title: Презентація на тему «Oxford» (варіант 2)

text:
Cambridge
	In England two schools of higher education were established, the first was at Oxford and the second at Cambridge, at the end of the 12th century. By the 1220s these two universities were the intellectual leaders of the country.

Oxford is a city and local government discrict in Oxfordshire, England, with a population of 134,248 (2001 census). It is the home of the University of Oxford, the Christ Church Cathedral and the Town Hall.
Oxford in the past: the city
Oxford is the oldest university in the English speaking world, it can lay claim to 9 centuries of continuous existence. There is no clear date of foundation, but teaching existed at Oxford in some form in 1096 and developed rapidly.
1167: Henry II banned English students from attending the University of Paris.
The prestige of Oxford is seen in the fact that it received a charter from King Henry II, granting its citizens the same privileges and exemptions as those enjoyed by the capital of the kingdom; and various important religious houses were founded in or near the city.
Parliaments were often held in the city during the thirteenth century.
The Provisions of Oxford were installed in 1258 by a group of barons led by Simon de Montfort; these documents are often regarded as England's first written constitution.

Oxford in the past: the university
In the 18th century Oxford was era of scientific discovery and religious revival.
Religious controversy ->John Henry Newman, became a Roman Catholic in 1845 and was later made a Cardinal.
	(Anglican Church<->Roman Catholic)
From 1878, academic halls were established for women, who became members of the University in 1920. Since 1974, all but one of Oxford's 39 colleges have changed their statutes to admit both men and women. St Hilda's remains the only women's college.
Oxford's second university, Oxford Brookes University, formerly the Oxford School of Art, based on Headington Hill, was given its charter in 1991 and has been voted for the last five years the best new university in the UK.

What did the students learn in the Middle Ages?
    Grammar,Rhetoric,LogicAstronomy,Arithmetich,Music,
    Geometry and Latin.
Few could go to the universities. Most English people spoke neither Latin (the language of the Church and of education), nor French (the language of law and of the Norman rulers). It was a long time before English became the language of the ruling class.
By the end of the Middle Ages, English as well as Latin was being used.
Many schools were opened, because there was a growing need for educated people who could administer the government, the Church, the law and trade
The method of teaching at the university was transformed the medieval Scholastic method to Renaissance education in the 15th century.
-19th century:included the replacement of oral examinations with written entrance tests; greater tolerance for religious dissent; the establishment of four colleges for women.

University of Cambridge
Cambridge in the past: the university
The University of Cambridge was first established in 1209 (by a group of scholars fleeing authorities in Oxford, and its oldest college, Peterhouse, was founded in 1284.)
In 1209, scholars taking refuge from hostile townsmen in Oxford migrated to Cambridge and settled there. At first they lived in lodgings in the town, but in time houses were hired as hostels with a Master in charge of the students.
 By 1226 the scholars were numerous enough to have set up an organisation, represented by an official called a Chancellor, and seem to have arranged regular courses of study, taught by their own members.
King Henry III took the scholars under his protection as early as 1231 and arranged for them to be sheltered from exploitation by their landlords. At the same time he tried to ensure that they had a monopoly of teaching, by an order that only those enrolled under the tuition of a recognised master were to be allowed to remain in the town.

Mintacím szerkesztése
Mintaszöveg szerkesztése
Második szint
Harmadik szint
Negyedik szint
Ötödik szint
Oxford
&
A map of Oxford, 1605
General information about education:
Reputation
Cambridge
The city of Cambridge is an old English university town and the administrative centre of the county of Cambridgeshire. It is also at the heart of the high-technology centre known as Silicon Fen.
Cambridge is best known for the University of Cambridge, which includes the renowned Cavendish Laboratory, King's College Chapel, and the Cambridge University Library.
According to the 2001 census, the City's population was 108,863 (including 22,153 students).
Kings College Chapel, seen from The Backs.
A map of Cambridge University
Cambridge University Press originated with a printing licence issued in 1534

Reputation:

Some known people who have attended the University of Oxford:
Sir Francis Bacon, Lord Byron,Charles Darwin,Isaac Newton,William Wordsworth,
Bill Gates
The official website:www.cam.ac.uk/
Cambridge
	In England two schools of higher education were established, the first was at Oxford and the second at Cambridge, at the end of the 12th century. By the 1220s these two universities were the intellectual leaders of the country.

Oxford is a city and local government discrict in Oxfordshire, England, with a population of 134,248 (2001 census). It is the home of the University of Oxford, the Christ Church Cathedral and the Town Hall.
Oxford in the past: the city
Oxford is the oldest university in the English speaking world, it can lay claim to 9 centuries of continuous existence. There is no clear date of foundation, but teaching existed at Oxford in some form in 1096 and developed rapidly.
1167: Henry II banned English students from attending the University of Paris.
The prestige of Oxford is seen in the fact that it received a charter from King Henry II, granting its citizens the same privileges and exemptions as those enjoyed by the capital of the kingdom; and various important religious houses were founded in or near the city.
Parliaments were often held in the city during the thirteenth century.
The Provisions of Oxford were installed in 1258 by a group of barons led by Simon de Montfort; these documents are often regarded as England's first written constitution.

Oxford in the past: the university
In the 18th century Oxford was era of scientific discovery and religious revival.
Religious controversy ->John Henry Newman, became a Roman Catholic in 1845 and was later made a Cardinal.
	(Anglican Church<->Roman Catholic)
From 1878, academic halls were established for women, who became members of the University in 1920. Since 1974, all but one of Oxford's 39 colleges have changed their statutes to admit both men and women. St Hilda's remains the only women's college.
Oxford's second university, Oxford Brookes University, formerly the Oxford School of Art, based on Headington Hill, was given its charter in 1991 and has been voted for the last five years the best new university in the UK.

What did the students learn in the Middle Ages?
    Grammar,Rhetoric,LogicAstronomy,Arithmetich,Music,
    Geometry and Latin.
Few could go to the universities. Most English people spoke neither Latin (the language of the Church and of education), nor French (the language of law and of the Norman rulers). It was a long time before English became the language of the ruling class.
By the end of the Middle Ages, English as well as Latin was being used.
Many schools were opened, because there was a growing need for educated people who could administer the government, the Church, the law and trade
The method of teaching at the university was transformed the medieval Scholastic method to Renaissance education in the 15th century.
-19th century:included the replacement of oral examinations with written entrance tests; greater tolerance for religious dissent; the establishment of four colleges for women.

University of Cambridge
Cambridge in the past: the university
The University of Cambridge was first established in 1209 (by a group of scholars fleeing authorities in Oxford, and its oldest college, Peterhouse, was founded in 1284.)
In 1209, scholars taking refuge from hostile townsmen in Oxford migrated to Cambridge and settled there. At first they lived in lodgings in the town, but in time houses were hired as hostels with a Master in charge of the students.
 By 1226 the scholars were numerous enough to have set up an organisation, represented by an official called a Chancellor, and seem to have arranged regular courses of study, taught by their own members.
King Henry III took the scholars under his protection as early as 1231 and arranged for them to be sheltered from exploitation by their landlords. At the same time he tried to ensure that they had a monopoly of teaching, by an order that only those enrolled under the tuition of a recognised master were to be allowed to remain in the town.

Cambridge
	In England two schools of higher education were established, the first was at Oxford and the second at Cambridge, at the end of the 12th century. By the 1220s these two universities were the intellectual leaders of the country.

Oxford is a city and local government discrict in Oxfordshire, England, with a population of 134,248 (2001 census). It is the home of the University of Oxford, the Christ Church Cathedral and the Town Hall.
Oxford in the past: the city
Oxford is the oldest university in the English speaking world, it can lay claim to 9 centuries of continuous existence. There is no clear date of foundation, but teaching existed at Oxford in some form in 1096 and developed rapidly.
1167: Henry II banned English students from attending the University of Paris.
The prestige of Oxford is seen in the fact that it received a charter from King Henry II, granting its citizens the same privileges and exemptions as those enjoyed by the capital of the kingdom; and various important religious houses were founded in or near the city.
Parliaments were often held in the city during the thirteenth century.
The Provisions of Oxford were installed in 1258 by a group of barons led by Simon de Montfort; these documents are often regarded as England's first written constitution.

Oxford in the past: the university
In the 18th century Oxford was era of scientific discovery and religious revival.
Religious controversy ->John Henry Newman, became a Roman Catholic in 1845 and was later made a Cardinal.
	(Anglican Church<->Roman Catholic)
From 1878, academic halls were established for women, who became members of the University in 1920. Since 1974, all but one of Oxford's 39 colleges have changed their statutes to admit both men and women. St Hilda's remains the only women's college.
Oxford's second university, Oxford Brookes University, formerly the Oxford School of Art, based on Headington Hill, was given its charter in 1991 and has been voted for the last five years the best new university in the UK.

What did the students learn in the Middle Ages?
    Grammar,Rhetoric,LogicAstronomy,Arithmetich,Music,
    Geometry and Latin.
Few could go to the universities. Most English people spoke neither Latin (the language of the Church and of education), nor French (the language of law and of the Norman rulers). It was a long time before English became the language of the ruling class.
By the end of the Middle Ages, English as well as Latin was being used.
Many schools were opened, because there was a growing need for educated people who could administer the government, the Church, the law and trade
The method of teaching at the university was transformed the medieval Scholastic method to Renaissance education in the 15th century.
-19th century:included the replacement of oral examinations with written entrance tests; greater tolerance for religious dissent; the establishment of four colleges for women.

University of Cambridge
Cambridge in the past: the university
The University of Cambridge was first established in 1209 (by a group of scholars fleeing authorities in Oxford, and its oldest college, Peterhouse, was founded in 1284.)
In 1209, scholars taking refuge from hostile townsmen in Oxford migrated to Cambridge and settled there. At first they lived in lodgings in the town, but in time houses were hired as hostels with a Master in charge of the students.
 By 1226 the scholars were numerous enough to have set up an organisation, represented by an official called a Chancellor, and seem to have arranged regular courses of study, taught by their own members.
King Henry III took the scholars under his protection as early as 1231 and arranged for them to be sheltered from exploitation by their landlords. At the same time he tried to ensure that they had a monopoly of teaching, by an order that only those enrolled under the tuition of a recognised master were to be allowed to remain in the town.


Презентація на тему «Владимир Всеволодович Мономах»


Презентація на тему «Виникнення та розквіт Київської Русі»


Презентація на тему «Еволюція всесвіту» (варіант 3)


Презентація на тему «Голокост в Україні» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Растояние до звезд»

text: r


title: Презентація на тему «French food» (варіант 1)

text:
Prepared by:
French cuisine was codified in the 20-th century and  become the modern haute cuisine. Knowledge of French cooking has contributed significantly to Western cuisines and its criteria are used widely in culinary education.
cuisine regionale (regional cuisine)

cuisine bourgeoise (prevailing French cuisine)

haute cuisine (fine cuisine, haute cuisine)
 Truffles are a group of valuable and highly sought-after, edible underground fungi. Found in close association with trees, truffes are highly prized as food. They have a smell similar to deep-fried sunflower seeds or walnuts.
Truffles
Bechamel sauce
 Bechamel sauce also known as white sauce, is made with a roux of butter and flour cooked in milk. It is one of the mother sauces of French cuisine and is used in many recipes of Italian and Bulgarian cuisine, for example lasagne.
Souffle
 A souffle is a lightly baked cake made with egg yolks and beaten egg whites combined with various other ingredients and served as a savory main dish or sweetened as a dessert.
 Fondue is a French dish of melted cheese served in a communal pot over a portable stove, and eaten by dipping long-stemmed forks with bread into the cheese.
Fondue
Croissant
  A croissant  is a buttery flaky  bread roll. Croissants are made of a layered yeast-leavened dough. The dough is layered with butter, rolled and folded several times in succession, then rolled into a sheet, in a technique called laminating.
Long loaf (Baguette)
 Baguette is a long thin loaf of French bread which is usually
made from basic lean dough. It varies according to its length
and crisp crust.
The baguettes are also used
for making sandwiches
and snacks.
Standard baguette has a diameter of about 5 or 6 cm
and the usual length of about 65 cm, although baguette can be up to one meter long!
Fruit juices
Mineral water
Very popular coffee


title: Презентація на тему «H.I.V.»

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
By Karina Ocheretyana
Opportunistic infections and malignancies that rarely occur in the absence of severe immunodeficiency (eg, Pneumocystis pneumonia, central nervous system lymphoma).
Persons with positive HIV serology who have ever had a CD4 lymphocyte count below 200 cells/mcL or a CD4 lymphocyte percentage below 14% are considered to have AIDS.
Blood products
Semen
Vaginal fluids
Sharing Needles
Without sterilization Increases the chances of contracting HIV
Unsterilized blades

Unprotected Intercourse
Oral
Anal

Before Birth
During Birth
Abstinence
Protected Sex
Sterile needles
New shaving/cutting blades
It is the most effective method of not acquiring HIV/AIDS.
Refraining from unprotected sex: oral, anal, or vaginal.
Refraining from intravenous drug use
Use condoms every time you have sex
Always use latex or polyurethane condom (not a natural skin condom)
Always use a latex barrier during oral sex
Make sure the package is not expired
Make sure to check the  package for damages
Do not open the package with your teeth for risk of tearing
Never use the condom more than once
Use water-based rather than oil-based condoms
Source: UNAIDS, AIDS Epidemic Update, December 2004.
Total = 39.4 million
Sub-Saharan Africa
South/South-East Asia
Oceania
Caribbean
North Africa/Middle East
Western Europe
North America
East Asia
Eurasia
Latin America
<
42%


title: Презентація на тему «Аnime»

text:
Wie alt sind Animefans?
< 10 Jahre
 2.58% (172)
10 - 12 Jahre
 8.57% (570)
13 - 15 Jahre
 39.53% (2630)
16 - 18 Jahre
 27.74% (1846)
19 - 22 Jahre
 10.38% (691)
23 - 25 Jahre
 2.83% (188)
> 25 Jahre
 8.37% (557)

Manga

Cosplay
Wieviel Geld gebt ihr monatlich für Anime aus?
Keinen Pfennig!
8.37% (115)
18.41% (253)
42.72% (587)
16.08% (221)
10.77% (148)
 3.64% (50)


title: Презентація на тему «Raffles hotel Singapore»

text:
Raffles hotel Singapore
Raffles Hotel is a colonial-style hotel in Singapore. It was established by two Armenian brothers from Persia—Martin and Tigran Sarkies—in 1887. In later years they were joined by younger brothers Aviet and Arshak and kinsman Martyrose Arathoon. With their innovative cuisine and extensive modernisations, the firm built the hotel into Singapore's best known icon. It was named after Stamford Raffles, the founder of modern Singapore, whose statue had been unveiled in 1887. The hotel is currently managed by Fairmont Raffles Hotels International and houses a tropical garden courtyard, museum, and Victorian-style theatre.
Raffles Hotel MuseumThe hotel  houses the Raffles Hotel Museum, which displays the rich history of the hotel. The museum was created after a well-orchestrated heritage search by a public relations consultant. People from all over the world returned items and memorabilia of their stay at the 'grand lady of the Far East'; photographs, silver and china items, postcards and menus as well as old and rare editions of the works of the famous writers who stayed there. These items are displayed in the museum along with photographs of its famous guests and visitors.
Food and beverage outletsInterior view of Raffles HotelAh Teng's BakeryBar and Billard Room & Martini BarEmpire CafeLong Bar, birthplace of the Singapore SlingLong Bar SteakhouseRaffles Courtyard & Gazebo BarRaffles CreameryRaffles GrillTiffin Room, Singapore's oldest restaurantWriter's BarRoyal China at Raffles (branch of the famous Royal China in London)Shinji by Kanesaka
TriviaView of the courtyard and some of the hotel roomsRaffles Hotel is reputedly where the sole surviving wild tiger in Singapore was shot and made extinct. Some stories place this event in the Long Bar. The hotel management claims the tiger escaped from enclosure at a nearby "native show" and was chased underneath the hotel's Bar & Billiard Room (a raised structure) and shot to death there on 13 August 1902.
Raffles Hotel has a shopping arcade housing boutique brands such as Louis Vuitton, Surrender, and Tiffany & Co.. The arcade houses most of the hotel's restaurants. It also has shops such as the custom tailor, CYC The Custom Shop,[9] which makes shirts for Singapore's first prime minister, Lee Kuan Yew, and the third and current prime minister, Lee Hsien Loong. The third floor of the arcade houses the Raffles Hotel Museum and Jubilee Hall.


title: Презентація на тему «Гетьмани Українив 60-80 роки XVII ст»

text:
Гетьмани Українив 60-80 роки XVII ст.
Підготував
Іван Ярошко
Зміст
Іван Виговський
Юрій Хмельницький
Іван Виговський
Іван Виговський
Народився на Овруччині. Випускник Київської братської школи. Працював у київському і луцькому судах, був намісником луцького старости. Згодом поступив до кварцяного війська Речі Посполитої, де дослужився до ротмістра. На початку Хмельниччини брав участь у битві під Жовтими водами 1648 року на боці урядових військ. У ході битви потрапив до татарського полону, але був викуплений гетьманом Богданом Хмельницьким. Після переходу на бік козаків, працював особистим писарем гетьмана, а 1650 року отримав посаду військового генерального писаря. Сформував і очолив козацький уряд при гетьмані — Генеральну військову канцелярію. Брав участь у воєнних операціях при Пилявцях (1648), під Збаражем та Зборовом (1649), Берестечком (1651), Батогом (1652), Жванцем (1653), Охматовом та Львовом (1655). Займався розробкою і був присутнім при укладанні Зборівського, Білоцерківського та Переяславського договорів. У квітні 1657 року при тяжкохворому гетьманові, та після смерті Хмельницького, став регентом при його малолітньому синові — гетьманові Юрієві. 26 липня того ж року обраний на Чигиринській раді новим гетьманом до часу повноліття Юрія, а 26 жовтня знову переобраний гетьманом на загальновійськовій раді в Корсуні. Вступив у конфлікт із Запорозькою Січчю та Полтавським полком, який вилився у повстання під проводом Мартина Пушкаря і Якова Барабаша. Намагався, так само як і опоненти, залучити на свій бік московський уряд. 31 травня 1658 року розбив повстанців і жорстоко покарав полтавську старшину, однак не зміг спинити подальші виступи опозиції, що поклали початок Руїні. В умовах загрози війни з Московією, яка виступила на боці антигетьманських сил, 1658 року уклав Гадяцький договір із Річчю Посполитою, за яким козацька Україна перетворювалася на Велике князівство Руське, третю складову Речі Посполитої. За договором проголошувався руським гетьманом і чигиринським старостою. Під час козацько-московської війни 1658-1659 років вщент розбив московитів під Конотопом за допомоги кримського хана Мехмеда IV. Проте поступово втратив підтримку оточення через невдоволення козаків Гадяцьким договором. У вересні 1659 року передав булаву Юрієві Хмельницькому, після чого виїхав до Речі Посполитої. Решту життя провів на Волині та Галичині, займаючи посаду київського воєводи (1659-1664). 1663 року, після зречення Юрія Хмельницького, намагався повернути собі гетьманство, але програв Павлові Тетері. Був одним із таємних співорганізаторів антипольського повстання, що спалахнуло 1664 року. Арештований поляками і козаками гетьмана Павла Тетері. Страчений у ніч з 16 на 17 березня поблизу села Вільховець.
Юрій Хмельницький
Юрій Хмельницький
Навчався в київському колегіумі. Волею свого батька намічений на гетьманство, втім на Чигиринській нараді 27 серпня 1657 гетьманом було обрано Івана Виговського.Після відходу Виговського на Козацькій раді в Германівці на Київщині 11 вересня 1659 гетьманом України обрано Хмельницького. Скориставшись скрутним становищем України, московський уряд і його уповноважений князь О. Трубєцкой примусили Юрія Хмельницького укласти 17 жовтня 1659 Переяславські статті, які обмежували суверенні права України.Цей договір викликав загальне обурення, і коли в 1660 московське військо, на боці якого вимушені воювати й козаки, у війні з Польщею зазнало поразки, Хмельницький після поразки під Слободищем перейшов на польський бік, московське військо було змушене до капітуляції під Чудновом. Юрій уклав 27 жовтня 1660 року з Польщею так званий Слободищенський трактат, який розривав союз з Москвою, відновлював союз з Польщею й ґарантував автономію України. 1663 року склав булаву й постригся в ченці. У 1664 р. військо Речі Посполитої під командуванням Стефана Чарнецького сплюндрувало Суботів. Також під його супроводом Київський митрополит та Юрій Хмельницький були відіслані в Мальборський замок. Там вони знаходилися до 1667 р. Після звільнення жив в Уманському монастирі. 29 листопада 1665 року підписав у Варшаві присягу на вірність королю та Речі Посполитій. У січні 1668 р. брав участь у Генеральній раді Війська Запорозького, де підтримав орієнтацію Петра Дорошенка на турецький протекторат. У своєму виступі на раді заявив: «Батьківські всі скарби відкопаю і татарам плату дам, тільки б під рукою великого государя і королівської величності не бути». Однак через кілька місяців Хмельницький підтримав його суперника Михайла Ханенка. 1669 р. взятий в битві в полон білогородськими татарами, був відправлений в Білгород, а потім за рішенням гетьмана П.Дорошенка в Константинополь, де перебував в замку Сім Веж. В інтересах султана звільнений з увязнення, проголошений гетьманом і посланий з пашою Ібрагімом під Чигирин проти московского князя Ромадановського. Після того як турки повернулись назад, Юрій Хмельницький з військом завоював декілька українських міст. 1670 р. (за іншими джерелами 1673 р.) Юрія захопили кримські татари і відправили до Константинополя. 1677 року був звільнений султаном з в'язниці і прибув в Україну весною 1677 року разом з турецькою армією під командуванням Ібраґіма-Шайтана для агітації серед козаків, людності. У зверненні до народу титулував себе «Князем сарматським і вождем Війська Запорозького». У 1678-1679 року хотів за допомогою приєднати Лівобережжя, однак йому не вдалося. В 1930 він помер.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Стан економіки України після проголошення незалежності»

text:
Стан економіки України після проголошення незалежності
Незалежна держава неможлива без створення високоефективної національної економіки. На час проголошення незалежності, Україна в економічному відношенні була відсталою, де відбувався швидкими темпами спад виробництва і наступала економічна криза.
Не покращилася ситуація і в середині 1992 року. Чергове підвищення цін на сільськогосподарську продукцію викликало обурення серед населення, шахтарі піднялися на страйк.
Виробництво промислової продукції в 1993 р. знизилось на 21 %. Місячна інфляція восени перевищила 75 %, в грудні - 90 %. Заданими Світового банку, у другій половині 1993 р. рівень інфляції в Україні був найвищим у світі і перевищував показники часів світових воєн.
За 1990-1994 рр. вироблений в Україні національний продукт скоротився майже на 58 %. В умовах гіперінфляції відбувалася масова бартеризація внутрішньої та зовнішньої торгівлі. Причому, як правило, імпортні поставки здійснювались за завищеними цінами.
Економічну кризу в Україні спричинив цілий ряд факторів. Перш за все Україна від СРСР успадкувала такі риси, як монополізм, екстенсивний шлях розвитку, диспропорційність, для подолання яких потрібен тривалий час. Економіка республіки була тісно пов'язана з загальносоюзним господарським комплексом.
Постійно скорочувався обсяг виробленої сільськогосподарської продукції: її обсяг у 2000 р. склав 70 % від рівня 1991 р. Внаслідок неефективності сільське господарство стало одним з головних факторів розкручування інфляційної спіралі. Поглибилася диспропорція між цінами на сільськогосподарську й промислову продукцію: з 1990 р. розрив на користь останньої збільшився у п'ять разів. Отже, за роки незалежності Україна втратила економічного потенціалу майже в 2 рази більше, ніж за роки Другої світової війни.
Загострення становища в економіці відбилося на життєвому рівні народу України. Після проведення лібералізації ціну 1992 р. основна маса населення (близько 64 %) опинилася за межею бідності.
Позитивними результатами 2000 р. стало погашення заборгованості з пенсій, активізація інвестиційної, вт. ч. кредитної діяльності, зростання експортного потенціалу національної економіки, зменшення зовнішнього боргу.


title: Презентація на тему «Козацьке бароко» (варіант 2)

text:
Козацьке бароко
Баро́ко (перлина неправильної форми) — стиль у європейському мистецтві (живописі, скульптурі, музиці, літературі) та архітектурі початку 16 — кінця 18 ст. Хронологічно бароко слідує за Ренесансом, за ним слідує Класицизм. Він висловлює бажання насолоджуватись дарунками життя, мистецтва і природи.
Украї́нське баро́ко або Коза́цьке баро́ко — назва мистецького стилю, що був поширений в українських землях Війська Запорозького у XVII–XVIII ст. Виник унаслідок поєднання місцевих архітектурних традицій та європейського бароко.
Виборовши собі відносну  незалежність під час гетьманування Івана Мазепи, Україна має знову можливість наблизитись до культурно-мистецьких досягнень західної Європи і переймає від неї нові напрямки та перетворює їх у своєму традиційному дусі. Спокійні, зрівноважені форми ренесансу, що базувались на античності, вже не задовольняли сучасного смаку. Для розкішного, хоч інколи неспокійного життя доби бароко, потрібні були більше пишні, багаті зовнішні форми архітектури, просякнуті пафосом, надприродністю. Тому в архітектурі постають розкішні декоративні фронтони, портали, брами переладовані складними гзимсами, вигнутими й покрученими „слимаками” та буйною орнаментикою. Стиль цей прийшов в Україну з Італії і зразу набрав своєрідних мистецьких форм і національного колориту.
Покровський собор(Харків),1689 р.
Георгіївська церква Видубицького монастиря в Києві. 1696 р.

Петропавлівська церква Густинського монастиря на Чернігівщині. 1693 р.

Катерининська церква в м. Чернігів. 1715 р.
Митрополит Петро Могила
Художник невідомий
Смерть Яна Ходкевича в Хотині 1621р.
Стоїть в селі Суботові
На горі високій
Домовина України,
Широка, глибока.
Ото церков Богданова.
Там-то він молився,
Щоб москаль добром і лихом
З козаком ділився…
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Закон про п’ять колосків»

text:
Закон про п’ять колосків
Закон «про п'ять колосків» («П'ять колосків» або просто «Колосќи») — народна назва репресивного радянського закону часів Голодомору. Повна назва: Постанова ЦВК і РНК СРСР «Про охорону майна державних підприємств, колгоспів і кооперації та зміцнення суспільної (соціалістичної) власності» від 7 серпня 1932 р.
Окрім власне самого закону існувала також Таємна інструкція про його застосування.
Згідно з інформацією МЗС України, текст закону був власноруч написаний Сталіним. У постанові, яку в народі прозвали “законом про п’ять колосків” наголошувалося: “Суспільна власність (державна, колгоспна, кооперативна) є основою радянського ладу, вона священна і недоторканна, і людей, які роблять замах на сус¬піль¬ну власність, треба розглядати як ворогів народу”.
 За розкрадання колгоспного та кооперативного майна та вантажів на транспорті призначалася “вища міра соціального захисту — розстріл з конфіскацією всього майна і з заміною при пом’якшуючих обставинах позбавленням волі на строк не нижче 10 ро¬ків з конфіскацією всього майна”.
Амністія у цих випадках заборонялась. На літо 1933 року за цим законом було засуджено 150 000 осіб. Зокрема, засуджували дітей, які намагалися знайти хоч якусь їжу.
Передісторія та застосування
19 квітня 1932 Політбюро ЦК ВКП(б) прийняло постанову «про насіннєву позику Україні». Як виняток, позика відпускалась безвідсотково, але з «централізованих ресурсів всередині України». Держава забрала зерно, а потім дозволяє використати зерно, зібране в Україні, для потреб України, не залучаючи зовнішні ресурси. Аж 12 тис. тонн і лише 3 тис. тонн для продовольчої допомоги колгоспникам.
Станом на 30 червня 1932 з більшості районів України посівний матеріал було вивезено.
Голова РНК УРСР В. Чубар писав В. Молотову та Й. Сталіну про становище в сільському господарстві УСРР (10 червня 1932 p.). За його підрахунками, на той момент в Україні уже можна було нарахувати мінімум 100 районів, замість 61 станом на початок травня, які потребували продовольчої допомоги та зривали план весняної сівби. Ці ж райони, на його переконання, в подальшому зриватимуть обробку і збирання врожаю.
Улітку 1932 р. Україна мала повернути в рахунок погашення позики 8 млн 250 тис. пудів зерна понад встановлену норму хлібозаготівель.
    7 серпня 1932 року з'явилася постанова ВЦВК і РНК СРСР «Про охорону майна державних підприємств, колгоспів і кооперативів та про зміцнення суспільної (соціалістичної) власності», відома під назвою «Закон про п'ять колосків». Розкрадання майна колгоспів каралося розстрілом, за «пом'якшуючих обставин» — позбавленням волі на строк не менше 10 років. «Законом про п'ять колосків» фактично людям було заборонено володіння їжею.
Станом на 22 серпня ДПУ зафіксовано 220 випадків відмови колгоспів і сільрад від прийняття планів хлібозаготівель, непогодження з ними місцевих партосередків за мотивами нереальності поставлених завдань. Того ж дня видана постанова Укрколгоспцентру про заборону видавати хліб для громадського харчування колгоспникам, крім трактористів. Пропонувалося повністю забезпечити видачу колгоспникам натурального авансу на трудодень відповідно до рішення ЦК і РНК СРСР, крім тих, що отримували громадське харчування на роботі, які мали приносити свій хліб.
Аналіз 20 тисяч справ показує, що серед засуждених було 83 % колгоспників та селян-одноосібників і лише 15 % — «кулацько-заможних елементів». Отже, цей закон було спрямовано проти селян, котрі, рятуючи дітей від голодної смерті, змушені були нести додому з току чи поля кілограм чи два зерна, ними ж вирощеного.
Дякуємо за увагу!


title: Презентація на тему «Козацьке бароко» (варіант 1)

text:
Українське бароко або Козацьке бароко — назва архітектурного стилю, що був поширений в українських землях Війська Запорозького у XVII—XVIII ст. Виник унаслідок поєднання місцевих архітектурних традицій та європейського бароко.

Період  другої половини 17 — 18 століття називають епохою староукраїнської культури, тобто тієї, що передувала новій, створеній за останні два століття. Мистецтво тієї доби розвивається в стилі бароко, котрий проникає в усі культурні сфери і набуває свого розквіту у 18 столітті як відоме всьому світові «українське бароко».
Новий стиль виявляється у житловій, громадській, культовій забудовах, яким притаманне органічне поєднання рис професійної та народної архітектури. Споруди приваблюють своїми пишними формами, складними конструкціями, відзначаються багатством декору. Результатом розвитку власне української традиції стають хрещаті в плані храми, тобто такі будівлі, що в плані являли собою хрест, між кінцями якого вбудовувалися квадратні виступи. Такі хрещаті в плані церкви народилися з дерев'яної архітектури, принципи якої були стилістично близькими західному бароко.
Яскравим представником козацького бароко є Мгарський монастир
Фундатори українського бароко
Петро Могила
Іван Мазепа
Богдан Хмельницький
Висновок:
Період, що був після ренесансу, названий бароко, довго сприймався як відхилення від канонізованих норм естетики попередньої епохи, мав на собі тавро чогось химерного, негармонійного. Дух епохи бароко в Україні стверджували великі національні зрушення, козацькі звитяги, повстання проти поневолювачів, боротьба проти національного та релігійного утиску.


title: Презентація на тему «Marilyn Monroe» (варіант 3)

text:
Marilyn Monroe
… the woman, which was loved by millions
Marilyn Monroe
Marilyn Monroe was a legendary American actress, model, and singer, starring in a number of commercially successful motion pictures during the 1950s and early 1960s.
In early years
She was born on 1 June 1926 in the Los Angeles County Hospital. She lived with a number of foster parents, as her mother was mentally unstable, until her mum's best friend Grace Mckee became her guardian.

Mckee was inspired by Jean Harlow and allowed the nine-year-old Norma to wear makeup and curl her hair until McKee married and sent Norma to an orphanage.
Growing up
After Norma's sixteenth birthday, her foster parents had to move from California. To avoid an orphanage or a new foster home, Norma chose to get married. On June 19, 1942, Norma married James Dougherty, but the marriage would all but end when he joined the U.S. Merchant Marines in 1943.

Her difficult childhood and early failed marriage would make Norma Jean a strong and resilient woman,

Becoming Marilyn
During World War II (1939–45), Norma Jean worked at the Radio Plane Company in Van Nuys, California, but she was soon discovered by photographers. She enrolled in a three-month modeling course, and in 1946, aware of her considerable charm and the potential it had for a career in films. She then headed for Hollywood, where Ben Lyon, head of casting at Marilyn Monroe.
Twentieth Century Fox, arranged a screen test. On August 26, 1946, she signed a one hundred twenty-five dollar a week, one-year contract with the studio. Ben Lyon was the one who suggested a new name for the young actress—Marilyn Monroe.

In 1952, after an extensive publicity campaign, Monroe appeared in Don't Bother to Knock, Full House, Clash by Night, We're Not Married, Niagara, and Monkey Business. The magazine Photoplay termed her the "most promising actress," and she was earning top dollars for Twentieth Century Fox.

Popularity and personal failures
On January 14, 1954, Monroe married Yankee baseball player Joe Di Maggio (1919–1999). But the pressures created by her billing as a screen sex symbol caused the marriage to fall apart, and the couple divorced on October 27, 1954.
In 1955 Monroe formed her own studio, Marilyn Monroe Productions, and renegotiated a contract with Twentieth Century Fox.
She appeared in Bus Stop in 1956 and married playwright Arthur Miller  on July 1, 1956. In 1961 she starred in The Misfits, for which her husband Miller wrote the screenplay.
Sept. 15 marks the anniversary of the day Marilyn Monroe shot the famous "Seven Year Itch" scene that had her wearing an iconic white dress and standing over a New York City subway grate.
End of a star
The couple was divorced on January 24, 1961, and later that year Monroe entered a New York psychiatric clinic. After her brief hospitalization there she returned to the Fox studio to work on a film, but her erratic (unsteady and irregular) behavior betrayed severe emotional disturbance, and the studio fired her in June 1962.
Marilyn Monroe was found dead in her Los Angeles bungalow on August 5, 1962, an empty bottle of sleeping pills by her side. The exact events surrounding her death are not totally known and have been the subject of many rumors and books over the years. Monroe's image is one of the most lasting and widely seen of any star in the twentieth century—and today. As a subject of biographies, more than twenty books have been written about her short and tragic life.

The End


title: Презентація на тему «Науково-технічна революція і наука в Україні»

text:
Проектна робота з історії України
Виконав учень 11 класу
Півненко Богдан
Оскільки провідні країни Заходу значно випередили СРСР за темпами економічного розвитку, М.Хрущов і його найближче оточення звернули увагу на розгортання науково-технічної революції в Радянському Союзі.
Вчені, проаналізувавши півтора десятки визначальних напрямків науково-технічного прогресу, дійшли невтішного висновку, що майже в усіх з них, за винятком одного-двох, радянська держава поступається країнам Заходу.
Тому саме ця проблема була детально і принципово розглянута на липневому (1955 р.) пленумі ЦК КПРС, на якому, зокрема, було зазначено, що Радянський Союз стоїть «на порозі нової науково-технічної і промислової революції, яка далеко випереджає за своїм значенням промислові революції, пов'язані з появою пари і електрики». Дійсно, тогочасна економіка СРСР лише «стояла на порозі» НТР, тоді як високорозвинуті країни Заходу розвивалися за її принципами вже ціле десятиріччя.

Науково-технічна революція і наука в Україні
Після розгляду цих питань на пленумі ЦК ставлення партійного керівництва до наукових досліджень помітно змінилося.
Зокрема, партапарат поповнився вихідцями із наукового середовища. Набуло поширення пряме, предметне спілкування партійних комітетів із вченими. Помітно зросла роль вчених рад, координаційних комісій щодо визначення конкретних напрямів наукових пошуків.
Суттєво збільшилися і бюджетні витрати на науку. Водночас істотно зросли престиж і оцінка праці науковців. Вчені вперше дістали можливість виїжджати у закордонні відрядження, в ході яких можна було ознайомитися з новітніми зарубіжними науковими досягненнями.

Провідну роль у розвитку науки в Україні відігравала Академія Наук, президентом якої з 1946 р. по 1962 р. був О.Палладін. а з 1962 р. Є.Патон. Завдяки їх талантам і вдумливому керівництву Академією, десятиліття, що минуло після 1955 р., стало найбільш динамічним і результативним у розвитку української науки.

Зокрема, в 1957 р. у складі АН УРСР було створено Обчислювальний центр на чолі з молодим математиком В.Глушковим. Цей новий науковий підрозділ досліджував низку важливих проблем оборонної промисловості, працював над створенням електронно-обчислювальних машин для управління виробничим процесом, розробляв теорію швидкодіючих ЕОМ. Саме тут почала активно розвиватися кібернетика, яка так нещадно переслідувалася за часів Й.Сталіна. Обчислювальний центр у 1962р. був реорганізований в Інститут кібернетики АН УРСР.

В Інституті фізики в 1960 р. було створено ядерний реактор. за допомогою якого здійснювалися наукові дослідження атомного ядра.
АН УРСР розробляв ефективні рекомендації щодо створення міжконтинентальних ракет, досліджував теорію конструктивної міцності пластмас, що застосовувалася в ракетній техніці. Українські вчені багато зробили для розвитку космонавтики. Вони безпосередньо причетні до запуску штучного супутника Землі у жовтні 1957 р. і першого польоту в космос людини - Ю.Гагаріна.

В епоху «Відлиги М.Хрущовим було проведено декілька соціальних реформ а саме:
- Збільшення мінімальної зарплатні та пенсій.
- Скорочення робочого тижня.
- Видача паспортів селянам, введення зарплатні колгоспникам.
- Скасування плати за навчання.
- Припинення практики примусових державних позик.
- Широкомасштабне житлове будівництво.
- Грошова реформа 1961 р., наслідком якої стало зростання цін на товари.

Повсякденне життя населення в епоху «Відлиги»
                                                                            «Хрущовки»- як правило п'ятиповерхові[1] панельні і цегляні будинки без технічного поверху, ліфту і
сміттєпроводу, що масово споруджувалися в СРСР під час правління Микити Хрущова за що і отримали в народі його ім'я.
Грошова реформа в СРСР 1961 року —грошова реформа, що була проведена в СРСР в 1960—1961 роках у формі «чистої» деномінації. ЦК КПРС назвав цю реформу «найгуманнішою у світі».
Четверту Конституцію УРСР прийнято 20 квітня 1978 року позачерговою сесією Верховної Ради республіки. Її текст розробила комісія на чолі з В.В. Щербитським відповідно до Конституції СРСР 1977 року, «яка відобразила новий стан розвитку Радянської держави — побудову в СРСР розвинутого соціалістичного суспільства і стала політико-правовою основою конституцій усіх соціалістичних республік»
Конституція УРСР 1978 року
Україна є загальнонародна держава, яка виражає волю й інтереси робітників, селян та інтелігенції, трудящих республіки всіх національностей. Вся влада в Україні належить народові. Народ здійснює державну владу через Ради народних депутатів, які становлять політичну основу України. Всі інші державні органи підконтрольні і підзвітні Радам народних депутатів.
Організація і діяльність держави будуються на засадах виборності всіх органів державної влади, підзвітності їх народові, відповідальності кожного державного органу і службової особи за доручену справу, обов'язковості рішень вищестоящих органів для нижче стоячих згідно з розподілом їх повноважень.
Держава Україна, всі її органи діють на основі законності, забезпечують охорону правопорядку, інтересів суспільства, прав і свобод громадян. Державні і громадські організації, службові особи зобов'язані додержувати Конституції і законів України.

Основні положення Конституції 1978 року
Дякую за увагу 


title: Презентація на тему «Розвиток науки в XIX століттті на теренах України»

text:
Розвиток науки в XIX
століттті на теренах
України
Природничі науки
Ілля Мечников — викладач Новоросійського університету в Одесі. Заснував разом із мікробіологом Миколою Гамалією першу в країні й другу у світі бактеріологічну станцію. Творець учення про імунітет. Микола Бекетов — професор Харківського університету, який створив при фізико-математичному факультеті фізико-хімічне відділення та лабораторію фізичної хімії. Один із засновників нової науки — фізичної хімії.
У багатьох європейських країнах в кінці XVIII — на початку XIX ст. починає зростати інтерес до національної історії. В Україні в уже сформованому тоді середовищі різночинської інтелігенції ця тенденція знайшла широкий відгук. Першу збірку українських народних пісень видав князь М. Церетелі у 1819 р. — «Досвід збирання старовинних малоросійських пісень». Три збірки підготував і видав ректор Київського університету М. Максимович. І. Срезневський, крім збирання фольклору, почав активні публічні виступи з обґрунтуванням самостійності, повноправності української мови. Він писав, що українська мова не поступається чеській своїм багатством, польській — мальовничістю, сербській — милозвучністю.
Гуманітарні науки
У цей же час починають з'являтися й історичні роботи. Перші узагальнюючі праці з історії України були ще пов'язані з російською історіографією. Так, Дмитро Миколайович Бантиш-Каменський — автор «Истории Малой России от водворения славян в сей стране до уничтожения гетманства» — походив з сім'ї, яка належала до вищого чиновництва імперії. Вихід української історичної науки і всього українознавства на якісно новий рівень пов'язаний з ім'ям професора Київського університету В. Б. Антоновича. По-перше, він розгорнув небувалу джерелознавчу діяльність: проводилися етнографічні експедиції, публікувалися фольклорні збірки, організовувалися археологічні розкопки, збиралися статистичні дані. Центром цієї роботи стало створене у 1872 р. Південно-Західне відділення Російського географічного товариства. У 1874 р. у Києві мав великий успіх Археологічний з'їзд. По-друге, В. Антонович у власних наукових роботах поглиблює й ускладнює проблематику досліджень. Роль народної маси в історії (одне з досліджень присвячене гайдамакам), проблеми церкви, становлення міст — спектр його інтересів був дуже широким. І, по-третє, Антонович виховав плеяду україно-знавців, створив цілу наукову школу. Так, учнем Антоновича був М. С. Грушевський.
Грушевський
Михайло
Сергійович
Михайло Сергійович Грушевський до сьогодні є найвизначнішою фігурою в українській історіографії. Він народився у місті Холм у Західній Україні, гімназію закінчував у Тифлісі, навчатися в університеті приїхав до Києва. У 1894 р. за рекомендацією В. Антоновича Грушевський отримав кафедру всесвітньої історії у Львівському університеті. Тут він бере активну участь не тільки в педагогічній, науковій (в 1897 р. він очолив Наукове товариство імені Шевченка — першу наукову українську організацію академічного типу), але і в суспільному житті. Грушевський — один з організаторів Національно-демократичної партії Галичини, пізніше — «Товариства українських поступовців». Головні події політичної долі Грушевського розгорнуться у ХХ столітті: арешт і заслання у Росії під час Першої світової війни, обрання головою Центральної Ради у 1917 році, еміграція, повернення до СРСР, робота в академічних дослідницьких інститутах. Величезна наукова спадщина М. С. Грушевського, яка з кінця 30-х років зазнала гоніння і стала практично недоступною, повернулася до читачів вже за наших днів і з кінця 80-х років суттєвим чином вплинула на сучасну українську історичну науку. Його багатотомна «Історія України-Руси» — фундаментальний узагальнюючий систематичний курс історії України, який базується на власній періодизації і концепції.
На рубежі XIX—XX століть в українській історіографії працюють вже не одиночки, висувається ціла плеяда талановитих вчених.
Визначною подією в українському науковому житті XIX ст. стає заснування завдяки спільним зусиллям інтелігенції Наддніпрянщини та Галичини у 1873 році «Літературного товариства імені Шевченка», яке через кілька років під назвою «Наукове товариство імені Шевченка» по суті перетворилося у першу вітчизняну академічну наукову організацію. З 1892 р. почав виходити головний друкований орган Товариства — «Записки Наукового товариства імені Шевченка». З 1895 року Михайло Грушевський став редактором «Записок Наукового товариства ім. Шевченка», а з 1897 р. — головою Наукового товариства імені Шевченка. За час його головування було видано близько 800 томів наукових праць, зокрема 112 томів «Записок». Про масштабність та авторитетність роботи Товариства говорить плеяда вчених, які працювали в його рамках, мали за честь бути його членами: Михайло Грушевський, Іван Франко, Іван Крип'якевич, а згодом видатні постаті світової науки — Альберт Ейнштейн, Макс Планк, А. Мазон, Давид Гільберт.
Особливе місце і в українській історії, і в українській історіографії належить Михайлу Петровичу Драгоманову. Великий політичний діяч, просвітник, філософ, Драгоманов як історик головну увагу приділяв питанням новітньої історії. Багато років він провів у політичній еміграції. З 1877 року під його керівництвом друкарня «Громада» у Женеві була єдиним центром видання літератури українською мовою. На основі історичного аналізу Драгоманов приходить до найважливішого висновку — національні проблеми українці можуть вирішити тільки разом з соціальними. Драгоманов багато зробив для залучення до історії України уваги західноєвропейських вчених. Він був членом Паризького етнографічного товариства, почесним членом Британського наукового і багатьох інших товариств. Останні роки життя працював у Болгарії
Драгоманов
Михайло
Петрович
Підводячи підсумки, можна сказати, що за сторіччя вітчизняна історична наука пройшла шлях від поодиноких досліджень у рамках історії Росії до самостійної повнокровної наукової дисципліни. Осмислення минулого — обов'язкова умова і складова становлення національної самосвідомості.


title: Презентація на тему «Діти-герої Великої Вітчизняної війни»

text:
Діти-герої Великої Вітчизняної війни
У страшні роки війни разом з дорослими взялися за зброю діти, щоб захистити Батьківщину від ненависного ворога.
Хлопчики та дівчатка йшли на фронт у військові частини, ставали синами та донями полків. Вони були розвідниками і зв'язківцями, сестрами милосердя і підривниками.
За покликом юних сердець ставали підпільниками, партизанами, шоб помститися ворогові за смерть батьків та братів, за наругу над матерями і сестрами, за спалені домівки, за всі нелюдські злочини фашистів. Вони гинули в боях. їх катували гітлерівці, але юні герої не здавалися.
«Дорогі батьки! Пишу вам останню свою записку. Помилування не чекаю... На слідстві я тримався спокійно... Протягом чотирьох з половиною годин били тричі. Били гумою, грабовою палицею, залізною палицею по жилах. Після цього я погано чую. Ті, хто був у моїй групі, зараз на волі. Ніякі тортури не примусили назвати їхні прізвища. Я не боюся смерті, помру, як належить патріоту Батьківщини. Перемога буде за нами. Яша»
Передсмертна записка юного одеського підпільника Яті Гордієнка, який був закатований фашистами у 1942 р.
На фотографії рукописний бойовий листок «Окопна правда» одного з підрозділів 7-ої бригади морської піхоти. Його редагував тринадцятирічний Валерій Волков. Загинув під час оборони Севастополя.
Великі подвиги творили юні в роки війни. Багато дітей удостоєні високих урядових нагород. Партизани українець Валя Котик, росіянин Льоня Голіков, білорус Марат Казей посмертно удостоєні високого звання Героя Радянського Союзу. Пам'ятники юним героям піднялися в Шепетівці на Хмельниччині, в Новгороді та в Мінську.
 ...У травні 1945 р. розвіднику 130-ї окремої розвідувальної роти 149-ї стрілецької дивізії Борису Дмитрієву виповнилося лише п'ятнадцять років.
 Перше бойове завдання Борис одержав у грудні 1941 р. Переодягнений у цивільний одяг, хлопець кілька днів розвідував дислокацію ворожих військ по лінії фронту. Зібрані ним дані виявилися дуже цінними.
 У боях на Курській дузі юний розвідник неодноразово виявляв героїзм і мужність і був представлений до нагороди. Медаль «За відвагу» йому вручав командуючий армією П.І.Батов.
 Пізніше бойову доблесть вихованця роти відзначено орденами Червоного Прапора, Вітчизняної війни 2-го ступеня, двома медалями «За бойові заслуги».
 Юний боєць з Ворошиловградщини (нині Луганська область) брав участь у штурмі Берліна, визволенні Праги.
 «У період фашистської окупації на території міста Краматорська діяла патріотична група медичних працівників. Велику допомогу у врятуванні чотирьох командирів Червоної Армії надала 15-річна санітарка Люба Федченко»
Люба Федченко постачала госпіталь в Краматорську продовольством, яке діставала в навколишніх селах. Кожна поїздка була небезпечною. Поле між містом і селом фашисти прочісували щільним вогнем.
 Люба вміло правила кіньми, але візок був майже весь зрешечений кулями.
 В лютому 1943 року дівчинка вивезла на візку через територію, захоплену фашистами, поранених майора Хайнацького, капітана Цирульникова, лейтенанта Зіссера, старшого сержанта Швидкого.
 За цей подвиг Люба Федченко була нагороджена медаллю «За відвагу».
 «Війна — це сльози, невинна кров, руїна, горе. Війна — це смерть. Нагла смерть. У пеклі Другої світової війни загинули мільйони людей.
 Загибель кожної людини — це мікроінфаркт Землі, Всесвіту. Земля стомилася від війн і наглих смертей...
 У віках залишиться великий подвиг народу, який зупинив чорну примару фашизму. І кожна людина на Землі має сказати «ні» війні. Бо великий подвиг дістається великою кров'ю... Вічна пам'ять вершителям великого подвигу, нашим дідам і прадідам!
 Хай спасенною буде земля наша від війни»
Кінець!
Презентацію підготувалаучениця 11- класу Бєлікова Юлія


title: Презентація на тему «Kiev» (варіант 3)

text:
Kiev
Kiev is the capital of our country. It is the largest city in the Ukraine. More than three million people live there. Kiev was founded more than 1500 years ago. It is the political, economic, industrial and cultural centre of our country.
 There are many factories in Kiev. They make different products. In Kiev there are many museums, monuments, theatres, cinemas, libraries and palaces. Thousands of students study at Kiev-Mohila academy, at Kiev University, many institutes and colleges.
Kiev is a large transport centre. Kiev metro is very beautiful. Kiev is situated on the banks of the river Dnieper. The city is very green. It is one of the most beautiful cities of Ukraine.
Ukrainian Verkhovna Rada, president and government are located in Kiev. Ambassadors of many countries live in the capital of Ukraine too.
We are proud that our capital is one of the best and oldest cities in the world. Khreschatyk is the main street in Kiev. It is not very long, but it is wide and straight. You can see many cars and trolley buses on Khreschatyk. There are many big green trees in it. A lot of people go to Khreschatyk every day. Some of them go shopping because there are many good shops and big market there. Other people go to the cinema, look at the fountains or sit on the benches. In the evening many people walk in Khreschatyk. There you can see many bright lights. People like the main street of Kiev because it is nice and green.

Thank you for your attention!!!


title: Презентація на тему «Державний гімн України»

text:
    Державний гімн            України        історія створення
Робота
учениці 10 класу
Військової СЗОШ
Глущенко Катерини
Створення українського гімну бере початок з осені 1862 року: український етнограф, фольклорист, поет Павло Платонович Чубинський пише вірш «Ще не вмерла Україна», якому у майбутньому судилося стати національним, а згодом і державним гімном українського народу. Поширення цього вірша серед українофільських гуртків, щойно об’єднаних у Громаду, сталося миттєво. Проте, вже 20 жовтня того ж року шеф жандармів князь Долгоруков дає розпорядження вислати Чубинського «за вредное влияние на умы простолюдинов» на проживання в Архангельську губернію під нагляд поліції.
Павло Чубинський
Перша публікація вірша П. Чубинського у львівському журналі «Мета», 1863, № 4 Отримавши поширення на Західній Україні, патріотичний вірш не пройшов повз увагу й релігійних діячів того часу. Один з них, отець Михайло (Вербицький), ще й знаний композитор свого часу, захоплений віршем Павла Чубинського пише музику до нього. Вперше надрукований у 1863, а з нотами — 1865 вперше почав використовуватись як державний гімн у 1917 році. У 1917-1920 «Ще не вмерла Україна» як єдиний державний гімн законодавче не був затверджений, використовувалися й інші гімни.
Михайло Вербицький
Коли у Радянському Союзі було вирішено створити окремий гімн для кожної країни у його складі, «Ще не вмерла Україна» була відкинута як варіант, щоб не викликати занадто сепаратиські настрої серед українців. Потрібен був текст у якому б стверджувалося, що Україна — держава що входить до складу СРСР, що вона там «Між рівними рівна, між вільними вільна» та обов'язково повинна була висвітлена комуністична партія, яка веде Україну до комунізму. Це завдання виконав видатний український поет Тичина Павло Григорович. Саме його варінт «Живи, Україно, прекрасна і сильна» і став державним гімном Української РСР в період з 1949 до 1991. Композитор Лебединець Антон Дмитрович створив музику для нього. Але цей гімн так ніколи і не знайшов популярності. Майже на всіх офіційних зборах лунав гімн СРСР а не Української РСР.
15 січня 1992 музична редакція Державного гімну була затверджена Верховною Радою України, що знайшло своє відображання у Конституції України. Проте, тільки 6 березня 2003 року Верховна Рада України ухвалила Закон «Про Державний гімн України», запропонований президентом Леонідом Кучмою. Законопроектом пропонувалося затвердити як Державний гімн Національний гімн на музику Михайла Вербицького зі словами тільки першого куплета і приспіву пісні Павла Чубинського «Ще не вмерла Україна». У той же час перша строфа гімну, згідно з пропозицією президента, звучатиме «Ще не вмерла України і слава, і воля». Цей закон підтримали 334 народних депутати, проти висловилися 46 з 433, що зареєструвалися для голосування. Не брали участі в голосуванні фракції Соцпартії і Компартії. З прийняттям цього закону Стаття 20 Конституції України набула завершеного вигляду. Національний гімн на музику М. Вербицького отримав слова, віднині затверджені законом.
Первісний текст Чубинського Ще не вмерла Україна, ні слава, ні воля, Ще нам, браття молодії, усміхнеться доля! Згинуть наші вороженьки, як роса на сонці, Запануєм і ми, браття, у своїй сторонці! Душу й тіло ми положим за нашу свободу І - покажем, що ми, браття, козацького роду! Гей-гей, браття милі, Нумо братися за діло, Гей, гей, пора встати, Пора волю добувати! Ой, Богдане, Богдане, славний наш гетьмане, Нащо оддав Україну ворогам поганим ?! Щоб вернути її честь, ляжем головами, Наречемось України славними синами. Душу й тіло ми положим за нашу свободу І - покажем, що ми, браття, козацького роду! Спогадаймо тяжкий час, лихую годину, тих, що вміли умирати за нашу Вкраїну, Спогадаймо славну смерть лицарства-козацтва! Щоб не стратить марно нам свого юнацтва! Душу й тіло ми положим за нашу свободу І - покажем, що ми, браття, козацького роду!

                      Державний Гімн України
     (до закону України "Про Державний Гімн України" 6 березня 2003 року) Ще не вмерла України ні слава, ні воля. Ще нам, браття українці, усміхнеться доля. Згинуть наші вороженьки, як роса на сонці, Запануєм і ми, браття, у своїй сторонці. Душу й тіло ми положим за нашу свободу, І покажем, що ми, браття, козацького роду. Станем, браття, в бій кривавий від Сяну до Дону, В ріднім краю панувати не дамо нікому; Чорне море ще всміхнеться, дід Дніпро зрадіє, Ще у нашій Україні доленька наспіє. Душу, тіло ми положим за нашу свободу, І покажем, що ми, браття, козацького роду. А завзяття, праця щира свого ще докаже, Ще ся волі в Україні піснь гучна розляже, За Карпати відоб'ється, згомонить степами, України слава стане поміж ворогами. Душу, тіло ми положим за нашу свободу, І покажем, що ми, браття, козацького роду. слова - П. Чубинський (виправлені Вербицьким) музика - М.Вербицький


title: Презентація на тему «Наш край на початку ХХ століття»

text:
Наш край на початку ХХстоліття
Підготувала:
Сало Альона
Сільське господарство
Сільське господарство Запорізького краю починає змінювати свої пріоритети. Традиційне скотарство все більше поступається землеробству. Збільшення кількості робочих рук надало можливість освоювати цілинні землі, зростає площа посівів, переважна більшість господарств починає вирощувати зерно на продаж. Зернові поступово зайняли 50 - 75 % зораних земель. Зростання цін на зерно, підвищення попиту на нього підштовхували до вдосконалення знарядь праці. Звичайними у господарстві селян стають жниварки, сіялки, віялки, у кінці ХІХ ст. парові молотарки та плуги.

               Економіка
Промисловість Запорізького краю на початку ХХ ст. продовжує розвиватися, збільшуються прибутки. Криза характерна у цей період для промисловості Російської імперії не торкнулася нашого краю тому що: промисловість тут мало пов'язана з державними замовленнями;переважна кількість підприємств була пов'язана з землеробством, яке продовжувало бурхливо розвиватися.

У 1903 створено акціонерне товариство "Лепп і Вальман". Його основний капітал 1,5 млн. Випускали жатки, молотарки, віялки, сіялки, маслобійки.

Розвиток залізниць стимулює торговий обіг: у 1902-1904 рр. до Бердянська привезли залізницею 20 млн. пудів товарів, шляхами 1,7 млн.; 295 тис. водним. Товар реалізовувався 550 торговельними підприємства Бердянська. Обіг торгівлі досягав десятків млн.

                 Культура

На початку ХХ століття культура України, з одного боку, продовжувала розвивати народні, демократичні традиції XIX століття, а з іншого — йшов активний пошук нових форм, використання досягнень інших національних культур.

Також початок сторіччя характеризувався прогресом в галузі музичної культури. Формується національний стиль, який об'єднує динаміку фольклорної виразності і найкращі традиції класики.

В Україні в галузі живопису і графіки активно працювали такі майстри, як О. Мурашко, О. Новаківський, І. Труш, П. Ковжун

Традиційні тенденції в царині літератури — романтизм і неореалізм поєднувалися з розвитком футуризму, символізму. Так, фахівці виділяють «нову школу» української прози

Воропай П. Звичаї українського народу. — К.:Оберіг, 1993. — 590 с. Гріненко Г. В. Хрестоматія по історії світової культури. — М.: Юрайт, 1998. — 669 с. Грушевський М. С. 'Нарис історії українського народу. — К.:Либідь, 1991. — 398 с.
Джерела інформації
Дякую за увагу)


title: Презентація на тему «Галицька битва» (варіант 2)

text:
Галицька битва
10 серпня — 13 вересня 1914
Галицька битва — одна з найбільших битв Першої світової війни. У операції брали участь 3-я, 4-а, 5-а, 8-а, 9-а армії у складі російського Південно-Західного фронту (командувач фронтом — генерал Микола Іванов) і 4 австро-угорських армії (ерц-герцог Фрідріх, фельдмаршал Гетцендорф), а також німецька група генерала Р. Войрша.

Спочатку на правому фланзі, в районі дій 4-ої і 5-ої армій, ситуація склалася несприятлива для російських військ, і вони під натиском австрійської армії стали відходити від міст Красника і Томашова на північ.

Комендант російської армії на фронті Гнилої Липи генерал Іванов зорієнтувався в дійсному становищі доволі пізно і тільки 17 серпня дав наказ своїм військам наздоганяти розбиті австрійські дивізії. Наступ відбувся великими силами: даремно пробував стримати російські полки 12-й австрійський корпус.

21 серпня російські війська зайняли Львів, а 22 серпня — Галич.

В результаті цієї битви російські війська оволоділи Східною Галичиною, Північною Буковиною та вийшли до карпатських перевалів. Там розгорілись тяжкі бої. Росіяни вступили до Львова, Чернівців. Під час битви австро-угорські війська втратили 400 тисяч осіб, з яких 100 тисяч були полонені.

Підготовчі бої

2 серпня 1914 штаб Південно-Західного фронту віддав своїм арміям директиву про перехід 10-го серпня в рішучий наступ. 4-а армія від Любліна націлювалась на Перемишль, маючи завданням відрізати від Кракова австро-угорські армії.

Росіяни зуміли розгорнути свою 8-му армію непомітно для противника. А 6 серпня 3-я армія перейшла кордон. Генерал Рузський відразу ж стиснув свій фронт зі 120 верст до 75, вирішивши діяти одними лобовими ударами, не вдаючись до флангових маневрів. Ця стратегія ще більш віддаляла 3-ю армію від 5-ї.

8 серпня 10-а кавалерійська дивізія графа Келлера розгромила 4-у австро-угорську кавалерійську дивізію в кінному бою під Ярославіце. Поки 1-й Оренбурзький козацький полк рубав австрійську піхоту, 7 ескадронів новгородських драгунів і одеських уланів зійшлися фронтально з 8 австрійськими ескадронами.

В кінному бою росіяни втратили 5 офіцерів і 110 нижніх чинів , у австрійців вибуло до 350 убитими і пораненими важко і 400 полоненими і 8 гармат.


title: Презентація на тему «Культура Київської Русі» (варіант 5)

text:
Культура Київської Русі
Робота
учениці 10-Б класуМиніч Марини
Виникнення писемності
Після запровадження християнства на Русі поширилася винайдена учнями братів-просвітників Кирила і Мефодія абетка — кирилиця.
Усна народна та музична творчість
В.Васнецов. Баян
В.Васнецов Гуслярі
Танці скоморохів. Малюнок із літопису.
Розвиток архітектури й образотворчого мистецтва
Десятинна церква. Реконструкція північного боку
«Місто Володимира»
Софіївський собор
Справжнім шедевром архітектури Київської Русі вважається Софійський собор у Києві.
Мозаїка Марії-Оранти в Софійському соборі
Мозаїка Христа-Пантократора в Софійському соборі в Києві.
Софійський собор у Новгороді.
Сучасний вигляд.
Іконопис
В. Васнецов. Іконописець Аліпій.
Володимирська ікона Богородиці


title: Презентація на тему «Помаранчева революція» (варіант 2)

text:
Презентаціяз історії Україниз теми:“Помаранчева революція”учениці 7(11)Б класуОдеського НВК №13Бургелі Наталії
Помара́нчева револю́ція — кампанія протестів, мітингів, пікетів, страйків та інших актів громадянської непокори в Україні, організована і проведена прихильниками Віктора Ющенка, основного кандидата від опозиції на президентських виборах у листопаді — грудні 2004 року, після оголошення Центральною виборчою комісією попередніх результатів, згідно з якими переміг його суперник — Віктор Янукович. Акція почалася 22 листопада 2004, як реакція на масові фальсифікації, що вплинули на результат виборів.Основною базою об'єднаної опозиції стали західні і центральні регіони країни, у той час як Віктора Януковича підтримав Схід і Південь України. Громадська думка західних країн була переважно на боці української опозиції.
Основним результатом революції було призначення Верховним судом повторного другого туру президентських виборів (не передбаченого прямо законодавством). Внаслідок компромісу, досягнутого фракціями Верховної Ради, після призначення повторного другого туру виборів були прийняті зміни до Конституції, які отримали назву Конституційна реформа 2004. Конституційна реформа зменшила повноваження президента, і, таким чином, знизила рівень значущості спірних президентських виборів.За результатами голосування у повторному другому турі виборів перемогу одержав Віктор Ющенко.
Зміна правлячої еліти України, що відбулася в результаті «Помаранчевої революції», і пов'язана з цим переорієнтація внутрішнього й зовнішньополітичного курсу країни дали привід багатьом спостерігачам говорити про чергу «кольорових» революцій, що почалася зі зміни влади в Сербії та продовжилася в Грузії, Україні та Киргизстані, намагатися знайти аналогії між ними та визначити ті держави, у яких можливе повторення «кольорових» революцій. Зі свого боку, влади країн, які називалися як потенційні об'єкти застосування «революційного досвіду», почали певні контрзаходи для недопущення цього.
Характеристика революції
Фінансування
       На думку Віктора Ющенка, «закордонне фінансування Помаранчевої революції є вигадкою», її «фінансувала вся українська нація». Про це він сказав в інтерв'ю Бі-Бі-Сі, відповідаючи на запитання, чи надавали фінансування на революцію іноземні уряди, зокрема США, або великі закордонні організації.
На думку Березовського Бориса Абрамовича організатори «помаранчевої революції» в Україні отримали 45 мільйонів доларів.
На думку бізнесмена Омара Арфуша (друг Кадафі), також брали гроші на «помаранчеву революцію» в Україні від Муаммара Каддафі.
НаслідкиСвятоПрезидент України Віктор Ющенко указом в 2005 році 22 листопада (день початку Помаранчевої революції) заснував державне свято «День свободи». Цю дату переніс і об'єднав з 22 січня (День Соборності) Президент Віктор Янукович у кінці грудня 2011 року. Президент Янукович заявив, що він переніс «День Свободи» через «численні звернення від населення».За межами УкраїниПомаранчевий колір став кольором політичного протесту в Росії та інших країнах екс-СРСР.У 2005 році кенійський політичний рух «Opposition Orange Democratic Movement» (ODM) використав апельсин, як символ української помаранчевої революції.Під час інавгурації Олександра Лукашенка в якості Президента Республіки Білорусь від 22 січня 2011 року Лукашенко пообіцяв, що Білорусь ніколи не матиме власну версію Помаранчевої революції та грузинської Революції троянд 2003 року.
Основними гаслами Помаранчевої революції та передвиборчої кампанії кандидата у президенти Віктора Ющенка були:«Ющенко, Так!»«Мир вам!»«Бандитам — тюрми!»«Закон один для всіх»Під час Помаранчевої революції використовувалися гасла:«Разом нас багато, нас не подолати!»«Міліція з народом!»«Схід і захід разом!»«Свободу не спинити!»«Кучму геть!».Також при певних подіях використовували: «Ківалов — Підрахуй!» (вимагаючи визнання результатів другого туру недійсними), «Ганьба КПУ»(бо Комуністична партія України підтримувала провладного кандидати у президенти — Віктора Януковича), та багато інших.
Помаранчева революція 2004 року. Як це було
"Ми не бидло, ми не козли!"
У річницю Помаранчевої революції користувачі соціальних мереж діляться спогадами про найяскравіші дні в новітній історії України для них. Адже там боролись та протестували.
Andrey Pervak: "Вітаю Україно!!! Всіх, хто був причетним і всіх хто висміював причетних!!! Я випадково попав на Майдан (цікавість) , випадково залишився (закохався), випадково став одним із польових командирів (збіг обставин), але вже зовсім не випадково був там до останнього дня! Мене змінив Майдан ! Майдан дав можливість розуміти , що все можливо, а ЛЮДИ і є єдиною владою у цій країні!!!МИ НЕ БИДЛО, МИ НЕ КОЗЛИ, МИ УКРАЇНИ ДОНЬКИ Й СИНИ!!! Буду сьогодні на тому історичному Майдані! ПРИХОДЬТЕ ,нехай ця влада ,яка знову намагається загнати нас у стійло, бачить нас! Згадає 2004 -ий і задумається!!!"
Volodymyr Viatrovych: "Для мене Майдан 2004 - це миттєвий портрет української нації. Такої різної, але єдиної. Це націоналісти, ліберали, соціалісти, які об'єднуються заради України. Це плакати по яких іноземці могли вивчати географію України. Це російськомовні учасники революції, які вечорами біля вогнища співали бандерівські пісні про головне".
Володимир Кухар: "Я, звичайно, "помаранчевая сволочь".
Але що я вам скажу. У країни є майбутнє лише тоді, коли зникне цей розподіл на помаранчевих і голубих. І - ще на кілька поділів. Має бути обрубаний шлейф старих боротьб, інтриг і суєт. Натомість має перемішатися все. Має щось справжнє, зі свіжими силами має прийти. І вирішувати питання не демагогічного, а справжнього порядку денного. Сьогодні надії на це мало. Але інакше - ніяк. Інакше або закріплення у статусі латиноамериканського типу недодемократії або розвал країни, у якому й заспокояться на якийсь час усі ці поділи.

Viktoriya Bolotova: А я ніколи не забуду бабульок з сусідніх будинків, які приносили окріп. Одяг був, їжа теж, а от той самий окріп - на вагу золота. Або хлопців з віддалених районів, які раніше вибиралися в центр тільки погундосити. А тут вони, сповнені відповідальності, дозволяли собі не більше однієї пляшки пива і якщо раптом випадково зачіпали когось у натовпі, говорили мало не вперше у своєму житті "вибачте".


title: Презентація на тему «MTV»

text:
MTV (UK and Ireland)
MTV is a 24-hour general entertainment channel operated by Viacom International Media Networks Europe, available in the United Kingdom andIreland.
The channel was launched as part of MTV Networks Europe localization strategy in 1997. MTV UK (previously MTV UK & Ireland and MTV One) was launched on 1 July 1997. The channel was set up to provide audiences with local artists and more relevant music content. Prior to the localization of MTV in Europe, the region was served by MTV Europe which was launched on 1 August 1987. Since February 2011 MTV has been solely an entertainment channel and relocated to the entertainment section on Sky, and later Virgin Media.
The channel is in over 10 million homes in the UK and Ireland.

History
     1997–2001
MTV UK & Ireland was launched on 1 July 1997 as part of MTV Networks Europe's regionalization strategy. MTV launched a UK specific channel to target existing competition within the market. MTV UK & Ireland launched with specialized content of hit MTV Europe shows which included the Euro Top 20, MTV Select, MTV News, MTV News Weekend Edition, Non-Stop Hits, US Top 20 Hitlist UK, Stylissimo, The Big Picture, Up 4 It and The Lick.
In 1999, MTV Networks Europe announced that it would expand its channel portfolio within the UK and Ireland. With the launch of Sky's new digital television platform MTV Networks Europe launched MTV Extra and MTV Base.

2002–2010
In 2002, MTV began to air programming from MTV US, similar to other MTV channels in Europe. MTV began to drop some of its localized programming in favour of MTV US shows. These shows included Jackass, Date My Mom and Dismissed. Despite targeted efforts to play certain types of music videos in limited rotation, MTV greatly reduced its overall rotation of music videos throughout the first decade of the 2000s. While music videos dominated the channel in early 2000-2002 the rate of music rotation declined rapidly. Similar trends are noted on other European MTV channels and other sister networks in the US. MTV Adria currently plays the most music of all MTV channels in Europe.
In February 2004, MTV began to further regionalize its UK & Ireland feed to include a separate version for Ireland under the branding MTV Ireland.
On 1 July 2009 MTV available in the UK and Ireland adopted MTV's global identity as part of MTV International. 64 MTV channels now share similar music and entertainment content and similar on-air and online branding. Part the rebrand saw a 50/50 balance in the number of music based programming and reality based TV series that air on the channels.[7]
From 2010, MTV increased its music output which has since been diluted by reality based television programmes. As part of a global strategy MTV music content with the launch of MTV World Stage and Friday Night Music, both shows helped to maintain MTV's audience figures.

2011–present
On 1 February 2011, MTV removed all music from the channel and moved it to newly launched channel MTV Music; the only music that remains is the occasional MTV Most Wanted strand. The channel became a general entertainment channel and was moved to the entertainment section of Sky's EPG at channel 126, with MTV +1 moving to 160. The move resulted in an increase in the channel's audience share of nearly 150% in the 6 weeks after the change, while viewing was down nearly 20% on Virgin Media during the same period, where the channel had yet to move. On 29 May 2013 MTV was moved to the entertainment section of Virgin Media's EPG on channel 134.
MTV was rebranded once again to the current logo on 1 July 2011, and began broadcasting in 16:9 widescreen at the same time. From 1 August 2011, MTV, MTV Rocks, MTV Dance, MTV Classic, MTV Music, MTV Base, MTV Hits, VH1 and Viva all close down between 3 am and 6 am (excluding Christmas Day and New Year's Day), ending the era of a 24-hour music channel, The unused hours are used for Teleshopping. A high-definition simulcast of MTV launched on 13 February 2012 on Sky in the UK and Ireland.

Thanks for your attention

Choban Dominika


title: Презентація на тему «Політика радянського уряду в Україні в 1919 році»

text:
ПОЛІТИКА РАДЯНСЬКОГО УРЯДУ В
УКРАЇНІ В 1919 РОЦІ
Завдання уроку
Познайомитися з процесом встановлення радянської влади в Україні;
Визначити основні складові політики радянського уряду на українських землях;
Вчитися працювати з джерелами інформації, характеризувати  історичні явища, робити висновки;
Розуміти про неприпустимість насильницьких методів боротьби та управління державою.
План
Встановлення радянської влади та її характер.
Політика «воєнного комунізму» та її наслідки.
Падіння радянської влади у 1919 році та її відновлення.
Опорні поняття і дати
Опорні поняття:
Воєнний комунізм;
УСРС;
Рада Народних Комісарів;
продрозкладка
Опорні дати:
Проблемне завдання
Наскільки гасла більшовиків «Вся влада радам!», «Земля – селянам!», «Фабрики – робітникам!» реалізовувалися більшовиками на території України?
Актуалізація опорних знань

25 жовтня 1917р. Більшовики здійснити переворот в Росії та захопили владу.
28 – 31 жовтня більшовики здійснили озброєну спробу встановити радянську владу в Україні.
Наприкінці жовтня – на початку листопада 1917 р. радянська на Донбасі, у Вінниці, Кам»янець – Подільському, Жмеринці, Проскурові, Коростені, Рівному, Луцьку та ін.
Наприкінці листопада 1917р. Центральна рада відновила свою владу над усією територією України.
З грудня 1917р. виникають на території України: радянська УНР, Донецько – Криворізька, Таврійська, Одеська радянські республіки
У грудні 1917р. – лютому 1918р. Радянські війська захопили значну частину території України.
За умовами Брест – Литовського мирного договору Радянська Росія виводила свої війська з території України
Встановлення радянської влади та її характер
13.11.1918р. Радянська Росія анулювала Брестський мирний договір.
17.11.1918р. - утворення Реввійськради ( Й.Сталін, Г.П»ятаков, В.Затонський, В.Антонов – Овсієнко ).
Наприкінці листопада 1918р. з північно – східних районів України розпочався наступ радянських військ
28.11.1918р. – утворення у Сужді Тимчасового робітничо – селянського уряду України
03.01.1919р. – радянський уряд України розмістився у Харкові.
З 12 січня по 5 лютого 1919р. Радянські війська оволоділи Черніговом, Катеринославовм, Кременчуком, Полтавою, Донбасом, Києвом.
На квітень 1919р. На більшості території України було встановлено радянську владу.
Георгій (Юрій) Леонідович П'ятаков
Перший секретар ЦК КП(б)У
Встановлення радянської влади та її характер
Опрацювати витяг з Маніфесту Тимчасового робітничо – селянського уряду України від 29.11.1918р. ( стор. 211 – 212 підручника )  і визначте:
1. Чи можна розглядати маніфест як програму дій Тимчасового робітничо – селянського уряду?
2. Чи відповідав маніфест на питання, які хвилювали основну масу робітників і селян України?
Проголошення УСРР
06.01.1919р. - проголошення про утворення Української Соціалістичної Радянської Республіки ( УСРР).
Тимчасовий робітничо – селянський уряд було реорганізовано в Раду Народних Комісарів (РНК).
10.03.1919р. ІІІ Всеукраїнський з»їзд Рад прийняв першу Конституцію УСРР.
Конституція УСРР проголосила:
УСРР є федеративної республікою у складі РСФРР;
Форма державного устрою – радянська республіка у вигляді  диктатури пролетаріату;
Скасування приватної власності;
Проголошення свободи слова, зібрань, союзів для трудового народу;
Органи влади УСРР
Всеукраїнський з»їзд Рад
Всеукраїнський Центральний виконавчий комітет
(ВУЦВК)
Рада Народних Комісарів
Губернські ради
Ревкоми
Комітети бідноти
Христия́н Гео́ргійович Рако́вський — більшовицький політичний діяч болгарського походження,
Голова РНК України
Політика більшовиків на Україні
Встановлення однопартійної системи
Колективізація
Скасування товарно – грошових відносин
Обмеження суверенітету України
Встановлення контролю за органами місцевої влади
«Червоний терор», репресії
Націоналізація виробництва та контроль
Політика «воєнного комунізму» та її наслідки.
Воєнний комунізм — здійснювані більшовиками з середини 1918 (в Україні з 1919 року) по березень 1921 соціально-економічні перетворення на підконтрольній їм території колишньої Російської імперії.
ПОЛІТИКА ВОЄННОГО КОМУНІЗМУ
Сільське господарство
Промисловість
Торгівля і фінанси
- Уведення продрозкладки;
Державна монополія на продаж та закупівлю хліба;
Ліквідація великих поміщицьких та селянських господарств;
колективізація
Націоналізація підприємств важкої, середньої і дрібної промисловості;
Встановлення державного контролю над виробництвом;
Запровадження загальної трудової повинності;
Централізація і мілітаризація економіки;
Зрівняльна оплата праці;
Зрівняльний розподіл продуктів хзарчування
Заборона приватної торгівлі;
Перехід до прямого товарообігу;
Запровадження твердих цін на товари;
Карткова система постачання міського населення;
Скасування платні за житло, транспорт, комунальні послуги
Сутність продовольчої диктатури
Вилучення всього зерна у селянських господарствах понад споживчу норму.
Норму визначав Раднарком
Держава зосереджувала в своїх руках вилучене зерно
Вилучення зерна через комбіди та продзагони.
Терор, репресії
Забезпечення зерном та хлібом армії, міст, селянської бідноти
Селянам забороняли продавати хліб
У кого хліб, у того й влада.
В.І.Ленін
Наслідки політики «воєнного комунізму»
Руйнування системи ринкових відносин
Розрив економічних зв»язків між містом і селом
Посилення бюрократизації, централізму
Придушення приватної ініціативи
Система надзвичайних заходів і масових репресій
Падіння радянської влади у 1919 році
Літо 1919р. – захоплення території України армією Денікіна
Невизнання УНР
Утворення Київської, Харківської та Новоросійської губерній
Передача влади на місцях губернаторам з необмеженими повноваженнями
Політика денікінського режиму:
Проголошення відновлення «єдиної Росії».
Відновлення вільної торгівлі, приватної власності та повернення майна та цінностей поміщикам.
Скасування 8 – годинного робочого дня.
Русифікація.
«Білий терор»
Відновлення радянської влади
З денікінським режимом боролися:
Підпільні більшовицькі організації під керівництвом Зафронтового бюро ЦК КП(б)У;
Селянські партизанські загони ( 100тис.чол.) контролювали значні території, де існували «республіки» ( Баштанська );
Революційно – повстанська армія України ( махновці).
Середина жовтня 1919р. – початок наступу радянських військ.
Протягом листопада – грудня 1919р. Армія Денікіна була розгромлена. Радянська влада була відновлена на більшості території України.
Решти білогвардійських військ укрилися в Криму під командуванням Врангеля.

Політика більшовиків в Україні на початку 1920р.
11.12.1919р. – утворення Всеукрревкому – тимчасового вищого законодавчого та виконавчого органу влади на чолі з Г.Петровським.
Лютий 1920р. – відновлення діяльності ВУЦВК та РНК України.
Формальне визнання незалежності УСРР.
Відновлення політики «воєнного комунізму».
Відмова від політики русифікації
Закріплення
Наскільки гасла більшовиків «Вся влада радам!», «Земля – селянам!», «Фабрики – робітникам!» реалізовувалися більшовиками на території України?
Чому більшовикам не вдалося відразу встановити свою владу в Україні?
Що таке політика «воєнного комунізму»?


title: Презентація на тему «William Turner» (варіант 3)

text:
William Turner (23 April 1775 – 19 December 1851)
He was one of the  most famous landscape painters of 19 century. He was an English Romantic landscape painter

   We need to consider and understand his work. He painted waves and storms, clouds and mists with a great skills.

Title:The Slave Ship Location:Museum Of Fine Arts, Boston, USAYear:1840Orientation:Landscape

Title:The Grand Canal, Venice Location:Metropolitan Museum Of Art,, New York, Year:1835Orientation:Landscape

Title:A Great TreeLocation:Yale Centre For British Art, Hartford, ConnecticutYear:1796Orientation:Landscape

Title:The Port of LondonLocation:Victoria And Albert Museum, London, EnglandOrientation:Landscape

Title:The Battle of Trafalgar Orientation:Landscape

Title:Rome The Location:British Museum, London, EnglandOrientation:Landscape

Title:Moon  on the River Location:Tate Gallery, London, EnglandOrientation:Landscape

Exit

 Thank you for your attention!


title: Презентація на тему «Образотворче мистецтво в Україні (1917 – 1921 рр.)»

text:
Образотворче мистецтво в Україні (1917 – 1921 рр.)
     Великий поштовх до розвитку образотворчого мистецтва дала Українська академія мистецтв. Вона була утворена Центральною Радою в грудні 1917 р. Першими академіками стали Михайло Бойчук, Микола Бурачек, Михайло Жук, Василь Кричевський, Абрам Маневич, Олександр Мурашко, Георгій Нарбут.
ГеоргійНарбут
   Георгій Іванович Нарбут (1886-1920) - український художник-графік і ілюстратор
ГеоргийНарбут
Створив унікальну ілюстровану українську абетку, зробив ілюстрації до "Енеїди" Котляревського, його графічні ескізи втілені у першій українській гривні та малої Державної друку.
Бойчук Михайло
    Миха́йло Льво́вич Бойчу́к - український художник, маляр-монументаліст, лідер групи «бойчукістів».
Робота
Михайла Бойчука
« Дівчина»
ФедірКричевський
    Фе́дір Григо́рович Криче́вський) — український художник і педагог, заслужений діяч мистецтв УРСР (з 1940).
Сім'я.
 Фрагмент
   триптиха
“ Життя “
“Любов.”
2) ”Повернення”
Фрагменти
      триптиха
          « Життя»
Робота Малевича - засновника супрематизму
"Чорний квадрат"
Робота Богомазова
художника кубофутуристов
"Пильщики".
“ Золота Осінь”.
    М. Бурачек
 “ Казка ”
  М. Жук
“ Флокси “
О. Наваківський


title: Презентація на тему «Помаранчева революція» (варіант 1)

text:
підготувала Шніт Валерія
Помаранчева революція

Помара́нчева револю́ція — кампанія протестів, мітингів, пікетів, страйків та інших актів громадянської непокори в Україні, організована і проведена прихильниками Віктора Ющенка, основного кандидата від опозиції на президентських виборах у листопаді — грудні 2004 року, після оголошення Центральною виборчою комісією попередніх результатів, згідно з якими переміг його суперник — Віктор Янукович.
Символи Помаранчевої революції
Помаранчева стрічка
Помаранчева революція на поштовій марці України, 2006
Хід подій та розповсюдження по країнах
Перший день протестів на Майдані (Київ), вечір 22.12.2004

Ранок першого дня Помаранчевої революції

Демонстрації у Львові під час революції

Мітинг українців в підтримку Помаранчевої революції у Франкфурті-на-Майні, 27.11.2004

Демонстрація в Брюсселі (Бельгія) в підтримку Помаранчевої революції, 28.11.2004
Політичні персоналії Помаранчевої революції
Наслідки
Свято
За межами України
Революція та інтернетно-форумне життя


title: Презентація на тему «УПА у роки Другої світової війни»

text:
у роки Другої світової війни
(1941)  Отаман Тарас Боровець – ‘Бульба’
Степан Бандера, провідник ОУН
Радянські та німецькі протиповстанські листівки
 Основним завданням УПА був захист українського населення від загарбників. В зв'язку з цим майже кожний відділ УПА пов'язувався з певною територією. А тому і в основу організаційної побудови УПА ліг принцип територіальності. Із характеру УПА як народної, повстанської збройної сили, що веде боротьбу проти окупанта, з політичної концепції цієї боротьби та застосованої в ній тактики випливала її структура. Поділ на застосовані в регулярних арміях чітко окреслені одиниці і роди військ не міг мати примінення в УПА на цьому етапі боротьби, якщо ця боротьба мала бути успішною. Створена із бойових відділів революційної ОУН, Українська Повстанська Армія стала дуже скоро всенародною та міжнаціональною армією, єднаючи під своїми прапорами симпатиків різних партійно-політичних концепцій та представників багатьох націй. З моменту повороту на рідні землі більшовиків з тактичних міркувань співпраця з ОУН зміцнилася. Керівне становища в УПА займають звичайно провідні члени ОУН.
Основне завдання УПА

В УПА були розроблені власні військові звання і нагороди затверджені указом УГВР (Українського Уряду). Кожний військовий при вступі в ряди УПА приймав військову присягу затверджену і введену в дію указом УГВР, також кожний боєць УПА мав видумане прізвище, так зване псевдо. Це було конечним, щоб не наражати на небезпеку жорстоких переслідувань окупантами власну родину. Усі військові підрозділи в УПА мали складну систему назв і були в діловодстві командування УПА зашифровані.

УПА була чітко структуризована, де кожна структурна одиниця виконувала певну, окремо визначену роль. Всією діяльністю УПА керувало Головне Командування УПА, тобто Головний Командир УПА, заступник Головного Командира УПА і Головний Військовий Штаб.
Відділ УПА. Закерзоння, 1945 р.
Зброю УПА здобувала від ворога або купувала на чорному ринку. В УПА існувала тільки піхота, за винятком початків УПА, коли були й кінні частини та гармати. Пересічно сотня мала два кулемети і 8 — 10 автоматичних рушниць, звичайні рушниці та автоматичні пістолі. Зброя була німецька, радянська, угорська, польська, чеська і румунська.

За весь час свого існування УПА використовувала тактику постійних маршів, несподіваних атак на ворога і намагалася оминати більших боїв. У засідці УПА був важко поранений у квітні 1944 р. генерал Й. Ватутін. УПА користувалася допомогою населення харчами, одягом та розвідкою. Мірою того, як більшовики опановували терен, вояки УПА й підпільники перебували зимові місяці у заготованих бункерах.

Особливо оперативно-тактичною формою дії УПА були рейди; деякі мали бойовий характер (репресії проти польських повстанців і радянських партизанів), інші переважно пропагандистські. Вони провадилися у 1943 — 1944 рр. з головної бази діяльності УПА на Волині, а у 1944 — 1946 рр. з Карпат. Рейди відбувалися на Правобережжя, Буковину, Закарпаття, а згодом з Засяння на Підляшшя та навіть на Словаччину.
Зброя і тактика
Початок…
Так від літа 1942 р. почали діяти перші повстанські загони, які пізніше дістали назву Української Повстанської Армії (УПА). Офіційною датою створення Української Повстанської Армії вважається 14 жовтня 1942 р. - козацьке свято Покрови, коли Сергієм Качинським (псевдонім - Остап) було сформовано перший відділ УПА під керівництвом ОУН(б), але реально окремі українські націоналістичні збройні формування існували вже від початку війни. Першим командиром УПА був Клячківський (псевдонім Клим Савур), а шефом штабу - полковник УНР Л. Ступницький (Гончаренко), начальником оперативного відділу став полковник УНР М. Омелюсік. Місцем постою командування УПА була Костопільщина.
Завдяки широкій та ефективній підпільній мережі ОУН УПА швидко розрослася у велику, добре організовану партизанську армію, яка захопила контроль над значними частинами Волині, Полісся і згодом Галичини. Зростання її сили говорило про відчутну масову підтримку з боку українців, оскільки практично не мала іноземної допомоги. Відомості про чисельність дуже суперечливі. Називаються цифри від 30-40 тис. до 100 тисяч. За даними радянських каральних органів, котрі воювали з повстанцями, протягом 1944 р., коли Червона армія зайняла території їхніх дій, було вбито 57405 вояків УПА, 50387 взято в полон, 15990 здалися самі, усього – 123782 чоловіка. За перші чотири місяці 1945 р. – ще 95083 чоловік, усього - 218865 чоловік. Навіть при тому, що радянські карателі враховували вбивство селян, наведені цифри дають уявлення про надзвичайний розмах і запеклість національно-визвольної війни.

Галичина…
УПА постала на Поліссі й Волині насамперед для оборони населення перед німецьким терором та для оборони перед радянськими партизанами, які від зими 1942 — 43 наступали з білоруських лісів, грабували населення та своїми акціями провокували ще сильніші німецькі репресії. Творці УПА розглядали її як можливий зародок регулярної української армії. Силою УПА було те, що вона могла спиратися на розгалужену мережу Організації Укрaїнськиx Націоналістів, яка мала підтримку населення; що в її творенні взяли участь старшини попередніх українських військових формацій; що до неї йшли люди різних політичних переконань; що вона могла виступати як загально-національна сила. З її ініціативи була створена Укрaїнськa Головна Визвольна Рада як верховний політичній центр, якому підпорядкувалася УПА. Силою УПА була також її політична платформа, яка включала гасло самостійності України та боротьбу за основні громадські права, за демократію, за рівні права меншостей і співпрацю з іншими поневоленими народами проти нацизму і більшовизму. При УПА були створені у 1943 окремі загони узбеків, азербайджанців, грузинів і татар, що складалися з колишніх німецьких полонених або мобілізованих німцями до допоміжної служби осіб. До УПА в 1943 р. перейшла частина української поліції. Замість неї німці створили польську поліцію, яка разом з німцями повела каральні акції проти українського населення за підтримку УПА. Це привело до виступів українських повстанців проти ворожих до українців поляків та проти польських повстанців. Подекуди й загони УПА брали участь у цій кривавій польсько-українській боротьбі, що їх зі свого боку провокували німці.
У Галичині перші загони УПА почали творитися у червні 1943 р. в Карпатах, коли туди прямували рейдом радянські партизани під проводом С. Ковпака. Щоб не дати Ковпакові опанувати Карпати, окремим наказом Проводу ОУН формується "Українська народна самооборона" (УНС). За допомогою цього керівництво УПА змогло звести в бою німців і радянських партизанів, де останні після засади були знищені, а сам Ковпак повернувся в Москву, де отримав звання генерала, а згодом і наркомісара військових справ УРСР.

Головне командування УПА розглядало землі Галичини як базу для боротьби не тільки в умовах німецької окупації, але й на час повернення більшовиків. Крім того, з уваги на посилений німецький терор проти населення Галичини (впровадження виняткового стану в жовтні 1943, наглі суди, розстріли і вішання закладників, посилені вивози до Німеччини), як раніше на Поліссі й Волині, УПА виступила тут проти німців, зокрема проти, вивозу молоді до Німеччини.
Карта терену дій УПА. 1944 рік
На переломі 1943 —1944 рр. УПА була найчисельніша за весь час свого існування, охоплюючи не менше 60 000 осіб, не рахуючи підпільні кадри ОУН. Рік пізніше, після переміщення лінії фронту, за радянськими джерелами, сили УПА зменшилися до 20 — 25 тисяч осіб.

Для знищення УПА більшовики спершу застосували масові фронтальні бої й сутички, наприклад, у квітні 1944 три-денний бій під Гурбами на Крем'янеччині з участю близько 30 000 вояків та зимою 1944 — 1945 рр. у Карпатах. На поборювання УПА радянський уряд кинув кілька дивізій військ НКВС. Узимку 1945 — 1946 рр. влаштовано в Карпатах велику блокаду з розташуванням військ НКВС по селах з метою не допустити до допомоги населення загонам УПА та підпіллю. Для боротьби з УПА більшовики вербували з місцевого населення так званих «стрибків». НКВС-МВС застосовували також різні методи провокації: творення фальшивих загонів УПА, поширення затруєних ліків й інфекційних недуг та інше. Рівночасно керівники уряду УPСР та КПУ зверталися з закликом до вояків УПА здаватися («з новиною») за ціну помилування. Тих, хто зголошувався, НКВС включав до частин для поборювання УПА, а згодом їх судили й висилали до концтаборів. Відомі сім таких урядових звернень, останнє з датою 30 грудня 1949. Але про дії підпілля, включно з місцевими зверненнями, повідомляла радянська преса до середини 1950-их років.

Межовою датою дії УПА стала смерть головного командира УПА Р. Шухевича-Чупринки, який загинув у бою 5 березня 1950. Ця втрата, роки виснаження й радянський терор призвели до її остаточного послаблення й ліквідації. Проте обмежені дії УПА і підпілля тривали щонайменше до 1953, а за радянськими джерелами до 1956, останнім часом з'явилися відомості, що останній бій підрозділу УПА з підрозділом МВС відбувся 1961 р., а воїн УПА Ілько (Ілля) Беришин залишався у підпіллі до 1991 р.
Межа дії УПА
Василь Кук –останній командир УПА захоплений в полон 23 травня 1954
ПідпільницяМарія Пальчак – учасниця останнього бою підпілля 12 квітня 1960 р.