title: Презентація на тему «Поводир»

text:
Поводир
Зробила учениця 9-б класу СЗШ № 78 м. Львова Пушак  Юлія
  Поводир, або Квіти мають очі
«Поводир» (англ. The Guide) — український історичний драматичний фільм режисера і сценариста Олеся Саніна
в основу сюжету якого покладено мандри Радянською Україною  американського хлопчика та українського сліпого музики напередодні та під час Голодомору
Робота над стрічкою тривала з 2012р. Державною агенцією з питань кіновиробництва на створення фільму було профінансовано 16,6 млн грн. Світова прем'єра фільму відбулася на Одеському міжнародному кінофестивалі 16 липня 2014 року. 9 вересня 2014 року Український Оскарівський комітет обрав фільм «Поводир, або Квіти мають очі» представляти Україну у номінації «Найкращий фільм іноземною мовою» на здобуття премії «Оскар» 2015 року
Існує спеціальна версія стрічки з тифлокоментуванням для незрячих людей
Сюжет
Події фільму відбуваються у 1932-1933-х роках в УРСР у часи індустріалізації, колективізації та напередодні і під час Голодомору й репресій представників Розстріляного відродження. Американський інженер Майкл Шемрок разом зі своїм десятирічним сином Пітером приїздить до Харкова працювати в якості іноземного спеціаліста, де закохується в актрису Ольгу Левицьку. В Ольгу також закоханий уповноважений комуністичною владою Володимир, який всіма силами намагається позбутися більш удачливого конкурента.
 Випадково до рук Шемрока потрапляють секретні документи про заплановане радянською владою масове вилучення продовольства та супутні репресії, через що він гине
Син Майкла стає випадковим свідком убивства батька. Документи знаходяться серед особистих речей Пітера. Пітеру дивом вдається втекти від переслідувачів — завдяки сліпомубандуристові Івану Кочерзі. Хлопчик пристає до сліпого і стає його поводирем. У минулому Іван був командиром роти армії УНР отримав поранення в голову і осліп. Кочерга вчить Пітера ремеслу поводиря, знаходить документи і намагається особисто передати документи в Москву. Комуністичні спецслужби активно розшукують Пітера і документи.
Взимку 1932–1933 років під час подій Голодомору кільце пошуку звужується і Пітера майже ловлять, проте Кочерга, жертвуючи своєю свободою, допомагає хлопчикові сховатися. Пітер дістається Харкова і, приєднавшись до групи безпритульних, потрапляє в свою колишню квартиру, де зустрічає Ольгу. Взимку 1933 року сліпого Івана Кочергу разом з іншимикобзарями страчують під Харковом.
Пітер намагається запобігти загибелі кобзарів, проте це йому не вдається. Згодом Пітеру вдається врятуватися і виїхати з СРСР на батьківщину. Пітер лишаться єдиним живим свідком тих трагічних подій
Історичність подій
Основою сюжету кінострічки є міфічний З'їзд кобзарів та їх розстріл, про які не лишилось документальних свідчень.
 За припущенням українського журналіста Вахтанга Кіпіані, історія про розстріл кобзарів є наслідком зникнення з базарних площ містечок та сіл в 30-ті роки сліпих співців, котрих, швидше за все, масово заарештовували як порушників закону про заборону бродяжництва та жебрацтва
Пам’ятний знак репресованим кобзарям, бандуристам, лірникам у Харкові
Дякую за увагу


title: Презентація на тему «Кепки»

text:
Кепки
Плахотной В.
История кепок и бейсболокСПОРТ
Первые шапки с козырьками, похожие на современные бейсболки, появились в Бруклине у команды Brooklyn Excelsiors еще в 1860 году.
Прейскуранты первых бейсбольных кепок. На иллюстрациях видны все разновидности бейсболок до того, как они пришли к единому стандарту.
Составные части бейсболки
Сетка

Логотип

Козырек

Люверсы

Шов

Застежки

Виды кепок и модификации бейсболок
ПЯТИПАНЕЛЬНАЯ КЕПКА5-panel Cap
Носят их обычно с прямым козырьком, который зачастую отличается от основной части кепки по цвету или даже ткани.
БЕЙСБОЛКАBaseball / Needle Hat
Бейсболки принято носить, сгибая козырек. Свой логотип производитель обычно располагает спереди кепки на двух передних ее частях, куда изначально всегда помещали лого команды, в которой играл носивший ее спортсмен.
ВЕЛОСИПЕДНАЯ КЕПКАBicycle Cap / Casquette
Козырек на велосипедных кепках никогда не сгибают, но часто поднимают наверх. Также велосипедные кепки делают специально из тонкого материала, чтобы поверх них можно было надеть шлем.
ПРЯМОЙ КОЗЫРЕКFitted Hat
Это аналог бейсбольной кепки но с прямым козырьком. Такие кепки в основном носят люди относящиеся к хип-хоп культуре. Кепка не должна сильно прилегать к голове но и не должна быть большой.

КЕПКА ДАЛЬНОБОЙЩИКА Trucker Hat
Такие кепки нужно подбирать и носить так, чтобы они визуально казались выше головы, а не натягивать до конца.
ВОЕННАЯ КЕПКАField Cap / Patrol Cap
Так как пользуются такими чаще военные или охотники, в качестве основной расцветки этого вида кепок часто выбирают камуфляж. Иногда их шьют с дополнительными отвисающими частями по краям в расчете на то, что использовать кепку будут по назначению.
БИНИBeanie
Визуально бини — это просто шапка с козырьком, но шьют ее по тому же принципу, что и бейсболки. Козырек на бини обычно делают очень небольшим, как у велосипедных кепок.


title: Презентація на тему «Прогресивні методи та технології у навчанні: досвід впровадження»

text:
“Прогресивні методи та технології у навчанні: досвід впровадження”.
Англійська мова
Мультимедійні Технології
.
Сукупність візуальних, аудіо- та інших засобів відображення інформації, що інтегровані в інтерактивному програмному середовищі.
Мультимедійні технології сьогодні є найбільш модним напрямом використання інформаційно-комп'ютерних технологій у сфері освіти.
Мультимедійні засоби навчання дозволяють:
Підвищити інформативність уроку;
Стимулювати мотивацію навчання;
Підвищити наочність навчання за рахунок структурної надмірності;
Здійснити повтор найбільш складних моментів уроку;
Організувати увагу аудиторії у фазі її біологічного зниження за рахунок художньо-естетичного виконання слайдів-заставок або за рахунок доцільно застосованої анімації та звукового ефекту;
Здійснити повтор матеріалу попереднього уроку;

Види навчальної діяльності учнів:
Тренувати правопис;
Вивчити лексичний матеріал;
Удосконалювати розуміння
     аудіотексту;
Розвивати техніку читання;
Вивчити граматику;
Навчатися писемного мовлення;
Тренувати вимову.
Мультимедійна презентація
Зручний і ефективний спосіб надати учневі інформацію про навколишній світ. Презентація поєднує динаміку, звук, барвисте зображення, що значно покращує сприйняття інформації.
Переваги презентації:
Переглядаючи презентацію, дитина швидше і краще запам'ятовує інформацію.
Учень вчиться об'єднувати картинку і звук в одне ціле.
Учень вивчає звуки, повторює слова за диктором.
Формується цілісне уявлення про світ.
Розвивається система образного мислення.
Прийоми з моєї практики, що дозволяють наповнити уроки яскравими емоціями.
.
Намалюй диктант.
.
Гра: Відгадай однокласника.
.
Вправа – Говори, що ти робиш.
.
Проведи екскурсію.
.
Прикріпи хвіст ослику.
.
Прийоми та методи для розвитку компетенцій письма.
.
.
Словниковий шторм;
Диктант-малюнок;
Диктант-переказ;
Самодиктант;
Написання листа;
Гра у кросворд;
Написання коротких оповідань, есе творів.

ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!
.


title: Презентація на тему «Архитектурное бюро»

text:
Архитектурное бюро
Бизнес-план
Илюк Ирина
11-А класс
Город как совокупность архитектурных проблем
Как себе представляет современный город человек, осмысливающий, как открыть архитектурное бюро? Возможно не так, как вы? Ему бросается в глаза сразу же вся проблематика. Городские улицы, утратившие функцию коммуникации, в облике которых ощущается дефицит комфорта для среднестатистического жителя. Площади, созданные для демонстраций и парадов, представляющие собой каменные пустыри в будние дни.
В облике городов утеряна концепция устойчивой архитектуры. Злободневно звучит проблема общественных пространств. Очевидно, что все это следует переориентировать так, чтобы городская архитектура максимально соответствовала понятиям людей о безопасности и комфорте, максимально способствовала разнообразной социальной активности людей.
Архитектурные услуги
Рынок архитектурных услуг Украины огромен и к тому же находится в стадии формирования, что особенно ощущается в больших городах. Наряду с высокой конкуренцией, архитектурные услуги предоставляются архитекторами также без предпринимательской регистрации.

Почему выгоден архитектурный бизнес?
Этот бизнес не требует закупки сырья или товара. Его движущей силой является интеллект сотрудников: архитекторов и дизайнеров и их профессиональный авторитет у клиентов. Налаженный бизнес при идеально работающем персонале нередко определяет рентабельность, достигающую 200%.

Фигуранты: архитекторы и бизнесмены
Совершенно очевидна перспективность дальнейшего изменения вектора развития данной сферы. С ростом благосостояния населения возрастает и спрос на эстетичное преобразование его среды проживания. Все больше талантливых архитекторов хочет основать беспроигрышный бизнес, основанный на их квалификации и коммуникабенльности.
Их интересует, как открыть архитектурное бюро. Но, с другой стороны, этот же вопрос является насущным для многих инвесторов, заинтересованных в том, чтобы выгодно инвестировать свои средства в динамичный архитектурный бизнес, ежегодно растущий на 30%. Получается классическая ситуация: кто кого. Или востребованному архитектору удается стать успешным предпринимателем, или предпринимателю удастся нанять успешных архитекторов, приведших к нему клиентуру.

Частные архитектурные компании на архитектурном рынке
На российском рынке архитектурных услуг за крупные заказы отчаянно конкурируют государственные, муниципальные и частные организации. Впрочем, существуют и проблемы: далеко не всегда наиболее талантливые и достойные архитекторы получают госзаказ (этот вопрос мы поднимем позже).
Но мы не будем рассматривать архитектурные компании разных форм собственности. Предметом рассмотрения в данной статье является частная архитектурная компания.
Представим себе типовой прагматичный бизнес-план архитектурной фирмы.
Начинать – не с нулевой планки
За создание коммерческих архитектурных бюро обычно берутся специалисты, «имеющие свое имя» и обслуживающие определенный круг клиентуры. В этом случае оснархитектурную творческую деятельнователю-профессионалу, имеющему индивидуальную лицензию на ость, достаточно предпринимательство.
Если же таковой не имеется, то учреждается юридическое лицо, которое должно получить лицензию на выполнение проектных и строительно-ремонтных работ. Персонал этой организации должен соответствовать критериям квалификации и производственного опыта. Организация, владеющая лицензией, проверяется надзорными архитектурным органами.

Доходы архитектурного бюро
Своеобразной «форой» для архитектурного бизнеса является профессионализм сотрудников бюро. Его признаком является одновременное, вместе с открытием бизнеса, получение серьезного и весомого уровня спроса. Важно, чтобы сотрудников-архитекторов в городе знали и к ним шли. Если же персонал «нулевой», то придется месяца два работать до достижения точки безубыточности и год-полтора – до достижения адекватной рентабельности.
При опытном персонале уже на второй месяц работа принесет архитектурному бюро прибыль, а инвестиции полностью окупятся через 3-4 месяца. Если в основном поступают крупные заказы на проекты, то компании есть смысл работать как архитектурно-планировочное бюро.
Для подтверждения вышесказанного приведем некоторые тарифы московских архитектурных бюро при проектировании жилого фонда: дизайн интерьера – 50$ за м2, дизайн-проект 200$ за м2, авторский надзор принесет комиссию в 1000 $ за месяц.
Примеры цен за архитектурные услуги
Выбираем специфику бизнеса
Естественно, что каждая архитектурная компания будет стремиться стать лидером в своем рыночном сегменте. Это правильная стратегия для максимизации прибыли. На развитом рынке мегаполисов, в условиях строительного бума лидерство предполагает определенную специализацию архитектурных организаций.
Открыв бизнес, следует подумать о специализации. Поэтому стоит детально и объективно оценить квалификацию персонала архитектурного бюро, соразмерив ее со спецификой рынка. Обычно выбирается сфера деятельности, в которой сотрудники имеют реальный многолетний опыт.
Архитектурные бюро – виды специализаций
Архитектурно-планировочное бюро занимается разработкой комплекса проектных документов, таких как генплан, архитектурно-строительный, отопительно-вентиляционный, водопроводно-канализационный разделы, а также планирование электроснабжения, технологического, организационно-строительного обеспечения. По всем этим разделам также готовятся сметы.
Архитектурно-дизайнерское бюро по заказу клиента предоставляет ему решение жилых и ландшафтных интерьеров, выраженное в дизайн-проекте, сообразно объективной возможности и пожеланиям заказчика. При этом специалистами подбирается оптимальная концепция, стилистическое решение, колористика. Определяются отделочные материалы, соответствующие посильному для клиента отношению цена/качество.
Архитектурно-производственное бюро специализируется на разработке комплексной проектной документации производственных зданий (генерального плана объектов, инженерных сетей и систем, технологических зданий). Занимается эта организация и генпланами жилых домов для персонала, но «вдогонку» за планированием их производственных зданий.

Выбор сфер обслуживания
Внимание начинающих предпринимателей заслуживает опыт работы действующих архитектурных компаний. Очевидно, что прежде чем задаваться вопросом о том, как открыть архитектурное бюро, следует четко представить себе приоритетные сферы будущей работы. По статистике, они выглядят следующим образом: жилой фонд — 25 %; инновационные проекты новых предприятий, публичных мест — 2–5 %; офисная недвижимость — 20 %; ресторанный бизнес — 10 %; сфера услуг — 2–3 %; торговая недвижимость — 5–7 %; универсальный подход, обслуживание всех заказов — 30 %.

Вывод
Какие перспективы имеет архитектурный бизнес? Этот вопрос активно обсуждался на I съезде Национальной палаты архитекторов, состоявшемся 22.11.2013 г. Несомненно, бизнес в этой сфере востребован и активен.
Противоречий также хватает. А они, как учит нас история, являются отправными точками развития. Возможно поэтому проницательных предпринимателей все чаще интересует вопрос о том, как открыть архитектурное бюро.
 Во-вторых, предстоит создать (в т.ч. и для архитектурных бюро) прозрачные условия конкуренции за госзаказы градостроительства (а это 58% рынка архитектурных услуг).

Реклама


title: Презентація на тему «Bon Jovi»

text:
Bon jovi-амреканська рок група сформована 1983 році в Ню Джерсі.
Bon Jovi входять вокаліст Джон Бон Джові гітарист Річі Самбора, клавішник Девід Брайан, барабанщик Тіко Торрес.
Jon Bon Jovi
Richie Sambora
Tico Torres
David Bryan
Джон Бон Джові (народився 2 березня 1962), американський музикант, співак, автор пісень і актор, найбільш відомий як засновник і соліст рок-групи Bon Jovi, яка була названий на його честь. За свою кар'єру він випустив 2 сольні альбоми і 11 студійних альбомів зі своєю групою, яка на сьогоднішній день продала більше 130 мільйонів альбомів по всьому світу.
Стівен Річард "Річі" Самбора (нар. 11 липня 1959), американський рок-гітарист, продюсер, музикант, співак, і автор пісень, є давнім гітарист рок-групи, Bon Jovi. Він і фронтмен Джон Бон Джові сформувли найбільшу частку пісень групи. Він також випустив два сольні альбоми: Stranger in This Town в 1991 році, і Undiscovered Soul в 1998 році.
Гектор Семюел Жуан "Tico" Торрес (народився 7 жовтня 1953) американський барабанщик і перкусіоніст рок-групи Bon Jovi. Є молодшим очасником Bon Jovi. Йому було тридцять, коли він приєднався.
Девід Брайан (народився 7 лютого 1962) є клавішник рок-групи Bon Jovi. Він також є автором успішного бродвейського мюзиклу Memphis.
Протягом всієї своєї кар'єри, група випустила 11 студійних альбомів, 3 альбоми компіляції і 1 концертний альбом, і продали 130 мільйонів платівок по всьому світу. Вони провели понад 2600 концертів у більш ніж 50 країнах світу вже більше 34 мільйонів шанувальників, і були введені у Великобританії Music Hall of Fame в 2006. Група також була удостоєний премії за заслуги на церемонії American Music Awards в 2004 році.
Bon Jovi Tour (1984)7800 Fahrenheit Tour (1985)Slippery When Wet Tour (1986–87)New Jersey Syndicate Tour (1988–90)Keep the Faith Tour (1993)I'll Sleep When I'm Dead Tour (1993)Crossroad Promo Tour (1994)These Days Tour (1995–96)Crush Tour (2000)One Wild Night Tour (2001)Bounce Tour (2002–03)Have a Nice Day Tour (2005–06)Lost Highway Tour (2007–08)The Circle Tour (2010)Bon Jovi Live (2011)
The band became known for writing several rock anthems and achieved widespread recognition with their third album, Slippery When Wet, released in 1986.
Підготувала:       Подворна г.


title: Презентація на тему «Джон Кеннеді» (варіант 7)

text:
Джон
Кеннеді

Джон Фітцджеральд Кеннеді народився о 3 ночі 29 травня 1917 р. у місті Бруклайн, штат Массачусетс. Його назвали на честь Іоанна Богослова та батька Рози. Він походив з багатої ірландської сім'ї, в якій було дев'ять дітей. Його батько, Джозеф Кеннеді (1888-1969), був відомим політиком, близьким радником президента Франкліна Рузвельта, послом США у Великій Британії (1938-1940). Мати - Роза Елізабет Фітцджеральд (1890-1995), була найстаршою дочкою мера міста Бостон Джона Френсіса Фітцджеральда (1863-1950). Усі 4 його бабусь та дідусів були дітьми іммігрантів з Ірландії.
У сім'ї Джона називали «Джеком». Він мав 3 братів: Джозефа «Джо», який загинув під час Другої світової війни, Роберта «Боббі» та Едварда «Теда». Двоє останніх пішли у політику та підтримували Джона під час його президентської каденції. Також він мав п'ять сестер: Розу Мері (1918-2005), Кетлін Еґнес (1920-1948), Юніс Мері (1921-2009), Патрицію Хелен (1924-2006) та Джин Енн (нар. 1928).
Навчався в школі Чоат, а згодом в Гарвардському університеті, який закінчив з відзнакою в 1940 р.
За 2 роки до вступу США у війну, поступив на службу у воєнно-морський флот. Був двічі нагороджений за відвагу.
Після закінчення Другої світової війни, Джон бажав стати журналістом, тому він влаштувався на роботу в одну з газет. Але у його батька були інші плани щодо сина. У 1946 році Джон почав передвиборчу боротьбу за місце у Палаті представників Конгресу США у Бостоні, штат Массачусетс. Завдяки підказкам батька, Джон повторював у кожному виступі історію свого подвигу в південній частині Тихого океану, розповідав про героїчну загибель свого старшого брата Джо (пілота ВПС Сполучених Штатів Америки під час Другої світової війни) над протокою Ла-Манш у серпні 1944 року, чим забезпечив собі широку підтримку електорату. Навіть його мати Роза забезпечувала зростання популярності сина, запрошуючи на чай дружин політиків з передвиборчого оточення Джона. Так створювався образ дружньої, люблячої сім'ї, що сприяло збільшенню популярності Кеннеді. Його батько витрачав величезні суми грошей для підтримки політичних союзників сина. У грудні 1946 року він став депутатом Палати представників від Демократичної партії. Пізніше він переобирався ще 2 рази.
Тільки перед початком балотування у Сенат, Джон став приділяти більше уваги своїй політичній програмі і проявляти зовнішню активність. Щоб заявити про себе на міжнародній арені, Джон відправився у подорож по країнах світу, зустрівшись з президентом Югославії Йосипом Брозом Тіто, з Папою Римським Пієм XII, з ізраїльським прем'єр-міністром Давидом Бен-Гуріоном, прем'єр-міністром Індії Неру та іншими лідерами. У 1952 році він почав свою передвиборчу боротьбу за місце в Сенаті від штату Массачусетс і переміг. Це було початком його боротьби за президентський пост.
12 вересня 1953 Кеннеді одружився на Жаклін Бувье, відомій красуні і законодавцеві мод, яка працювала фотокореспондентом газети «Вашингтон Таймс». Вони познайомились на весіллі спільного знайомого, коли Джон ще не був сенатором, а Жаклін навчалася в університеті. Від Жаклін у них було четверо дітей, з яких двоє померли незабаром після пологів; вижили дочкаКеролайн і син Джон, який загинув в авіакатастрофі у 1999 р. Їх шлюб протримався трохи більше 10 років, поки Джон не був вбитий. Згодом, Жаклін, після загибелі Кеннеді, вийшла заміж за Аристотеля Онассіса.
Відношення до Джона у його рідній партії було неоднозначним. Старші діячі, такі, як Ліндон Джонсон, не підтримували його, стверджуючи, що він у Сенаті за багато років не зробив нічого значного.
На початку своєї політичної кар'єри Кеннеді дуже гостро реагував на амбіційність батька та його постійні поради заявляючи:
Мій батько, як черевомовець, а я — маріонетка у його руках.
Але з часом він втягнувся у політичну гру, і думка про президентство перестала його лякати. Навіть більше, Джон захотів стати президентом.
 Спочатку, він намагався стати кандидатом у віце-президенти від демократів на майбутніх президентських виборах, але місце було віддано сенатору від штату Теннессі Естесу Кевоферу. Після цієї поразки він відвідав 150 міст у рамках кампанії підтримки кандидата від демократів Едлая Стівенсона. На президентських виборах 1956 року республіканець Ейзенхауер переміг Стівенсона, але брати Кеннеді набралися чималого досвіду передвиборчої боротьби.
У січні 1960 року Кеннеді офіційно заявив про свій задум балотуватися у президенти США. Для цього йому потрібно було висунути свою кандидатуру на з'їзді Демократичної партії. Кеннеді, не маючи достатніх зв'язків і підтримки з боку серйозних політиків, став часто з'являтися у телепрограмах, виступати на радіо, широко використовував засоби масової інформації для прямого спілкування з народом.
Нарешті, 8 листопада 1960 року, Джон Кеннеді переміг з надзвичайно малою різницею голосів, а саме, 34 млн. 220 тис. 984 голоси за Кеннеді проти 34 млн. 108 тис. 157 голосів за Ніксона. Сполучені Штати вперше за свою історію обрали президента-католика ірландського походження.
20 січня 1961 року Джон Кеннеді склав присягу і став таким чином 35-м президентом США. Хоча церемонія інавгурації проходила у сильний мороз, промова Джона Кеннеді була досить емоційною. Новообраний Президент США закликав своїх громадян бути активними, сказавши: «Не запитуйте, що Ваша держава може зробити для Вас, запитуйте, що Ви можете зробити для Вашої держави». Також він закликав народи світу об'єднатися щоби побороти «спільних ворогів людства: тиранію, бідність, хвороби та війну як таку».
Спершу, Кеннеді потрібно було сформувати нову адміністрацію, тобто призначити близько 1200 чиновників разом із членами уряду. Він відразу став призначати на високі посади людей, які бажали з ним співпрацювати. До того ж, Кеннеді вирішив заспокоїти республіканців, тому на своїх місцях залишилися Аллен Даллес (голова ЦРУ) та Едгар Гувер (голова ФБР).
Демократ Кеннеді, на відмінну від республіканців і колишньої адміністрації президента Ейзенхауера, зібрав у Білому домі команду з молодих, освічених та амбіційних людей. Вони склали штат радників президента, а також зайняли декілька важливих посад. Віце-президентом, за підсумками з'їзду Демократичної партії, став Ліндон Джонсон, який не дуже комфортно почував себе у команді президента. Відносини між Джонсоном та Кеннеді складалися непрості.
Внутрішня політика
Молодому урядові та Кеннеді потрібно було вирішити питання зовнішньої політики, досліджувати науку та космос, вирішувати проблеми, що назріли в американському суспільстві. На початку 1960-х років у Сполучені Штати прийшов період реорганізації та змін. У економіці з'явився спад, що негативно відобразилось на суспільному настрої. Було очевидно, що Америка потребувала нового лідера, який би зміг правити країною у нових умовах. А політика «нових рубежів» включала в себе проведення реформ в усіх основних сферах життя, в тому числі у освіті та охороні здоров'я; вирішення таких гострих проблем, як безробіття, житлове питання, расова дискримінація. Припускалося значно розширити космічну програму Сполучених Штатів заради того, щоб побороти відстань від СРСР.
Економіка
Прихід Кеннеді до влади збігся у часі із фазою циклічного підйому у економіці. Однак президенту та його адміністрації довелося зіткнутися із певними економічними ускладненнями. Зокрема, державний бюджет США 1961 року був першим дефіцитним бюджетом в історії економіки Штатів, не враховуючи роки війни та періодів економічних криз. До весни 1962 року ситуація ускладнилась ще й тим, що рівень безробіття, що перед цим стрімко спадав, зупинився на позначці у 5,5%, а в травні цього ж року відбулося найбільш різке з часів Великої депресії падіння курсу акцій на біржі. Однак, поступово ситуацію вдалося владнати і вже державний бюджет США 1962 року був першим в історії країни, що сягнув позначки у більш ніж 100 млрд. доларів. Зростання ВВП у період президентства Кеннеді досягло в середньому 5,5% на рік, водночас вдалося знизити рівень безробіття за умови, щоінфляція не перевищувала 1% на рік. Промислове виробництво зростало на 15%, а продажі транспортних засобів - на 40% на рік. Такий рівень зростання цих показників продовжувався до 1969 року й так і не був повторений впродовж такого довгого періоду часу.
Громадянські права
Заява президента Кеннеді про «політику нових рубежів» підсилила боротьбу темношкірих за рівні громадянські права з білими. Президент розумів, що його підтримка афро-американського руху призведе до вагомого зниження його популярності у південних штатах, де расова дискримінація була особливо сильною. Але він розумів, що рух за рівноправність буде лише збільшуватись. Кеннеді розраховував на те, що його віце-президент Джонсон, який був більш консервативним та поміркованим, дозволить зберегти традиційний електорат на Півдні США. Він вирішив йти за моделлю Лінкольна і пішов на рішучі кроки. У 1963 році, після того, як більш ніж 200 тисяч людей здійснили марш протесту у Вашингтоні та священик Мартін Лютер Кінг провів свою знаменитупромову про мрію, Кеннеді вніс на розгляд Сенату законопроект про громадянські права, який проголошував незаконною будь-яку расову дискримінацію.
Зовнішня політика
Кеннеді значно збільшив військові витрати США, що було пов'язане з тим, що у середині 20-го століття у країнах Африки та Азії широко розгорнулись національно-визвольні рухи. Для протидії впливу комуністів у цих регіонах команда Кеннеді розробила ряд економічних та військових заходів. У березні 1961 року був створений Корпус миру для роботи американських добровольців у країнах, що розвиваються. При цьому передбачалося вести локальні та антипартизанські війни з використанням ядерних та звичайних озброєнь. Все це призвело до загострення міжнародної ситуації.
За пропозицією віце-президента Джонсона візит до Далласу був доданий до програми передвиборчої подорожі. На минулих президентських виборах Кеннеді у цьому штаті ледь не програв своєму супернику. Через це майбутні президентські вибори багато в чому залежали від консервативних виборців південних штатів. У штаті Техас урядом Кеннеді були особливо незадоволені. Внаслідок цього, Джонсон наполіг на візиті.
За пропозицією віце-президента Джонсона візит до Далласу був доданий до програми передвиборчої подорожі. На минулих президентських виборах Кеннеді у цьому штаті ледь не програв своєму супернику. Через це майбутні президентські вибори багато в чому залежали від консервативних виборців південних штатів. У штаті Техас урядом Кеннеді були особливо незадоволені. Внаслідок цього, Джонсон наполіг на візиті.
Уранці 22 листопада 1963 року президентське подружжя вилетіло на президентському літаку з військово-повітряної бази Корсуелл у Даллас. Здійснивши приземлення у даллаському аеропорті, Кеннеді з дружиною сів у куленепробивний лімузин. Президент сів на задньому сидінні з правого боку, його дружина Жаклін - поряд із ним. Попереду був губернатор Техасу Джон Коннолі із дружиною. Вони повинні були проїхатись центром міста приблизно 15 км. У той день було особливо спекотно, і Кеннеді наказав відкинути верх лімузину. Об 11:50 президентський кортеж з п'яти авто вирушив з аеропорту у напрямку міста
 Після того, як автомобілі, рухаючись зі швидкістю 32 км/год, проїхали Х'юстон-стріт, вони повернули на Елм-стріт і проїхали склад шкільних підручників Техасу. У цей момент пролунали постріли. Перша куля потрапила президентові в шию ззаду і вийшла спереду з горла, друга потрапила в голову і викликала руйнування кісток черепа в потиличній частині, а також пошкодження мозкової речовини. Крім того, був серйозно поранений губернатор штату Техас Коннолі, легке поранення отримав також один з перехожих. Кортеж президента негайно прискорився та вирушив у напрямку Парклендського госпіталю. Там Кеннеді був відразу ж доправлений до реанімації, де доктор Чарльз Креншоу надав Джону першу допомогу. Але усі спроби врятувати Кеннеді виявилися марними і о 13:00 було офіційно оголошено про смерть президента.
Лі Гарві Освальд, заарештований, за підозрою у вбивстві був застрелений через декілька днів в поліцейській дільниці жителем Далласа Джеком Рубі, який також згодом помер у в'язниці.
Историки утверждают, что Джон Кеннеди был отъявленным любителем женских прелестей, и даже имел тайные апартаменты для подобного рода встреч. Знала ли об этом его законная супруга, Жаклин Кеннеди, ответить трудно, но так или иначе этот брак считался прочным и, наверное, счастливым. На момент встречи с Кеннеди-младшим, Мэрилин Монро была замужем, причем еще замужем за звездой американского бейсбола Джо Ди Маджо.
Их брак к тому моменту было нельзя назвать прочным, так утверждают историки, однако супруги пришли на прием вместе, где и состоялась встреча с Кеннеди. Спустя довольно короткое время Мэрилин и Джо Ди Маджо расстались, в тот момент актриса еще не афишировала свои отношения с Кеннеди, хотя если верить историкам, то они были в самом разгаре.
Кеннеді був хорошим організатором, про що говорить і створений ним злагоджено і чітко діючий апарат для проведення виборчої кампанії.

Життя і діяльність Д.Ф. Кеннеді є лише одним, але досить великим, фрагментом в історії Сполучених Штатів Америки.

підпис Джона Кеннеді
Підготувала
учениця 11 класу
Магаляс Аліна


title: Презентація на тему «Європейська інтеграція. Європейський Союз» (варіант 2)

text:
Європейська інтеграція. Європейський Союз.
Європейська інтеграція — це процес політичної, юридичної, економічної (а в деяких випадках — соціальної та культурної) інтеграції європейських держав, у тому числі й частково розташованих в Європі. На даний момент європейська інтеграція досягається в основному за рахунок розширення Європейського Союзу та Ради Європи.
9 травня 1950 року вважається початком європейської інтеграції. Саме тоді міністр закордонних справ Франції Шуман запропонував створити спільний ринок вугільної і сталеливарної продукції Франції, ФРН та інших західноєвропейських країн (пропозиція увійшла в історію під назвою «план Шумана») Однією з головних цілей плану стало примирення Франції та Німеччини та недопущення між ними війни у майбутньому.

18 квітня 1951 року “план Шумана” було реалізовано через підписання Паризького договору про створення Європейської спільноти вугілля і сталі. До складу ЄСВС увійшли шість  країн: Бельгія, Італія, Люксембург, Нідерланди,
    Німеччина та Франція.

8 квітня 1965 року було підписано Договір про злиття виконавчих органів ЄСВС, Євратому та ЄЕС. 1 липня 1967 року цей Договір набув чинності. У результаті була створена єдина структура інститутів, що забезпечують розвиток європейської інтеграції. Основними інститутами стали Європейська Комісія, Рада Європейських Спільнот, Європейський Парламент та Суд Європейських Спільнот. У грудні 1974 року до цих органів додався новий – Європейська Рада, яка складається з глав держав та урядів країн-членів Європейських Спільнот.
На початку 1970-х років розпочався процес розширення ЄЕС. 1 січня 1973 року членами ЄЕС стали Велика Британія, Данія, Ірландія, 1 січня 1981 року — Греція, а 1 січня 1986 року — Іспанія та Португалія.
1 липня 1987 року набув чинності Єдиний Європейський Акт, підписаний у лютому 1986 року. Цей документ визначив подальші цілі європейської інтеграції. Зокрема, він поставив за мету створення до 1 січня 1993 року Єдиного внутрішнього ринку запровадив спільну політику в соціальній сфері, в галузі науково-технологічного розвитку, охорони навколишнього середовища. Крім того, у Єдиному Європейському акті було поставлено питання про створення Європейського Союзу, який мав стати інститутом не лише економічним, а й політичним.
7 лютого 1992 року у Маастрихті було підписано Договір про Європейський Союз Договір. Набув чинності 1 листопада 1993 року.
Європе́йський Сою́з — союз держав-членів Європейських Спільнот (ЄВС, ЄОВіС, Євратом), створений згідно з Договором про Європейський Союз, підписаним в лютому 1992 року і чинним із листопада 1993 р. Сьогодні в об'єднання входять 28 європейських держав з населенням понад 507 млн чоловік. В ЄС запроваджується єдина валюта — євро. Де-факто столицею Європейського Союзу є Брюссель.
Європейський Союз є повноправним членом Організації Об'єднаних Націй, Світової організації торгівлі та має представництва у «Великій Вісімці» та «Великій двадцятці».
Європейський Союз розглядають в майбутньому потенційною наддержавою.

Мета ЄС
Створення економічного союзу з найвищим рівнем інтеграції економік держав (спільна зовнішня економічна політика, спільний ринок послуг, матеріальних благ, капіталу і праці, а також спільна валюта) і політичного (спільна зовнішня політика) союзу, а також впровадження спільного громадянства.
До Європейського Союзу на сьогоднішній день входять 28 країн.     1957 Бельгія, Німеччина, Італія, Люксембург, Нідерланди, Франція     1973 Великобританія, Данія, Ірландія     1981 Греція     1986 Португалія, Іспанія     1995 Австрія, Фінляндія, Швеція     2004 Латвія, Литва, Естонія, Мальта, Польща, Словаччина, Словенія, Чехія, Угорщина, Кіпр     2007 Болгарія, Румунія

         2013  Хорватія

 Території за межами Європи, що входять до ЄС:
Іспанії:
Канарські островиМелільяСеута
Португалії:
Азорські островиМадейра
Франції:
ГваделупаМартінікаРеюньйонФранцузька Гвіана
    Країни-кандидати на вступ до ЄС:
МакедоніяТуреччинаІсландіяЧорногорія

Хорватія
Хорватія розпочала переговори у жовтні 2005 року. У червні 2006 р. чільники Євросоюзу заявили про прогнозований вступ Хорватії до ЄС 2010 року  10 червня 2011 президент Євросоюзу Ж. М. Барозу заявив, що Хорватія буде прийнята до членів Євросоюзу у 2012-му році. 1 липня 2013 року Хорватія офіційно вступила до ЄС.
   Країна стала 28-м членом Євросоюзу.
Органи Європейського Союзу і Європейських СпільнотВИКОНАВЧА ВЛАДА, Європейська комісія
законотворча ініціатива
виконання бюджету
спостерігає за виконанням європейських законів та бюджетів

ЗАКОНОДАВЧА ВЛАДА, Рада Європейського Союзу
вирішує законодавчі та бюджетні питання
заключає міжнародні договори

ЗАКОНОДАВЧА ВЛАДА, Європейський парламент
вирішує законодавчі та бюджетні питання
контролює Комісію

СУДОВА ВЛАДА, Суд Європейського Союзу
забезпечує одноманітність у інтерпретації європейських законів

У жовтні 2005 р. президент Єврокомісії  Баррозу заявив, що майбутнє України — у ЄС.
 2005 року Президент України Віктор Ющенко заявив, що членство в ЄС є стратегічною метою зовнішньої політики України. Всі фракції у Верховній Раді України 5-го скликання 2006–2007 років (окрім комуністів — 5% місць) підтримують найшвидше приєднання до ЄС, зокрема перехід до тісніших форм інтеграції. Деякі європейські політики та політологи вважають 2020 ймовірним роком вступу України до ЄС.

12 липня 2007 Європарламент у Страсбурзі ухвалив рішення висловити підтримку надання Україні перспективи членства в Євросоюзі. Відповідне рішення було прийняте за результатами обговорення доповіді депутата Міхала Томаша Камінські щодо мандату на переговори з Україною про нову поглиблену угоду.
В листопаді 2013 року на саміті у Вільнюсі очікувалось підписання угоди про асоціацію між Україною та ЄС. Однак, 9 листопада в Росії відбулася таємна зустріч президентів Януковича і Путіна, зміст якої залишається невідомим. Після цього українська влада різко змінила риторику і 21 листопада 2013 Кабінет міністрів України вирішив призупинити процес підготовки до підписання угоди з Євросоюзом. Внаслідок цього, по всій Україні розпочались масові акції протесту.
Угода про асоціацію України з ЄС — Угода про асоціацію з Європейським Союзом України, зміст якої розроблено конкретно для України, і яка готується на заміну Угоди про партнерство та співробітництво. Угода про асоціацію між Україною та ЄС дає змогу перейти від партнерства і співробітництва до політичної асоціації та економічної інтеграції. Важливим елементом Угоди є положення про створення поглибленої та всеохоплюючої зони вільної торгівлі.
Важливим елементом Угоди є положення про створення поглибленої та всеохоплюючої зони вільної торгівлі.
Україна розглядає Угоду про асоціацію як важливий крок на шляху наближення в перспективі до наступного етапу — підготовки до вступу в ЄС.
Угода має вагоме економічне, соціальне та цивілізаційне значення для України, відкриває перспективи для України стати складовою частиною європейського політичного, економічного і культурного простору.

Рішення уряду України призупинити процес підготовки до укладання Угоди про асоціацію між Україною та ЄС викликало хвилю протестів у самій Україні. Станом на 22 листопада 2013 р. в багатьох містах України стали стихійно виникати євромайдани, де збирають громадяни України, щоб заявити свій протест проти відмови уряду укладати Угоду про асоціацію між Україною та ЄС.
Дякую за увагу! CЛАВА УКНАЇНІ!Підготувала: Мучичка Ірина,11-Б.


title: Презентація на тему «Культура повоєнного часу»

text:
Культура повоєнного часу
Підготувала:
Оренбургська марина, учениця 11-б класу

Цей період охоплює близько 15 років — із середини 40-х до кінця 50-х років. Його можна поділити на два історичних відрізки, що істотно різняться. Перший характеризується напруженням сил народу у відбудові зруйнованого окупантами народного господарства і впровадженням політики морально-політичних репресій, другий — лібералізацією суспільного життя після смерті Й. Сталіна в березні 1953 p., коли було зроблено спробу змінити модель радянської системи.

Тривала окупація деформувала духовне життя в Україні, послабила гуманістичні ідеали та загальнолюдські цінності, посилила жорстокість і безправ'я, не лише завдала небаченої шкоди матеріальній базі культури, а й забрала життя тисяч учених, викладачів, учителів, культосвітніх працівників, діячів літератури і мистецтва. Загальні демографічні втрати становили в Україні близько 8 млн загиблих, з яких 5,5 млн цивільного населення і 2,5 млн воїнів. З України було вивезено понад 330 тис. музейних експонатів, знищено понад 50 млн книг, повністю зруйновано матеріальну базу інститутів Академії наук, 20 тис. шкіл.
Другий відрізок увійшов в історію як час хрущовської "відлиги". І найбільш визначальним кроком у подальшій лібералізації суспільства став XX з'їзд КПРС (1956), на якому М. Хрущов виступив з критикою культу особи Сталіна.
Освіта
Першочерговою справою в повоєнний період стала робота закладів освіти, науки і культури як невід'ємної складової нормалізації життя. Ще під час воєнних дій слідом за визвольною ходою військових частин розпочалася відбудова шкіл, вищих навчальних закладів, театрів, видавництв, культосвітніх закладів та виробничих структур.
Виняткова увага приділялася закладам народної освіти. В Україні поширився рух за відбудову зруйнованих шкіл, спорудження нових методом народної відбудови. Якщо на кінець 1943/44 навчального року працювало лише 12802 початкові, семирічні та середні школи, де навчалось 1770 тис. учнів, то з визволенням усієї України на початок 1945/46 навчального року працювало вже 30512 шкіл, де навчалось 1851 тис. дітей.

Свідченням державної турботи про підвищення загальноосвітнього рівня населення є перехід у 1953 р. до обов'язкової семирічної освіти та скасування в 1956 р. плати за навчання. Було відкрито вечірні школи робітничої та сільської молоді, яка не змогла здобути освіти в денній школі. Так, у 1948 р. в республіці без відриву від виробництва навчалося 185 тис. молодих працівників. У 1950—1951 pp. було 4896 шкіл робітничої та сільської молоді, де навчалось 343,3 тис. учнів.
Особливого значення набувала проблема педагогічних кадрів. У 1945/46 навчальному році у школах працювало лише 182 тис. вчителів при потребі 245 тис., причому понад 40 /о з них взагалі не мали педагогічної освіти. Основною базою підготовки вчителів у повоєнні роки були учительські інститути, а після 1950 р. — педагогічні, які готували вчителів для 5—10-х класів, і педагогічні училища — для початкових.

Було створено також спеціальні педагогічні класи при 177 середніх школах республіки, які за перші 5 повоєнних років підготували 2,6 тис. учителів. У результаті вжитих заходів кількість учителів у республіці з року в рік збільшувалася. Вже на початок 1950 р. у загальноосвітніх школах працювало 291,3 тис. вчителів, а в 1960 р. — близько 408 тис. У 50-х роках педагогічні кадри готувались в 7 університетах, 36 педагогічних інститутах, 43 педучилищах. З 1956 р. вони почали готувати вчителів широкого профілю, які могли викладати не лише основні, а й споріднені дисципліни.
Багато уваги приділялося підвищенню професійної кваліфікації, це завдання реалізували республіканський Інститут підвищення кваліфікації керівних працівників народної освіти та обласні інститути удосконалення вчителів.
На кінець 1943/44 навчального року було здійснено реевакуацію вузів. На час визволення України від ворога, тобто у жовтні 1944р., двері відчинили 113 вузів і 455 технікумів, у яких на стаціонарі навчались 101 тис. студентів і 96 тис. учнів. Крім відбудованих вузів, які працювали до війни, було створено 16 нових вищих навчальних закладів.

У повоєнний час формувалась освітня система в Західній Україні. До початку 50-х років у Західну Україну було направлено понад 35 тис. учителів із Східної України. Галичина, Волинь і Буковина мали найвищий відсоток українських шкіл — понад 93 %. У 1946—1947 pp. тут було створено 22 вузи, серед них Ужгородський університет, медінститути Чернівецький, Івано-Франківський та ін. У 24 вузах Західної України в 1950 р. навчалося понад ЗО тис. студентів.
Наука
У повоєнні роки розширилась мережа науково-дослідних установ, збільшилась чисельність наукових кадрів. У березні 1944 р. повернулася з евакуації Академія наук України. Вже у вересні 1944 р. у її складі було 24 науково-дослідних інститути, в яких працювало 50 академіків і 63 члени-кореспонденти. А в середині 50-х років у складі АН України були 81 академік та 100 членів-ко-респондентів.

У повоєнні роки було внесено зміни в організацію наукових досліджень. Якщо в 1945 р. налічувалося 267 науково-дослідних установ, то в 1950 р. — 462, було створено понад 30 нових інститутів — радіофізики та електроніки, фізико-технічний низьких температур у Харкові, машинознавства та автоматики, суспільних наук, геології, корисних копалин у Львові, металофізики, металокераміки і сплавів у Києві та ін. Зміцнювалася матеріально-технічна база. Попри всі морально-психологічні труднощі, некваліфіковане втручання партійних і державних чиновників, репресії українські вчені збагатили науку фундаментальними розробками, винаходами й відкриттями. Зокрема, багато було зроблено для розвитку ракетної техніки, космонавтики, використання атомної енергії.

 Українські вчені брали активну участь у підготовці до запуску першого штучного супутника Землі в жовтні 1957 p., польоту в космос першої у світі людини — Ю. Гагаріна. Генеральним конструктором космічних кораблів у 1956 р. став український вчений С. Корольов. Широке визнання як конструктор турбореактивних двигунів здобув академік А. Люлька. Одним з творців танка Т-34 був генерал-лейтенант М. Духов.

Певних результатів було досягнуто літературознавцями, мовознавцями, етнографами, мистецтвознавцями, економістами, філософами, правознавцями. Робота останніх зосереджувалась у створеному в 1946 р. Інституті філософії та секторі держави і права. Літературознавці досліджували творчість українських класиків та письменників сучасної України. Науковці зібрали рукописи Т. Шевченка, Марка Вовчка, М. Коцюбинського та багатьох інших видатних письменників, продовжено видання десятитомника Т. Шевченка.

 У 1949 р. розпочато видання 20-томного зібрання творів І. Франка, на початку 50-х років видано повне зібрання творів І. Котляревського у двох томах, підготовлено 5-томне зібрання творів Лесі Українки. В Інституті мовознавства ім. О. Потебні здійснювалися дослідження фонетичної системи, граматичної будови і лексичного складу сучасної української літературної мови, збиралися матеріали для атласу української мови. Мистецтвознавці досліджували теорію та історію образотворчого мистецтва України, музики, театру, кіно.
Особливо пильну увагу партійне керівництво приділяло вивченню вітчизняної історії, зокрема 29 серпня 1947 р. ЦК КП(б)У прийняв постанову "Про політичні помилки і незадовільну роботу Інституту історії України Академії наук УРСР". У ній було піддано критиці практично весь науковий доробок інституту, зокрема "Короткий курс історії України" за редакцією С. Білоусова, однотомний "Нарис історії України" за редакцією К. Гуслистого, перший том чотиритомної "Історії України" за редакцією М. Петровського. Історики звинувачувались у націоналістичних збоченнях, відродженні "реакційних вигадок" В. Антоновича і М. Грушевського.

Література
Постійного контролю зазнавали діячі літератури і мистецтва. З ініціативи партії в Україні було проведено кампанії, спрямовані проти творчої інтелігенції. Лише протягом 1946—1948 pp. ЦК КП(б)У прийняв низку постанов: «Про спотворення та помилки у висвітленні історії літератури в книзі "Нариси історії української літератури"», «Про журнал сатири і гумору "Перець"», «Про журнал "Вітчизна"», "Про репертуар драматичних і оперних театрів УРСР і заходи до його поліпшення", "Про політичні помилки та незадовільну роботу Інституту історії України Академії наук УРСР", «Про перевірку виконання Спілкою письменників України постанови ЦК ВКП(б) про журнали "Звезда" і "Ленинград"», "Про стан і заходи поліпшення музичного мистецтва на Україні у зв'язку з постановою ЦК ВКП(б) «Про оперу "Большая дружба" Вано Мураделі» та ін.

У названих документах спотворювалося культурне життя в Україні, зокрема література, мистецтво, стан історичної науки, близько сотні українських діячів науки, культури і мистецтва було звинувачено в українському буржуазному націоналізмі. Особливу завзятість у цій боротьбі проявляв Л. Каганович, який у 1947 р. був першим секретарем ЦК КП(б)У. Він постійно провокував союзне керівництво, органи державної безпеки на політичні репресії щодо національно-патріотичних сил в Україні.

Великої втрати зазнала українська культура в результаті вилучення з бібліотек у 1954 р. 111 назв книг, які вийшли у 1925—1953 pp. Під заборону потрапили книги багатьох політичних діячів і письменників (М. Скрипника, П. Любченка, С. Єфремова, О. Олеся, В. Еллана-Блакитного, М. Зерова, Л. Квітки, І. Микитенка, Д. Гофштейна та ін.).
Обходячи політичні утиски, українські літератори доносили до читача високі ідеї гуманізму, почуття патріотизму, любові до своєї Батьківщини.

Так, у ці роки прийшли до широкого загалу поеми А. Малишка "Прометей", О. Гончара "Прапороносці". М. Рильський створює "Ленінградські нариси", М. Бажан — "В дні війни", П. Воронько — "Весняний грім", М. Стельмах — "Шляхи світання", В. Некрасов — "В окопах Сталінграда", Ю. Яновський — роман "Жива вода", П. Панч — роман "Гомоніла Україна", в якому змалював події з української історії 1639—1648 pp., та ін. Плідно працювали О. Довженко, В. Сосюра, А. Малишко, Л. Первомайський, П. Тичина, М. Рильський, О. Копиленко, М. Стельмах. Боротьбі з пережитками присвятили свої твори сатирики і гумористи Остап Вишня та С. Олійник.

Театр
Після визволення України повертаються з евакуації і відновлюють роботу театри, створюються нові колективи, зокрема 18 у західних областях. На кінець 40-х років в Україні діяло 96 театрів.

Стало помітним підвищення художнього рівня театрального мистецтва, особливо в постановці спектаклів "Милана" Г. Майбороди в Київському академічному театрі опери та балету ім. Т. Шевченка, "Дума про Британку" Ю. Яновського в Київському драматичному театрі ім. І. Франка, "Даруйте коханим тюльпани" О. Сандлера в Одеському музично-драматичному театрі.

Значною подією в мистецькому житті республіки стало проведення в березні—травні 1958 р. фестивалю "Перша українська театральна весна", участь в якому взяли майже всі театри, активно включившись у творче змагання за право показу глядачам кращого доробку. Високу оцінку дістали спектаклі "Веселка" М. Зарудного Вінницького обласного музично-драматичного театру ім. М. Садовського, "Мій друг" М. Погодіна Харківського академічного театру ім. Т. Шевченка, опера "Лісова пісня" В. Кирейка Львівського театру опери та балету ім. І. Франка. Ці спектаклі одержали дипломи лауреатів фестивалю.
Кіно
Великі завдання на завершальному етапі війни постали перед працівниками українського кіномистецтва. У червні 1944 р. повернулася з евакуації й одразу розгорнула свою діяльність Київська студія художніх фільмів. Відбудовчі роботи розпочалися на Одеській студії художніх фільмів.
Творчим успіхом кінематографістів був вихід на екрани фільмів "Нескорені" за повістю "Батьки і діти" Б. Горбатова — про боротьбу шахтарів Донбасу проти фашистських окупантів, "Зігмунд Колосовський", "В далекому плаванні" за мотивами "Морських оповідань" К. Станюковича, "Украдене щастя", "Доля Марини", "Командир корабля" та ін.

Розгорнула роботу Українська студія хронікальних фільмів, яка повернулася до Києва влітку 1944 р.
Кіностудіями України 1951 р. було випущено лише 9 фільмів, а в 1956 р. на Київській, Одеській та Ялтинській кіностудіях щорічно знімалося 4—7 фільмів. Позитивну оцінку глядачів дістали "Тривожна молодість" режисерів О. Алова і В. Наумова, "Весна на Зарічній вулиці" Ф. Миронера та М. Хуцієва. Кращою стрічкою в 1956 р. став фільм І. Савченка "Тарас Шевченко". Схвально було зустрінуто екранізацію творів літератури. Так, А. Бучма та О. Швачко зняли фільм "Земля" за повістю О. Кобилянської, М. Донськой — "Мати" за романом М. Горького, В. Івченко — "Назар Стодоля" за п'єсою Т. Шевченка та ін.
Переломною у розвитку українського кіномистецтва стала хрущовська "відлига", яка дала можливість митцям певною мірою відійти від ідеологічних штампів. Наприкінці 50-х років в Україні щороку виходило на екрани 16—20 кінокартин. Почали працювати студії хронікально-документальних і науково-популярних фільмів. Діячі українського кіно створили низку фільмів, які здобули широку популярність. Серед них "Надзвичайна подія" режисера В. Івченка, "Партизанська іскра" О. Маслюкова та М. Маєвського, "Григорій Сковорода" І. Кавалерідзе та ін.
Музика
У повоєнний час композитори звернулись до великої музичної форми, що характеризується розширенням тематики і жанрів, поглибленням образної сфери, підвищенням майстерності. На початку 60-х років Б. Лятошинський закінчив Третю симфонію, поему "Гражина" за повістю А. Міцкевича. Тепло зустріли слухачі Другу симфонію і сюїту "Король Лір" Г. Майбороди, ораторію "Жовтень" К. Данькевича, сюїту "Пам'яті Лесі Українки" та "Партизанські картини" А. Штогаренка, "Прикарпатську симфонію" С. Людкевича та ін. В оперному мистецтві слід відзначити опери "Богдан Хмельницький" К. Данькевича (лібрето О. Корнійчука і В. Василевської), "Милана" Г. Майбороди (лібрето А. Турчинської), "Украдене щастя"
Ю. Мейтуса, "Довбуш" С. Людкевича, оперу-інтерпретацію драми-феєрії Лесі Українки "Лісова пісня" В. Кирейка. Виходять на сцену балети "Маруся Богуславка" А. Свєчникова, "Ростислава" Г. Жуковського, "Хустка Довбуша" А. Кос-Анатольського та ін.
Музику до оперет пишуть В. Рябов, Р. Рождественський, Я. Цегляр, А. Кос-Анатольський.

Розвивається пісенна творчість. Популярними стають пісні П. Майбороди, А. Філіпенка, А. Кос-Анатольського, Л. Ревуцького, П. Козицького, М. Дремлюги, А. Штогаренка, І. Шамо.
Доробок українських композиторів сприяв подальшому розвитку всіх музичних жанрів.

Дякую за увагу!


title: Презентація на тему «Teeth»

text:
Teeth
Performed:
Lubomir Kovalchuk
Teeth - bone formation in the oral cavity of vertebrates, and are used to rozkushuvannya chewing food, and to attack and defense.
They are located in the cells of the jaws and communicating with their connections, which are a kind of shock absorbers during chewing. In 32 adult teeth: two incisors, one canine, two premolars and three molars on each side of each jaw.
Cutters have cutting edge to nibble food, canines tear food and lowercase molars crush and grind it. Due to the increased surface grinding food digestive enzymes that facilitate digestion.
The structure of the tooth - anatomy - isolated crown, neck and root.
Crown - this is the part which is partially or completely protrudes above the gum after eruption. External hard dental crown is covered with enamel, comprising a compound florets. Under it is a dense substance similar to bone (dentin). The root is surrounded by a layer of special material - dental cement, by which it is attached to the jaw bone
inside the tooth cavity filled with pulp formed by loose connective tissue that contains blood vessels and sensory nerves.
Caries
Cavities - pathological process is the gradual destruction of bone tissue or teeth.
Reason dental bone - dystrophic or infection in the bone or nadkostnytsi, leading to necrosis of bone sections with subsequent absorption or rejection of dead mass and bone formation defect. Cavities can accompany some specific inflammatory processes (eg, tuberculosis, syphilis)
Thank you!


title: Презентація на тему «Куди піти навчатися» (варіант 2)

text:
Презентація на тему:”Куди піти навчатися?”
Учениці 11-Б класу
Кривошеї Юлії
Травень, останній дзвінок, іспити, випускний, знову іспити. Незважаючи на те, що кожен рік змінюються умови та правила надходжень до вищих навчальних закладів. Основне питання для випускників не змінюється - як правильно вибрати ВУЗ?
Згідно з умовами вступу до ВНЗ у 2014 році випускники шкіл та абітурієнти, як і в попередньому році можуть подавати документи до 5 вузів на 3 спеціальності в кожному. Але питання не в цьому. У кожного випускника просто очі розбігаються від кількості ВНЗ. Як визначити, хоча б приблизне, коло університетів, серед яких потрібно вибирати, щоб отримати відповідь на питання, як правильно вибрати ВУЗ? Адже фактично це не тільки вибір професії, але й місця в житті. Як правильно вибрати ВНЗ і ту майбутню професію, яка не тільки фінансово забезпечить подальше життя, а й буде приносити справжнє задоволення?
Де отримати вищу освіту?
На сьогодні в Україні налічується 920 вищих навчальних закладів, серед них 350 університетів і академій. Абітурієнт може подавати документи відразу в декілька вищих навчальних закладів, однак навчаються частіше в одному інституті. Тому у кожної молодої людини, на різних стадіях пошуків обов'язково виникає питання: який навчальний заклад для нього найбільш підходить?Згідно з даними опитувань, старшокласники починають замислюватися над вибором вузу і спеціальності приблизно за два роки до закінчення школи. Сьогодні серед всіх аргументів на користь майбутньої професії на перше місце виходить перспектива подальшого успішного працевлаштування. Більшість абітурієнтів вибирають вуз самостійно, проте і батьки істотно впливають на це.
З чого почати, якщо ви тільки замислюєтеся про те, якому вузу і професії віддати перевагу?
Для початку непогано придбати книгу «Довідник абітурієнта. Всі ВНЗ ». У виданні приведені дані про українські вищих навчальних закладах першого-четвертого рівнів акредитації. Користувачам мережі Інтернет нескладно буде відшукати необхідну інформацію на нашому сайті (Вузи України)На самому початку пошуків необхідно задуматися про місцерозташування вузу, дізнатися величину плати за навчання, отримати інформацію про наявність можливості навчатися за рахунок бюджету. Необхідно з'ясувати, чи є в навчальному закладі додаткові випробування, співбесіди, іспити. Для якісного навчання особливо цінною буде інформація про технічне оснащення закладу, якість викладання, можливості займатися науково-дослідною або проектною роботою. При виборі вузу слід зібрати «досьє» на кожне сподобалося заклад. Для цього необхідно опитати друзів, знайомих, сходити в інститут на день відкритих дверей. Також бажано поговорити з викладачами, випускниками, які закінчили свого часу даний вуз. Сучасний кандидат на вступ орієнтований на майбутнє: його цікавлять не тільки «реноме» вищого навчального закладу, а й перспективи в галузі вивчення мов, імовірність відвідування закордонних стажувань, тренінгів, можливість продовження освіти за кордоном.
Який вуз краще вибрати: державний чи приватний?
На користь державного вузу говорить сама історія існування старої школи підготовки фахівців. Як правило, такі навчальні заклади мають багаторічну практику викладання з розвиненою та відпрацьованої методикою навчання різним базових предметів. У державному вузі, крім платного відділення, існує і бюджетне. Дуже примітним є той факт, що роботодавці схильні ставитися з великою довірою до випускників відомих в країні державних вузів.Однак і приватні навчальні заклади можуть забезпечити всі умови для отримання пристойної якості освіти. Багато хто з них дають відмінну підготовку в області програмування, вивчення іноземних мов. Іноді комерційні вузи навчають новим, недавно виникли, спеціальностями, яких не існує в державних закладах.При виборі вузу неминуче виникають і організаційні питання, вони стосуються побуту учнів студентів. Якщо людина приїжджає поступати в інститут з іншого міста або села, то для нього особливо важливою буде інформація про умови надання гуртожитку та проживання в ньому. Зазвичай докладні відомості з цього питання абітурієнти та їх батьки отримують при подачі документів до вузу.
7 кращих університетів світу в 2013 році.
Массачусетський технологічний інститут
Гарвардський університет
Кембриджський університет
Університетський коледж Лондона
Імперський коледж Лондона
Оксфордський університет
Стенфордський університет
Массачусетський технологічний інститут
Массачу́сетський технологі́чний інститу́т (англ. Massachusetts Institute of Technology або MIT[1]) — один з найкращих у США та загалом у світі серед технічних університетів.Заснований Вільямом Бартоном Роджерсом у 1861 році, приватний (у формі акціонерного товариства) університет в місті Кембридж, штат Массачусетс (США). Головним своїм завданням вважає навчання та дослідження практичного застосування науки та технологій.MIT складається з п'яти шкіл і одного коледжу, включає в собі також 34 академічні департаменти та 53 міждисциплінарні лабораторії, центри та програми.МІТ відіграв ключову роль у розвитку комп'ютера, систем інерціальної навігації та медичної техніки.В рамках відповідного проекту інститут публікує свої курси у відкритому доступі. Це стало прикладом для наслідування і для інших навчальних закладів.
Массачусетський технологічний інститут
Гарвардський університет
Гарвардський університет (або по-простому: Гарвард) — приватний університет в Кембриджі, Массачусетс. Заснований в 1636 році, Гарвард — найстаріший діючий вищий навчальний заклад в США. Гарвард вважають одним з найкращих університетів світу. У 2010 році Гарвард посів друге місце у міжнародному рейтингу університетів планети QS і вперше раз за всю семирічну історію рейтингу поступився верхнім рядком Кембриджу.
Гарвардський університет
Кембриджський університет
Ке́мбриджський університе́т — один з найстаріших та найвідоміших університетів у світі. Університет в Кембриджі — це незалежна самоврядна корпорація, що складається з низки установ (коледжі та університет у тісному сенсі), що не одержує від уряду ніякої допомоги і що не підлягає ніякому нагляду; вона посилає до парламенту двох депутатів.Разом з Оксфордським університетом є найпрестижнішим університетом Великобританії. Кембриджський університет входить в п'ятірку найпрестижніших навчальних закладів у світі. Станом на 2009 рік випускниками Кембриджа є 83 нобелівських лауреата — за цим показником він лідирує серед університетів світу.Ректор Кембриджу — Принц Філіп, герцог Единбурзький, віце-ректор — професор Елісон Річард.
Кембриджський університет
Клер коледж (зліва) і каплиця Королівського коледжу (центр), зведена у 1446–1515
Університетський коледж Лондона
Університетський коледж Лондона (англ. University College London, UCL) — університет міста Лондона, що входить до складу Лондонського університету (University of London). Розташований в самому центрі столиці, на Gower Street. Заснований 1826 року як Лондонський університет (London University), UCL став найпершим університетом Лондона. Будівля коледжа була споруджена архітектором Вільямом Вілкінсом. 1836 року Лондонський університет (London University) та Королівський Університет (King's University) заснували Університет Лондона (University of London), який складався з двох коледжів — Університетського та Королівського. Згодом UCL отримав назву «Університетський Коледж Університету Лондона», а через повторення слова Університет в його назві він був перейменований в Університетський Коледж Лондона.
Університетський коледж Лондона
Імперський коледж Лондона
Імперський коледж Лондона (англ. Imperial College London) — вищий навчальний заклад в Південному Кенсінгтоні. З 1907 по 2007 рік Імперський коледж входив до складу Лондонського університету. Відділення коледжу в самостійну установу було приурочено до сторіччя його заснування і сталося 8 липня 2007 року . Імперський коледж Лондона був заснований 1907 року на базі гірничої академії (заснована в 1851), політехнічного коледжу (1881) та коледжу City&Guilds (1884). У рік святкування 100-річчя коледж був виділений в самостійний університет. За версією лондонської газети The Times , займає 6-е місце в списку 200 найкращих університетів світу 2008 року і 5-е місце 2009 року. Входить до складу елітної Групи «Рассел».
Оксфордський університет
Оксфордський університет  — найстаріший англомовний університет у світі, а також перший університет Великобританії. Заснований в 1117 році, розташований в місті Оксфорд, графство Оксфордшир. Університет складається з факультетів і 39 коледжів, а також 7 так званих гуртожитків — закритих навчальних закладів, які не мають статусу коледжу і належать, як правило, релігійним орденам. Всі іспити, як і більшість лекцій і лабораторних занять організовані централізовано, в той час як коледжі проводять індивідуальні заняття із студентами і семінари.
Оксфордський університет
Стенфордський університет
Університет імені Ліленда Стенфорда молодшого (англ. Leland Stanford Junior University) або Стенфордський університет — приватний вищий навчальний заклад міста Стенфорд, Каліфорнія, США.Стенфордський університет був заснований залізничним магнатом, колишнім губернатором Каліфорнії та сенатором США Лілендом Стенфордом із дружиною Джейн Летроп Стенфорд. Засновуючи університет, Стенфорди намагалися зберегти в людях пам'ять про свого сина Ліленда Стенфорда молодшого, який помер у 16-річному віці від тифу в Європі. Грант на заснування університету був підписаний 11 листопада 1885 року, через три дні, 14 листопада, був прийнятий Радою опікунів. Будівництво почалось 14 травня 1887 р. Відкрився університет 1 жовтня 1891 з 559 студентами та 15 викладачами.
Стенфордський університет
5 престижних університетів України (за підсумками 2013 року)
Київський національний університет ім. Тараса Шевченка Київський політехнічний інститут Львівський національний університет ім. Івана Франка Національний університет "Львівська політехніка" Національний авіаційний університет
Київський національний університет ім. Тараса Шевченка
Київський національний університет імені Тараса Шевченка (КНУ імені Тараса Шевченка або просто Шевченків університет, відкритий як Київський Імператорський Університет Святого Володимира) — державний вищий навчальний заклад України, розташований у місті Києві, самоврядний (автономний) дослідницький національний університет
Київський національний університет ім. Тараса Шевченка
Київський політехнічний інститут
Націона́льний техні́чний університе́т Украї́ни «Ки́ївський політехні́чний інститу́т» — вищий навчальний заклад інженерного профілю, заснований в Києві у 1898 р. Сьогодні Київський політехнічний інститут — найбільший вищий навчальний заклад України, один із найстаріших і найбільших технічних університетів світу. Університет працює і розвивається як кампус, в якому на одній території у 160 гектарів органічно поєднані умови для навчання та спорту, підвищення рівня культурного, наукового та інтелектуального розвитку, відпочинку всього 50-тисячного колективу. Головною метою діяльності НТУУ «КПІ» є підготовка висококваліфікованих фахівців і проведення наукових досліджень для «проривного» розвитку економіки України.
Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут»
Львівський національний університет ім. Івана Франка
Львівський національний університет імені Івана Франка (у 1918–1939 рр. Університет Яна Казимира) — один з найстаріших у Східній Європі та найстаріший в Україні університет. Один з найпрестижніших університетів України. Львівську академію з правами університету утворено 1661 року. У 1773 році орден єзуїтів заборонено, університет закрито. Відновлено у 1784, називався Йосифінський університет. У 1805–1817 ліцей. У 1817 відновлено як Університет Франца I. На 1997/98 навчальний рік на денній формі навчалось 11 649 студентів, в тому числі 2980 на умовах повної компенсації затрат на навчання, на заочній формі навчаються 3680 студентів, з них 2543 студентів-платників. Повний курс навчання триває 5 років. В Університеті є 135 кафедр. Основною формою підготовки наукових кадрів є аспірантура, на 1997/98 навч. рік готувала фахівців з 89 спеціальностей гуманітарного та природничого профілів, в аспірантурі на денній формі навчалось 505 осіб, заочній — 206 осіб.
Львівський національний університет ім. Івана Франка
Національний університет «Львівська політехніка»
Націона́льний університе́т «Льві́вська політе́хніка» — найстаріший вищий технічний навчальний заклад України та Східної Європи, заснований 1844 року як Технічна академія. Попередницею «Львівської політехніки» була Технічна академія, створена 1844 року, одним з тих, хто стояв біля її витоків, був Лемох Ігнац. Вона була однією з перших академічних технічних шкіл у Європі й першою в Україні. У 1877 році новий навчальний рік під керівництвом нового ректора Юліана Захарієвича почали в новому корпусі академії (на теперішній вул. Степана Бандери). Проект цього корпусу та будинку хімічної лабораторії академії виконав архітектор Юліан Захарієвич.Тоді ж академію було перейменовано на Вищу політехнічну школу і включено до академічних шкіл Австро-Угорської імперії.10 липня 1912 лекцію у Львівській політехнічній школі прочитала Марія Склодовська-Кюрі. Того ж дня вчена рада Політехніки удостоїла Марію звання почесного доктора технічних наук. Її ім'я увіковічено на почесній дошці докторів honoris causa Львівської політехніки. (Детальніше у статті Марія Склодовська-Кюрі у Львівській політехніці)З 1921 р. заклад називався «Львівською політехнікою», а з 1939 року — Львівським політехнічним інститутом.У червні 1993, за рік до святкування свого 150-річчя, Львівський політехнічний інститут отримав найвищий — четвертий — рівень акредитації, статус університету і назву Державний університет «Львівська політехніка». У 2000 році Політехніка отримала статус національного університету.8 липня 2009 року Кабінет Міністрів України на своєму засіданні надав Національному університету «Львівська політехніка» статус самоуправного дослідницького національного вищого навчального закладу.
Національний університет "Львівська політехніка"
Національний авіаційний університет
Національний авіаційний університет — авіаційний вищий навчальний заклад в Києві. Від 2010 р. самоврядний (автономний) дослідницький національний університет[2]. В НАУ навчається понад 50 тисяч студентів із 49 країн світу. Потужні науково-педагогічні школи дають можливість готувати не лише фахівців інженерного профілю, але й економістів, юристів, екологів, перекладачів, психологів, соціологів тощо. Навчальний процес забезпечує висококваліфікований науково-педагогічний колектив, у складі якого 15 академіків та членів-кореспондентів НАН України, 270 докторів наук, професорів і понад 900 кандидатів наук, доцентів. До навчального процесу залучаються провідні спеціалісти авіакомпаній і промислових підприємств. Серед викладачів — 80 лауреат Державної премії та заслужених діячів науки і техніки. Ректор — Кулик Микола Сергійович.
Національний авіаційний університет
Топ-10: класичні університети
 1. Київський національний університет ім. Шевченка;
 2. Харківський національний університет ім. Каразіна;
 3. Сумський державний університет;
 4. Одеський національний університет ім. Мечникова;
 5. Національний університет "Острозька академія";
 6. Львівський національний університет ім. Франка;
 7. Дніпропетровський національний університет ім. Гончара;
 8. Донецький національний університет;
 9. Таврійський національний університет ім. Вернадського;
 10. Східноукраїнський національний університет ім. Даля.
Топ-10: технічних університетів
1. Харківський національний університет радіоелектроніки;
 2. Національний аерокосмічний університет ім. Жуковського "Харківський авіаційний інститут";
 3. Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут";
 4. Національний технічний університет України "Київський політехнічний інститут";
 5. Вінницький національний технічний університет;
 6. Національна металургійна академія України;
 7. Полтавський національний технічний університет ім. Кондратюка;
 8. Національний гірничий університет;
 9. Донецький національний технічний університет;
 10. Національний університет "Львівська політехніка".
Топ-10: технології, будівництво і транспорт
 1. Національний авіаційний університет;
 2. Дніпропетровський національний університет залізничного транспорту ім. Лазаряна;
 3. Одеська державна академія технічного регулювання та якості;
 4. Одеський державний екологічний університет;
 5. Українська академія друкарства;
 6. Херсонська державна морська академія;
 7. Харківський національний автомобільно-дорожній університет;
 8. Одеська національна морська академія;
 9. Одеська державна академія будівництва та архітектури;
 10. Київський національний університет технологій та дизайну.
Топ-10: педагогічні, гуманітарні, фізичне виховання і спорт
1. Національний педагогічний університет ім. Драгоманова;
 2. Національний університет фізичного виховання і спорту України;
 3. Тернопільський національний педагогічний університет ім. Гнатюка;
 4. Південноукраїнський національний педагогчній університет ім. Ушинського;
 5. Львівський державний університет фізичної культури;
 6. Київський університет ім. Грінченка;
 7. Харківська державна академія фізичної культури;
 8. Уманський державний педагогічний університет ім. Тичини;
 9. Кримський державний гуманітарний університет;
 10. Харківська гуманітарно-педагогічна академія.
Топ-10: культура, мистецтво, дизайн
1. Київський інститут музики ім. Глієра;
 2. Національна музична академія України ім. Чайковського;
 3. Харківська державна академія дизайну і мистецтв
 4. Одеська державна музична академія ім. Нежданової;
 5. Харківська державна академія культури;
 6. Київський національний університет театру, кіно і телебачення ім. Карпенка-Карого;
 7. Харківський національний університет мистецтв ім. Котляревського;
 8. Закарпатський художній інститут;
 9. Львівська національна музична академія ім. Лисенко;
 10. Київський національний університет культури і мистецтв.
Топ-10: охорона здоров'я
1. Національний медичний університет ім. Богомольця;
 2. Львівський національний медичний університет ім. Галицького;
 3. Житомирський інститут медсестринства;
 4. Луганський державний медичний університет;
 5. Запорізький державний медичний університет
 6. Харківський національний медичний університет
 7. Тернопільський державний медичний університет ім. Горбачевського;
 8. Донецький національний медичний університет ім. Горького;
 9. Вінницький національний медичний університет ім. Пирогова;
 10. Національний фармацевтичний університет України.
Топ-10: аграрні
1. Харківська державна зооветеринарна академія;
 2. Харківський національний технічний університет сільського господарства ім. Василенко;
 3. Національний університет біоресурсів і природокористування України;
 4. Миколаївський національний аграрний університет;
 5. Білоцерківський національний аграрний університет;
 6. Львівський національний аграрний університет;
 7. Таврійський державний агротехнологічний університет;
 8. Луганський національний аграрний університет;
 9. Вінницький національний аграрний університет.
 10. Полтавська державна аграрна академія.
Топ-10: економіка, фінанси, управління, підприємництво
1. Київський національний економічний університет ім. Гетьмана;
 2. Київський національний торговельно-економічний університет;
 3. Університет банківської справи Національного банку України;
 4. Донецький національний університет економіки і торгівлі ім. Туган-Барановського;
 5. Донецький державний університет управління;
 6. Харківський національний економічний університет;
 7. Одеський національний економічний університет;
 8. Харківський державний університет харчування та торгівлі;
 9. Тернопільський національний економічний університет;
 10. Полтавський університет економіки і торгівлі.
Топ-10: право, правоохоронна діяльність, цивільний захист, безпека життєдіяльності
1. Національний університет "Юридична академія України імені Ярослава Мудрого";
 2. Національний університет "Одеська юридична академія";
 3. Львівський державний університет безпеки життєдіяльності;
 4. Національний університет цивільного захисту України;
 5. Одеський державний університет внутрішніх справ;
 6. Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ;
 7. Національний університет державної податкової служби України;
 8. Академія митної служби України;
 9. Національна академія внутрішніх справ;
 10. Луганський державний університет внутрішніх справ ім. Дідоренка.


title: Презентація на тему «Кінематограф Франції» (варіант 1)

text:
Кінематограф Франції
Історія
  Народження кіно пов'язане із винайденням апарату, що дозволив відтворювати проекції об'єктів, що рухаються, і цей апарат був створений братами Луї та Огюстом Люм'єрами.

Перші фільми братів Люм'єр
«Вихід робочих із фабрики Люм'єр» 1895
«Политий поливальник» 1895
«Прибуття потягу на вокзал Ла-Сьота» 1896
«Механічний м'ясник»» 1895

Проте найвідомішим фільмом винахідників кінематографу є “Прибуття поїзда на вокзал Ла-Сьота”(L’Arrivée d’un train en gare de la Ciotat). До речі, під час перегляду цієї стрічки деякі глядачі втекли, гадаючи, що то на них їде справжній поїзд.
“1+1”  2011
Далі вашій увазі будуть представлені  найвідоміші фільми сучасного французького кіномистецтва
Фільм не про те, як важко жити інваліду, як могло б здатися на перший погляд.

Це кіно про дружбу, про родинні душі. Про те, як несподівано в нашому житті може з'явитися людина, яка переверне його з ніг на голову.
 Про те, як важливо кожному з нас мати близького за духом  друга
Жорж Мельєс (фр. Georges Méliès)
займає особливу позицію в історії кінематографу, саме він перетворив винахід братів Люм'єр в інструмент для створення фантастичних видовищ.
 Він був першим Президентом французького кінематографічного синдикату, головою перших кінематографічних конгресів, а також ввів стандартну перфорацію на кінострічці.
Фільми Ж. Мельєса
Кадр із фільму “Подорож на місяць”
Сюжет
Людина (судячи за зовнішнім виглядом араб) прокидається вночі від того, що до нього на ліжко забирається величезний павук. Він підхоплюється, хапає мітлу, яка розташована поруч з ліжком, і б'є павука. Павук вмирає і падає на ліжко, чоловік підбирає мертвого павука, кладе його у вазу і прибирає в тумбочку.

“Жахлива ніч”- фільм жахів.
Всього  фільмів від 1000 до 4000
Протягом першого десятиліття XX ст. тривалість і різноманітність сценаріїв кінофільмів поступово і неухильно збільшувалися.
Ставлення в суспільстві до кіно змінюється - від сприйняття його лише як виду розваги до сприйняття його як виду мистецтва. У 1908 р. у Франції вже з'являється поняття «film d‘art" - "художній фільм".
«Леон» 1994
«Ви не можете зупинити того, кого не видно»
Коментар глядача  :Пообіцяла собі, що коли знайду фільм і сумний, і веселий, і про серйозне, і не занудний, і про любов, і не надто романтичний, і не вульгарний
 і не докучливий, в якому немає
зайвого американського патріотизму
 і пафосності, а актори грають від душі , то поставлю йому 10 з 10. Леон:
10 з 10
До Першої світової війни французьке кіно випускало близько 90% світової кінопродукції (в основному зусиллями компаній «Pathé » і «Gaumont»).
Однак інші країни, в першу чергу, такі як США, Великобританія, Німеччина також починають надавати помітний вплив на розвиток світового кіно.
«АмелІ» 2001
«Вона змінить ваше життя»
Приголомшливий фільм про любов, про життя, про прагнення людини безкорисливо робити добро людям і дарувати їм світлу частинку своєї душі. Після перегляду стаєш кращим, чистішим, добрішим і хочеться бути таким, як Амелі.
Фільм неймовірно красивий, трошки сумний і дуже глибокий, залишає після себе дивне почуття і атмосферу тихого щастя.
«Коли палець вказує на небо, дурень дивиться на палець.»
Період Другої світової війни та повоєнні роки
Сучасне обличчя французького кіно почало формуватись вже після Другої Світової війни. На нього вплинули її наслідки, переосмислення окупації призвело до розвитку антифашизму та звернення до гуманізму. З 1946 щорічно (окрім 1948 та 1950) проводиться Міжнародний кінофестиваль у Каннах.
 У 1976 започатковано премію «Сезар»,що є аналогом американського «Оскару».
В період 1940–1950 працюють видатні актори: Жерар Філіп, Бурвіль, Жан Маре, Марі Казарес, Луї де Фюнес, Серж Реджані та інші.
Жерар Філіп 1922-1959 «Фанфан-Тюльпан»
Луї де Фюнес
1914-1983“Велика прогулянка”,“Оскар”Всього 166 фільмів
Бурвіль1917-1970“Велика прогулянка”“Червоне коло”“Разиня”Справжнє ім`я Андре Рембур.

“Бурвіль”- псевдонім,така  була назва села де він жив
Марі Казарес
1922-1996
“Діти райка”
“Орфей”
Жан Маре 1913-1998  «Орфей», «Граф Монте-Крісто», «Фантомас»
Журналіст Фандор переслідує таємничого  злочинця Фантомаса (обидві  ролі грає Жан Маре), який коїть зухвалі пограбування і вбивства.

Кінозірки на Каннському кінофестивалі
Премія отримала свою назву в честь французького скульптора Сезара Бальдачіні (1921-1998). Саме він  і  є автором зовнішнього виду статуеток.

“Артист” 2011
«Артист» - чудова ігрова мелодрама, дотепна і стильна. Виконана в естетиці німого кіно, вона наповнена магією кінематографа, яка ні на мить не відпустить.
«Нова хвиля»
   Передумовою виникнення такого явища як Нова хвиля був цілий комплекс обставин:
невдалі для французького кіно показники кінопрокатів,
результати Каннського кінофестивалю,
- прогрес у технічній сфері, що привів до створення надчутливої кіноплівки та портативної апаратури. Окрім того, поява нової хвилі пов'язана із спробами деяких кінокритиків втілити свою філософію у реальність кіноіндустрії через створення власних фільмів.
“Нова хвиля”
Нова хвиля французького кіно дарує світові кіно таких митців як Жан-Люк Годар, Клод Лелуш,
 Франсуа Трюффо, Клод Шаброль, Луї Маль. З'явилися всесвітньовідомі мюзикли Жака Демі   «Шербурські          парасольки» (1964) та   «Дівчата з       Рошфору» (1967)
«Шербурські парасольки»
Один з найкрасивіших і найсумніших мюзиклів.
Зовсім юна Катрін прекрасна в ролі Женев'єв.
Дивовижна музика Мішеля Леграна протягом усього фільму робить його ще більш трагічним.
Багато років тому на прем'єрі «Шербурзьких парасольок» глядачі плакали, співчуваючи історії про нещасну любов ... І ті, хто тільки що відкрив для себе цей фільм, не можуть не відчути його щирості ...
«Фатальна красуня» 2006
Дуже легкий, чарівний фільм, просякнутий романтикою Франції. Над ним не потрібно замислюватися, але настрій при перегляді швидко піднімається. Ну а Одрі Тоту в головній ролі - одна з причин подивитися!
“Нова хвиля”
1960 — 1970. З'явилася ціла плеяда акторів, серед яких найвідоміші Жанна Моро,
 Жан-Луї Трентіньян,
Жан-Поль Бельмондо,
Жерар Депардьє,
Катрін Денев,
Ален Делон,
 Ані Жирардо,
 Колюш,
Пьєр Рішар
Жанна Моро  1928 “Затухаючий вогник ”,”Ніч”, “Ліфт на ешафот”
Жан-Луї Трентіньян 1930 «Ніч у Мод», «Конформіст» «Любов» 2012
Жан-Поль Бельмондо́ 1933“Чочара”, “На останньому диханні”, “Професіонал”
Жерар Депардьє 1948
Катрін Денев 1943
Ален Делон  1935 “Рокко і його брати”, “Двоє у місті”,”Самурай”
Бріджит Бардо 1934 “Презирство” “Три кроки в маренні”. Після закінчення кіно-кар`єри в 1974 присвятила своє життя  боротьбі за права тварин.
Дівчина на мосту 1999
«Дівчина на мосту» - один з кращих фільмів, для яких обрана біколорная колірна гамма.
Це не нерозумно укручений модний ефект, а необхідна частина композиції всієї картини.
 Зізнатися, я тільки на 60-й хвилині фільму звернула увагу на те, що він чорно-білий, настільки дія заворожує.
Сучасне французьке кіно
Сучасне французьке кіно — це витончене мистецтво, в якому психологія та драматизм поєднуються з пікантністю та художньою красою зйомки. Сьогодні його стиль визначають режисери Люк Бессон, П'єр Жане, Франсуа Озон, Філіпп Гарель та актори Жан Рено,Одрі Тоту, Софі Марсо, Матьє Кассовітц, Крістіан Клав'є, Луї Гаррель.
Люк Бессон  1959 “Леон” ,“5 елемент”
П'єр Жане 1953 «Амелі» «Тривалі заручини»
Франсуа Озон  1967“8 жінок” ,“ Удома” , “Час прощання”
Філіп Гарель 1948 “Кордон світанку”, “Постійні коханці”
Маріон Катійяр  1975 “Початок”,Життя у рожевому світлі”
Гійом Кане “Щасливого Різдва”, «Закохайся в мене, якщо насмілишся»
Закохайся в мене, якщо насмілишся2003
Життя - гра, і цей фільм тому доказ. Жульєн і Софі не грають в життя, вони грають з життям. Адже якби вони одружилися, народили дітей, були б вони щасливі? Вони боролися з повсякденною життям за допомогою простих слів: «Слабо - не слабо»
А вам слабо стояти з зав'язаними очима і вслухатися в стукіт коліс поїзда, що прибуває?

Венсан Кассель 1966  «Чорний лебідь» «Ненависть»
Самі Насері 1961«Таксі» , «Таксі 2», «Таксі 3» , «Осине гніздо» , «Леон»

Жан Рено 1948“Леон” , “Блакитна безодня” “Невезучі”
Одрі Тоту 1976 “Амелі”, “Тривалі заручини” , ”Просто разом” “Фатальна красуня”
Ванесса Параді  1972«Дівчина на мосту», «Кафе де  Флор», «Еліза», «Біле весілля»
Особливості французького кіно
Починаючи із 1980 року у світі поширювався вплив Голлівудського кіно, але кіно Франції міцно закріпилося в якості лідера в жанрі комедії та
 авторського кіно.
Таксі 1998 комедія
   Авторство терміну «кінематограф» також належить братам Люм'єр та ґрунтується на поєднанні двох грецьких слів: «кінема» — рух та «графа» — писати.
У Франції створюється
найбільша кількість  фільмів на
                                 душу населення.


title: Презентація на тему «День космонафтики»

text:
 ДЕНЬ КОСМОНАВТИКИ
   Космона́втика (от греч. κόσμος — Вселенная и ναυτική — искусство мореплавания, кораблевождение) — процесс исследования космического пространства при помощи автоматических и пилотируемых космических аппаратов. Термин был предложен одним из пионеров советской ракетной техники Г. Э. Лангемаком.
Космонавтика как наука, а затем и как практическая отрасль, сформировалась в середине XX века. Но этому предшествовала увлекательная история рождения и развития идеи полета в космос, начало которой положила фантазия, и только затем появились первые теоретические работы и эксперименты. Так, первоначально в мечтах человека полет в космические просторы осуществлялся с помощью сказочных средств или сил природы (смерчей, ураганов). Ближе к XX веку для этих целей в описаниях фантастов уже присутствовали технические средства - воздушные шары, сверхмощные пушки и, наконец, ракетные двигатели и собственно ракеты. Не одно поколение молодых романтиков выросло на произведениях Ж. Верна, Г. Уэллса, А. Толстого, А. Казанцева, основой которых было описание космических путешествий.
Все изложенное фантастами будоражило умы ученых. Так, К.Э. Циолковский говорил: "Сначала неизбежно идут: мысль, фантазия, сказка, а за ними шествует точный расчет". Публикация в начале XX века теоретических работ пионеров космонавтики К.Э. Циолковского, Ф.А. Цандера, Ю.В. Кондратюка, Р.Х. Годдарда, Г. Гансвиндта, Р. Эно-Пельтри, Г. Оберта, В. Гомана в какой-то мере ограничивала полет фантазии, но в то же время вызвала к жизни новые направления в науке - появились попытки определить,что может дать космонавтика обществу и как она на него влияет.

Надо сказать,что идея соединить космическое и земное направления человеческой деятельности принадлежит основателю теоретической космонавтики К.Э. Циолковскому. Когда ученый говорил: "Планета есть колыбель разума, но нельзя вечно жить в колыбели", он не выдвигал альтернативы - либо Земля, либо космос. Циолковский никогда не считал выход в космос следствием какой-то безысходности жизни на Земле. Напротив, он говорил о рациональном преобразовании природы нашей планеты силой разума. Люди, утверждал ученый, "изменят поверхность Земли, ее океаны, атмосферу, растения и самих себя. Будут управлять климатом и будут распоряжаться в пределах Солнечной системы, как на самой Земле, которая еще неопределенно долгое время будет оставаться жилищем человечества".
В СССР начало практических работ по космическим программам связано с именами С.П. Королева и М.К. Тихонравова. В начале 1945 г. М.К. Тихонравов организовал группу специалистов РНИИ по разработке проекта пилотируемого высотного ракетного аппарата (кабины с двумя космонавтами) для исследова-ния верхних слоев атмосферы. В группу вошли Н.Г. Чернышев, П.И. Иванов, В.Н. Галковский, Г.М. Москаленко и др. Проект было решено создавать на базе одноступенчатой жидкостной ракеты, рассчитанной для вертикального полета на высоту до 200 км. В целом проект ВР-190 представлял собой комплекс новых технических решений и концепций, подтвержденных теперь ходом развития отечественной и зарубежной ракетно-космической техники. В 1946 г. материалы проекта ВР-190 были доложены М.К. Ти-хонравовым И.В. Сталину. С 1947 г. Тихонравов со своей группой работает над идеей ракетного пакета и в конце 1940-х - начале 1950-х гг. показывает возможность получения первой космической скорости и запуска искусственного спутника Земли (ИСЗ) при помощи разрабатывавшейся в то время в стране ракетной базы. В 1950-1953 гг. усилия сотрудников группы М.К. Тихонравова были направлены на изучение проблем создания составных ракет-носителей и искусственных спутников.
Группа организаторов ГИРД во главе с С.П. Королевым и Ф.А. Цандером, автором конструкций ряда опытных двигателей для ракет
В докладе Правительству в 1954 г. о возможности разработки ИСЗ С.П. Королев писал: "По вашему указанию представляю докладную записку тов. Тихонравова М.К. "Об искусственном спутнике Земли...". В отчете о научной деятельности за 1954 г. С.П. Королев отмечал: "Мы полагали бы возможным провести эскизную разработку проекта самого ИСЗ с учетом ведущихся работ (особенно заслуживают внимания работы М.К. Тихонравова...)".
Совет главных конструкторов в составе А.Ф. Богомолова, М.С. Рязанского, Н.А. Пилюгина, С.П. Королева, В.П. Глушко, В.П. Бармина, В.И. Кузнецова
Космонавтика уникальна тем, что многое предсказанное сначала фантастами, а затем учеными свершилось воистину с космической скоростью. Всего сорок с небольшим лет прошло со дня запуска первого искусственного спутника Земли, 4 октября 1957 г., а история космонавтики уже содержит серии замечательных достижений, полученных первоначально СССР и США, а затем и другими космическими державами.
Уже многие тысячи спутников летают на орбитах вокруг Земли, аппараты достигли поверхности Луны, Венеры, Марса; научная аппаратура посылалась к Юпитеру, Меркурию, Сатурну для получения знаний об этих удаленных планетах Солнечной системы.
Триумфом космонавтики стал запуск 12 апреля 1961 г. первого человека в космос - Ю.А. Гагарина. Затем - групповой полет, выход человека в космос, создание орбитальных станций "Салют", "Мир"... СССР на долгое время стал ведущей страной в мире по пилотируемым программам.
Показательной является тенденция перехода от запуска одиночных КА для решения в первую очередь военных задач к созданию крупномасштабных космических систем в интересах решения широкого спектра задач (в том числе социально-экономических и научных) и к интеграции космических отраслей различных стран.

4 октября 1957 г. - запущен первый искусственный спутник ЗемлиСпутник-1 (СССР).

4 января 1959 г. - станция «Луна-1» прошла на расстоянии 6000 километров от поверхности Луны и вышла на гелиоцентрическую орбиту. Она стала первым в мире искусственным спутником Солнца. (СССР)

   Юрий Гагарин

    Старт корабля «Восток» был произведён в 09:07 12 апреля 1961 года по московскому времени с космодрома Байконур. Выполнив один оборот вокруг Земли в 10:55:34 на 108 минуте, корабль завершил плановый полёт (на одну секунду раньше, чем было запланировано). Позывной Гагарина был «Кедр». Из-за сбоя в системе торможения спускаемый аппарат с Гагариным приземлился не в запланированной области в 110 км от Сталинграда, а в Саратовской области, неподалёку от Энгельса. Там такого высокого гостя никто не ждал. В 10:48 радар в близлежащем военном аэропорту засёк неопознанную цель - это был спускаемый аппарат, - а чуть позже, за 7 км до земли, в соответствии с планом полёта Гагарин катапультировался, и целей на радаре появилось две.

Исторические слова Юрия Гагарина
    Имя Юрия Гагарина носят: город Гагарин (бывший Гжатск), кратер на обратной стороне Луны, астероид № 1772, золотая медаль ФАИ (присуждается с 1968 года), площадь в Москве, где стоит памятник космонавту. Существует также Кубок Гагарина, главный трофей новообразованной Континентальной хоккейной лиги (Гагарин был большим хоккейным болельщиком).

                                   ЗВАНИЯ

Лётчик-космонавт СССР (14 апреля 1961г.)
Герой Советского Союза(14 апреля 1961г.)
Герой Социалистического Труда Чехословацкой Социалистической Республики(28 апреля 1961г.)
Герой Социалистического Труда Народной Республики Болгария(23 мая 1961г.)
Герой Труда Демократической Республики Вьетнам
Советское правительство также повысило Ю. А. Гагарина в звании от старшего лейтенанта сразу до майора.

Валентина Терешкова
    В отряд космонавтов Валентина Терешкова была зачислена 12 марта  1962 года и стала проходить обучение как слушатель-космонавт 2 отряда. 29 ноября 1962 г. она сдала выпускные экзамены  на «отлично». С 1 декабря 1962 года она — космонавт 1 отряда 1 отдела. С 16 июня 1963 года, то есть сразу после полёта, она стала инструктором-космонавтом 1 отряда и была на этой должности до 14 марта 1966 г.

   Свой космический полёт (первый в мире полёт женщины-космонавта) она совершила 16 июня 1963 года на космическом корабле «Восток-6», он продолжался почти трое суток. Одновременно на орбите находился космический корабль «Восток-5», пилотируемый космонавтом Валерием  Быковским.

    Несмотря на  физический дискомфорт, она выдержала 48 оборотов вокруг земли и провела почти трое суток в космосе. Терешкова в космосе вела бортовой журнал и делала фотографии горизонта, которые позже были использованы для обнаружения аэрозольных слоёв в атмосфере.
    Спускаемый аппарат «Востока-6» благополучно приземлился в Алтайском крае.

   18 марта 1965 г. — совершён первый выход человека в открытый космос с корабля Восход-2(А. Леонов, СССР).

   3 февраля1966 г.- АМС Луна-9 совершила первую в мире мягкую посадку на поверхность Луны, были переданы панорамные снимки Луны. (СССР).

   1 марта1966 г. - станция «Венера-3» впервые достигла поверхности Венеры, доставив вымпел СССР. Это был первый в мире перелет космического аппарата с Земли на другую планету. (СССР).

   3 апреля 1966 г.- станция «Луна-10» стала первым искусственным спутником Луны. (СССР).

  24 сентября 1970 г. - станция «Луна-16» доставила на землю образцы лунного грунта. (СССР).

  17 ноября 1970 г. - мягкая посадка и начало работы первого в мире полуавтоматического самоходного аппарата, управляемого с Земли: Луноход-1 (СССР).

   15 декабря 1970 г.- первая в мире мягкая посадка на поверхность Венеры: Венера-7 (СССР).

19 апреля 1971 г. - запущена первая орбитальная станция Салют-1 (СССР).

    Полёты в космос — опасная и сложная профессия. С начала эры космических полётов в космосе и при подготовке к космическим полётам на Земле погибли 22 космонавта.
Презентацию подготовилаученица 8-А классаСтороженко Юлия


title: Презентація на тему «Мадонна» (варіант 2)

text:
Мадо́нна
Підготувала презентацію :
Гузенко Альона
11-б клас
Мадо́нна (повне ім'я: Мадонна Луїза Вероніка Чикконе) — американська співачка, танцівниця, кіноактриса, продюсер, режисер, активіст добродійних та правозахисних організацій. Найуспішніша артистка в історії музики, світові продажі її альбомів перевищили 300 мільйонів екземплярів.Користується настільки широкою популярністю, що її називають «Королевою поп-музики».Багаторазова
рекордсменка Книги
рекордів Гінесса.
Мадонна – це її справжнє ім’я, а не псевдонім, як багато хто вважає.
Дитинство та сімейні стосунки
Батько виховував своїх дітей строго, вимагаючи від них обов'язкового відвідування церкви у неділю та ретельного виконання домашнього завдання. Він не дозволяв їм навіть дивитися телевізор. У дитинстві Мадонна, на думку оточуючих, була водночас милим і пустотливим дитям. Вона дуже любила матір. Проте та вмерла від раку, коли Мадонні було вже більше п'яти років.
Згодом батько Мадонни одружився з економкою Джоан Густафсон, котра жила у їхньому будинку. У них народилося ще двоє дітей. Мадонна, як розповідають, нелегко пристосувалася до мачухи.
Епатажна натура дівчинки відкрилася ще у школі. Юній Мадонні забороняли фарбуватися, одягати нейлонові панчохи, коротко стригтися. На знак протесту, аби привернути до себе більше уваги, Мадонна натягувала на свої підліткові ніжки пару різнокольорових панчіх. Знялася в аматорському фільмі на домашній студії свого приятеля. За сюжетом, на її животі смажили яєчню. На конкурсі талантів юна Мадонна танцювала у самих лише бікіні. Та у католицькій школі, де вона навчалася, мала найкращі оцінки. У старших класах організовувала шкільних уболівальників на спортивних змаганнях, грала в драмгуртку, займалася в балетній студії.
Після успішного завершення школи Мадонна подалася в балет. Але згодом Мадонна вирішила, що зробити кар'єру зможе лише у Нью-Йорку, вона проти волі батька, полетіла у Нью-Йорк,  зійшла з трапа в аеропорту Ла Гардіа. З собою мала маленьку валізу, одяг, що на ній, балетки і 37 доларів. Мадонна взяла таксі і, абсолютно не знаючи Манхеттену, сказала водієві відвезти її просто до центру. Таксист трохи подумав і привіз дівчину в найбільш метушливий злочинний район Таймс-сквер. Поїздка обійшлася в 15 доларів — майже половину всього статку Мадонни.

Вона жила впроголодь,певний час їй довелося ночувати на горищах, але незабаром вона випадково познайомилася з Деном і Едом Гілрой — вони мали маленький оркестр. Брати Гілрой підшукали їй житло, навчили грати на гітарі, і вже невдовзі нова знайома стала виступати разом із ними.

Після завершення співпраці з братами Гилрой Мадонна створила власний маленький ансамбль, що поступово завоював популярність у навчальних закладах та університетських клубах.

Шлях до успіху
Врешті-решт їй вдалося отримати контракт на студії звукозапису Саєр Рекордз.
Після випуску двох успішних синглів Мадонна випустила перший альбом із нескладною назвою «Мадонна». Щоправда, фотографію співачки на обкладинці диска не розмістили. Співала вона у негритянському стилі, і на студії звукозапису вирішили, що темношкіре населення не купуватиме пісень білої співачки. Альбом випустили у липні 1983 року, і він приніс Мадонні першу славу. За цим альбомом знімали й перші музичні кліпи Мадонни

Скандали
Мадонна, маючи складний характер, неодноразово ставала учасницею скандалів. Співачка добре відома використанням у своїй творчості політичних, сексуальних, релігійних образів, через що часто зазнавала різкої критики.

На церемонії вручення нагород MTV Video Music Awards у 2003 році Мадонна поцілувала в губи Крістіну Агілеру і Брітні Спірс.

Скандали
Під час світового туру The Confessions Tour у 2006 році Мадонна виконувала пісню "Live To Tell" на хресті. Турне запам'яталося протестами релігійних громад. Номер з хрестом супроводжувався відеорядом, де було написано, що 12 мільйонів дітей хворіють на СНІД і з цієї ж причини через чотири роки вже 20 мільйонів дітей залишаться без батьків, а без допомоги суспільства ці діти помруть не досягнувши 2-х річного віку.

Зірка з дочкою,Лурдес, яку вона народила від особистого фітнес тренеру
Дякую за увагу!