title: Презентація на тему «Радянський партизанський рух на території України» (варіант 1)

text:
Радянський партизанський рух на території України
у часи Другої світової війни
Мета:
розширити знання учнів про партизанський рух в Україні, героїв партизанського руху;
виховувати патріотичні почуття, гуманізм, любов до України, пошану до тих, хто боровся за батьківщину.
«…Лишити німецьку армію можливості розміщатися в селах і містах, вигнати німецьких загарбників з усіх населених пунктів на холод в поле, викурити їх з теплих домівок і примусити мерзнути просто неба….»
Радя́нський партиза́нський рух на території України — Рух Опору громадян Української РСР проти німецьких окупантів та їх союзників на території України у 1941–1944 роках, організований радянськими та партійними органами, в тому числі — НКВС. Загальна чисельність українських партизанів, переважно із цивільних громадян, становила в 1941–1943 роках — від 5 до 30 тисяч бійців, в 1944 році — від 30 до 50 тисяч бійців.
Причини розгортання партизанського руху:
Прощання з сином. 1943 р.
ДЖЕРЕЛА ФОРМУВАННЯ ПАРТИЗАНСЬКИХ ЗАГОНІВ
Напрямки діяльності партизан у боротьбі з окупантом:
Диверсійна діяльність, знищення інфраструктури супротивника (рельсова війна, знищення ліній зв'язку тощо);
Розвідувальна діяльність;
Бойова допомога військам регулярної армії (наносили удари з тилу, допомагали прорвати оборону противника);
Знищення живої сили противника;
Мобілізація населення, що залишилося на окупованій території, об'єднання залишків військових частин;
Інформаційна діяльність (поширення правдивих і неправдивих відомостей в усній (радіопередачі) або друкованій (газети, листівки) формі з метою заклику населення до боротьби з окупантами.

Радянські агітаційні плакати часів Другої світової війни

„Партизани – особи, які добровільно воюють у складі окремих партизанських формувань на території, зайнятій супротивником за свободу й незалежність своєї Батьківщини” (Словник міжнародного права 1982 рік).
ДОБРОВІЛЬНІСТЬ І ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ!
Патріоти й ннаціоналісти - найкращі партизани.
Жінки в підпільно-партизанській боротьбі
Члени партизанскього загону Сидора Ковпака
Короткий відпочинок, 1943 р.
Особливості тактики
відсутність постійної лінії фронту
швидкоплинність бойових зіткнень
максимальне сполучення переміщення
зосередження і розосередження сил
Окремими елементами тактики
Головні етапи руху
Становлення: 1941–1942 роки
Стабілізація: 1942-1943 роки
Побудова перед рейдом в тил ворога. 1943 р.
Активних наступальних дій: 1943-1945 роки
Партизани, дід і онук. 1943 р.
Український штаб партизанського руху
Парад на честь сорокаріччя Радянської України. Колону колишніх партизанів очолюють легендарні командири А. Ф. Федоров, С. А. Ковпак, Т. А. Строкач.
С. А. Ковпак і С. В. Руднєв. Квітень 1943 р.
Сидір Артемович Ковпак
Народився 13 (26) травня 1887 с. Котельва
Помер 11 грудня 1967 (80 років)Київ
Країна Російська імперія,  УНР,  УРСР,  СРСР
 Звання  Генерал-майор
Війни/битви Перша світова війнаГромадянська війна в РосіїВелика вітчизняна війна

Олексій Федорович Федоров
Дата народження 30 березня 1901
Місце народження с.Лоцманская Кам'янка, Катеринославська губернія, Російська імперія
Дата смерті 9 вересня 1989 (88 років)
Місце смерті Київ, СРСРналежність
Звання Генерал-майоргенерал-майор
Командував Чернігівський партизанський загін
Битви / війни Громадянська війна в РосіїВелика Вітчизняна війна
Тимофій Амвросійовичу Строкач
Дата народження 4 березня 1903
Місце народження Приморський край
Дата смерті 15 серпня 1963 (60 років)
Місце смерті Київналежність
Звання Генерал-лейтенант
Битви / війни Громадянська війна в Росії,Велика Вітчизняна війна
Фотознімок учасників підпільної комсомольської організації «Партизанська іскра»
Висновоки
Партизанський рух зіграв одну з найважливіших ролей у Великій Вітчизняній Війні 1941-1945 років, що в остаточному результаті призвело до перемоги загарбника.
Ворог  недооцінив силу патріотизму і морального духу народу.
Потенціал простого народу показав невичерпні можливості.

Виконла роботу
Учениця 11 класу
Чернігівської ЗОШ І-ІІ ступенів
Імені Героя Радянського Союзу
А. М. Темника
Левицька Анастасія


title: Презентація на тему «Богдан Михайлович Хмельницький»

text:
Богдан Михайлович Хмельницький
1596 - 1657
«Він поводився так, неначе був монархом суверенної держави, й розвинув широку дипломатичну акцію на міжнародному полі для зміцнення свого становища»
                                          Д. Дорошенко
Хмельницький Богдан Михайлович (1595–1657) – визначний український політичний і державний діяч, полководець, гетьман України (1648– 1657). Засновник Української Козацької держави.

Народився майбутній гетьман України у родині українського шляхтича Михайла Хмельницького. Початкову освіту здобув у школах Чигирина та Києва. Згодом продовжив навчання в єзуїтському колегіумі у Львові. Опанував польську та латинську мови, а з часом ще й турецьку і французьку.
Походження та освіта
Єзуїтський колегіум у Львові
Чигирин
Київ
Служба королю
Після 1618 р. Б. Хмельницький розпочав свою службу в складі Чигиринської сотні реєстрового війська.
У серпні 1620 р. він разом зі своїм батьком рушив до війська коронного гетьмана Станіслава Жолкєвського, яке готувалося до походу на Молдову. Справжнє бойове хрещення Богдан прийняв у битві з турками під Цецорою. Ця битва завершилася не лише нищівною поразкою для коронного війська, а й загибеллю Богданового батька.
 Юнак потрапив у полон і так би й cкінчив своє життя на галерах, якби його не викупила мати, обмінявши на когось із родовитих турецьких полонених, захоплених раніше козаками.
Битва під Цецорою 1620р.
Після повернення з полону Богдан брав участь у козацьких походах на татар і турків, у селянсько-козацьких повстаннях під проводом Т. Федоровича та П. Павлюка, а згодом – у козацькому поході під проводом Я. Остряниці та Д. Гуні. Після битви під Кумейками брав участь у козацькій раді під Боровицею як військовий писар Війська Запорозького.

Богдан був професійним вояком, брав участь у багатьох походах і морських експедиціях. На початку 1646 р. він увійшов до складу запорозького посольства до польського короля Владис¬лава IV, який пообіцяв козакам збільшити реєстр та відновити права й вольності козацтва.
Хмельниччина
«Хмельниччина» середини XVII ст. аж ніяк не була громом з ясного неба. Раз по раз «республіканський» спокій Речі Посполитої порушували шляхетські бунти (конфедерації), а в 1620–1630 рр. серія гучних козацьких повстань пронеслася й українським Подніпров’ям. Кожний новий спалах козацької непокори міг перерости у грандіозне повстання.

Приборкавши козацько-селянські повстання, польська шляхта посилила свій гніт і свавілля над українським народом. Жертвою цієї політики став і сам Богдан Хмельницький. У середині 1640-х років загострилися відносини Хмельницького з представниками королівської адміністрації, зокрема з чигиринським старостою О. Конецькольським та підстаростою Д. Чаплинським. Незважаючи на те, що король надав Б. Хмельницькому привілей на право володіння хутором Суботовим, навесні 1647 р. Д. Чаплинський захопив хутір і вигнав звідти родину Б. Хмельницького. Останній упродовж року неодноразово звертався до представників королівської адміністрації про допомогу, але безрезультатно.
Восени 1647 р. Б. Хмельницький розпочав активні переговори щодо організації антипольського повстання, але через донос був заарештований. Завдяки допомозі друзів йому вдалось втекти і разом із сином Тимошем в грудні 1647 р. він вирушив на Запоріжжя. Там на початку лютого 1648 р. його було обрано гетьманом, і розпочалася підготовка до загального повстання проти Польщі.

На початку весни 1648 р. козацька армія під проводом Б. Хмельницького завдала перших нищівних поразок польському війську під Жовтими Водами та під Корсунем. Це був початок тривалої боротьби за визволення, який дістав в історичній літературі назву Національно-визвольної революції середини ХVІІ ст.
Битва під Жовтими водами  1648 р.
Битва під Корсунем 1648 р.
На початковому етапі національно-визвольної боротьби дії козацької армії на чолі з Б. Хмельницьким були вдалими:
Козаки розгромили польське військо під Пилявцями (1648).
Зайняли низку міст на Правобережжі та Галичині (1648).
Організували облогу Львова і навіть здобули Високий Замок.
Дістали перемогу у битві під Зборовом (1649).
Здійснили низку «молдавських» походів на боці союзника козаків – молдавського господаря Василя Лупулу (1650 – 1653).
 Розгромили 25-тисячну польську армію у Батозькій битві (1652) .
 Навіть невдача під Берестечком (1651) не зупинила Б. Хмельницького.
Битва під Пилявцями
Битва під Зборовом
Битва під Батогом
Битва під Берестечком
Облога Львова
Однак зміна військово-політичних умов призвела до необхідності шукати нового союзника. Грабіжницька, зрадлива політика кримських ханів та пасивність Туреччини, з одного боку, непримиренність Речі Посполитої щодо Української держави – з другого, примусили Б. Хмельницького укласти 8 січня 1654 р. на раді в Переяславі військово-політичний союз з Московським царством.
Переяславська рада
Частина українського суспільства, зокрема представники козацької старшини, духовенства та простих козаків не підтримали угоди й відмовилися присягати цареві.
1656 року російський цар підписав у Вільно мирний договір між Московією та Польщею і фактично зрадив переяславські домовленості. В цих умовах Б. Хмельницький вирішив заручитися підтримкою Трансільванії та Швеції.
У жовтні 1657 р. він уклав договір з трансільванським князем Юрієм ІІ Ракоці, який визнав за гетьманом право на «всю Русь до Вісли».
Одночасно Б. Хмельницький почав активно налагоджувати дипломатичні відносини зі шведським королем Карлом Х Густавом. Активізувалися й відносини гетьмана з Молдовою, Валахією, Австрією, Бранденбургом.
Створена Богданом Хмельницьким за короткий час і в     екстремальних умовах бойових дій козацька держава характеризувалася демократичними принципами організації.
Верховна влада в державі належала гетьману, який обирався Військом Запорозьким на козацькій раді в присутності представників інших станів.
 При гетьманові існував дорадчий орган – Рада Генеральної старшини, яка обговорювала найскладніші питання державного життя та поточні справи.
Водночас на Запорожжі діяла Рада січової старшини на чолі з січовим отаманом, яка приймала рішення, що стосувалися Запорізької Січі.
Ще одним важливим органом державного самоврядування були полкові ради, які крім вирішення поточних питань полкового життя, обирали полкову старшину та полковника.
Держава Б. Хмельницького будувалася за системою, що нагадувала територіально-політичний устрій Запорозької Січі
За час свого гетьманування Б. Хмельницький запровадив ефективну податкову систему.
Збирався налагодити карбування власних грошей.
 Встановив і підтримував дипломатичні стосунки з багатьма країнами Європи, зокрема з Польщею, Туреччиною, Молдавією, Австрією, Швецією, Венецією, Трансільванією, які визнали Україну як суб’єкт міжнародного права.
Раптова смерть Б. Хмельницького зупинила його величезну діяльність, спрямовану на об’єднання всіх українських земель і зміцнення суверенітету Української держави.
У 1657 році Хмельницький тяжко захворів. Перед його смертю на козацькій раді в Чигирині козаки обрали його наступником неповнолітнього сина Юрія.
Б. Хмельницький помер 6 серпня 1657 р. у своїй резиденції в Чигирині та був похований в Суботові, у збудованій ним Іллінській церкві.
Вшанування пам’яті
В 1954 році місто Проскурів було перейменовано на Хмельницький, а в 1943-му місто Переяслав — на Переяслав-Хмельницький.
У Києві існує пам'ятник Богдану Хмельницькому, якого зображено верхи на коні. Також пам'ятники встановлені у містах Чигирин на Богдановій горі, Хмельницькому, Черкасах, Нікополі, Скалаті та у селі Суботові.
Іменем Богдана Хмельницького названі вулиці і площі в багатьох містах і селах України, воно присвоєне академії Державної прикордонної служби України в місті Хмельницькому та університету в Черкасах. Також у Чигирині діє музей Богдана Хмельницького.

Портрет Богдана Хмельницького зображено на банкноті номіналом 5 гривень. Також Національний банк України випускав в обіг пам'ятні монети номіналом 200000 карбованців з 19 липня 1995 року та номіналом 1000000 карбованців з 21 червня 1996 року.
За часів СРСР існував Орден Богдана Хмельницького, призначений для нагородження як офіцерського, так і солдатсько-сержантського складу. Також Орден Богдана Хмельницького встановлений у сучасній Україні для нагородження громадян України за особливі заслуги у захисті державного суверенітету, територіальної цілісності, у зміцненні обороноздатності та безпеки України.
Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Небесна сотня» (варіант 3)

text:
Революція гідності

Арутюнян Георгій
53 роки, з Рівного, вірменин, громадянин Грузії, отримав вид на проживання в Україні, активіст ВО «Свобода». 20 лютого 2014 року був убитий пострілом снайпера біля Монумента Незалежності у Києві. Має трьох дочок. Найменшій дочці від другого шлюбу ¬лише три роки. У 2012 році його дружина померла в Рівному, відтак тепер трьохлітня Ашхен Арутюнян Ашхен (2010 р. н.) залишилася круглою сиротою.

Городнюк Іван
29 років, з Березного Рівненської області. 19 лютого Іван повернувся додому з Майдану, під час штурму «беркутівцями» його облили водою з водометів і побили. Звернувся до лікарів, почав лікуватися. Але вночі серце молодого чоловіка не витримало і зупинилося. Його ховало все Березне. Він активно займався громадською діяльністю, захоплювався музикою та танцями.

Зубенко Владислав
22 роки, з Харкова. Хлопець працював на Південній залізниці, займався реконструкцією середньовічних битв, був скаутом. На Майдан приїхав у лютому, записався до Самооборони. 20 лютого його смертельно поранили на Майдані. Снайперська куля "7,62" поранила нирки, печінку та легені. Владислав боровся за життя, але відмовили нирки. Була змога повезти хлопця на лікування до Німеччини, однак він перебував у занадто важкому стані. 28 лютого помер. Мав молодшого брата. У лікарні ним опікувалися батько й хрещена мама, також йому допомагало багато жителів Солом'янського району Києва, де знаходиться клінічна лікарня, в якій лежав хлопець. Але врятувати не вдалося.
Курач Анатолій, 32 роки, з Рівного. Був побитий на Майдані, до рівненської обласної лікарні з Києва його привезли з проламаним черепом, про це розповіли його батьки та знайомі. Дата смерті - 21 лютого.
Опанасюк Валерій
42 роки, з Рівного. Загинув 20 лютого від снайперської кулі. Депутат Рівненської ради Олександр Лащук познайомився з Валерієм у рейсовій маршрутці, коли їхали на Київській Майдан:«Життєрадісний, розумний і дуже добрий чоловік. В майданівському наметі в Києві, де зупинялися рівняни, він бував постійно, причому завжди у найскладніші часи протистояння. Його знало багато рівнян, які бували на Майдані. Цілими днями чергував на барикадах, допомагав новоприбулим протестувальникам. Якщо хтось легко вбраний, завжди сам шукав і пропонував тепліший одяг. А сам ходив завжди, навіть в найлютіші морози, в сіренькій утепленій кофтині, в якій і приїхав». Коли на Грушевського були складнімоменти,він казав, що треба там стояти, щоб не було мало людей, тому що «Беркут» почне атакувати. У нього залишилися дружина та четверо дітей, найменшому – два роки.
Храпаченко Олександр
26 років, театральний режисер, з Рівного. Загинув 20 лютого від снайперського пострілу, що пройшла через ключицю, прошила легені та потрапила в печінку.

Майдан у Рівному

Загиблі у час АТО
Герої не вмирають!
Прокопчук Володимир Іванович

Механік-водій, солдат 3-го батальйону 51-ї омбр

Після обстрілу терористами блокпоста під Волновахою, був убитий.
Руслан Гіржеу
Служив у 25-й аеромобільній бригаді (ВДВ) за контрактом після проходження строкової служби

Загинув 16 травня в госпіталі від ран, отриманих в бою з терористами під Краматорському
Шумаков Сергій Вікторович
Старший стрілець, сержант 25-ї окремої Дніпропетровської повітряно-десантної бригади

Перебував у збитому бойовиками військово-транспортному літаку Іл-76
Савченко Максим
Старший лейтенант 95-ї окремої аеромобільної бригади

Загинув в бою під Лисичанському в Луганській області
Білик Василь
Боєць батальйону «Айдар»

Загинув під Луганськом
Світла пам*ять загиблим на майдані  і в час АТО


title: Презентація на тему «Історія України» (варіант 2)

text:
Історія України

План «Барбаросса»
План «Ост»
Окупаційний режим на Україні:
«Новий режим» в Україні
 Райхскомісаріат Україна
«Остарбатерство»

22 червня 1941 року
о 3 годині 30 хвилин
190 німецьких та союзних дивізій без оголошення війни вдерлися на територію Радянського Союзу.

Ця подія знаменувала початок найжорстокішої та найкровопролитнішої війни в історії людства – Великої Вітчизняної.
1940-1941 рр. Гітлер підкорив майже всю Західну Європу і, згідно з "планом Барбаросса", розробленим у грудні 1940 р., почав інтенсивну підготовку до війни проти СРСР.
План «Барбаросса»
Кодове найменування плану агресивної війни фашистської Німеччини проти СРСР.
Розроблено в 1940 р Передбачав блискавичний розгром основних сил Червоної Армії на захід річок Дніпро і Зх. Двіна, а потім вихід на лінію Архангельськ - Волга - Астрахань.
Окупація України військами Німеччини та її союзників (22 червня 1941 - 22 липня 1942 рр.)
Початок війни виявився несподіваним для командування Червоної армії, населення країни, що призвело до трагічних наслідків. 21 червня 1941 р. на повідомлення радянського військового аташе у Франції генерала Суслопарова про те, що війна розпочнеться 22 червня, Сталін написав: "Довідайтесь, хто автор цієї провокації, і покарайте його".
22 червня 1941 р. гітлерівська Німеччина напала на Радянський Союз. її союзниками виступили Фінляндія, Угорщина, Румунія, Італія, Словаччина.
План «Ост» — генеральний план знищення та поневолення народів Східної Європи.

.
Територія до Уралу
  підлягала германізації
План «ОСТ»
План німецького уряду Третього рейху, що передбачав масові етнічні чистки населення Східної Європи та СРСР.
План був розроблений в 1941 р Головним управлінням імперської безпеки і представлений 28 травня 1942 співробітником Управління штабу Оберфюрер СС Мейером - Хетлінгом
Два плана
За деякими даними, «План« Ост »був розділений на два -« Малий план »і« Великий план ».
«Малий план» належало провести під час війни.
«Великий план» - після війни.
Виконання планів повинно було гарантувати, що завойовані території придбали б безповоротно німецький характер.
Доля народів
Знищення або вигнання 80-85% поляків.
Знищення або вигнання 50-75% чехів.
Знищення 50-60% росіян.
Знищення 25% українців і білорусів.
  30-50% українців, росіян і білорусів підлягали використанню в якості робочої сили
 За своєю цинічністю
генеральний план «Ост»
 є одним з най
ганебніших
документів в історії людства.
І  цей план з варварською жорстокістю
втілювався фашистами в життя.
Розчленування України

Райхскомісар України Еріх Кох
Райхскомісаріа́т Украї́на (нім. Reichskommissariat Ukraine) — адміністративне утворення, що охоплювало частину сучасних українських та білоруських (а у планах і величезну частину російських) земель у 1941–1944 роках. Контролювалося і підпорядковувалося нацистській Німеччині, проте не входило до її складу. Фактично Райхскомісаріат був колонією Третього Рейху.
Значення:
Фактично Райхскомісаріат Україна являв собою колонію, яка входила до обсягу німецького «життєвого простору». Він був позбавлений міжнародного і автономного статусу. У повоєнний час райхскомісаріат мав бути з'єднаний з територією Третього Райху і більшість українців (непридатних до германізації) мали бути виселені за Урал, щоб звільнити місце для німецьких колоністів.

У зв'язку з поразками Німеччини на східному фронті Райхскомісаріат Україна було офіційно ліквідовано 10 листопада 1944 р.
 За роки Другої світової війни до нацистської Німеччини та окупованих нею територій було вивезено приблизно 9-10 млн. робітників із різних країн. Майже 3 млн. - це робітники із СРСР.
Серед них 195880 подолян: 117230 чол. з колишньої Кам’янець-Подільської1 (тепер: Хмельницької) області, 78650 – з Вінницької. Найбільше нацистським «мисливцям за черепами» вдалося
насильно етапувати в рейх мешканців  Хмільницького (4 868 осіб), Гайсинського (4 862 осіб), Теплицького (3 892 осіб) районів Вінниччини. Понад 13 400 осіб було відправлено на нацистську каторгу з Вінниці.

“Остарбайтер” – з німецької “східний робітник”
“Кваліфіковані робітники-німці повинні займатись виробництвом озброєнь; гребти лопатою й довбати каміння – не їх завдання, для цього є росіяни”
Герман Герінг
Всього протягом 1942-1944 рр.
з України було вивезено
2,5 млн. чоловік.
Це стало справжнім лихом
для українців.
Лист з неволі
Таким чином, вивезення робочої сили із України до Німеччини – це була продумана методична робота загарбників впродовж окупації.
Для цього була створена потужна адміністративна система, яка включала в себе всі структури окупаційної адміністрації: від найвищих посадових осіб
 окупаційної влади, до старост та керівників будинків, від фронтових військових підрозділів вермахту до місцевих поліцейських формувань.
 На жаль, у СРСР статус людини, що поверталася додому із примусового остарбайтерства прирівнювалася до статусу кримінального злочинця (особливий нагляд від НКВД, заборона проживання у містах і т.п.). Їх небажано було брати на роботу, більшість звинуватили у зраді і відправили до концтаборів вже радянських.
У 2000 році було прийнято  Закон України
 “Про жертви нацистських переслідувань”,
в якому, зокрема, до таких віднесли
й остарбайтерів. Слід чітко усвідомити,
що остарбайтери  не мають носити
тавро зрадників.
Втрати і поневіряння українського
 народу в роки Другої світової війни
безпосередньо пов’язані з невирішеним
українським питанням,
відсутністю держави, тобто є прямим
 наслідником трагедії української
 бездержавності,
заручниками якої були українці в XX столітті.
Висновок
Окупаційна політика мала відверто колоніальний характер. Було введено примусову трудову повинність. Щоб забезпечити більш «ефективну» експлуатацію українського села, німці зберегли колгоспи. Людей силоміць вивозили на роботи до Німеччини. Почалося безсоромне пограбування матеріальних і культурних цінностей України: були розграбовані сотні музеїв, бібліотек, будинків творчості. До Німеччини вивозилися продовольство, обладнання, сировина, коштовності, чорноземи, а також робоча сила. Із України на примусові роботи до Німеччини було вивезено 2,4 млн осіб.
Отже, окупаційний режим відзначався винятковою жорстокістю. Але він не забезпечив покори українського народу, а, навпаки, викликав масовий рух Опору в Україні.

“З Україною пов'язана добра половина всієї
Другої світової війни".
Олександр Довженко в своєму
 щоденнику записав:
 І справді, в її полум'ї загинув кожний
п'ятий житель республіки.
Презентацію підготувала
Учениця 11-А класу
СЗШ №221
м. Києва
Ткачук Софія


title: Презентація на тему «Чорнобиль» (варіант 4)

text:
Подготовила:
Погудина Мария
печальный урок  для человечества…
Хронология событий
В ночь на 26 апреля 1986 года двенадцать сотрудников, заступивших на дежурство, готовились к проведению ответственного эксперимента. Чтобы испытать новое устройство в аппаратуре управления выработкой электроэнергии, им предстояло смоделировать аварийную остановку турбины.

 БЩУ  4-го энергоблока. Счетчики Гейгера зарегистрировали около 80 тысяч микрорентгенов в час, что в 4 тысячи раз выше безопасного уровня.
Авария
В 1:23:39 зарегистрирован сигнал аварийной защиты АЗ-5 от нажатия кнопки на пульте оператора. В следующие несколько секунд зарегистрированы различные сигналы, свидетельствующие о быстром росте мощности, затем регистрирующие системы вышли из строя.

Тушение блока
А город продолжал жить своей жизнью ещё два дня. Жителей никто не предупредил о катастрофе…

Это передовицы утренних выпусков четырех британских газет, которые рассказывают об аварии на Чернобыльской атомной станции в Украине, Советский Союз.

Лес под действием радиации порыжел.

Пункт дозиметрического контроля на выезде из 10-километровой зоны вокруг ЧАЭС

Борьба с пылеобразо-ванием

На фото заброшенный парк аттракционов в городе Припять, который находится рядом с Чернобыльской АЭС.

На фото противогазы на полу классной комнаты в одной из школ города-призрака Припять, который находится недалеко от Чернобыльской АЭС.

Кладбище облученной техники рядом с Чернобыльской 1350 советских военных вертолетов, автобусов, бульдозеров, цистерн, транспорт АЭС. Все они были облучены во время очистительных работ.
Запретный, опутанный колючей проволокой…
В Припяти не осталось ничего ценного. Мрачный и серый, пугающий и пустой..

Мужчина зажигает свечу на памятнике жертвам Чернобыля в Славутиче, в 50 км от места катастрофы, где раньше жили большинство работников станции.

Фотографии рабочих Чернобыльской АЭС, военных и пожарных, работавших сразу после взрыва в 1986 году, в музее в Киеве.

Строительная бригада в масках и специальных защитных костюмах 12 апреля 2006 года во время работ по укреплению саркофага, покрывающего разрушенный 4-йреактор Чернобыльской АЭС.


title: Презентація на тему «Чорнобиль» (варіант 6)

text:
Чорнобиль
Екологічна катастрофа
Атомні електростанції - третій "кит" в системі сучасної світової енергетики. Техніка АЕС, безперечно, є великим досягненням НТП.
У 1954 р. почала працювати перша в світі атомна станція в м. Обнінську.
 Історія оволодіння атомною енергією - від перших дослідних експериментів - налічує близько 70 років, коли в 1939р. була відкрита реакція ділення урану. З цього моменту починається історія атомної енергетики.
У 30-ті роки ХХ століття відомий учений І.В. Курчатов працював над питаннями  атомної техніки в інтересах народного господарства країни.
У 1946 р. в Росії був споруджений і запущений перший на Європейсько-Азіатському континенті ядерний реактор.
Створюється уранодобувної промисловості.
Організоване виробництво ядерного пального - урану-235 і плутонію-239, налагоджено випуск радіоактивних ізотопів.
 Всього з моменту початку експлуатації АЕС у 14 країнах світу сталося понад 150 інцидентів і аварій різного ступеня складності.
 Деякі з них:
У 1957р - в Уіндскейлі (Англія);
В1959г - в Санта-Сюзанні (США);
В1961г - В Айдахо-Фолсі (США);
В1979г - в Три-Майл-Айленд (США);
 1986 - Чорнобильська катастрофа.
Чорнобиль - невелике місто, розташоване на березі Київського водосховища, між річками Уж та Прип'ять, місто, що потопає в зелені лісів.
  Це було місто-сад! Красиві бульвари і багато зелені зробили його приємним місцем відпочинку.
Чорнобильська АЕС розташована на Україні поблизу міста Прип'ять, за 18 кілометрів від міста Чорнобиль, за 16 кілометрів від кордону з Білоруссю і за 110 кілометрів від Києва.
У 1970 почалося будівництво станції і тривало аж до катастрофи.
ЧАЕС (1-ий і 2-ий енергоблоки) були побудовані в 1970-1977 роках, 3-ій і 4-ий - до кінця 1983 року.
У 1981 році розпочато будівництво третьої черги - 5-го і 6-го енергоблоків з такими ж реакторами.
Після аварії будівництво цих енергоблоків було знято.
АЕС була створена для забезпечення електроенергією гігантської антени, побудованої для виявлення запусків міжконтинентальних балістичних ракет.
Також АЕС забезпечувала 17% всієї території України.
26 квітня 1986 року в 1 годину 24 хвилини до 4 ом енергоблоці Чорнобильської АЕС пролунали послідовно два вибухи, які сповістили весь світ про відбулося трагедії минулого століття. Сталася потужна техногенна катастрофа на атомному об'єкті.
Вибухи призвели до повного руйнування реактора і його активної зони, систем охолодження, а також будівлі реакторного залу.
На дах машинного залу, на територію навколо АЕС були викинуті залізобетонні і металоконструкції, графітові блоки  і їх шматки.

За даними вчених викид радіонуклідів становить, за різними оцінками, чотирьох і більше вибухів в Хіросімі.
У перші дні до реактора не можна було підійти, оскільки температура в ньому досягала 5 тисяч градусів. У цей час над АЕС висіло радіоактивна хмара, яке вітер розносив. Хмара три рази обогнуло земну кулю, в результаті багато радіації рознеслося по всій Європі. Найбільше, звичайно, дісталося Україні, Білорусії і Росії.
Всі роботи велися вручну. Ліквідатори в протигазах і костюмах з свинцю згрібали лопатами і вибирали руками шматки радіоактивної речовини, скидали їх в згорілий реактор. Після очищення території почалися роботи по спорудженню над реактором саркофага (величезною коробки) з метою недопущення витоку радіації.
Роботи, спеціально куплені у відомих західних фірм, стояли з вибитим електронікою і не діяли. Радіація виводила їх з ладу.
Спочатку українські і союзні влади намагалися приховати цю аварію, як раніше ховалася інформація практично всіх катастроф, але витік радіоактивних речовин була зафіксована у Швеції та в Західній Німеччині.
                          Дезактивація
 Важливо було не допустити розширення зони радіоактивного зараження. З цією метою боролися з пилоутворенням, обприскуючи поверхню спеціальною сумішшю, застосовували полімерні покриття, використовували метод вакуумного очищення всмоктуванням (пилососи), вручну протирали об'єкти тканинами, просоченими дезактивирующими розчинами.
Наслідки Чорнобильської катастрофи
При радіаційному рівні понад 15Ки на квадратний кілометр життя людини неможлива.
Територія заповідника заражена від 15 до 1200 Кі/км2.
Життя сюди не повернеться ні через 100, ні через 500, а на окремих ділянках заповідника ні через 1000 років.
Вплив аварії на здоров'я людей
Одне з найбільш ранніх наслідків - променева хвороба.
Онкологічні захворювання
Щитовидна залоза - один з органів, найбільш схильних до ризику виникнення раку в результаті радіоактивного забруднення, тому що вона накопичує йод-131; особливо високий ризик для дітей.У 1990-1998 роках було зареєстровано понад 4000 випадків захворювання на рак щитовидної залози серед тих, кому на момент аварії було менше 18 років.
Спадкові хвороби
Кількість дітей з синдромом Дауна, які народилися в Білорусії в 80-х - 90-х роках. Пік частоти появи захворювання припадає на січень 1987 року.
Зростання числа дітей з вродженими вадами розвитку (ВВР), такими, наприклад, як роздвоєння губи , подвоєння нирок, сечоводів, поява додаткових пальців, аномалії розвитку нервової і кровоносної системи і т.п., є одним з грізних симптомів, повсюдно супроводжуючих радіоактивне чорнобильське забруднення.
Мутації тварин
Мертве місто 25 років потому
Пам'яті загиблих
Це не повинно повторитися!


title: Презентація на тему «Steve Jobs» (варіант 1)

text:
 Steven Paul Jobs was born in San Francisco on February 24, 1955 to two university students, Joanne Carole Schieble  and Syrian-born John Jandali who were both unmarried at the time. Jandali, who was teaching in Wisconsin when Steve was born, said he had no choice but to put the baby up for adoption because his girlfriend's family objected to their relationship.
The baby was adopted at birth by Paul Reinhold Jobs and Clara Jobs. The Jobs family moved from San Francisco to Mountain View, California when Steve was five years old.

Home of Paul and Clara Jobs at Crist Drive in Los Altos. Here, Steve Jobs, Steve Wozniak and Ronald Wayne in 1976 founded the Apple Computer
Schoolwork disappointed Steve but he still remained a good student. He is passed his exams well and the school principal offered to transfer him out of the fourth grade right in the seventh.

The first real business project Jobs realized when he was at school.
It is called the “BlueBox”

FIRST APPLE COMPUTER

APPLE PRODUCTION  NOW

In 1985, Steve Jobs resigned from the APPLE company. December 20, 1990 Jobs returned to the company he founded and in his speech to the graduates of Stanford University in 2005, Jobs said that getting fired from Apple was the best thing that could have happened to him at that moment: The burden of being successful was replaced by the lightness beginner again, less sure about everything. It freed me to enter one of the most creative periods of my life. <...> I'm pretty sure none of this would have happened if I had not been fired from Apple. Was awful tasting medicine, but the patient needed it.
Steve Jobs died at around 3 pm October 5, 2011 at his home in California due to complications that led to respiratory stoppage.


title: Презентація на тему «Steven Paul Jobs» (варіант 3)

text:
 Steven Paul Jobs was born in San Francisco on February 24, 1955 to two university students, Joanne Carole Schieble  and Syrian-born John Jandali who were both unmarried at the time. Jandali, who was teaching in Wisconsin when Steve was born, said he had no choice but to put the baby up for adoption because his girlfriend's family objected to their relationship.
The baby was adopted at birth by Paul Reinhold Jobs and Clara Jobs. The Jobs family moved from San Francisco to Mountain View, California when Steve was five years old.

Home of Paul and Clara Jobs at Crist Drive in Los Altos. Here, Steve Jobs, Steve Wozniak and Ronald Wayne in 1976 founded the Apple Computer
Schoolwork disappointed Steve but he still remained a good student. He is passed his exams well and the school principal offered to transfer him out of the fourth grade right in the seventh.

Schoolwork disappointed Steve but he still remained a good student. He is passed his exams well and the school principal offered to transfer him out of the fourth grade right in the seventh.

The first real business project Jobs realized when he was at school.
It is called the “BlueBox”

FIRST APPLE COMPUTER

APPLE PRODUCTION  NOW

In 1985, Steve Jobs resigned from the APPLE company. December 20, 1990 Jobs returned to the company he founded and in his speech to the graduates of Stanford University in 2005, Jobs said that getting fired from Apple was the best thing that could have happened to him at that moment: The burden of being successful was replaced by the lightness beginner again, less sure about everything. It freed me to enter one of the most creative periods of my life. <...> I'm pretty sure none of this would have happened if I had not been fired from Apple. Was awful tasting medicine, but the patient needed it.
Steve Jobs died at around 3 pm October 5, 2011 at his home in California due to complications that led to respiratory stoppage.


title: Презентація на тему «Ludwig Van Beethoven»

text:
Ludwig Van Beethoven

Biography
	Ludwig van Beethoven is one of the greatest composers of all time.  His works and genius have influenced life for over two centuries.  He pushed the envelope of musical composition previously known.  He was able to turn turmoil into musical triumphs.  Many experts have conflicting opinions on his life history and what drove him to compose certain works, but they all agree that his musical genius changed the world of music forever!
	Ludwig van Beethoven was born in Bonn, Germany on December 16, 1770, according to most historians.  In the 1770’s the main record kept about new children was their baptism date. There is official documentation that Beethoven was baptized on December 17, 1779.  Beethoven’s mother was Maria Magdalena and his father was Johann van Beethoven.

Ludwig van Beethoven at 13 years old
	Maria Magdaleana was already a widow and a mother when she met Beethoven’s father Johann van Beethoven.  It seems their marriage was unhappy from the start since Ludwig van Beethoven (Johann’s father) didn’t agree with the marriage, but she was devoted to her husband.  Beethoven’s mother Maria ended up having a total of 6 children, but only 3 of them lived to maturity. She died at age 40 from consumption.
	When Beethoven’s father Johann van Beethoven was 22 years old he became a court musician. He also taught piano and voice lessons. It seems that he was not successful at either of those professions, and it seems all he was really good was drinking. He was an alcoholic and eventually ended up getting banished from Bonn because of it.

	Ludwig van Beethoven was named after his grandfather, Ludwig van Beethoven. At the age of 49 he became the Kapellmeister. Which made him manager of all things music in the city of Bonn. He held this position until he passed away in 1773. Even though his grandfather only lived a few weeks past Ludwig’s third birthday there are records that indicated he remembered his grandfather and spoke of him often. And as an interesting side note, Beethoven’s grandfather also owned a wine business, his wife was an alcoholic and so was Johann, his son.

Beethoven’s Father
	Ludwig van Beethoven had two younger brothers.  Nikolaus Johann van Beethoven (1776-1848) was a pharmacist, and actually ended up doing very well for himself.  These two brothers defiantly did not get along.  Nikolaus decided to just go by Johann when he moved to Vienna and Beethoven hated that.  Also, Beethoven tried to stop Johann from marring his housekeeper, Therese Obermeyer, but did not succeed.  Ludwig’s other brother was Caspar Carl van Beethoven (1774-1815), earlier in life he followed in his brother’s footsteps and shadow.  He taught piano lessons, using the fact that he was Beethoven’s brother to his advantage and even acted as his agent for a short time.  Ludwig also had issues with Carl’s choice in a wife, which really seemed to negatively affect their relationship until Carl also became ill with consumption.  At that time he reunited with his brother and his 6-year-old nephew.

	Beethoven’s father began to teach him music around the age of three in a very strict way. His father would beat him every time he made mistakes, and would even lock him in the cellar if did not play to his father’s expectation.  His father taught him the violin and clavier and he also took lessons to learn the organ. He was very musically talented, even at such an early age. He was becoming proficient by the age of five and had his first public concert at seven.  His father dreamed that he would have another Mozart and wanted to cash in on his talent.

Beethoven’s Nephew, Karl Beethoven
In school he struggled with simple math and other lessons.  At age 10 he quit school and he went to study music full time with Christian Gottlob Neefe, a Court Organist.  At the age of 12 he published his first composition.  At 14 years old, his father’s alcoholism was getting out of control and he auditioned to be an assistant court organist to support his family. In 1787, the court sent Beethoven to Vienna to study music.  He was able to get an audience with Mozart who was immediately impressed with Beethoven and said, “Keep your eyes on him; some day he will give the world something to talk about.” Unfortunately it seemed as soon as he arrived he had to rush back home because his mother had become very ill with consumption and died.  He remained working as a Court Musician in Bonn for several years to support his younger brothers and alcoholic father.  His horrible home life drove him to become bitter
	When Beethoven was 19 years old he created his first masterpiece! He was asked to compose a musical memorial for the Roman Emperor Joseph II. He didn’t end up performing this piece, but more than a century later Johannes Brahms discovered the composition called Cantata on the Death of Emperor Joseph II.
	In 1792 Beethoven left Bonn for Vienna.  He went to study with Joseph Haydn.  At that time his father died but he did not return for the funeral.  He was able to completely focus on studying music while in Vienna. The musical knowledge he acquired with his impeccable work ethic, made Beethoven one of the most knowledgeable composers of his time. He quickly became well known in musical circles. He often performed for the rich people of his time, and received many gifts and money. His first official concert in Vienna was in March 1795. It is debatable, but many scholars feel he performed his first piano concerto in C Major. He also published Opus 1, the Trios for Piano. In this time period, it was very hard to get your own work published, but it seems right from the get go Beethoven had his worked published.
		He was known for his difficult arrangements and his music was much more important than the feelings of the musicians.  His compositions did not follow the normal patterns of the day.  It has been said the when a violinist asked him to change his work he replied, “Do you think I give a damn about your miserable violin when the muse visits me.”(A&E Biography “Beethoven: The sound and the Fury”)  He put his full emotion into every piece he composed.

Click to view biography video
	In the spring of 1800, Beethoven performed his Symphony No. 1 in C Major at the Royal Imperial Theater in Vienna. During his 20’s he had a ringing start in his ears and physicians told him he would lose his hearing.  He became more withdrawn and rude, but he continued to publish many pieces while desperately struggling with the fact that he was becoming deaf.  He composed what is now known as the Moonlight Sonata in 1801, perhaps as a way of coping with his deafness, or as some speculates as a tribute to a love interest.  A note was found in Beethoven’s room after his death, it was dated 1802 and was written to his brothers as final words and a will. It explains that if it weren’t for his art, he would have ended his life because of the affliction on being deaf.

	Even though he continued to go deaf “From 1803-1812, what is known as his "middle" or "heroic" period, he composed an opera, six symphonies, four solo concerti, five string quartets, six string sonatas, seven piano sonatas, five sets of piano variations, four overtures, four trios, two sextets and seventy-two songs. The most famous among these were symphonies No. 3-8, the "Moonlight Sonata," the "Kreutzer" violin sonata and Fidelio, his only opera,” according to biography.com.  Composing this many different original, creative pieces, especially when he’s losing his hearing, was an incredible feat that has yet to be done again in history.

Beethoven Composing
	Beethoven did not have many close people in his life. In fact he would often get angry with those around him and withdraw from them. He never married, although he had several relationships.  In his notes after he died there were notes to his “immortal beloved.”  When his brother Carl died he had a very long, ugly fight with his sister-in-law to get custody of his nephew. In the end, Beethoven won the five year long custody battle, but never seemed to win over his nephew.
	Beethoven was very shy and not very attractive. He was only about 5’4 and had a pox marked face, from small pox, and unruly hair.  He almost always had a very sour expression on his face.  During his later life he did not care about himself, often wearing the same clothes for weeks.  He was kicked out of several apartments for ruining them with his piles of papers and rubbish.  He was even arrested for being a beggar due to his unkempt appearance
	During this later time in his adult life, even though he was struggling with family, was sick and completely deaf, he wrote some of his greatest music.  He wrote a mass the Missa Solemnis, and some hauntingly beautiful compositions for string quartets.  His Symphony No. 9 is the first symphony to ever use a chorus as part of the composition.  He set his music to the word of a poem by Friedrich Schiller.  This symphony was written when he was totally deaf.  It was received with huge acclaim with those in attendance cheering.  Beethoven had to be turned around, by a musician, so he could see the applause of the audience.

Click to view video with words from biography
	Beethoven became ill as he was trying to write a 10th symphony and on the 22nd of March, 1827 he was given last rights.  During a tremendous storm Beethoven raised his fist to a lighting flash and then collapsed.  Beethoven at 56 on was dead on March 26, 1927. In his will, he left everything to his nephew, Karl.  Over 20,000 people attended his funeral services because his music was known as being so grand.  After he died his belongings were not well taken care of, in fact, after his death anyone was allowed to walk into his home. So many manuscripts and other documentations were lost.
	The great master Beethoven overcame personal struggles for his art and he creative muse was his passion.  He wrote music that emotion was primary not the musical rules.  His musical talents have enriched each of our lives.  His music is so revered that it was sent on the Space Shuttle Voyager and played as the Berlin Wall was torn down.  We have been blessed and will continue to be touched by his works.

Beethoven’s Grave
Beethoven’s Death Mask
History of Beethoven’s Symphony No. 5 in C Minor
	Beethoven’s Symphony No. 5 in C Minor is one of the most widely known classical pieces.  The opening four notes have been heard all over the world.
	Beethoven composed his Symphony No. 5 during the years 1804 – 1808.  Not much is known about his actual the actual compositions meaning.  There has been speculation that it might have been written about a love affair that was doomed, to either Therese von Brunswick or Giulietta Guicciardi (taken from Dr. Richard E. Rodda).  Beethoven’s associates, Ferdinand Ries or Anton Schindler, have also suggested that Beethoven meant it to be “Fate knocking at the door.”  There is no documentation to substantiate either claim.  We do know that during the time frame it was one of his most productive.  According to Dr. Richard E. Rodda, program annotator, writer, and professor, he also composed piano sonatas, at least three opuses, a piano concerto, two symphonies, a violin concerto as well as five to six other works during those years.  As was Beethoven’s habit he made many revisions to his symphony over the course of time.  He never stopped the rewriting process until he completed his musical vision.

Therese von Brunswick
The symphony made its performance debut on December 22, 1808 in Vienna at the Theater an der Wien.  According to history.com it was a very cold night and it was a very long concert since several pieces made performance debuts.  Symphony No. 5 was not played to Beethoven’s satisfaction that night.  In fact he stopped his musicians and had them start a passage again.  It was soon after recognized as his greatest work to date.  In 1810 critic Hoffmann said he had surpassed Haydn and Mozart, when he stated about the symphony that it, “opens the realm of the colossal and immeasurable to us…evokes terror, fright, horror, and pain, and awakens that endless longing that is the essence of Romanticism.”(www.history.com)

Click to view interesting facts about Beethoven
	Symphony No. 5 has four distinct sections.  The most famous being the first, due to its opening notes.  It starts almost dark and menacing.  Then the symphony moves to a second lighter section.  The third section is a Scherzo and returns to a darker feel.  The final section ends with a triumphant feel.  Beethoven magically weaves his four note theme throughout the symphony tying it all into one flowing piece.
	Beethoven’s Symphony No. 5 has been used in movies such as Casino Royale and television shows like The Mentalist, House and Family Guy.  The opening notes were even used in England during WWII “to open broadcast of the BBC because it mimicked the Morse-code “V” for “Victory”, according to history.com.  The symphonies opening notes and rhythms have been used in many pop songs.  The most famous is Electric Light Orchestra’s “A Fifth of Beethoven,” arranged by Walter Murphy.  ELO uses the basis of Beethoven’s original symphony and adds a techno pop or disco feel with its electric guitars and synthesized keyboards.  They arranged a Beethoven song you could dance to.
	Beethoven’s work is known the world over and is used many times in our modern day lives.  We still appreciate his Symphony No. 5 over 200 years later.

Click to view timeline of Beethoven’s Life
Symphony No. 5 in C Minor, Op. 67 First Movement – Listening Guide
Exposition
i.	0:00 Theme 1 is extremely concise and the harmonic basis is strikingly simple and very familiar, (Bach’s famous Fate motif). The strings state and repeat, twice, a distinctive four note short-short-short-long motif as the C minor key is established. Both motifs are played urgently, as the last note in each motif is sostenuto. The listener can immediately connect to this dramatic opening theme, sounding as though “fate is knocking at the door. The appeal of Theme I is timeless for many listeners. This motif appears frequently in popular cultures, from disco to rock and roll, to appearances in film and television.
ii.	0:08 Motif A is treated sequentially as the violins play piano, making a second statement of the 4 note motif. The instruments take turns passing around Motif A.

Click to Play Composition
iii.	0:18 Cadence, there is a momentary pause and the violins hold and carry a chord in C minor beyond the pause. The motif continues repeating itself as the instruments take turns passing around the 4 note ‘fate’ motif..
iv.	0:26 A-full motif statement is made. The fate motif continues and an exciting crescendo builds leading to another long pause. Only the violins continue to be heard. There is another pause, the motif is repeated by the different instruments as tension builds.
v.	0:48  The Bridge; is very short and is stated by the optimistic French horns in fortissimo as they modulate to the key of E-flat major and announce the second theme with fanfare using ‘Fate’ rhythm, and create an expansion from the 4 note motif. More hope is created as the passion in life becomes more vivid.
vi.	0:56 Theme II in E-flat major, contrasting with hopeful
violins, corresponds, at its onset, to the principal motif derived
directly from the motif of the opening 4 measures with a
flowing melody with rhythmic alterations. As the melody is
played the contrabass are in the background playing Motif A.
The intensity continues building.

vii.	1:14 Theme II in E-flat major and Theme I motifs speak to each other. Motif A begins again.
viii.	1:25 The closing theme is a descending staccato passage and then the 4 note motif is returns.
ix.	1:34 Theme I the Exposition is repeated in its entirety and reverts back to the beginning key of C minor.
Development.
3:05 The beginning of the development is in Motif A and is announced by horns and clarinets as clarinets answer by interrupting the flow of music. There is a descending sequence that manipulates the 4 note motif. There are melodic variations and intervals filled in and inverted. Motif A is passed among the instruments and the mood is transformed from victory to foreboding.
3:20 The orchestra builds into a dissonant climax and expansion through repetition of Motif A, which begins to lead into recapitulation.
3:33 Theme II begins as the horns call in the strings.
3:42 There is fragmentation of Theme II as the strings compete
 with the winds. The bridge motif is used to move the harmony.
3:55 The battle between the strings and winds recedes, with
the exception of one last volley and one lonely note.
4:22 Repetition of the bridge motif restates the bridge from
the exposition. There is a dramatic return to the opening section,
the recapitulation begins.

Recapitulation
4:31 There is a recap of Theme I in C minor which starts out with two dramatic fortissimo phrases, the famous motif commanding the listener’s attention.
4:52 The violins end abruptly, there is a break in time and the oboe plays its small solo cadenza, a mournful oboe cadenza from out of nowhere in a quasi-improvisatory style.
5:02 Theme II returns with the horns calling and is followed by the main Theme. Thematic development through the sequencing of Motif A continues.
5:26 Bridge-Theme II returns in C major as the bassoon creates the bridge from C minor to C major and plays out the struggle of parallel major and minor tonalities. The mode changes from serious struggle to glorious overcoming of fate with accents on the up beat.
5:28 Theme II in C major begins with the same tonal center and some notes in the C scale are higher to create an optimistic, warm feeling. The lower strings play Motif A underscoring the melody.
6:05 Motif A is tied together getting ready for a change, getting ready for the Coda.

Click to view video of Symphony No. 5
History of Für Elise
	Für Elise is one of the most well know compositions in the world.  Many children learn the beginning section of the piece while taking piano lessons.  We hear it in many places such as a ring tones on cellphones.  It has been used as background music in movies, like Patch Adams, You Got Served, Rosemary’s Baby and Bill and Teds Excellent Adventure.  Many television shows have used it as well, such as in Charlie Brown Specials, Dancing with the Stars, The Simpson and Monk to name a few.  It has even been the background music in commercials for companies such as Starbucks and Victoria Secret.  Some of the popular musical groups of today have incorporated sections of the piece adding a different beat and words to it.  There are many YouTube Videos that have been submitted with both children and adults playing the piece.  Some people might not know the name of the composition but if you hum it they will hum along with you since it is so recognizable.
	The piece Für Elise, meaning for Elise in English, was originally publish about 1867 by Ludwig Nohl from an autographed manuscript dated April 27th.  It was estimated that it was composed in 1810 but the date was not on the manuscript.  After historians examined some of Beethoven’s notes they believe that there is a possibility that the piece was started as early as 1808, he then put it aside for 2 years.  This is due to sketches found next to other pieces that were published at that time.  The publication of Für Elise was 40 years after the death of Beethoven.

Click to view website about Fur Elise
	There is some controversy of whether it was really dedicated to Elise or if due to Beethoven’s poor hand writing that it should have been dedicated Therese Malfatti a friend and student that he proposed to.  The manuscript used to publish the composition has been lost so we will never know.
	A composer during that time rarely named their pieces but usually gave them a name that was a description of the type of work followed by its key signature and then by the number that was determined by his previous works.  Another name for the piece Für Elise is Klavierstücke which means piano piece.  Also composers would give their published works an opus number.  In 1955 unnumbered works by Beethoven were given a number of WoO by Georg Kinsky, which means an opus without a number.  So Für Elise also became known as Bagatelle in A minor WoO 59.
	After the publication in 1867 of Für Elise another similar version was found in Beethoven’ notes that included some significant changes.  These changes were made approximately in 1822 since Beethoven was preparing his bagatelle-like pieces, which are short piano pieces.  During that time he made many revisions to early pieces bringing them more update and with more intricate melodies.  The later piece of music he had made changes to the original ink notes with pencil notations.  Although he had made significant changes he never published this work.
	Für Elise by Ludwig van Beethoven is still considered one of the most recognized pieces from a classical composer.  People today here the
melody and think of romance due to its light and airy feel at the
beginning.   As you listen to the piece you can feel the range of
emotions one feels when in a relationship.  This contributes to why
the piece Für Elise is used over and over in other genres such as
movies, television shows and commercials.  It will continue to be
a piece learned by aspiring young musicians.

Fur Elise - Listening Guide
i.	0:00 - A - Phrase A begins softly with a simple melody, with an Arpeggio being played underneath it alternating between major and minor chords. Notice how the notes played by the left hand descend while the right hand ascends and vice versa. It has the sound of growing and shrinking due to the cresendos and decresendos. This is repeated twice.
ii.	0:23 - B - In Phrase B the right hand melody changes slightly with the left hand playing a similar part.  The arpeggios continue moving the piece gently forward.
iii.	0:32 - A - Phrase A is repeated but is played softer with slightly more intensity and more dynamics.
iv.	0:41 - B - Briefly goes back into Phrase B and is played similarly to the first time Phrase B is played.
v.	0:52 - A - Runs through Phrase A twice before transitioning into Phrase C.
vi.	1:02 - C - Phrase C changes to a more complex melody which is very upbeat and happy. It picks up speed here and is more staccato.
     It sounds hurried, almost like a chase.

Click to Play Composition
vii.	1:14 - C - At this point the melody becomes even more complex and textured. It continues to crescendo and pick up speed.
viii.	1:21 - A drastic retard then a quick transition back into Phrase A.
ix.	1:25 - A - Phrase A is played more loudly this time.
x.	1:35 - B - Also played loudly.
xi.	1:45 - A - Phrase A is repeated again here with no noticeable changes compared to the last time it was played.
xii.	1:54 - D - Up until now the song is played very gracefully, In Phrase D there is a very noticeable beat that is being played by the left hand in sixteenth notes that are all the same note. The right hand is very staccato as well. This phrase sounds very angry.  This is emphasized by it being played fortissimo. It makes you feel like there is an intense fight happening.  A single note played in the top octave.

xiii.	2:10 - It sounds like it changes key right here and gives you the feeling that the fight has been resolved.
xiv.	2:19 - E - Phrase E is played very Legato and in a descending Chromatic scale. This also resolves the negativity from phrase D.
xv.	2:27 - A - Phrase A is played very graceful again bringing it back to the beginning melody in Rondo format.
xvi.	2:36 - B
xvii.	2:46 - A
xviii.	2:57 - The song concludes with extreme ritardando. We end very softly on a
Click to view video of Fur Elise
History of Moonlight Sonata
Moonlight Sonata was composed during the summer of 1801.  At this time Beethoven was staying with the Brunswick family, who were family to one of his lovers, in Hungary.
	The original name on the first score was “Sonata Quasi una fantasia”.  In 1832 however, poet and music critic Ludwig Rellstab gave it the name Moonlight Sonata.
	Moonlight Sonata was dedicated to one of his students, Guilietta Gucciardi.  Beethoven had a passion and love for this 17 year old student.  Guilietta did not share this love for her instructor.  Historians have said that the unshared love of Guilietta was the inspiration for the sonorities of the first part of Moonlight Sonata.

Guilietta Gucciardi
However some people have different opinions as to the theme of Moonlight Sonata. Fischer stated that he attributes this atmosphere in Moonlight Sonata to the feeling that overwhelmed Beethoven when he took watch at the side of a friend who prematurely died.  Fischer believed that the Sonata does not tell the story of a romance in the moon lit night, but instead a solemn funeral.
	Beethoven’s instructions on how to play this piece were “One must pay this whole piece very delicately and without dampers”.  The modern piano has a longer sustain time that which Beethoven used, making his instructions impossible to follow without creating an unpleasant dissonant sound.  Due to this fact, adjustments had to be made with the pedals to make the composition sound like it was meant to.

	Moonlight Sonata was divided in to three movements.  Movement One is the well-known introduction.  This has been used in many movies, commercials, etc.  The introduction seems almost haunting, and some have even called it a dark whisper.  The main melody is played and developed and then similarly played again.
	Movement Two was written in D flat major.  The form is scherzo.  Movement two is also the smallest movement of the three.  This movement has a denser feeling and puts off a meditative feel.
	Movement Three is different than the other two.  It’s rapid, invigorating, and powerful.  Beethoven’s notes say to play this “piano” or soft, but Beethoven used sforzandos and fortissimos to make the piece sound as if it were fortissimo.
	This sonata is one of Beethoven’s most timeless pieces.  He created a strong emotional piece that drives people from all generations.  Not many pieces from the early 1800’s are commonly listened today, but Moonlight Sonata is one that is loved by all.

Click to view quotes by Beethoven
Moonlight Sonata First Movement – Listening Guide
0:00  This composition begins with the exposition of  a soothing and quiet solo in C minor, played solely on the piano. The right hand plays the melody in long sustained notes, accompanied by a smooth wave like motion of triplets (triplet ostinato) the movement is serene and sostenuto (sustained).
0:28 Phrase A enters with movement almost too slow and has the feeling of sadness, such as a funeral march or a very sad ending of a love affair. The left hand hits its lowest chords while the right hand plays the melody more forcefully and is more noticeably in the forefront. The melody continues to float from one level to another of feelings sometime sad and sometimes soothing.
0:55 Phrase A’ The chords become dissonant and begin to slow down and then suddenly become more lonely and discordant. The lower chords the left hand plays take over and move to the foreground. In the middle ground are long bass notes.

Click to Play Composition
1:23 Phrase B Right hand continues with a different melody in triplets and both treble and bass take turns being in the forefront. The melody becomes somewhat slower and evocative, even sorrowful, and is reminiscent of sorrow and weeping.
2:10 Phrase A is repeated, however, the melody becomes more insistent. The bass, in the forefront, begins to play lower chords, while the right hand plays a melody that walks up and down the keyboard and moves to the forefront.
B Section
2:56 The melody is taken over by the right hand again and it deliberately moves up and down the keyboard, with a momentary rise in feeling and then a foreboding feeling all over again as the melody that is woven throughout the Sonata begins again.

A ‘Section
4:03 The right hand plays the melody (phrase A) the same pitch as it did in the beginning
4:11 Phrase A’ is played again as the right hand plays the melody in a higher pitch
4:38 The right hand repeats Phrase B again played in a higher pitch and the left hand or Bass also plays in a higher pitch
5:07 Phrase B is repeated and there is a rise in the melody, as the left hand, the bass, moves to the forefront with strong chords that descend to the depths. The piano continues to sing the tragic story. There are some long stretches and pauses with the same harmony.
5:38 Phrase A” returns the left hand plays very low dramatic chords as the right hand purposefully plays one lonely note at a time calmly and peacefully dying down. The left hand plays a final set of very low chords and the Sonata ends without any warning.

Click to view video of Moonlight Sonata
A ‘Section
4:03 The right hand plays the melody (phrase A) the same pitch as it did in the beginning
4:11 Phrase A’ is played again as the right hand plays the melody in a higher pitch
4:38 The right hand repeats Phrase B again played in a higher pitch and the left hand or Bass also plays in a higher pitch
5:07 Phrase B is repeated and there is a rise in the melody, as the left hand, the bass, moves to the forefront with strong chords that descend to the depths. The piano continues to sing the tragic story. There are some long stretches and pauses with the same harmony.
5:38 Phrase A” returns the left hand plays very low dramatic chords as the right hand purposefully plays one lonely note at a time calmly and peacefully dying down. The left hand plays a final set of very low chords and the Sonata ends without any warning.

History of Pathetique
	Sonata No. 8 in C minor, Op. 13, or Pathetique as we commonly know it, was composed in 1797 and published in 1799.  Beethoven was 27 at the time he wrote this sonata.  The composition was written for Austrian Prince Karl von Lichnowsky, a friend of Beethoven’s.  The name Grande Sonate Pathetique actually came from Beethoven’s publisher.  The name was inspired by the composition’s tragic sonorities.
	Pathetique was one of the earlier songs in Beethoven’s career.  Technically Pathetique was considered to be part of the classical era of music, but had many characteristics of the romantic era.  Beethoven started to become known for “breaking the rules” and not using all the standards that others did use during the classical ear.  After this piece Beethoven began to earn the title ‘Master of Passion’.
	Many believe that Haydn was a big influence for this piece of work.  Elements of “Drumroll” by Haydn seem to be involved in Pathetique.  However, Mozart was a large influence in Beethoven’s musical style.  Many
musicologists have argued that Pathetique was inspired by Motzart’s
 piano sonata K. 457.  There are also traces of Jan Ladislav Dussek’s
 work in Pathetique.
	The sonata has three movements.  The Grave, Adagio
 cantabile, Rondo.

Beethoven started out with the Grave: Allegro di molto e con brio.  This movement starts heavy and dark, which then accelerates with a great melody.  There are several dramatic crashes in the opening.  This movement is written in a key that Beethoven largely favored, C minor.
	The next movement, Adagio cantabile, became slow and calm.  The dark music turns warm and reflects the composers feelings very well.  In this movement the melody is repeated 3 times.  This movement was been called on of Beethoven’s most beautiful.
	The Rondo : Allegro, the last movement, is fast and joyful.  He creatively was able to bring together 3 different modes in 3 different movements seamlessly.
	Pathetique is a piece that began to show Beethoven’s brilliance.  As one of his earliest pieces this composition foretold of what was to come.  He shared his soul through this sonata and did so in ways that had not been practiced.   Many of his methods were considered unorthodox, as he would commonly “break rules”.  From this rule breaking came some of the greatest works of art.

Pathetique Sonata 2nd Movement – Listening Guide
i.	0:00 – This sonata starts off in the slow introductory theme referred to as the Adagio cantabile. Starts in Theme A.
ii.	0:26 – The melody that was played at the beginning (the first theme) is repeated but in a higher octave, it has a very graceful feeling to it.
iii.	0:57 – Introduction ends and it is the beginning of the Middle Section.  It contains a gradual increase with a lot of chords and is a little bit more upbeat and quicker.  It is also a little louder.  Is now Theme B
iv.	1:28 – The lower notes are being played more during this section; it has a deeper darker pitches.
v.	1:45 – Now begins with Theme A’.
vi.	2:15 – A new section.  Repetition on a single key that is repeated multiple notes. It is more upbeat and the notes are played quicker and it is less smooth.   Now begins with Theme C.

Click to Play Composition
vii.	2:32 – The dynamic has a sharp increase getting louder involving a Crescendo
viii.	2:42 – A Repetition of the previous section with the repeated chords/notes.  There is a climactic feeling.  The melody is growing the tension is building.
ix.	3:05 – A return of the beginning theme again, but this time it seems a bit quicker.  Returns to Theme A.
x.	3:38 –The main theme that has the melody returns again, but this time is in an octave higher.  It contains pitches from the low and high end of the keyboard. The tension seems to be resolved.
xi.	4:08 – This begins the conclusion, it has repeated notes, and has some ideas from the beginning of the main melody.
xii.	4:30 – the song ends with 3 groups of chords, getting lower and lower in pitch, finally ending on the lowest pitch of all.  The ending contains a short coda.

Click to view video of pathetique
The End
Bibliography
"A Formal Analysis of Beethovenâ™s Pathetique." A Formal Analysis of Beethovenâ™s Pathetique Â« Open Source Music. Open Source Music, 22 June 2009. Web. 01 June 2012. <http://opensourcemusic.org/?p=748>.
"Beethoven, Ludwig Van - Fur Elise Sheet Music." - 8notes.com. Web. 01 June 2012. <http://www.8notes.com/scores/457.asp>.
"Beethoven's Fifth Symphony given World Premiere in Vienna." History.com. A&E Television Networks. Web. 04 June 2012. <http://www.history.com/this-day-in-history/beethoven39s-fifth-symphony-given-world-premiere-in-vienna>.
"Beethoven Pathetique SonataTragically Beautiful." Beethoven Pathetique Sonata. 2010. Web. 02 June 2012. <http://www.favorite-classical-composers.com/pathetique-sonata.html>.
"Beethoven's Moonlight Sonata." Beethoven and the Moonlight Sonata| Beethoven Sonata in C Sharp Minor Op. 27 No. 2. 2004. Web. 02 June 2012. <http://www.all-about-beethoven.com/moonsonata.html>.

Biography." Beethoven: The Sound and the Fury. A & E Television Network. 1998. Television.
Cooper, Barry. "Beethoven's Revisions to 'Fur Elise'" JSTOR. Musical Times Publications Ltd., 06 Feb. 2012. Web. 01 June 2012. <http://www.jstor.org/stable/963688>.
"Fur Elise Bagatelle in A Minor WoO 59." Www.forelise.com. 2006. Web. 02 June 2012. <http://www.forelise.com/bagatelle>.
Green, Aaron. "Brief Histories of Beethoven Symphonies." About.com Classical Music. Web. 04 June 2012. <http://classicalmusic.about.com/od/onestopbeethoven/a/beethovensympho.htm>.
Green, Aaron. "Beethoven's Moonlight Sonata." About.com Classical Music. 18 July 2005. Web. 02 June 2012. <http://classicalmusic.about.com/b/2005/07/18/beethovens-moonlight-sonata.htm>.
Green, Aaron. "Beethoven's Moonlight Sonata." About.com Classical Music. Web. 31 May 2012. <http://classicalmusic.about.com/od/onestopbeethoven/a/moonlightsonata.htm>.

Green, Aaron. "Brief Histories of Beethoven Symphonies." About.com Classical Music. Web. 04 June 2012. <http://classicalmusic.about.com/od/onestopbeethoven/a/beethovensympho.htm>.
Rodda, Richard E. "Symphony No. 5 in C Minor, Op. 67, About the Work." The John F. Kennedy Center for the Performing Arts. 24 June 2009. Web. 04 June 2012. <http://www.kennedy-center.org/calendar/?fuseaction=composition>.
Suchet, John. "Welcome to Www.madaboutbeethoven.com." Welcome to Www.madaboutbeethoven.com. Web. 01 June 2012. <http://www.madaboutbeethoven.com/>.
"Welcome to All About Beethoven." All About Beethoven. 2004. Web. 01 June 2012. <http://www.all-about-beethoven.com/>.
Yang, Ming. "Fur Elise, circa 2000: Postmodern Readings of Beethoven in Popular Context." Popular Music and Society 29.1 (2006): 1-15. Routledge Taylor and Francis Group. Web. 2 June 2012.
Ferrin, Craig. “Online Content” http://webcom3.grtxle.com/musicapprec/index.cfm?pageid=10791

"Ludwig Van Beethoven Biography." Bio.com. A&E Networks Television, 2012. Web. 01 June 2012. <http://www.biography.com/people/ludwig-van-beethoven-9204862>.
Prevot, Dominique. "Biography: Beethoven's Life." Biography: Beethoven's Life. Dec. 2001. Web. 05 June 2012. <http://www.lvbeethoven.com/Bio/BiographyLudwig.html>.


title: Презентація на тему «Мода 50-х років»

text:
Мода 50-х років
Виконала:
Учениця 11-Б класу
СЗШ №14 м.Умані
Король Марина
Наприкінці 40-х і на початку 1950-х років у світі моди настає нова ера. Щойно закінчилася війна. Світ живе новими. Люди мріють поверннадіямиутися до щасливе життя. І на 1947 року робота великого Крістіана Діора, стиль "NewLook", побачила світло.
New Look Крістіана Діора
Одним з відомих кутюр'є став Крістіан Діор, який в 1947 році представив новий напрямок в моді - New Look. Йому незабаром набрид цей стиль, він став пропонувати різні силуети кожний сезон. Все ж Нью Лук продовжував своє життя і без Діора. Модними знову стали округлі плечі, підкреслений високий бюст, тонка талія, довгі пишні спідниці. Велика увага стала приділятися аксесуарам: сумочкам, рукавичок, капелюшкам, витонченим туфелькам на високих підборах. На сукні нового фасону були потрібні десятки метрів тканини.
Уродженець Іспанії Крістобаль Баленсіага став ще одним великим дизайнером того часу. Він був одним з небагатьох кутюр'є, що мали практичний досвід виготовлення одягу, і прагнув досягти досконалості в кожному стібку і шві. Баленсіага створював одяг, що нагадує твори мистецтва. Його вбрання не вимагали спеціальної білизни, коригуючого фігуру, через що вони були дуже комфортні. Костюм від Баленсіага з круглим коміром і злегка приталена сукня-туніка без пояса визначили стиль жіночого одягу на всю другу половину ХХ століття.
Нова модна епоха
Еталон краси 1950-х - тонка талія, пишні груди, королівська постава і похилі плечі
В моді наступала нова епоха
Після лаконічного бідного одягу військового часу жінки хотіли м'яких силуетів і неймовірних тканин. Феміністки, і зокрема депутат англійського парламенту Мейбл Райділг, заявили, що новий силует не несе ніякого прогресу: «Новий вигляд нагадує пташку в золотій клітці». Але саме цього і бажали багато жінок після жахів війни: бути захищеними, заніженими, щоб не відповідаюти ні за що. Через кілька років напрям New Look вже став цілком очевидним. Він сприймався як обіцянка благополуччя, життєрадісності, елегантності, служив стимулом до розвитку.
Дами з вищого суспільства тепер до семи разів на день переодягалися, аксесуари, робили відповіміняли дні макіяж і зачіску. Жіночі журнали допомагали своїм читачкам підібрати відповідний наряд для кожного випадку. Для домашнього обіду - велюрова сукенка з вузькою спідницею, замшеві черевички і панчохи. Для обіду поза домом - ансамбль із сірої фланелевої сукні та пальто, капелюшка і сірих замшевих рукавичок, сірої лакованої сумочки і сірої ж парасольки.
Пропозиції модних журналів в той час були приписами: описувалися всі деталі наряду, від правильного коміра до відповідних духів, до них додавалися і правила поведінки. І всім цим приписам потрібно було неухильно слідувати.

Зразкова домашня господиня епохи «економічного дива» не могла показатися без косметики навіть листоноші, не кажучи про власного чоловіка. Вона вставала за годину до чоловіка, накладала макіяж, завивала волосся і збризкувала його лаком.
Повсякденні образи 50-х
В повсякденному житті в той час жінки носили сукні-сорочки, костюми-двійки з спідницею в складку, модним шийною прикрасою була нитка перлів. Також варіантом для неофіційних подій був приталений костюм з дуже вузькою або навпаки з широкою спідницею, підтримуваної пишною нижньою спідницею. Обидві ці тенденції були новаторськими.
Одяг
Взуття
Туфлі 1950-х років - вузькі, гостроносі, на середньому або високому каблуці, який ставав все вже, і потім перетворився в шпильку. Іноді носок туфлі був ніби зрізаним. Вечірнім варіантом взуття були відкриті босоніжки з шовку або парчі. Вони часто доповнювалися пряжками зі стразів.
Великим успіхом користувалася взуття Роже Вів'єр, який всі колекції Діора. У 1953 році, оформляв  до коронації Єлизавети Англійської, він створив сандалі з золотою шкіри з каблуками, посипаними рубінами. У 1955 році Вів'єр представив туфлі з каблуком «шок», сильно скошеним всередину.
Прикраси. Прикраси з перлів стали головним трендом 50-х. Їх носили як в повсякденному житті, так і на офіційні заходи. Багато жінок одягали перлові намиста навіть вдома
Головні убори
Капелюшки 50-х років завжди мали маленький і плоский верх, навіть якщо їх поля були широкими. Еволюція рухалася в бік казанків з пір'ям, вуаллю, іноді з квітами. Капелюшки надягали поверх пишно покладеного або гладко зачесаного волосся. Також популярна була одна шовкова стрічка замість капелюшка. Увечері її прикрашало довге перо.
Колірна гама макіяжу в 50-ті змінювалася двічі на рік і була вельми екстравагантною. Макіяж підбирався в тон до одягу і аксесуарам. Модними були білосніжна шкіра, яскраві губи, підведені чорною підводкою очі. Часто дами носили мушки. Було прийнято поєднувати яскраві кольори - наприклад, помаранчеву помаду і бірюзові тіні.
Зачіски
Жінки в 1950-і регулярно міняли зачіски і колір волосся. Наймоднішими залишалися блондинки. Волосся могли бути гладкими або хвилястими, короткими, до підборіддя або до плечей. У той час були популярні накладні чубчика і шиньйони. Лак для волосся був обов'язковим атрибутом зачіски. Також в 50-ті модними стали кінський хвіст і начісування.
Іконами стилю в той час були Одрі Хепберн, Бріджит Бардо, Мерилін Монро, Грейс Келлі, Софі Лорен.
Одрі Хепберн
 Бріджит Бардо
Софі Лорен
Дякую  за увагу!


Презентація на тему «Комети» (варіант 9)


title: Презентація на тему «Українське Відродження початку XX ст. Український авангард»

text:
Міністерство освіти і науки та спорту України
Охтирської загальноосвітньої  школи I-III ст. №4
імені Остапа Вишні
Охтирської міської  ради
Українське Відродження початку XX ст Український авангард
Підготовила:
учениця  10 класу
Більченко М.
Перевірила:
Перерва В.І.
План
Вступ
Етапи розвитку української культури в XX ст
Відродження української культури в 20-х роках ХХ ст.
Політика «українізації»
Початок наступу тоталітаризму на осередки української культури
Деякі представники «розстріляного відродження»
Культурні здобутки та втрати в 40—80-х роках XX ст.
Український авангард
Авангард в образотворчому мистецтві
Авангардизм у літературі
Висновок
Вікторина
Використана  література
Вступ
Попри всі негаразди, зв'язані із зміною політичних режимів, які встановлювалися в Україні, культурне життя продовжувало розвиватись. Широкого розмаху набуло створення нових громадських культурно-творчих організацій та об'єднань.
Ця доба дала такий сильний імпульс національного розвитку. Воно охопило різні сфери життя, у тому числі освіту, науку, літературу, мистецтво.
Розвиток української культури XX ст. можна характеризувати як період її національно-державного відродження. Повалення царизму, боротьба за незалежну українську державу, соціально-економічні зрушення, що відбулися в цей період, стимулювали піднесення духовного життя суспільства, дали могутній поштовх національно-культурному відродженню України. Цьому сприяла ліквідація численних заборон, що тяжіли над Україною вподовж століть і заважали її органічним контактам із Заходом.

Розділений кордонами двох імперій, український народ не втратив прагнення до волі.
Етапи розвитку української культури в XX ст
Розвиток української культури ХХ ст. можна характеризувати як період її національно-державного відродження, започаткований демократичними перетвореннями з 1917 року, що має відносно різні за змістом етапи:
Національне відродження (1917-1933рр.)
Тоталітарне панування «соцреалізму » (1933-1956рр.)
Стихійне піднесення духу національного опору (1956-1987рр.)
Національно-духовне оновлення(з 1987рр.)

Відродження української культури в 20-х роках ХХ ст.
Відмітною ознакою того часу стало відкриття українських шкіл. Протягом 1917—1918 навчального року в Україні відкрилося 30 українських гімназій, переважна більшість яких діяла по селах. Вивчення української мови, літератури та історії було обов'язковим у всіх середніх школах і гімназіях.

Завданням держави було підкорення більшовиками освіти. Тут важливим напрямом ставала ліквідація неписьменності населення. В грудні 1919 р. у Росії з'явився декрет про ліквідацію неписьменності, в якому підкреслювалося, що все населення віком від 8 до 50 років, яке не вміє читати і писати, зобов'язане навчатися грамоті російською або рідною мовою — за бажанням.
Не втрачали своєї популярності серед сільського населення «Просвіти». В 1921 р. їх налічувалося 4003, а в 1922 р. — 4500 з читальнями і Народними домами. Вони зосереджували свою роботу на питаннях національної культури, освіти селянства рідною мовою, їхня діяльність мала яскраво виражений національний характер.
Подальшого розвитку українська освіта, наука, культура набули при гетьмані П.Скоропадському. У сфері культури активно тоді працювали такі визначні особистості, як М.Василенко, В. Науменко, В. Вернадський, І. Огієнко, Б.Кістяківський, А.Кримський та інші.
За часів владування П.Скоропадського  була створена мережа національної вищої школи.
Скоропадський Павло Петрович
Услід за відкриттям Київського і Кам'янець-Подільського державних українських університетів на черзі стояло заснування таких же університетів у Харкові, Катеринославі та Одесі. Готувалося відкриття університету в Полтаві.

Значним здобутком у царині культури стало відкриття у серпні 1918 р. Національної (академічної) бібліотеки України. У ній збиралися всі пам'ятки духовного життя українського народу — як рукописні, так і друковані (всього понад 1 млн. томів). Були засновані також національний архів України, національна галерея мистецтв, український історичний музей.
Національна бібліотека України імені В. І. Вернадського
У 1918 р. Панас Саксаганський організував у Києві Народний театр. На його основі 1922 р. було створено український драматичний театр ім. М. Заньковецької, у творчому житті якого П. Саксаганський брав найактивнішу участь.
Український драматичний театр ім. М. Заньковецької
Панас Саксаганський
20-ті роки характеризувалися бурхливим розвитком української літератури та мистецтва. Характерними рисами цього періоду був новаторський підхід митців до зображення дійсності, наявність великої кількості різноманітних течій, організацій та груп.
В 1922 р. з'явилась перша літературна організація «Плуг» — спілка селянських письменників.Активними членами «Плугу» були С.Пилипенко (голова), Д.Бедзик, Г. Епік, Н. Забіла, О.Копиленко, В. Минко, П.Панч та ін.
«Плуг»
У 1923 р. засновано спілку пролетарських письменників України «Гарт», яку очолив Василь Еллан-Блакитний. Членами «Гарту» були І. Микитенко, В. Поліщук, В. Сосюра, І. Сенченко, П. Тичина, М. Хвильовий та інші. «Гарт» відстоював позиції пролетарської літератури.
В Україні у 1926—1930 рр. було видано 24 томи творів письменника Володимира Винниченка (1880—1951). Такої кількості видань своїх творів, такої читацької популярності не мав жоден український письменник першої третини XX ст. Але з 1932р. становище змінилося. Твори В. Винниченка стали недоступними для українського читача.
Володимир Винниченко
В 20-ті роки значно пожвавився новаторський пошук у галузі образотворчого мистецтва. Друга половина 20-х років стала піком популярності визначного українського живописця-монументаліста і педагога, одного з основоположників українського монументального мистецтва, професора Київського художнього інституту
М.Л. Бойчука.
М.Л. Бойчука
Українські митці мали здобутки і в галузі архітектури та скульптури. Найбільш значними спорудами, створеними в довоєнний час, стали Канівський музей-заповідник «Могила Т. Г. Шевченка» (1936—1938 рр., архітектори — В. Кричевський, П. Костирко), будинки Верховної Ради Української РСР (1936—1939 рр. архітектор — В. Заболотний),
Будинки Верховної Ради Української РСР
В. Заболотний
Раднаркому УРСР (1936—1938 рр., архітектори — І. Фомія, П. Абросимов), інженерно-будівельного інституту (1938 р., архітектор — Д. Дяченко). Монументальна і монументально-декоративна скульптура збагатилась пам'ятниками Т. Шевченку в Харкові (1935), Києві та Каневі (1939) роботи російського скульптора М. Манізера (1891—1966), скульптурними портретами Т. Шевченка, І. Франка, О.Довженка, автором яких  був Г. Пивоваров.

Пам'ятник Т. Шевченку в Харкові
М. Манізера
Г. Пивоваров
Політика «українізації»
Радянська влада в галузі ідеології, культури проводила політику коренізації, яка в Україні отримала назву  українізації. Українізація передбачала підготовку, виховання і висунення кадрів корінної національності, організацію шкіл всіх рівнів, установ культури, видавництво  газет, журналів і книг українською мовою. Проведення політики українізації враховувало два аспекти:
українізація як така;
 створення необхідних
умов для всебічного культурного і духовного розвитку національних меншин.
Українізація дала позитивні результати. Якщо у 1928 році  тираж газет українською мовою становила 56 % , то у 1930 р. — 89 %. Одним з центрів українізації став Народний комісаріат освіти, який очолювали Григорій Гринько, Олександр Шумський, Микола Скрипник.

Початок наступу тоталітаризму на осередки української культури
Отже, 20-ті роки були роками зростання, піднесення і розвитку української культури, національного відродження. Але це якраз серйозно турбувало Сталіна і його оточення, тоталітарний режим в цілому.
В 30-і роки почався процес згортання українізації. Він супроводжувався посиленням боротьби проти українського національного відродження.
Однією з перших великомасштабних акцій влади, спрямованих на тоталітарне винищення української науки, культури, інтелігенції, був судовий процес, що відбувся з 9 березня по 19 квітня 1930 р. у Харкові. На лаві підсудних знаходилось 45 осіб .
 Всі вони звинувачуватись у приналежності до так званої антирадянської організації «Спілка визволення України» («СВУ»).
Це було судилище не тільки над конкретними особами, а й над цілим періодом національно-визвольної боротьби українського народу, його потягом до свободи, до можливості самому влаштовувати свою долю.

Деякі члени «Спілки визволення України»
Однією з перших установ, що зазнала головного удару, була Всеукраїнська Академія наук.
Почалися систематичні утиски української культури.
З 1933 р. репресії спалахнули з небаченим розмахом. Удар прийшовся по двох поколіннях української інтелігенції — тих, хто активно діяв до революції, й тих, хто вийшов на передній план у 20-ті роки. Саме ці покоління мали відіграти визначальну роль у процесі розвитку української культури, будівництва нації взагалі, й саме вони були винищені в першу чергу.
Про масштаби трагедії української культури свідчать такі дані: у 1930 р. друкувалося 259 українських письменників, після 1938 р. — лише 36 з них. За цей час померли своєю смертю лише 10 письменників.

Всеукраїнська Академія наук
Гинули не тільки люди, нищилися цілі напрями і художні школи.
Культурні заклади закривалися. Із бібліотек було вилучено видатні твори української науки і літератури.
На початку 30-х років починає швидко падати кількість українських видань. Коли з 1919 по 1927 р. було видано українською мовою 10218, то у 1939 р. вже тільки 1895 назв, тобто менше третини видань 1928—1929 рр.
Так, у 1950 р. українських видань було 1850, у 1980 р. — 2164, у 1985 р. — 1890, у 1986 р. — 1828 .
 Отже, український книгодрук у 80-і роки займав ті ж позиції, що і в 1939 р.

Аналогічні зміни розгорталися і в пресі. Величезні демографічні втрати, культурний занепад, посилення національного нігілізму спричинили падіння престижності всього українського, насамперед мови, культури народу.
Знання української мови ставало зовсім не обов'язковим для керівних кадрів.
Почали згортати мережі українських шкіл і переводити їх на російську мову навчання.

Нігілізм — заперечення цінностей або заперечення усталених суспільством норм , принципів , законів.
В 30-ті роки основним творчим методом радянської культури був рекомендований соціалістичний реалізм. Новий метод диктував художникам і зміст, і структурні принципи твору. Соціалістичний реалізм визнавався раз і назавжди даним, єдино-вірним і найбільш досконалим творчим методом.
Радянські письменники мали повне право хвалити радянський спосіб життя, але не мали права на найменшу критику. Всі, хто виходив за межі офіційного ідейного принципу «соціалістичного реалізму» і не бажав прославляти владу  або потрапили у сталінські табори, або були знищені.
«Розстріляне відродження».  Це фото стало символом винищення сталінським режимом української інтелігенції.
Ця сторінка національної культури увійшла в українську історію під назвою «Розстріляне відродження».
Серед жерт опинилися М.Куліш, В. Поліщук, Г.Косинка, М. Зеров, В. Бобинський, О.Мандельштам, М. Гумільов, В. Стус. Були скалічив творчі долі таких талановитих митців, як П.Тичина, В. Сосюра, М.Рильський, О. Довженко.
Деякі представники «розстріляного відродження»

Яловий Михайло
(Юліян Шпол)
Хвильовий(Фітільов)
Микола
Куліш Микола

Поліщук Валер'ян
Косинка (Стрілець)
Григорій
Зеров Микола
Влизько  Олекса
Свідзинський  Володимир
Юрій  Вухналь
(Іван Ковтун)

Полювання на українську інтелігенцію продовжувалось і в 40-х роках. В 1943 р. за сценарій фільму «Україна в огні» попадає в немилість О. Довженко, якому забороняється поселятись в Україні.

Основний наслідок цієї доби — фізичне й духовне знищення найскравіших представників національної інтелігенції. Тільки в 1934—1938 рр. було репресовано більше ніж половину членів та кандидатів у члени Спілки письменників України.
Культурні здобутки та втрати в 40—80-х роках XX ст.
Гостро стояло питання підготовки кадрів із середньою спеціальною та вищою освітою. Для його вирішення відбудовувалася мережа відповідних навчальних закладів, гуртожитків. Визначними подіями у культурному житті республіки було відновлення роботи Київського, Харківського, Одеського державних університетів, відкриття в 1945 р. першого в історії Закарпаття Ужгородського університету. За післявоєнне п'ятиріччя відновилась робота всіх вузів України, яких у 1950 р. налічувалося 160. Під час відродження наукових установ особлива увага приділялася відновленню діяльності центру української науки — Академії наук УРСР.
Будинок Академії наук УРСР
Під час Другої світової війни всю територію України було окуповано німцями. Радянській владі, яка повернулась в Україну, необхідно було не тільки відбудувати зруйновану промисловість, а й відновити систему освіти, роботу наукових закладів, культурних установ.
Разом з тим, в цей період продовжувала діяти тоталітарна сталінська ідеологія. Починаючи з 1946 р., офіційним теоретиком партійної лінії в питаннях ідеології та культури Андрієм Ждановим було підняте питання про «ідеологічну чистоту пролетарської культури».
В Україні «ждановщина» набрала форм гострої критики «українського буржуазного націоналізму» і «буржуазного космополітизму» — теорії про всесвітній характер людського громадянства. Почалося відверте цькування М. Рильського Ю.Яновського, І. Сенченка. У 1946 р. була заборонена шкільна «Читанка» лише за те, що в ній Київ був віднесений до найбільших міст СРСР.
А. Жданов
Особливої жорсткості морально-політичний тиск на творчу інтелігенцію набув у 1947 р. під час короткого перебування на посаді першого секретаря  України найближчого прибічника Сталіна  Л. Кагановича.

Л. Каганович
У 40—50-ті роки діячами літератури і мистецтва було створено чимало творів, що залишили помітний слід у художній культурі українського народу. Плідно працювати в цей час Олександр Довженко, Павло Тичина, Максим Рильський, Юрій Яновський, Петро Панч, Натан Рибак, Юрій Смолич, Володимир Сосюра, Остап Вишня, Андрій Малишко, Леонід Первомайський, Олесь Гончар.
Зусиллями талановитих митців України розвиваються театральне, музичне, образотворче мистецтво та кіно. У театрах України працювали талановиті актори М.Литвиненко-Вольгемут, З. Гайдай, М.Гришко, І. Паторжинський, Ю. Лавров, М. Романов, А. Бучма, Є. Пономаренко, Ю.Шумський.
Багато суперечностей зазнала культура і духовне життя в Україні за часів хрущовської «відлиги». Процес реабілітації торкнувся тільки репресованих діячів більшовицької , а про реабілітацію українських небільшовицьких політичних та культурних діячів не йшлося. Разом з тим було перевидано «Словник української мови» Б. Грінченка, великі торжества пройшли з нагоди 100-річчя від дня народження І. Франка. З 1957 р. почали виходити такі журнали, як «Радянське право», «Економіка Радянської України», «Народна творчість та етнографія», «Український історичний журнал». Було створене Міністерство вищої освіти УРСР, здійснено, щоправда непослідовно, спробу провести українізацію університетів.
«Словник української мови» Б. Грінченка
Відли́га — неофіційна назва періоду історії СРСР, що розпочався після смерті Й. Сталіна. Його характерними рисами були певний відхід від жорсткої Сталінської тоталітарної системи, спроби її реформування в напрямку лібералізації, відносна демократизація, гуманізація політичного та громадського життя.
Наприкінці 50-х — на початку 60-х років розквітає талант одного з найяскравіших українських поетів, «лицаря українського відродження» Василя Симоненка. У 1962 р. побачила світ перша творча ластівка — його поетична збірка віршів «Тиша і грім». Згодом вийшла друком збірка «Земне тяжіння».
Стрімко, буквально блискавкою увірвалася в українську поезію одна з найбільш обдарованих представниць «шістдесятництва» Ліна Костенко. Вірші поетеси вирізняла неординарність, просторовість роздумів, критичні оцінки багатьох подій. Справжнім шедевром став надрукований у 1980 р. віршований роман Ліни Костенко «Маруся Чурай».

Український авангард
Авангардизм– умовний термін, на означення загальних новаторських напрямів у художній культурі 20 ст., для яких характерні прагнення докорінно оновити художню практику, пошук нових, незвичних засобів вираження форми і змісту творів. Особливістю авангарду є не тільки прагнення до розриву з художньою традицією минулого, її образною системою та виражальними засобами, але й активний, революціонізуючий суспільство протест, який потребує переоцінки духовних цінностей та нового сприйняття і бачення світу. Ці риси дають можливість деяким митцям і теоретикам вважати Авангард «метаісторичним явищем».
У сучасному мистецтвознавстві під загальною назвою «Авангардизм» об’єднано такі різні мистецькі течії, як кубізм, експресіонізм, абстракціонізм, футуризм, дадаїзм, сюрреалізм та ін.

Проте термін «Авангардизм» ще не вказує на особливі творчі методи цих течій, їхню стильову відмінність (напр., тенденції «холодної» абстракції П. Мондріана чи «неоман’єризм» сюрреалістичних творів ;С.Далі).
Духовні засади авангардистів у художній практиці часто поєднуються з соціальним протестом проти існуючих вад   дійсності, її вже усталених цінностей, клішованої масової культури та культу «академічної краси».
П. Мондріан
С.Далі
Авангардне мистецтво народжує не політичний мітинг, демонстрацію чи бунт, а створює і розігрує перформанс на ці теми. До 70-х років авангардне мистецтво претендувало на новітність, а у свій постмодерністський період, відроджуючи історичні стилі. На художніх виставках 60—70-х років було представлено твори, що штучно відтворювали реальні технічні вироби та імітували реальні ремесла (вироби слюсарів, теслярів, годинникарів тощо). В образному вигляді створювався світ практичної праці. Авангардне мистецтво створило зовсім новий власний образний світ. Воно звернулося до явищ, яких не вміло бачити, розуміти і віддзеркалювати "вишукане мистецтво".
«ТРИ ФІГУРИ В ПОЛІ». 1913 рр
Казимира Малевича
Перфо́рманс — одна з форм акціоністського мистецтва, де твором вважають дії автора, за якими глядачі спостерігають у режимі реального часу.
Авангард — це завжди «життєвий настрій», активна експансія назовні, перевлаштування життя, тому він дуже оптимістичний, життєствердний. Тільки оптиміст може претендувати на можливість описати неопи-суване, вийти за межі раціонального. Авангард ірраціональний і водночас докорінно раціоналістичний. Митець авангарду прагне до влади над магією підсвідомого шляхом систематичного вивчення безсвідомо уживаних мистецтвом прийомів впливу, але в той самий час він сам творить у владі підсвідомого, ірраціонального.
Експансія — розширення сфери панування, впливу, поширення чого-небудь за початкові межі
Київ, Фунікулерівська вулиця,1911 р
Олександри Екстер
Авангард в образотворчому мистецтві
На початку XX ст. у галузі живопису й графіки активно працювали майстри, більшість із яких здобули європейську освіту: О. Мурашко, О.Новаківський, П.Ковжун, М. Сосенко, М. Бойчук. Розвиток живопису в Україні у післяреволюційні роки відзначався боротьбою художніх напрямів і течій. Поряд із тими, хто перебував на позиціях традиційного реалізму, працювали прихильники футуризму, формалізму. У Західній Україні працювали художники: І.Труш, О.Курилас. На Всеукраїнських художніх виставках експонувалися твори О.Шовкуненка (цикл «Одеський суднобудівний завод»), Ф.Кричевського («Мати», «Довбуш»), В. Коровчинського («Селяни»).
Справжнім центром авангардного мистецтва став Київський художній інститут. У 1920-і pp., крім Української Академії мистецтва, у Харкові та Одесі було організовано мережу державних художніх музеїв.

Фундатори Української академії мистецтва.
Київський художній інститут

«ЖЕНЦІ». 1912 — 1913 рр.
Казимира Малевича

КІННОТА. 1932 р.p
Казимира Малевича

Борис Косарев

Борис Косарев

Василій Єрмілов. Червона Україна. 1920р

Ескіз костюма «Фаміра Кифаред». Менада,1916.
Олександра Екстер.

Три дами з собачкою.1910 р.
Олександри Екстер

Пилярі.1927р.
Олександр Богомазов

Портрет Ларионова 1913.рр
Наталья Гончарова
Авангардизм у літературі
Авангардизм у літературі — це явище, що виникає періодично як реакція на певні процеси в суспільстві та в самій літературі. Це течія модернізму, його складова частина. У західноєвропейській літературі авангард після 20-х pp. активізувався в 60-ті pp.; у 80—90-ті pp. — у українській літературі. У 20-ті pp. в Харкові існувала літературно-мистецька група «Авангард», очолювана В. Поліщуком.

В. Поліщуком
Поетика авангардизму надзвичайно різноманітна, спільним для всіх митців є прагнення до найсміливішого й найхимернішого експериментування. Молоді поети порушують усі раніше прийняті норми й щодо тем, і щодо стилю, і щодо мови ,
 не визнаючи жодних канонів чи обмежень. Поезія зараз часто не має рими, розміру, пунктуації, поділу на окремі слова, речення. Спостерігається зумисне зміщування ієрархії стилів і цінностей, поетизація банальностей, свідома руйнація стереотипів поетики — одне слово, «стилістичне розбишацтво».
Працюючи над проектом я дізналася :
яким був розвиток української культури XX ст.;
про національно-державного відродження;
про відкриття українських шкіл та розвиток української освіти ;
що 20-ті роки характеризувалися бурхливим розвитком української літератури та мистецтва;
 в 30-х роках  почався процес згортання українізації;
про систематичні утиски української культури;
що зусиллями талановитих митців України розвиваються театральне, музичне, образотворче мистецтво та кіно.
Я ознайомилася з представниками «розстріляного відродження», членами «Гарту» та «Плуг» та іншими громадянськими діячами.
Я  вважаю що ознайомившись з моєю презинтацією  ви дізналися  більше  про  українське  Відродження початку XX ст та про  український авангард.
Висновок
Відповідь
Вікторина
Питання 1
Відповідь
Питання 2

Відповідь
Питання 3

Відповідь
Питання 4

Відповідь
Питання 5

Відповідь
Питання 6

Відповідь
Питання 7

Відповідь
Питання 8

Відповідь
Питання 9

Відповідь
Питання 10

Відповідь
Питання 10

Відповідь
Питання 11

Використана література
http://pidruchniki.ws/istoriya/tendentsiyi_natsionalno-kulturnogo_vidrodzhennya_ukrayini
http://www.ebk.net.ua/Book/synopsis/kulturologiya/part1/003.htm
http://ua.coolreferat.com/%D0%90%D0%BD%D0%B0%D0%BB%D1%96%D0%B7_%D1%80%D0%BE%D0%B7%D0%B2%D0%B8%D1%82%D0%BA%D1%83_%D1%83%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%D0%B0%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D0%B3%D0%B0%D1%80%D0%B4%D1%83_%D1%87%D0%B0%D1%81%D1%82%D1%8C=4
http://www.ebk.net.ua/Book/cultural_science/zakovich_kulturologiya/part3/332.htm
http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A3%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%97%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D0%B0%D0%B2%D0%B0%D0%BD%D0%B3%D0%B0%D1%80%D0%B4
https://sites.google.com/site/dryzhuk911/home/58-ukraienskij-avangard-i-evropejska-hudozna-kultura-kinca-xix---pocatku-xx