title: Презентація на тему «Людина в різних життєвих ситуаціях»

text:
Людина в різнихжиттєвих ситуаціях
Презентацію підготували
учениці 10-Ф класу
Рискаль Анна та Семененко Анна
Прийми те, що можеш стерпіти. Радій тому, що можеш врятувати, і не оплакуй свої втрати занадто довго.Роберт Джордан
Так влучно Роберт Джордан висловився про життєві труднощі, які виникають в житті кожної людини. Хочемо ми цього чи ні, але навіть в найспокійніші часи людина не може пройти свій життєвий шлях без зустрічі з ними.
Для одного це зміна місця проживання, виду діяльності, для іншого - хвороба близької людини або своя власна, розлучення, смерть близьких людей. Так було завжди. Важка життєва ситуація може виникнути в житті дітей, підлітків, цілих сімей.
Одні миряться і пристосовуючись «пливуть за течією». Інші шукають вихід з важкої життєвої ситуації за допомогою дій спрямованих на подолання проблем та неприємностей.
Хтось замикається в собі і замість того, щоб спробувати якось подолати труднощі воліє їх не помічати.
А багато хто, проклинаючи долю лише скаржаться на складне життя,фактично не вирішуючи ніяких проблем.
Саме тому письменники у своїх творах задаються  питаннями: «Який шлях обрати?Як знайти правильний вихід із ситуації?».
Адже, завдання письменника в тому, щоб писати правдиво і, зрозумівши, в чому правда, виразити її так, щоб вона ввійшла у свідомість читача частиною його власного досвіду.
Так, Лев Толстой в своєму романі «Анна Кареніна», висвітлюючи проблеми тогочасного суспільства, намагається допомогти читачеві знайти відповіді на питання, що його турбують: кохання,взаємини між людьми, місце людини в суспільстві.
«Анна Кареніна» починається фразою, яка є психологічним ключем твору:«Всі щасливі родини схожі одна на одну, кожна нещаслива сім'я нещаслива по-своєму».Цей роман-дослідження руйнування сімей і людських взаємин.
Анна Кареніна вибрала свій шлях. Вона, наперекір усім правилам, вирішила піддатися зову серця і  пішла від свого чоловіка. Але її історія закінчується трагічно. Жінка, змучена суспільством та собою, кидається під поїзд і вбачає в цьому єдиний вихід.
Та чи могла її доля скластися по-іншому? Ніхто не може сказати напевне, але в літературі є схожі сюжети із зовсім різними розв'язками.
Героїня однієї з найвідоміших повістей Чехова «Дама з собачкою» також не могла бути з коханою людиною через закони суспільства. Та, напротивагу роману Толстого, герої цієї повісті не відкривали своє кохання на загальний осуд.
Фінал цієї історії автор не дописує, але читачу вже зрозуміло, що ця історія не матиме щасливого кінця. Анна та Гуров не зможуть розповісти про своє кохання і як би вони не хотіли бути разом, жорстокі закони соціуму не дозволять їм бути щасливими.
Ще один яскравий приклад схожої ситуації відображається в повісті Чехова «Про любов». Героїня повісті, яку також звали Анною, була одружена з нецікавим чоловіком, який був старший за неї. Вона покохала Альохіна − хорошого друга сім’ї.
Але кожен з них мав сім’ї, тому разом вони бути не могли. Навіть, коли Альохін зізнався у коханні, він зрозумів, що коли любиш «то в своїх міркуваннях про це кохання потрібно виходити від вищого, від більш важливого, ніж щастя чи нещастя, гріх або чеснота в їх ходячою сенсі, або не потрібно міркувати зовсім ».
Спільні імена, відносно спільний час, схожі долі та життєві ситуації, але зовсім різні наслідки. На людей впливає не тільки соціум, але й вони самі. Так, декому вистачить духу зізнатись в коханні і кинути виклик суспільству, а дехто не має сил зізнатись у цьому навіть собі.
Усі люди різні і рішення, які вони приймають теж різні. Єдиного вірного шляху немає. Але,якби він був,чи було б життя таким, яким ми знаємо його з усіма своїми перевагами та недоліками?


title: Презентація на тему «Едіт Піаф» (варіант 6)

text:
Едіт Піаф
Едіт Піаф (справжнє ім'я Едіт Джованна Ґассіон19 грудня 1915, Париж — 10 жовтня 1963, Грас) — знаменита французька співачка й акторка, одна з найвідоміших естрадних співачок світу.
Едіт Піаф у дитинстві та в молодому віці
Повоєнний час став для Піаф періодом небувалого успіху. Її із замилуванням слухали жителі паризьких передмість і витончені поціновувачі мистецтва, робітники й майбутня королева Англії. У січні 1950 року відбувся її сольний концерт у залі «Плейель», преса писала — «пісні вулиць у храмі класичної музики». Це був черговий тріумф.

Незважаючи на любов слухачів, життя, повністю присвячене пісні, робило її самотньою. Едіт сама це добре розуміла: «Публіка втягує тебе у свої обійми, відкриває своє серце й поглинає тебе цілком. Ти переповняєшся її любов'ю, а вона — твоєю. Потім у загасаючому світлі залу ти чуєш шум кроків, що йдуть. Вони ще твої. Ти вже більше не здригаєшся від захвату, але тобі добре. А потім вулиці, морок, серцю стає холодно, ти сама».

В 1958 році Едіт почала виступати в концертному залі «Олімпія» — успіх був фантастичний. Після цього вона вирушила в одинадцятимісячне турне Америкою, після якого були чергові виступи в «Олімпії», турне по Франції. Такі фізичні, а головне, емоційні навантаження сильно підірвали її здоров'я.

У 1959 році під час виступу в Нью-Йорку Піаф знепритомніла прямо на сцені. Після кількох хірургічних операцій вона повернулася до Парижа. У 1961 році, у віці 46 років, Едіт Піаф дізналася, що вона невиліковно хвора на рак.

Останній її виступ на сцені відбувся 18 березня 1963 року. Зал, стоячи, улаштував їй п'ятихвилинну овацію.
10 жовтня 1963 року Едіт Піаф померла. Тіло співачки було перевезено з міста Граса, де вона померла, у Париж в повній таємності, й офіційно про її смерть було оголошено 11 жовтня 1963 року в Парижі.


title: Презентація на тему «Кочове життя африканців»

text:
Кочове життя африканців

          Ама-ндебеле

(Ndebele) - народ групи нгуні, що проживає в Південній Африці, головним чином на території колишньої провінції Трансвааль. Перші нгуні, послідовники вождя на ім'я Мусі, осіли в Трансваалі в XVIII столітті.
  Чоловіки з племені ндебеле декорують будинки різнокольоровим орнаментом, а жінки носять прикраси вагою до 25 кг.
  Жінка з найдовшою шиєю вважалася найкрасивішою у ама-ндебеле. З раннього дитинства жінки цього народу носили на шиї латунні обручі, завдяки чому шия могла подовжитися на 40-50 см. Ці обручі не можна було знімати, тому що відсутність шийної мускулатури привело б жінку до негайної смерті

          Пігмеї

Акка - відкрите Швейнфуртом плем'я карликів в Центральній Африці. Голова велика, шия тонка, грудна клітка різко і плоско звужується догори, надмірно розвинений живіт висить донизу. Верхня частина тіла з довгими руками непропорційно розвинена в порівнянні з нижньою. Кисть руки чудово струнка і красиво складена, стопа, навпаки, вкрай тупа і спрямована всередину, ноги забезпечені великими колінними кістками, тому хода їх хитка, кожен крок супроводжується тіпанням, яке мимоволі передається всім членам. Акка своєрідний характер, різко відрізняє її від фізіономій сусідніх племен. Акка -  уникають людей, мисливське плем'я, надзвичайно винахідлива у ставці пасток і капканів. Єдина їх домашня тварина – курка.
        Арборе (Ефіопія)

 У селі Арборе (Ербор, Arbore) живуть представники народності Арбор, що нараховує приблизно 4,5 тис. чол.
  Крім зовнішніх відмінностей, вони відрізняються від інших племен численними різнокольоровими бусами.
  Деякі носять замість шапки половинку гарбуза на голові , стають схожі на фріців в касках.
                  Бака

Найпоширеніше плем’я в Камеруні – плем’я Бака (Baka)
 Пігмеї – «лісові люди», хоч вони діляться на декілька народів і племен, кожне з яких має свою мову,культуру,віросповідання,обряди…Загальна кількість в Габоні складає від 15 до 20 тис. осіб.

         Бамбуті (Заїр)

Зріст їх зазвичай не перевищує 140 см, але є серед них зовсім дорослі жінки заввишки 120 см.Найбільше вони були схожі на дітей.
 Живуть бамбуті тільки полюванням, землеробством не займаються. Вони кочують по лісі, кожен раз заново споруджуючи на лісових галявинах свої невигадливі хатини. Пігмеї живуть подружніми парами, моногамно

                Бакіга

Бакіга - «люди, які багато працюють». Їх також називають «непохитними», якість, характерна взагалі для людей що живуть в гірській місцевості.
  Найбільш жахливим аспектом їхньої культури було жорстоке покарання, якому піддавалися незаміжні вагітні жінки, яких або залишали вмирати на безлюдному острові, або скидали зі скель.
  Акампене або «Острів покарань» - один з островів на озері, з яким пов'язана дуже повчальна історія. На острові залишали, прив'язаними до дерева вагітних незаміжніх дівчат для науки іншим жінкам
                 Бамум

Живуть вони у великих селах, що складаються з чотирикутних хатин з земляними стінами із конусоподібною покрівлею, покритою соломою. Великий інтерес представляє культура цього народу.
 На початку ХХ ст. у народу бамум склалася оригінальна писемність, яка не отримала широкого розповсюдження. Бамум вправні ремісники, і місто Фумбан по праву вважається центром художнього ремесла Камеруну. У міському музеї зібрані дерев'яні та металеві (з міді і бронзи) панно, оригінальні статуетки з черепашок каурі, які раніше служили тут грошима, і інші предмети побуту народу бамум. Дуже виразні маски бамум - дерев'яні та мідні.

                 Банту

Традиційний наряд банту - плащі-Каросса, що закріплюються на плечі ременями, пов'язки на стегнах, фартухи - з вироблених шкур. Жінки голять голову, залишаючи лише маленькі клаптики волосся. Їх традиційні прикраси: нитки намиста з раковин каурі, кільця з міді та заліза.
В Танзанії нараховує більше 100 місцевих племен, в основному групи банту.
  У племені банту, коли дівчина виходить заміж, наречений дає її батькам десять баранів.
   Бена (Східна Африка)

Вони  носять декорований обшитий  бісером шкіряний одяг, що відповідає основному їх заняттю - скотарству. Дівчатка Бенна носять красиві спідниці з козячої шкіри. Для зберігання води Бенна використовують висушений гарбуз (калабаш).
 Тут рідко можна зустріти людей старше 45 років. Хоча більшість молодих людей виглядають дуже сильними і здоровими.

Бербери

За допомогою всього лише кирки і лопати бербери будують свої будинки на століття! Їм потрібна тільки відповідна скеля в кам'янистій пустелі.
 Бербери (самоназва амазіг, амахаг - «людина»; кабільск. Imazi? En) - загальна назва підкорених в VII столітті арабами і звернених в іслам корінних мешканців північної Африки від Єгипту на сході до Атлантичного океану на заході.Чисельність 11 520 000 чоловік (1992 рік). Розмовляють на берберо-лівійських мовах. По релігії - в основному мусульмани-суніти.

Боран

Жінки боран дуже красиві, але на противагу чоловікам лагідні і миролюбні.
 Їх єдиний одяг - біла спідниця
 Характерне прикраса жінок боран - величезні товсті браслети, частіше гладкі, рідше прикрашені спіралеподібними насічками або орнаментом, що представляє собою чергування гуртків. На кожну руку надягають по десять-дванадцять браслетів від зап'ястя до ліктя. Кілограма два срібла - звичайний «наряд» жінки боран.
 Чоловіки боран - худі, з гордою поставою і точеними особами, зухвалим поглядом і довгими носами. Боран - одне з небагатьох кенійських племен, чиї жінки прикрашають свої голови сотнями тоненьких чорних кісок, спадаючих до плечей і красиво обрамляють їх довгі,  ніби відлиті з червоного металу шиї.

Борена              ( Пд. Ефіопія)

Борена є однією з більш ніж 200 етнічних груп племені Оромо. Борена говорять мовою Oromifa та їх налічується 500 000 чол.
 В якості одягу Борена використовують хустку або тонку ковдру. Жінки ходять із покритою головою. Чоловіки часто носять чалму. Багато чоловіків мають дві або більше дружини.
 Велика рогата худоба і верблюди - основне джерело багатства, і використовується як засіб платежу.
Більшість предметів побуту вони роблять з деревини і шкур

Бороро (Нігерія)

 У сезони дощів бороро живуть самотньо в глибині савани, а в посушливі періоди змушені підходити до водойм, у яких завжди в цю пору багатолюдно. Юнаки з племені бороро з нагоди Ворсо, щорічного свята, що знаменує кінець сезону дощів і пробудження природи, посилено фарбуються і вбираються. Гримування є важливою частиною церемонії, яка може тривати 6 днів і 6 ночей. На обличчя наносять густий шар охри, а потім натирають жиром для блиску.
 Юнаки, під час самого свята, з масивними масками (шар макіяжу деколи досягає 3-5 сантиметрів) на лицях,беруть участь у конкурсі краси, журі якого складається з 10 найпрекрасніших дівчат племені. Тільки 10 з 40 молодих людей отримують право відправитися з молодою красунею в найближчий ліс і стати справжнім чоловіком.

Геде

 Геде налічується 914 000 осіб. Історія Геде пов'язана з оромо. Геде лідирують у виробництві кави, хоча область не найкраща для цього. Багато людей - протестанти, як і в інших частинах південної Ефіопії, але є також ортодокси, мусульмани і прихильники інших релігій.
Догони

Унікальність цього народу полягає в тому, що з незапам'ятних століть вони пов'язують своє походження, світогляд, культуру і уклад життя із зіркою Сиріус. Уклад життя плем'я догонів до сих пір залишається первісним. У них немає електрики, водопроводу (вода добувається з колодязів) та інших комунікацій.
 Що стосується походження племені, про це навряд чи хто-небудь коли дізнається. Але дивно, що їм була відома не тільки зірка Сіріус, але і її супутник - Сіріус В - це карликова зірка, про яку вчені не знали нічого до XIX ст. А вперше вона була сфотографована в 1970р

Даасенач

Будинки роблять з будь-якого сміття. Даасенач - етнічна група чисельністю 13-33 тисяч чоловік, що проживає в Ефіопії, Кенії та Судані. Вони розвинули унікальну традицію і культуру, відкриту для всіх, хто готовий її дотримуватися. До настання 20 століття про плем'я Даасенач нічого не було відомо. Вони традиційні скотарі, але в останні роки стали переходити до напівкочового способу життя.
  Народження дочки в родині вважається великою удачею. Після народження дочки її батько допускається до участі в певних колективних ритуалах. Зачіска Даасенач - одна з найскладніших в долині річки Омо. Прийнято голити велику частини голови і залишати маленький чубчик попереду.

          Дорсі

На півдні Ефіопії люди «бананового племені» славляться як найкращі ткачі.Домоткані шапки і шарфи - для Дорсі джерело доходу, невеликого, але стабільного.
Дорсі або Дорз налічується приблизно 20-28 тис. чол. Вони будують величезні бамбукові хатини до 12м заввишки, по контурах схожі з головою слона - колись плем'я жило в місцевості, де водилися слони. Ці хижі виглядають вельми крихкими, але насправді стоять по 60 років.
Навколо кожної хатини як правило знаходиться невеликий сад з помилкових бананів з овочевими грядками, спеціями, а іноді посівами тютюну.

Зулуси

 Приватне життя зулусів - ціла економічна наука.
 Досягнувши повноліття, кожен зулу може одружитися. Кожен може, але не кожен хоче, так як одруження для місцевих женихів - справа вкрай витратна. За традицією кожен зулус, який вирішив вступити в законний шлюб, повинен заплатити батькам нареченої викуп. Сто кіло цукру, сто кіло кукурудзи та ще одинадцять корів.
 Зулуси - африканський народ чисельністю близько 10 млн чоловік, що мешкає в основному в провінції Квазулу-Наталь в Південно-Африканській Республіці.
 Зулу - найпоширеніша мова в ПАР. При цьому багато зулуси також говорять англійською, португальською, сесото та іншими мовами ПАР.
 Серед зулусів є християни, багато зберігають прихильність традиційним віруванням. Зулуська релігія включає віру в бога-творця (iNkulunkulu), який вище повсякденних людських справ.
 Зулу налічують більше 300 племен, які проживають в основному в провінції Квазулу-Наталь.В перекладі з зулуського мови, «зулу» - це небо, а зулуси - «небесні люди». Незважаючи на романтичну назву, представники цієї африканської народності - люди цілком приземлені. В хмарах їм витати не властиво. Їм властиво прагнути до безхмарного життя. Тому-то заманюють вони жадібних до видовищ туристів і влаштовують для них уявлення.

Каро

 Саме нечисленне плем'я в Південній Ефіопії, а можливо і в світі. Їх налічується всього 250-1500 чол. Їх село стоїть на красивому обриві над рікою Омо. Жителі племені традиційно займаються тваринництвом і збиральництвом. В минулому скотарі, багато з них вимушено зайнялися сільським господарством, тому що численні інфекції забрали більшість поголів'я худоби.
 Каро вважаються майстрами по розмальовуванні тіл, особливо при підготовці до танців і свят.
  Для малюнків на тілі використовуються природні фарби. Крейда (білий), залізну руда (червоний), відкладення охри (жовтий), вугілля (чорний). Зазвичай малюнки, які наносяться на тіло, руки, ноги і обличчя, повторюють природні мотиви - плямисту шкуру леопарда або світло-сірі цяточки на темному оперенні цесарок, або долоні людини. Каро подобається строгий геометричний стиль - смужки, кола, спіралі. Мало не щодня вони наносять на тіла новий візерунок. Каро носять за вухами рожеві квітки виростає поблизу селища дерева.


Презентація на тему «Конфлікт» (варіант 1)


title: Презентація на тему «Музеї світу» (варіант 1)

text:
Музеї (греч. muséion — місце, присвячене музам, храм муз, від músa — муза), наукові, науково-просвітні установи, що здійснюють комплектування, зберігання, вивчення і популяризацію пам'ятників природної історії, матеріальної і духовної культури — першоджерел знань про розвиток природи і людського суспільства. М. зосереджують в своїх фондах головним чином предмети речові і образотворчі, у тому числі витвори мистецтва, в той же час в М. зберігаються і письмові джерела (рукописні матеріали, друкарські документи, книги, від інкунабул до видань останнім часом, що представляють історичну цінність).
Музеї

Музеї світу
Цей музей більше схожий на космічний корабель, який потерпів крах, ніж на звичайну будівлю. Напевно, архітектори, які створювали проект дизайну даного музею, свого часу добряче захоплювалися всякими космічними серіалами, на зразок "Зоряних воєн" або Star Trek.
Музей Royal Ontario, Торонто
Будівля цього музею зроблена з алюмінію і бетону. Загальна площа його - 25 тисяч квадратним метрів. До речі, вміст музею цілком відповідає його зовнішньому вигляду - адже музей презентує сучасне мистецтво, у всіх його проявах. Як же тут обійти стороною архітектуру самого музею?
Rosenthal Contemporary Arts Center
Ще один музей, що спеціалізується на мистецтві. У його конструкції використовувалися в основному скло і сталь. Якщо дивитися з певного ракурсу, то можна бачити, що будівля музею схожа на величезного птаха, який збирається злетіти, і виглядає все це дуже незвично.
Akron Art Museum
Цей музей викликає асоціацію із змією, яка згорнулася, і яка мирно дрімає на сонечку. Не знаю, чи дійсно так задумано архітекторами, але якщо це дійсно так, то реалізація ідеї дуже грамотна. Власне, цей музей сам по собі витвір мистецтва, незалежно від того, що там всередині.
Guggenheim Museum Bilbao
Архітектори створили цей музей у вигляді гігантської металевої комахи, яка ще на землі, але вже готується до польоту. У конструкції застосовувалися титанові і сталеві труби, і сам він дійсно символізує сучасне мистецтво.
Національний музей мистецтв, Осака
Музей мистецтва в Дубаї

Музей мистецтв Вейсмана, Міннеаполіс
New Museum on the Bowery, Нью-Йорк

Денверський музей мистецтв

Музеї України
Музей "Писанка" в місті Коломия
Мезинський народний археологічний музей
Київський Музей історії туалету


title: Презентація на тему «ТІК»

text:
"ТІК"
Історія
Офіційна історія гурту розпочалась навесні 2005-го року. Саме тоді декілька випускників Вінницького державного педагогічного університету остаточно зрозуміли, що музика у їхньому житті дещо більше, ніж просто студентська розвага і розпочали репетиції.
На одну з репетицій випадково потрапив продюсер Олег Збаращук. Відверто кажучи, його реакція на творчість музикантів була негативною, але зацікавило те, що це було щось нове, не схоже на загальноприйняті музично-стильові шаблони.   2 червня в місті Вінниця на розігрів групи Таліта Кум вийшла група ТіК і представила перед тисячною аудиторією свої творіння. Дебют виявився вдалим і саме цей день вважається днем народження групи.
24 вересня 2006-го року спільна робота ТіКу і «Ляписа Трубецкого» «Олені» вийшла у національну радіоротацію, а 5-6 жовтня на кіностудії ім. О. П. Довженка проходили зйомки відеокліпу на пісню «Олені», який побачив світ 12 листопада. Пісню можна було почути всюди.
ТіК і далі продовжував працювати, тепер уже в студії «211». Пісня за піснею, писався альбом, який попередньо планувалось закінчити ще в лютому 2007 року, але через те, що творчий процес трохи затягнувся запис завершився лише на початку квітня. В цей же час на телеекранах з'являється нова відео на пісню «Вчителька».
27 травня в київському клубі «Диктатор» ТіК презентував свій дебютний альбом «ЛітераDYРА»
Концерти, фестивалі, ротації нових пісень з дебютного альбому. Протягом літа хлопці дали більше 50-ти концертів в тому числі двічі у Польщі на дні міста Кельце, та на святі лемківської культури «Лемківська Ватра» в Гдині. 24 серпня музиканти виступили на фестивалі «День Незалежності з Махном» (Гуляйполе, Запорізька область). Організатори фестивалю — мистецьке об'єднання «Остання Барикада» нагородили групу ТІК премією «Махновське відкриття року».».
Концерти, фестивалі, ротації нових пісень з дебютного альбому. Протягом літа хлопці дали більше 50-ти концертів в тому числі двічі у Польщі на дні міста Кельце, та на святі лемківської культури «Лемківська Ватра» в Гдині. 24 серпня музиканти виступили на фестивалі «День Незалежності з Махном» (Гуляйполе, Запорізька область). Організатори фестивалю — мистецьке об'єднання «Остання Барикада» нагородили групу ТІК премією «Махновське відкриття року».».
2 червня 2008 року — хлопці відсвяткували третю річницю колективу і прийняли рішення присвятити літо не лише концертній діяльності, а і запису другого альбому.

28 липня студія «211» гостинно відкриває свої двері для реалізації всіх творчих задумів Віктора Бронюка, але це не заважає останньому зробити один із самих важливих кроків у приватному житті. Віктор одружується і під час весілля команда Романа Веркуліча знімає кліп на композицію «Білі Троянди».

 у вересні 2012 року лідер гурту ТіК Віктор Бронюк взяв участь у триб'юті вокальної формації Піккардійська терція. На 20-річчі львівської терції Віктор разом із учасниками формації виконав композицію «Старенький трамвай».

6 листопада ТіК зіграв грандіозний сольник у Львівській опері, який пройшов із аншлагом. Охочих потрапити на концерт було настільки багато, що організаторам довелось доставляти стільці у залі.
А вже у День св. Миколая (19 грудня) гурт ТіК та Ірина Білик презентували кліп на пісню «Зима», в якому Віктор та Ірина перевтілились у сніговиків.

26 березня 2013 року стартував всеукраїнський тур «Найкращі українські хіти» у виконанні гурту ТіК та Ірини Білик. Артисти дали 24 концерти за 30 днів, за що і потрапили до «Книги рекордів України».
В серпні 2013 року стартував всеукраїнський тур «Великий тур маленькими містами». Цього разу на карті туру поставлені 50 маленьких міст, які зазвичай обділені увагою артистів.
Колишні учасники
Юрій Марценюк — саксофон, клавішні
Денис Репей — бас
Костянтин Терепа — гітара
Сергій Федчишин — бас-гітара
Олександр Філінков — барабани
Олексій Ліманець — бас-гітара
Олександр Пінчук — гітара
Костянтин Самойлюк — бас-гітара

Теперішні учасники
Віктор Бронюк — вокал, баян
Віка Газіна — бек-вокал
Віктор Голяк — гітара
Владислав Хмарський — барабани
Олександр Клименко — бас-гітара
Євген Зиков — клавішні, баян
Ян Нікітчук — труба
Сергій Шамрай — тромбон, баритон


title: Презентація на тему «Famous Britains»

text:
Isaac Newton is the greatest and the most influential scientist who ever lived on the planet. He was natural philosopher, astronomer, mathematician and physicist. He formulated the theory about the nature of life and the theory of universal gravitation.
The name of the English national poet William Shakespeare is known all over the world. During his life he wrote 38 plays, 154 sonnets, two long narrative poems, and several other poems. He is considered to be one of the greatest writers in the world literature.
One of the most important people of the mankind was Charles Darwin, who was a great explorer, scientist and a writer. He produced his famous book "On the origin of species".
Joanne Rowling  is a British novelist and the author of the Harry Potter fantasy series. The Potter books have gained worldwide attention, won multiple awards, and sold more than 400 million copies. They have become the best-selling book series in history, and have been the basis for a series of films.


title: Презентація на тему «Сузір’я» (варіант 2)

text:
Сузір'я
Виконала учениця 11-Б класу
Кліщенко Анастасія
  Сузір'я - ділянки, на які розділена небесна сфера для зручності орієнтування на зоряному небі. У давнину сузір'ями називалися характерні фігури, що утворюються яскравими зірками.
   1 – полярна зірка, 2 – Великий Віз, 3 – Малий Віз, 4 – сузір’я Кассіопеї
   У безхмарну і безмісячну ніч далеко від населених пунктів можна розрізнить близько 3000 зірок. Уся небесна сфера містить близько 6000 зірок, видимих неозброєним оком.
   Сузір'я Андромеди, яке знаходиться на відстані приблизно 2,5 мільйонів світлових років від Землі, поглинає зірки інших галактик. Величезне сузір'я Андромеди розширюється за рахунок поглинання зірок інших галактик, стверджують астрономи.
Туманність Андромеди
Зодіакальні сузір'я
  Зодіакальні сузір'я — ті, по яких у своєму річному переміщенні серед зірок рухається Сонце. Кожне з сузір'їв Сонце проходить приблизно за місяць, після чого переходить у наступне.
   Звичайно, ні те сузір'я, де перебуває зараз Сонце, ні сусідні з ним у звичайних умовах побачити не можна, вони знаходяться на небі вдень. Зате опівночі добре видно зодіакальне сузір'я, діаметрально протилежне тому, де перебуває Сонце. Його воно досягне тільки через півроку.
Легенди про назви сузір'їв
Велика та Мала Ведмедиці
   Ця легенда розповідає, що давньогрецький бог Зевс узяв собі в дружини прекрасну німфу Каллісто. Зевсу потрібно було обгородити кохану від переслідувань ревнивої Гери, і він узяв німфу до себе на небо, перетворивши на ведмедицю. Разом з Каллісто Зевс звернув у ведмедицю і її улюблену собаку - вона стала Малою Ведмедицею.
Сузір'я Кассіопеї, Цефея, Андромеди, Пегаса і Персея
   Вважається, що колись давним-давно в міфічного ефіопського царя Цефея дружиною була прекрасна цариця Кассіопея. Одного разу вона, будучи в оточенні нереїди - міфічних мешканок моря, необачно похвалилася неземною красою своєї дочки Андромеди. Нереїди позаздрили і поскаржилися повелителю морів Посейдону. Він напустив на береги Ефіопії страшне чудовисько, яке з'їдало людей.
Кассіопея
   Цефей кинувся до оракула за допомогою, але той сказав, що єдиний вихід - віддати Андромеду. Довелося Цефею пожертвувати улюбленою дочкою: прив'язати до прибережної скелі і залишити очікувати своєї загибелі. Але Андромеду врятував герой Персей, що прилетів до неї на крилатому коні - Пегасі. Основних учасників цього міфу фантазія давніх греків теж помістила на небо у вигляді сузір'їв.
Кентавр
   Один із грецьких міфів каже, що кентавр на небі - не хто інший, як безсмертний і мудрий Хірон, син Кроноса і німфи Філіра, знавець науки і мистецтва, вихователь грецьких героїв - Ахілла, Асклепія, Ясона. Тому його можна вважати сузір'ям Вчителя.
Кентавр
Сузір'я Оріона
   Сузір'я Оріон - найкрасивіше сузір'я південного неба. На всім небі немає іншого сузір'я, яке б містило стільки цікавих і легко доступних для спостереження об'єктів, як Оріон, розташований поблизу сузір'я Тельця.
   Оріон був сином Посейдона. Він був знаменитим мисливцем, боровся з биком і похвалявся тим, що немає тварини, яку він не зміг би перемогти. За це Гера, могутня дружина могутнього Зевса, наслала на нього Скорпіона. Оріон очистив від диких звірів острів Хіос і став просити в царя цього острова руки його дочки, але той відмовив йому. Оріон спробував викрасти дівчину, і цар помстився йому: напоївши доп'яна, він засліпив Оріона.
   Геліос повернув Оріону зір, але від укусу посланого Скорпіона він все-таки загинув. Зевс помістив його на небі таким чином, що він може завжди піти від свого переслідувача. І дійсно, ці два сузір'я одночасно на небі не видні ніколи.


Презентація на тему «Трамвай»


title: Презентація на тему «Психологічна культура спілкування»

text:
Психологічна культура спілкування

Ділове спілкування – це знання закономірностей психічної діяльності співрозмовників і вміння застосовувати ці знання в конкретних ділових ситуаціях.
 Ефективні прийоми приваблення партнера

Вселяйте партнеру почуття його гідності.

Виявляйте щирий інтерес до партнерів.

Задавайте партнерові приємні питання.

Частіше вживайте ім‘я партнера.
Три закони пам’яті:
Закон враження
Закон повторення
Закон асоціації
Рекомендації щодо досягнення взаєморозуміння:
Усвідомте свої та чужі почуття.
Ставтеся до партнерів як до виразників чиїхось думок.
Поділіться своїми відчуттями.
Дозвольте партнеру звільнитися від своїх почуттів.
Не реагуйте на емоційні прояви.
Використовуйте символічні жести.

Для створення сприятливого психологічного клімату в діловому спілкуванні необхідно:

Зменшуйте фізичну і соціальну дистанцію
Показуйте ваше бажання зрозуміти позицію партнера

Дотримуйтесь дружелюбного тону
Постарайтесь виявити якості вашого партнера
Поводьтесь спокійно і доброзичливо
Активно і уважно слухайте партнера

Дякуємо за увагу


title: Презентація на тему «Моя будущая профессия» (варіант 1)

text:
Моя будущая профессия
Корректор текстов и филолог русского и украинского языков
Содержание  презентации:
1) Историческая справка и общая информация о данной профессии
2) Плюсы и минусы данной профессии
3) Её перспективы в будущем

Историческая справка и общая информация о данной профессии
Филология как наука пришла к нам в период становления эпохи Ренессанса. Именно тогда стали обособляться воедино научные направления, которые занимались толкованием текстов библейского или исторического содержания. Поэтому логично, что слово «филология» в переводе с греческого языка обозначает «любовь к слову, знаниям». Некоторые профессию филолога трактуют как занятие по изучению древних языков. Отчасти в этом есть доля правды, так как филолог исследует происхождение, развитие и структуру языка, выполняет письменные и устные переводы с одного языка на другой. Но в то же время филолога не следует путать с языковедом. Он изучает изменения, которые произошли в языке за определённый промежуток времени. Филолог же берёт исходный текст и занимается его изучением, используя сохранившиеся исторические памятники.
Деятельность филолога можно разделить на два направления. Это научно-исследовательская деятельность, где специалист работает над созданием научных трудов, рецензий, занимается восстановлением и изучением текста. И практическая деятельность. Филолог работает в образовательных и культурных учреждениях, в средствах массовой информации, в организациях, занятой социально-гуманитарной деятельностью.
Представители профессии Филолога являются достаточно востребованными на рынке труда. Несмотря на то, что вузы выпускают большое количество специалистов в этой области, многим компаниям и на многих предприятиях требуются квалифицированные Филологи.

Плюсы и минусы данной профессии
Плюсы и минусы данной профессии
Плюсы:
1) Большая востребованность на рынке труда
2) Неограниченный доступ к информации
3) Возможность реализовать себя
Минусы:
Отсутствуют.
Перспективы профессии   филолога:
Представители профессии Филолога являются достаточно востребованными на рынке труда. Несмотря на то, что вузы выпускают большое количество специалистов в этой области, многим компаниям и на многих предприятиях требуются квалифицированные Филологи. Эта профессия даёт возможность реализовать себя, открывает перед тобой двери в массу возможностей - это  доступ ко многим интересным источникам , что способствует постоянному интеллектуальному развитию. В общем говоря, филология – это продолжение пути моего самосовершенствования.


title: Презентація на тему «Перша допомога при опіках» (варіант 3)

text:
Перша допомога при опіках
Підготувала:
Учениця 11-А класу
Зоря Владислава
Опік — це вид травми м’язової тканини або шкіри, викликаний дією тепла, електроенергії, хімічних речовин, тертя або випромінювання.
В першу чергу необхідно усунути джерело опіку, та віддалити постраждалого від нього: відтягнути від вогню, скинути тліючий (гарячий) одяг, оголити обпечені ділянки.
Далі охолодити обпечені ділянки: проточною водою (душ, кран), вологими холодними "примочками" протягом 10-15 хвилин, при хімічних опіках - мінімум 30 хвилин.
Ввести знеболюючі препарати, накласти асептичну пов'язку. Перед накладанням пов'язки, ділянки обпеченої але неушкодженої шкіри можна тільки протерти антисептиком (етиловий медичний спирт).
При наданні першої медичної допомоги забороняється: - торкатися руками обпалених ділянок тіла; - підсікати або сікти пухирі, оскільки епідерміс, що відшарувався, тимчасово грає роль біологічного покриття, запобігає вторинному інфікуванню, сприяє загоєнню ран.
Заборонено обпечену ділянку змащувати салом, маслом, олією, яйєчним білком чи жовтком, кефіром, та подібними речовиннами (жири, масла). Також лікарі категорично проти застосування інших лікувальних мазей, особливо водонерозчинних.
Дякую за увагу


title: Презентація на тему «La maison de mon reve»

text:
            ,,LA MAISON DE MON RÊVE,,
LA MAISON DE MON REVE SE TROWEER A LONDRE.             MA MAISON EST GRAND,CONFORTABLE,CLAIR,COMMODE.
           IL Y A UN SUPER SALON!!!
       PROPRE CUISINE!!!
      BRILLANT SHAMBRE DES FILLES!!!
SHAMBRE COULEUR POUR UN GARS!!!
       UNE COMMODE ENTRÉE!!!
UNE FANTASTIQUE SALLE À MANGER!!!
         JARDIN DE FLEURS!!!
    LA MAISON DE MES BEAUX RÊVES!!!
                 ,,MERCI!!!,,


title: Презентація на тему «Thomas Gainsborough» (варіант 3)

text:
Thomas Gainsborough(1727-1788)an English portrait and landscape painter.
Life and Work
     Thomas Gainsborough was born in Sudbury Suffolk, the youngest son of John Gainsborough, a weaver and maker of woolen goods, and the sister of the Reverend Humphry Burroughs. At the age of thirteen he impressed his father with his penciling skills so that he let him go to London to study art in 1740. In London he first trained under engraver Hubert Gravelot but eventually became associated with William Hogarth and his school. .
   He selected portraits of well-known or notorious clients in order to attract attention. These exhibitions helped him acquire a national reputation, and he was invited to become one of the founding members of the Royal Academy in 1769. His relationship with the academy, however, was not an easy one and he stopped exhibiting his paintings there in 1773.
  Portrait of John Needham, 10th Viscount Kilmorey, (c. 1768)        Portrait of the Composer Carl Friedrich Abel with his Viola da Gamba (c. 1765)
    In 1774, Gainsborough and his family moved to London. In 1777, he again began to exhibit his paintings at the Royal Academy, including portraits of contemporary celebrities, such as the Duke and Duchess of Cumberland. Exhibitions of his work continued for the next six years.
     In 1780, he painted the portraits of King George III and his queen and afterwards received many royal commissions. This gave him some influence with the Academy and allowed him to dictate the manner in which he wished his work to be exhibited. However, in 1783, he removed his paintings from the forthcoming exhibition and transferred them to Schomberg House.
        The Blue Boy (1770).                                    Mr and Mrs William Hallett (1785).
     Her Grace Georgiana Cavendish,                   Her Grace Georgiana Cavendish
     Duchess of Deonshire (1783)                                                  (1787)
    In his later years, Gainsborough often painted relatively simple, ordinary landscapes. With Richard Wilson, he was one of the originators of the eighteenth-century British landscape school; though simultaneously, in conjunction with Sir Joshua Reynolds, he was the dominant British portraitist of the second half of the 18th century.
    He died of cancer on 2 August 1788 at the age of 61.
The Harvest Wagon (c. 1767)
Technique
Gainsborough was noted for the speed with which he applied his paint, and he worked more from his observations of nature (and of human nature) than from any application of formal academic rules. He himself said, "I'm sick of portraits, and wish very much to take my viol-da-gam and walk off to some sweet village, where I can paint landskips (sic) and enjoy the fag end of life in quietness and ease." This likeness of landscapes is shown in the way he merged the figures of the portraits with the scenes behind them. His later work was characterised by a light palette and easy, economical strokes.


title: Презентація на тему «Norway»

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Norway
Norway is located in Europe.
It is bordered by Sweden, Finland and a tiny bit of Russia.
It is surrounded by the Norwegian Sea and the North Sea.
The capital of Norway is Oslo.
Norway is characterized by high plateaus and mountains separated by valleys. The coast is very jagged.

.
What do the Houses look like?
Norway, has always taken pride in its harmony with nature instead of conquering it.
Houses with their roofs looking like small meadows may seem a little strange in these modern times, but until the late 19th century, turf roofs were the most common type of roofs in rural Norway.

Many advantages such roofs:
- They are completely harmless.
They are very warm.
They do not leak water.
They are very durable.
They fit perfectly into the natural landscape.
Norway has long tried to portray itself as one of the most environmentally responsible states.
The main wealth of the country - the unique landscapes of hills and valleys, clean water and silence. The country has 18 nature reserves.
In the north and mountains are reindeer, polar fox, polar hare, wolf, wolverine, seals, walruses, and polar bears. In the south, are moose, deer, fox, and otter.


title: Презентація на тему «Німецькі запозичення в українській мові»

text:
Німецькі запозичення в українській мові
Deutsche Wörter in Ukrainisch
Цікаво!
Німецькі запозичення в українській мові належать до найбільших з кількісного погляду
Німецький лексичний вплив здійснювався через польське та чеське посередництво та шляхом безпосередніх мовних українсько –німецьких контактів
Ці запозичення так органічно адаптувалися в лексичній системі української мови, що в багатьох випадках не сприймаються як слова іншомовного походження
Слова, що змінили  своє значення, але зберегли  написання
 Butterbrot

 Marmelade
 Бутерброд
Мармелад
Запозичення, що зберегли своє значення та написанняЕкономічна лексика
  Bankier  - банкір
( банківський ділок)
 Wechsel –  вексель
( письмове боргове зобов’язання)
 Preislistе – прайс – лист
      ( довідник цін на товари)
 Strafe – штраф
  (грошове стягнення,що накладає суд)
 Großbuch – гросбух
   ( головна книга в бухгалтерії)
 Bank – банк
( економічний інститут, що акумулює тимчасово вільні кошти)

Загальна лексика
 Apfelsine – апельсин
 Eisberg  -  айсберг
 Feuerwerk -  фейєрверк
 Rucksack – рюкзак
 Krawatte -  краватка
 Buchhalter  -  бухгалтер
 Losung  -  лозунг
 Plakat  -  плакат
 Dobermann  -  доберман
   (Dobermann  - відомий німецький   собаковод )
Лексична калька  - запозичення слова шляхом буквального чи поморфемного перекладу
 Wolkenkratzer :
   „Wolke“ – хмара
   „kratzen“ -  чесати
                     ↓
             Хмарочос

    Ursprache:
„ur“ - про
„sprache“ – мова
                       ↓
               промова
Переосмислені запозичення
Freier – жених
« Фраєр »  на території Західної України слово існувало в первісному значенні в ХІХ – на початку ХХ ст. З часом переосмилилось  і  функціонує  зараз зі зневажливо – насмішкуватим відтінком.


title: Презентація на тему «Театр імені Т. Г. Шевченка»

text:
Підготувала учениця 10-б класу Стоколюк Вікторія
Театр імені Т. Г. Шевченка
Театр – це вічна казка.
Театральне мистецтво – це своєрідне дзеркало, у
якому відображаються особливості життя суспільства, його позитивні і негативні тенденції розвитку.
Реформатор української  сцени Лесь Курбас дав йому поетичну назву першого весняного місяця за старим українським календарем — «Березіль». Це був сміливий і міцний експериментальний колектив, заснованийна початку 1926 року Народний комісаріат освіти України вирішив перевести «Березіль» як кращий театр республіки до тодішньої столиці —Харкова.
Засновник театру-Лесь Курбас
Перший успіх у харківської публіки прийшов до Леся Курбаса і «Березоля» із постановкою оригінального спектаклю «Пролог» про події 1905 року. Видатний режисервикористав елементи «театру тіней» і цим викликав непідробний інтерес глядачів. На жаль, період визнання був недовгим. Відчуваючи необхідність оновлення репертуару, Курбас звернув увагу на творчість Миколи Куліша, гостра критична манера якого йому дуже імпонувала. Співпраця з Кулішем надала театру нового напрямку, він отримав назву «філософського театру» - театру відкриття істин і пороків. 31 березня 1928 року відбулася прем’єра спектаклю
«Народний Малахій», яка викликала шквал критики. Почалися нападки на режисера і театр. Провалще однієї прем’єри - спектаклю «Мина Мазайло» – завдав тяжкого удару Лесю Курбасу, так що наступну виставу – «Маклена Граса» – він зміг підготувати тільки через декілька років.
Життя ставало дедалі жорстокішим до «Березоля». Почалися 1930-роки, а з ними масові репресії. Романтичний, революційний театр Леся Курбаса влада визнала «шкідницькою організацією» і в жовтні 1933 року Курбаса зняли з роботи. Через чотири роки великого режисера було розстріляно. Театру надали ім’я Тараса Шевченка.
Сьогодні ми згадуємо Леся Курбаса як видатного режисера, педагога, театрального діяча, ім’я,якого в історії світового театру стоїть поруч із такими іменами, як К. Станіславський і В. Немирович-Данченко, В. Мейєрхольд і Є. Вахтангов, Макс Рейнгардт і Гордон Крег.
Театр Леся Курбаса виховав блискучу плеяду акторів, режисерів, художників, сформував нову школу сценічного мистецтва, почав використовувати оригінальні методи роботи з акторами. На його сцені творили такі майстри, як Іван Мар’яненко,Мар’ян Крушельницький, Амвросій Бучма, Наталія Ужвій, Євген Бондаренко та інші.
КОРИФЕЇ ТЕАЕРУ
Видатний український радянський актор театру і кіно, театральний режисер і педагог.Іван Петлишенко народився 28 травня 1878 року у сім’ї бідного селянина на хуторі Сочеванів поблизу села Мар’янівка Херсонської губернії. У 1923 році увійшов до творчого об’єднання «Березіль». У 1926 році разом з театром переїхав до Харкова. У багатьох викликав здивування вступ видатного актора в експериментальний театр. Сам артист, коли згадував про своє співробітництво з Лесем Курбасом,говорив: «Згадуючи той час, вважаю, що прийняв правильне рішення. І тому дожив до кінця свого сценічного життя саме в колективі цього театру».Коли почалось переслідування Курбаса, Мар’яненко намагався виступати на захист режисера, але безуспішно. Після розгрому театру у 1933-1934 роках він залишився в трупі. У 1935-1958 роках був актором Харківського українського академічного драматичного театру імені Т.Г. Шевченка.Розвиваючи традиції українського театру Мар’яненко створив галерею різноманітних образів у комедіях, трагедіях.
Мар’яненко Іван Олександрович (1878 – 1962 рр.) (справжнє прізвище Петлишенко)
Український актор, режисер, народний артист СРСР.
Народився 18 квітня в селі Пилява на Тернопільщині. Сценічну діяльність розпочав в трупі «Тернопільські театральні вечори» (1916 р.)Його найкращі ролі: Стаканчик, Тарас Падур ("Народний Малахій", "Мина Мазайло", "Маклена Граса" (М. Куліша), Іван ("Дай сердцю волю..."М.Кропивницького), Боруля ("Мартин Боруля" І. Карпенка-Карого)Мар’ян Михайлович Крушельницький протягом двадцяти років очолював театр, дещо змінивши його стиль, але зберігши зв’язки з курбасівською школою. Під керівництвом М. Крушельницького трупа театру входила у п’ятірку найкращих театральних колективів країни, а в 1947 році театр імені Шевченка одержав звання академічного.
    У 1995 році Харківська міська рада заснувала премію імені Мар’яна Крушельницького.
Крушельницкий Мар’ян Михайлович (1897 – 1963 рр.)
Видатна українська актриса театру та кіно.
Наталія Ужвій народилась 27 серпня 1898 року в місті Любомлі на Волинщині у селянській сім’ї У 1926 році вступила до Харківського театру «Березіль», яким керував Лесь Курбас. Почався найплідніший період творчого життя актриси. Вона стає провідною акторкою театру. На сцені Н. Ужвій зіграла близько тридцяти головних ролей (Оксана («Гайдамаки» Т. Г. Шевченка), Тьотя Мотя («Мина Мазайло» М. Куліша), Маклена («Маклена Граса» М. Куліша) та інші). Для творчості актрисихарактерне реалістичне поглиблене розкриття психології героїнь. Створені нею образи відрізняютьсяпоетичністю, схвильованістю, сповнені глибоких почуттів і думок.Успішною була і кінокар’єра Наталії Михайлівни. Вона зіграла ролі у фільмах «КПК» (1925 р.), «Тарас Шевченко» (1926 р.), «Тарас Трясило» (1927 ). Наталія Ужвій позувала скульптору М.Г. Манізеру для фігури Катерини пам’ятника Шевченкові у Харкові. Одна із вулиць у нашому місті носить ім’я видатної актриси.
Наталія Михайлівна Ужвій (1898 – 1986 р.)
Мар’яненко Іван Олександрович
(1878 – 1962 рр.)
Крушельницкий Мар’ян Михайлович (1897 – 1963 рр.)
Наталія Михайлівна Ужвій (1898 – 1986 р.)
Народився в сім’ї залізничника. Був молодшим із дев’яти дітей. Після закінчення чотирьохкласного училища працював різно робочим, маляром, лісорубом, музикантом.У 1905 році у віці 14 років був прийнятий хористом і актором на «вихідні» ролі українського драматичного театру спілки «Русская беседа», яку очолював І.Д. Стадник.Дебютував у спектаклі «Счастье отца» (1905 р.). Молодий актор мав музичний талант від природи. Бучма грав на декількох інструментах, танцював, займався гімнастикою був обдарованим рисувальником і гримером, винахідливим імпровізатором. Незабаром став одним із популярних театральних акторів Галіції. Виконував різноманітні ролі в драмах, комедіях, трагедіях, водевілях, операх, оперетах. Серед нихтакі ролі: Хлестаков «Ревізор» М.В. Гоголя), Пузир і Маюфес («Хазяїн» І. К. Карпенка-Карого), Омелько і Гервасій («Мартин Боруля» І. К. Карпенко-Карого) та багато інших.У 1922 році вступив до тільки-но організованого в Києві художнього об’єднання «Березіль» під керівництвом Леся Курбаса. Саме тут найповніше розкрився його театральний талант.У 1924 році відбувся кіно - дебют Амвросія Бучми у фільмі «Сон Толстопузенко». Коли «Березіль» у 1926 році переїжджає до Харкова, Бучма йде з театру і зосереджується на кіно, працюючи на Одеській кіностудії. А у 1930 р. актор повертається до Харкова у «Березіль». Він також позував скульптуру М.Г. Манізеру для фігур гайдамаки і селянина пам’ятника Шевченкові у нашому рідному місті, ставши співавтором цих повних виразних образів.
Амвросій Бучма (1891-1957)
Леоніда Бикова пов’язують з Харковом дванадцять років – з 1947 по 1960 – коли він спочатку був студентом театрального інституту, а потім актором театру імені Тараса Шевченка. Можливо, його унікальний талант розкрився по-справжньому не на театральній сцені, а в кіно – не це головне. Він дихав харківським повітрям, ходив харківськими вулицями, а значить тим більше дорогий нам. Харків’яни пам’ятають і шанують Леоніда Бикова. Він знов повернувся до Харкова 23 лютого 2002 р. В День Захисника Вітчизни на вулиці Культури відкрито меморіальну дошку на будинку № 12, де 12 років жив славетний актор і режисер, народний артист України.
ЛЕОНІД БИКОВ (1928-1979 рр.)
Амвросій Бучма
(1891-1957)
ЛЕОНІД БИКОВ
(1928-1979 рр.)
Про справжнє відродження курбасівських традицій заговорили з жовтня 2002 року, коли Український драматичний театр очолив Андрій Жолдак. На той час він уже встиг зарекомендувати себе у театрах України, Росії, Франції, Італії, Польщі, Румунії. Його вистави – це завжди епатаж, виклик, своєрідне випробування глядача. Вони викликають найсуперечливіші думки, дратують і захоплюють водночас, але, як справжні мистецькі експерименти, ніколи не залишають публіку байдужою. Саме це змушувало багатьох сумніватися, чи зможе такий сміливий режисер порозумітися з колективом академічного театру, який звик працювати в іншому стилі. Перша харківська вистава Жолдака «Гамлет. Сни» вразила всіх. Харківщина знов показала себе і в Україні, і в Європі осередком прогресивного мистецького мислення, еталоном нового стилю і смаку. Жолдак привіз до Харкова духовне і культурне відродження – нехай багатьом не зрозуміле, але воно все ж таки примусило вимовляти слово театр з гордістю за театральний Харків. Він повернув театру його історичну назву «Березіль».
ТЕАТР СЬОГОДНІ
У театрі Римму Василівну люблять не просто як  колегу,досвідченого наставника, але і як його живу історію.. Здається неймовірним, але факт - театр зі всесвітню славою і історією «Березіль» Леся Курбаса на півроку молодший за цю дивовижну актрису. Ні разу не покидаючи стін театру Римма Василівна в колективі з 1942 року. В її фотоальбомах зберігаються знімки, на яких чарівна актриса у товаристві знародними артистами Леонідом Биковим та Валерієм Івченко.Майбутня акторка народилась у Черкасах, дитинство провела в Києві, де жила в будинку просто біля театру ім. І.Франка. Її кар’єра почалась парадоксально - двадцятирічній Риммі доручили роль семи десятилітньої приживалки в спектаклі «Гроза». Саме вміння грати такі характерні ролі, невідповідні її вікові забезпечило Кириній дивовижне творче довголіття. Актриса створила більше сотні улюблених глядачами героїнь. Майже 70 років на сцені Римма Василівна зберігає молодість душі, не втратила інтерес до подій і дат свого театру-дому. Тому вона - корифей трупи. 25 травня2011 р. актриса урочисто відсвяткувала свій ювілей.
У сузір’ї талановитих акторів найбільш яскравою зіркою палає ім’я РИММИ КИРИНОЇ.
Перший театр Євген Плаксін створив у семилітньому віці – він був іграшковий, із циферблату настінного годинника. А через 15 років руку Плаксіна тиснув генсек Леонід Брежнєв вручивши харківському актору медаль за відважну працю. Колеги називають Євгена Плаксіна великою дитиною. Говорять, що у вільний від роботи час він любить поспати, вирощує на дачі тюльпани, колекціонує каміння, привезене із закордонних гастролей і збирає ексклюзивні новорічні пісні – у його дідморозівському пісеннику уже три десятки авторських творів.За сорок років на сцені і пів життя в образі Діда Мороза Євген Плаксін не пропустив жодної ялинки, а для дітей він уже піввіку просто дядя Женя.Театр ім. Т. Шевченка є унікальним, в ньому може знайти виставу для себе будь-який глядач. Сьогодні тут функціонують три сцени: основна - велика, мала - для вистав камерного звучання, і експериментальна.Людині театр потрібен не лише для того, щоб збагатити свій світогляд. Це місце спілкування, своєрідний вихід у світ, синтез мистецьких надбань, поезії, музики, живопису.
Один із найбільш відомих акторів серед дитячої аудиторії ЄВГЕН ПЛАКСІН Головний Дід Мороз Харкова, заслужений артист України.
ТЕАТР - ЦЕ БУДИНОК ЩАСТЯ!


title: Презентація на тему «Михайло Яримович»

text:
Михайло Яримович
Біографія…
Ніл Армстронг,
“Маленький крок для однієї людини – великий крок для всього людства”
американський астронавт
Михайло Яримович
нар. 13.10.1934 у Підляшші

переїхав до США, здобув вищу освіту
1956 р. – диплом магістра, Колумбійський університет.
1960 р. – докторський ступінь, Колумбійський університет
1955 р. – ступінь бакалавра, “Інженер аеронавтики”, нью-йоркський університет.
1964 – відповідальний за функціонування всіх систем космічних кораблів “Апполон”
1970 – 1973  - директора дорадчої групи для аерокосмічних дослідів при НАТО в Парижі.

З 1973 - головним науковим консультантом при штабі Військово-повітряних сил США у Вашингтоні.

З 1975 – асистент-адміністратор при федеральному агентстві в питаннях освоєння джерел енергії.

1977 -  віце-президент аерокосмічного підрозділу потужної промислової корпорації Rockwell, яка у 90-х роках влилася в Boeing
НАГОРОДИ :

нагорода імені Теодора фон Кармана за 2006 рік

найвищою нагородою за особливі заслуги на цивільній службі при військово – повітряних силах США («US Air Force Exceptional Civilian Service Award»).
GPS – навігатор -
Один з проектів інженера Михайла Яримовича
Ігор Богачевський

Видатний  вчений  США  у  галузі аеронавтики  та  астронавтики народився  в  м.  Сокалі  на  Львівщині  в  родині  адвоката  Данила Богачевського  та  громадської  діячки  Ростислави  Богачевської  (з     дому  Нечаїв).  Ігор   Богачевський   - професор  Нью‐Йоркського університету,  автор       понад  ста  наукових  праць  з  ядерної  фізики  і       астронавтики.

  На  початку  30-их  років  минулого  століття  родина  Богачевських переїхала до Рави-Руської, де Данило Богачевський отримав  місце адвоката. Тут Ігор  навчався  у  народній школі  з польською мовою викладання.У  1939  році  родина  переїхала  до Томашева,  а Ігор  у 1941-1944 роках навчався у стінах Сокальської гімназії.

 У 1944 р. Богачевські потрапляють до Німеччини. Тут Ігор здає матуру у Новому Ульмі і виїздить до США. У  виборі  професії  Ігоря  Богачевського  важливу      роль  відіграло  знайомство  з добре  відомим  у        наукових  колах  Америки  фізиком  Михайлом  Петришиним   -  конструктором   космічних  кораблів.  Богачевський  продовжує  студії  в галузі  технічних  наук  та  математики  та  займається науково‐теоретичною  працею  у  різних  центрах США.

	У 1963—1966  рр. — дослідник  авіаційної  лабораторії Корнельського  університету.
 У 1976—1987  рр. —провідний  науковий  співробітникНаціональної лабораторії в Лос-Аламосі (штат  Нью-Мексіко).

У 1981—1993  рр. —  провідний  науковець  корпорації  «Роквел Інтернешнл».

Дослідження  д-ра  Богачевського  переважно спрямовані  на  розвиток  аеронавтики  та термоядерної  енергетики,  створення  нових  систем  зброї,  математичне  моделювання  ядерних ракетних двигунів,  удосконалення  телефонних  мереж.  Він  також  вивчав  проблеми,  пов’язані  з проникністю  та  циркуляцією  атмосфери.  Винайшов  метод  для  проведення  обчислень тривимірного  входу  у  поле  потоку,  розробив  багатовимірну  обчислювальну  схему  дослідження гідромеханічних  проблем  та  ударного  хвильового  потоку.

Так  вивів  формулу,  яка  дала  змогу
конструкторам  літаків  і  міжпланетних супутників визначати

повітряні  струмені  навколо  цих апаратів  під  час
польотів.  Він  є  також автором  формули,що  дозволяє           розрахувати  повернення космічного  корабля  на                  орбітальну  станцію  з  поверхні  іншої  планети

 Завдяки  формулі Богачевського  було  розраховано  політ  на  Місяць,  а  також  повернення  на  Землю  космічного корабля  США

      Цей  проект  —  реалізація  ідеї  та  розрахунків  Ю.Кондратюка.     Отримав  численні  нагороди,  зокрема  премію  імені Шевелла (1975), Саті (1980) і Брагіна, відзнаку NASA за розробки для  проекту  «Аполлон»,  нагороду  телефонної  компанії ФТТ.  Крім наукових публікацій, в його  творчому доробку чимало  патентів і популяризаторських  статей,  надрукованих  останнім  часом  в Україні.

  Ігор  Богачевський  завжди  підкреслює:
	"Щоб  бути  успішним  у житті, треба довести, що ти умієш щось зробитилюдині, яка вже досягла що‐небудь у житті, тоді довіряють і дають усе нові і       важчі завдання"


title: Презентація на тему «Владимир Александрович Антонов-Овсеенко»

text:
Влади́мир Алекса́ндрович Анто́нов-Овсе́енко
Участие в первой русской революции
Арест, ссылка, побег, эмиграция
Участие в Гражданской войне
Арест, казнь, реабилитация


title: Презентація на тему «Турбіни»

text:
Турбіни
підготував учень 10-В класу Котенко Роман
Вступ
Турбіна (фр. turbine від лат. turbo — вихір, обертання) — ротаційний двигун з неперервним робочим процесом і обертовим рухом ротору (робочого органу), перетворюючий кінетичну енергію і/або внутрішню енергію робочого тіла (пару, газу, води) в механічну роботу. Потік робочого тіла діє на лопатки, закріплені навколо ротора, и приводить їх в рух.

Застосовується в якості приводу електричного генератору на теплових-, атомних- та гідроелектростанціях, як складна частина приводів на морському, наземному и повітряному транспорті, а також для гідродинамічної передачі, в гідронасосах.
Монтаж парової турбіни (Siemens, Німеччина)
Газова турбіна в розібраному вигляді
Історія парових турбін
Спроби створити механізми, схожі на турбіни, робилися дуже давно. Відомий опис примітивної парової турбіни, зроблений Героном Александрійським (1 ст. н.е.). Однак тільки в кінці XIX століття, коли термодинаміка, машинобудівництво и металургія досягнули достатнього рівня, Гюстав Лаваль (Швеція) і Чарльз Парсонс (Великобританія) незалежно один від одного створили придатні для промисловості парові турбіни.
Модель одної сходини турбіни
Конструкція і класифікація турбін
	Турбіна складається з двох основних частин. Ротор з лопатками — рухома частина турбіни. Статор з вирівнюючим апаратом — нерухома частина.
	За напрямком руху потоку робочого тіла розрізняють аксіальні парові турбіни, у яких поток робочого тіла рухається уздовж осі турбіни, і радіальні, напрямок потоку робочого тіла в яких перпендикулярний осі валу турбіни.
	За числом валів розрізняють одно-, дво-, рідше тривальні турбіни. Розміщення валів може бути як коаксіальним, так і паралельним з незалежним розташуванням вісей валів.
Парова турбіна з відкритим статором
Конструкція валу
	В місцях проходу валу крізь стінки корпусу встановлені кінцеві ущільнення для запобігання утічок робочого тіла назовні і засмоктування повітря до корпусу.
	На передньомі кінці валу встановлюється граничний регулятор (регулятор безпеки), автоматично зупиняючий (сповільнюючий) турбіну при збільшенні частоти обертання на 10-12% більше номінальної.
480-МВт газова турбіна з η = 60%
Класифікація за типом робочого тіла
 Газові турбіни
 Парові турбіни
 Гідротурбіни (водні)
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!


title: Презентація на тему «Молодіжні субкультури» (варіант 3)

text:
Молодіжні субкультури
Виконала:
Учениця 11 – Б класу
Чолач Тетяна
План
Що таке субкультураХіппі
Панки
Скінхеди
Гопники
Емо

Субкультура
—сукупність культурних зразків, тісно пов'язаних з домінантною культурою і у той же час відмінних від неї.
Хіпі
Хіпі -американський молодіжний рух, який здійснив першу сексуальну революцію, перетворився на субкультуру. Деколи їх називали «діти квітів».
Панки
люди належать до цього руху тому, що вони слухають панк-рок музику;
 люди, які окрім того, що слухають цю музику, ще і в житті сповідують панківські принципи.

Скінхеди
Скінхеди — сучасна субкультура. Хлопці голили голови і носили тяжкі боти, які тепер стали атрибутом кожного скіна.
Гопники
представники радян-ської та пост-радянської субкуль-тури, утвореної в результаті інфільтрації кримі-нальної естетики в робітниче середовище;
Готи
представники готичної субкультури, натхненних естетикою готичного роману, естетикою смерті, готичної музики й відносять себе до готики-сцени.
ЕМО
Емо -найпоширеніша субкультура серед підлітків (хоча іноді і трапляються прихильники старшого віку)
Головна риса емо — це вираження та нестримання своїх емоцій, найважливіше — бути собою і не заганяти себе у якісь певні рамки. У емо свої погляди на життя, яке складається з двох основних кольорів: чорного (символізує несправедливість, жорстокість світу) та яскравих кольорів (щасливі емоції, кохання, приємне переживання). Часто це відображається у зовнішньому вигляді послідовників цієї субкультури.
Прихильники цього стилю виглядають так: депресивні хлопці і дівчата з довгим волоссям, яке часто закриває очі, підмальовані чорним олівцем; носять одяг чорного, пурпурового та рожевого кольорів. Невід'ємною частиною образу є штани із заниженою талією та широким шкіряним паском із залізними шпорами.
Дякую За Увагу!


title: Презентація на тему «Рембрант» (варіант 1)

text:
Рембрандт
(1606-1669) - голландський художник, художник і гравер, великий майстер світлотіні, найбільший представник золотої доби голландського живопису.Він зумів втілити у своїх творах весь спектр людських переживань з такою емоційною насиченістю, якої до нього не знало образотворче мистецтво.
Рембрандт Харменс ван Рейн
Народився Рембрандт в Лейдене в сім'ї мірошника Харменса ван Рейна. Дуже рано виявилася у хлопчика схильність до живопису. Недовго провчившись в Лейденськом університеті, молодий Рембрандт цілком віддався мистецтву. Три роки пробув він в майстерні живописця Сваненбюрха, а потім декілька місяців у амстердамського художника Пітера Ластмана. Але більше, ніж у них, вчився Рембрандт у самого життя: він допитливо вдивлявся в навколишній світ, спостерігав за мімікою і жестами людей, вивчав ефекти освітлення.
У 1632 р. Рембрандт переїхав в Амстердам і швидко завоював там популярність. Число замовників безперервно росло. Подібно іншим голландським художникам, Рембрандт умів живо написати людську особу, відтворити м'які складки тканин і холодний блиск металу. Але вже в цей період він багато в чому перевершує по глибині і різноманітності задумів своїх побратимів по кисті.
Груповий портрет «Урок анатомії доктора Тюльпа»(1632) приніс художнику успіх. На хвилі успіху майстер узяв шлюб з Саскією ван Ейленбюрх (1634), дочкою бургомістра міста Лаувердена. Рембрандт завдяки вдалому шлюбу увійшов у коло заможних людей. Тепер Рембрандт не встигає писати портрети. З'явилися великі гроші і він купує оселю в Амстердамі. Там же влаштовує майстерню і починає збирати витвори мистецтв.

Урок анатомії доктора Тюльпа
Прагнучи до все більшої і більшої натхненності образів, Рембрандт жертвує зовнішніми подробицями і декоративними ефектами, нехтуючи часом і вимогами замовників.
Показова в цьому відношенні історія з картиною, що отримала пізніше назву «Нічна варта» (1642). Ця велика картина повинна була являти собою груповий портрет членів стрілецької гільдії. Однак Рембрандт представив їх як варту, що йде у похід.Рембрандт, відмовившись від прийнятого в той час рівного розташування фігур і статичного зображення всіх учасників, задумав сцену, повну рушення.

Нічна варта
У рік створення картини «Нічна варта» художник пережив велике особисте горе: померла його кохана дружина Саськия. Він залишився один з однорічним сином Тітусом. Рембрандт багато писав його в різному віці, відмічаючи з великою теплотою зростаючу вдумливість і допитливість хлопчика.
Після восьмирічного терміну художник багато заборгував та не зміг сплатити гроші. Майно художника описують судові пристави і продають на публічному аукціоні.
Майно, нажите за кілька років, продали за 6 тисяч флоринів. Після цього Рембрандт переїхав до бідної оселі на околиці.
1663 року померла Хендрік'є. 1668 року помер син Тітус. Останньою втіхою старого стала 14-літня дочка від Хендрік'є, Корнелія, яку назвали на честь матері Рембрандта. Смерть прийшла до нього 4 жовтня 1669 року. Поховали на цвинтарі для бідних. Могила не збережена. Лише на стовпі є табличка, що саме тут знайшов свій останній спокій один з найдорожчих художників світу.
З 1629 до 1669 майстер написав близько 60 автопортретів. Спадок майстра близько 600 картин, 300 офортів, 2000 малюнків.
офорт «Млин-вітряк» (1641)
Провідні музеї світу пишаються картинами Рембрандта в своїх збірках-Лувр, Метрополітен в Нью-Йорку, Кассель, Мадрид ,Берлін, Національна галерея в Лондоні, Амстердам, Петербург, Стокгольм, Дрезден.
Визначним явищем у театрі стала п'єса Дмитра Кедріна (1907–1945) «Рембрандт» (за віршованою поемою 1940 р.).
«Повернення блудного сина» — знамените полотно Рембрандта за сюжетом притчі із Нового завіту (Євангеліє від Луки 15, 20 - 24 ) про блудного сина, експонується в Ермітажі.
Три дерева (1643)
Автопортрет в образі Зевксіса,
Автопортрет в береті з піднятим комірцем
«Даная» (1636—1647)


title: Презентація на тему «Віні Пух»

text:
ВІНІ пух
Головні герої
Автори
Режисери
Віні пух

пятачок

іа

сова

создатель

Алан Александр Милн


title: Презентація на тему «Шедеври російського кіномистецтва»

text:
Шедеври російського кіномистецтва

Володимир Ростиславович ГАРДИН  (1877 - 28.5.1965),  актор, режисер, сценарист, народний артист СРСР (1947). Він був одним із провідних режисерів і сценаристів російського кінематографу, що зароджувався, екранізував багато шедеврів вітчизняної літератури («Ганна Кареніна», «Війна й мир», «Напередодні» і ін.). Після Жовтневої революції став одним з організаторів і керівником Першої держкіношколи в Москві (майбутнього Вгіку), а з настанням епохи звукового кіно яскраво виявив себе і як актор («Зустрічний», «Іудушка Головльов», «Петро I»).
Яків Олександрович Протазанов — російський і радянський кінорежисер. Заслужений діяч мистецтв РРФСР (1935) і Узбецької РСР (1943).Народ. 4 лютого 1881 р. Помер 8 серпня 1945 р. Закінчив Московське комерційне училище.Працює в кіно з 1907 р. як сценарист, потім як режисер. Співробітничав у кінофірмі «Тіман і Рейнгардт».Поставив фільми: «Відхід великого старця» (1912), «Які хороші, які свіжі були троянди» (1913), «Ключі щастя» (1913), «Ноктюрн Шопена» (1913), «Розтрощена ваза» (1913), де дебютував як художник-оформлювач і майстер по гриму І. Кавалерідзе.Повернувшись 1923 р. з еміграції, Я. Протазанов створює кінокартини: «Аеліта», «Сорок перший», «Дон Дієго і Пелагея», «Свято святого Йоргена» та ін.
Євген Бауер народився 1865 року в Москві в сім'ї обрусілого чеха музиканта Франца Бауера і оперної співачки. З дитинства виявляв артистизм, брав участь в аматорських постановках (сестри його були професійними актрисами).1887 року закінчив Московське училище живопису, скульптури і зодчества. Змінив багато професій - працював художником-карикатуристом, складав сатиричні замітки для преси. Надалі проявив себе як майстер художньої фотографії, а перейшовши працювати до театру - як постановник, імпресаріо і, в першу чергу, професіонал в області сценографії. У 1890-х роках він одружується з акторкою і танцівницею Ліною Анчаровою (її прізвище він використовував у роки Першої світової війни в псевдонімі «Євгеній Анчаров», так як його прізвище звучало занадто «по-німецьки»).
Вже в зрілі роки Бауер звертається до кінематографа і починає працювати як художник-постановник і режисер. Перша робота в кіно - замовлення на створення декорацій для фільму «Трьохсотріччя дому Романових» (1913) Торгового Дому Дранкова, потім Бауер в якості постановника ставить для цієї компанії чотири фільми. Перспективного постановника переманює московське відділення французької компанії «Брати Пате», для якого Бауер ставить ще чотири фільми, після чого остаточно переходить на роботу в Торговий дім Ханжонкова, що був у той час безумовним лідером в російській кінопромисловості.
Григо́рій Васи́льович Алекса́ндров (справжне прізвище — Мормоненко; * 10 (23) січня 1903, Єкатеринбург — † 16 грудня 1983) — російський радянський кінорежисер і сценарист. Народний артист СРСР (1948). Герой Соціалістичної Праці (1973).Творчу діяльність в кіно почав 1924. Як співрежисер брав участь у постановці фільмів Сергія Ейзенштейна «Страйк» (1924), «Броненосець „Потьомкін“» (1925), «Жовтень» (1927). 1934 поставив першу радянську музичну комедію «Веселі хлоп'ята».Створив кінокомедії:«Цирк» (1936),«Волга-Волга» (1938)«Світлий шлях» та інші.Александров — постановник художних фільмів«Зустріч на Ельбі» (1949),«Композитор Глінка» (1952), ряду документальних фільмів.

Михайло Калатозов Костянтинович (справжнє прізвище Калатозішві́лі) народився 28 грудня 1903 в Тіфлісі. У 1923 почав працювати в грузинському кіно, з 1928 — кінорежисер. У 1933 поступив в аспірантуру ленінградської Академії мизтецтвознавства, потім був директором Тбіліської кіностудії. Значною роботою Михайла Калатозова стала картина «Валерій Чкалов» (1941). Широта творчого діапазону, уміння використовувати різноманітні виразні засоби позначилися в кінокомедії «Вірні друзі» (1954).
Найвідоміший фільм Калатозова «Летять журавлі» (1957), що приніс йому і операторові С. П. Урусевському світове визнання і низку міжнародних премій («Золота пальмова гілка» на 11-му Міжнародному кінофестивалі в Канні і інші). Гра акторів Тетяни Самойлової і О. В. Баталова, натхненний монтаж масових сцен, надзвичайна рухливість камери зробили цей фільм твором, виконаним тонкої ліричної краси і трагедійної сили.
Документи про експедицію Умберто Нобіле до Північного полюса лягли в основу фільму «Червоний намет» (1970, спільна італо-радянська постановка).
Син Калатозішвілі Георгій Михайлович і внук Калатозішвілі Михайло Георгійович — також були кінорежисерами.
Перші кінороботиЙого дебют приголомшив тодішній кіносвіт. Дипломна робота режисера-початківця, короткометражка «Каток і скрипка», на Нью-Йоркському фестивалі студентських фільмів у 1961 році отримала головний приз. Потім він працював на кіностудії «Мосфільм». Андрій Тарковський був автором і співавтором сценаріїв «Антарктида — далека країна», «Один шанс з тисячі», «Гофманіана», «Бережися! Змій!», він також знявся у фільмах «Мені 20 років», «Сергій Лазо».
Андрі́й Арсе́нійович Тарко́вський (4 квітня 1932 — †29 грудня 1986) — радянський кінорежисер. Син поета Арсенія Тарковського.
Народився Андрій Арсенійович 4 квітня 1932 року в селі Завражьє під містом Юр'євець Івановської області, батько — відомий радянський поет Арсеній Тарковський, народжений у Кіровограді, Україна, вихідець із давнього шляхетського польського роду. Мати — Марія Іванівна Вишнякова — теж писала вірші і познайомилася з майбутнім чоловіком у Москві на Вищих літературних курсах. Шлюб швидко розпався, оскільки Арсеній Тарковський пішов із сім'ї. Мати пішла працювати в друкарню, де працювала все своє життя. Андрій ріс у тяжкій ситуації безбатченка, помноженій на голод і тягар війни. Це деякою мірою викликало в нього комплекс сирітства, який відчувається в автобіографічному фільмі «Дзеркало» (1974).
Фільмографія1955 — Ляна (актор)1956 — Довгий шлях1958 — Вітер (актор)1958 — Жених з того світу1960 — Тричі воскреслий1961 — Пес Барбос і незвичайний крос1961 — Самогонники1965 — Операція «И» та інші пригоди Шурика1967 — Кавказька полонянка, або Нові пригоди Шурика
Гайда́й Леоні́д Йо́вич (*30 січня 1923, Свободний, Амурська область — †19 листопада 1993, Москва) — радянський кінорежисер, кіносценарист, актор, Народний артист РРФСР (1974), народний артист СРСР (1989) російсько-українського походження. Автор таких популярних кінокомедій, як «Кавказька полонянка», «Операція И» та ін. Детективна кінокомедія Леоніда Гайдая — «Діамантова рука» з Юрієм Нікуліним посіла перше місце у прокаті. Новела «Вождь червоношкірих» стала шедевром радянської комедії. Три фільми з десятки найкасовіших, знятих кіностудією «Мосфільм», — справа рук Гайдая.

Батько відомого радянського режисера Леоніда Гайдая Йов Сидорович Гайдай (1886–1965) народився у селі (на той час хуторі) Оріхівщина. Швидше за все він належав до відомого роду Гайдаїв, корені якого перепліталися зі славним козацьким родом Горленків, дворянськими родами Домонтовичів і Пультроків.
Вибрана фільмографіяСтережись автомобіляПередбачення (1993)Небеса обітовані (1991)Жорстокий романс (1984)Гараж (1979)Службовий роман (1977)Іронія долі або з легким паром (1975)Карнавальна ніч (1956)
Ельда́р Олекса́ндрович Ряза́нов (рос. Эльдар Александрович Рязанов; *18 листопада 1927, Самара) — радянський і російський кіно- і телережисер, поет. Народний артист СРСР (1984). Працює в основному у жанрі ліричної комедії, а також знімає костюмовані телефільми і екранізації літературних творів. Веде авторські програми на телебаченні, присвячені мистецтву кіно. Видав книги віршів, спогади.
Данелія Георгій Миколайович (* 25 серпня 1930, Тбілісі) — радянський кінорежисер і сценарист, заслужений діяч мистецтв РРФСР (1965). Народний артист СРСР (1989). Премія «Золотий Овен» (1994).
У 1955 році закінчив Московський архітектурний інститут. У 1956 Вищі режисерські курси. Уже перший фільм Данелії «Сергій» (спільно з Ігорем Таланкіним) звернув на себе увагу критиків і глядачів. Програмною роботою Данелія став фільм «Я простую Москвою» (1963), який став культурною подією хрущовської відлиги.
Починаючи з картини «Тридцять три» (1965) режисер звертається до жанру сатири, він стає визнаним майстром комедії. Творчість Данелія вирізняє справді глибока сатира, продуманий гротеск, тонкий ліризм і розкриття психологічного образу героїв. Уміння створити злагоджений ансамбль з акторів різних шкіл — особливий дар Данелія як режисера.
У 1967—1970 створив кілька мініатюр для сатиричного журналу "Фітіль" (Ґніт).
Велику популярність принесли Георгію Данелії такі картини як «Афоня», «Міміно», «Осінній марафон», «Кін-Дза-Дза».
У 1980-ті роки запрошувався до журі Найвищої ліги КВК.
Георгій Миколайович захоплюється живописом, графікою, музикою, вдома зібрав колекцію барабанів. Улюблені режисери — Федеріко Фелліні (особливо фільм «Вісім з половиною»), Микита Михалков.
Мешкає і працює в Москві.


Презентація на тему «Музика модернізму»


title: Презентація на тему «Образотворче мистецтвояк спосіб життя»

text:
Образотворче мистецтвояк спосіб життя
Виконалаучениця 11-Б класуДвойнос Ольга
Зміст
Мистецтво
Живопис
Формула шедевра
Галерея
Види живопису
Моє захоплення

Види живопису
Масло
Акварель
Ебру
Образотворче мистецтво
Це мистецтво відображення сущого у вигляді різних образів. Зазвичай це графіка, малярство та скульптура.
Любов до мистецтва потрібно прививати з самого дитинства

Живопис
Моїм захопленням є саме цей вид образотворчого мистецтва. З самого дитинства мені подобалось малювати. Тепер це мій спосіб вираження своїх думок.

Вираження думок
Малярство (живопис) – це вид образотворчого мистецтва, пов’язаний з передачею зорових образів нанесенням фарб.
Найбільш поширені твори живопису створені на пласких або майже пласких поверхнях.
Я – шматочок внутрішнього світу!
Відображення на картині – це шматочок внутрішнього світу живописця.
Художники діляться своїми думками, шукаючи споріднені душі.
Але деякі картини залишаються непоміченими, а інші стають шедеврами.
А я – думка художника
Але чого не вистачає, щоб вийшов шедевр?

Шматочок внутрішнього світу
Думка художника
Душа і серце

А якщо ви думаєте, що для того, щоб намалювати шедевр – потрібно вміти малювати, то згадайте квадрат Малевича 
Галерея шедеврів
Вінсент ван Гог “Зіркова ніч”1889 р.
Клод Моне “Враження. Світанок”1872
Іван Шишкін “Ранок у сосновому лісі”1889
Пабло Пікассо “Дівчинка на кулі”1905
Улюблені картини
Із тисяч картин кожна людина може обрати ту, яка найбільш точно відтворює її внутрішній світ.
Мені дуже подобаються два полотна.
Народження Венери
Сталість пам’яті
Народження Венери
Сандро Боттичеллі, 1486 р.
Особисто мене ця картина заворожує своєю красою, щирістю, яскравістю і в той же час простотою.  Вона зберігається у Флоренції, у галереї Уффіці.

Сталість пам’яті
Сальвадор Далі, 1931
Це моя найулюбленіша картина. Вона добре відображає моє внутрішнє становище у будь-якій ситуації, у будь-який час. Ніхто, хоч раз побачивши цю картину, її вже не забуде.

Масляні полотна
Найрідніший стиль малювання для мене – це малювання маслом. Поступове втирання фарби у полотно – дуже цікавий процес 
А яскравість моментів і кольорів просто вражаюча.
Акварель
Не менш цікавим способом зображення картин є акварель. На відміну від масляних фарб, акварель наносять на папір. На полотні такі фарби просто розпливуться і стануть плямами.
У дитячому садку всі ми малювали саме аквареллю.
Ебру
Ще однин цікавий, але не дуже відомий, спосіб малювання – це ебру, або малювання на воді. Оволодіти цим видом живопису дуже важко. Але результат вражаючий.
Моє захоплення
Мені подобаються всі види зображувального мистецтва. Але малюю я переважно простими олівцями або акриловими фарбами.
Натхнення
Зазвичай моя муза повзе до мене, наче равлик, і чудовій спосіб її кинути в мою сторону – знайти джерело натхнення. Ідеї для своїх робіт я шукаю в музиці або шоколаді.
Музику обираю, в залежності від того, що хочу намалювати.
Плейліст юного художника 

(Правила користування МП3!Натиснувши на одну пісню – слухай її до кінця, тільки потім обирай іншу пісню! При неправильному користуванні він може глюкнути і включити дві пісні одночасно. Це на вашій совісті )
На кінець
Мистецтво – це вияв найскладніших думок найпростішим способом.


title: Презентація на тему «Український кіноматограф»

text:
УКРАИНСКИЙ КИНЕМАТОГРАФ
Сделали:
Бурба Карина и
 Пискун Мария
10 сентября Украина отмечает День украинского кино. Хоть на данном этапе развития Украины, киноиндустрия не имеет шикарных побед, да и вообще только начинает подниматься на ноги, ее киноидеалисты не опускают руки и пытаются все-таки не останавливаться и идти вперед.

На сегодняшний день в Украине, к сожалению, нет студий, которые бы полностью отвечали стандартам Media City или хотя бы Cinema City (смотрит раздел "Кинематограф") и предоставляли услуги полного цикла. На данном этапе развития украинского кино, действуют несколько киностудий и организаций, которые, как минимум, имеют съемочные павильоны и ведут работу над созданием достойных условий для киносъемочного процесса.
КИНОСТУДИЯ ИМ. А.П. ДОВЖЕНКО.
В первую очередь, следует остановиться на Киностудии им. А.П. Довженко, основанной в 1928 году. План строительства производственно-технической базы украинской кинематографии - киевской кинофабрики (будущей Национальной киностудии имени А.Довженко) - был утвержден в 1925 году. Строительство началось весной 1927 году по проекту архитектора художника В. Г. Н. Рикова. В октябре 1927 г. начались съемки первого фильма "Ванька и Мститель" (режиссер А. Лунин). Всего на киностудии имени Довженко было снято около 900 фильмов.
ОДЕССКАЯ КИНОСТУДИЯ
Одесская киностудия была основана в 1919 году. На киностудии было снято немало фильмов, которые стали классикой отечественного кинематографа: "весна на Зареченской улице" (1956), "ДъАртаньян и три мушкетера", "Десять негритенков", "Место встречи изменить нельзя". На киностудии работали Марлен Хуциев, Феликс Миронер, Василий Шукшин, Петр Тодоровский, Владимир Висоцький и многие другие.

ЯЛТИНСКАЯ КИНОСТУДИЯ
Ялтинская киностудия была основана в 1919 году. Именно этой студии мы обязаны такими фильмами как "Дама с собачкой" (1960) " Человек-амфибия" (1961), "Солярис " (1972), "Человек с бульвара Капуцинов" (1987).

НАЦИОНАЛЬНАЯ КИНЕМАТИКА УКРАИНЫ (НКУ).
Национальная кинематика Украины (НКУ) в Киеву является наследницей "Киевнаучфильма" - самой большой в Европе специализированной студии неигрового кино. Более чем за полувековое существование студия выпустила в мир над пятисот фильмов - лауреатов международных и отечественных фестивалей. Сегодня НКУ предлагает своим клиентам услуги с видеокопированием фильмов, перевода с кинопленки (35 мм) на видео, перевода с кинопленки на цифровые носители, видеозвукомонтажные услуги.
УКРТЕЛЕФИЛЬМ
По мнению многих кинопроизводителей, наилучшей из студий, построенных во времена Союза и работающих доныне, есть Укртелефильм. Студия была построена для потребностей Гостелерадио, что обеспечило создание красивых условий для телевизионных съемок (комплекс и доныне принадлежит Держкоминформу, здесь также располагается телеканал "Культура"). Частично возможности Студии сохранились и к сегодняшнему дню.
Конец.


Презентація на тему «Міжнародна валютна система» (варіант 2)


title: Презентація на тему «Писаржеський Лев Володимирович»

text:
Володимирівська ЗОШ І-ІІІ ст.
140-річчя з дня народження
Писаржеський
Лев Володимирович
«Хімія створила свій предмет. Ця творча здатність, що  подібна до мистецтва,  докорінно відрізняє хімію від інших природничих і гуманітарних наук»
                                             М.Бертло

Писаржевський Лев Володимирович
 (1874, м. Кишинів, Молдова — 1938) —вчений-хімік, організатор науки, громадський діяч. Академік АН України (1925), АН СРСР (1930), професор, лауреат Ленінської премії (1930), заслужений діяч науки України (1935).

Народився в Кишиневі (Молдова). Навчався в Кишинівській чоловічій гімназії, а після переїзду родини в 1882 р. до Одеси — в Рішельєвському ліцеї. По закінченні ліцею в 1892 р. вступив до Новоросійського університету на фізико-математичний факультет. Захопився хімією, виявивши неабиякі здібності. Першою науковою роботою майбутнього вченого було дослідження метеорита.

 Після закінчення у 1896 р. університету його залишили при цьому закладі для підготовки до професорського звання. Склавши магістерський іспит у 1900 р., Л. Писаржевський як приват-доцент був допущений до читання лекцій. Роком раніше йому і професору П. Мелікашвілі було присуджено премію імені М. В. Ломоносова за цикл робіт, узагальнених у монографії «Дослідження над пероксидами».

Кілька років Л. Писаржевський перебував у відрядженні в Німеччині, потім працював у Юр’євському (Тартуському) університеті, Київському політехнічному інституті, роботу в якому залишив у 1911 р. на знак протесту проти реакційної політики міністра освіти Л. Кассо. В цей час він успішно захистив магістерську і докторську дисертації. В 1913 р. був обраний ординарним професором загальної і фізичної хімії Гірничого інституту в Катеринославі.

Тут він вперше пояснив електронну природуокислювально-відновних процесів, розробив метод одержання йоду із золи водоростей та організував відповідну дослідну станцію. В Гірничому інституті було створенонауково-дослідну кафедру електронної хімії, яку Л. Писаржевський очолив. У 1924 р. він очолив і сам Гірничий інститут, а 1927 р. створив Український інститут фізичної хімії і став його першим директором. Заслугою відомого вченого, організатора науки було і створення Науково-дослідного хімічного інституту ім. П. Г. Мелікашвілі в Тбілісі, куди він переїхав у 1929 р.

Л. Писаржевським опубліковано понад сто наукових праць, які відіграли значну роль у розвитку сучасної хімії, зокрема фізичної. Він був новатором у науці, сміливо прокладав нові шляхи і безкомпромісно боровся за втілення в життя своїх ідей.

Як талановитий педагог і вихователь творчої молоді, вчений створив фундаментальну школу хіміків, послідовники якої і нині збагачують українську науку. Президією НАН України засновано премію ім. Л. В. Писаржевського, його ім’я присвоєно Інституту фізичної хімії НАН України.

Вчитель:Підлубна Лілія Миколаївна
Творчу роботу
 з хімії
виконали учениці 9 класу:
Нікуліна Єлизавета
Дружко Валерія
Тимчишина Наталія
2014 рік


title: Презентація на тему «Українське бароко» (варіант 9)

text:
Українське бароко
Украї́нське баро́ко або Коза́цьке— назва мистецького стилю, що був поширений в українських земляхУ цьому стилі створено справжні шедеври національної архітектури; його зразки не мають аналогів у світі
собор святого Юра - однієї з найвеличніших пам’яток в цьому стилі
Георгіївська церква Видубицького монастиря в Києві. 1696 р.
Катерининська церква в м. Чернігів. 1715 р.
Успенський собор Києво-Печерської лаври
Тризубоподібний Покровський собор (Харків). 1689 р.
костел Антонія Падуанського 1786 в стилі пізнього бароко на Житомирщині
Андріївська церква
Троїцька церква Густинського монастиря на Чернігівщині. 1674 р.
Тризубоподібна Покровська церква (Київ). 1766 р.
Софія Київська
Будинок з химерами (Київ)
Українське бароко в Росії
Військовий Воскресенський собор (1706 - 1719 рр.) — колишній головний храм донських козаків.
Казанська церква у Вузькому (Москва, 1697 - 1698 рр.) має виразні риси українського бароко
Комплекс Троїцького монастиря в Тюмені, 1710-і — 1750-і рр. Закладений митрополитом Філофеєм— українцем за походженням.
Українське бароко 17 ст. називають «козацьким», тому що саме козацтво було носієм нового художнього смаку. Будучи насамперед величезною військовою і значною суспільно-політичною силою, вони виявились також здатним утворити власне творче середовище й виступати на кону духовного життя народу ще й як творці самобутніх художніх цінностей.
Підготувала учениця 10 класуСтефанків Зоряна


title: Презентація на тему «Гроші» (варіант 4)

text:
Гроші
Буркало Н.
Зміст:
Історія виникнення грошей
Вартість грошей
Фальшивництво
Додаткові джерела інформації

Історія виникненнягрошей
Гро́ші — особливий товар, що є загальною еквівалентною формою вартості інших товарів. Гроші виконують функції мірила вартості та засобу обігу. Крім того, вони є засобами нагромадження та платежу. З утворенням світового ринку, деякі національні гроші виконують функції світових.
В економічній теорії виділяють дві основні концепції походження грошей:
Раціоналістична — гроші виникли як наслідок певної раціональної угоди між людьми через необхідність виділення спеціального інструменту для обслуговування сфери товарного обігу.
Еволюційна — гроші виділяють із загальної товарної маси, оскільки вони найпридатніші для виконання функціональної ролі грошового товару. Той чи інший товар стає грішми лише в межах певної особливої суспільної форми, товарного виробництва й обігу.
Передбачається, що ще 100 000 років тому виникли бартерні операції — прямий безгрошовий обмін товарами. Проте в безгрошових суспільствах в основному діяли подарунки або позики. Наступним етапом стало виникнення товарних грошей, тобто, коли в якості грошей використовувались різні матеріальні носії. Перша згадка про термін «гроші» датується 3000 роком до Р. Х., це був клинописний текст на глиняній табличці із Месопотамії.
З найдавніших часів грішми були різні товари: хутра звірів, металеві сокири, мушлі каурі тощо. Однак завдяки своїм фізичним властивостям найбільш вживаним загальним еквівалентом вартості дуже швидко стають благородні метали: золото та срібло. Згодом вони набирають форми монет.
У своїй «Історії» Геродот вказує, що першими використовувати металеві монети почали лідійці. Сучасні вчені вважають, що перші монети були з електрума і чеканились близько 650–600 р до Р. Х. Швидке розповсюдження монет пов'язано із зручністю їх зберігання, дроблення і об'єднання, відносною великою вартістю при невеликій вазі та обсягу, що є дуже зручним при обмінних операціях.
Паперові гроші або банкноти були вперше використані в Китаї за часів династії Сун. Ці банкноти, відомі як «jiaozi», еволюціонували з векселів, що були у використанні з сьомого сторіччя. Тим не менш, вони не витісняють традиційних грошей, і були у використанні поряд з монетами. В Європі банкноти були вперше випущені Банком Стокгольма в 1661 році.
Монета 6 ст. до н. е., Лідія
Вартість грошей
Вартість грошей, як засобу обігу, визначається їх купівельною спроможністю. Купівельна спроможність не обов'язково повинна бути обумовлена реальною вартістю, наприклад, вартістю золота, з якого гроші виготовлені або на яке вони легко і гарантовано можуть бути обмінені (золотий запас). Вона визначається довірою до емітенту власників грошових коштів.
Інфляція
Інфляція (від лат. inflatio — роздування)  — тривале зростання загального рівня цін, що, відповідно, є свідченням зниження купівельної спроможності грошей.
Темпи інфляції визначаються як величина зміни індексів цін, що, в свою чергу, є вираженням вартості набору товарів (послуг) в певний період часу, %. Найпоширенішим показником для розрахунку інфляції є:
індекс споживчих цін (ІСЦ, англ. CPI — Consumer Price Index)
індекс цін виробників (ІЦВ, англ. WPI — Wholesale Price Index, PPI — Production Price Index);
дефлятор ВВП (англ. GDP deflator).

Рівень інфляції у світі на 2007 рік
Паритет купівельної спроможності
Парите́т купіве́льної спромо́жності (ПКС; англ. purchasing power parity, PPP) — поняття, яке використовується в різних контекстах:
У економічній теорії паритетом купівельної спроможності називається формулювання закону єдиної ціни для міжнародних ринків: купівельна спроможність деякої суми на одному ринку повинна бути рівна купівельній спроможності цієї ж суми на ринку іншої країни, якщо перевести дану суму за поточним обмінним курсом в іноземну валюту.\
Під паритетом купівельної спроможності може матися на увазі також фіктивний обмінний курс двох або декількох валют, розрахований на основі їх купівельної спроможності стосовно певних наборів товарів і послуг.
Закон Грешема
Закон Грешема — економічний закон названий на честь англійського фінансиста Томаса Грешема (1519 — 1579) про співвідношення між різними валютами.
Визначення: Переоцінені державою гроші витіснять з обороту недооцінені державою гроші. («Money overvalued by the State will drive money undervalued by the State out of circulation.»)
Фальшивомонетництво
Фальшивомонетництво — виготовлення з метою збуту, а також збут підроблених державних казначейських білетів (у даний час в Україні їх не випускають), білетів Національного банку України, металевої монети, державних цінних паперів (акції, облігації, ощадні сертифікати, векселі, приватизаційні папери, казначейські зобов'язання) або іноземної валюти.
Саме слово «фальшивомонетництво» походить від латинського falsus, що означає «підроблений, неправдивий, фальшивий». В українській мові «фальш» — означає «підробка, обман, шахрайство, неправда», а фальшивомонетництво дослівно означає виробництво підроблених монет[8].
Фальшивомонетництво завжди і в усіх державах вважалося тяжким кримінальним злочином. З метою його попередження та покарання осіб, винних у виготовленні підроблених грошей, в кримінальному законодавстві держав, у тому числі й в Кримінальному кодексі України (ст. 199), передбачена відповідальність за вчинення такого протиправного діяння. Кримінальна відповідальність згідно зі ст. 199 КК України наступає за виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою збуту або збут підроблених грошей, державних цінних паперів чи білетів державної лотереї. У частині 3 статті 199 КК України 2001 року законодавець посилив кримінальну відповідальність за вчинення фальшивомонетництва «організованою групою».

Додаткові джерела інформації
http://uk.wikipedia.org/wiki/Гроші


title: Презентація на тему «Предмет, объект, задачи и методы науки экологии»

text:
Предмет, объект, задачи
и методы
науки экологии
Становление экологии стало возможным после того, как были накоплены обширные сведения о многообразии живых организмов на Земле и особенностях их образа жизни в различных местообитаниях и возникло понимание, что строение, функционирование и развитие всех живых существ, их взаимоотношения со средой обитания подчинены определенным закономерностям, которые необходимо изучать.

Экология (греч. oikos — жилище, местопребывание, logos — наука)— биологическая наука о взаимоотношениях между живыми организмами и средой их обитания
Этот термин был предложен в 1866 г. немецким зоологом Эрнстом Геккелем.
Объектами экологии являются преимущественно системы выше уровня организмов, т. е. изучение организации и функционирования надорганизменных систем: популяций, биоценозов (сообществ), биогеоценозов (экосистем) и биосферы в целом. Другими словами, главным объектом изучения в экологии являются экосистемы, т. е. единые природные комплексы, образованные живыми организмами и средой обитания.

Задачи экологии меняются в зависимости от изучаемого уровня организации живой материи. Популяционная экология исследует закономерности динамики численности и структуры популяций, а также процессы взаимодействий (конкуренция, хищничество) между популяциями разных видов. В задачи экологии сообществ (биоценологии) входит изучение закономерностей организации различных сообществ, или биоценозов, их структуры и функционирования (круговорот веществ и трансформация энергии в цепях питания).

Главная же теоретическая и практическая задача экологии — раскрыть общие закономерности организации жизни и на этой основе разработать принципы рационального использования природных ресурсов в условиях все возрастающего влияния человека на биосферу.

Взаимодействие человеческого общества и природы стало одной из важнейших проблем современности, поскольку положение, которое складывается в отношениях человека с природой, часто становится критическим…
исчерпываются запасы пресной воды и полезных ископаемых (нефти, газа, цветных металлов и др.), ухудшается состояние почв, водного и воздушного бассейнов, происходит опустынивание огромных территорий, усложняется борьба с болезнями и вредителями сельскохозяйственных культур.
Антропогенные изменения затронули практически все экосистемы планеты, газовый состав атмосферы, энергетический баланс Земли. Это означает, что деятельность человека вступила в противоречие с природой, в результате чего во многих районах мира нарушилось ее динамическое равновесие.

Для решения этих глобальных проблем и прежде всего проблемы интенсификации и рационального использования, сохранения и воспроизводства ресурсов биосферы экология объединяет в научном поиске усилия ботаников, зоологов и микробиологов, придает эволюционному учению, генетике, биохимии и биофизике их истинную универсальность.

Методы экологии подразделяются на полевые (изучение жизни организмов и их сообществ в естественных условиях, т. е. длительное наблюдение в природе с помощью различной аппаратуры) и экспериментальные(эксперименты в стационарных лабораториях, где имеется возможность не только варьировать, но и строго контролировать влияние на живые организмы любых факторов по заданной программе).
При этом экологи оперируют не только биологическими, но и современными физическими и химическими методами, используют моделирование биологических явлений, т. е. воспроизведение в искусственных экосистемах различных процессов, происходящих в живой природе.

Для изучения и прогнозирования природных процессов широко используется также метод математического моделирования. Такие модели экосистем строятся на основе многочисленных сведений, накопленных в полевых и лабораторных условиях
Сочетание полевых и экспериментальных методов исследования позволяет экологу выяснить все аспекты взаимоотношений между живыми организмами и многочисленными факторами окружающей среды, что позволит не только восстановить динамическое равновесие природы, но и управлять экосистемами.

О том, какую роль играет экология в жизни нынешнего поколения, можно судить по таким фактам. На сегодняшний день во всех учебных заведениях Украины ведётся преподавание экологических дисциплин. Многие Вузы готовят специалистов в области экологии.
Правительством принимаются различные законодательные акты, в которых затрагиваются вопросы экологии и экологической безопасности. Широкое развитие получили негосударственные экологические организации.
Подготовила
ученица 11-А класса
Федорук Юлия


Презентація на тему «Українська православна церква (Московський патріархат)»


Презентація на тему «Ім’я Тараса Шевченка у нашому краї»


Презентація на тему «Архітектура бароко» (варіант 1)


Презентація на тему «Художня культура і середовище»


title: Презентація на тему «Патрісія Каас» (варіант 2)

text:
П
А
Т
Р
І
С
І
Я

К
А
А
С
Ім‘я:
Патрісія Каас

Дата народження:
5 грудня 1966 р.

Знак Зодіака:
Стрілець

Місце народження:
Форбак, Франція

Діяльність:
Співачка, акторка

Вага:50 кг

Ріст:165 см

Патрісія Касс стала сьомою дитиною в багатодітній сім'ї. Батько Йозеф Касс був французом за національністю і працював шахтарем. Мати Імград - німкеня, була домогосподаркою

З ранніх років Патрісія захоплювалася музикою і співом. Вже у віці дев'яти років вона виступала у складі групи Black Flowers (Чорні квіти)

У 13 років Патрісія підписала контракт з клубом-кабаре Rumpelkammerв в німецькому місті Саарбрюкен і щосуботи впродовж семи років виступала там під псевдонімом «Pady Pax».

З 16 років Патрісія почала працювати в модельному агентстві міста Мец на північному сході Франції

У 1987 році Патрісія Каас уклала контракт із звукозаписною компанією PolyGram Records. У тому ж році вийшов, став знаменитим сингл Mademoiselle chante le blues ("Мадемуазель співає блюз")

У день свого народження 5 грудня 1987 Патрісія Каас виступила на сцені паризької Олімпії - найпрестижнішого залу у Франції.

18 січня 1988 Каас випустила свій перший альбом «Mademoiselle chante le blues», який посів у хіт-параді 2-е місце.

У 1989 році Каас дала кілька концертів в країнах Європи і в СРСР, а в 1990 вирушила у своє перше турне по 12 країнам світу, що протривало 16 місяців.

У квітні 1990 Каас змінила звукозаписну компанію на «CBS Records» і випустила другий альбом «Scène de vie»

У квітні 1993 вийшов третій альбом «Je te dis vous»

Четвертим альбомом став «Dans ma chair» («Усередині мене») 1997 року, записаний в Нью-Йорку з відомим американським продюсером Філом Рамоном. В альбом увійшли 50 пісень різних авторів. Співачка присвятила його своїм батькам

У жовтні 2001 року вийшов збірник пісень Патрісії Кас Best Of, куди увійшли її найкращі композиції.

1 грудня 2003 вийшов альбом «Sexe Fort» («Сильна стать»). У ньому Патрісія кардинально поміняла свій стиль виконання на більш твердий, з елементами року.

У травні 2009 року Патрісія Каас виступала на музичному конкурсі «Євробачення 2009» у Москві, представляючи свою рідну країну - Францію. Вона виконала пісню «Et s` il fallait le faire »з нового альбому« Kabaret ». У ході голосування вона набрала 107 балів і зайняла 8 місце.

Останній на сьогоднішній день альбом «Kaas chante Piaf» (Кас співає Піаф) вийшов 5 листопада 2012.
Особисте життя Патрісії Касс було не таке вдале як кар'єра . У молодості вона зізналася в коханні Бернару Шварцу , але він не відповів їй взаємністю , відповівши відмовою на її пропозицію одружитися. Вона зазнала сильне потрясіння і через переживання навіть потрапила в аварію на мотоциклі. Після чого вона зосередилася на кар'єрі.

У 21 рік після смерті матері Патриція стала зустрічатися зі своїм менеджером Сирилом Пріером . Їхні стосунки тривали три роки. За словами співачки з чоловіками їй не щастило , романів у неї було багато , але вони так і не закінчилися весіллям. Якийсь час вона зустрічалася зі знаменитим актором Аленом Делоном . В даний час співачка вже більше 4 -х років живе з чоловіком на ім'я Філіп , з яким у них повне взаєморозуміння , вони планують одружитися і завести дитину.
Особисте життя