title: Презентація на тему «Йосип Віссаріонович Сталін» (варіант 3)

text:
Йосип Віссаріонович Сталін
1879 - 1953
«Помста — це страва, яку потрібно подавати холодною»
                                         Й. Сталін
Йосип Віссаріонович Сталін (справжнє прізвище — Джугашві́лі) — державний, політичний і військовий діяч СРСР. Генеральний секретар ЦК РКП (1922–1925) та ЦК ВКП (1925–1934), керівник уряду СРСР (Голова Раднаркому від 1941, Голова Ради Міністрів у 1946–1953), Генералісимус Радянського Союзу (1945).
За деякими оцінками, один із найжорстокіших диктаторів в історії людства.
Офіційна дата народження — 21 грудня 1879 року. Насправді — 18 грудня 1878. Зміна пов'язана з вибором Сталіна дати за гороскопом.
Псевдонім «Сталін» Йосип Джугашвілі вибрав собі 1912 р., перед цим змінивши близько тридцяти інших прізвиськ і партійних кличок. Для найближчого оточення у нього була інша кличка — «Коба» («безстрашний»).
Перші роки
Народився у місті Ґорі у сім'ї шевця, робітника взуттєвої фабрики Адельханова у Тифлісі.
1893 року закінчив Ґорійське духовне училище (оцінки у атестаті — п'ятірки, навіть з поведінки).
Того ж року вступив до Тифліської духовної православної семінарії. На той час серед учнів семінарії були розповсюджені різноманітні ідеї — від народницько-націоналістичних до марксистсько-інтернаціоналістичних.
 Від 1897 року бере активну участь у роботі марксистських гуртків семінарії, налагоджує зв'язок з нелегальною соціал-демократичною організацією, бере участь у нелегальних робітничих зібраннях. У зв'язку з підозрою у нелегальній діяльності його виключають із семінарії, як «неблагонадійного».
1898 року формально вже стає членом тифліської організації РСДРП. За рік до цього він вступив до грузинської соціал-демократичної організації «Месаме-дасі», а з 1901 — став революціонером.
Партійна діяльність
1898 р. став членом РСДРП. У 1901–1902 р. — член Тифлісського, Батумського комітетів РСДРП.
З 1901 р. Сталін, перебуваючи на нелегальному положенні, організовував страйки, демонстрації, влаштовував збройні напади на банки, передаючи експропрійовані гроші «на потреби революції».
 У 1902 р. у Батумі був вперше арештований та засланий до Східного Сибіру, проте незабаром із заслання втік.
Після II-го з'їзду РСДРП (1903), що відбувся в Брюсселі і Лондоні, стався розкол партії на більшовиків і меншовиків. Сталін підтримав вождя більшовиків Леніна і за його дорученням приступив до створення мережі підпільних марксистських гуртків на Кавказі.
Учасник революції 1905–1907.
У грудні 1905 року делегат 1-ої конференції РСДРП (Таммерфорс).
У 1906–1907 роках Йосип Сталін брав участь в організації низки експропріацій в Закавказзі.
У 1907 році був одним з керівників Бакинського комітету РСДРП.
З 1902 по 1913 рік Сталін шість разів піддавався арештам і висилкам, чотири рази тікав.
У 1912 році увійшов до складу Російського бюро ЦК РСДРП.
Під час Першої світової війни – Сталін на засланні, але після Лютневої революції повертається в Петроград, де цілком і повністю вливається в суспільно-політичну революційну діяльність:- стає членом редколегії «Правди», - публікується;-  виступає делегатом на всіляких конференціях;- критикує продовження війни;-  змінює свою позицію, стає поборником перетворення  буржуазної революції на пролетарську соціалістичну;- виконує ряд партійних завдань; - обирається депутатом від РСДРП до Всеросійських установчих зборів.- Після перемоги Жовтневої революції веде партійну роботу, стає членом Бюро ЦК, поряд з Леніним, Троцьким, Свердлов.- Під час Громадянської війни прославився так званої «Обороною Царицина» від білих.
Жорсткість в прийнятті рішень, величезна працездатність допомагають Сталіну придбати багато прихильників.
Роль у Другій світовій війні
Німецько-радянсько-польська війна 1939 року:
Під час цієї війни була досягнута домовленність про взаємне переселення німців з СРСР і з «області державних інтересів Німеччини» — осіб української, білоруської і литовської національностей.
У половині жовтня 1939 була створена радянсько-німецька мішана комісія з переселення. Від німців її очолював радник посольства Німеччини у СРСР Ф. Твардовський, збоку СРСР — М. М. Литвинов.
Радянсько-фінська війна 1939–1940 рр.
12 березня був підписаний радянсько-фінський мирний договір, за умовами якого Фінляндія здала Радянському Союзу в оренду на 30 років півострів Ганко.
До складу СРСР увійшли весь Карельський перешийок із м. Виборгом, Виборзька затока з островами. Фінляндія поступилася СРСР півостровом Рибальським на півночі, північним Приладожжям.
 Радянський наступ був спланований без урахування характеру місцевості, погодних умов і відповідних проблем постачання, і вдалим він видався лише тому, що Радянський уряд не звертав уваги на втрати такого масштабу. На підставі радянських невдач Гітлер і його генерали припустили, що у Радянського Союзу неефективне керівництво, тактика й озброєння, і він не виявиться гідним супротивником для німецької військової машини
Радянсько-фінська війна тривала всього 105 днів. За цей час Радянський Союз втратив, за деякими даними, більше 722 тис. убитих, поранених і обморожених. 17 тис. чоловік зникли безвісти.
Окупація прибалтійських країн
17 вересня 1939, коли розпочалась Радянсько-польська війна, Радянський Союз надіслав дипломатичним представникам 24 країн,— і серед них Латвії, Литви, Естонії, Фінляндії,— ноту, де вказав, що «У відносинах з ними СРСР буде провадити політику нейтралітету».
Але вже 25 вересня Сталін у розмові з послом Німеччини фон Шуленбургом заявив, що він має намір «вирішити проблему Прибалтійських країн згідно з секретним протоколом» і, в зв'язку з цим очікує підтримку німецького уряду.
Гітлер розумів наміри Сталіна у Прибалтиці таким чином, що прибалтійські країни обов'язково будуть включені до складу Радянського Союзу і дав Сталіну «карт-бланш».
На географічних картах, що вийшли друком у Німеччині 1 квітня 1940 року (а складених ще у березні), території Естонії, Литви, Латвії були позначені як складові Радянського Союзу. Радянський Союз окупував їх лише влітку.
Німець-радянська війна 1941 – 1945 рр.
Під час війни за ініціативи Й. Сталіна були перервані дипломатичні відносини з урядами країн, що їх окупувала Німеччина: Чехословаччини, Польщі, Бельгії, Нідерландів, Данії, Норвегії, Греції, Югославії.
Були встановлені дипломатичні відносини з маріонетковими урядами країн, окупованих Німеччиною,— з якими підписувались торгівельні угоди, що дозволяло СРСР направляти стратегічну сировину начебто у ці країни, а насправді — прямо у руки Німеччини.
У роки війни Йосип Сталін разом з президентом США Рузвельтом і прем'єр-міністром Великобританії Черчиллем був ініціатором створення антигітлерівської коаліції.
Після закінчення війни, в ході якої Радянська армія окупувала велику частину країн Східної і Центральної Європи, Сталін став ідеологом і практиком створення «світової соціалістичної системи», що стало одним з головних чинників розв'язування «холодної війни» і військово-політичного протистояння між СРСР і США у післявоєнні десятиріччя.
27 червня 1945 року Сталіну було присвоєно звання Генералісимуса Радянського Союзу.
Повоєнний період
19 березня 1946 року, в ході перебудови радянського урядового апарату, Сталін був затверджений Головою Ради Міністрів СРСР і міністром збройних сил СРСР.
Після війни займався відновленням народного господарства країни, зруйнованого війною.
Був одним з головних ініціаторів здійснення радянського «атомного проекту», що сприяв перетворенню СРСР на одну з двох «супердержав».
У 1944–1947 роках один з організаторів массового переселення народів з територій Польщі, Німеччини, Чехословаччини, Радянського Союзу.
Один із ініціаторів політики «холодної війни» і організаторів її провадження Радянським Союзом.
Ініціатор і організатор війни у Кореї (1950–1953), внаслідок якої єдина Корея була розділена навпіл — на Північну та Південну.
По війні Сталін стимулював посилення великодержавного націоналізму російського народу.
У 1945 — 50 Сталін жорстоко розправився з рухом опору на Західній Україні й у Литві, вислав мільйони тих, що побували в німецькому полоні, й цивільного населення до концентраційних таборів.
 Посилив регламентацію культурного життя, загострив русифікаційний курс у неросійських республіках, що увійшло в історію під назвою «Ждановщина».
Під наглядом Сталіна офіційна історична наука змінила орієнтацію з критики політики Російської Імперії на похвали російським царям та виправдання їх колоніальних завоювань як явища «прогресивного».

Безоглядно жорстокий диктатор, Сталін, базуючись на традиціях російського самодержавства, створив тоталітарну диктатуру на зразок східних деспотій, усюди бачив змови, попереджаючи їх кривавим терором. Останнім у задумі Сталіна було винищення єврейства, розпочате під гаслом боротьби проти «безрідних космополітів», але довершенню цієї акції перешкодила його смерть.
Смерть
Помер Сталін у своїй офіційній резиденції - Ближній дачі, де він постійно проживав в післявоєнний період. 1 березня 1953 один з охоронців виявив його лежачим на підлозі малої їдальні. Вранці 2 березня на Ближню дачу прибули лікарі і діагностували параліч правої сторони тіла. 5 березня в 21 годину 50 хвилин Сталін помер. Згідно з медичним висновком , смерть настала в результаті крововиливу в мозок.
Забальзамоване тіло Сталіна було поміщено в Мавзолей Леніна , який в 1953-1961 роках іменувався « Мавзолей В. І. Леніна і Й. В. Сталіна». 30 жовтня 1961 XXII з'їзд КПРС ухвалив, що « серйозні порушення Сталіним ленінських заповітів ... унеможливлюють залишення труни з його тілом у Мавзолеї ». У ніч з 31 жовтня на 1 листопада 1961 тіло Сталіна було винесено з Мавзолею і поховано в могилі біля Кремлівської стіни.
Вшанування. Пам’ятники Сталіну
Перший пам'ятник Й. В. Сталіну був виконаний скульптором М. Я. Харламовим у 1929 році, в переддень святкування 50-річчя Сталіна. Найбільш активно стали встановлюватися пам'ятники Й. В. Сталіну з середини 1930-х років.
Пам'ятники Сталіну продовжували встановлювати і після його смерті. Останнім роком, в якому йому були встановлені пам'ятники, вважається 1955 рік.
У листопаді 1955 року був встановлений пам'ятник Сталіну у Писцово Комсомольського району Івановської області РРФСР.
Однак, в незалежній Україні традиції сталінізму подекуди збереглися — в травні 2010 року в Запоріжжі на території місцевого обласного комітету КПУ було відкрите погруддя Йосипа Сталіна, але увечері 28 грудня того ж року, активісти організації «Тризуб» імені Степана Бандери відламали йому голову.

7 травня 2012 року пам'ятник Сталіну відкрили у Львові. Скульптурна композиція представляла собою фігуру Йосипа Віссаріоновича, який пісяє, висотою близько 1,5 метрів, виготовлену з дерева і тканини та пофарбовану золотою фарбою. Оскільки акцію не було відповідним чином погоджено з міською владою, працівники міліції демонтували пам'ятник через 10 хвилин після його встановлення.
Оцінка сучасниками
Це паскудна людина з жовтими очима.                                                М. Крестинський

Найперша якість Сталіна — це ледарство. Друга якість — непримиренна заздрість до тих, хто знає, або вміє більше ніж він.                                                           М. Бухарін
Сталін — дуже приємна людина і дійсно керівник робітничого класу. <…> Сталін — гігант, а всі західні діячі — піґмеї.                                                Бернард Шоу
Сталін протягом багатьох років був диктатором Росії, і чим більше я вивчав його кар'єру, тим більш мене шокували ті жахливі помилки, яких він припускався, і та крайня жорстокість до людей та мас, якими він керував. Сталін був нашим союзником у боротьбі проти Гітлера, коли Росія піддалася агресії, але коли Гітлера було знищено, Сталін перетворився на головну загрозу для нас.                                                                                Черчіль
Сьогодні ми досить добре знаємо те, про що раніше могли лише підозрювати: це був пропащий злочинець, що діяв без жодних обмежень; людина, у котрої зовсім було відсутнє почуття любові, жалю та милосердя; людина, в оточенні котрої ніхто не почувався у безпеці; людина, яка протиставляла себе усьому, що у даний момент не послуговувалось його інтересам; чоловік, що являв собою якнайбільшу небезпеку для всіх своїх найближчих друзів і співучасників злочинів, оскільки він вважав за найкраще бути єдиним охоронцем власних таємниць і не полюбляв ділитися спогадами і відповідальністю з іншими, котрі, залишаючись живими, мали язика та совість і могли просто виявити звичайну людську слабкість.                                                                              Джордж Фрост Кеннан
Дякую за увагу!


Презентація на тему «Козацька символіка»


title: Презентація на тему «Фортеці і замки Галицько – Волинської держави»

text:
Фортеці і замки Галиько – Волинської держави

Хотинська фортеця

Хотинська фортеця веде свій початок від Хотинського форту, що був створений у 10 столітті князем Володимиром Святославичем як одне із порубіжних укріплень південного заходу Русі
У 1140-х роках він перейшов до Галицкого князівства
У 1250—1264 роках князь Данило Галицький і його син Лев, перебудовували фортецю. Навколо неї з'явилися семиметрова кам'яна стіна та рови шириною до 6 метрів. У північній частині фотреці звели нові невеликі укріплення.

Хотинська битва 1621
В жовтні 1621 року, козацько-литовсько-польські війська під проводом Петра Сагайдачного (40 тис.) та Яна Кароля Ходкевича виграють битву в турецько-татарських (400 тис.). 8 жовтня 1621 султан Осман II підписує Хотинский мирний договір, дуже незручний для Туреччини. Згідно з договором турецько-польський кордон проходив Дністром. Польща передає Хотин туркам.
Богдан Хмельницький весною 1650 року на певний час звільняє Хотин. В 1653 році на лівому березі Дністра в Жванецькій битві брав участь хотинський гарнізон турків.

Кам'янець-Подільська фортеця

Кам'яне́ць-Поді́льська форте́ця (пол. Twierdza w Kamieńcu Podolskim) — фортеця в місті Кам'янець-Подільський (нині Хмельницької областіУкраїни). Кам'янець, колишня столиця Подільського воєводства XIV—XVIII в., а далі столиця Подільської губернії (1793—1924 pp.). Відколи засновано Кам'янець — замок разом з містом стає першорядною фортецею русько-литовської держави, а потім польської, коли в половині XV ст. західнеПоділля відійшло до Польщі. Особливого значення набула Кам'янецька фортеця, коли збільшилися напади татар на Україну, коли Туреччина стала організувати татарські сили, твердою ногою ставши на Босфорі.

Луцький замок
Замок Любарта або Луцький замок — верхній замок Луцька, один із двох (частково) збережених замків, пам'ятка архітектури та історії національного значення. Один з найбільших, найдавніших [1] і найкраще збережених в Україні замків. Головний об'єкт історико-культурного заповідника «Старий Луцьк», культурний осередок та найстаріша споруда [2] Луцька. Будівництво Верхнього замку розпочалося у 1350-ті роки і в основному було завершене у 1430-ті, хоча деякі елементи (наприклад, висота веж) ще змінювалися протягом наступних століть.

Замки неодноразово підлягали нападу. Так, у 1431 році під час Луцької війни замки витримали облогу військ політичних противників великого литовського князя Свидригайла. У 1595 році замок був узятий військовими загонами Северина Наливайка. У XVIII столітті замок почав утрачати свої функції, що було пов'язано із суспільними трансформаціями суспільства Речі Посполитої. Упродовж ХХ століття Верхній замок і залишки Окольника були реставровані і на сьогодні відкриті для відвідування. А на початку XXI століття був відновлений і невеликий шматочок Окольного замку.
Холмський замок — фортифікаційна споруда - княжа резиденція Галицько-Волинського князівства 13 століття у місті Холм, Люблінське воєводство,Польща. В 19 столітті був остаточно зруйнований, залишився насипний пагорб та допоміжні споруди.

Оле́ський за́мок — пам'ятка архітектури та історії XIII—XVIII століття. Розташований у смт. Олесько, Буського району Львівської області.

замок побудований одним із синів галицько-волинського князя Юрія Львовича — Андрієм або Левом.
Олеський замок, який стояв на межі Волині й Галичини, опинився на кордоні Литви й Польщі — і за нього точилася постійна боротьба між цими державами.
Війна з шведами і союз Петра І з поляками привели в Олеський замок російські війська, які стояли тут від 1707 р. протягом 5 років.

    Кінець


Презентація на тему «Чернобыльская АЭС»


title: Презентація на тему «French food» (варіант 2)

text:
French Cuisine
Made by Shydlovska Julia
History of French cuisine
The main French dishes
The ingredients to basic recipes
What you will learn
Traditional French culture places on high priority
    on the enjoyment of food.
The most famous cuisine in the world.
French cuisine is a style of cooking derived from the nation of France.
It was introduced by  Auguste Escoffier to become the modern version  of haute cuisine.
Cheese and wine are a major part of the cuisine.
Introduction to French cuisine
They use different types of spices and herbs to give the proper flavor  and texture.

This cuisine is influenced by Portuguese and African countries.

They use to it mostly fish, seafood, game birds, veal, green vegetables.

Chef Paul Bocuse is known as a father of French cuisine.

There are many dishes that are considered part of the french nation's national cuisine today.

A meal often consists of three courses, hors d'œuvre or entrée (introductory course, sometimes soup), plat principal (main course), fromage (cheese course) and/or dessert, sometimes with a salad offered before the cheese or dessert.
Hors d'œuvre
Basil salmon terrine
Bisque
Foie gras
Velouté
Plat principal
Pot au feu
Pommes Frites
Baguette
 French cheeses
Pâtisserie & Dessert

Pâtisserie
Mousse au chocolat
Crème brulée
Religieuse au chocolat
Mille-feuille
Breakfast
Breakfast is often a quick meal consisting of slices of French bread with jelly or jam, croissants, pain aux raisins or pain au chocolat along with coffee or tea. Children often drink hot chocolate in bowls along with their breakfasts. Breakfast of some kind is always served in cafés opening early in the day.
Lunch
Lunch is a two hour mid-day meal, but it has recently seen a trend towards the one hour lunch break. In some smaller towns and in the south of France, the two hour lunch may still be customary. Sunday lunches are often longer and are taken with the family. Restaurants normally open for lunch at noon and close at 2:30 pm. Some restaurants close on Monday during lunch.
Dinner
Dinner often consists of three courses, hors d'œuvre or entrée (appetizers or introductory course, sometimes soup), plat principal (main course), and a cheese course or dessert, sometimes with a salad offered before the cheese or dessert. Yogurt may replace the cheese course, while a simple dessert would be fresh fruit. The meal is often accompanied by bread, wine and mineral water. Main meat courses are often served with vegetables, along with potatoes, rice or pasta. Restaurants often open at 7:30 pm for dinner, and stop taking orders between the hours of 10:00 pm and 11:00 pm..
Chocolate mousse
Ingredients
• 11 ounces of dark chocolate
• 6 eggs
• Just over 2 ounces butter (half salted, half unsalted)
• 1.7 ounces of sugar
• A pinch of salt

Came from the Spanish to France in the 17th century.
First recorded recipe was in New York in 1897.
Many different recipes.
Very simple to make.

History of the dish
Ingredients
500ml (18fl oz) double cream
1 vanilla pod
100g (4oz) caster sugar (plus extra for the topping)
3 egg yolks
2 whole eggs

Crème Brulee
History
 Crème Brûlée, French for "Burnt Cream".
 The earliest known reference was France in
the 1691 release of Massialot's cookbook.
The recipe is more popular in France than
anywhere else, being a standard dessert offering
 in many French restaurants.


title: Презентація на тему «Дідух. Традиції і сучасність»

text:
Дідух. Традиції і сучасність.
 Робота слухача секції "народознавство”
Ярмолюк Анастасії Русланівни
                                          учениці 10 класу навчально-виховного комплексу
                                                    „школа-гімназія”
                                                                                смт Турійськ

                                                                                Науковий керівник –
                                                                                Копанчук Тетяна  Олександрівна
Мета наукової роботи:
   проаналізувати та систематизувати загальні відомості про дідух,походження та семантику цього слова, традиції та вірування, пов’язані з його використанням, а також описати основні технологічні особливості його виготовлення.

Мета дослідження визначає її основні завдання:
1.Дати визначення та дослідити витоки зародження дідуха, як ритуального атрибуту.
2.З’ясувати та проаналізувати обряди,що пов’язані з використанням дідуха.
3.Описати основні технологічні особливості виготовлення дідухів нашого регіону.
4.Популяризувати даний різдвяний атрибут.
Новизна дослідження
    Новизна дослідження полягає саме у систематизації всіх відомостей та їх аналіз у системі родинної обрядовості. Новим і цікавим у дослідженні є аналіз основних технологічних особливостей виготовлення дідуха, адже сьогодні існує обмежене коло людей, яким доступні ці знання, хоча виготовити дідух доступно навіть учням середніх класів школи.

Практичне значення наукової роботи
   Практичне значення наукової роботи визначається можливістю використати її результати для проведення уроків народознавства, занять гуртків та секцій МАН,глибше дізнатись про народні звичаї, традиції, вірування та уявлення.

Теоретична база досліджень
   Теоретичну базу дослідження становлять праці В.Войтовича “Генеологія богів давньої України” та “Українська міфологія”, К.Сосенка “Різдво-коляда і Щедрий вечір”, В.Скуратівського “Дідух: свята українського народу” та Г.Лозко “Українське народознавство”.

Походження та семантика слова дідух в народних віруваннях
    Дідух — обжинковий або зажинковий сніп, виготовлений із житніх пучечків або плетених пучечків,які обв’язуються кольоровими стрічками або стеблиною Вважалося, що в ньому живуть дух поля, дух бога Сонця та душі померлих предків, які оберігають земне життя.

    Дідух не єдина назва, яка дійшла до сьогодення. Цей обжинковий сніп також називають дід, дідушко, гіда, коляда, колядник, корочун.
    Слово дідух має досить давнє коріння. Неважко здогадатись, що мова йде про дух діда, чи дідівський дух — символічних репрезентаторів родоводу.

Бог Коляда
Традиції та обряди
Триногі дідухи
Дідухи у вигляді снопа
Трьох'ярусні  дідухи
Нетрадиційні дідухи
Виготовення дідуха
Майстри по виготовленню дідухів
Марія Кравчук, с. Туличів Турійського району
Валентина Якимович, смт. Турійськ
Ярослав Осадца, м. Тернопіль
Василь Тютик, с. Копистин Хмельницького району
Олена Пономаренко
м. Хмельницький
Оксана Іванова
с. Іванівка Рогатинський район Івано-Франківська область
Наталія Рибак,
м.Полтава
Висновок
   Дідух сьогодні переживає своє нове народження, стає головним атрибутом різдвяних свят і набуває шаленої популярності серед усіх верств населення, головним чином як атрибут моди. Проте завдячуючи майстрам народних ремесел, ми спостерігаємо відродження традицій, духовних  благ і єдності з попередніми поколіннями.


Презентація на тему «Східні слов’яни та їхні сусіди»


Презентація на тему «Національно-визвольний рух на Західній Україні 70-х – 90-х рр.»


Презентація на тему «Оборона Києва»


title: Презентація на тему «Руська Правда»

text:
Руська Правда

«Руська Правда» — збірка стародавнього руського права, складена в Київській державі у XI—XII ст.

Руська Правда мала важливий вплив на всі правові пам'ятки литовсько-руської доби в історії України; за посередництва Литовських Статутів (1529, 1566, 1588) деякі норми увійшли до українського права гетьманської доби.
                          Історія
Руська Правда — найвизначніший збірник стародавнього руського права, важливе джерело для дослідження середньовічної історії права та суспільних відносин Руси-України і суміжних слов'янських народів. Оригіналу Руської Правди не знайдено, натомість збереглася значна кількість її списків з ХІІІ—XVIII ст. Досі відкрито їх 106. Історія постання Руської Правди та її списків, що їх поділяють на три редакції (коротку, широку і середню), ще досі не є повністю досліджена.
Князь Ярослав Мудрий тримає Софійський собор і «Руську Правду». Ілюстрація Івана Білібіна.

Надрукував коротку редакцію А. Шлецер (1767)
Руську Правду (коротку редакцію) відкрив В.Татищев в тексті Новгородського літопису (1738)
Широку Руську Правду вперше опублікував І. Болтин (1792)
Коротка Руська Правда (43 статті) поділяється на 4 частини:
Правда Ярослава — найстарішу, як її називають дослідники, що не погоджуються з поглядом, що Руську Правду проголосив князь Ярослав Мудрий; вона охоплює статті від 1 до 18;
Правда Ярославичів — звана також Уставом Ярославичів (статті 19 — 41);
Покон вирний — встановлює оплати вирникам (ст. 42)
Урок мостникам (ст. 43).
         Коротка «Руська Правда»
Сторінка з короткої редакції «Руської Правди»
Правда Ярослава, на думку одних дослідників, постала біля 1016, інших — у 1030-их pp. Постанови цієї найстарішої Руської Правди сягають 8—9 ст., а то й раніших часів, з яких вона перебрала інститут кровної помсти, що її згодом замінено (хоч не повністю) грошовою карою. Правда Ярославичів складена на з'їзді Ярославових синів: князів Ізяслава, Всеволода і Святослава у Вишгороді 1072 (М. Тихоміров, С. Юшков, Л. Черепнін) або у 1032—1054 (Б. Греков, А. Зимін). Норми Правди Ярославичів з особливою увагою охороняють інтереси князя, його домінальне господарство, урядовців і майно. Різні грошові кари за вбивство, залежно від суспільного становища вбитого, вказують на розшарування суспільства. Найбільше норм коротка Руська Правда присвячує охороні життя, здоров'я і майна; вона складається з норм карного й карно-процесуального права.

Широка Руська Правда (121 стаття) була найбільш поширена. Віднайдені біля 100 списків поділяються на три групи: Синодально-Тіроїцьку, Пушкінську і Карамзінську. Щодо часу постання її та її частин думки поділені: за Ж. Третяковським та Р. Ткачуком;— її складено під час князювання Володимира Мономаха (після 1113), за Б. Грінкою;— за князювання Мстислава Володимировича, а за О. Вассерманом і Л. Черепніним — до 1209.

 Зміст широкої Руської Правди у ділянці карного права характеризується заміною норм кровної помсти — грошовими викупами та державними карами — вирами. Відповідальність за невідомого вбивцю поширюється на всю громаду (верв), на території якої виконано вбивство (дика вира); за поранення, образу чести, поряд відшкодування покривдженому, треба було платити державну кару (продаж); за найважчі злочини (розбій, підпал загороди, конокрадство) була встановлена кара «поток і розграбленіє», яка торкалася не лише майна, але дружини і дітей та самого злочинця. Руська Правда знає ряд чітких норм цивільного (позики, відсотки, ґрунтові спори, спадщинні приписи) і процесуального права (свідки: видоки і послухи, ордалії; проба заліза і води, «свод», леґальна самодопомога; злодія, зловленого на гарячому, «убиють во пса место»). Ці й інші норми Руської Правди дають багатий матеріал до всебічного дослідження соціально-економічних і побутових відносин середньовічної України.
        Широка «Руська Правда»
   Головне завдання «Руської Правди»
Давати можливість сторонам боронити свої права на життя, здоров'я і майно, а судові — підставу до справедливого вироку. Характеристичною прикметою Руської Правди була еволюція в бік гуманності (наприклад, заміна кари смерти грошовою карою).
                       Значення
Руська Правда є важливим історичним джерелом, яке допомагає дослідникам відтворювати діяльність адміністративного княжого апарату, виявляти нюанси суспільного розшарування, досліджувати вияви фінансових операцій, стежити за технікою управи ріллі, господарським знаряддям та врожаєм. Руська Правда становить важливе джерело для пізнання найдавніших норм українського звичаєвого права, а згодом княжого законодавства і судових вироків, вона мала безпосередній вплив на всі пам'ятки литовсько-руської доби.


Презентація на тему «Корсунь-Шевченківська битва»


title: Презентація на тему «Голодомор 1932-1933 років» (варіант 1)

text:
“Голодомор 1932-1933”
Підготував
Учень 10-А класу
Пазуханич Руслан
У СРСР правду про жахливий голод 1932-1933 рокiв, що мав мiсце в Українi, багато рокiв приховували.Чому? А тому, що голод був не через нестачу продуктiв. Урожай 1932 року був не нижчий, нiж у попереднi роки, отже, нiби не iснувало причин для голоду. Однак Сталiн прагнув прискорити iндустрiалiзацiю-будувати заводiв бiльше i швидше. На це потрiбнi були кошти. Отож i вирiшено було збiльшити продаж зерна за кордон, узяти його за будь-яку цiну в українського селянства.
Одночасно Сталiн тим самим розраховував притиснути селян України,якi опиралися колективiзацiї сильнiше, нiж, наприклад, росiйськi. А оскiльки селяни становили значну частину населення України, то голодомор, спрямований проти них, фактично означав голодомор українського народу.
Починаючи з 1 листопада 1932 року до 1 лютого 1933 року державна комiсiя на чолi з Молотовим додатково “заготовила” в Українi 104.6млн. пудiв зерна. Загальна кiлькiсть хлiба, вилученого державою з урожаю 1932 року, становила 260.7млн. Пудiв. Отже, Молотов не справився з виконанням хлiбозаготiвельного плану, хоч вивiз з республiки майже всi наявнi запаси. На початку 1933 року практично всюди в Українi хлiбних запасiв не залишалося, а треба було ще дожити до нового врожаю. А хлiбозаготiвлi практично вiдривали останнiй шматок хлiба в голодуючих
Отже, в рiк, коли урожай був непоганий, з Москви прийшло розпорядження збiльшити здачу хлiба державi. З колгоспiв вивозилося все зерно, навiть посiвне. Забирали не лише колгоспне, а й те, що знаходили в хатах у людей. Одночасно за кордон продавалося зерна бiльше, нiж у минулi роки, а на цi кошти купували устаткування для промислових новобудов. У мiстах було введено картки на продукти, зокрема на хлiб, у крамницях нiчого вiльно не продавалось. Вже взимку 1933 року селяни почали гинути вiд голоду. Рятуючись, вони втiкали в мiста, але i там часто вмирали просто на вулицях. Намагаючись зберегти дiтей, селяни залишали їх бiля лiкарень, на вокзалах. Щоб припинити втечу селян, навколо сiл, на дорогах до мiст виставлялися вiйськовi загони.
Селяни, не маючи чого їсти, пекли хлiб iз висiвок, здомiшками трави, варили юшку з бур’яну, їли бруньки. У селах зникли конi, вiвцi та iнша худоба. Доходило навiть до людоїдства. Трошки легше було тим, хто працював у колгоспi: для них iнодi варили поганеньку юшку, пекли сякий-такий хлiб, але того не вистачало. Українське село перетворилося на пустку. Вiд голоду та страху перед голодною смертю люди дичавiли, забувалися добрi звичаї, їх заступала жорстокiсть.
В усiх мiсцевостях України, крiм прикордоннних, поширилися подвiрнi обшуки з конфiскацiєю, крiм хлiба, будь-яких запасiв їжi-сухарiв, картоплi, бурякiв, сала, солiнь, фруктової сушки тощо, заготовлених селянами до нового врожаю. Конфiскацiя подавалася як кара за “куркульський саботаж” хлібозаготiвель. Фактично це була дiя, свiдомо спрямована на повiльне фiзичне винищення селянських родин. Пiд виглядом хлiбозаготiвлi на величезнiй територiї України було розгорнуто небачений терор голодом, щоб навчити тих, хто виживе, “уму-розуму”, тобто сумлiннiй працi на державу в громадському господарствi колгоспiв.
Те, що вiдбувалося в Українi у 1933 роцi не знайшло будь-якого вiдображення в документах офiцiйних установ. Причина полягає в тому, що Сталiн наказав ставитися до голодомору як до неiснуючого явища. Навiть у стенографiчних звiтах пленумiв ЦК КП(б)У i протоколах полiтбюро ЦК КП(б)У цього перiоду слово “голод” не згадується. Не пiдлягає сумнiву, що до загибелi мiльйонiв селян призвело холоднокровне рiшення Сталiна вилучити в українських селян всi їстивнi припаси, а потiм оповити голодуючих завiсою мовчання, заборонити будь-яку допомогу їм з боку мiжнародної чи радянської громадскостi. Щоб перешкодити самочинним втечам величезної маси голодуючих за межi республiки, на її кордонах були розмiщенi загороджувальнi загони внутрiшнiх вiйськ.
Смертнiсть вiд голоду почалася вже в перший мiсяць дiяльностi молотовської комiсiї . 3 березня 1933 року вона стала масовою. Майже всюди органи ДПУ реєстрували випадки людоїдства i трупоїдства. Проте Сталiн в цi трагiчнi мiсяцi небаченого в iсторiї голодомору спромiгся визнати публiчно тiльки “харчовi труднощi в рядi колгоспiв”. У промовi на органiзованому партапаратом Всесоюзному з’їздi колгоспникiв-ударникiв 19 лютого 1933 року вiн цинiчно заспокiйливо заявив: “В усякому разi порiвняно з тими труднощами,що їх пережили робiтники 10-15 рокiв тому, вашi труднощi, товаришi колгоспники, здаються дитячою iграшкою”.
Аналiз даних демографiчної статистики 30-х рокiв свiдчить про те, що прямi втрати населення України вiд голоду 1932 року становлять близько 150 тисяч чоловiк, а вiд голоду 1933 року-вiд 3 до 3.5 млн. чоловiк. Повнi демографiчнi втрати, включаючи катастрофiчне зниження народжуваностi пiд впливом голоду,сягають за 1932-1933 роки понад 5 млн. чоловiк. Експропрiацiя українського селянства як класу зустрiла масовий опiр. Придушуючи цей опiр, держава вживала репресивнi заходи аж до найбiльш потворних-у формi геноциду. Лише перед вiйною вдалося подолати, викликане насильницькою колективiзацiєю падiння продуктивних сил сiльського господарства.


title: Презентація на тему «Australia» (варіант 9)

text:
It was discovered by the Dutch in 1606, but the continent  was not settled till Captain Cook discovered the east coast in 1770.  It was first used as colony for convicts.
Australia is an island, a continent and a country. It's the world's largest island and its smallest (but oldest!) continent. And it's the only country that has a whole continent to itself!
Australia is located to the south of Asia between the Pacific and Indian Oceans. It is separated from Asia by the Arafura and Timor seas.
 The total area of the country is 7.7 million square km.
 Until 1901 Australia was a British colony. Now Australia is an independent federal state within the Commonwealth headed by the British Queen. The Queen is represented by  Governor General. The Head of Government is Prime Minister.
Capital: Canberra (since 1927)
National holiday: Australia Day, January 26th (celebrates the first settlement of Australia)
The Australian capital - Canberra. Population exceeds 345,000 people, Canberra is the largest city in Australia, located within the country rather than on the coast.
Currency: Australian dollar
There are 6 states and 2 territories in Australia.
Adelaide
Brisbane
Canberra
Darwin
Hobart
Melbourne
Perth
Sydney
The population of the country  is more than 20 million people. It is mainly of British origin.Most of them live in the eight large cities. There are about 200000 aborigines (native inhabitants) in Australia.
The climate of Australia
Australia has several different climatic regions , from warm to subtropical  and tropical. There are tropical forests in the north- east because the winds from the sea bring heavy rainfalls. The climate in the west is very dry and more  than half of Australia gets very little rain. In the south-west and east the winds bring rain in winter.
Australia is the flattest and driest continent. Two-thirds of the land is desert. In some places it sometimes doesn't rain for years! The driest and hottest place in Australia is the Simpson Desert. Summer temperatures here can be more than 50°C. The Simpson Desert is famous for its parallel sand dunes.
One of the most beautiful things you can see in Australia is Ayers Rock (or Uluru). This huge rock is 348 metres high and 348 kilometres long, but what you see of Uluru is the top of the iceberg. There are another 2,100 metres under the ground. Uluru is 600 million years old. The best time to see it is at the end of the day, when its colour changes from yellow to gold, red and then purple. Uluru is a sacred place for Australia's native people, the Aborigines. They believe that it's full of spirits that created the world.
The highest point of Australia is Mount Kosciusko (2,228 m)
The Great Barrier Reef is the largest coral reef in the world and the only living thing on our planet that can be seen from space! There are more than 1,500 kinds of fish and 400 types of coral in the Great Barrier Reef. No place on land has a greater variety of sea life!
There are lots of strange and unusual animals in Australia. Many of them- the kangaroo, the dingo, the koala,  the echidna, the platypus are found nowhere in the world.


Презентація на тему «Хлопомани і народовці. Москвофільство і малоросійство»


Презентація на тему «Початок Української революції» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Незламна душа останнього кошового отамана Запорозької Січі»

text:
Незламна душа останнього кошового отамана Запорозької Січі Петра Івановича Калнишевського
Калнишевський (Калниш) Петро Іванович (1690 (91) – 1803)
    Полководець, дипломат, останній кошовий отаман Запорозької Січі (1762, 1765 -1775) Належить до найталановитіших і найтрагічніших постатей української історії. Тримати булаву йому випало в складний для запорозьких козаків і всієї України час.
Петро Калнишевський пройшов довгий шлях від козацького джури до кошового отамана, “батька козаків”. За всю історію Запорозької Січі він був найдовше (10 років поспіль) на цій найголовнішій посаді. Його заслуги, авторитет мусила визнати і сама цариця Катерина ІІ, котра оголосила подяку війську Запорозькому за доблесть у російсько-турецькій війні, а самого кошового нагородила золотою медаллю з діамантами.
“Як був кошовим Лантух, то не було хліба й для мух, а як став кошовим Калниш, то лежав на столі цілий книш”             (народна приказка)
   Крутий на розправу з бунтівною сіромою, П. Калнишевський не зміг вийти за межі суперечностей, що роз’єднували козацтво на два ворожих табори.
   Однак головна заслуга останнього кошового – всіляке сприяння  українській колонізації причорноморських степів – перевершує всі прорахунки.
   За його кошівства запорозькі козаки швидко перетворювалися на потужних господарників, освоювали величезні простори Південної України.
П. Калнишевський був щедрим меценатом, жертвуючи на церкви і собори не тільки Запорожжя, а й Гетьманщини та Слобожанщини.
Ікона “Покрова Пресвятої Богородиці з портретом Петра Калнишевського”
Остання рада на СічіУ 1775 році Запорозька Січ була підступно ліквідована царським урядом. П. Калнишевський стояв перед вибором: захищатися до останньої краплі крові, або уникнути безглуздого кровопролиття. 85-річний Калнишевський і старшина приймають рішення здати Січ. За свою поступливість кошовий був “віддячений” Катериною ІІ засланням на далекі Соловки.
Соловецький в’язень
Ото вже дійсно козацький гарт, козацька сила і козацька воля!
Можна тільки дивуватись, яким був організм цього українського  козарлюги, якщо за таких нелюдських умов – без світла, без спілкування, без руху, в холоді та вологості він прожив 25 років.

 Восени 1803 р. 113-річний старець помер і був похований в Соловецькому монастирі, де до наших днів збереглась могильна плита з епітафією.
     На батьківщині Петра Калнишевського                         в с. Пустовійтівці встановлено пам’ятник легендарному кошовому отаману.   Православна церква возвела Петра Калнишевського до лику святих великомучеників.
Такі не вмирають, а тихо       відходять               у вічність.


title: Презентація на тему «Музична культура Східних слов’ян»

text:
Музична культура Східних слов‘ян

                      Історичні відомості
    Східнослов'янські племена — група слов'янських племен, розташована на території сучасної України, Білорусі та Росії, предками яких були анти й дуліби (волиняни), вони проживали на території між Карпатами, Прип'яттю та Середнім Подніпров'ям. Археологічними дослідженнями простежується зв'язок від населення празької культури V—VII століть.
                    Музична культура
     Народні музичні інструменти — це яскрава сторінка історії музичної культури східнословянського народу. Музика і музичні інструменти (сопілки та флейти, виготовлені із рогів тварин, дудочки, виготовлені із пташиних кісток, що нагадують флейту Пана, ударні й шумові інструменти) виконували функції оберегів і ви¬користовувались під час заклинань і молитов, набуваючи магічно-охоронного значення. До основних східнословянських народних інструментів належать: кобза, бандура, ліра, свищики, окарини, сопілка та її різновиди, сурми, трембіта, ріг, ріжки, цимбали, шумові й ударні музичні інструменти.
Кобза - український лютнеподібний струнний щипковий музичний інструмент, в якому струни розташовані як на грифі, так і на корпусі

     Банду́ра — український народний струнно-щипковий музичний інструмент. Класичний (діатонічний) і сучасний (діатонічний або хроматичний) інструмент з родини арф, гусель. Музикант, граючи на старосвітський чи сучасній бандурі, не притискує струн на грифі, а, подібно до арфи, щипком пальців (лівої руки тощо) у потрібний момент видобуває звук певної струни.

Ліра - старогрецький струнно-щипковий музичний інструмент.

Окарина, зозулька — керамічна або порцелянова свисткова флейта сферичної форми. Має 10 пальцевих отворів, казковий тембр, імітує завивання звірів, спів птахів, особливо зозулі и. Розповсюджена в багатьох країнах.

Трембіта - екзотичний інструмент, що здавна був супутником гуцулів.

Найпоширенішим ударним інструментом у народній музиці є бубон (решітка). Легкий дерев'яний обідок, обтягнутий з одного боку шкірою,— це найпро¬стіша конструкція бубна, що був відомий в Україні ще у давні часи.

Зараз ми маємо можливість слухати різну музику: народну й іноземну, сучасну й класичну, вокальну й інструментальну.


title: Презентація на тему «Україна в перші повоєнні роки»

text:
Підготувала учениця 11 класуРозумівської ЗОШХижняк Тетяна

Україна в перші повоєнні роки
  Позитивні значення цього періоду

Основні напрями програми відбудови були викладені в законі про п’ятирічний план на 1946—1950 рр.
Особлива увага приділялась відродженню важкої промисловості і залізничного транспорту, вугільної промисловості республіки.
У 1945—1946 рр. Україна одержала устаткування десятків заводів, демонтованих у радянській зоні окупації Німеччини.
До кінця 1945 р. було відновлено близько третини довоєнного індустріального виробництва республіки. У перший післявоєнний рік в основному завершилося переведення виробництва на випуск мирної продукції.

   Відбудова народного гоподарства
           Негативні значення цього періоду
      Відбудова промисловості відбувалася виключно за рахунок зусиль населення і примусових заходів уряду щодо нього. Знову вводилася примусова трудова повинність.
1947 р. була проведена грошова реформа, що мала на меті примусове вилучення коштів у населення на відбудову промисловості. Ту саму мету мав і примусовий займ, на який трудящі мусили жертвувати щонайменше місячну заробітну плату.
Зменшилися посівні площі та поголів'я худоби, знизилася врожайність сільськогосподарських культур і продуктивність тваринництва.
1946 – 1947 – голод.

Відбудова господарства, індустріалізація
Колективізація
Перетворення в освітніх і культурних сферах
Репресії, депортація
Ліквідування УГКЦ
Бородьба за ОУН і УПА
Друга хвиля «радянізації» західних областей

             Процес «радянізації» Західної України тривав на тлі братовбивчої війни, яка була спричинена антирадянським опором ОУН—УПА і в якій 1945—1950 рр. загинуло не менше півмільйона людей.Ускладнював ситуацію в регіоні радянський репресивний апарат, який жорстоко переслідував місцевих жителів за підтримку оунівського опору і всіляко намагався їх залякати.
Розпочався новий виток репресій проти військових і колишніх військовополонених, проти діячів науки і культури, проти державних працівників.
Наслідки керівництва по-жданівськи виявилися й у сфері гуманітарних наук, зокрема в ухваленій у серпні 1947 р. постанови ЦК КП(б)У «Про політичні помилки і незадовільну роботу Інституту історії Академії Наук УРСР».
Ідеологічно боротьба загострювалась у сфері не тільки літератури та гуманітарних наук.
Була відновлена робота науково-дослідних інститутів, де велися дослідження і розробки в таких галузях науки, як атомна і теоретична фізика, металофізика та ін
Суспільно-політичне та культурне життя
«поставити на місце» діячів літератури та мистецтва;
організувати літературну критику з Управлінням пропаганди ЦК ВКП(б)
не допустити «ідеологічно шкідливих» творів;
звинуватити представників української культури в безідейності і націоналізмі
Історична дійсність другої половини 1940-х — початку 1950-х рр. характеризується ідеологічними кампаніями, які ставили такі політичні цілі:
          Період післявоєнної відбудови був одним із найбільш активних з огляду участі України у міжнародних відносинах. Але УРСР, залишаючись однією з республік СРСР, не була суб'єктом міжнародного права не мала власної зовнішньої політики.
             Важливими проявами присутності УРСР на міжнародній арені стали її участь у заснуванні ООН та прийняття України 1945—1949 рр. до 17 міжнародних організацій. Делегація Української РСР брала участь у роботі Паризької мирної конференції (липень 1946 — лютий 1947 р.), зокрема у підготовці договорів з країнами — колишніми союзниками гітлерівської Німеччини.Але республіка практично не мала власної позиції і виконувала московські директиви.
Вихід УРСР на міжнародну арену


title: Презентація на тему «Newspaper: First news»

text:
Newspaper: First news
Journalist- Bezsmola Oksana
Article about dependence on social networks.
 It's no secret that virtually every person registered in any social network. and spends on the Internet most of his life. The most popular is the site Vkotakte. depending on him and we'll talk.
Dependence on social networks : The most important sign of symptoms - overreliance online resource or more . If you feel that the day has passed in vain, if you are not logged on your page, you can be sure that you have an addiction. Very often , it is difficult to be objective and this dependence notice people around you - parents , boyfriend / girlfriend , a loving grandmother . Even pets can at you askance glances . Especially worth considering if you come to rest somewhere and immediately interested in whether there is in this place Wi-Fi.
Avid social network users say that it is easier to quit than to delete your page. In China, Internet addiction equated with mental illness and treated in clinics. With a simple test, you can determine whether you are addicted to In Touch.
You just need to stop doing it, that is to go vkontakte. It's enough to delete a page, the benefit of such a function there, but I'm sure it's got quite a few.
At first contact was just another means of communication, in addition to ICQ, sms, home phone, but now it's - a whole life! Music, pictures, videos, friends, meetings, groups, messages, news, games.
We must do something, so you can spend a lifetime sitting vkontakte, online replacing his real life!
The easiest and most affordable way to resolve dependencies - is the acquisition of other addiction. Maintaining a healthy lifestyle, communication with nature, creative hobby applications, such as drawing, usually derive from human dependence.
First of all, deteriorating eyesight, posture appears overweight from conducting passive lifestyle. If you analyze, the more time is spent on pointless display of news, photos, "laykane" and useless communication, from which the teacher of Russian language and just educated people are horrified. Not to mention the online games, which in addition to time, make more and give you earn money . Surprisingly, many began to hover in the social sphere because of games that are out there actively advertise.
I wish you all a lot of time to sit on the internet. and understand that social networking is not a life.


title: Презентація на тему «Акт проголошення Незалежності України»

text:
Акт проголошення Незалежності України
Акт відновлення Української Держави — проголошення 30 червня 1941 року в окупованому німецькими військами Львові відновлення Української держави. Здійснений Українськими Національними Зборами, що складалися з представників національного руху, за підтримки членів оунівських похідних груп та вояків батальйону «Нахтігаль».
Збори створили уряд — Українське Державне Правління — на чолі з Ярославом Стецьком, дещо пізніше було організовано верховний державний орган — Українську Національну Раду, яку очолив колишній голова уряду ЗУНР Кость Левицький.
Акт відновлення Української Держави було проголошено в будинку «Просвіти» у Львові. На башті Князівської гори було піднято національний прапор. Львівська радіостанція повідомила про Акт населення України і передала благословення митрополита Андрія Шептицького з цієї нагоди.
На цій події були присутніми понад 100 чільних представників зі всієї України.

Акт 30 червня 1941 р., хоч і був несподіваний, засвідчив усьому світові і, зокрема, Німеччині, що український народ є законним господарем на своїй землі і буде її боронити власними грудьми перед кожним, хто намагатиметься потоптати волю України. Варто зазначити, що «Актом» проголошено «відновлення», а не (первинне) «проголошення» Української держави, тобто формально було збережено традицію існування УНР і ЗУНР (теж в екзилі) від часів Визвольних Змагань 1917-21 рр.
Звістку про відновлення Української держави понесли на Східну Україну зверх 6 тисяч бандерівців, розділених на три похідні групи, які повсюду творили українську адміністрацію та осередки ОУН.Найбільший із них був на Дніпропетровщині (5 тисяч осіб), Кіровоградщині (1100), а також в Донбасі і Криму.
1. Волею Українського Народу, Організація Українських Націоналістів під проводом СТЕПАНА БАНДЕРИ проголошує створення Української Держави, за яку поклали свої голови цілі покоління найкращих синів України.
Організація Українських Націоналістів, яка під проводом її Творця й Вождя ЄВГЕНА КОНОВАЛЬЦЯ вела в останніх десятиліттях кривавого московсько-більшовицького поневолення завзяту боротьбу за свободу, взиває увесь український народ не скласти зброї так довго, доки на всіх українських землях не буде створена Суверенна Українська Влада.
Суверенна Українська Влада запевнить Українському Народові лад і порядок, всесторонній розвиток усіх його сил та заспокоєння всіх його потреб.

Акт проголошення Української Держави (30 червня 1941 p.)
2. На західних землях України твориться Українська Влада, яка підпорядкується Національному Урядові, що створиться у столиці України — Києві.
3. Новоповстаюча Українська Держава буде тісно співдіяти з Націонал-Соціалістичною Великою Німеччиною, що під проводом свойого Вождя Адольфа Гітлера творить новий лад в Европі і світі та допомагає Українському Народові визволитися з під московської окупації.
Українська Національна Революційна Армія, що твориться на Українській Землі, боротимесь дальше з Союзною Німецькою Армією проти московської окупації за Суверенну Соборну Державу і новий лад у цілому світі.

Хай живе Українська Суверенна Соборна Держава!Хай живе Організація Українських Націоналістів!Хай живе Провідник Організації Українських Націоналістів і Українського Народу СТЕПАН БАНДЕРА!СЛАВА УКРАЇНІ!
      (ЯРОСЛАВ СТЕЦЬКО — вр.)
Провідник Національних Зборів
Виготовлено в трьох оригінальних примірниках

Всі присутні бурею оплесків і сльозами радости вітали стоячи цю велику історичну хвилину та відспівали національний гімн
Представник Німецької Армії, колишній полковник УГА, професор Ганс Кох, який був запрошений на проголошення і присутній на ньому, за словами Ярослава Стецька, намагався перешкодити проголошенню Акту. Після проголошення Акту виступив з промовою, в якій висловився негативно до Акту проголошення державності. Він підкреслив, що в плани німецької держави, в даний час, не входить творення української держави і Німеччина сподівається, що українська нація працею допоможе німцям у їх боротьбі
Реакція німців
5 липня 1941 гестапівці заарештували С. Бандеру, Я. Стецька, а також близько 300 членів ОУН, з яких 15 було розстріляно. Довідавшись про Акт проголошення самостійної України, Гітлер видав наказ негайно знищити рух Бандери:
Організація Бандери. «Стверджено поза всяким сумнівом, що організація Бандери приготовляє повстання в Райхскомісаріаті /України/ з метою встановлення самостійної української держави. Всі члени Організації Бандери мають бути негайно заарештовані і після строгих допитів зліквідовані в таємниці під претекстом грабежів».
На ультиматум Гітлера — відкликати Акт Відновлення Української Держави — провідник ОУН Степан Бандера, прем'єр уряду Ярослав Стецько і голова УНК Володимир Горбовий відповіли відмовою, потрапивши до концтабору Заксенгавзен.   Звіт з національних зборів українців Західної України які відбулися дня 30 червня 1941. (Жовківські вісті, Орган Українських Націоналістів, 10 липня 1941) Дня 30.06. відбулися в год. 8 вечером в залах матірного Товариства «Просвіта» у Львові великі збори українців Західних Земель України, на яких проголошено святочне відновлення Української Держави і покликано перше Краєве Правління на чолі з Ярославом Стецьком, заступником провідника Організації Українських Націоналістів. Збори відчинив промовою заступник провідника ОУН Ярослав Стецько, передав привіт провідника ОУН Степана Бандери, зізвав віддати честь борцям, поляглим за волю України і прочитав святочний акт проголошення Української Державности.
Реакція командування Поліської Січі
Командувач Поліської Січі Боровець негативно віднісся до цієї події, як і до інших спроб створити уряди, що конкурували з Урядом УНР в екзилі і виклав наступні зауваження щодо Акту: -
Документи
Підготувала
Балицька Вітанія


title: Презентація на тему «Трипільська культура» (варіант 4)

text:
Трипільська археологічна  культура

Виконала:
Учениця 10 класу
НВК “Школа-гімназія”
Вакулич Мар’яна

 відкриття:
                               В   1893 р. Вікентій Хвойка поблизу
                          с. Трипілля  розкопав   перші   знахідки.

                               За назвою цього села давніх жителів
                                     почали називати трипільцями, а культуру
                                           трипільською   культурою;

      зовнішній вигляд трипільців:
      невисокі, вузьколиці люди з гарно профільними
      тонкими рисами  обличчя ;

   час існування:
       IV -  середина  II тис. до н. е.,  ( період  енеоліту )
       тобто  проіснувала   більше    2 0 0 0    років;
  розселення:
      культура  виникла  в  Наддністрянщині,    Буковині ,
     звідси   поширилась  на  величезні  площі  від  Дністра
     до   Дніпра  й   Чорного моря;

 Культура набула найбільшого розквіту між 5500    та 2750 роками до н. е., розташовувалась між Карпатами та річкою Дніпро на території сучасних України, Молдови та Румунії, займаючи територію загальною площею понад 35 тис. км². В часи розквіту цій культурі належали найбільші за розміром поселення у Європі: кількість жителів деяких з них перевищувала 15 тис. осіб.
Гончарство:

  техніка  виробництва:
          1.   вироби з товстими                     2.   вироби з прекрасно
 грубими    стінками ;                 обробленої   глини,  тонкими  стінками,     добре    випалені
Гончарний   круг не використовували, вироби ліпили.

  На   відміну    від   інших   племен трипільці  свої вироби прикрашали
   фарбами ( чорною, білою, червоною, жовтою)  та орнаментом;

        трипільську  культуру  ще називають  >>>   культурою   мальованої
                                                                                кераміки
     асортимент виробів:

.
 Образотворче мистецтво
    орнамент
В основі орнаменту  лежать  спіралі,  геометричні  фігури,  тварини.
 зокрема : СОНЦЕ >>> коло з 6 спицями, або  круг з хрестом ;
                 ПОЛЕ >>> квадрат, ромб розділений на 4 частини;
                 ЗЕРНО >>>  крапка ;
                 СПІРАЛЬ   >>> вічність ;

                               Знак  Дао

                                               пояснення:    земля  з  рослинами та  каплями
                                                                  майбутнього   дощу ;

                                          пояснення:      рух сонця та дощові полоси

  поселення:
                            мало  чітке планування,  будівлі
                                                   розташовані по колу
                                                  навколо майдану;

                                               поселення були від невеликих
                                               до таких які займали площу
                                               400 гектарів  і
                                                               проживало  до 25 000 мешканців -

житло:

  Через  кожні
     50 – 80 років
          поселення спалювали,
    засновуючи  нові.

іііііі         В                                        мм

релігійні уявлення:
центральне   місце  займала  богиня  родючості-
                                                  ВЕЛИКА  МАТІР

 посуд  прикрашали ліпними головами тварин: бика, корови, свині

 загадкою  для вчених є біноклевидна  посудина,  скоріш за все
  використовувалась  для ритуалів.
Трипільські  племена не були прямими предками українського народу.Але трипільці заклали світоглядні  і господарські основи української нації,основиукраїнськогородоводу.

    зникнення культури є досить загадковим, ось деякі можливі
    причини:
  а) трипільці переходячи на нові землі втрачали зв’язки між      собою,   попадали під вплив менш розвинутих племен;
  б) агресія степових племен;
  в) похолодання клімату та намагання  перейти до скотарства.

   Трипільська   культура  є  для  нас святинею  і   гордістю  ! ! !

    Ми горді, за те що трипільці подарували людству:

   -- першу  землеробську  цивілізацію  в  Європі;

   -- прекрасну кераміку;

  --  одними з перших освоїли виплавку міді;

 -- трипільці створили культуру, яка не поступалась                    цивілізаціям   Стародавнього   Сходу;

  -- українська вишивка , гончарство, вірування , обряди беруть свій     початок   від трипільців.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Живопис Хх століття в Україні»

text:
Живопис Хх століття в Україні
Підготувала учениця 6-а класу Анжела Слюсаренко
В Україні на межі столітть з'являються художники-імпресіоністи, які прагнуть передати у творах витончене відтворення особистісних вражень та спостережень. Яскравим представником цієї генерації малярів був Микола Бурачек, відомий картинами Дніпра та Києва.
 Зінаїда Серебрякова (1884–1967), багато творів якої присвячено українському селу та темам Сходу
 У галузі станкової графіки працювали:
Автопортрет (ксилографія)
Іван Падалка
Костанді Киріак
Федір Григорович Кричевський
Олександр Олександрович Мурашко
Георгій Нарбут є оформлювачем банкнот української гривні доби УНР.
Микола Семенович Самокиш
Бій Максима Кривоноса з Яремою Вишневецьким (1934)
Київський художній інститут став справжнім центром авангардного образотворчого мистецтва.
Малевич Казимир Северинович
Автопортрет 1933 року
Чорний квадрат, картина Малевича1915 (за іншими даними 1913)Найвідоміший твір художника
КІНЕЦЬ


title: Презентація на тему «Роки брежнєвського “застою”» (варіант 2)

text:
Роки брежнєвського “застою”(1964-1985)
Від “перебудови” до розпаду СРСР
Суспільно-політичне життя країни
Погіршилося постачання продовольства
Відбулося підвищення цін на 25-40%

-14 жовтня 1964 Суслов виступив на пленумі ЦК КПРС з обвинувальною доповіддю проти Хрущова.

Хрущов був звільнений, а його ім’я на 20 років викреслили з історії СРСР.
Початок “застою”
Л. Брежнєв – генеральний секретар ЦК КПРС
 У жовтні 1964 р. на пленумі ЦК КПРС:
першим секретарем ЦК КПРС обрали Леоніда Брежнєва;
головою Ради міністрів СРСР – Олексія Косигіна;
головою президії Верховної
Ради СРСР – Анастаса Мікояна.
  "Ера" Л. Брежнєва стала періодом застою, остаточного загнивання командно-адміністративної системи сталінського зразка. Хрущовські реформи були скасовані. З вересня 1965 р. децентралізовану систему управління (раднаргоспи), яка не виправдала себе, змінила випробувана - централізована.
  Важливою ознакою політичного життя 1970-х було формування культу особи Брежнєва. (220 орденів і медалей, трилогія мемуарів)

Деградувала суспільно-політична та соціально-економічна система, що породила “брежнєвщину”.
Відбулася реабілітація “сталінщини” в ідеологічній сфері.
1977 - Прийнята нова радянська конституція розвиненого соціалізму , яка мала декларативний характер.

Лібералізація суспільного та культурного життя
Політична реформа
Основні завдання політичної реформи:
Відновленні ролі рад народних депутатів як органів влади та соціальної активності громадських організацій;
Перерозподіл влади за збереження керівної ролі КПРС
Прийняття нового виборчого закону
вибори мали поводитися на альтернативній основі,
проведення виборчої кампанії делегатів на перший з’їзд народних депутатів СРСР,
проведення самого з’їзду,
створення постійного діючого  законодавчого органу – Верховної Ради СРСР ).
1 етап

14 листопада 1989 Верховна Рада СРСР прийняла декларацію про визнання незаконними й злочинними репресивні акти проти народів.
4 лютого 1990 на Манежній площі в Москві відбулися демонстрація та мітинг із вимогою скасування ст.6 Конституції СРСР (про привілейоване становище КПРС)
12-15 березня 1990 її  скасували на третьому позачерговому з’їзді
1 етап
1 етап
Першим і останнім президентом СРСР став Михайло Горбачов
Головою президії Верховної Ради СРСР – Анатолій Лук’янов
Вибори 1990р продемонстрували перемогу демократичних, перебудовчих сил. Міськради найбільших міст країни – Москви та Ленінграда – очолили  Попов та Собчак.
1 етап
Активізувався національно-визвольний рух.
Протягом весни-літа 1990 Литва, Латвія, Естонія, РРФСР, Україна та інші радянські республіки прийняли декларації про державний суверенітет (які Горбачов назвав “парадом суверенітетів”)
2 етап
2 етап
Після референдуму розпочався “новоогарьовський процес” – перемовини керівників 9 республік (Росії, України, Білорусії, Казахстану, Узбекистану, Туркменистану, Киргизстану, Таджикистану, Азербайджану) з президентом СРСР
“Заява 9+1”, підписана 23 квітня 1991, задекларувала принципи нового союзного договору та започаткувала третій етап політичної реформи.
3 етап
24 липня 1991 Горбачов заявив, що робота над союзним договором завершена.
Попереднє підписання документа було призначено на 20 серпня 1991


title: Презентація на тему «Павло Петрович Скоропадський»

text:
Павло Петрович Скоропадський

Український громадський, політичний діяч, військовик. Офіцер армії Російської імперії. Учасник російсько-японської (1904-1905) та Першої світової (1914-1918) воєн. Гетьман Української Держави (29 квітня-14 грудня 1918). Один із лідерів, ідеологів монархічного-гетьманського руху.

Полковник Павло Скоропадський
   з орденом святої Ганни на шиї

Молебень на Софіївському майдані після проголошення Павла Скоропадського Гетьманом України. 1918 рік, Київ.

Гетьман Павло Скоропадський та кайзер Вільгельм II під час візиту до Берліна у вересні 1918 року

Гетьман Скоропадський перед своєю резиденцією на вул. Інститутській, 40 де він проводив зустрічі з іноземними послами

Меморіальна дошка на вулиці Інститутській, 20/8 в  Києві

Олександра Скоропадська, дружина
Син Данило
Донька Єлизавета
Павло Скоропадський з сім’єю


title: Презентація на тему «Йосиф Нелюбович-Тукальський»

text:
Йосиф Нелюбович-Тукальський
МИТРОПОЛИТ   І    ДУХОВНИЙ   ЛІДЕР   КОЗАЦТВА

Молоді   роки
Майбутній митрополит Київський, Галицький і всієї Русі Йосип Нелюбович-Тукальський народився на Поліссі, у сім'ї православного пінського шляхтича. Про молоді його роки відомостей обмаль. Знаємо лишень, що освіту здобував за кордоном, а чернечий постриг прийняв на Литві.

З кінця 1640-х рр. був архімандритом Лещинського монастиря на Пінщині. І саме тоді владика тісно зійшовся з козацтвом, прохаючи гетьмана Богдана Хмельницького про опіку над монастирем, що зазнавав утисків від католиків й уніатів.

У серпні 1661 р. митрополит Діонісій Балабан висвятив Нелюбовича-Тукальського на єпископа Мстиславського, Оршанського і Могильовського. Після ж смерті Балабана на Соборі в Корсуні 1663 р. Нелюбович-Тукальський обирається на його місце. Щоправда, учасники Собору одночасно віддали частину голосів і за єпископа Антонія Винницького, а король затвердив обидві кандидатури.
                 Фортеця  Мальборк
Враховуючи близькість митрополита до тієї частини козацтва, яка відстоювала незалежність Гетьманату як від Москви, так і Варшави владику було заарештовано й ув'язнено у фортеці Мальборк у Пруссії світською владою Речі Посполитою.

 За його звільнення клопотались не лише козацькі старшини і духовенство, але й навіть кримський хан. Утім, бажану свободу архієрей отримав лише у листопаді 1665 р., вже після приходу до влади Петра Дорошенка.
  Петро Дорошенко
Прибувши в Україну, митрополит розпорядився, щоб по всіх церквах молились не за царя чи короля, а за українського гетьмана. Проте, не лише цим обмежувався вплив Нелюбовича-Тукальського на суспільно-політичне життя Гетьманату. В його особі Дорошенко мав і мудрого дорадника, й авторитетного церковного діяча, до думки якого прислуховувались і духовні особи, і миряни. Попри те, що духовна влада владики поширювалась лише на Правобережжя, він був визнаним духовним лідером усієї України.
Пам'ятник Нелюбовичу-Тукальському
Смерть митрополита в серпні 1675 р. стала тією останньою краплею, яка остаточно знеохотила Петра Дорошенка до продовження боротьби за збереження Правобережного Гетьманату.


Презентація на тему «Історичний портрет Нестора Махно»


title: Презентація на тему «Культура України у роки війни (1939-1945)»

text:
Культура України у роки війни (1939-1945)
ОСВІТА
НАУКА
ЛІТЕРАТУРА
ТЕАТР І КІНО
У радянському тилу продовжують існувати і створювати кінофільми Київська і Одеська кіностудії.
ЗАСОБИ МАСОВОЇ ІНФОРМАЦІЇ :
РЕЛЕГІЙНЕ ЖИТТЯ
Дякуємо за увагу


title: Презентація на тему «Радянізація Західної України 1945 – 50-ті рр»

text:
Радянізація Західної України 1945 – 50-ті рр.
Корєшкова А.В. 11-М
Відновлення радянської влади
насильницька і всеохоплююча радянізація всіх сторін соціально-економічного і культурного життя;
зі Східної України спеціалістів направляли на заводи до Західної.
Плакат часів радянізації
Відновлення радянської влади
Утворювалась мережа партійних і комсомольських організацій;
формувалися професійні спілки;

Значок комсомольської організації
Відновлення радянської влади
У грудні 1945 р. ЦК КП(б)У створив спеціальний відділ по західних областях;
створено радянський, партійний, господарський і карально-репресивний апарат.
Маніфест за винищення класу “кулаків”
Складові радянізації
Націоналізація приватної власності
Колективізація
Індустріалізація
Ліквідація УГКЦ
Культурна революція
Боротьба з ОУН-УПА
Репресії і депортація незгодних з існуючим режимом
Колективізація західноукраїнського села
Провокації, вивезення в Сибір і навіть вбивства;
Не давала належного ефекту;
виселення у Сибір, до сумнозвісного ГУЛАГу

Умови праці ГУЛАГу
Наслідки колективізації
Масова депортація
21 жовтня 1947 р.МҐБ провела масову депортацію населення Західної України;
стала найбільшою депортацією;
23 квітня 1947 р. М. Хрущов сказав у Львові: «Ганьба нам, уже два роки Шухевич сидить у нас, і не можемо з ним впоратися».
Доля УГКЦ
Почалася ліквідація УГКЦ;
Смерть 1 листопада 1944 р. митрополита Андрея Шептицького;
Його наступником став Йосиф Сліпий, висвячений 1941 р. на єпископа

Андрей Шептицький
Доля УГКЦ
11 квітня 1945 р. були заарештовані всі українські греко-католицькі єпископи;
Діяльність УГКЦ офіційно переслідувалася.
Йосиф Сліпий
 Боротьба ОУН та УПА
Методи боротьби:
Військові операції;
Облави і арешти;
Арешт і депортація у східні райони СРСР;
Агітація, пропаганда, ідеологічний тиск на мирне населення;
Створення загонів самооборони;
Здійснення політики радянізації;
Амністія учасникам повстанського руху.
Джерела
http://meest-online.com/?p=17460
http://usiter.com/post.php?mir=72326#.UrnsFpYtvhI
http://posibnyk.dn.ua/Lekciya6.html
http://school.xvatit.com/index.php?title=%D
http://www.ebk.net.ua/Book/history/mitsyk_iu/part21/2103.htm
http://udec.ntu-kpi.kiev.ua/lspace/history_ukr_11/schedule.nsf/d862e82eafb758368525663c004f385c/7fad77cb8ac39a80c22570cf0056f7ce?OpenDocument


Презентація на тему «Радянська влада в Україні.1919 рік»


Презентація на тему «Чорнобиль» (варіант 7)


Презентація на тему «Оборона Севастополя 1941-1942 рр.»


title: Презентація на тему «Delphi»

text:
unit Unit1;

interface

uses
  Windows, Messages, SysUtils, Variants, Classes, Graphics, Controls, Forms,
  Dialogs;

type
  TForm1 = class(TForm)
    Button1: TButton;
    Label1: TLabel;

  private
    { Private declarations }
  public
    { Public declarations }
  end;

var
  Form1: TForm1;

implementation

{$R *.dfm}

end.
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin

end;

procedure TForm1.Label1MouseMove(Sender: TObject; Shift: TShiftState);
begin

end;
RadioButton
Checkbox
Button
Memo
Edit
Label
CheckListBox
Image
StringGrid
crHandPoint
OnClick
Events
Properties
Button1
Properties
Label1
F1
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
3
4
Font
clMoneyGreen
Color
Caption
Properties
Label1
OnClick
Events
crHourGlass
Cursor
OnClick
Events
Font
Font
Caption
clSkyBlue
Color
crHandPoint
Cursor
Caption
Properties
Button2
Caption
Properties
Button1
F1
Name
Properties
Form1
Object Inspector
Caption
Properties
Button3
crHandPoint
Cursor
Font
OnClick
Events
Close;
OnClick
Events
Font
OnClick
Events
crAppStart
Cursor
Caption
Properties
Button6
crHourGlass
Cursor
OnClick
Events
Font
Font
crHandPoint
Cursor
Caption
Properties
Button5
Caption
Properties
Button4
Object Inspector
Form
Edit
Label
Font
Caption
Properties
Label1
OnClick
Events
crHandPoint
Cursor
OnClick
Events
Caption
Color
crHandPoint
Cursor
clGreen
Color
Properties
Label3
clRed
Color
Properties
Label2
F1_2
Name
Properties
Form1
Object Inspector
clYellow
Color
Properties
Label4
crHandPoint
Cursor
OnClick
Events
clBlue
Color
Properties
Label5
crHandPoint
Cursor
OnClick
Events
Caption
Properties
Label6
Object Inspector
False
Enabled
Properties
Memo1
procedure TForm1.Label2MouseMove(Sender: TObject; Shift: TShiftState; X,
  Y: Integer);
begin
   Image1.Visible:=true;
   Image2.Visible:=false;
   Image3.Visible:=false;
   Image4.Visible:=false;
end;
Caption
Properties
Label3
Color
Font
Picture
Properties
Image1
True
Stretch
Text
Properties
Edit1
Font
Caption
Properties
Label2
Color
Font
Caption
Properties
Label1
Color
Font
Caption
Color
F1
Name
Properties
Form1
Object Inspector
2
Object Inspector
OnClick
Events
Font
crHandPoint
Cursor
Caption
Properties
Button1
1
3
Caption
Properties
Label3
Font
Caption
Properties
Label4
Font
Caption
Properties
Label2
Font
Font
Caption
Properties
Label1
Font
Caption
clSkyBlue
Color
Text
Properties
Edit1
F2
Name
Properties
Form1
Object Inspector
Caption
Properties
Button1
Cursor
Font
OnClick
Events
Object Inspector
OnClick
Events
Font
Cursor
Caption
Properties
Button2
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
False
Enabled
Text
Properties
Edit1
Caption
Properties
Label3
Lines
Properties
Memo1
Font
Caption
Properties
Label2
Caption
Properties
Label1
Caption
Form2_2
Name
Properties
Form1
Object Inspector
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin
Edit3.Text:=Edit1.Text;
Edit1.Text:='';
end;
Caption
Properties
Label5
Color
Font
Text
Properties
Edit1
Caption
Properties
Label4
Color
Font
Caption
Properties
Label3
Color
Font
Caption
Properties
Label2
Color
Font
Font
Caption
Color
Caption
Properties
Label1
Form1
Name
Properties
Form1
Object Inspector
*
Caption
Properties
Button3
a:=StrToInt(Edit1.Text);
b:=StrToInt(Edit2.Text);
c:=a*b;
Label5.Caption:=IntToStr(c);
OnClick
Events
-
Caption
Properties
Button2
a:=StrToInt(Edit1.Text);
b:=StrToInt(Edit2.Text);
c:=a-b;
Label5.Caption:=IntToStr(c);
OnClick
Events
+
Caption
Properties
Button1
a:=StrToInt(Edit1.Text);
b:=StrToInt(Edit2.Text);
c:=a+b;
Label5.Caption:=IntToStr(c);
OnClick
Events
C
Caption
Properties
Button4
Edit1.Text:='';
Edit2.Text:='';
OnClick
Events
Object Inspector

procedure TForm1.Button4Click(Sender: TObject);
s: integer;
begin
s:=s+10;
Label2.Caption:=IntToStr(s);
end;
Caption
Properties
Button7
s:=s+100;
 Label2.Caption:=IntToStr(s);
OnClick
Events
Caption
Properties
Button1
s:=s+1;
 Label2.Caption:=IntToStr(s);
OnClick
Events
Caption
Properties
Button8
OnClick
Events
Object Inspector
2
1
3
4
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Picture
Properties
Image1
True
Stretch
Caption
Properties
Label2
Caption
Caption
Properties
Label1
Form1
Name
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
a=0
b=0
x1:=-c/b
x1
d:=sqr(b)-4*a*c
d<0
d>0
x1:=(-b+sqrt(d))/(2*a)
x2:=(-b-sqrt(d))/(2*a)
d, x1, x2
x1:=-b/(2*a)
d, x1
2
1
20%
>20000
15%
10%
8%
5%
20%
>20000
15%
10%
8%
5%
Caption
Properties
Button1
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
var n, i, code: integer;
p: integer;
Begin
n:=StrToInt(Edit1.Text);
p:=1;
for i:=1 to n do
p:=p*i;
Label3.Caption:= IntToStr(p);
end;
OnClick
Events
Caption
Properties
Label3
Caption
Properties
Button2
Edit1.Text:='';
Label3.Caption:='';
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Caption
Properties
Label2
Caption
Properties
Label1
Caption
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
Text
Properties
Edit1
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Picture
Properties
Image1
True
Stretch
Caption
Properties
Label2
Caption
Properties
Label3
Caption
Properties
Label1
Caption
Properties
Form1
Object Inspector
Form
Button
Label
CheckBox
Caption
Properties
Label3
Caption
Properties
CheckBox1
procedure TForm1.CheckBox1Click(Sender: TObject);
begin
end;
OnClick
Events
Caption
Properties
CheckBox2
procedure TForm1.CheckBox2Click(Sender: TObject);
begin
end;
OnClick
Events
Caption
Properties
Label2
Caption
Caption
Properties
Label1
Form1
Name
Properties
Form1
Object Inspector
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Caption
Properties
Button2
OnClick
Events
Object Inspector

6
5
4
3
2
1
0
Text
Properties
Edit3
Caption
Properties
CheckBox1
procedure TForm1.CheckBox1Click(Sender:TObject);
begin
if CheckBox1.Checked=False then
begin
Edit1.Enabled:=False;
Edit1.Text:='0';
end
else Edit1.Enabled:=True;
end;
OnClick
Events
0
Text
Properties
Edit1
0
Text
Properties
Edit2
Caption
Properties
Label3
Caption
Properties
Label2
Caption
Properties
Label1
Caption
Properties
Form1
Object Inspector
Caption
Properties
CheckBox2
procedure TForm1.CheckBox2Click(Sender:TObject);
begin
if CheckBox2.Checked=False then
begin
Edit2.Enabled:=False;
Edit2.Text:='0';
end
else Edit2.Enabled:=True;
end;
OnClick
Events
Object Inspector
procedure TForm1.CheckBox3Click(Sender:TObject);
begin
if CheckBox3.Checked=False then
begin
Edit3.Enabled:=False;
Edit3.Text:='0';
end
else Edit3.Enabled:=True;
end;
OnClick
Events
Caption
Properties
CheckBox3
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Object Inspector

Caption
Properties
CheckBox1
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Text
Properties
Edit2
Caption
Properties
Label3
Caption
Properties
Label2
Caption
Properties
Label1
Caption
Properties
Form1
Object Inspector
OnClick
Caption
Events
Properties
CheckBox2
Caption
Properties
CheckBox3
OnClick
Events
Object Inspector
Caption
Properties
Button1
Events
OnClick

Object Inspector
Form
Button
Label
Form
Button
Label
Memo
True
Options .goTabs
True
Options . AlwaysShowEditing
True
Options . goEditing
64
DefaultColWidth
24
DefaultRowHeight
1
RowCount
0
FixedCols
5
ColCount
StringGrid
2
1
Caption
Properties
Button1
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
var n, i, code: integer;
p: integer;
Begin
n:=StrToInt(Edit1.Text);
p:=1;
for i:=1 to n do
p:=p*i;
Label3.Caption:= IntToStr(p);
end;
OnClick
Events
Caption
Properties
Label3
Caption
Properties
Button2
Edit1.Text:='';
Label3.Caption:='';
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Caption
Properties
Label2
Caption
Properties
Label1
Caption
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
3
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Picture
Properties
Image1
True
Stretch
Caption
Properties
Label2
Caption
Caption
Properties
Label1
Form1
Name
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
3
Caption
Properties
Button1
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
var n, i, code: integer;
p: integer;
Begin
n:=StrToInt(Edit1.Text);
p:=1;
for i:=1 to n do
p:=p*i;
Label3.Caption:= IntToStr(p);
end;
OnClick
Events
Caption
Properties
Label3
Caption
Properties
Button2
Edit1.Text:='';
Label3.Caption:='';
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Caption
Properties
Label2
Caption
Properties
Label1
Caption
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
3
4
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Picture
Properties
Image1
True
Stretch
Caption
Properties
Label2
Caption
Caption
Properties
Label1
Form1
Name
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
3
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Caption
Properties
Button2
OnClick
Events
Object Inspector

6
5
4
3
2
1
7
2
1
3
var
  Form1: TForm1;
  Ball,x,y:integer;
implementation
{$R *.dfm}
procedure TForm1.Image1Click(Sender: TObject);
begin
  Ball:=ball+1;
  Timer1.Interval:= Timer1.Interval-100;
  Label2.Caption:=IntToStr(Ball);
end;
procedure TForm1.Button2Click(Sender: TObject);
begin
Label2.Caption:=IntToStr(Ball);
Timer1.Enabled:=False;
end;
procedure TForm1.FormCreate(Sender: TObject);
begin
   randomize;
end;
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin
  Ball:=0;
  Timer1.Enabled:=True;
end;
procedure TForm1.Timer1Timer(Sender: TObject);
begin
x:=random(400);
y:=random(400);
Image1.Left:=x;
Image1.Top:=y;
end;
procedure TForm1.Image1Click(Sender: TObject);
begin
  Ball:=ball+1;
  if RadioButton2.Checked=True then Timer1.Interval:= Timer1.Interval-100;
  Label2.Caption:=IntToStr(Ball);
end;
var
  Form1: TForm1;
  xm,ym,xk,yk,rxm,rym,rxk,ryk:integer;
  r,r1,r2:real;
implementation
{$R *.dfm}
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin
Randomize;
xm:=random(700);
ym:=random(400);
xk:=random(700);
yk:=random(400);
 Image3.Left:=xm;
 Image3.Top:=ym;
  Image3.Visible:=True;
 Image2.Left:=xk;
 Image2.Top:=yk;
  Image2.Visible:=True;
 Timer1.Interval:=50;
 Timer1.Enabled:=True;
 rxm:=1;
 rym:=1;
 rxk:=1;
 ryk:=1;
end;
procedure TForm1.Timer1Timer(Sender: TObject);
begin
xm := xm + 5*rxm;
ym := ym + 5 * rym;
If (xm >= 690) Or (xm <= 10) Then rxm := -rxm;
If (ym <= 10) Or (ym >= 450) Then rym := -rym;
Image3.Left:=xm;
Image3.Top:=ym;
xk := xk - 5 * rxk;
yk := yk - 5 * ryk;
If (xk >= 690) Or (xk <= 10) Then rxk := -rxk;
If (yk <= 10) Or (yk >= 450) Then ryk := -ryk;
Image2.Left:=xk;
Image2.Top:=yk;
  r := Sqrt(sqr(xm - xk)  + sqr(ym - yk) );
  R1 := Sqrt(sqr(xm - 8) + sqr(ym - 420));
  R2 := Sqrt(sqr(xm - 680) + sqr(ym - 368));
        If r <= 40 Then
            Begin
            rxm := -rxm;
            rym := -rym;
            xm := xm + 5 * rxm;
            ym := ym + 5 * rym;
Image3.Left:=xm;
Image3.Top:=ym;
end;
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin
d1:=strToInt(Edit1.Text);
d2:=strToInt(Edit2.Text);
Edit3.Text:='';
Edit4.Text:='';
Label6.Caption:='';
p:=1;
zagchoslo:=random(d2-d1)+d1;
end;
procedure TForm1.FormCreate(Sender: TObject);
begin
 p:=1;
 randomize;
end;
var
  Form1: TForm1;
  Ball,x,y:integer;
implementation
{$R *.dfm}
procedure TForm1.Image1Click(Sender: TObject);
begin
  Ball:=ball+1;
  Timer1.Interval:= Timer1.Interval-100;
  Label2.Caption:=IntToStr(Ball);
end;
procedure TForm1.Button2Click(Sender: TObject);
begin
Label2.Caption:=IntToStr(Ball);
Timer1.Enabled:=False;
end;
procedure TForm1.FormCreate(Sender: TObject);
begin
   randomize;
end;
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin
  Ball:=0;
  Timer1.Enabled:=True;
end;
procedure TForm1.Timer1Timer(Sender: TObject);
begin
x:=random(400);
y:=random(400);
Image1.Left:=x;
Image1.Top:=y;
end;
2
1
3
var
  Form1: TForm1;
  Ball,x,y:integer;
implementation
procedure TForm1.FormCreate(Sender: TObject);
begin
   randomize;
end;
procedure TForm1.Timer1Timer(Sender: TObject);
begin
x:=random(400);
y:=random(400);
Image1.Left:=x;
Image1.Top:=y;
end;
end;
procedure TForm1.Image1Click(Sender: TObject);
begin
  Ball:=ball+1;
  Label2.Caption:=IntToStr(Ball);
end;
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin
  Ball:=0;
  Timer1.Enabled:=True;
end;
procedure TForm1.Button2Click(Sender: TObject);
begin
Label2.Caption:=IntToStr(Ball);
Timer1.Enabled:=False;
end;
procedure TForm1.Image1Click(Sender: TObject);
begin
  Ball:=ball+1;
  if RadioButton2.Checked=True then Timer1.Interval:= Timer1.Interval-100;
  Label2.Caption:=IntToStr(Ball);
end;
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Picture
Properties
Image1
True
Stretch
Caption
Properties
Label2
Caption
Caption
Properties
Label1
Form1
Name
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Caption
Properties
Button2
OnClick
Events
Object Inspector

6
5
4
3
2
1
7
Memo
Edit
Label
Button
Image
StringGrid
CheckListBox
RadioButton
Checkbox
ListBox
2
1
3
4
5
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin
Edit3.Text:=Edit1.Text;
Edit1.Text:='';
end;
2
Object Inspector
OnClick
Events
Font
crHandPoint
Cursor
Caption
Properties
Button1
1
Button
Image
StringGrid
RadioButton
Checkbox
ComboBox
ListBox
1
2
20%
>20000
15%
10%
8%
5%
Caption
Properties
Button1
OnClick
Events
Caption
Properties
Button2
OnClick
Events
Object Inspector

3
2
1

6
5
4
3
2
1
7
Caption
Properties
Button1
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
var n, i, code: integer;
p: integer;
Begin
n:=StrToInt(Edit1.Text);
p:=1;
for i:=1 to n do
p:=p*i;
Label3.Caption:= IntToStr(p);
end;
OnClick
Events
Caption
Properties
Label3
Caption
Properties
Button2
Edit1.Text:='';
Label3.Caption:='';
OnClick
Events
Text
Properties
Edit1
Caption
Properties
Label2
Caption
Properties
Label1
Caption
Properties
Form1
Object Inspector
2
1
3
4
5

2
3
procedure TForm1.Button1Click(Sender: TObject);
begin
d1:=strToInt(Edit1.Text);
d2:=strToInt(Edit2.Text);
Edit3.Text:='';
Edit4.Text:='';
Label6.Caption:='';
p:=1;
zagchoslo:=random(d2-d1)+d1;
end;
True
Options .goTabs
True
Options . AlwaysShowEditing
True
Options . goEditing
64
DefaultColWidth
24
DefaultRowHeight
1
RowCount
0
FixedCols
5
ColCount
StringGrid
1
2
3
7
6
3
0
1
5
8
2
0
6
8
7
1
4
3
2
1
I,j


Презентація на тему «Рух Опору в Україні» (варіант 1)


Презентація на тему «Культура України на початку ХХ століття» (варіант 3)


Презентація на тему «Вчення та діяльність Митрополита Андрея Шептицького»


title: Презентація на тему «Партизанський рух Опору»

text:
Haga clic para cambiar el estilo de título
Haga clic para modificar el estilo de texto del patrón
Segundo nivel
Tercer nivel
Cuarto nivel
Quinto nivel


Презентація на тему «Культура Київської Русі» (варіант 2)


Презентація на тему «Музика Київської Русі» (варіант 2)


Презентація на тему «Петлюра Симон Васильович» (варіант 2)


Презентація на тему «Українська революція» (варіант 2)


Презентація на тему «Культура Украины ХХ в.»


Презентація на тему «Чернобыль»


Презентація на тему «Аналіз соціального розвитку в УРСР»


Презентація на тему «Портретний живопис козацько – гетьманської доби»


Презентація на тему «Живопис України 19 століття»


Презентація на тему «Культурне життя в Україні другої пол. 1940-х -поч.1950-х років»


Презентація на тему «Золото Скіфів»


title: Презентація на тему «Student’s Life»

text:
Prepared by prospective
students:
Molokova Irina;
Synytsia Ilona.


Презентація на тему «Культурне життя України у другій половині 19 століття. Фольклор та декоративно-ужиткове мистецтво» (варіант 1)


Презентація на тему «Живопис та скульптура за доби Української революції»