називаєтьсясингулярністю. Для чорних дір, які не обертаються, сингулярність має форму точки. Сингулярність чорної діри, яка обертається, має форму кільця

Ергосфера являє собою еліпсоїд поза межами горизонту подій, об'єкти в ньому не можуть знаходитись в стані спокою.
Спостереження
Чорні діри зоряних мас спостерігаються у складі тісних подвійних систем.
Речовина зорі-супутника перетікає на чорну діру по спіралі. При цьому
Утворюється акреційний диск, який випромінює в рентгенівському і гамма-
діапазонах. Перша чорна діра була відкрита в 1967 в сузір'ї Лебедя. До 2004 р.
рентгенівський космічний телескоп RXTE достовірно виявив 15 чорних дір в
подвійних зоряних системах в нашій галактиці.
Маси гігантських чорних дір визначають по швидкостях зір в ядрах галактик. На
2004 р. таким чином визначені маси центральних чорних дір в 30 галактиках, в
тому числі і в нашій.
Також чорні діри можуть бути виявлені завдяки явищу гравітаційного
лінзування (при проходженні чорної діри між звичайною зорею і спостерігачем,
відбувається візуальне збільшення яскравості зорі, оскільки гравітаційне поле
чорної діри викривляє світлові промені). Це явище також називають кільцями
Ейнштейна.
Наймасивніша з відомих чорних дір має масу 6.6 млрд сонячних мас. Вона є
центральною чорною діркою у галактиці Мессьє 87.

Моделювання гравітаційного лінзуваннячорною дірою, яка викривляє зображеннягалактики перед якою вона проходить.
Чорні діри у Всесвіті
З часу теоретичного передбачення чорних дір залишалося відкритим питання про їх існування,
тому що наявність рішення типу «чорна діра» ще не гарантує, що існують механізми утворення
подібних об'єктів у Всесвіті. З математичної точки зору відомо, що як мінімум
колапсгравітаційних  хвиль в загальній теорії відносності стійко веде до формування пасткових
поверхонь, а отже, і  чорної діри, як доведено Деметріосом Крістодулу в 2000-х роках (Премія
Шоу за 2011 рік).
З фізичної точки зору відомі механізми, які можуть призводити до того, що деяка область
простору-часу буде мати ті ж властивості (ту ж геометрію), що і відповідна область у чорної
діри.
В реальності через аккреції речовини, з одного боку, і (можливо) випромінювання Хокінга, з
іншого, простір-час навколо колапсара відхиляється від наведених вище точних розв'язків
рівнянь
Ейнштейна. І хоча в будь-якій невеликій області (крім околиць сингулярності) метрика
спотворена
не надто сильно, глобальна причинна структура простору-часу може відрізнятися
кардинально.
Зокрема, даний простір-час може, за деякими теоріями, вже й не мати горизонту подій. Це
пов'язано з тим, що наявність або відсутність горизонту подій визначається, серед іншого, і
подіями, що відбуваються в нескінченно віддаленому майбутньому спостерігача[.
Чорні діри зоряних мас
Чорні діри зоряних мас утворюються як кінцевий етап життя зірки, після повного
вигоряння термоядерного палива та припинення реакції зірка теоретично
повинна почати охолоджуватися, що призведе до зменшення внутрішнього тиску
і стиснення зірки під дією гравітації. Стиснення може зупинитися на певному
етапі, а може перейти в стрімкий гравітаційний колапс.
Залежно від маси зірки і обертального моменту можливі наступні кінцеві стани:
Згасла дуже щільна зірка, що складається в основному, залежно від маси, з гелію,
вуглецю, кисню, неону, магнію, кремнію або заліза (основні елементи
перераховані в порядку зростання маси залишку зірки). Такі залишки називають
білими карликами, маса їх обмежується зверху межею Чандрасекара.
Нейтронна зірка, маса якої обмежена межею Оппенгеймера — Волкова.
Чорна діра.
У міру збільшення маси залишку зірки відбувається рух рівноважної конфігурації
вниз по викладеній послідовності. Обертальний момент збільшує граничні маси
на кожному ступені, але не якісно, а кількісно (максимум в 2-3 рази).

Надмасивні чорні діри
Дуже великі чорні діри, що розрослися за сучасними уявленнями, утворюють ядра більшості галактик. У їх число входить і масивна чорна діра в ядрі нашої галактики — Стрілець A*.
В даний час існування чорних дір зоряних і галактичних масштабів вважається більшістю вчених надійно доведеним астрономічними спостереженнями.
Американські астрономи встановили, що маси надмасивних чорних дір можуть бути значно недооцінені. Дослідники встановили, що для того, щоб зірки рухалися в галактиці М87 (яка розташована на відстані 50 мільйонів світлових років від Землі) так, як це спостерігається зараз, маса центральної чорної діри повинна бути як мінімум 6,4 мільярда сонячних мас, тобто в два рази більше нинішніх оцінок ядра М87, які становлять 3 млрд сонячних мас.
Для чорної діри в ядрі галактики гравітаційний радіус дорівнює 3•1015 см = 200 а.о., що в п'ять разів більше відстані від Сонця до Плутона. Критична щільність при цьому дорівнює 0,2•10−3 г/см³, що в кілька разів менше щільності повітря.

Первинні чорні діри
Первинні чорні діри в даний час носять статус гіпотези. Якщо в початкові моменти життя Всесвіту існували достатньої величини відхилення від однорідності гравітаційного поля і щільності матерії, то з них шляхом колапсу могли утворюватися чорні діри. При цьому їх маса не обмежена знизу, як при зірковому колапсі — їх маса, ймовірно, могла б бути досить малою. Виявлення первинних чорних дір представляє особливий інтерес у зв'язку з можливостями вивчення явища випаровування чорних дір.
Квантові чорні діри

Передбачається, що в результаті ядерних реакцій можуть виникати стійкі
мікроскопічні чорні діри,
так звані квантові чорні діри. Для математичного опису таких об'єктів
необхідна  квантова теорія гравітації. Однак із загальних міркувань
досить  імовірно, що спектр мас чорних  дірок дискретний і існує
Мінімальна чорна діра — Планковська чорна діра. Її маса — близько
10−5 г,  радіус — 10−35 м. Комптонівська довжина хвилі планковської
чорної діри .По порядку величини дорівнює її гравітаційного радіусу.
Таким чином, всі «елементарні об'єкти» можна розділити на елементарні частинки (їх довжина
хвилі більше їх гравітаційного радіуса) і чорні діри (довжина хвилі менше гравітаційного
радіуса). Планковська чорна діра є прикордонним об'єктом, для неї можна зустріти
назвумаксимон, яке вказує на те, що це найважча з можливих елементарних частинок. Інший
Іноді вживається для її позначення термін — планкеон.
Навіть якщо квантові чорні діри існують, час їх існування вкрай малий, що робить їх
безпосереднє  виявлення дуже проблематичним. Останнім часом запропоновано
експерименти з метою
виявлення ознак появи чорних дір в ядерних реакціях. Однак для безпосереднього синтезу
чорної  діри у прискорювачі необхідна недосяжна на сьогодні енергія 1026 еВ. Мабуть, в
реакціях  надвисоких енергій можуть виникати віртуальні проміжні чорні діри.
Експерименти протон-протонних зіткнень з повною енергією 7 ТеВ на Великому адронному
колайдері показали, що цієї енергії недостатньо для утворення мікроскопічних чорних дір. На
підставі цих даних робиться висновок, що мікроскопічні чорні діри повинні бути важче 3,5-4,5
ТеВ в залежності від конкретної реалізації.


Презентація на тему «Українське бароко» (варіант 12)


title: Презентація на тему «Paris» (варіант 2)

text:
Paris
Paris
Paris est la capitale de la France, le plus important centre économique et culturel du pays, situé dans le nord de la France central en île-de-France sur les rives de la Seine.
Paris moderne
Soirée À Paris
La tour Eiffel
Aujourd'hui, il est impossible d'imaginer Paris sans la tour Eiffel et la silhouette élégante. Nommé d'après son architecte, l'ingénieur Gustave Eiffel, c'est aujourd'hui le plus célèbre monument de Paris, qui, depuis son inauguration en 1989, a visité plus de 200 millions de personnes.

Musée du Louvre
Le Louvre au départ et non prévu devenir la résidence principale des monarques français, donc c'était juste une peu plus de cent ans. Le précurseur de la forteresse de palais luxueux de la taille de quatre-vingt-sept soixante-douze mètres avec des tours défensives rondes sur les coins, a été construite sur les rives de la Seine au XIIe siècle sur les ordres du roi Philippe Auguste pour protéger la ville contre les envahisseurs possibles
Arc de triomphe
En 1806, Napoléon Bonaparte prévues d'ériger un monument Grand à Paris, à l'échelle proportionnelle aux défis de sa grande armée. Un lieu de construction – identifié à la colline de Chaillot immédiatement, mais le monument fut quelques projets.

Palais du Luxembourg
Palais du Luxembourg a été construit grâce à Marie de ' Medici, qui est très PERLE en mode natif sur le palais Pitti à Florence. Après la mort de son mari, elle a acheté une maison et les terres du duc François Luxembourg et avril 1615, solennellement posé la première pierre pour la construction du palais, appelaient « le palais de Médicis ».
Panthéon
Panthéon, situé dans le quartier Latin sur la colline de St. Ženiv′Evy, patronne de Paris, a été construit sur ordre du roi Louis XV en remerciement à Saint pour sa cure de goutte. Construction, achevée en 1789, était dirigée par l'architecte concevraient la façade de Soufflot, suivant l'exemple du Panthéon romain.
Sorbonne
Histoire à la Sorbonne – le coeur du quartier Latin et l'un de la plus compétente et la plus importante dans le monde d'aujourd'hui, les centres universitaires – va revenir loin vers la fin du XIIe siècle, quand la rive de la Seine, n'ont commencé à apparaître les premiers établissements d'enseignement.
Montmartre
Au cours de la fin du XVIIIe siècle, les rues de la pittoresque Montmartre est décoré par les ailes d'environ 30 mills. A survécu à deux ces attractions inhabituelles Paris est le Radè des usines et des Biscuits.
Sainte-Chapelle
Sainte-Chapelle est un des monuments plus élégants et les plus remarquables de l'architecture médiévale. Il a été construit en 1243-1248. dans la Cour du Château Royal sur l'île de La Cité, sur ordre du roi de France Saint-Louis IX, qui a reçu son surnom pour le dévouement et les héritiers aux valeurs chrétiennes.
Notre-Dame de Paris
Notre-Dame de Paris  est le cœur géographique et spirituel de Paris, est situé dans la partie orientale de La Cité, sur le site de la première église chrétienne de Paris, la basilique de St. Stephen, construit à son tour sur le spot gallo-romaine temple de Jupiter.
Basilique du Sacré-Coeur
Basilique du Sacré-Coeur est une église catholique à Paris, construite entre 1876 et 1910. l'architecte p. Abadie dans le style Roman-byzantin, situé en haut de la butte Montmartre, le point le plus élevé (130 m) de la ville.
Champs-Élysées
Champs-Élysées est l'une des routes principales dans le 8e arrondissement de Paris. Champs-Élysées  s'étendent de la Concorde à l'Arc de Triomphe. La longueur du 1915 m, largeur 71 m.
Métro de Paris
Le métro de Paris est 300 stations, les lignes de 214 km 16 et les chemins d'accès. Chaque jour, le métro de Paris transporte une moyenne de 4 millions de personnes, le double de la population de Paris !
LA FIN


title: Презентація на тему «Кінематограф України» (варіант 3)

text:
Кінематограф України
Виконав:
Учень 10 класу
Терезинського НВО
Житовоз Віталій

Перші кінознімання:
У 1893 році головний механік Одеського Новоросійського університету Йосип Тимченко винайшов і сконструював прототип сучасного кінознімального апарату та апарату для кінопроекції. Тоді ж він здійснив перші в світі кінозйомки — зафільмував вершників і метальників списів. Із 7 листопада до 20 грудня 1893 року в готелі «Франція» (Одеса) демонструвалися ці дві стрічки. 9 січня 1894 винахід демонструвався на 6-му засіданні секції фізики ІХ з'їзду російських натуралістів та лікарів у Москві. Нині знімальний апарат у фондах московського Політехнічного музею[
У вересні 1896 року в Харкові фотограф Альфред Федецький зняв кілька хронікальних сюжетів. А вже в грудні — майже рік у рік з першим публічним кіносеансом у Парижі — Альфред Федецький влаштував кіносеанс у Харківському оперному театрі. У Львові 13 вересня 1896 розпочались регулярні кіносеанси французьких фільмів у Пасажі Гаусмана (проїзд Крива Липа), що тривали декілька днів.
Піонери українського кінематографу початку 1900-х років віддавали перевагу екранізації популярних українських вистав «Наталка Полтавка» (за участю відомої актрисиМарії Заньковецької), «Москаль-чарівник», «Наймичка». Тоді ж мала місце спроба створити фільми на українську історичну тематику, теж на театральній основі («Богдан Хмельницький» за п'єсою Михайла Старицького). З дореволюційним кіно в Україні пов'язана творчість багатьох популярних акторів. Королевою екрану тих часів була Віра Холодна, яка народилася в Полтаві і багато знімалася в Одесі.Протягом 1912–1913 рр. у Львові було створено студії «Фабрика-фільм» М. Мленця, «Кінофільм» Е. Порембського, «Полонія» Е. Лорембського, «Леополія» А. і Л. Крогульських, на яких спробували розпочати постійне кіновиробництво.
Кіно сталінської доби (1920—1950-i роки)
З 1919 р. в Радянській Україні починається тотальне одержавлення кіно. 1922 року було засновано Всеукраїнське фотокіноуправління, якому вдалося реконструювати одеське і ялтинське підприємства, а 1928 року ввести в дію київську кінофабрику (майбутню Київську кіностудію ім. О.Довженка) — одну з найбільших та найсучасніших на той час у світі. Разом з тим, ігрове кіно намагалося поєднати революційну тематику з традиційною для попереднього періоду мелодрамою та пригодницькими жанрами («Укразія» П.Чардиніна; «Сумка дипкур'єра», «Ягідка кохання»Олександра Довженка). У цей час в Україні з'явилися також екранізації класичних творів національної літератури — «Тарас Трясило», «Микола Джеря», «Борислав сміється».
У Одесі проходили зйомки багатьох фільмів, що ставили московські кінорежисери. У 1925 р. на екрани країни вийшов кінофільм Сергія Ейзенштейна «Броненосець Потьомкін», що увійшов в десятку найкращих фільмів світового кінематографу і став візитною карткою Одеси.Наприкінці 1920-х рр. в українському кінематографі дедалі гучніше почала заявляти про себе нова модерністськатечія, що сформувалася у співпраці режисера Леся Курбаса з письменниками Майком Йогансеном та Юрієм Яновським. Неторовані шляхи долав у кіно самобутній режисер і сценарист, відомий скульптор Іван Кавалерідзе («Злива», «Перекоп»).
Особливу роль у становленні українського кіномистецтва відіграли фільми О.Довженка «Звенигора» (1928), «Арсенал» (1929), «Земля» (1930). Цікаво також те, щоДовженко, який знаходився у лавах Армії УНР, тепер знімав фільм Арсенал «з іншого боку». Його творчість піднесла вітчизняний кінематограф до світового рівня. У 1958 році на Всесвітній виставці в Брюселі (Бельгія) в результаті опитування, проведеного Бельгійською синематекою серед 117 видатних критиків і кінознавців із 26 країн світу, фільм «Земля» було названо у числі 12 найкращих картин усіх часів і народів. Стилістика, створена Довженком, поклала початок напряму, який визначають як «українське поетичне кіно».
У Львові Соня Куликівна видавала журнал «Кіно» (1930–1936) та створила кіностудію «Соня-фільм», де зняли фільми «Свято молоді», «З кіноапаратом по Львові», «Зелені свята», «Гуцульщина», замовлені до розповсюдження компаніями «Гомон» (Франція), «Фебусфільм» (Німеччина), фірмою В. Авраменка (США). Також студія займалась прокатом фільмів, знятих в УРСР
Звукове кіно
У 1930 р. в Україні з'являється перший звуковий фільм — документальна стрічка Дзиги Вертова «Симфонія Донбасу», а наступного року глядачі почули голоси акторів у художньому фільмі О.Соловйова «Фронт».
Наприкінці 1930-х тотальний терор у СРСР поєднується з кон'юнктурним поверненням до національно-історичної тематики. Фільми «Щорс» (1939) Олександра Довженка і «Богдан Хмельницький» (1941) Ігоря Савченка — дивовижне поєднання вимушеної заангажованості держзамовлення і очевидної режисерської та акторської обдарованості.
Українське кіно часів Другої світової війни, частково евакуйоване на схід, було переважно підпорядковане ідеологічним завданням воєнної доби. Разом з тим, у цей час були зняті і справжні кіношедеври. До них можна віднести фільм«Райдуга» Марка Донського за сценарієм Ванди Василевської, який з надзвичайною художньою силою передає трагедію окупованого фашистами українського села. Фільм здобув низку міжнародних нагород, але, незважаючи на поширені чутки, так і не отримав «Оскар»
Сценарій Олександра Довженка «Україна в огні», який Сталін спочатку сприйняв схвально, потім було піддано розгромній критиці, а автора — шельмуванню. Одною з причин цього, про що Довженкові натякнули, було те, що у сценарії нічого не було сказано про вирішальну роль Сталіна у перемозі над ворогом. Крім того, у фільмах воєнних років за вказівкою «вождя» пропагувалася ідея швидкої та легкої перемоги над фашизмом.
Хоча українські фільми 1945-53 рр. були обмежені жорсткими канонами «соціалістичного реалізму», їх велику цінність складають високий рівень акторської гри (на екрані в цей час з'являються Михайло Романов, Амвросій Бучма, Дмитро Мілютенко, молодий Сергій Бондарчук) і високофахові роботи кінооператорів («Подвиг розвідника», режисер Борис Барнет, оператор Данило Демуцький; «Тарас Шевченко», 1951, режисер Ігор Савченко, оператор Данило Демуцький та інші).


Презентація на тему «Сальвадор Далі» (варіант 9)


title: Презентація на тему «Кабукі» (варіант 1)

text:
Кабукі

Традиційний
японський
театр

Литвиненко, Богданова 11-Б


title: Презентація на тему «Улюблений живописець»

text:
Улюблений живописець
Амброзіус Босхарта, (1573-1621)
Амброзіус Босхарта - фламандський художник золотого століття нідерландського живопису. Відомий насамперед своїми квітковими натюрмортами , виконаними в соковитих кольорах.
Босхарта відноситься до числа перших художників, які затвердили квітковий натюрморт як самостійного жанру нідерландського мистецтва. Точність зображення і гармонійність кольорів дозволяють ставити роботи Босхарта в один ряд з його сучасником Яном Брейгелем Старшим.
На полотнах Босхарта поруч з букетами квітів найчастіше зображені метелики або черепашки. У багатьох випадках квіти зворушені зів'яненням, що вводить в полотна Босхарта алегоричний мотив тлінність буття
Натюрморт з квітами в зеленій, скляною пляшці

полотно, мідь, 23 x 17
Букет Квітів

1620, масло, мідь, 23 x 17 см
Музей Лувр, Париж
Квіти в стекляной вазі

1606
Художній музей, Клівленд, США
Натюрморт з квітами у вазі

1619г, масло на міді, 31 x 23 см
Rijksmuseum, Амстердам
Букет в арковому вікні

1618р, дерево, олія, 64 x 46 см
Квіти

1619г, олія, полотно
Приватна колекція
Квіти в скляній вазі

1615г, дерево, олія,
Стендфордський художній музей, Каліфорнія, США
Натюрморт з квітами

дерево, олія
Стара Пінакотека, Мюнхен
Квітковий натюрморт

1614г, масло, мідь, 28 х 38 см
Музей Пауля Гетті, Лос-Анжелес, США
Дякуємо за увагу!
Над презентацією працювали Погрібніченко В. Ковтун А.


title: Презентація на тему «Рафаель Санті» (варіант 3)

text:
РафаельСанті

(1483-1520)
Рафае́ль Са́нті

Італійський живописець, графік, скульптор і архітектор епохи Відродження.

Народився 28 березня 1483 року в містечку Урбіно, Італія.
Помер 6 квітня 1520 року
(у 37 років) у Римі.
Перші навички малювання він отримав від батька, який також був художником і поетом та прищепив сину зацікавленість у мистецтві.

Мадонна з дитям (1498). Один із найперших творів майстра. Цю фреску  Рафаель виконав у 15-річному віці.
У 1504 році художник приїхав до Флоренції. До цього періоду належать три маленькі шедеври молодого художника.
«Мадонна Конестабіле»
«Заручини Діви Марії»
«Сон лицаря»
Рафаель намалював небагато суто станкових портретів. Значно більше їх на фресках у Ватикані.
«Флорентійська пані
з однорогом»
«Портрет Біндо Альтовіті»
«Донна Велата»
Найвідоміші шедеври Рафаеля Санті
«Сікстинська Мадонна»
«Тріумф Галатеї»
«Мадонна з щигликом»
«Преображення»
Фреска «Афінська школа»
Дякую
За увагу!


title: Презентація на тему «Георгіївський собор»

text:
Георгіївський собор

	Георгіївський собор — центральна споруда у архітектурному ансамблі Видубицького монастиря в Києві. Один із кращих шедеврів українського бароко, пам'ятка архітектури.
Храм зведено на честь Георгія Побідоносця коштом полковника Михайла Миклашевського протягом 1696—1701 років.
Георгій Побідоносець
Михайло Миклашевський
	Урочисте закладення будівлі Георгіївського собору відбулось 11 червня 1696 року, завершено будівництво через п'ять років 15 липня 1701 року. В цьому ж році собор був посвячений митрополитом Варлаамом Ясинським.
За радянської влади собор закрили, церковну утварь реквізували. У 1936 році на вогнищі, влаштованому комсомольцями, спалили п'ятиярусний іконостас Георгіївської церкви, попри те, що він був одним із кращих творів доби українського бароко.
Пожежа 1967 року повністю знищила внутрішнє вбрання з фресками включно. Згоріло також зібрання унікальних стародруків Історичної академії наук УРСР, яке зберігалося в приміщені собору.
Відновлювали собор за проектом архітектора Р. П. Бикової. Після пожежі і відбудови Георгіївського собору було прийняте рішення про передачу архітектурного комплексу Видубицького монастиря Інституту археології Науіональної академії наук України і собор став сховищем.

Відродження святині почалося на зламі тисячоліть, коли монастирські споруди повернули церкві. У 1998 році в Георгіївському монастирі відбулась перша недільна служба.

Дякую за увагу!


Презентація на тему «Малюнки по склу»


Презентація на тему «Йоасаф Кроковський»


title: Презентація на тему «Кімоно»

text:
Кімоно
Підготувала
учениця 10 – А класу
Джура Аліна
       У сучасній японській мові існує три терміни для позначення японського традиційного одягу:

кімоно (着物) — вбрання;
вафуку (和服) — японський одяг;
ґофуку (呉服) — «китайський» одяг.

       Кімоно нагадує собою Т-подібний халат. Його довжина може різнитися. Одяг закріплюється на тілі поясом обі (帯), який розташований на талії. Замість європейських ґудзиків використовують паски і мотузочки. Характерною рисою кімоно є рукава соде
   (袖), які зазвичай набагато ширші за товщину руки. Вони мають мішкоподібну форму. Рукавний отвір завжди менший від висоти самого рукава. Оскільки японське традиційне вбрання подібне до халату, у ньому немає відкритого коміру на зразок європейських костюмів. Загалом воно зручне і не сковує рухів людини.
Пояс обі
Рукав соде
    Тканини, з яких виготовляється кімоно, як правило, нееластичні. Для поясу використовують сукно. Викрійки для одягу зазвичай прямокутні і відрізняються від європейських аналогів зі складними заокругленими формами. Завдяки цьому досягається економія і практично повна утилізація матерії. Її прямокутні залишки можуть бути повторно використані у господарстві.
     Для пошиття кімоно використовуються переважно м'які нитки, які зменшують ризик перетягування тканини. Проте таке бережне ставлення до матерії, яка була дефіцитом у традиційній Японії, негативно відбивається на збереженні конструкції одягу. У випадку її порушення кімоно можна перешити заново з тієї самої тканини.
       На відміну від традиційного європейського одягу, який підкреслює конструкцію тіла людини, кімоно виділяє лише плечі та перехват носія, приховуючи недоліки його фігури.
Структура кімоно
Накладний комір — 掛衿 (какеері), 共衿 (томоері)
Основний комір — 本衿 (хон'ері), 地衿 (дзіері)
Права передня натільна частина — 右の前身頃 (міґі но мае міґоро)
Ліва передня натільна частина — 左の前身頃 (хідарі но мае міґоро)
Ліва задня натільна частина — 左の後身頃 (хідарі но усіро міґоро)
Права задня натільна частина — 右の後身頃 (міґі но усіро міґоро)
Рукав — 袖 (соде)
Рукавний шлейф —袂 (тамото)
Лівий край — 左の衽 (міґі но окумі)
Правий край — 右の衽 (хідарі но окумі)
«Вістря меча» — 剣先 (кенсакі)

Різновиди кімоно
     Сучасне кімоно
  поділяється на доросле (жіноче і чоловіче) та дитяче. Кожне з них складається з парадного і повсякденного вбрання. Єдиного спільного традиційного одягу для жінок і чоловіків не існує.
Жіноче кімоно
       Жіноче традиційне вбрання поділяється на святкове  і повсякденне. У сьогоднішній Японії останнє поступово виходить з ужитку, оскільки більшість японок віддають перевагу простому одягу західного зразка.
       Кожне кімоно має свій символізм, тому його вибирають прискіпливо під конкретну людину і випадок. Зазвичай, основними критеріями вибору святкового одягу є сімейний і соціальний статус жінки, а також ступінь офіційності церемонії чи заходу.
  Японська наречена у весільному вбранні.
       Відповідно до цих критеріїв жіночі святкові кімоно поділяються на такі типи:
Куротомесоде (黒留袖, «чорна короткорукавка»);
Іротомесоде (色留袖, «кольорова корткорукавака»);
Фурісоде  (振袖, «довгорукавка») ;
Хомонґі (訪問着, «одяг для відвідин»);
Цукесаґе (付け下げ, «недекорований одяг»);
Траурний одяг (喪服) — кімоно без візерунків з 5-ма родовими емблемами мон;
Комон (小紋, «дрібновізерунковий одяг»);
Іромудзі (色無地, «однокольоровка»);
Юката (浴衣, «одяг для ванни») .

Чоловіче кімоно
      На відміну від жіночого, чоловіче кімоно виглядає більш простішим і стриманішим. Його основною відмінністю є будова рукава, який вужчий і менший за аналогічні у жіночому вбранні. Сучасний чоловічий одяг менш барвистий. Переважають чорний і різні відтінки сірого, брунатного, синього та зеленого кольорів. Крім цього, чоловіки частіше за жінок носять шаровароподібні штани хакама.
     Повсякденний одяг різноманітніший. До нього входять аналоги жіночого однокольорового іромудзі і літнього халату юката, а також:

Самуе (作務衣, «робочий одяг»);
Дзінбей (甚平, «одяг Дзінбея»);
Тандзен (丹前, "одяг «бані Тандзен»);
Хаппі (法被) — бавовняна куртка з вузьким
рукавом.
      Одягання кімоно називається «кіцуке»
  (着付け) або «васьо» (和装). Воно потребує чималих навичок і вмінь. Особливо складною є процедура одягання жіночого кімоно, для якого потрібно мати неабиякий досвід. Вбрання можна одягати самому або при допомозі інструкторів (着付師). Більшість японців не вміє самотужки одягати кімоно, і тому радо користується послугами останніх.
Кінець!


title: Презентація на тему «The Beatles» (варіант 3)

text:
The Beatles («Бітлз»)
 — британський біт-рок-гурт, створений 1960 року в Ліверпулі, Англія. Найбільш знаменитий та популярний музичний гурт за всю історію людства.
Учасники гурту
 Джон Леннон (вокал, ритм-гітара)
 Пол Маккартні (вокал, ритм-гітара),
Джордж Харрісон (вокал, соло-гітара)
Стюарт Саткліфф (бас-гітара)
Піт Бест (ударні)
1961 року Саткліфф залишив гурт, і місце бас-гітариста зайняв Маккартні. 1962 Беста замінив Рінго Старр.
 Рінго Старр
британський ударник, співак, композитор, автор пісень, продюсер, актор, найбільш відомий як учасник гурту The Beatles. На його честь названо малу планету 4150 Старр.
Джон Леннон (вокал, ритм-гітара)
Засновник й учасник гурту«The Beatles», один із найвпливовіших музикантів XX століття.
Пол Маккартні (вокал, ритм-гітара),
Здобув всесвітню популярність як один із засновників і учасників рок-гурту The Beatles.
Написав пісню «Yesterday»
Джордж Харрісон (вокал, соло-гітара)
Виступав у гурті The Beatles, граючи на гітарі та низці індійськихінструментів, зокрема ситарі, уроки гри на якому він брав у Раві Шанкара. Автор відомої пісні «Бітлз» «Щось» («Something») з альбому «Абатська дорога» (Abbey Road) 1969 року.
Стюарт Саткліфф (бас-гітара)
британський художник, бас-гітарист гурту «The Beatles» (січень 1960 — червень 1961), відомий також як «п'ятий бітл».
Піт Бест (ударні)
британський музикант, відомий як один із перших постійних ударників гурту «The Beatles» (у 1960-1962 роках).

Упродовж 1983–1984 років на честь кожного з чотирьох учасників гурту було названо малі планети — 4147 Леннон, 4148 Маккартні, 4149 Гаррісон, 4150 Старр, а 1998 року на честь усього гурту була названа мала планета 8749 Бітлз.
Малюнки,які зробили фанати


title: Презентація на тему «Кинематографический туризм»

text:
Кинематографический туризм

Особенности и преимущества:
МЫ работаем для Вас
 Маршрут составляется согласно Вашим предпочтениям.
Только этот тур даёт Вам возможность посетить самые живописные уголки Земли, которые действительно принесут вам не только неповторимое эстетическое наслаждение, но и память на всю жизнь.
Мир с кинематографом

Путешествие является не только увлекательным, но и познавательным
Интересная планета
Вы можете путешествовать группами по интересам, что сулит Вам большое количество новых знакомств.
Вместе веселей!
Отдых для всей семьи
В этом туре нет никаких ограничений по возрастным категориям, ведь кинематограф- бессмертен, а красота- доступна всем.
Самые популярные направления в кинематографическом туризме


title: Презентація на тему «Маршал «Перемоги» Жуков»

text:
Маршал  «Перемоги» Жуков
Один з найвідоміших військових  командувачів Другої Світової війни.
Великий герой герой Радянського Союзу та просто кат для радянського народу.
    Георгій Жуков - в історію ввійшов як великий полководець, що не знав поразки, а також великий стратег. Але нові документи показують нове.
З усіх загальновідомих ресурсів про війну ми дізнаємося тільки те, що нам можна знати. Так і у випадку з Жуковим. Нам нав'язують  думки про те що Жуков - є  перемогою для всього народу. Але чи це так?

PR компаніям того часу могла би позаздрити навіть Кока-кола, напівзруйнованій країні потрібен був символ який впевнено веде до перемоги, і таким символом виявився Жуков. Він дуже старанно відпрацьовував свій хліб, не зупиняючись ні перед чим, але всі його «перемоги» на Курській дузі, обороні Ленінграда і Москви, взяття Берліна не більше ніж вигадка.
 У Жукова преобладала манера в большей степени повелевать, чем руководить. В тяжелые минуты подчиненный не мог рассчитывать на поддержку с его стороны — поддержку товарища, начальника, теплым словом дружеским советом.-К.К. Рокоссовский.

Жорстокість, що проявляв Жуков до своїх солдат дивувала навіть американських генералів. Для американців це було не зрозуміло як можна не шкодувати простих людей до такої міри, щоб посилати просто на вірну смерть для проходження мінних полів.
  Так хто він герой чи просто кат  з владою у руках??

Перейдемо  до конкретних фактів….
Перший міф, що ми розвіємо це те що битву на Халхін –Голі виграв Жуков.
1.На цьому полі бої вперше було випробувано метод розстрілу солдат   для підвищення ефективності військ.
2.Головного розробника стратегії вважають Жукова, але це не так… за новими даними це був Камбрі Багданов.

Єльнинська операція
Саме цій битві під Єльним історики передавали великого значення. Там народилася радянська армія, там солдат навчився вести бій просто німців і там проявився полководський талант Жукова. Але сьогодні коли ми вже мали доступи до німецьких архівів саме ця битва  виглядає вже по-іншому.
“Німецькі генерали не вважали важливим  втримувати Єльн і вони її відддали майже без супротиву. Адже головна тогочасна ціль нацистів це був. За даними розвідки німці  повинні були наступати на Києв, тому вони послабили наступ під Єльним і Жуков цим скориставшись як уже перемогою захопив Єльн , і тим самим віддавши Києв  і не допомігши цілій армії( 30 000осіб), котрі потрапили у полон через самолюбство Жукова та відсутності підтримки з боку МАРШАЛА!!
Восени 1941 року коли німці з планом  (Волжское водохранилище)  намались прорвати в бік Істрінського водосховища. Фронтом командував Жуков. Оборону займає 16 армія під керівництвом Рокоссовського.
Оборону, де наказав вести Жуков , пройшла крахом і була самогубством для солдат.  Рокоссовський вимагав від Жукова прийняти іншу позицію, але він отримав відмову. І тим самим знищуючи радянських солдат. Однак Рокоссовський пише лист до Начальника генерального штабу Шабашникову який дає згоду. Дізеавшись про це Жуков був у гніві і відпраляє телеграму Рокоссовському:
 «Войсками фронту командую я! Приказ об отводе войск за Истринское водохранилище отменяю, приказываю обороняться на занимаемом рубеже и ни шагу назад, не отступать.
                                             Генерал армии Жуков»
Під Сталінградом Жуков також відзначився лише своєю жорстокістю. В перші дні операції коли  небо контролювало близько сотень німецьких літаків, а радянські втрати в небі досягли своєї вершини і  Жуков  почав розбиратися чому  німці керують повітрям?
Жуков запросив до себе цих льотчиків і  сказав, що вони є боягузами, та зрадниками . Як наочний приклад, що з ними може бути він вивів їх на подвір’я  та наказав ростріляти на їх очах десяток солдат.
Також  великий маршал обороняв Ленінград.
Німці його не штурмувати розуміючи його
неприступність, вже так вийшло що це був в СРСР
найукріпленішим містом, на відміну від радянської
влади німці берегли своїх солдатів, і на смерть їх не
посилали. Жуков прибув до Леніграда, якраз в той час
 коли кільце блокади вже зачинилося, і для нього оборону
 самої непереможної цитаделі СРСР вже організував
Маленков, а Жуков посланий йому на допомогу, дикою і
безглуздою жорстокістю викликав загальне
 невдоволення.
 І не дивно, бо першим ділом він взяв у заручники сім'ї своїх підлеглих, включаючи дружин, матерів, сестер, дітей.
А згодом видав такий наказ:
“Бойцы, сдавшиеся в плен, на возвращения подлежат
расстрелу. Семьи тех, кто сдался врагу- разыскать и расстрелять»
Важкий 1945. Рік коли вже майже не могло бути втрат, є найкривавішим..
1945. Виявляючи чудеса полководницького генія, Жуков вперше в історії кидає в бій танки на міські вулиці. В результаті чого дві танкові армії загинули в руїнах Берліна, жертви серед солдатів перевищили найважчі втрати початку війни, але місто узяте! Понад 300 тисяч людей безглуздо погубив Маршал що б приурочити перемогу до 1 травня і як вірний пес по швидше доповісти  Сталіну. Берлін був повністю оточений, підходили війська союзників і Німеччина в будь-якому випадку б капітулювала через тиждень - інший, але чомусь Жукову здалося, що крові радянського народу пролилося мало
Мета моєї презентації, не споганює тих, що
 воювали у війні, а для того щоб показати що
попри наших: бездарних і кривавих керівників у
цій війні перемогли прості люди, і перемогли ціною
 мільйонів життів і пролитої крові, а ті кого зараз
показують героями , насправді ганьба наших
країн!!
Підготовила презентацію – Бутеско Христина Василівна 11-Б


title: Презентація на тему «Дії рятівника під час першої допомоги при утопленні»

text:
Дії рятівника під час першої допомоги при
Виконала учениця 11-ВЗаровна Тетяна
При утопленні
Рятувати утопленика треба швидко, бо смерть настає через 4-6 хвилин після утоплення.
Підпливши до потопаючого ззаду, треба взяти його під пахви так, щоб голова була над водою, повернута обличчям, і пливти з ним до берега.
Потім якнайшвидше треба очистити порожнину рота і глотку утопленого від слизу, мулу та піску, швидко видалити воду з дихальних шляхів: перевернути хворого на живіт, перегнути через коліно, щоб голова звисала вниз, і кілька разів надавити на спину.
Після цього потерпілого повертають обличчям догори і починають робити оживлення.
Коли утоплений врятований у початковому періоді утоплення, треба перш за все вжити заходів до усунення емоційного стресу: зняти мокрий одяг, до суха обтерти тіло, заспокоїти.
Якщо потерпілий без свідомості при досить спонтанному диханні, його кладуть горизонтально, піднімають на 40-50 градусів ноги, дають подихати нашатирним спиртом. Одночасно зігрівають потерпілого, проводять масаж грудної клітки, розтирають руки і ноги.


Презентація на тему «Податки» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Самые маленькие автомобили»

text:
«Самые маленькие автомобили»
Студентка группы Е-11
Коваленко Ирина
«Wind up»
Flatmobile
Автомобиль в виде обеденного стола
Peel P50 (Великобритания)
Peel Trident
Mitsuoka MC-1.
Mercedes SMART ForTwo (Франция)
Suzuki Twin (Япония)
Fiat Seicento (Италия)
Citroen C1 (Франция)
Chevrolet Spark (США)
Peugeot 107 (Франция)
Toyota iQ (Япония)
Aston Martin Cygnet (Великобритания)
Daihatsu Move (Япония)


title: Презентація на тему «Альбер Камю» (варіант 3)

text:
Альберт Камю
Гениальность может оказаться лишь мимолётным
шансом, только работа и воля могут дать ей жизнь
 и обратить её в славу.
Альбер Камю народився 7 листопада 1913 у франкоалжирской сім'ї в, на фермі «Сан-Поль» у містечка Мондові . У 1918 році Альбер став відвідувати початкову школу, яку закінчив з відзнакою в 1923 році. Його батько, Люсьен Камю, ельзасец за походженням, був наглядачем винного підвалу в виноробної фірмі, під час Першої світової війни служив у легкій піхоті, в 1914 році отримав смертельне поранення в битві на Марні і помер у лазареті. Мати Кутрін Санте, іспанка за національністю, напівглуха і безграмотна, переїхала з Альбером і його старшим братом Люсьєном в район Белькур   міста Алжир.
Théâtre du Travail
У 1957 році йому була присуджена Нобелівська премія
з літератури «за величезний внесок у літературу,
висвітлив значення людської совісті»


title: Презентація на тему «Стінг»

text:
Sting
Робота учениці 9-Б класуМиніч Марини
Стінг
Стінг (справжнє ім'я — Го́рдон Ме́тью То́мас Са́мнер).
Народився 2 жовтня 1951 — англійський рок-музикант і актор, лідер групи The Police в 1976-1984 роках.

	Свій псевдонім Стінг одержав за чорно-жовтий смугастий светр, у якому вперше з'явився на сцені.
	Дієслово англ. to sting означає «жалити», у переносному значенні «уражати».
The Police
В 1977 році барабанщик Стюарт Коупленд, гітарист Енді Саммерс і Стінг створили групу The Police. Їхня пісня «Roxanne», написана в стилі рок-регі, була швидко підхоплена BBC і миттєво стала хітом.
Насправді сингл виявився настільки вдалим, що студія A&M миттєво випустила їхній перший альбом «Outlandos D'Amour». Слід за першим успіхом пішли альбоми «Regata De Blanc», «Zenyatta Mondatta» й «Ghost in the Machine». У кожному з альбомів був принаймні один хіт.
The Police
Випуск альбому «Synchronicity» в 1983 році і їх разючий сингл «Every Breath You Take» забезпечили їм своє місце в історії поп-музики. Після тріумфального світового турне Стінг вирішив, що із групою досяг усього, що міг, і група розпалася на злеті своєї популярності.
	Самостійна кар'єра Стінга склалася не менш успішно. Його перший альбом з елементами джазу «Dream of the Blue Turtles» став платиновим. Альбом «Soul Cages» (1991), запис якого збіглася із втратою батьків, і «Ten Summoner's Tales» (1993) представили Стінґа як зрілого композитора.

Самостійна кар’єра
В 1987 році після турне з Blue Turtles Стінг записує альбом «Nothing Like The Sun» (назва була навіяна рядком із сонета Шекспіра). Альбом був записаний разом з Марсалісом і гітаристом Police Енді Саммерсом. Диск вийшов восени 1987 року й відразу ж виявився на верхніх рядках хіт-парадів по усім світі.
«Мені довелося серйозно задуматися над тим, про що я, як музикант, повинен писати», — говорить він. — «Я не хотів прямо говорити про ситуацію, що виникла, однак зараз, коли я оглядаюся на ті пісні, написані з тих пір, всіх їх поєднує загальний настрій. Я думаю, що з людьми відбувається щось спільне, всі ми, незалежно від національності або віросповідання зв'язані прямо з однієї й тією же енергією, що тримає разом наш світ».

Назву цієї енергії Стінг виніс у заголовок свого нового альбому — «Sacred Love» («Священна любов»).
Музика Стінга – вічна


title: Презентація на тему «Причини утворення української діаспори»

text:
Причини утворення української діаспори
Еміграція
Добровільна
Примусова

Добровільна
з економічних мотивів еміграція відбувалася із західних та східних районів України наприкінці XIX — початку XX ст. Спрямована вона була до Канади й США
Після встановлення радянської влади у Західній Україні вона мала вже політичний характер
Наступна хвиля зумовлена подіями Другої світової війни та знищенням Української повстанської армії
Примусова
Мільйони українців були депортовані на простори Сибіру і півночі Росії.
Четверта — стосується виселення дисидентів (людей, що відкрито виступали проти комуністичного режиму)

Тисячі молодих людей їхали на освоєння цілинних земель у Казахстан, на спорудження новобудов у Сибір, на Урал. З національних мотивів спостерігався відтік єврейського населення з країни у 1980—1990-і рр. У середині 1990-х рр. зросла еміграція з України до Росії та західних країн. В останні роки переважаючою є еміграція до західних країн, що сприяє зростанню кількості західної української діаспори.

Бачванські руснаки
Найдавнішою, або найпершою, українською діаспорою є малознані в Україні бачванські руснаки,. Їх 20-тисячна громада нині живе головним чином у Бачці, Сримі (Сремі) й Славонії – регіонах сучасних Сербії та Хорватії. Це нащадки переселенців із північно-східної Пряшівщини і Закарпаття, які в середині 18 ст., гнані злиднями та безземеллям, переселилися на Балкани.

В 1880 році, українська діаспора налічувала близько 1,2 млн осіб:
0,7 млн українців в європейській Росії;
0,2 млн українців в Австро-Угорщині;
0,1 млн українців в азійській Росії;
0,1 млн українців в Америці.
Відомі люди, які емігрували за кордон
Станом на 2010 рік за межами України мешкало до 10 млн українців.
Росія  - 1928 тис.
Канада - 1209 тис.
США - 971 тис.
Бразилія - ~ 500 тис.
Молдова - 282 тис.
Казахстан – 333 тис.
Аргентина - ~ 300 тис.
Придністров’я - 160 тис.
Білорусь - 159 тис.
Португалія - 48 тис.
Польща – 60 тис.
Франція - ~ 35 тис.
Німеччина - ~ 20 - 40 тис.
Грузія – 8 тис.
Угорщина - 3,5 тис.
Болгарія – 5 тис.
Великобританія – 30 тис.
Австралія – 32 тис.


title: Презентація на тему «Ляскоронський Василь Григорович»

text:
Ляскоронський Василь  Григорович
Біографія
 Український історик, археолог, етнограф, нумізмат і картограф. Професор (1909)

Народився 24 грудня 1859 року (5 січня 1860 року за новим стилем) в місті Золотоноші Полтавської губернії (нині Черкаської області) в небагатій дворянській родині вчителя.
Після закінчення Лубенської гімназії у 1880 році вступив    на історико-філологічний факультет Київського університету.

У 1885 році В. Ляскоронський закінчив університет.

Певний час проживав на Полтавщині, вивчав топографію й народний побут краю, потім слухав лекції з медицини в Київському університеті, працював домашнім учителем у сім'ї російського священика при посольстві у Відні.
У 1891 році В. Ляскоронський повернувся до Києва, працював учителем історії та географії в Третій київській гімназії, склав магістерські іспити, опублікував кілька наукових розвідок у журналі «Киевская старина».

У 1899 році В. Ляскоронський брав активну участь у підготовці XI археологічного з'їзду в Києві і виголосив доповідь «Находки римских монет в области Среднего Приднепровья», в якій стверджував, що цей край був заселений у давні часи.
Тривалий час працював над вивченням Переяславської землі
 23 травня 1899 року він захистив її як магістерську дисертацію.
Здобувши у 1899 році звання магістра, В. Ляскоронський обіймав посаду приват-доцента кафедри російської історії в Московському університеті.
Нагороджений чотирма орденами і однією пам’ятною срібною медаллю, за вислугу років мав чин статського радника
1921 року В. Ляскоронський повернувся до Києва, працював професором Київського археологічного інституту.
В 1925—1927 роках був членом Всеукраїнського археологічного комітету.

Помер 1 січня 1928 року в Києві. Похований на Лук'янівському цвинтарі.
Завальнюк  катя
Презентацію підготувала


title: Презентація на тему «Субкультури» (варіант 3)

text:
 Субкультури
Підготувала

Неформали
На даний час існує дуже багато неформальних організацій та субкультур. Навіть порахувати їх дуже складно, оскільки офіційно вони ніде не зареєстровані та зростають наче гриби, запозичуючись із закордонного.
На відміну від загальної думки, у більшості неформалів рівень інтелекту вище середнього, вони зазвичай багато читають, добре розуміються на музиці, і серед них чимало творчих людей. Відокремити неформалів досить складно, але визначимо найпопулярніші серед сучасної молоді течії.

Емо
Головне для представників цієї субкультури - емоції. І вони черпають їх звідусіль - із музики, книг, кіно. Часто в емо-музиці переважає крик («скрім»), плач, вереск. Серед інших субкультур особливою любов'ю не обділені, особливо хлопчача частина емо. Їх вважають плаксіями і всерйоз не сприймають. Носять виключно чорно-рожевий одяг, кеди, часто стрижуть волосся і залишають довгу чілку, що закриває пів-обличчя.
Прихильники Емо дуже чутливі, емоційні діти, які виносять протест «сірому, буденному» суспільству.
Але, найголовніше, цей протест може бути небезпечним для самих представників цієї субкультури, оскільки носить саморуйнівний характер. Досліджуючи Інтернет-сайти Емо, бачимо пропаганду самогубства. Загроза полягає в тому, що дані сайти стають особливо небезпечним для підлітків через їх особливості даного вікового періоду, який характеризується ще несформованим світоглядом, підвищеною вразливістю психіки, зміною життєвих орієнтацій та значимих для дитини осіб, що призводить до негативного сприйняття світу, наслідування самогубства як єдиного засобу самовираження.
Готи
Улюблені неформали бабусь-пенсіонерок. Прийнято вважати, що субкультура готів виникла 1979 року в Англії і пізніше поширилася по всій Європі. Готи носять чорний одяг, багато з них мають довге волосся (зазвичай пофарбоване в чорний колір, фарбують нігті і очі в чорний колір, часто «вибілюють» обличчя, через що зовні дещо «схожі на вампірів». Живуть готи за принципом: «Momento mori» - пам'ятай про смерть. Із прикрас готи уподобають виключно срібло. Золото для них - символ даремно пролитої людської крові й жорстокості. Затяті індивідуалісти і романтики. Готи зазвичай люди освічені, добре розуміються на мистецтві, історії та літературі, часто самі пишуть вірші та музику. Люблять гуляти кладовищами, цікавляться містикою. Тому часто їх зараховують до сатаністів. Хоча це не так. Зазвичай готи носять хрест-анкх, деякі розумники трактують як «темний» символ. Насправді анкх - давньоєгипетський символ, а вчені довели його корисну дію на організм. Слухають, як правило, готик-мегал. Це переважно повільна музика з яскравим жіночим (рідше - чоловічим) вокалом.
Панки
Головна ідея панківського руху - анархія.У нас панки виникли як знак протесту проти радянської влади, а не просто музична субкультура. Чітких уподобань в одязі в них немає - одні вдягають усе підряд, інші - вдягаються, як металісти, полюбляють порвані джинси, стіли та носять беги, на одязі й речах часто нашивки із зображенням, назвами панківських груп.Поважають музичні групи типу «Гражданская оборона» та «Exploited». Специфічний шик для панка - ірокез, особливо якщо він яскраво пофарбований і стоїть перпендикулярно до голови. Проте це не просто зачіска, а протест проти... насилля. Таку зачіску носило плем'я ірокезів в Америці, яке потім жорстоко винищили. Серед панків багато так званих антифашистів. Вони носять комуністичну символіку, атрибутику СРСР, червоні шнурки і скріпки.

Растамани
Растаманство (растафаріанство) нині, скоріше, переростає у своєрідну релігію. Вони вдягають дреди, мішкуватий одяг трьох кольорів - червоного, жовтого та зеленого, що символізує прапор Ефіопії, носять расту - кольорову прикрасу у волоссі. Основні ідеї растаманства заклав ефіопський принц Тафарі, який виклав їх у своїй книзі. У растів навіть є божество - Джа. Сучасний растаман – це той, хто слухає рэггей, палить «травку», вдягає просторне вбрання та заплітає волосся в «дреди», а за світоглядом майже не відрізняються від течії Хіпі, яка на даний час вже втратила свою актуальність.
Скінхеди
 Скінхеди, скіни (від англ. Skin - шкіра і head голова) – збірна назва представників молодіжної субкультури, яка сформувалася в Лондоні в кінці 60-х років двадцятого сторіччя. Важається, що 1969 рік був піком популярності цієї субкультури.На відміну від уявлення, яке склалося у суспільстві, не всі «скіни» є прихильниками нацистської ідеології. У загальній більшості представники даної течії – це агресивно налаштована молодь, яка виражає свій протест наднаціоналістичними поглядами та не визнає інші раси як рівних членів суспільства.Носять за звичай чорні або червоні берци, шкіряні штани та куртки. Із самої назви течії видно, що як такої зачіски в них не має (бритоголові).Полюбляють «важкий» рок, спиртні напої, а також часто збираються у великі групи – тусовки. Головна загроза для суспільства полягає в їх агресивності, вони часто під впливом алкоголю або наркотичних речовин створюють жорстокі бійки, які переростають у велике кровопролиття.

Хіпі
Хіпі – це перше покоління американського післявійськового «бебі-буму», яке виросло у свій час і якому не до вподоби консерватизм та «правильність» американського суспільства 30-60-х років. Хіпі – це своєрідний протест проти індустріального суспільства з його жорсткими нормами, правилами тощо.Прихильники хіпі – це молодь з довгим волоссям, які полюбляють слухати рок-музику, їздять на різні фестивалі, вживають наркотики, пропагують вільну любов, влаштовують демонстрації та заперечують загальну масову культуру.
Металісти
Серед їхніх атрибутів - шкіряні куртки-«косухи», (іноді шкіряні штани), чорний одяг, довге волосся, футболки та беги із зображенням улюбленого метал-гурту, напульсники (з назвою метал-гурту чи шкіряні з металевими деталями), шипи (на напульсниках чи косухах) та ланцюг - «антигоп». У антигопа своя історія. Його використовували за назвою - відбивалися, від грабіжників. Один кінець ланцюга чіпляли до пояса штанів, другий - до гаманця, який носили в задній кишені. До речі, на світанку субкультури металісти любили шкіряний одяг; проте згодом на певний час мали від нього відмовитися, адже його вподобали... гомосексуалісти. Багато хто з них полюбляє фантастику, грає на гітарі. Слухають метал, часто - російський рок. Серед улюблених гуртів - «Арія», «Епідемія» та інші.


title: Презентація на тему «Es herbstet schon»

text:
Es herbstet  schon
In der Stunde
lernen und üben wir neue Wörter
hören wir einen Dialog zu
bilden unsere Dialoge
lesen den Text «BILDER DES HERBSTWALDES»
beschreiben den Herbstwald

                  Herbst

_______________	_____________	  __________
________________	_____________   ___________

Markiert und sortiert den Dialog

- Wollen wir einen Spaziergang im Wald machen!
- Stimmt. Es ist so warm und still.
- Ja, kein Wunder. Mit dem Herbst kommt Nieselregen. Aber wie schön ist die Natur im Herbst.
- Ja, du hast recht. Komm die Natur genießen.

   1
- Heute ist herrliches Wetter. Nicht wahr?
- Warum denn nicht? Das Wetter ist wirklich wunderschön. In den letzten Tagen hat es so oft geregnet.
- Gar zu gerne.
Die Elster  -n

                                                             die Meise  -n

Die Krähe   -n

                                                             die Tanne -n
Die Birke -n
Die Pappel  -n                            der Espenwald

                                            die Baumhöhlung  -en

Das Eichhörnchen

                                                               die Eichel  -n

Der Pilz  -e

                                              die Nuss  -  die Nüsse
Antonyme
BILDER DES HERBSTWALDES	                          Seite 45

Tag und Nacht		       Lebensmittel

Meise, Spechte		       Tier

Eichhörnchen		        Pflanzen

Nüsse, Pilze		      rund um die Uhr

Blumen und Gräser	       Vögel

Espe, Birke, Tanne		  Jahreszeit

golden, rot			        Farben

Herbst			             Heu

Minute			             Bäume

trockenes Gras		       Stern

die Sonne			        Zeit

die Tage
die Nächte
Schön
Die Birken
Der Espenwald
die Tannen
Die Pappeln
Die Sonne
still
trockene
Sperlinge
Ab und zu
hübsches            Eichhörnchen
schön sein;
bunte Blätter haben;
immer dunkelgrün bleiben;
die schönen Blätter abreißen;
einen bunten Teppich bilden;
mild wärmen;
still sein;
den Winter über bleiben;
einen Vorrat an Lebensmitteln anlegen
Was habt ihr im Wald gesehen?
Die Hausaufgabe


title: Презентація на тему «Стереотипи» (варіант 4)

text:
Стереотипи
та упередження
Підготувала учениця 11 класу
Боброва Ольга

Стереотип - усталене ставлення до подій, вироблене на основі порівняння їх з внутрішніми ідеалами.

Соціальний стереотип - це система економії ресурсів в процесі оцінювання моделей середовища.
Стереотип починає діяти ще до того, як вмикається розум. Це накладає специфічний відбиток на дані, які сприймаються нашими органами чуття ще до того, як ці дані досягають розуму. Ніщо так не чинить опір утворенню або критиці, як стереотип, так як він накладає свій відбиток на фактичні дані в момент їхнього сприйняття.
Ґендерні стереотипи - це соціально загальні уявлення про особисті якості та поведінкові моделі чоловіків і жінок, а також про гендерну специфіку соціальних ролей.
У 2000 р. ООН так сформулювала п’ять глобальних тривог людства: бідність, екологія, демографія, мир і ґендер.
Ґендерне питання визначено питанням світового значення і питанням світового масштабу розв’язання.

Ґендер - це одна з найважливіших проблем третього тисячоліття.
Поняття ґендер увійшло у загальний вжиток із соціології і означає соціально-рольовий статус людини (соціальні можливості кожної статі в освіті, професійній діяльності, доступ до влади, сімейні ролі та ін., особливості соціальної поведінки, стилю життя та способу мислення).
Ґендер - це культурна характеристика поведінки, яка виховується у відповідності до статі в певному суспільстві в певний час.
Ґендер - це набір соціальних ролей. Це костюм, маска, в яких чоловік та жінка виконують свої соціальні ролі.
Ґендерні ролі бувають різними в різних культурах.
Стереотипи з приводу ґендеру відображають погляди суспільства на поведінку, яка характерна для чоловіка або для жінки, а також уявлення про «справжню» жінку або «справжнього» чоловіка.
Соціальні ролі чоловіків та жінок створені штучно, вони зумовлені історичними та культурними факторами і можуть змінюватися.
Національні стереотипи - це спрощене, емоційно забарвлене уявлення одного народу про інше або про самого себе. Незважаючи на те, що національні стереотипи можуть містити зерно істини, вони часто засновані на дискримінації і забобонах і мають, прямо скажемо, негативну природу. Укоріненню стереотипів сприяє той факт, що їх розділяє більшість людей.
Таким чином, національний стереотип можна визначити як упереджене ставлення до представника тієї чи іншої нації.

Вчені-психологи вважають, що національні стереотипи виникають і живуть в нашій свідомості з-за слабкості нашого критичного мислення. Щоб жити в цьому світі, повному найрізноманітніших явищ і людей, людині потрібні певні спрощення-категорії. Тому він, замість того щоб всебічно розглянути кожного, з ким спілкується, навішує на нього відомий ярлик. Так нам легше і простіше.
Релігійні та расові стереотипи нині є актуальною проблемою; так, більшість людей вважає мусульман агресивними фанатиками, людей негроїдної раси – потенційними злодіями та наркодилерами.
Етностерети́п, етні́чний стереоти́п — узагальнений, емоційно-насичений образ етнічної групи або її представників, який сформувався історично у контексті розвитку міжетнічних стосунків. Віддзеркалюючи бажання людей зберегти етнокультурну ідентичність, етностереотип відіграє важливу соціальну роль як фактор консолідації та фіксації етнічної групи, чіткого окреслення її кордонів.
Сучасний світ не стоїть на місці – саме це повинен усвідомити кожен. Боротьба зі стереотипами та упередженнями – це важливо, бо, як говорить визначення «стереотип є засобом економії розумових зусиль». Виходить, що люди, які переслідують інших людей, слідуючи своїм стереотипним уявленням не користуються розумом. Але мораль та людяність – поняття, що не підлягає узагальненню та спрощенню, вони потребують можливості гнучко мислити, дивитись у корінь проблеми, розуміти причинно-наслідкові зв’язки та, банально, уміння надати емоційну підтримку собі ближньому. Потрібно розуміти, що жоден з нас не вибирає свою расу, гендер, сексуальну орієнтацію.
Всі ми люди і потребуємо любові та підтримки один одного. Хвороби, війни – ось що справді проблема. Зосереджуючись на особистісних аспектах один одного ми не слідкуємо за проблемами глобальними, і це справді завдає шкоди.
Отже, стереотипи та упередження – актуальна проблема третього тисячоліття.


Презентація на тему «Исторические места ФРГ»


title: Презентація на тему «Інформатика в особистостях»

text:
Інформатика в особистостях
Підготувала
учениця 10-А класу
Джура Аліна
Зміст
Блез Паскаль
Шарль Ксавьє Томас де Кольмар
Чарльз Беббідж
Ада Августа Лавлейс
Герман Холлеріт
Перша «миша»
Блез Паскаль (1623 - 1662) лічильний пристрій
      У 1641 році французький математик Блез Паскаль, коли йому було 18 років винайшов лічильну машину - "бабусю" сучасних арифмометрів. Попередньо  він побудував 50 моделей. Кожна наступна була досконаліша за попередню.

     1642 французький математик Блез Паскаль конструював лічильний пристрій, щоб полегшити працю свого батька - податкового інспектора, якому доводилося робити чимало складних обчислень. Пристрій Паскаля вмів тільки складати і віднімати.

Шарль Ксавьє Томас де Кольмар
      Два століття потому, в 1820 француз Шарль Ксавьє Томас де Кольмар (1785 ... 1870) створив Арифмометр, перший масово вироблений калькулятор. Він дозволяв робити множення, використовуючи принцип Лейбніца, і був підмогою користувачеві при діленні чисел. Це була найбільш надійна машина у ті часи, вона не даремно займала місце на столах рахівників Західної Європи. Арифмометр так само поставив світовий рекорд за тривалістю продажів:остання модель була продана на початку XX століття.

Чарльз Беббідж
      Беббідж увійшов до історії як конструктор першого повноцінного комп'ютера. Як один з засновників Королівського астрономічного товариства, відчував гостру потребу у створенні потужного механічного обчислювача, здатного автоматично виконувати довгі, вкрай стомлюючі, але дуже важливі астрономічні калькуляції.

         У 1823 році англійський мрійник Чарлз Беббідж переконав британський уряд профінансувати «аналітичний пристрій». Він повинен був стати засобом для будь-яких обчислень і працювати за рахунок енергії пари. Але найголовнішим нововведенням було те, що вся програма її діяльності зберігалася на перфорованій стрічці. Машина Беббіджа не була закінчена за його життя, так як доступна тоді йому техніка не могла забезпечити реалізацію його проекту.

         Проте в 1991 році група під керівництвом Дорона Суейда в Лондонському музеї науки виготовила «аналітичний пристрій» (іноді називається «різницевої машиною») на основі проекту Беббіджа. При ширині 3 метри і висотою 2 метри він важив три тонни і міг виконувати обчислення до 31 десяткового знака. Це показувало, що Беббідж набагато випередив свій час, навіть незважаючи на те що прилад був непрактичний, оскільки доводилося крутити відповідну ручку сотні разів, для того щоб виконати одне обчислення.

Ада Августа Лавлейс
         Вона є першим програмістом. Її рукою бiльш пiвтора столiття тому були написанi програми разюче схожi з програмами, складеними пiзнiше для перших електронних обчислювальних машин. Можна лише дивуватися i захоплюватися тим що зробила ця юна жiнка.

Герман Холлеріт
    Відомий як творець електричної табуляційної системи.
      Перший статистичний табулятор був побудований американцем Германом Холлерітом, з метою прискорити обробку результатів перепису населення, яка проводилася в США 1890 року.

       Холлеріт закінчив роботу над табулятором до 1890 р. Потім в бюро перепису були проведені випробування, і табулятор Холлеріта в змаганні з декількома іншими системами був визнаний найкращим. З винахідником був укладений контракт. Після проведення перепису Холлеріт був удостоєний декількох премій, і отримав звання професора в Колумбійському університеті.

Перша «миша»
           Перша «миша» була сконструйована у 1964 році руками аспіранта  Біла Інгліша під керівництвом власне винахідника і батька самої концепції Дугласа карла Енгельберта. Пізніше Джеф Руліфсон  покращив конструкцію і розробив програмне забезпечення. 9 грудня 1968 року Дуглас Енгельбарт вперше продемонстрував свій винахід на компютерній виставці в Сан-Франциско.

Перша «миша»
      Першу мишку доктора Енгельбарта було зроблено з дерева, і в ній була лише одна кнопка. Однак ідея нового способу оброблювання текстових файлів, можливість виділити, скопіювати й вставити частини тексту за допомогою однієї руки лягла в основу багатьох сучасних технологій. Патент на нову мишку був отриманий 17 листопада 1970  року.

Кінець


Презентація на тему «Жофре? Рюде?ль»


Презентація на тему «Динамічний хмарочос»


title: Презентація на тему «Індійський танець» (варіант 5)

text:
Індійський танець
підготували:
учні 11-А класу
ХЗОШ №102
Антіпова Марія і Перельотов Владислав
Ігри Кришна
Традиції індійського танцю
Тематика заснована на міфах, легендах і творах класичної літератури;

Шива-творець  і покровитель танцювального мистецтва в Індії
Натьям-храмовий танець, частина релігійного обряду
У індуїзмі танець - засіб духовного розвитку людини.
Класичні танці
У санскриті «танець» і «драма» позначаються одним і тим же словом — «натья», що відображає нерозривність цих понять.
Є правила (мудра і хаста), що визначають мову рук, тулуба, плечей, предпліччя, шиї. Існує 24 типи рухів однією кистю, 13 типів рухів кистями рук, 10 рухів руками цілком, 5 типів рухів для грудної клітки і по 5 типів для торсу, живота і стегон. Є типи рухів для брів, а також 36 типів поглядів.
Майже всі танці індуїстів виконуються босоніж
Індійський танець прийнято розділяти на класичний і народний.
Індійський танець - це і духовна практика, і система управління власним тілом. Індійський танець – видовище святкове і захоплююче, за яким стоять роки тренувань і неухильне дотримання стародавніх канонів.

Чотири стилі індійського танцю вважаються класичними: Бхарата-натьям, Катхак, Катхакалі і Маніпурі(релігійні танці)
Бхарата-натьям
танець-молитва, танець-розмова, що виконувався девадасі в храмах Шиви;
"Бхарата-натьям" переводиться як "індійський танець"
Кахтак
Катхак — це танець жерців-брамінів, які висловлювали за допомогою танцю і пантоміми історію свого віровчення. Катхак заснований на міфологічних сюжетах з життя бога Крішни і його дружини Радхи;
Кахкалі - розповідь-мистецтво, пантомімічний танець-драма
Маніпурі
Маніпурі - танець, присвячений богу Крішна, зображає відносини між Крішною і його дружиною Радхою. Традиційне уявлення в стилі маніпурі - повномасштабна опера з елементами танцю і хоровим виконанням. Поєднання строгої стриманності і легкості.
Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Кабукі» (варіант 2)

text:
Кабукі (яп. 歌舞伎, «пісня, танець, майстерність») — один з видів традиційного театру Японії.
Жанр кабукі утворився в XVII столітті на основі народних пісень і танців. Початок жанру поклала Окуні, служниця святилища Ідзумо Тайся, котра у 1602 р. стала виконувати новий вид театралізованого танця у висохлому руслі ріки неподалік Кіото.
Період з 1629 по 1652
Дещо груба і, навіть, шалена атмосфера театральних вистав кабукі привернула до себе увагу сьоґунату Токуґава, і в 1629 році, у цілях збереження суспільної моралі, жінкам було заборонено виступати на сцені. Деякі історики ввжають, що уряд також був занепокоєний популярністю вистав, що висвітлювали життя звичайних людей, а не героїв давнини, і скандалами, пов'язаними з кабукі, у які були втягнені деякі урядовці.
Через велику популярність кабукі, місце жінок-виконавиць ролей зайняли юнаки. Разом з цим змінився і характер вистав — більше уваги приділялося драматичному мистецтву, ніж танцю. Однак, це мало вплинуло на моральну сторону вистав, до того ж хлопці-актори були не менш доступні для публіки, ніж їх попередниці. Вистави часто припинялися бешкетами, що зумовило сьоґунат заборонити виступи юнаків на сцені кабукі в 1652 році.
«Чоловічий» період
З 1653 р. в трупах кабукі могли виступати тільки зрілі чоловіки, що спричинило розвиток витонченого, глибоко стилізованого виду кабукі — яро-кабукі. Ця метаморфоза відбулася під впливом також популярного в той час в Японії комічного театра кьоґен. Практично до сьогодні всі ролі кабукі виконуються чоловіками. Актори, які спеціалізуються на виконанні жіночих ролей називаються онаґата або ояма. Два інших стиля виконання називаються араґото (яп. 荒事, «грубий стиль») і ваґото (яп. 和事, «м'який, гармонійний стиль»). Серед акторів кабукі існують справжні театральні династії, які спеціалізуються на певних стилях гри.
Кабукі у теперішній час
У сучасній Японії кабукі лишається доволі популярним жанром — він найпопулярніший вид театрального мистецтва серед усіх традиційних японських драматичних жанрів. Багато провідних акторів кабукі часто знімаються у кіно і на телебаченні.
У деяких театральних трупах жіночі ролі знов стали виконувати жінки, а після Другої Світової війни був сформований повністю жіночий колектив кабукі Ітікава Кабукі-дза. 24 листопада 2005 року кабукі ввійшов у «Третю Декларацію шедеврів усного спадку людства» ЮНЕСКО.
Театр кабукі у теперішній час складається із трьох типів вистав:
Дзідаі-моно (яп. 時代物) — «історичні» п'єси, створені до періоду Сенґоку.
Сева-моно (яп. 世話物) — «простонародні», створені після періоду Сенґоку.
Сьоаґото (яп. 所作事) — танцювально-драматичні п'єси.
Сцена в театрі кабукі має своєрідну будову. Її авансцена ханаміті (яп. 花道, букв. «квіткова стежка»), якою актори виходять на сцену та з неї під час театрального дійства, розташована просто у глядацькому залі.
Головним елементом театру Кабукі є маски та грим.
Підготувала Попова Анастасія
учениця 11-Б класу


title: Презентація на тему «Васнецов» (варіант 2)

text:
Віктор Михайлович Васнєцов
"Я жив серед мужиків і баб, - писав Васнєцов другу Володимиру Васильовичу Стасову (1824 - 1906), - і любив їх не "народницькі", а попросту, як своїх друзів і приятелів, слухав їхні пісні й казки, заслухувався, сидячи на печі при світлі й тріску лучини".
Виконалиучениці 11-Б класуХарківської гімназіі №55Дорохова Анна та Трунова Ілона
Дякуємо за увагу!


Презентація на тему «Життя та творчість Гео Шкурупія»


Презентація на тему «Історія професії»


title: Презентація на тему «Національний історичний музей Республіки Білорусь»

text:
Національний історичний музей Республіки Білорусь

Національний історичний музей - найбільший музей Республіки Білорусь . Розташований в Мінську на вулиці Карла Маркса

    В музеї міститься близько 370 тисяч одиниць зберігання.
    У музеї працюють 10 експозиційних і виставкових залів.З них вже кілька років відкриті експозиції:
 «Стародавня Білорусь (первісна епоха та Середньовіччя)»,
«Старовинна геральдика Білорусі»,
 «З історії зброї»,
 «Старий міський побут (XIX - початок XX ст.)».

   У фондах музею зберігаються наступні колекції:

    археологічна
    образотворчого мистецтва
    іконопису
    кераміки
    друкарства
    народного мистецтва
    народного одягу
    нумізматична
    зброї
    письмових джерел
    сфрагістики
    фарфору та скла
    фотодокументальна джерел
    етнографії
Галерея експонатів

 Обмундирування та спорядження гусар Речі Посполитої
Друк Яна Собеського
          Альбрехт Антоній Радзивілл
Лев Сапіга
Меморіальні матеріали Емерік та Кароля, графів Гуттен-Чапскіх
Друкарський верстат Гутенберга
Лицар
 Польсько-російський календар
 Гармати
Обладунки
Скарб римських монет 1 - 2 століття н. е.


Презентація на тему «Азалія»


title: Презентація на тему «Державні Символи України» (варіант 3)

text:
Державні Символи України

Прапор
Держа́вний пра́пор Украї́ни — стяг із двох рівновеликих горизонтальних смуг синього і жовтого кольорів, із співвідношенням ширини прапора до його довжини 2:3.
Герб
Держа́вний Герб Украї́ни — герб держави Україна, один із чотирьох її офіційних символів поряд з прапором, гі́мном іКонституцією. 19 лютого 1992 року затверджено Малий Державний герб України. Конституцією також передбачений і Великий Державний герб, однак досі його не прийнято.
Центральною геральдичною фігурою герба є Тризуб Володимира І Святого, великого князя київського, володаря Русі. Окрім цього, згідно з Конституцією України, елементом Великого герба мусить бути герб Війська Запорозького[1].

Гімн
Державним гімном України є перший куплет та приспів пісні «Ще не вмерла України і Слава, і Воля», слова Павла Чубинського, музика Михайла Вербицького. Офіційно «Музичну редакцію» державного гімну ухвалила Верховна рада України 15 січня 1992 року; слова гімну затверджено «законом про Гімн України»
Первісний текст Чубинського
Ще не вмерла Україна, ні слава, ні воля,Ще нам, браття молодії, усміхнеться доля!Згинуть наші вороженьки, як роса на сонці,Запануєм і ми, браття, у своїй сторонці!Душу й тіло ми положим за нашу свободуІ — покажем, що ми, браття, козацького роду!Гей-гей, браття милі,Нумо братися за діло,Гей, гей, пора встати,Пора волю добувати!Ой, Богдане, Богдане, славний наш гетьмане,Нащо оддав Україну ворогам поганим?!Щоб вернути її честь, ляжем головами,Наречемось України славними синами.Душу й тіло ми положим за нашу свободуІ — покажем, що ми, браття, козацького роду!Спогадаймо тяжкий час, лихую годину,тих, що вміли умирати за нашу Вкраїну,Спогадаймо славну смерть лицарства-козацтва!Щоб не стратить марно нам свого юнацтва!Душу й тіло ми положим за нашу свободуІ — покажем, що ми, браття, козацького роду!
Кінець


title: Презентація на тему «Лаврентій Зезаній»

text:
Лаврентій Зезаній

Граматика
Гродненський «Катехізис»
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Григорій Косинка» (варіант 4)

text:
Григорій Косинка

Життєпис   Творчість

Григорій Михайлович Косинка
При народженні:  Григорій Михайлович
                                             Стрілець
Псевдоніми, криптоніми:  Косинка
Дата народження:       29 листопада 1899
Місце народження:с. Щербанівка, Обухівський повіт, Київська губернія
Дата  смерті:                  15 грудня 1934
Місце  смерті:                Київ
Національність:             українець
Громадянство:               СРСР
Мова творів:                   українська
Рід діяльності:               прозаїк
Роки активності:           1919—1934
Жанр:                               оповідання,     імпресіоністична    новела

      Зі спогадів  дружини Тамари Михайлівни Мороз-Стрілець про чоловіка: «дуже любив квіти..., а серед них... червоні косинці», по-науковому  - «плакун верболистий»      Тамара Михайлівна розповіла це, щоб знали: письменник узяв  псевдонім від квітки. Щоб не думали, що то хустинка.

 Косинка ← червоні косинці (квіти)
Дитячі рокиГригорій Косинка народився у бідній селянській родині в селі Щербанівка Обухівського повіту на Київщині .
Рід був давній, чумацький, але зубожілий — батько  щовесни ходив на заробітки косарем у херсонські степи.
Григорій змалечку пас людську худобу, а зимою ходив у сусіднє село до земської школи. «Краснянська школа — мій перший університет», — казав він згодом.
1908 році родина виїхала на Далекий Схід, оселившись на березі Амуру, почали будувати хату, проте вже через півроку повернулася на Батьківщину.
Малий Грицько полов буряки ,  працював у панській економії — погоничем худоби чи то робітником біля машини.
Читати його навчив дід по матері, Роман Онищенко.(«Кобзар», «Конотопська відьма Квітки-основ’ненка)

Освіта
1913 – початкова школа у с. Красному
1914 – Київ, вечірні гімназійні курси
1920—1922 навчався в Київському інституті народної освіти (КІНО), який так і не закінчив через матеріальну скруту
часто виступав на літературних вечорах, зібраннях Всеукраїнської академії наук (ВУАН) із читанням власних творів.

Фото і зворотній бік документа, що засвідчує особуГригорія Косинки (Стрільця). 1919 рік.
Літературне об’єднання ”Ланка”(згодом — МАРС — Майстерня революційного слова).
Зліва направо: Борис Антоненко-Давидович, Григорій Косинка, Марія Галич, Євген Плужник,Валер’ян Підмогильний, ТодосьОсьмачка.
Київ, вулиця Володимирська 49. 1925 рік.

1920 року, стає членом літературно-мистецької групи «Гроно»
 У літературно-мистецькому збірнику «Гроно»   опубліковано три новели Косинки — «Мент», «За земельку», «Під брамою собору».)

- 1922 з'явилася перша збірка Григорія Косинки «На золотих богів»
- робота у пресі
- відповідальним секретарем Всеукраїнського фотокіноуправління (ВУФКУ)
- сценаристом на Київській кінофабриці (зараз — Національна кіностудія художніх фільмів імені О.Довженка),
- У Державному видавництві України,
- на радіо: директором Харківського і Київського радіокомітетів
- Збірки:  «В житах» (1926), «Політика» (1927), «Вибрані оповідання»(1928, 1929)
переклади
Активна творча діяльність:  1919 - 1934

«У двадцяті роки оповідання Григорія Косинки — їй-бо, не перебільшую — з рук виривали» ,- згадував О.Ковінька
4 листопада 1934 викрадений органами НКВД СРСР.    Про це згадує його дружина …
Косинку засудили за звинуваченням у приналежності до організації, яка готувала терористичні акти проти  російських комуністів

Косинку вбили комуністи 15 грудня 1934 року.
Перед смертю він встиг передати дружині листа:

Арешт та загибель
Пробач, що так багато горя приніс тобі за короткий вік. Прости, дорога дружино, а простивши — прощай. Не тужи, кажу: сльозами горя не залити. Побажаю тобі здоров'я. Побачення не проси, не треба! Передачу, коли буде можливість, передай, але не часто. Оце, здається, все. Я дужий, здоровий
Реабілітація та вшанування пам'яті
18 грудня газети повідомили про страту Косинки. Наприкінці грудня 1934 року на квартирі                      М. Рильського зібралися письменники, аби вшанувати пам'ять убитого. Після цього, аж до часів «хрущовської відлиги», про Косинку не згадували.
1956 Андрій Малишко присвятив йому вірша:

Григорію Косинці
Ми тебе шукаєм по росинці
В Щербанівці, серед тополин,
І виходить мати у косинці
Виглядає, чи не прийде син.
Не приймав ти підлості нітрохи,
Прогримів, немов весняний грім,
І стоїть замучена епоха
Над безсмертним іменем твоїм.

Письменника реабілітовано 19 жовтня 1957 року посмертно  . У копiї довiдки за формою № 30, що зберiгається в архiвних фондах ЦНБ iм. Вернадського АН України, зазначається російською мовою:              «за отсутствием состава преступления»

Творча спадщина письменника складає 30 новел, оповідань, нарисів
Видання творів Г. Косинки  різних років


title: Презентація на тему «Громадські організації»

text:
Громадські організації, що борються за етичне ставлення людини до тварин

 Люди за етичне ставлення до тварин

В основі зоозахисних принципів організації лежить переконання що тварини мають права і заслуговують того, щоб їх основні інтереси були враховані, незалежно від того, чи приносять вони користь людям. На переконання прихильників організації, тварини здатні страждати і прагнуть самостійно вести власне життя. Тобто, організація вважає, що люди не мають права використовувати тварин для їжі, одягу, розваг,дослідів і будь-яких інших цілей.
      Проекти РЕТА

Партія захисту тварин

   Нідерландська політична партія. Вона була створена у 2002 році. Основною метою є захист прав тварин і добробут тварин.
Молодіжна ліга захисту тварин

Члени організації це волонтери-ентузіасти, які свій вільний від сім’ї та роботи час присвячують справі порятунку та допомоги тваринам. Головна ціль- вирішення проблем бездомних тварин на території України.
Хмельницька міська громадська організація захисту тварин"Врятуй життя"

Основні напрямки діяльності:
допомога конкретним тваринам — спасіння, лікування, стерилізація, соціалізація та пошук нових господарів.
Київське товариство захисту тварин

Товариство пропагує гуманізм до всього живого і займає рішучу, безкомпромісну позицію щодо проблеми бездомних тварин. У Притулку обладнано найбільший в Україні ветеринарний стаціонар і госпіталь.
Міжнародне товариство захисту тварин «SOS»

Пропагують власну альтернативу хутру. Співпрацюють з іншими організаціями.


title: Презентація на тему «Методи боротьби з корупцією» (варіант 2)

text:
Методи боротьби з корупцією: світовий досвід і можливості використання в Україні

                                                                  Підготували
 Слухачі наукового учнівського товариства «Оріон»
                                                          м. Нововолинська

Корупція – надзвичайно шкідливе явище суспільного і державного життя. Її небезпека полягає в зниженні ефективності роботи органів влади на всіх її рівнях. Корупція властива практично всім без виключення державам світу, однак її рівень залежить від соціально-економічних умов розвитку даної країни.
Досвід зарубіжних країн у боротьбі з корупцією
Великобританія
Німеччина
Сінгапур
Японія
?

Дякую за увагу!!!