title: Презентація на тему «Закони екології – закони життя»

text:
«Закони екології – закони життя!»
за законами Баррі Коммонера
Борейко Альона 10-А клас
Еколо́гія (грец. οίκος — будинок, дім; грец. λογος — наука) — наукова дисципліна, один з розділів біології, який досліджує взаємовідносини міжбіотичними та соціальними цілісностями та їхнім довкіллям.
Екологія
Екологія вивчає взаємовідносини організмів із довкіллям, досліджує структурно-функціональну організацію надорганізмових систем (популяцій, угруповань,екосистем, біосфери), виявляє механізми підтримання їх стійкості у просторі йчасі.
Закони екології Комонера:
«Усе пов'язане з усім»; це означає, що жива динаміка складних і розгалужених еколог. ланцюжків утворює, кінець-кінцем, єдину взаємопов'язану систему; в абстрактному варіанті це твердження повторює відоме діалектико-матеріалістичне твердження про всезагальний зв'язок речей і явищ;
«Усе повинне кудись подітися»; це неформальне перефразування фундаментального фізичного закону збереження матерії; тут Комонер ставить одну з найважчих проблем прикладної екології — проблему асиміляції біосферою відходів людської цивілізації;
«Природа знає краще»; цей закон викликає в літературі найбільшу критику; це положення розпадається на дві відносно незалежні тези: перша, перегукується з відомим лозунгом «Назад до природи», який нині не може бути прийнятим в силу своєї не реалістичності; друга, пов'язана з закликом до обережності при використанні природних екосистем, важливий і конструктивний;
«Ніщо не дається даром»; цей екологічний закон об'єднує в собі три попередніх закони; на думку Комонера, «глобальна екосистема є єдиним цілим, в межах якої ніщо не може бути вигране або втрачене і яка не може бути об'єктом загального покращення; усе, що було взяте з неї людською працею, повинне бути відшкодоване. Плати за цим векселем не можна уникнути; вона може бути тільки відстрокована».
Охорона природи - комплекс заходів щодо збереження, раціонального використання та відновлення природних ресурсів Землі, в тому числі видового різноманіття флори і фауни, багатства надр, чистоти вод та атмосфери.
Нині вважається, що всі природні ресурси вичерпні, різниться лише час їх вичерпання. Умовно невичерпними можна вважати енергію сонця, вітру, морів і океанів, геотермальну. Природні ресурси поділяють на невідновні, частково відновні й умовно відновні. До частково відновних належать ліси, грунти, вода, деякі види тваринного й рослинного світу.
Розвиваючись, людство наростаючими темпами збільшувало кількість і обсяги споживання усіх видів природних ресурсів. Зростання за останні 150 років майже в 130 разів лише промислового виробництва зумовило небачений рівень споживання всіх видів природних ресурсів. Так, СІЛА, колишній СРСР, а також країни Західної Європи майже повністю вичерпали таку сировину, як вугілля, сіль, поліметали, марганець, залізні руди, ліс. Подальший неконтрольований, некерований розвиток людської діяльності може мати катастрофічні наслідки для життя всієї планети. Тому головним завданням економіки природокористування є вивчення найкращих варіантів адаптації глобальної соціально-економічної системи до змін, що відбуваються в біосфері, визначення оптимальних антропогенних навантажень на природне середовище з використанням усіх можливих економічних стимулів. Ця наука має розробити основні принципи дії цих стимулів.
Усе пов`язано з усім
Моніторинг поширення білого лелеки в Україні
Білий лелека (Ciconia ciconia) – один з найбільш відомих і популярних в Україні птахів. Його ще називають чорногузом, бузьком, буслом. Він гніздиться майже на всій території країни, крім південного сходу та більшої частини Криму. Більше всього цих птахів у пiвнiчно-західних областях. Далi на південь i схід кількість гнізд поступово скорочується.
Учені виділяють два підвиди білого лелеки — європейський і туркестанський. У нас зустрічається європейський підвид. Поширений він на значній частині території Європи від Піринейського півострова до Поволжя і Закавказзя. На північ його ареал доходить до Данії, півдня Швеції, Естонії, північного заходу Росії.
зміни – чисельність лелек практично повсюди почала зростати. Все ж у наших селах цих птахів зараз набагато менше, ніж було у 1920-1930-ті роки.
Щоб знати, у якому стані перебуває популяція того чи іншого птаха, яких можна очікувати змін і вживати заходів по охороні, треба, так би мовити, “тримати руку на пульсі”, тобто простежувати зміни поширення, чисельності а бажано й успішності розмноження. Ідеальним для цього є проведення щорічних повних обліків. Такі щорічні переписи лелечих гнізд проводяться у ряді країн Європи, наприклад, у Німеччині, Чехії, Словаччині, Данії. Цей спосіб дає найбільш повну і надійну інформацію, але в умовах України використовувати його нереально — територія велика, лелек багато, а от людей, готових присвятити цій роботі свій вільний час, обмаль.
Ще в давні часи білий лелека почав розселятися у пiвнiчному i східному напрямках, з’явившись у Європі після відступу останнього льодовика. Розселення це продовжується й зараз, зокрема на сході України. Ареал ніби пульсує, поступово просуваючись на схід. У XX столітті чисельність білого лелеки у Європі зазнала значних змін. Вона тривалий час скорочувалась, у багатьох країнах птах виявився на межі зникнення. Значно менше стало чорногузів і в Україні. Та років з двадцять тому відбулись кардинальні
В багатьох країнах Європи ведуться різноманітні моніторингові програми по вивченню чисельності та поширення махаона. З оглядом існуючих моніторингових програм можна ознайомитись на цьому сайті. Дуже важливо започаткувати таку моніторингову програму і в Україні. Українські науковці мають достатньо великий масив даних про місця зустрічей махаона, які вкривають практично всю Україну. Проте для багатьох територій ці дані дуже застарілі. Потреба проводити постійний моніторинг цього виду багато в чому викликана і тим, що кормовими рослинами гусіні махаона є дикі зонтичні, поширення яких в природі скорочується. Натомість махаон все частіше зустрічається на зонтичних сільськогосподарських культурах. Все це вимагає постійного оновлення даних про місця зустрічей махаона. Відтак, ми розпочинаємо програму моніторингу поширення махаона в Україні, до якої може долучитись будь-хто, хто зустрічає цих метеликів у природі.
Моніторинг поширення Махаона
Махаон (Papilio machaon L.) – один з найвідоміших денних метеликів в фауні України. Завдяки специфічній поведінці махаона, цього метелика знають практично всі. Махаони літають на відкритих галявинах, вздовж проїжджих частин і трас, в садах і на клумбах; близько підпускають людину до себе. Проте, ця комаха занесена до Червоної книги країни і потребує охорони.
Жук-олень охороняється Червоною книгою України (1994) та включений до Додатку ІІІ Конвенції Про охорону диких видів флори та фауни і середовища існування у Європі (Бернська конвенція). В багатьох країнах Європи ведуться різноманітні моніторингові програми по вивченню чисельності та поширення жука-оленя. З оглядом існуючих моніторингових програм можна ознайомитись на цьому сайті. Дуже важливо започаткувати таку моніторингову програму і в Україні. На превеликий жаль, відомості про поширення жука-оленя дуже незначні і більшість місць, де він мешкає, не задокументовано. Дуже обмежені навіть ті дані, що включені до Червоної книги України. Відтак, ми розпочинаємо програму моніторингу поширення жука-оленя в Україні, до якої може долучитись будь-хто, хто зустрічає цих жуків у природі.
Моніторинг поширення Жука-оленя в Україні
Жук-олень (Lucanus cervus L.) – найбільш відомий жук фауни України. В наш час ареал цього виду стрімко скорочується і з кожним роком імовірність зустріти його зменшується. Це викликано тим, що основним місцем мешкання жука-оленя є старовікові діброви, які інтенсивно знищують в ході ведення лісового господарства. Старезні дуби, соком яких живляться дорослі жуки і в деревині яких ростуть їх личинки, по лісівничим нормам вважаються перестійними і вирубуються в числі перших.
Переробка та утилізація відходів
Утилізація  (лат., корисний) використання чогось для переробки; доцільне застосування відходів, лишків у господарстві.
Переро́бка (оброблення, перероблення) відходів (також: вторинна переробка, рециклінг (від англ. recycling), рециклювання й утилізація відходів) — здійснення будь-яких технологічних операцій, пов'язаних зі зміною фізичних, хімічних або біологічних властивостей відходів, з метою підготовки їх до екологічно безпечного зберігання, перевезення, утилізації чи видалення. Повторне використання або повернення в обіг відходів виробництва чи сміття. Найпоширеніша вторинна, третинна, інші переробки різними масштабами таких матеріалів, як скло, папір, алюміній, асфальт,залізо, тканини та різних видів пластику. Також спрадавна використовують в сільському господарстві органічні господарські та побутові відходи.
Побутові відходи — тип відходів, що створюються у житлово-комунальному господарстві( побуті ).
Переробка
Актуальні питання вторинного використання, переробки й знешкодження ТПВ потребують вкладення значних коштів, а традиційний метод складування сміття на звалищах стає малоефективним і небезпечним для навколишнього середовища.
Переповнені звалища й полігони виводять з використання величезні площі, отруюють водойми та повітря, є розсадникамигризунів, інкубаторами хвороботворних організмів. Вимоги до полігонів ТПВ постійно зростають, що підвищує вартість захоронення відходів.
Комплексна переробка ТПВ, що включає сортування, термообробку, ферментацію та інші процеси, забезпечує максимальну екологічну та економічну ефективність.
Найбільш розповсюдженими видами промислової переробки ТПВ є спалювання,  ферментація, сортування та їх різні комбінації.
У ЄС використовують 40% побутових відходів (2010 р.).
Усе повинне кудись подітися
Спалювання
При використанні технології спалювання ТПВ утворюються шлак й летюча зола, а також димові гази. Через підвищений вміст у шлакуважких металів його досить важко утилізувати. Попереднє сортування зменшує кількість шлаку та золи.
З чотирьох сміттєспалювальних заводів (Київ, Харків, Севастополь та Дніпропетровськ) працюють лише Київський і Дніпропетровський, обладнання яких застаріле і не відповідає сучасним екологічним вимогам, внаслідок чого вони стають джерелом забруднення довкілля токсичними газами.
Майже всі побутові відходи в Україні захоронюються на полігонах. Переважна їх більшість працює в режимі перевантаження, тобто з порушенням проектних показників щодо обсягів накопичення відходів. Водночас полігони є джерелом інтенсивного забруднення атмосфери та підземних вод. Практично ні на одному з них не знешкоджується фільтрат. Майже усі полігони потребують невідкладної санації та рекультивації. Не вирішуються питання створення нових полігонів. Половина полігонів побутових відходів приймає промислові відходи. Крім того, у багатьох містах триває процес утворення несанкціонованих звалищ побутових відходів.
Частина сміттєконтейнерів виготовляється без кришок, що призводить до підвищення вологості побутових відходів, зумовлює прискорення процесів загнивання в теплий період року та примерзання їх до контейнерів у морозну погоду, у зв'язку з чим ускладнюється транспортування та стає практично неможливою подальша переробка побутових відходів. Через несвоєчасне вивезення побутових відходів контейнери стають місцем розповсюдження гризунів, шкідливих комах та небезпечним джерелом інфекцій.
У результаті комплексної переробки ТПВ утворюються шлаки, зола та відходи сортування, які є екологічно небезпечними і потребують знешкодження. Серед існуючих технологій переробки ТПВ найбільш небезпечним для довкілля є технології ферментації та спалювання вихідних ТПВ.
Ми щодня використовуємо прилади, які працюють на батарейках. Слугують батарейки зазвичай недовго, а опинившись на смітнику, завдають величезної шкоди здоров’ю людей і довкіллю.
Вони містять різні токсичні метали та сполуки. Найнебезпечніші з них — ртуть, свинець і кадмій. На звалищі металева оболонка батарейок руйнується, ці речовини витікають і потрапляють у ґрунтові води та річки. Тривале отруєння кадмієм ушкоджує нирки та кістки, ртуттю — руйнує нирки та нервову систему. Розробка та впровадження програм збирання, знешкодження та утилізації відходів належить до компетенції уряду.
Так сказано в законі 1998 року ”Про відходи”. Однак в Україні досі немає умов для утилізації використаних батарейок, кажуть екологи.
Утилізація батарейок дала б змогу економити кольорові метали, а повторне використання хімічних елементів створювало б дешеві джерела струму. Однак маленькі батарейки складно збирати. Тому почати утилізацію можна з великих промислових акумуляторів.
Батарейки

В Україні великий обсяг відходів олово-свинцевих акумуляторів. Саме через них в основному забруднюються наші річки. Тому утилізувати їх потрібно насамперед задля довкілля. А вже потім — задля видобутку дешевих хімічних джерел струму.
Тривале отруєння кадмієм ушкоджує нирки та кістки, ртуттю — руйнує нирки та нервову систему. У розвинених країнах багато громадян здають батарейки на переробку. Однак не всі батарейки придатні до цього.
З-поміж тих, які використовують у побуті, переробляти можна нікель-кадмієві, нікель-металгідридні, літій-іонні та олово-свинцеві. Проте в багатьох країнах збирають навіть ті батарейки, які не можна переробити, щоб запобігти потраплянню небезпечних речовин у довкілля.
Більшість магазинів у розвинених країнах, які продають автомобільні акумулятори, навзамін просять здати їм старі акумулятори для правильного захоронення.
Сподіваюся, в Україні невдовзі теж з’явиться така можливість.
Поки що її немає. Але можна зменшити шкоду для довкілля, використовуючи акумулятори замість одноразових батарейок. До того ж це дає відчутну економію: акумулятори розраховані в середньому на 1000 циклів заряджання. Отже, купивши акумулятор за 60 гривень, на батарейках вартістю 2–3 гривні можна заощадити 2–3 тисячі.
Сьогодні все більш популярними стають розрядні (енергоощадні) лампи, основними перевагами яких є економія коштів та енергії. Проте усі люмінесцентні лампи містять від 4 до 150 міліграмів ртуті, яка є отруйною речовиною і може заподіяти шкоду здоров'ю. В інструкції до використання енергозберігаючих розрядних ламп та на упаковках виробники вказують напис: «Лампу не можна викидати в смітник!», проте, після закінчення терміну служби лампу, як правило, викидають будь-куди.
На проблему утилізації цієї продукції в Україні, на відміну від Європи, не звертають уваги ані більшість споживачів, ані виробники. В загальному в Україні утилізується не більше 20-ти відсотків люмінесцентних ламп.
  Люмінесцентні лампи

Галузь полімерної тари й упаковки агресивно відвойовує ринок у інших пакувальних матеріалів. Полімери привертають увагу виробників дешевизною, невеликою вагою і широтою спектра властивостей різних матеріалів, які можна підбирати під конкретний продукт, а також регулярній появі нових матеріалів. Завойовує прихильність виробників тара зі спіненого полістиролу.
Як відомо, пластикова упаковка має малий період споживання, проте великий період розкладу. Так як відходи полімерних упаковок
накопичуються у великій кількості на сміттєзвалищах, то постає проблема їх переробки та усунення. Тому однією з глобальних проблем сьогодення є забруднення навколишнього середовища пластиковими відходами, зокрема відходами упаковки, для виготовлення якої використовується полістирол. Найдавнішим способом знищення сміття є його поховання на звалищах або полігонах. Експлуатація необлаштованих звалищ, що не мають елементарних природоохоронних споруд – гідрозахисних екранів, систем збору і контролю фільтру і т.д., з соціальної точки зору – протипоказана, з природоохоронної – небезпечна. Полігонний метод знешкодження ТПВ технологічно не складний, проте вимагає довготривалого відчуження великих земельних площ, значних капіталовкладень, експлуатаційних і транспортних витрат. До технологічних методів усунення відходів пластикової упаковки відноситься їхнє знищення і утилізація (вживання з користю).
       Пластик
Таким чином, поховання і спалювання не вирішують проблеми полімерних відходів, а лише переводять її в нове, небезпечне і важкопередбачуване русло. Тому ми пропонуємо найбільш безпечний метод утилізації відходів полістиролу – використання в якості функціональної оболонки повільно діючих мінеральних добрив, яка в ґрунті піддається біодеструкції. Мета новітніх досліджень по створенню біорозкладних пластмас полягає в тому, щоб навчитися регулювати процеси деструкції для забезпечення швидкої і безпечної деградації упаковки після закінчення терміну її служби. З метою повторного використання відходів з полістиролу пропонується їхнє використання в якості оболонки для капсулювання мінеральних добрив. Це вирішує дві проблеми: зменшується вартість капсульованих мінеральних добрив за рахунок використання відходів та одночасної їх утилізації.

Високі вимоги екологічної безпеки, що ставляться до пакувальних матеріалів, створили новий метод знищення полімерних відходів шляхом їх компостування, тобто контрольований саморозклад під дією чинників навколишнього середовища (мікроорганізмів, УФ-випромінювання, води і ін.). Найбільш оптимальним варіантом утилізації пластикових відходів в наш час є їхнє спалювання. Найбільш оптимальним варіантом утилізації пластикових відходів в наш час є їхнє спалювання. Але при спалюванні відходів полімерів в атмосферу потрапляють шкідливі газоподібні продукти – високотоксичні діоксини, хлористий водень, діоксид сірки, а зола і стоки, які утворюються при цьому, містять немало інших шкідливих компонентів.
Природоохоро́нні терито́рії Украї́ни — території, створені з метою охорони природних ландшафтів від надмірних змін внаслідок господарської діяльності людини на території України. Найважливішими з таких об'єктів є заповідники, національні парки, заказники. Загальна площа природно-заповідного фонду України становить 2,8 млн. га.
Поділяються на:
Природні заповідники
Природні парки
Заказники

Природа знає краще
Зустріч із прекрасним завжди приносить щиру радість і насолоду. Саме такі почуття відчувають гості Закарпаття, які відвідують Синевирське озеро. Унікальні куточки дикої природи, мальовничі гірські пейзажі, величні карпатські ліси — все це можна буде побачити, пройшовшись екологічною стежкою “Урочище Красний — озеро Синевир”.
НПП “Синевир” прокладає нову екологічну стежку до Синевирського озера
В НПП "Синевир" прокладено дві нові екологічні стежки: "Урочище Красний — озеро Синевир" та "Гедешова — Дике озеро".
Для любителів активного відпочинку, для тих, хто любить мандрувати, саме до вподоби буде екологічна стежка "Гедешова — Дике озеро". Вона знайомитиме юних натуралістів і всіх бажаючих з багатством біологічного різноманіття національного парку, його захоплюючими краєвидами і красою навколишніх гір.
Загалом у НПП "Синевир" вже діють три екологічні, дві науково-пізнавальні стежки та вісім туристичних маршрутів.
Стежка веде до найбільшого озера Українських Карпат, водно-болотного угіддя міжнародного значення, одного з семи природних чудес України. Воно вражає своєю унікальністю, неповторною красою.
Пройтися новою екологічною стежкою можна буде вже на початку червня, коли завершаться всі роботи, зокрема з прокладання дороги через ліс, маркування, встановлення інформаційних щитів і табличок. Її можна рекомендувати всім туристам без вікового обмеження, які мають досвід походів у гірській місцевості.

Ніщо не дається даром
Ніщо нам не дається даром, за все потрібно платити!!! Якщо природа забезпечує нас, то ми повинні берегти її, як зіницю ока.
Борейко Альона


title: Презентація на тему «Іван Малкович» (варіант 3)

text:
Іван Малкович
Біографія

Хай кожен в цім світі спасеться,хай світить з-за темних кручдовкола кожного серцявіри Твоєї обруч.

Поет і видавець, власник і директор видавництва “А-БА-БА-ГА-ЛА-МА-ГА”
Перша збірка

Іван Малкович — редактор, упорядник  автор та перекладач кількох десятків книжок для дітей
Особливість лірики

«Це людина, маніакально віддана ідеї «особливо якісної української книги»

Дякуємо за увагу


title: Презентація на тему «Віктор Федорович Янукович»

text:
Віктор Федорович Янукович
Народився у робітничому селищі Жуківці біля міста Єнакієвого, Донецької області; батько Федір Володимирович (білорус, поляк, росіянин) — металург; мати Ольга Семенівна (росіянка) — медсестра.
Освіта
Єнакіївський гірничий технікум (1973);
Проте, 1967 року, згідно з постановою прокуратури.
 Єнакієвого, Януковича відраховано з Єнакіївського гірничого технікуму за участь у вчиненні злочину.
Донецький політехнічний інститут (1980),
спеціальність інженер-механік, «Автомобілі та автомобільне господарство»;Навчався заочно.
Українська академія зовнішньої торгівлі (2001),
магістр міжнародного права, «Міжнародне право»;
Дружина — Янукович Людмила— домогосподарка.Одружилися  в листопаді 1972 року. (Обвінчалися у вересні 1997 року.)
У Віктора та Людмили Янукович два сини : Олександр (1973 р. н.) — лікар-стоматолог за освітою, бізнесмен-міліардер, та Віктор (1981 р. н.) — Народний депутат України. Мають трьох онуків.

Кар'єра
Серпень 1972 — квітень 1973 — автоелектрик
Квітень 1973 — листопад 1976 — механік, Єнакіївське АТП № 04113
Листопад 1976 — лютий 1984 — директор автобази, ВО «Орджонікідзевугілля», місто Єнакієве
Травень 1991 — січень 1994 — генеральний директор, об'єднання підприємств «Донбастрансремонт»
Вересень 1994 — серпень 1996 — генеральний директор, Донецького територіально-виробничого об'єднання автомобільного транспорту «Донецькавтотранс»
14 травня 1997 — 21 листопада 2002 — Голова Донецької облдержадміністрації та Голова Донецької облради

Політична діяльність до обрання Президентом України
Віктор Янукович вступив до лав КПРС 1980 року. Становлення Віктора Януковича як регіонального лідера відбулося в середині 90-х років. До цього моменту в Донецькій області вже оформилось одне з найсильніших фінансових угрупувань України. Після заміни на керівному посту області Щербаня Володимира  на Полякова Сергія , влітку 1996 року Віктора Януковича призначено заступником, а потім першим заступником нового голови обласної державної адміністрації .
Голова Донецької облдержадміністрації
14 травня 1997 р. Указом Президента Віктор Янукович призначений на місце звільненого головиДонецької обласної державної адміністрації Полякова Сергія. Кандидатуру Януковича вважали найбільш логічною, враховуючи його здатність обходити гострі кути у відносинах між регіоном і центром.
14 червня 1998 р. Віктор Янукович перемагає на повторних виборах в обласний Раді з виборчого округу № 7, 78,41% виборців віддають за нього свій голос
Віктор Янукович — прихильник змішаної виборчої системи. Такої ж точки зору дотримувалася і Донецька облрада. Зокрема, 2001 р. він прийняв звернення до Верховної Ради і Президента з проханням зберегти змішану систему, «щоб не обмежувати права громадян».
Завдяки активній підтримці Віктора Януковича і фінансово-економічних груп Донбасу, в першу чергу Індустріального союзу Донбасу, кандидатури Леоніда Кучми на президентських виборах 1999 року, останній здобуває перемогу в Донецькій області.
Прем'єр-міністр України
(21 листопада 2002 — 5 січня 2005)
У листопаді 2002 р. Леонід Кучма відправив у відставку Прем'єр-міністра Анатолія Кінаха та запропонував на цю посаду Віктора Януковича. «За» проголосували 234 Народних депутата України. Коли Віктор Янукович став Прем'єр-міністром України, уряд почав приділяти більше уваги реформуванню вугільної галузі.
Віктор Янукович очолював уряд України 3 роки та 6 місяців (абсолютний рекорд перебування на посаді Прем'єр-міністра України). За часів першого уряду Віктора Януковича зафіксований найвищий показник зростання ВВП за історію незалежної України — 12,1% у 2004 р.
Президентські вибори 2004 року
У 2004 р. Прем'єр-міністр України Віктор Янукович за підтримки президента Леоніда Кучми став «кандидатом від влади» на президентських виборах в Україні. У першому турі Віктор Янукович набрав (39,26%) голосів, посівши 2-е місце серед 24 претендентів. У другому турі, Віктор Янукович здобув перемогу (одержавши 49,46% голосів). Згідно з рішенням ВСУ 26 грудня 2004 р. відбулося переголосування другого туру, у якому Віктор Янукович програв, набравши 44,2%.
Прем'єр-міністр України
(4 серпня 2006 — 18 грудня 2007)
13 грудня 2006 року уряд Віктора Януковича розповсюдив спеціальну заяву, в якій звинуватив президента Віктора Ющенка в свідомій дестабілізації обстановки. 12 січня 2007 року Верховна Рада ухвалила підготовлений урядом Віктора Януковича Закон «Про кабінет міністрів України». 23 листопада 2007 року, на I сесії Верховної Ради VI скликання, В.Янукович склав повноваження Прем'єр-міністра України. Виконував обов'язки Прем'єра до обрання 18 грудня 2007 Верховною Радою нового Прем'єр-міністра — Юлії Тимошенко.
Опозиційна діяльність (2007–2010)
У 2008 р. Віктор Янукович посідає шосте місце у рейтингу Топ-100 найвпливовіших українців за версією журналу Кореспондент.
У травні-червні 2009-го Янукович знову з'являється на обрії великої політики.
28 жовтня 2009 р. ЦВК реєструє Віктора Януковича кандидатом у президенти України.
Президентські вибори 2010 року
У першому турі виборів найбільшу кількість голосів набрав Віктор Янукович — 8 686 751 (35.32%), друге місце посіла Юлія Тимошенко — 6 159 829 (25.05%). Ці два кандидати вийшли до другого туру виборів. У другому турі виборів за результатами обробки 100,00% протоколів перемагає лідер опозиції Віктор Янукович — 48,95% ; Юлія Тимошенко відстає на 3,48 % .
14 лютого 2010 року ЦВК оголосила офіційні результати виборів президента України, згідно з якими лідер Партії регіонів Віктор Янукович переміг і став наступним президентом країни.
Президент України (25 лютого 2010 — 22 лютого 2014)
Першим указом Віктора Януковича на посаді Президента України стало скорочення робочого штату і витрат на утримання Секретаріату Президента на 20%. Масштаби кадрових змін на всіх рівнях структур державного апарату
Внутрішня політика
перевершили «кадрові чистки», що відбувались після Помаранчевої революції  й активно критикувались самим Януковичем. На більшість керівних посад у державі призначалися вихідці з Донбасу.
Конституційна реформа. Янукович — Президент у президентсько-парламентській республіці.
Конституційний суд визнав неконституційним Закон «Про внесення змін до Конституції України» від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (політреформу 2004 року) у зв'язку з порушенням процедури його розгляду і ухвалення і відновив дію Конституції України 1996 року.
17 січня 2013 р. Янукович визнав провал більшості реформ своєї команди і звинуватив Миколу Азарова в саботажі
Зовнішня політика
21 квітня 2010 року, без попереднього суспільного обговорення, Президент України В.Янукович підписав з президентом Росії Дмитром Медведєвим «Угоду між Україною і Російською Федерацією з питань перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України», згідно з якою продовжується термін перебування Чорноморського флоту Росії вСевастополі на 25 років, до 2042 року.
Зона вільної торгівлі з ЄС чи митний союз?
12 квітня 2011 року відбувся візит голови уряду Росії Володимира Путіна до Києва. Росія схиляє Україну до вступу до Митного союзу. Основною поступкою за це має бути зниження ціни на російський газ для України майже наполовину. Янукович висловлюється за зближення країни з Митним союзом країн СНД.
Усунення з посади
21 лютого 2014 лідери опозиції підписали з Віктором Януковичем  угоду щодо врегулювання кризи в Україні. Відповідно до угоди протягом 48 годин з моменту її підписання мала б відновити дію Конституція України редакції 2004 року та сформовано новий коаліційний уряд.
Підписання угоди не було сприняте людьми на майдані: демонстранти вимагали від Президента достроково піти у відставку. Зранку 22 лютого Янукович зник з Києва. Того ж дня Верховна Рада України 328-ма голосами народних депутатів підтримала постанову про усунення Віктора Януковича з постаПрезидента України, аргументуючи таке рішення самоусуненням Януковича від виконання своїх обов'язків, та призначила позачергові вибори Президента України на 25 травня 2014 року.
22 лютого Віктор Янукович записав телезвернення, у якому назвав події 18-20 лютого в Україні державним переворотом, порівнявши їх з приходом нацистів до влади у Німеччині,  назвав депутатів, що вийшли з Партії регіонів, зрадниками та заперечив легітимність прийнятих Верховною Радою рішень
Перебуваючи в Росії, Янукович попросив президента РФ Володимира Путіна застосувати свої війська для "відновлення законності" в Україні.
Заклики до війни
На даний час обсяг золотовалютних резервів України становить орієнтовно $15 млрд. Водночас, американські експерти відзначили, що статки сім'ї Віктора Януковича сягають $12 млрд.
Межигір’я
Віктор Янукович є одним з найбільш високооплачуваних українських письменників. У 2011 році в якості авторських гонорарів і авансу за майбутні твори він заробив понад 2 млн доларів. На сьогоднішній день видано такі книги:


title: Презентація на тему «Роберт Джон Дауні-молодший»

text:
Роберт Джон Дауні-молодший
Біографія
Роберт Дауні-молодший народився у родині незалежного режисера Роберта Дауні-старшого. Першою роллю Роберта стала невелика роль цуценяти у фільмі свого батька. У віці двадцяти років Дауні-мол. на один сезон приєднався до команди, що випускає найпопулярніше американське телешоу Суботнім вечором у прямому ефірі. Після досвіду на телебаченні він остаточно вирішив зв'язати долю з кінематографом і переїхав у Голлівуд.
У 1987 році Роберт Дауні-мол. одержав головну роль у комедії Джеймса Тобака «Фахівець зі знімання», після чого знявся в кількох незначних кінокартинах. Ситуація змінилася в 1992 році, коли на екрани вийшов фільм сера Річарда Еттенборо «Чаплін», у якому актор зіграв легендарного коміка. Акторська гра Дауні-молодшого захопила всіх, і актор удостоївся номінації на премію«Оскар» у категорії «Найкраща чоловіча роль». Критика й публіка називала Роберта Дауні-молодшого одним із найперспективніших акторів серед молодого покоління.
Однак у цей період в актора виникає наркотична залежність, через що після низки голосних скандалів його звільняють зі студій, де він тоді знімався, а суд присуджує його до тюремного ув'язнення й примусового лікування. За словами самого Дауні-молодшого, його знайомство з марихуаною відбулося у віці 8 років не без допомоги рідного батька.
Після проходження курсу лікування Дауні-молодший повернувся на екрани в 2004 році, де продовжує свою акторську діяльність.
Найвідоміші ролі актора
В цьому фільмі Роберт грає роль супер героя — Тоні Старка, який має супер костюм, що захищає його від будь-яких неприємностей.
Тут він також грає роль залізної людини, яка рятує світ від прибульців,але коло супер героїв значно зросло.
В цому детективі актор зіграв головну роль — Шерлока Холмса, якого у різних небезпечних ситуаціях супроводжує його вірний товариш Ватсон
Кінець


title: Презентація на тему «Ринкова інфраструктура» (варіант 1)

text:
Ринкова інфраструктура

	Проголошення України незалежною державою відкрило реальні можливості переходу її до ринку. Подолання деструктивного тоталітарно- адміністративного режиму,корінна перебудова економічних процесів шляхом здійснення радикальних реформ, спрямованих на ринкову трансформацію всіх сфер господарського життя суспільства – основні засади економічної та соціальної політики української держави. Побудова розвинутого ринкового господарства – процес досить складний і тривалий. У розвинутих країнах Заходу він відбувся як природний,взаємопов’язаний з економічним і соціальним прогресом суспільства. Ринок - досягнення всього людства на всіх етапах його розвитку до найвищих форм суспільного прогресу. Ринкове господарство є середовищем, "атмосферою", в рамках і з допомогою яких відтворюються і панують відносини і зв'язки товарного виробництва.

	Цивілізований характер ринку в промислових розвинутих країнах визначається широким арсеналом перевірених часом і господарською практикою законодавчих і моральних норм, багатоплановою і компетентною політикою держави щодо розвитку економіки та соціальної інфраструктури, інформованістю і самостійністю керівників господарських структур на всіх рівнях, правовою свободою економічної самодіяльності людини.
 Звичайно, Україна, як нова самостійна держава, що виникла на розколотому терені колишнього народногосподарського комплексу СРСР зі складною інфраструктурою, створеною за багато десятиріч, не може повторити за короткий час той шлях, який пройшов ринок Заходу. Вона може тільки розумно скористатися певним досвідом цих країн, а шлях переходу до ринкової системи має бути свій, з урахуванням усіх національних, політичних, економічних, географічних та інших особливостей історичного розвитку України.

Поняття і суть ринкової інфраструктури.
Термін "Інфраструктура" був уперше використаний ще на початку теперішнього сторіччя в економічному аналізі для позначення об'єктів і споруджень, що забезпечують нормальну діяльність збройних сил. У 40-і роки на Заході під інфраструктурою стали розуміти сукупність галузей, що сприяють нормальному функціонуванню виробництва матеріальних благ і послуг. У економічній літературі колишнього СРСР вивчення проблем інфраструктури почалося лише в 70-і роки. Стосовно до ринку (ринковій економіці) інфраструктура являє собою сукупність організаційно-правових і економічних відношень, що зв'язує ці відношення при всьому їхньому різноманітті в одну ціле - Ринкову економіку.
Ефективне функціонування сучасного ринку безпосередньо залежить від постійно відтворюваного ринкового середовища. Важливим його елементом є ринкова інфраструктура. Це система підприємств та організацій, які забезпечують рух товарів, послуг, грощей, цінних паперів, робочої сили. До таких установ належать біржі, банки, дилерські та брокерські контори, служби зайнятості, інформаційно-комерційні, оптові та постачально-збутові організації, пункти прокату та лізингу. Поняття «ринок» використовується в різних значеннях. Економісти цей термін розуміють насамперед як категорію обміну, його характеристику. Ринок ( це засіб взаємодії економічних суб'єктів заснований на ціновій системі і конкуренції. Це особливий механізм координації економічних дій. У економічній літературі колишнього СРСР вивчення проблем інфраструктури почалося лише в 70 роки. Стосовно до ринку (ринковій економіці) інфраструктура являє собою сукупність організаційно-правових і економічних відношень, що зв'язує ці відношення при всьому їхньому різноманітті в одна ціле - система державних, приватних і суспільних інститутів (організацій і заснувань) і технічних засобів, що обслуговують інтереси суб'єктів ринкових відносин, забезпечують їхню ефективну взаємодію.
Сутність ринкової інфраструктури
Економіка припускає створення товарів і їхнє доведення до споживачів. Останнє потребує організації сфери обертання товарів. Інфраструктура ринку - це сукупність інститутів, що забезпечують обертання різноманітних товарів. Обслуговування взаємовідносин виробників товарів і їхніх безпосередніх споживачів - основне призначення інститутів інфраструктури.
Функції ринкової інфраструктури
Продуктом інфраструктури є посередницька послуга. Послуга - це особливий товар, що існує тільки в момент його виробництва. Роблячи різноманітні посередницькі послуги підприємствам і домашнім господарствам, заснування інфраструктури виконують ряд важливих функцій, серед яких можна виділити такі:
Шляхи та проблеми створення ринкової інфрструктури в Україні.
Ринковій економіці необхідна інфраструктура - система взаємозалежних спеціалізованих організацій, система взаємозалежних потоків товарів, послуг, грошей, цінних паперів і робочої сили. Наприклад, на товарному ринку діють товарні біржі, підприємства оптової і роздрібної торгівлі, фірми, що займаються посередницької діяльності, і т.п.
Комерційні банки і фондові біржі мають загальне функціональне значення - акумулювати заощадження для наступного їхнього інвестування. Водночас вони різняться по цілі діяльності, характеру операцій і ризику. Біржа являє собою організований оптовий ринок. По типі біржового товару розрізняють товарні, фондові і валютні біржі. У сучасній економіці існують публічно-правові і державні біржі. Діяльність біржі регламентуються її статутом. На біржі діють посередники - брокери, що виконують доручення клієнтів, і ділери, що купують і продають товари. Спеціалісти (джобберы) курирують визначену групу товарів і цінних паперів корпорації або галузі. Біржа, як барометр, характеризує стан усього народного господарства, індикаторами якого є біржові курси (ринкові ціни). Вони формуються під впливом попиту і пропозиції. Структура попиту на цінні папери багато в чому визначається загальноекономічними чинниками, динаміку який угада досить складно. Структура пропозиції цінних паперів залежить від мікроекономічних чинників.
Шлях становлення ринкової інфраструктури в Україні складний не менше, чим підприємництва. У цій главі розглянуті основні складові РІ України і їхня діяльність до сьогоднішнього дня. Розрізняють організаційно-технічну, фінансово-кредитну і науково- дослідну інфраструктури ринку. Зупинимося докладніше на кожному з видів. До організаційно-технічної інфраструктури ринку ставляться товарні біржі й аукціони, торгові доми і торговельні палати, холдингові і брокерські компанії, інформаційні центри і ярмарки, інжинерінгові фірми, сервісні центри, пункти прокату і лізингу, державні інспекції, різноманітного роду асоціації підприємців і споживачів, транспортні комунікації і засоби оперативного зв'язку. Одні з цих заснувань покликані сприяти встановленню ділових контактів між підприємцями, надавати їм інформаційні, консультативні, розрахункові та інші послуги, інші беруть на себе функції загальної координації ринкових зв'язків, подають інтереси своїх членів на регіональному, державному і міжнародному рівнях, треті ( являють собою спеціальні державні органи регулювання ринкових відносин.
Для появи такого суспільного феномена, як підприємництво, а тим більше для перетворення його в основну організаційну форму виробництва, необхідні визначені умови. Для країн із ринковою економікою існують загальні умови розвитку підприємництва:
В Україні і більшості пострадянських країн особливу актуальність одержують нижчеперераховані умови:
 1. Наявність відповідних майнових прав на умови і результати виробництва, оскільки підприємець обов'язково повинний бути власником зробленого продукту і прибутку, отриманого в результаті його реалізації. Тільки при цих умовах виникає належна зацікавленість для здійснення підприємницької діяльності.
2. Визначене економічне, правове і політичне середовище. Формальне визнання майнових прав на умови і результати виробництва може співіснувати з іншими правовими нормами, що регулюють економічне життя товариства, але забезпечуючі достатнього ступеня економічної самостійності, що не на справі, для підприємницької діяльності. Різноманітного роду обмеження, що формують економічне середовище, повинні забезпечувати достатній «коридор свободи». Для підприємця це виражається в одержанні достатньої самостійності при: - виборі виду господарської діяльності; - визначенні споживачів товарів і постачальників ресурсів; - визначенні цін; - розпорядженні отриманим прибутком.
3. Повна економічна відповідальність за результати діяльності. Цей пункт незвичний Україні як постсоціалістичній країні, проте варто пам'ятати, що негативними результатами підприємницької діяльності можуть бути: - збитковість, тобто перевищення витрат над прибутками; - істотна втрата майна; - банкрутство (визнання повної неплатоспроможності).
4. Етика підприємництва. Етика підприємництва є одним із чинників його прибутковості або прибутковості. От морально-етичні норми, затверджені в середовищі підприємців на цивілізованих ринках: - обов'язковість; - загальна висока культура й освіченість; - контактність, уміння спілкуватися з людьми, зацікавити їх, мобілізувати на досягнення поставлених цілей.
Аналіз підприємницької діяльності дозволив визначити такі істотні чинники її успіху: - високу кваліфікацію; - великі особисті контакти; - достатні матеріальні і фінансові ресурси; - наявність замовлень споживачів.
Висновок

Найважливішим атрибутом ринкової системи господарювання є ринок. Його часто визначають як сферу обміну,у якій здійснються угоди купівлі і продажу товарів і послуг.Також можна виділити ще одне розуміння ринку – як форми організації і функціювання економічних зв’язків господарюючих суб’єктів,що грунтуються на принципах вільної купівлі-продажу,і як суспільної форми функціонування економіки,за якої забезпечується взаємодія виробництва і споживання,прямий і зворотній вплив на виробництва і споживання. Об’єктивними умовами інсування і функціонування ринку є товарне виробництво – основа ринкової економіки, суспільний поділ праці, економічна відокрлеменість виробників, базою якої є економічна конкуренція між відокремленими, самобутніми суб’єктами господарювання, існування відповідної структури та інфраструктури, стійкої фінансової і грошової систем, наявність правової бази, що сприяє створенню і постійному відновленню відповідного ринкового середовища і психологічного клімату.
Щодо інфраструктури ринку, то її розглядають з різних точок зору, що пов’язано зі складною системою господарських відносин. Залежно від економічного призначення розрізняють ринок ресурсів ( засобів виробництва), ринок продуктів (предметів споживання), ринок праці(робочої сили) та ринок капіталів (грошовий). Структура ринку з точки зору територіального підходу являє собою : внутрішній ринок – місцевий, регіональний, національний, зовнішній ринок – транснаціональний та світовий. З урахуванням конкретних видів товарів і послуг виділяють ринок спеціалізованих товарів (промислових, продовольчих, комп’ютерів, бавовни, цукру та ін.) та ринок спеціалізованих послуг (страхування, консультативні послуги тощо). Україні, в сучасних умовах, як і іншим постсоціалістичним країнам, що переходять до ринкової економіки, необхідне ринкове регулювання, в тому числі щодо ціноутворення. Конкуренція, а також вільне ціноутворення – необхідні інститути ринку, не можуть функціонувати через відсутність бірж, інформаційно-комерційних, оптових та постачальницьких організацій,пунктів прокату, культури введення ринкової економіки.
Відсутність ввдення культури ринкової економіки пов’язане з нестачею досвіду роботи і кадрів. Так створення ринкової інфраструктури відбувається дуже повільно, з великим відхиленням. Товарних бірж, наприклад, у нас засновано більше, ніж у США або в будь-якій іншій країні. Проте процес формування ринкової інфраструктури відбувається, його треба прискорювати. Набувають досвіду і кадри, що працюють в інститутах ринку. Для того щоб суб'єкти національного ринку не тільки мали ринкову інфраструктуру, право власності на засоби виробництва і продукцію, а й могли реалізувати це право, крім економічних потрібні ще й правові передумови. Ось чому в країні йде процес відпрацювання і прийняття юридичних законів, які сприяють формуванню ринкового середовища. Проте він іде повільно, часто в прийняті закони вносяться суттєві зміни, відсутня узгодженість законодавчих актів. Все це гальмує ринкові перетворення. Юридичні закони мають відображати реалії економічного життя, бути націленими на відтворення конкурентного середовища. Слід відпрацювати механізм реалізації цих законів.
Відтворюючи ринкові інститути, не можна забувати, що ринок будують люди, від їхньої свідомості, бажання, розуміння залежить дуже багато. Якщо суспільна свідомість не буде настроєна на ринкову хвилю, то ринок будуватись не буде. Цей процес може затягтись, а то й піти у якомусь іншому напрямі. Слід врахувати, що психологічний стан наших людей нині досить складний і суперечливий. Вони не тільки мало знають про ринок, а й вважають, що держава кинула їх напризволяще. У такій обстановці вибір моделі й шляху побудови ринку має надзвичайно важливе значення.


Презентація на тему «Стилистика как наука»


Презентація на тему «Релігії Китаю»


title: Презентація на тему «Моменти косметичної хірургії»

text:
Finally, Spiegel notes that his research efforts are beginning to change the way faces are evaluated. "We're starting to make progress in understanding how our brains define and recognize attractiveness. This work should have important implications in determining what procedures are recommended for people to look their best. Parts of the face that previously have not been considered important for facial appearance will change greatly in significance and likely become more important than some more traditional procedures."
Psychological aspects of aesthetic surgery
Psychological aspects of aesthetic surgery


Презентація на тему «Історія виникнення гривні»


title: Презентація на тему «Релігійні культи та їх вплив на людину»

text:
Релігійні культи та їх вплив на людину
Підготувала
Учениця 11 класу
Хустського НВК №1
Вакарова Валентина
Секти
Секта́нтство або Се́кти (secta — школа, вчення, від лат. sequor — слідую) — релігійні об'єднання, які навчанням і обрядами відрізняються від панівних релігійно-церковних організацій. Секти складаються здебільшого з колишніх вірних головної церкви, які, покинувши її, перебувають найчастіше у гострій до неї опозиції.

В Україні сектами називають баптистів та інші релігійні угрупування, яких було переслідувано або обмежено в діяльності як за царської Росії, так і в СРСР.
Як правило, секти в Україні були звичайно не місцевого походження, а проникали з Росії, Польщі й Західної Європи чи як наслідування німецьких колоністів-протестантів. Вони почали особливо поширюватися у 19 столітті

Серед чисельних харизматичних сект найбільше прославилась церква «Посольство Боже» з її чорношкірим пастором Сандеєм Аделаджою.

Церква Саєнтології – дуже поширена небезпечна світова секта, створена у 50-х роках минулого століття колишнім письменником-фантастом Роном Хабардом.
Свідки Ієгови – найбільш поширена та чисельна секта. Мабуть не має таких людей, до яких хоча б раз у житті не підходили на вулиці (чи ще десь) незнайомі люди з журнальчиками «Вартова башта» та «Пробудись» і розмовами про Бога, Біблію, спасіння і далі по списку. Іноді свідки Ієгови бувають доволі настирливими, хоча якщо потрапляють на людей добре знаючих Біблію то одразу втікають.

Російська православна церква московського патріархату, яка активно бореться з різними сектами, сама, нажаль, має всі ознаки секти (пропагує ту саму релігійну нетерпимість, монополію на істину і далі по списку).

І зовсім на завершення слід згадати про найнебезпечнішу світову секту (чи навіть секти) – це чисельні псевдо мусульманські радикальні фанатичні рухи серед яких особливо «прославились» Талібан, вахкабіти, Аль-каеда (з одним з головних бабаїв сучасності – Усамою Бен Ладеном). Звісно Усама Бен Ладен та компанія і взагалі всі ці релігійно-терористичні рухи не мають нічого спільного із справжнім ісламом, а’дже тероризм та масове вбивство ні в чому не винних людей – один з найстрашніших злочинів, який не можна виправдати жодними (тим більше релігійними) переконаннями
Секти українського походження
Догналіти

Рідновіри
Найбільш небезпечні секти
Деструктивний релігійне об'єднання (деструктивний культ, тоталітарна секта) - це авторитарна ієрархічна організація будь-якої орієнтації, руйнівна по відношенню до природного гармонійного духовного, психічного та фізичного стану особистості
«Храм Народів». Секта, утворена в Гайані.
	Ця секта визнана найстрашнішою в світі. 18 листопада 1978 року в джунглях Гайани близько 1000 громадян США покінчили життя самогубством.

Аум Сінрікьо. Секта утворена в Японії.
Аум Сінрікьо підготувала й провела кілька терактів у Японії, зокрема у токійському метро, в результаті якого загинули 12 людей. Суд визнав лідера секти Асахару винним за 13 з 17 пунктів обвинувачення і в 2004 засудив до страти.
Висновок
Досить актуальною темою на даний момент є вплив тоталітарних культів на особистість. Основна проблема в Україні – те, що немає чітко прописаного законодавчого поняття, що таке тоталітарний або деструктивний релігійний культ. У законодавстві також немає чіткої відповіді: можна чи не можна реєструвати подібні культи. Тому одним із наших завдань є внесення пропозицій до державних установ і законодавчих органів щодо регламентації діяльності релігійних та релігійно-філософських течій.


title: Презентація на тему «Japanese tea ceremony»

text:
Japanese tea ceremony

The Japanese tea ceremony (called cha-no-yu, chado, or sado) is a special way of making green tea (matcha 抹茶).People who study the tea ceremony have to learn about different kinds of tea. They also have to learn about kimono (Japanese clothes), flowers, and many other things. It takes much practice to learn the tea ceremony.

History
Tea came to Japan from China in about 900 CE. Tea became very popular in Japan, and Japanese people started to grow tea in Japan. In the 12th century, matcha (green tea powder), became popular. This tea comes from the same plant as black tea. By the 16th century, all people in Japan, rich people and poor people, liked drinking tea. A man called Sen no Rikyu started teaching the ceremony. Many years have passed, but people still make tea the same way that Sen no Rikyu taught.

Materials needed
  Tea bowl
Tea scoop
Whisk
Tea caddy
Napkin
Ladle
Water jar
Waste-water container
Iron pot
Tea

Tea ceremony

Thanks for your attention !


title: Презентація на тему «Лувр» (варіант 7)

text:
Лувр
План
История возникновения
Коллекции Лувра
Интересные факты
Ссылки

История возникновения
Лувр (фр. Musée du Louvre) — один из крупнейших и самый популярный музей мира , третий в мире по занимаемой площади. Музей расположен в центре Парижа, на правом берегу Сены, на улице Риволи, в 1-м округе столицы.
Здание музея — старинный королевский дворец (Palais du Louvre). Конная статуя Людовика XIV обозначает точку начала так называемой исторической оси Парижа, но дворец не выровнен по ней.
Лувр — один из старейших музеев с богатой историей коллекционирования художественных и исторических реликвий Франции, начиная со времён династии Капетингов и до наших дней.
История возникновения
         В основе Лувра лежит замок-крепость — Большая башня Лувра, — возведённая королём Филиппом-Августом в 1190 году. Одним из главных предназначений замка было наблюдение низовий Сены, одного из традиционных путей вторжений и набегов эпохи викингов. В 1317 году, после передачи имущества Тамплиеров Мальтийскому ордену, королевская казна переносится в Лувр. Карл V делает из замка королевскую резиденцию.
         Устаревшая Большая башня Лувра была разрушена по приказу Франциска I в 1528 году, и в 1546 начинается превращение крепости в великолепную королевскую резиденцию. Эти работы проведены Пьером Леско и продолжались во время правления Генриха II и Карла IX. Два новых крыла были присоединены к зданию. В 1594 году Генрих IV решает соединить Лувр с дворцом Тюильри, построенным по желанию Екатерины Медичи. Квадратный двор дворца создавался архитекторами Лемерсье, а затем Луи Лево во времена правления Людовика XIII и Людовика XIV, увеличил дворец в четыре раза. Оформлением и украшением дворца руководили тогда такие художники как Пуссен, Романелли и Лебрен. В 1667—1670 гг. архитектором Клодом Перро на восточном фасаде дворца, выходящем на площадь Лувра, сооружена Колоннада Лувра.
         В 1682 году работы были резко приостановлены, когда Людовик XIV выбирает Версаль как новую королевскую резиденцию. Начиная с XVIII века растет количество предложений превратить здание Лувра в музей. Проект рождается в правление Людовика XV и заканчивается с Французской Революцией.
         После революции работы в Лувре продолжил Наполеон I. Его архитекторы Персье и Фонтен начали сооружение северного крыла вдоль улицы Риволи. Это крыло было достроено в 1852 году при Наполеоне III, и сооружение Лувра было завершено. После пожара и разрушения Тюильри, происшедших при осаде Парижской коммуны в мае 1871 года, Лувр приобрел современный вид. В 1989 году в центре Наполеоновского дворика была возведена стеклянная пирамида (архитектор Йо Минг Пей).

Коллекции Лувра
 Франциском I (итальянские полотна) и Людовиком XIV(самое крупное приобретение — 200 полотен банкира Эверара Жабаха (фр. Everhard Jabach). На момент основания музея королевская коллекция насчитывала ровно 2500 полотен.
ПостепеннВ начале своего существования Лувр пополнял фонды за счёт королевских коллекций, собранных в своё времяо в собрание музея были переданы наиболее ценные картины королевской коллекции. Огромное количество скульптур пришли из Музея французской скульптуры (musée des Monuments français) и после многочисленных конфискаций имущества в период революции.
В период наполеоновских войн с подачи первого директора музея, барона Денона, луврская коллекция пополнялась военными трофеями, тогда же в музей попадают археологические находки из Египта и Ближнего Востока. На протяжении XIX и XX веков коллекция музея была пополнена в результате множества приобретений и даров, в числе последних — коллекция Эдмунда Ротшильда, доставшаяся музею по завещанию последнего.
Экспонаты попадали в Лувр различными путями. Знаменитейшие полотна Лувра — «Джоконда» Леонардо да Винчи и «Прекрасная садовница» Рафаэля — принадлежали ещё Франциску I, который приобрёл личное собрание Леонардо после его смерти в 1519 году. Многие полотна попали в Лувр в качестве трофеевнаполеоновской армии, особенно после разграбления Венеции в 1798 году (напр., «Брак в Кане Галилейской» Паоло Веронезе). «Маленький нищий» Мурильо был куплен Людовиком XVI в 1782 г. А «Кружевница» Вермера и «Автопортрет с чертополохом» Дюрера приобретены музеем в 1870 и 1922 годах соответственно. Наконец, полотно «Христос на Кресте» Эль Греко досталось музею даром, его забрали из здания суда в Prades (Восточные Пиренеи) в 1908 году.
Самые известные скульптуры музея — Венера Милосская, найденная в 1820 году и тогда же приобретённая послом Франции у турецкого правительства, и Ника Самофракийская, найденная по частям в 1863 году на острове Самотраки Шарлем Шампуазо (фр. Charles Champoiseau), археологом и вице-консулом Франции вАдрианополе.

Коллекции Лувра
     Коллекции Лувра хранят шедевры искусства разных цивилизаций, культур и эпох. В музее около 300 000 экспонатов, из которых только 35 000 выставляются в залах. Многие экспонаты содержатся в хранилищах, поскольку не могут быть показаны посетителям более трёх месяцев подряд из соображений сохранности.
Экспонаты Лувра разбиты на следующие коллекции:
Древний Восток
Древний Египет
Древние Греция, Этрурия, Рим
Искусство ислама
Скульптуры
Предметы искусства
Изобразительное искусство
Графическое искусство

Осирис, Исида и гор
Венера Милосская
Артемида
Интересные факты
Лувр - прежде всего знаменитый музей, в котором находится Джоконда (портрет Моны Лизы) кисти Леонардо да Винчи, пожалуй, самая знаменитая картина из огромной музейной коллекци. К числу самых известных экспонатов в его коллекции относится также античные скульптуры Венера Милосская и Ника Сомофракийская.
В музее насчитывается более 400 тыс. экспонатов, из которых только 35 000 выставляются в залах. Это один из крупнейших художественных музеев мира, третий в мире по занимаемой площади: 160 106 квадратных метров, из которых на 58 470 располагаются экспозиции.

Сейчас в Лувре находятся предметы искусства стран Африки, древнего востока, античной Греции, Римской империи, Персии.
Музей открылся 8 ноября 1793 года в период Французской революции. При первой империи он именовался музеем Наполеона. Тогда в музее было 2500 полотен. Первым директором был барон Денон. В годы наполеоновских войн с подачи Денона коллекция пополняется за счет военных трофеев. Тогда же сюда попадают археологические находки из Египта и Ближнего Востока.

В Лувре - самом популярном музее мира было 9 720 260 посетителей в 2012 году.
Ссылки
http://travels.co.ua/rus/france/paris/lyvr.html
http://gallerix.ru/album/Louvre
http://helpintourism.com/evropa/franciya/371-muzey-luvr.html
http://phototravelguide.ru/muzei-teatr/muzej-luvr-parizh-franciya/
http://ru.wikipedia.org/wiki/%CB%F3%E2%F0
http://sitefaktov.ru/index.php/home/1573-o-luvre
Презентацию подготовила
Ученица 9-А класса
Стороженко Юлия


Презентація на тему «Георгий Победоносец»


Презентація на тему «Что такое джаз?»


title: Презентація на тему «РАФАЕЛЬ САНТІ» (варіант 8)

text:
Рафае́ль Са́нті (італ. Raffaello Santi, Raffaello Sanzio; * березень чи квітень 1483, Урбіно — † 6 квітня 1520, Рим) — італійський живописець, графік, скульптор і архітектор епохи Відродження. Втілив у своїх творах гуманістичні ідеали високого Відродження.
Рафаель Санті
Твори Рафаеля зображають переважно Мадонн, яких художник малював поетично і водночас просто за своєю композицією. Ні до ні після Рафаеля жоден художник не спромігся створити стільки довершених і при цьому різноманітних картин із зображенням Мадонни з немовлям. Діва Марія на його картинах то зовсім юна і ніжна, то зображена у вигляді простої напрацьованої та стомленої селянки. Мадонна чи надійно тримає немовля Ісуса у руках чи бавиться з ним на тлі різноманітних пейзажів.
У 1508 році Рафаель приймає запрошення свого земляка Донато Браманте та Папи Юлія II і приїжджає до Риму, щоб розписувати папський палац у Ватикані.
У Ватикані маляр залишив по собі славетні «станси» («станса» - розмальована зала у палаці). У розписах цих кімнат Рафаель продемонстрував талант видатного майстра композиції. Він розмалював 4 зали: станца дель Інчендіо, за нею розташовані станса делла Сеньятура (перекладається як «Кімната підписів» - тут Папа підписував важливі папери), станса д'Еліодоро і станца Константіна.
Вигнання Геліодора з палацу
Вогонь в передмісті
Рафаель і архітектура
Вілла Мадама, декор склепіння лоджиї.
Збудоване крило Вілли Мадама з боку саду.
Значним досягненням Рафаеля-архітектора стали проект та побудова вілли для Джуліо де Медичі (в подальшому отримала назву — Вілла Мадама).
Грандіозний палац мав театр просто неба, бічні двори з регулярними садами і комплексом сходинок і терас, що спускались до річки Тібр. Три тераси за проектом мали різноманітне розпланування і фонтан на кожній з них для охолодження спекотного повітря Рима влітку. Всі тераси можна було добре оглянути з верхнього майданчика біля підмурків самого палацу.
Встиг Рафаель побудувати і невеличку церкву Сант Еліджио дельї Орефічі в Римі. Вона центрична за композиціею і увінчана єдиною великою банею з ліхтариком.
Рафаель прожив коротке життя, але залишив величезну кількість шедеврів. Він помер 6 квітня 1520 року у Римі (несподівано захворів і кілька останніх тижнів життя промучився від гарячки) та похований у римському Пантеоні. Могилу Рафаеля прикрашає статуя мадонни, виготовлена із мармуру, яку виконав учень митця — скульптор Лоренцо Лоренцетто.
Епіграфія на надгробку написана латиною. Її можна перекласти так: «Тут покоїться той Рафаель, при житті якого велика природа боялась залишитись переможеною, а після його смерті вона боялася вмерти»
Коронування Богородиці, 1503 рік
Відданість волхвів, 1503 рік
Портрет Юлія Другого, 1512 рік
Три грації, 1505 рік


Презентація на тему «Мікеланджело Буонаротті» (варіант 4)


title: Презентація на тему «Імпресіонізм» (варіант 3)

text:
ІМПРЕСІОНІЗМ
Виконала:учениця 4-Б класуЛикова Юлія
Імпресіоні́зм (від фр. impression — враження) — художній напрям, що заснований на принципі безпосередньої фіксації вражень, спостережень, співпереживань. Мистецька течія у живописі, а також в літературі та музиці, котра виникла в 1860-х роках та остаточно сформувалася у другій половині 19 століття у Франції. Засновники імпресіонізму — як і символізму та експресіонізму — діяли на противагу реалізму. Імпресіоністи намагаються у своїх творах відтворити шляхетні, витончені особисті враження та спостереження мінливих миттєвих відчуттів та переживань, природу, схопити мінливі ефекти світла — проте на відміну від неокласицизму не зобов'язувалися об'єктивно відображати реальність, а натомість поділитися власними почуттями з спостерігачем твору.
Імпресіонізм
Закладена за часів Людовика XIV, Королівська академія живопису і скульптури, з самого початку робила акцент на вишколі майстерності згідно з чітко окресленою академічною доктриною. Одним з чинників, що підготували революційні зміни у відношенні імпресіоністів до живопису був розвиток науки і техніки.
У XIX столітті з'явилися нові види пензлів: тверді, пласкі, зміцнені сталевою оправою (раніше застосовувалися тільки круглі пензлі з м'якого волосу), що дозволяли застосовувати міцніші кроки. У продажу з'явилися також значно дешевші синтетичні барви — стали більше застосовувати блакитного кольору, який до тієї пори був дуже дорогим. Почали вживати пленерні мольберти та переносні коробки для фарб і пензлів — це полегшило вихід на природу.
Великий вплив на імпресіоністів мав винахід і поширення фотографії. Оглядаючи фотознімки, вони почали подібно компонувати свої малюнки. Люди чи дерева, усічені посередині, викликали справжню революцію на салонах.
Історія
Французький імпресіонізм історично ведуть від художньої виставки навесні 1874 року, що відкрилася в майстерні фотографа Надара. А вже 25 квітня 1874 р. маловідомий нині репортер Леруа надрукував в гумористичному виданні «Шаріварі» статтю з назвою «Виставка імпресіоністів». Назва «імпресіонізм» досить беззмістовна на відміну від назв «Барбізонська школа» чи «Школа Фонтенбло», де хоча б є позначка географічного розташування художнього угруповання. Ще менше ясності з кількома художниками, які формально не входили в коло перших імпресіоністів, хоча їх технічні прийоми і засоби цілком «імпресіоністичні». До того ж технічні засоби імпресіоністів були відомі задовго до 19 століття і їх використовували ще Тиціан і Веласкес. Була ще одна стаття і ще одна назва - «Виставка бунтівників», цілком лайлива і несхвальна. Саме вона точно відтворювала несхвальне ставлення буржуазної публіки і критики до художників (імпресіоністів), яке панувало протягом років. Імпресіоністів одразу звинуватили в аморальності, бунтівних настроях, неспроможності бути добропорядними.
Походження назви
Французький імпресіонізм не підіймав філософських проблем і навіть не намагався проникати під кольорову поверхню буденності. Натомість імпресіонізм зосереджується на поверхневості, плинності миті, настрою, освітленні чи куту зору.
Як і мистецтво ренесансу ( Відродження ), імпресіонізм будується на особливостях і навичках сприйняття перспективи. Разом з тим ренесансне бачення підривається доведеною суб'єктивністю і відносністю людського сприйняття, що робить колір і форму автономними складовими образу. Для імпресіонізму не так важливо, що зображено на малюнку, але важливо як зображено.
Їх картини представляли лише позитивні сторони життя, не порушували суспільних проблем, оминали й такі проблеми як голод, хвороби, смерть. Це призвело пізніше до розколу серед самих імпресіоністів.

Недоліки імпресіонізму
До перваг імпресіонізму як течії відноситься і демократизм. За інерцією, мистецтво і в 19 столітті вважалося монополією аристократів, вищих верств населення. Саме вони виступали головними замовниками на стінописи, монументи, саме вони — головні покупці картин і скульптур. Сюжети з важкою працею селян, трагічні сторінки сучасності, ганебні сторони воєн, бідності, суспільних негараздів засуджувались,не схвалювались, не купувались. Імпресіоністи в цьому питанні займали досить компромісні, проміжні позиції.Були відкинуті біблійні, літературні, міфологічні, історичні сюжети, притаманні офіційному академізму. Художники часто малювали людей у русі, під час забави чи відпочинку,, мотивом їх робіт була також природа. Бралися сюжети флірту, танців, перебувань в кафе і театрі,прогулянок на човнах, на пляжах і в садах. Якщо судити за картинами імпресіоністів, то життя — це черга маленьких свят, вечірок, приємних часів за містом чи в приятельському оточенні.
Переваги імпресіонізму
Едуар Мане
Каміль Піссаро
Клод Моне
П'єр-Оґюст Ренуар
Альфред Сіслей
Дега Едгар
Поль Сезанн
Берта Морізо
Марі Бракмон
Арман Гійомен
Франсіс Пікабіа
Гюстав Кайботт

Головні представники в живопису
Поль Сезанн
Дега Едгар
 Marta de Andres
Guy Orlando Rose
Коршунова Елена
Руан, вулиця Епісері. Ефект сонячного освітлення
Франсіс Пікабіа
Junko Ono Rothwell
Anna Richards Brewster
Lucia Sarto
Гюстав Кайботт
К. Піссарро.Село Вуазен
К. Піссарро.Міст в Руані. Дощовий день
П'єр-Оґюст Ренуар
Клод Моне
Thomas Paquette
John Fabian Carlson
Марі Бракмон
Mick McGinty
Поль Сезанн
Едуар Мане
Thomas Cole
Thomas Cole
Thomas Cole
Thomas Cole
Клод Моне
Марі Бракмон

The end


title: Презентація на тему «Christmas in New Zealand»

text:
Christmas in New Zealand
Abel Tasman


title: Презентація на тему «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької»

text:
Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької(Театр Скарбека)
Театр Скарбека
відкритий у Львові 28 березня 1842 року. На момент відкриття був третім за розмірами театром Європи. Будинок театру займає цілий квартал, обмежений вулицею Лесі Українки, проспектом Свободи, площею Князя Ярослава Осмомисла та вулицею Театральною. Зведений у класичному стилі.
Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької
Історія
У 1833 році граф Австро-Угорщини Станіслав Скарбек розпочав будівництво нового театру для Львова власним коштом. У театральній будівлі планувалося розташувати готельна 300 номерів, крамниці, кав'ярні, помешкання для акторів. Під час будівництва у вологий ґрунт було вбито 16 000 дубових паль. Тепер саме завдяки їм будівля театру є найдорожчим будинком у Львові.
28 березня 1842 року комедією польського драматурга Олександра Фредра — другого чоловіка дружини Станіслава Скарбека Зофії з Яблоновських гербу Гжимала — було урочисто відкрито Новий міський театр. Це — одна із найбільших у Європі театральних будівель, що поступалася (на момент відкриття) лише спорудамміланського «Ла Скала» та придворного театру у Дрездені. Незабаром граф С. Скарбек отримав привілей на його утримання строком на 50 років.
Театр зайняв площу 95,45×76,25 м. В ньому було 1460 місць, 54 ложі, оркестрова яма вміщувала 40 музикантів. Його глядацький зал мав форму підкови. Інтер'єри нового театру були виконані в кремовому кольорі з білими та срібними орнаментами та біло-голубими драпіровками. Одне місце в партері коштувало 1—2 золотих, в ложах — від 2,5 до 4,5 золотих (для порівняння корову тоді можна було купити за 14 золотих). Готель у театральному будинку так і не було відкрито.
У 1892 році закінчився термін скарбківського привілею, тому міська влада вирішила побудувати новий театр. Театральний будинок перестав використовуватися за призначенням, будучи далі власністю Скарбеків.
Станіслав Скарбек заповів, щоб після його смерті будинок театру став власністю міста. З 1900 до 1939 роки в цьому будинку розміщувалась філармонія, а згодом кінотеатр, і лише з 1944 року (і до сьогодні) в цьому приміщенні працює трупа театру імені Марії Заньковецької. Вона була утворена як Український національний театр у 1917 році за наказом Михайла Грушевського, президента Центральної Ради. Свого часу до трупи належали Марія Заньковецька і Панас Саксаганський, а під час війни театр був евакуйований у Тамбов, звідти — у Запоріжжя, а потім у Львів.
У вересні 1922 року з ініціативи театрального товариства на чолі з Б. Романицьким і Р. Корольчуком створено новий драматичний театр. 12 січня 1923 року театру присвоєно ім'я М.Заньковецької.
У 1940 році театр був обладнаний рухомою сценою. Інтер'єри фойє і зал для глядачів були в 1940–1942 рр. оформлені декоративними рельєфами роботи скульпторів М. Внука і Я. Райхерт-Тот.

В січні 2002 року театр одержав статус Національного академічного українського драматичного театру імені Марії Заньковецької.
Нині театр має досить великий репертуар, який постійно поновлюється новими виставами, серед працівників театру є багато Народних і Заслужених артистів України. Художній керівник театру — Федір Стригун.
Оркестр театру Заньковецької реалізовує проект «Відчинилося життя»— інтегровані благодійні концерти за спільної участі оркестру, талановитих незрячих вокалістів з різних куточків України і відомих оперних та естрадних артистів. Протягом 2008–2012 років організовано 40 концертів проекту, до участі в яких залучено 87 незрячих виконавців з України, Польщі, Швеції, 18 зірок української опери та естради.
Проект відкрив незрячим вокалістам шлях на «великий екран» — у телепроекти «Народна зірка» (Зера Кіраджиєва, 2009 р.), «Україна має талант» (Олена Ковтун, 2010 р.), «Голос країни» (Іван Ганзера, 2011 р.)". Проект «Відчинилося життя» став переможцем Першого Національного конкурсу «Благодійна Україна»у номінації «Інновації у благодійності».


title: Презентація на тему «Один день из жизни школьника»

text:
Презентация на тему:

Один день из жизни
 школьника

                                                              Выполнила
                                                           Кара Карина
География
Геометрия
Украинская литература
История Украины
Физическая культура
Информатика
География
Тема: Население мира
Геометрия
Тема: Стереометрия
Украинская литература
Тема: Жизнь и творческий путь
 Ивана Яковлевича Франка
История Украины
Тема: Украина в Первой
мировой войне
(1914-1917гг.)
Физическая культура
Тема: Волейбол.
Основные подачи
Информатика
Тема: Презентация.
Виды презентаций


title: Презентація на тему «Проблема сбалансированного природопользования»

text:
Презентация по экологиина тему: «Проблема сбалансированного природопользования»
Выполнила ученица 11-Б класса
Кошиль Маргарита
Введение
В результате эволюции человеческого общества происходит все более интенсивное вовлечение природных ресурсов в хозяйственную деятельность. Население земного шара постоянно увеличивается, непрерывно возрастают и модифицируются его потребности. Общество, в свою очередь, стремясь к их удовлетворению, расширяет масштабы производства.
Необходимый обществу уровень производства является результатом использования природных ресурсов субъектами хозяйственной деятельности, а так же активных мер по охране природных ресурсов. В то же время, каждый из нас понимает, что чем выше человеческое влияние на природу, тем выше вероятность того, что необдуманное использование природных ресурсов может повлечь значительный экономический ущерб для государства. Это в первую очередь обусловлено тем, что ресурсы, изъятые из окружающей среды зачастую не в состоянии восстанавливаться, тем более с той скоростью, с которой они добываются.
Природопользование
это наука об искусстве потребления того, что создала природа за миллиарды лет эволюции.
Человек в своей хозяйственной деятельности зашел так далеко, что его потребности в природных ресурсах оказались выше возможности природы восстанавливать их, чтобы удовлетворить возрастающие нужды Homo sapiens sapiens. Возник целый клубок проблем перед поступательным развитием человеческого общества. Это не только проблема ограниченности самих природных ресурсов (топливно-энергетических, минеральных), ограниченность темпов природы в восстановлении их качества (воздуха,воды, почвы) , разнообразия (неорганического и органического мира) и количества (истощение ресурсов), но и проблема выживаемости.
Экологический кризис
При всем желании украинских предприятий решать проблему экологии на местном уровне, важно понимать, что без поддержки государства любые усилия будут лишь временными мерами, оттягивающими экологический кризис. Модернизации требуют не только основные средства производства на уровне заводов, но и инфраструктура на уровне страны.
Программа развития ООН в Украине "Национальная экологическая политика Украины: оценка и стратегия развития" определяет лишь 6% территории нашей страны как экологически благоприятные для проживания людей. Регионы с кризисной экологической ситуацией имеют наибольшую плотность населения, в них проживает более 25% украинцев.

Неправильное природопользование
Неправильное природопользование

Неправильное природопользование
А ведь это не все примеры!
Человек просто не задумывается о своих действиях!!!
В целом, социальные интересы государства в сфере природопользования обусловлены в равной степени:
 хозяйственной потребностью населения в природных ресурсах;
 экологической потребностью в охране среды проживания человека

Государственный экологический надзор и контроль состоит в наблюдении уполномоченным государством органом за состоянием окружающей природной среды, выполнением субъектами природопользования установленных норм и правил, а так же ее изменениями природной среды под влиянием природопользования.  Это сложный процесс, обязательный для обеспечения сбалансированного и безопасного природопользования.

Основные формы реализации государственной политики природопользования
Основные формы реализации государственной политики природопользования
Законодательное регулирование. Именно законодательное регулирование природопользования является одним из основополагающих рычагов управления данным процессом. Последние изменения в законодательстве Украины в сфере природопользования ознаменованы принятием Закона Украины «О внесении изменений в некоторые законодательные акты Украины (относительно оптимизации полномочий органов исполнительной власти в сфере экологии и природных ресурсов, в том числе на местном уровне)», более известного до его принятия как законопроект № 10218.

Выводы
На заметку всем!
Спасибо за внимание!


Презентація на тему «Ермітаж» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Диофант Александрийский»

text:
Диофа́нт Александри́йский
Диофа́нт Александри́йский                 (др.-греч.  Διόφαντος ὁ Ἀλεξανδρεύς; лат. Diophantus) — древнегреческий математик,  живший предположительно                   в III веке н. э.
О подробностях его жизни практически ничего не известно.                    С одной стороны, Диофант цитирует Гипсикла (II век до н. э.); с другой стороны, о Диофанте пишет Теон Александрийский (около 350 года н. э.), — откуда можно сделать вывод, что его жизнь протекала в границах этого периода.
Возможное уточнение времени жизни Диофанта основано на том, что его Арифметика посвящена «достопочтеннейшему Дионисию». Полагают, что этот Дионисий — не кто иной, как епископ Дионисий Александрийский, живший в середине III в. н.э.
В честь Диофанта назван кратер на Луне.
В Палатинской антологии содержится эпиграмма-задача, из которой можно сделать вывод, что Диофант прожил 84 года:Прах Диофанта гробница покоит; дивись ей и камень Мудрым искусством его скажет усопшего век. Волей богов шестую часть жизни он прожил ребенком. И половину шестой встретил с пушком на щеках. Только минула седьмая, с подругой он обручился. С нею, пять лет проведя, сына дождался мудрец; Только полжизни отцовской возлюбленный сын его прожил. Отнят он был у отца ранней могилой своей. Дважды два года родитель оплакивал тяжкое горе, Тут и увидел предел жизни печальной своей.
Задачу можно решить по действиям:Часть жизни Диофанта, протекшая от его рождения до женитьбы, выразится суммой дробей:   1/6 +1/12+ 1/7 + 1/2  = 75/84 = 25/28часть его жизни от женитьбы до смерти выразится разностью1 - 25/28 = 3/28и эта часть жизни от женитьбы  до смерти равна5+4=9Получаем 9: 3/28 = 84.
Самый распространенный способ решения данной задачи - составление уравнения:Примем за х-возраст Диофанта, тогда можем составить уравнение:х/6 +  х/12 + х/7 + 5+ х/2 +4 + =х;14х/84+ 7х/84 + 12х/84+42х/84-84х/84 = - 9;-9х/84 = - 9;х = 84.
Большую часть своей жизни Диофант Александрийский посвятил изучению алгебраических уравнений в целых числах. В основном труде «Арифметика» (сохранились 6 книг из 13) дал решение задач, приводящихся к т. н. диофантовым уравнениям.
В дошедших до нас книгах «Арифметика» содержатся задачи и решения, в которых Диофант поясняет, как выбрать неизвестное, чтобы решить уравнение вида ax=b или ax2=b. Способы решения полных квадратных уравнений изложены в книгах, которые не сохранились. Также Диофант ввел буквенную символику в алгебру.


Презентація на тему «Червоні кхмери»


title: Презентація на тему «British cuisine» (варіант 8)

text:
The usual meals in England are:
Traditionally, people in Britain have enjoyed a substantial hot meal for breakfast, featuring eggs, bacon, and sausage, accompanied by toast and tea or coffee. Many other items (grilled or fried tomatoes, baked beans, fried sliced bread, fried potato and mushrooms) may be included depending on taste and location.
The Traditional English Breakfast
Today, this dish is not usually served at breakfast time during the week. The traditional cooked breakfast has largely been replaced by simple, light foods mainly eaten cold: fruit, yogurt, cereal with cold milk, and toast with a variety of spreads such as butter, jam, marmalade.
 A packed lunch normally consists of some sandwiches, a packet of crisps, an apple and a can of something to drink, for example, coca-cola. The contents are kept in a plastic container and you take it with you when you go to school or work.
Many people eat lunch while at work or school. Employers and schools usually provide a lunch break in the middle of the day, lasting as much as an hour.
Tea is very popular among the English; it may almost be called their national drink. The English like it strong and fresh made. The English put one teaspoon of tea for each person. Tea means two things. It is a drink and a meal.
Traditionally, loose tea would be served in a teapot with milk and sugar. This would be accompanied by various sandwiches, scones and usually cakes and pastries.

Tea
Coffee
Bitter
Wine
Turkey
Christmas pudding
Mince pie
Stuffing
Pancakes
Semla
Chocolate Eggs
Roast Lamb
Chicken


Презентація на тему «Бароко. Портрет доби»


title: Презентація на тему «My future profession» (варіант 5)

text:
My future profession – PROGRAMMER
The Computer, or electronic-computing machine, in our lifes occupies all greater place. With his help possible to print the text or produce the mathematical calculations, form the train schedule and control the technological process at the factory, study the foreign languages and manage the flight to cosmic station, lead the accounting calculations and plan the budget of the country, communicate with people, residing in any point of the globe, and lead the most fine surgical operations. But there is and more complex operations on computer for performance which need though bi the most small knowledges which has a programmer. Here is so I want to become the programmer, additionally if be a crackjack, that this work brings the greater money.


title: Презентація на тему «Ecotourism in Greece»

text:
Ecotourism in Greece
Eco-tourism has become an increasingly popular tourist option in Greece and in recent years the Greek government has recognised the importance of preserving its natural habitat. It has also breathed new life into traditional rural towns and villages.

Great swathes of countryside have been designated as new national park areas and new laws have been passed to protect the environments found there.
Despite its limited surface area, Greece is endowed with a particularly rich and diverse natural environment punctuated by striking contrasts. Rugged coastlines, imposing rocky massifs, forests, caves, gorges, lakes and rivers, combined with the mild climate makes it a fantastic destination for tourists who are looking for something more invigorating than just a holiday spent on the beach.

Northern Greece has some outstandingly beautiful countryside that remains relatively un-discovered. The Zagori area in Epirus and the Bourazani environmental park close to the Albanian border are two highlights of the north-west, as are the Prespes lakes that are a bird watcher’s paradise. The towering mountains of Drama in the north-east also offer a sweeping landscape made up of picturesque gorges, lakes and lush mountain slopes.

Central Greece is largely untouched by mass-tourism and here you can find pine forests, rivers and gorges ready to explore. The mountain slopes that provide great skiing conditions in winter are transformed into lush green countryside in the spring and summer months. With a relaxed atmosphere guaranteed, accommodation can be found in various guesthouses and hotels in small villages and towns that are located in stunning surrounding countryside.
Although more used to catering for mass-tourism than some of Greece’s other regions, inland and away from the historical sites, the Peloponesse offers visitors the opportunity to stay in oases of isolation and tranquillity, with mountainside villages offering great places to stay.

Several islands offer superb opportunities to stay in places that take eco-tourism to its pleasant extreme. The island of Crete is the location of two innovative eco-tourist developments. On the west of the island is Milia, an ecologically run settlement that is electricity free, draws on natural springs for its water supply, and grows its own organic food. On the east coast sits Aspros Potamos, a small eco-settlement that runs on solar power and has a n environmentally friendly and simplistic charm.

Another island that has a reputation for its ecological features is Zakynthos (Zante) in the Ionian chain. Renowned for the Loggerhead turtles that breed around its waters and come ashore in summer to lay their eggs on the white sandy beaches of Laganas Bay, there are opportunities for visitors to learn more about these noble sea creatures.


title: Презентація на тему «Національний педагогічний університет ім. М. Драгоманова»

text:
http://uk.wikipedia.org
http://www.npu.edu.ua
http://images.yandex.ua


title: Презентація на тему «Моя спеціальність – економіст»

text:
Моя спеціальність -
економіст
Вступ
Професія економіста виникла сотні років тому, коли почали існувати основні економічні поняття: товар, обмін, гроші. За минулі сторіччя функції економіста помітно змінилися і розширилися. На перший погляд, ця професія може здатися нудною. Але економіка - це гра. І якщо ти зрозумів правила - тобі ніколи не буде нудно.
Історія професії:
Економіст — професія сучасності. Хоча саме слово «економіка» було придумане в Стародавній Греції і означало «домоводство», тобто економічному аналізу піддавалося ведення домашнього господарства. Першим економістом вважається Арістотель, який будував теорії щодо обміну товарів, їх вартості і корисності..
Визначення професії «економіст»
Економіст збирає і аналізує дані про виробничу діяльність, потім оцінює, наскільки вона успішна і, в кінцевому рахунку, готує пропозиції керівництву щодо вдосконалення технології виробництва і праці.
Характерні риси економіста:
Любити математику
Володіти організаторськими здібностями
Бути уважним і акуратним
Особисті якості та схильності:
     обов’язковість
     посидючість
     відповідальність
      акуратність
      старанність
      емоційно-психічна стійкість
      ерудованість
      комунікабельність

А також:
Мати аналітичний склад розуму
Бути емоційно стійким
Вміти відстоювати свою думку
володіти здатністю до вивчення іноземних мов
Особливості професії економіст
Влаштовуючись економістом в одну з численних виробничих або торгових компаній, потрібно розбиратися в тому, як працює підприємство, вникати в інженерні питання, оцінювати ланцюжок виробництва «від і до», враховувати розташування складів готової продукції і т. д
Аналізуючи дані бухобліку, економіст повинен шукати шляхи оптимізації бізнесу, обчислювати «слабкі місця» в роботі підприємства: перевищує розумні межі фонд заробітної плати, високі транспортні витрати, неефективну роботу з постачальниками ...
 У деяких організаціях від економістів вимагають уміння розробити бізнес-план, прорахувати прибуток від інвестицій, наприклад, у розширення виробництва (що вже ближче до роботи фінансового директора).
Учениця 11-Б класуФедчишина Юлія
Презентацію виконала:


Презентація на тему «Рембрант» (варіант 3)


title: Презентація на тему «Український театр» (варіант 1)

text:
§ Україна чекала цього моменту довго. Проте аж у 1648 р. на хвилі австрійської революції, шо спричинила національний рух, виник український театр.

Український театр
Наприкінці 18-
у першій
половині 19 ст.
 Перші театральні трупи народилися в Києві, Одесі та Полтаві.
  Їхнє виникнення пов'язане з іменами І. Котляревського і
Г. Квітки-Основ'яненка.
  Взагалі, український театр поділяється на кілька видів:

Кріпацький;
Шкільний театр та вертеп;
Аматорський.
Кріпацький театр
 Цей театр обслуговували поміщики, а акторами , як ви зрозуміли напевно, були кріпаки.
 Найбільш відомими були театр поміщика Трощинського, в с. Кибинцях, на Полтавщині та поміщика Ширая, в с.Буда, на Чернігівщині.
Палац Трощинського
Дмитро Трощинський
Кріпацький театр
Шкільний театр
та вертеп
 Шкільний театр виконував шкільну драму. Це були віршовані діалоги, які складали вчителі поетики, а виконували учні.
 А вертеп, як ви вже знаєте, це старовинний пересувний ляльковий театр, який ставив релігійні й світські п’єси.
Аматорський театр

  Зміст аматорського театру в тому, що в ньому виконавцями є непрофесійні актори. В Україні аматорські вистави було започатковано при дворах можновладців на свята, зокрема на Масницю. Тому в Україні було досить багато аматорських театрів. Проте ми б хотіли розповісти про Коломийський театр…
Коломийський театр
  Основну частку в роботу Коломийського театру вніс священник Іван Озаркевич. Скориставшись з наявності в Коломиї друкованих текстів обох п'єс Івана Котляревського - "Наталка Полтавка" і "Москаль-чарівник", І.Озаркевич прилаштував їх до місцевих умов. Його перша вистава викликали фурор у глядачів.
Найкращі актори
 Одночасно з розвитком української драматургії та формуванням театру постають кадри українських акторів. Найкращими з них були Михайло Щепкін і Карпо Соленик.

Презентацію підготували Пук М. та Павлишин М. Калуська гімназія. 5(9) – Б клас.

Дякуємо
за увагу:)


title: Презентація на тему «Домініканський собор у Львові»

text:
Домініканський собор у Львові
Підготувала:
Домініканський собор, тепер греко-католицька церква Святої Євхаристії – велична архітектурна пам’ятка пізнього бароко з оригінальним скульптурним оздобленням.
Монастир домініканів на цьому місці заснували ще у XIII столітті на прохання дружини українського князя Лева Даниловича, угорської принцеси Констанції, яка була католичкою і на чужині тужила за своєю вірою. Від XV і до середини XVIII століття тут стояв костел, збудований у готичному стилі.У цьому костелі і на площі перед ним 1559 року розігралася справжня війна за наречену з використанням артилерії і всіх тонкощів військової стратегії. Магнат Лукаш Ґурка добивався видачі з монастиря своєї, які він уважав, законної дружини – найбагатшої спадкоємиці Речі Посполитої, Гальшки Острозької, яка заховалася за стінами домініканського монастиря. Під час військових дій на декілька тижнів припинилася вся торгівля у Львові, а роздратований король наказав припинити війну. Врешті було перерізано водотяг, що вів до монастиря, і таким чином облога закінчилася: Гальшку видали Лукашеві.
7 фактів про Домініканський монастир і костел (Храм Пресвятої Євхаристії):
1. Львівський хроніст XVII ст.. Бартоломей Зіморович у свому творі «Leopolis Triplex» під 1270 р. повідомляє про прибуття домініканців до Львова у складі почту угорської принцеси Констанції, дружина князя Лева Даниловича. Ймовірно, що домініканці не мали свого монастиря, а винаймали у місті будинок для проживання і правили служби у костелах Івана Хрестителя та Марії Сніжної.
2. Вже сам монастир Божого Тіла постав у межах міських мурів після захоплення Львова Казимиром Великим і розбудові нового міста вже на магдебурзькому праві.
3. За однією з версій, монастир та костел домініканців були зведені на місці старого православного храму Св. Петра і Павла. Про це повідомляв польський домініканець Мартин Ґруневеґ у XVII ст.
4. Станом на 1674 р. монастир Божого Тіла володів 11 селами та ще у 4 мав свої частини. У 1790 р. монастир став власником села Жовтанці. Таким чином монастиреві належали села Бірки Домініканські, Костеїв, Зарудці, Зашків, Завадів, Тарнавка, Черепин, Давидів, Кротошин, Жовтанці, частина Рокитні, Криниці, Сідлиська, Ушковичів, Желехова, Білки Шляхецької.
5. У 1818 р. при монастирі було відкрито школу з німецькою мовою викладання, яка діє до сьогодні як Львівська спеціалізована середня школа № 8 з поглибленим вивченням німецької мови. Серед відомих випускників школи – Маркіян Шашкевич, Каспар Вайґель, Станіслав Лем.
6. У 1946 р. львівський домініканський монастир Божого Тіла було закрито, а ченці виїхали до Гданська, куди вивезли монастирський архів та бібліотеку.
7. На музейній карті Львова у 1973 р. з’явився Львівський музей історії релігії, і був одним із двох музеїв історії релігії у СРСР (ще один знаходився у Ленінграді (Санкт-Петербург, Російська Федерація). Музей було розташовано у приміщенні костелу та монастиря Божого Тіла ордену домініканців. Зараз музей – єдина установа в Україні, що висвітлює історію світових і національних релігій та діяльність церковних організацій.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!


Презентація на тему «Природа и архитектура»


title: Презентація на тему «Грегор Мендель»

text:
Грегор Мендель(1822-1884)

Біографія
Йоганн Мендель народився 20 липня 1822 у селянській родині Антона та Розини Мендель у маленькому містечку Гайнцендорф (Австрія, тепер Гинчице (частина села Вражне). Змалку цікавився природою, працював садівником. Два роки вивчав філософію у інституті Ольмюца. Після цього подався у монахи Августинського монастиря у Брні, Чехія. У 1843 році узяв ім'я Грегор. У 1847 році став священиком. Самостійно вивчав різноманітні науки, підмінював відсутніх викладачів грецької мови та математики у одній зі шкіл. Отримав звання викладача, але мав незадовільні оцінки з біології та геології. У період із 1851 по 1853 рік навчається у Віденському університеті. З 1868 року він стає абатом у абатстві старого Брно. На початку 1883 року Мендель захворів на ниркову недостатність, що привело до едеми. Він помер 6 січня 1884 року у Брно.
Дослідження Менделя
Перебуваючи у Відні, Мендель зацікавився процесом гібридизації рослин і, зокрема, різними типами гібридних нащадків і їхніх статистичних співвідношень. Ці проблеми і стали предметом наукових досліджень Менделя, що він розпочав улітку 1856 р.

Успіхи, досягнуті Менделем, частково обумовлені вдалим вибором об'єкта для експерименту-гороху городнього (Рisum sativum). Мендель упевнився, що в порівнянні з іншими цей вид має наступні переваги:

1) існує багато сортів, що чітко розрізняються по ряду ознак;

2) рослини легко вирощувати;

3) репродуктивні органи повністю прикриті пелюстками, так що рослина звичайно самозапилюється; тому його сорти розмножуються в чистоті, тобто їхні ознаки з покоління в покоління залишаються незмінними;

4) можливе штучне схрещування сортів, і воно дає цілком плідних гібридів. З 34 сортів гороху Мендель відібрав 22, які наділені чітко вираженими розходженнями по ряду ознак, і використовував їх у своїх дослідах зі схрещуванням. Менделя цікавили сім головних ознак: висота стебла, форма насіння, забарвлення насіння, форма і забарвлення плодів, розташування і забарвлення квіток.
Наукова сумлінність змусила Менделя розтягти свої досліди на довгі вісім років.
Що він з'ясував?

1 Якщо одна з рослин-батьків мала зелені горошини, а друга - жовті, то всі горошини їхніх нащадків у першому поколінні будуть жовтими.
2 Пара рослин з високим стеблом і низьким стеблом дасть потомство першого покоління тільки з високим стеблом.
3 Пара рослин з червоними і білими квітками дасть потомство першого покоління тільки з червоними квітками. І так далі.

Мабуть, уся справа в тому, від кого саме - "батька" чи "матері" - одержали нащадки свої ознаки? Нічого подібного. Як це не дивно, але це не мало ніякого значення.
Отже Мендель точно установив, що ознаки "батьків" не "зливаються" воєдино ( червоні і білі квітки не перетворюються в нащадків цих рослин у рожеві). Це було важливе наукове відкриття
Блискуча знахідка Менделя полягала в тому, що він не став вивчати примхливі комбінації, сполучення ознак, а розглянув кожну ознаку окремо.
Він вирішив точно підрахувати, яка частина нащадків одержить, наприклад, червоні квітки, а яка - білі, і установити числове співвідношення по кожній ознаці. Це був зовсім новий підхід для ботаніки.
Числове співвідношення, установлене Менделем, було досить несподіваним. На кожну рослину з білими квітками приходилося в середньому три рослини з червоними. Майже точно - три до одного!
 Від кожного з батьків зародкова клітка успадковує по одному "спадкоємному задатку" (пізніше їх назвуть генами). Кожний із задатків визначає якась ознака - наприклад, червоне забарвлення квіток. Якщо в клітину попадають одночасно задатки, що визначають червоне і біле забарвлення, то виявляється тільки один з них. Другий же залишається схованим
Спадкування при моногібридномусхрещуванні і закон розщеплення
Для своїх перших експериментів Мендель вибирав рослини двох сортів, що чітко розрізнялися по якій-небудь ознаці, наприклад по розташуванню квіток: квітки можуть бути розподілені по всьому стеблу (пазушні) чи знаходитися на кінці стебла (верхівкові).
 Мендель проводив реципрокні схрещування - переносив пилкові зерна як з пазушних квіток на верхівкові, так і з верхівкових на пазушні. В усіх випадках з насіння, зібраного від отриманих гібридів, виростали рослини з пазушними квітками. Цю ознаку - «пазушні квітки»,- що спостерігається в рослин першого гібридного покоління, Мендель назвав домінантним;
Результати дослідів Менделя по успадкуванню семи пар альтернативних ознак
На підставі цих і аналогічних результатів Мендель зробив наступні висновки:
1. Оскільки вихідні батьківські сорти розмножувалися в чистоті (не розщеплювалися), у сорту з пазушними квітками повинно бути два «пазушних» фактори, а у сорту з верхівковими квітками - два «верхівкових» фактори.
2. Рослини F1 містили по одному фактору, отриманому від кожної з батьківських рослин через гамети.

3. Ці фактори в F1 не зливаються, а зберігають свою індивідуальність.
4. «Пазушний» фактор домінує над «верхівковим» фактором, що є рецесивним. Поділ пари батьківських факторів при утворенні гамет (так що в кожну гамету попадає лише один з них) відомо за назвою першого закону Менделя, чи закону розщеплення. Відповідно до цього закону, ознаки даного організму детермінуються парами внутрішніх факторів. В одній гаметі може бути представлено лише один з кожної пари таких факторів.
Короткий виклад суті гіпотез Менделя. Відкриття генетики
1. Кожна ознака даного організму контролюється парою аллелей.
2. Якщо організм містить два різних аллеля для даної ознаки, то один з них (домінантний) може виявлятися, цілком придушуючи прояв іншого (рецесивного).
3. При мейозі кожна пара аллелей розділяється (розщеплюється) і кожна гамета одержує по одному з кожної пари аллелей (принцип розщеплення).
4. При утворенні чоловічих і жіночих гамет у кожну з них може потрапити будь-який аллель з однієї пари разом з будь-яким іншим з іншої пари (принцип незалежного розподілу).
5. Кожен аллель передається з покоління в покоління як дискретна не змінювана одиниця.
6. Кожен організм успадковує по одному аллелю (для кожної ознаки) від кожної з батьківських особин.


Презентація на тему «Свято Спаса»


Презентація на тему «Чикаленко Євген Харламович» (варіант 1)