title: Михайло Стельмах

text:
Автобіографічна повість
«Гуси-лебеді летять»
Михайло Стельмах
Наша мета
З’ясувати основні факти життєвого шляху М.Стельмаха, що впливали на його розвиток й становлення як особистості;
Ознайомитись з творчою спадщиною письменника;
Опрацювати поняття « автобіографічна повість», «дилогія», «сюжет»;
Познайомитись з сюжетом повісті «Гуси-лебеді летять»

Завдання – конкурс(робота у групах)

Спираючись на статтю підручника «Михайло Панасович Стельмах» (стор 137 – 140), та матеріали слайдів ( 4 – 10), створити нарис «Закоханий у життя»
24 травня 1912 р.
Вінниччина.
У с. Дяківці Літинського району у незаможній селянській родині Стельмахів народився син Михайло…
Особливе ставлення до батьків
Епіграфом до повісті стали слова: «Моїм батькам - Ганнi Iванiвнi й Панасу Дем'яновичу з любов'ю i зажурою»

Освіта та спроби пера
Починає літературну творчість як поет.
1933 рік – перші літературні спроби.
1936 рік перша поетична збірка «Добрий ранок».

Випробування «вогненними роками»
«Гуси-лебеді летять» - автобіографічна повість. 1964 р.
Може, тим без пісні я неможуПрацювати, житинавіть дня,Що округ земля мояхороша,А на ній - моя рідня!
Роман «Чотири Броди»
Велика спадщина
Державна премія України ім. Т.Г.Шевченка
Життя після смерті
27 вересня 1983 року…

Пам’ятник письменнику

Літературно-меморіальний музей на Вінниччині
Відповідність темі.
Змістовність.
Лаконічність.
Мовленнєва культура.
Захист робітвимоги:
Автобіографічна повість
Повість, в основі якої автор змальовує події власного життя
Дилогія
Твір, що складається з двох окремих книг, які об’єднані спільними героями.
Літературознавчий словничок
Сюжет повісті
Розповідь діда про ключі, що є у сонця
Бабуся і онук у церкві.
Лист від батька
Прогулянка до лісу
Мамина «наука»
Разом з дядьком Себасіяном

Питання до підсумку
Що вас вразило в долі М.Стельмаха?
Що, на вашу думку, сприяло його становленню як доброї,чесної, відповідальної, закоханої у життя людини?
Чим стосунки у вашій родині схожі з родиною М.Стельмаха?
Продовжіть думку: «Як і Михайлик я…»

Домашнє завдання
«Гуси – лебеді летять» розділ І прочитати.
Стор. 149 питання 3;4 ( усна відповідь)
Творче завдання за вибором учнів:
твір-мініатюра «Родинне тепло»;
презентація « Наймиліші, найрідніші»


title: Григір Тютюнник - Вогник далеко в степу

text:
                  Позакласне читанняГригір Тютюнник«Вогник далеко в степу»

Тютюнник Григорій Михайлович1931-1980 «Від прози Г. Тютюнника віє весняною пишністю, добротою і любов’ю.Діти – поезія його душі.»Володимир Біленко
Птах сильний крильми, людина— друзями			Вірменське прислів’я

Книжкова поличка

Вогник — символ надії, тепла

Характеристика улюбленого героя

  Автор змальовує тяжкі для нашої Батьківщини післявоєнні роки.
Хоча головний герой та його друзі рано стали по-дорослому відповідальні й мудрі, але це не погасило щирого вогнику в їхніх дитячих душах.

Працьовитість і дружба – головні засади життя юних персонажів повісті.
	Вогник – це символ майбутнього життя хлопців, надії на щастя. Він поки що “далеко в степу”, але своїм чесним і безкомпромісним життям, працею, дружбою вони щодня потроху наближають його.


title: Легенда про дівчину-Україну, яку Господь обдарував піснею, та її зв’язок із «Молитвою» О. Кониського — духовним гімном України

text:
Зв'язок Легенди про дівчину-Україну з «Молитвою» О. Кониського й М. Лисенка – духовним гімном України

Мета:
 прочитати легенду, визначити її тематичне спрямування, з’ясувати роль і місце пісні в житті українського народу;
розвивати вміння аналізувати, порівнювати, робити власні висновки,
Літературний диктант
Ліричний твір, слова до якого склав поет, це…
У перекладі з якої мови слово «гімн» означає «урочиста пісня»?
В яких країнах «урочисті пісні» виконувалися вперше?
Де вперше було надруковано вірш “Ще не вмерла Україна” ?
Кто ще, крім М.Вербицького, писали музику до слів вірша Чубинського?
В якому році Верховна Рада ухвалила закон, згідно з яким перша строфа і приспів пісні “Ще не вмерла України і слава, і воля…” вважається Державним Гімном України?

Літературний диктант
6. Яких художніх засобів (тропів) найбільше у творі «Ще не вмерла Україна»?
7. Скільки рядків має пісня-гімн?

Літературний диктант
Ліричний твір, слова до якого склав поет, це… (літературна пісня)
У перекладі з якої мови слово «гімн» означає «урочиста пісня»? (Грецької)
В яких країнах «урочисті пісні» виконувалися вперше? (Єгипет, Давня Греція)
Де вперше було надруковано вірш “Ще не вмерла Україна” ? (часопис “Мета”)
Кто ще, крім М.Вербицького, писали музику до слів вірша Чубинського? (М.Лисенко, К.Стеценко)
В якому році Верховна Рада ухвалила закон, згідно з яким перша строфа і приспів пісні “Ще не вмерла України і слава, і воля…” вважається Державним Гімном України? (2003 р.)

Літературний диктант
6. Яких художніх засобів (тропів) найбільше у творі «Ще не вмерла Україна»? (Метафор)
7. Скільки рядків має пісня-гімн? (Двадцять)

Народна легенда про дівчину-Україну, яку Господь обдарував піснею
Легенда
— один із жанрів народної прози, розповідь про видатну подію чи вчинок якої-небудь людини, в основі якої диво, фантастичний образ або уявлення, яке сприймається оповідачем як достовірне. Водночас сюжет легенди базується на реальних або припустимих фактах; легендарний герой може мати свій праобраз у реальному житті, в історичній дійсності.

Особливості народної легенди
Розповідь про суспільні та побутові події.
Наявність фантастики (казкові герої, фантастичні події, надприродні явища, чудодійні предмети).
Невелика кількість основних дійових осіб (дві-три).
Невеликий обсяг.

Анкета твору
Тема:
Ідея:
Основна думка:

Анкета твору
Тема: зображення дівчини-України, яка звернулася по допомогу до Господа у зв'язку зі стражданнями, що терпить земля її від «пролитої крові й пожеж».
Ідея: уславлення Всевишнього, який надає допомогу всім, хто її потребує; возвеличення пісні як неоціненного дару.
Основна думка: серед всіляких скарбів, талантів, здібностей, обдаровань пісня є неоціненним даром.

Визначте за легендою риси національного характеру українців.
Поетичні,
покірні,
з гарним естетичним смаком, богобоязливі,
 волелюбні
Доберіть і запишіть якомога більше слів, що виникають від асоціації зі словом УКРАЇНА
.
«Молитва»
Історія виникнення твору «Молитва» та його призначення.
Ця пісня більш як півстоліття була забороненою, не виконувалася на концертах, не звучала по радіо.
Коли вона народилася, точно не відомо.
Слова належать Олександрові Кониському, музика — Миколі Лисенкові.
 У 1903-му, коли автор музики перебував у Львові, вона лунала на концертах.
Пісня зазнала певного переакцентування: написана для дітей, після зміни окремих слів набула загальнонародного звучання.
Виконувалась у школах, на церковних святах, світських концертах як духовний гімн — спочатку в західноукраїнських землях, а протягом 1917—1920 років —і в Наддніпрянській Україні.
А згодом заборонена. Не увійшла до жодного з видань творів М. В. Лисенка.

Вікіпедія
Олекса́ндр Я́кович Кони́ський  — український перекладач, письменник, видавець,лексикограф, педагог,
громадський діяч
Літературні псевдоніми: О. Верниволя, Ф. Ґоровенко, В. Буркун, Перебендя, О. Хуторянин та інші. (всього близько 150).
Професійний адвокат, педагог, журналіст. Автор слів пісні «Молитва за Україну», перекладу «Щоденника» Т. Г. Шевченка.
Організував недільні школи, писав для них підручники.
Автор ґрунтовної біографії Т. Шевченка

Цікаво!
Молитва виникла на основі первісних магічних замовлянь  як звертання до бога, до надприродних сил із проханням про дарування різних благ і відвернення зла.
Молитва є невід’ємною частиною всіх релігійних культів, обов’язковим атрибутом обрядів богослужінь, церковних свят. Молитва пов’язана з вірою в магічну силу слова.
У літературі молитва — це переважно поетичні твори на біблійні та життєві сюжети.

Анкета твору
Тема:
Ідея:
Основна думка:
Жанр:
Анкета твору
Тема: звернення людей до єдиного Бога з молитвою про необхідність уберегти Україну і дати її народу волі, щастя і долі.
Ідея: возвеличення сили Бога, віра люду в його допомогу.
Основна думка: клопотання і звернення людей до Бога не тільки з власних інтересів, а й прагнення зберегти Україну, піклуватися і дбати про неї.
Жанр: молитва.
Доведіть схожість «Молитви» з релігійними молитвами.
Як і в церковних молитвах є :
 звернення до Бога;
окличні речення, які надають молитві емоційності;
 повтори, що додають виразності;
використовуються епітети — великий, єдиний,— це підкреслює глибоку віру й пошану народу до Творця;
вживання старослов’янізмів: осіни, многая, храни
Гра «Шифрувальник»
Розшифруйте три ключових слова до теми.

Патріот
Молитва
Легенда
Мікрофон
Для мене було новим…

Домашнє завдання
Скласти сенкан: «дівчина — Українка», «Молитва»;
Вивчити твір О. Кониського «Молитва»;
дібрати матеріал про січових стрільців.


Легенда про дівчину-Україну, яку Господь обдарував піснею


title: Леся Українка. Поезії

text:
Леся Українка
Поетична творчість

При народженні:	Лариса Петрівна Косач
Дата народження:	13 (25) лютого 1871
Місце народження:	м. Новоград-Волинськ
Дата смерті:	19 липня (1 серпня) 1913 (42 роки)
Місце смерті:	м. Сурамі, Грузія
Національність:	українка
Мова творів:	українська, російська, французька
Рід діяльності:	прозаїк, поет, драматург, публіцист
Роки активності:	1884–1913
Жанр:	драматична поема, вірш
Портфоліо письменниці:

Від часу Шевченківського «Поховайте та вставайте, кайдани порвіте» Україна не чула такого сильного, гарячого та поетичного слова, як із уст сеї слабосилої, хорої дівчини.
                        І.Франко

Леся Українка! Це звучить узагальнююче, як ім'я, в якому злились мільйони українок і українців, мільйони безвісних чесних борців за свободу, які в глухі часи жорстокого царизму вслід за російським пролетаріатом не побоялися устати проти гніту й рабства.
                                  П. Тичина

«Ви щасливі, пречистії зорі»
Історія написання поезії:
З 1881року Леся Українка захворіла га туберкульоз. Хвороба розтягнеться на довгі тридцять років, принесе багато фізичного болю й душевних мук. Але незважаючи ні на що, Леся створює шедеври поетичного мистецтва. Один із них -  вірш «Ви щасливі, пречистії зорі», який належить до циклу «Ритми» збірки «Відгуки».

Тема: відтворення мрії поетеси – стати зорею, зіркою.
Ідея: возвеличення прагнення Лесі Українки позбутися туги, жалю.
Основна думка: оптимізм, воля, цілеспрямованість допомагають поетесі долати власну хворобу, життєві труднощі.
Вид лірики: філософська

Інформаційне ґроно про зорі:
Зорі
«ваші промені –
ваші розмови»
«ви щасливі...»
«ясні, тверді, наче з кришталю»
«пречистії...високії... холоднії...»

Народна  символіка зорі:
Зоря - символ животворної й родючої природи; дівчини-красуні, кохання; доброї душі; нового щасливого життя; світлого духу, оборонця людей; вічності; очей Бога.         Образ зорі зустрічається в одному із найдавніших міфів "Зоря, ключі, роса і мед". У фольклорі, зокрема колядках, зоря - це "красна панна, дружина або донька місяця, господаря небесного дому ... Богині зорі приписуються певні магічні дії, що символізують випадання роси, рух світил на нічному небі. Вона гатить гатки з дорогих шат, мостить мости срібні або перлові, садить сади-виногради, вбирає їх наволоками, сіє по полю дрібним жемчугом, вишиває або гаптує золотом чи сріблом дорогі узори...

Народна символіка кваліфікувала зорі то як дітей сонця і місяця, то як запалені Богом свічки на честь народжених людей .
На Вінниччині, Житомирщині зорі вважали "душами померлих людей", які відзначалися на землі добрим, безгрішним життям, а також дітей, що померли маленькими, не встигши нагрішити...
За даними митрополита Іларіона, зорі символізували Божі очі, думки, вони "святі й праведні". Язичники вважали зорі вікнами Неба, через які боги дивляться на світ. У християнстві зоря - символ оборони живих людей. Кожна людина при народженні нібито "отримує свою зірку, що й стає на небі (ангела-охоронця).

Астрологи, міфологи світу трактували зорю як символ світлого духу, що бореться проти сил пітьми.
 Зоря може бути символом фантастичної машини, яка в змозі повертати навіть час! Чому? Астрономи стверджують, що деякі зорі, які ми бачимо, вже не існують тисячі років, бо згасли. Але оскільки вони дуже віддалені, то світло йде від них (за земними мірками) десятки тисяч років. Тобто ми бачимо деякі зорі (хоч їх уже й немає) такими, якими вони були сотні віків тому!

«Давня весна»
Весна для Лесі Українки – це час, коли їй не так болить, це відчуття приливу сил, енергії, прагнення насолоджуватися, радіти від тих змін, які відбуваються в природі.
«Давня весна»написана під час хвороби поетеси.

Тема: відтворення впливу приходу весни на хворобливий стан поетеси.

Ідея: возвеличення краси весняної природи, за сприянням якої людина забуває про свою хворобу, самотність.
Основна думка:
Моя душа ніколи не забуде
Того дарунку, що весна дала.
Вид лірики: пейзажна

 Балла Павло Карлович  «Стояла я  і  слухала весну…»

Композиція:
Експозиція: «була весна...»
Зав’язка: хворобливість і самотність поетеси під час буяння весни
Кульмінація: радість ліричної героїні з приводу того, що її  «не забула» весна.
Розв’язка: вдячність поетеси весні за її дарунок.

Інформаційне ґроно до образу весни:
Весна
« весела, щедра мила...»
« промінням грала, сипала квітки»
«дарунки всім несе вона,  ясна»
«...прилинули пісні пташині»
« ...любий гай свій відгук...прислав»
«співало все, сміялось і бриніло»
« все ожило, усе загомоніло»
«...за вікном цвіла»

«Хотіла б я піснею стати»
Тема: бажання ліричної героїні  вірша стати піснею. Яка була б відомою в усьому світі.
Ідея: возвеличення прагнення творити красу і дарувати всім щастя.
Основна думка: пісня допомагає кожному мріяти про щастя, радість, долати життєві труднощі.
Жанр: лірична сповідь.

Художні особливості поезії:
Епітети: ясна хвилина; ясні зорі;  спів дзвінкий; хвилі прозорі;  море хибне, щастя таємне;
Метафори: вітер розносив луну; поминути співом; упасти на хвилі; лунами мрій;
Повтори: ясніші...яснії; гучніше...гучне; мої...моє;
Порівняння: ясніші, ніж яснії зорі; гучніші, ніж море гучне.

Айвазовський Іван Костянтинович  «Вид на Аю-Даг»

1. Леся Українка народилася на:
а) Буковині;  б)Волині;   в)Черкащині;  г)Донбасі.
2.Перша поезія Лесі Українки мала назву:
а) «Надія»;  б) «Думи і мрії»;   в) «Конвалія»;
г) «Рідний край».
3. Скільки поетичних збірок  творча спадщина Лесі Українки?
а) Дві;  б) чотири;    в) сім;  г) три.
4.Який твір Лесі Українки випадає з логічного ряду?
а) «Давня весна»;  б) «Давня казка»;   в) «Хотіла б я піснею стати»;  г) «Ви щасливі, пречистії зорі».
Тестові завдання:

5. Який навчальний заклад закінчила Леся Українка:
а)Львівський університет; б)Волинську консерваторію; в)Київський літературний інститут;  г) освіту здобувала сама..
6.Хто порівняв Лесю Українку за силою духу з «єдиним мужчиною» у літературі?
а) І.Франко;  б) Ю.Федькович; в)Т.Шевченко; г)М.Драгоманов.
7. Вічний спочинок знайшла Леся Українка
а) на Україні;  б) у Єгипті; в) в Італії;  г) у Грузії.
8. Яка назва випадає з логічного ряду?
а) «Думи і мрії»;  б) «Лісова пісня»; в) «Відгуки»;  г) «На крилах пісень».

9. Установіть відповідність між назвами віршів Лесі  Українки  та їхніми уривками:
1. «Давня весна»                                      А) Лунали б тоді мої мрії
                                                                       І щастя моє таємне...
2. «Ви щасливі, пречисті її зорі»           Б) Все ожило, усе загомоніло –
                                                                        Зелений шум, веселая луна!
3. «Хотіла б я піснею стати»                    В) З тихим плескотом наберег
                                                                         Рине хвилечка перлиста.
4.  «Як я дитиною, бувало...»                  Г) І, забувши давню гордість,
                                                                         Плачу я, щоб не сміятись.
                                                                        Ґ) ...якби я так високо стояла,
                                                                         Хай була б я весь вік одинока.
10.Вірш «Ви щасливі, пречистії зорі» належить до лірики:
А) пейзажної; Б) інтимної; В) філософської;
Г) громадянської.

11. У вірші «Давня весна» епітетами ЩЕДРА і  ЯСНА наділена
А) пісня; Б) луна; В) воля; Г) весна.
12. Установіть відповідність між художніми засобами та їхніми прикладами:
1. епітет                                             А)на хвилі прозорі
2. метафора                                     Б) гучніші, ніж море гучне
3. порівняння                                  В) полинути співом
4. інверсія                                         Г) по світі літати
                                                             Ґ) яснії зорі

Літературний диктант
1. Леся Українка народилася у місті…
2. Справжнє ім’я Лесі Українки –
3. У 10 років дівчина захворіла на…
4. Музичний інструмент, на якому любила грати у дитинстві Леся, -
5. Перша збірка поезій –
6. Премію імені Лесі Українки присуджують за…

7. «Від Шевченкового «Поховайте та вставайте…» Україна не чула такого сильного, гарячого, поетичного слова, як із уст сеї слабосилої, хорої дівчини…» Так сказав про Лесю Українку…
8. Трискладова стопа з наголосом на третьому складі називається…
9. Возвеличення краси весняної природи, за сприяння якої людина забуває про свою хворобу, самотність – це ідея поезії…
10. Бажання ліричної героїні вірша стати піснею, яка б була відомою в усьому світі – тема поезії…
11. Спів героїні поезії «Хотіла б я піснею стати…» можна почути…
12. Такі художні засоби, як «вітер розносив луну», «упасти на хвилі», «лунали мрії», – це …


Коцюбинський


title: "Камінний хрест" В.Стефаник

text:
Живуть землі співучої синиВ Америці, Канаді й Аргентині.Їм сняться рідні села і лани,І очі мавок, незбагненно сині.Летять роки, як сиві журавлі,Немов журба, сльоза лягла на вії,І не дає заснути до зоріЩемлива, наче пісня, ностальгія...                                        А.Матвійчук

ТЕМА: Психологічне розкриття теми еміграції в новелі В.Стефаника «Камінний хрест»

Можна все на світі вибирати, сину, Вибрати не можна тільки Батьківщину.          В.Симоненко

Новела “Камінний хрест”

Проблемне  питання: «Еміграція – це зрада чи необхідність, прагнення людини до самореалізації»

- Чи можна сказати, що Іван був сильною особистістю?
- Що стало причиною еміграції Івана Дідуха та його земляків?
- Що твориться в душі Івана Дідуха?
- З якої причини спросив усе село перед від’їздом до Канади ? Чи можемо ми за це осуджувати його?

Робота над змістом новели:

Образи-символи

Образи-символи

Образи-символи

Образи-символи

Проблемне  питання: «Еміграція – це зрада чи необхідність, прагнення людини до самореалізації»

Новела “Камінний хрест”

Творча робота:
    Який душевний стан головного героя, на вашу думку, передає його монолог

Новела “Камінний хрест”

ТЕМА: Психологічне розкриття теми еміграції в новелі В.Стефаника «Камінний хрест»

Можна все на світі вибирати, сину, Вибрати не можна тільки Батьківщину.          В.Симоненко

Менше 6 б. – накопичувальні бали переходять на наступний урок
Схема конвертації накопичуваних балів

Домашня робота: «Емігрант – зрадник чи патріот»
(10 – 12 речень)
Летіть, летіть, нестримні журавлі,Через усі держави і кордони, Несіть привіт від рідної землі Усім, хто в неї вірив безборонно, Усім, хто зміг у серці зберегти І землю ту, і мову ту єдину, Хто крізь усі негоди і світи В собі проніс любов до Батьківщини.
                                             А.Матвійчук


Ліна Костенко - Пісні Марусі Чурай


“Лісова пісня”


Урок – контроля по русскому языку в 9 классе. Знаки препинания в сложносочинённом предложении


КОМЕДІЯ «МАРТИН БОРУЛЯ». ПРАГНЕННЯ СТАТИ ДВОРЯНИНОМ ЯК МІФ ПРО КРАЩЕ ЖИТТЯ. ПСИХОЛОГІЧНА ПЕРЕКОНЛИВІСТЬ І ТРАГІКОМІЧНЕ ЗВУЧАННЯ ОБРАЗУ МАРТИНА БОРУЛІ. ІНШІ ОБРАЗИ В П’ЄСІ


"Літературне угрупування « лугосад»"


title: "Іван Драч"

text:
Іван Драч – життєвий і творчий шлях
“Поезіє, сонце моє оранжеве!Щомиті якийсь хлопчиськоВідкриває тебе для себе.Щоб стати навіки соняшником...”

                          Іван Драч

Ранні роки життя
17 жовтня 1936 р. - народився Іван Федорович Драч в селі Теліженцях Тетіївського району на Київщині в родині робітника радгоспу.
Після закінчення Тетіївської середньої школи викладав російську мову й літературу в семирічці села Дзвіняче Тетіївського району. Працював інструктором Тетіївського райкому ЛКСМУ по зоні діяльності МТС.
У 1951 р. у районній газеті був надрукований його перший вірш.

1955–1958 рр. – служба в армії.
1958 р. - вступив на перший курс філологічного факультету Київського університету, але навчання не закінчив, був виключений підтиском каральних органів.
Вереснь 1961 р. - влаштувався на роботу в «Літературну Україну». Закінчив дворічні Вищі сценарні курси в Москві, працював сценаристом на кіностудії художніх фільмів ім. О. Довженка, потім у редакції журналу «Вітчизна». Опублікував у «Літературній газеті» драму-феєрію «Ніж у сонці», яка відразу привернула увагу критики.
Літературний внесок
Протягом 1962-1988 pp. виходили його збірки:
   «Соняшник» (1962), «Протуберанці серця» (1965), «Балади буднів» (1967), «До джерел» (1972), «Корінь і крона» (1974), «Київське небо» (1976), «Шабля і хустина» (1981), «Драматичні поеми» (1982), «Теліжинці» (1985), «Чорнобильська мадонна» (1987), «Храм серця» (1988).
1976 р. - збірка І. Драча «Корінь і крона» була відзначена Державною премією України ім. Т. Шевченка.
1983 р. - Івану Драчу було присуджено Державну премію СРСР з літератури за збірку віршів російською мовою «Зеленые врата».

   У середині 80-х pp. поет був обраний до правління Київської організації Спілки письменників України. Іван Драч працював у газетах «Літературна Україна» і «Батьківщина», а також на кіностудії ім. О. П. Довженка. Після початку Перебудови відновив контакти в дисидентських колах.
Політична діяльність
Весна 1990 р. - обраний депутатом Верховної Ради України від Артемівського (№ 259) виборчого округу. За нього проголосувало 66,38% виборців.
1992 р. - він був співголовою НРУ разом з В'ячеславом Чорноволом і Михайлом Горинем.
1998-2002 рр. - народний депутат України 3-го скликання.
17 жовтня 2011 р. – І. Драча нагороджено Орденом князя Ярослава Мудрого III ст. — за визначний особистий внесок у збагачення національної культурно-мистецької спадщини, багаторічну плідну творчу та громадсько-політичну діяльність.
Сьогодні І. Драч продовжує активну громадсько-політичну діяльність, є головою багатьох республіканських і міжнародних організацій, організатором і членом кількох рухів.
Балада про соняшник
Жанр: балада.
Віршовий розмір: верлібр.
Тема: розширення просторових координат художнього світу, відштовхування від побутових, буденних реалії життя і на цій основі підвищення широких узагальнень.Ідея: відчути неповторну, нову грань життя; талант бачити красу в повсякденні.
 До золотого фонду української поезії ввійшла «Балада про соняшник» (1962). Це — глибоко асоціативний сюрреалістичний твір про природу мистецької творчості, таїнство пробудження творчого духу в людині.
 Сонце - традиційно в І. Драча — символізує вічне духовне джерело життя, а от соняшник — справжнього митця, який поєднує в собі два прагнення — порив в височінь, до сонця й закорінення в рідну землю.
 У «Баладі про соняшник» побутова конкретика, універсальність і велич життя поєднані в цілісність, читацьке світосприймання пов’язане відчуттям неперервності руху й відкриттям краси в повсякденному житті.


Іван Багряний - Життєвий і творчий шлях письменника


title: "Маланюк Євген Филимонович"

text:
Маланюк Євген Филимонович
...боліла в серці цілість       Свого народу і отчизна —       За всі ці чини і часи.       Скребли покора і ледарство,       Пекли каліцтво й рабство мертве,       І раєм страченим минуле       Вставало в присмерку століть.              (Голоси землі, 1929)
Народився 1 лютого 1897 року в селищі Архангород, яке розташувалося над річкою Синюхою Херсонської губернії (тепер містечко Новоархангельськ
Кіровоградської області).
Навчався Є. Маланюк в Архангородській початковій школі. Як і його молодші брати, Онисим та Сергій, він відзначався блискучими знаннями. Лише найстарший із синів — Євген — продовжив здобувати освіту вЄлисаветградському земському реальному училищі.
1914 року Є. Маланюк вступає до Петербурзького політехнічного інституту, проте Перша світова війна стає на перешкоді навчанню. Восени того ж року юнак стає курсантом Київської військової школи, яку закінчує в січні 1916 р. протягом кількох місяців служить у чині прапорщика в 39-му піхотному запасному батальйоні на території Володимирської губернії.
Після трьох літ відчайдушних битв за українську державність у жовтні 1920 р. поет-патріот разом з іншими інтернованими захисниками УНР потрапляє до таборів у Стшелкові та Шипіорні, а згодом у Каліші (Польща).
Тут Є. Маланюк багато пише, зі своїми друзями Юрієм Дараганом, Миколою Чирським, Максимом Гривою (Загривним) видає гектографічним способом журнал «Веселка» (1922–1923), в якому й сам починає друкуватися.
Восени 1923 року поет виїхав до Чехословаччини, де вступив на гідротехнічне відділення інженерного факультету Української господарської академії в Подєбрадах. Деякий час письменник входив до складу Ліги українських націоналістів (ЛУН), співпрацював у журналі цієї організації «Державна нація».
Знайомство з поетесою Наталею Лівицькою-Холодною переросло в кохання, яке дуже змучило Євгена, ледь не довівши до самогубства.
1925 року в Подєбрадах вийшла перша збірка віршів «Стилет і стилос»
У тому ж 1925 році в Подєбрадах Є. Маланюк познайомився зі студенткою медицини Зоєю Равич із Полтавщини і невдовзі одружився з нею (заручини відбулися 5 липня, а вінчання 12 серпня в церкві святого Миколая у Празі). Проте 1929 року подружжя взяло розлучення. Євген, завершивши академію, подався на заробітки до Варшави. А Зоя залишилася навчатись у Празі.
У 1920-х роках письменник плідно співпрацював із львівським журналом «Літературно-науковий вісник»
На варшавський період припадає вихід у світ наступних книг поета: «Земля й залізо» (Париж, 1930), «Земна мадонна» (Львів, 1934), «Перстень Полікрата» (Львів, 1939), "Вибрані поезії (Львів; Краків, 1943).
У Варшаві доля звела Є. Маланюка зі співробітницею чеського посольства Богумілою Савицькою, що з часом стала його другою дружиною. У 1933 році в подружжя народився син Богдан. Друга світова війна порушила сімейну ідилію. Богуміла все частіше виїздить із сином до рідних у Прагу, а Євген підзаробляє, де може: вчителем у Варшавській православній семінарії, перекладачем текстів до кіно-хронік, часто живе надголодь.
Є. Маланюк брав участь в обороні столиці Польщі від німецьких військ у 1939 році.
У червні 1949 року поет переїжджає до США, поселяється на околиці Нью-Йорка: спершу працює фізично, потім — в проекторному бюро, де й трудився до виходу на пенсію в 1962 р. У 1958 р. Є. Маланюк став почесним головою об'єднання українських письменників «Слово».
З'являються друком його збірки «Влада», «Поезії в одному томі», «Остання ве
сна», «Серпень»; окремим виданням виходить поема «П'ята симфонія» (1954)
Публікуються його монографії, статті, нариси. Це, зокрема, видання, що з часом отримали широкий резонанс: «Нариси з історії нашої культури» (1954), «Малоросійство» (1959), «Ілюстрісімус Домінус Мазепа — тло і постать» (1960), «Книга спостережень» у двох томах (1962; 1966).
Помер Є. Маланюк 16 лютого 1968 року у Нью-Йорку, і похований на кладовищі в Саут-Баунд-Бруці в Нью-Джерсі  Вже після смерті письменника у мюнхенському видавництві «Сучасність» з'явилася впорядкована ним самим збірка поезій «Перстень і посох» (1972), що стала його лебединою піснею.


title: "Коцюбинський"

text:
          Батьки
Гликерія Максимівна Абаз
Михайло Матвійович
Мати відзначалась лагідною вдачею і сердечністю, любила літературу, мистецтво й природу.
Батько був чоловіком добрим, чесним, непримиренним до неправди і кривд, чинних начальством, тому й доводилось йому часто міняти місце роботи.
           Родина
Ольга Коцюбинська
Лідія Коцюбинська
Леонід Коцюбинський
Хома Коцюбинський
Михайло Коцюбинський
      Навчання
Навчаючись у Барській початковій школі (1875-1876 рр.) та Шаргородському духовному училищі (1876-1880) М.Коцюбинський виділявся серед своїх однокласників умінням писати цікаві, оригінальні твори.
По закінченні духовного училища через нестатки не зміг далі вчитися.(Після смерті батька  в 1886 році на нього лягли родинні турботи).
Самоосвіта
                        Праця
   З 16 років  був у складі Одеської філоксерної комісії, яка боролася зі шкідником  винограду — філоксерою. Працює  в Бесарабії і Криму

Філоксе́ра (Daktulosphaira vitifoliae) — коренева попелиця із ряду рівнокрилих, що вражає листя і кореневу систему винограду.

Робота в селах Бессарабії дала йому матеріал для написання циклу молдавських оповідань: «Для загального добра», «Пе-Коптьор», «Дорогою ціною».
    В кінці листопада 1897 року М.Коцюбинський переїхав до Житомира і протягом кількох місяців працював у редакції газети “Волинь”.
Навесні 1898 року М. Коцюбинський повернувся до Чернігова. Тринадцять років працював він тут в губернському земстві діловодом, якийсь час завідував столом народної освіти, був редактором “Земського сборника”.

           Родина Коцюбинського
Віра Устимівна Дейша – дружина, вірний друг та помічник.
     Діти:
 Юрій
 Оксана
Ірина
Роман
Юрій Михайлович Коцюбинський
Народився 25 листопада 1896                    Вінниця
Помер    8 березня 1937репресований
національність українець Діяльність: Революціонер,
Дипломат
Батько:  Коцюбинський Михайло  Михайлович

   Творчість
Повість “Fata morgana” – яскраве літературно-художнє полотно про революцію 1905 року на Україні.

Оповідання  “Хо” і “Лялечка”.
До  справжнього сарказму  М. Коцюбинський підноситься в оповіданнях “Подарунок на іменини” та “Коні не винні”.
Художні нариси “Хвала життю” й “На острові”, написані влітку 1912 року, - останні твори М. Коцюбинського.
Новели “Сміх”, “Він іде!” (1906), “Невідомий”, “ В дорозі”, “Intermezzo”, “Як ми їздили до Криниці” (1908) “Дебют” (1909), “Сон”, “Лист” (1911), “Подарунок на іменини”, “Коні не винні”, “Хвала життю!”. “На острові”, а також повість “Тіні забутих предків” (1911).

  У цих творах письменник осуджує міщанство, декаденство.
Навесні 1913 Михайла Михайловича Коцюбинського не стало. Поховали письменника на Болдиній горі у Чернігові, улюбленому місці його щоденних прогулянок.
Могила М. М. Коцюбинського. Місто Чернігів, Україна.
1948 рік: Михайлина Коцюбинська з батьками - Хомою Михайловичем і Катериною Яківною. Фото з домашнього архiву
      7 січня 2011 р. на 80 році життя померла Михайлина Хомівна Коцюбинська (племінниця відомого митця), одна із моральних авторитетів та інтелектуальних символів шістдесятництва.

Живе в серцях твоє безсмертне слово
і до народу рідного любов,
немов зорі сіяння пурпурове,
хоч ти від нас давно уже пішов.
Та з нами будеш вічно жити, жити, як сяйво сонця, як вечірній спів,
ти так любив землі своєї квіти,
і так, як квіти, ти людей любив.

   Це рядки з поезії
   В. Сосюри «Пам'яті Коцюбинського». Талант М.Коцюбинського справді розквітнув цвітом незвичайної краси, яку помітили не лише в Україні та Росії, а й в Європі.


title: "Леонід Глібов"

text:
Леонід Глібов
Новаторство Глібова у створенні байки

Презентацію підготувала
студентка 111 к групи
Лялюк Вікторія
Життєвий шлях Леоніда Глібова
Леонід Іванович Глібов народився 4 березная 1827 року у селі Веселий Поділ Хорольського повіту. Його батько, Іван Назарович Глібов, був управителем кінськими табунами в маєтку поміщика Гаврила Родзянки. Дитинство провів у селі Горби Кременчуцького повіту, куди з Веселого Подолу перейшов на роботу його батько, забравши з собою сім`ю.
Початкову освіту він здобув удома за допомогою матері, а 1840 року вступив до Полтавської гімназії, де почав писати вірші і де виходить його перша збірка російською мовою «Стихотворения Леонида Глебова» (1847). До жанру байки Глібов звертається під час навчання у Ніжинському ліцеї вищих наук, тоді ж деякі з них друкує у газеті «Черниговские губернские ведомости».
Ніжинський ліцей
Після закінчення ліцею (1855) Глібов працює вчителем історії та географії в Чорному Острові на Поділлі, а з 1858 р. — у Чернігівській чоловічій гімназії, гаряче захищає прогресивні педагогічні методи. Навколо сім'ї Глібова групується чернігівська інтелігенція. У 1861 р. письменник стає видавцем і редактором новоствореної газети «Черниговский листок». За зв'язки з членом підпільної організації «Земля і воля» І. Андрущенком у 1863 р. Глібова було позбавлено права вчителювати, встановлено над ним поліцейський нагляд.
Чернігівська чоловіча гімназія
Два роки поет живе у Ніжині, а 1865 р. повертається до Чернігова та деякий час працює дрібним чиновником у канцелярії губернатора. З 1867 р. він стає управителем земської друкарні, продовжує активну творчу працю, готує збірки своїх байок, видає книги-„метелики“, друкує фейлетони, театральні огляди, публіцистичні статті, поезії російською мовою, твори для дітей.
Помер 10 листопада 1893 р. в Чернігові, де його й поховано на території монастиря Святої Трійці.
Могила Л. Глібова у Чернігові
Творчість Леоніда Глібова
Байки Леоніда Глібова
Широке визнання в українській літературі Глібов здобув як байкар. Усього він написав 107 творів цього жанру. Перша збірка «Байки Леоніда Глібова», що містила 36 творів, вийшла у Києві 1863 р., але майже весь тираж її був знищений у зв'язку з валуєвським циркуляром. У 1872 р. вдалося видати другу, доповнену в порівнянні з першою, книгу байок, а 1882 р. — третю, що була передруком попередньої. Спроби надрукувати інші збірки Глібову не вдалися — перешкоджали цензурні заборони.
Байки поета доступні дітям різного віку. Найменших зацікавлює в них життя і стосунки тварин, старші можуть осягнути і смисл алегорії.
Свою літературну діяльність український письменник розпочав під впливом великого російського байкаря І.А. Крилова, навчаючись у свого попередника реалістичному методу зображення життя. В байках Л. Глібова відображено життя, побут і звичаї українського народу, звучить жива українська мова.
Головна тема його байок - несправедливість суспільного устрою: безправ'я покріпаченого селянства, поміщицька сваволя, продажність суддів, хабарництво чиновників, облудність земства. Уже в одній із перших байок письменника «Вовк та Ягня», яку Глібов написав в 1854 році, викривалися непримиренні суперечності феодально-кріпосницького ладу, що на той час дуже загострилися.
Сила байок Л.Глібова в тому, що майже в кожному творі відчувається народна точка зору на зображувані події. Розкриваючи паразитиз, жорстокість панівних класів, байкар протиставляє їм працьовитість і чесність простого люду, показував його моральну вищість, стверджував його місце і роль у житті суспільства.Тематично спорідненим у байках письменника постає викриття чиновницького паразитизму та байдужості, морального застою.Яскравим прикладом цього може бути байка «Мальований Стовп» (1891 р.)
Вихований на кращих зразках російської і української літератур, Глібов виступив не тільки талановитим продовжувачем байкарських традицій своїх попередників. Він був художником-новатором, який відкрив справді нову сторінку історії розвитку цього жанру в українській літературі. Не випадково І. Франко назвав Л. Глібова «найкращим українським байкописом», а його байки вважав «головним титулом заслуги сього талановитого поета».
Загадки. Акростихи
Найбільш вагомий вклад у дитячу літературу зробив Л.Глібов своїми загадками і акростихами. Він написав 54 загадки з відгадками до них, 14 акростихів. За життя поета вони друкувалися переважно у львівських журналах «Зоря» та «Дзвіночок».
Характерною ознакою загадок Л.Глібова є те, що в кінці кожного твору дається поетична відповідь на поставлене питання. В цьому проявляється новаторство Л. Глібова.
Образно узагальнюючи реальну дійсність, народні загадки Л.Глібова відзначаються конкретністю, лаконічністю вислову, багатством художніх засобів – асонансів, алітерацій, різноманітністю ритмомелодичної системи, близькістю до пісенної форми.
Розгортаючи стислу фольклорну загадку у веселий, добродушний вірш, Л. Глібов будує твір здебільшого за таким зразком:  спочатку йде дотепний гумористичний зачин, у якому автор обіцяє дітворі принести насолоду : «Щоб дітям веселіш було, пущу я загадку прехитру…»
Щоб емоційніше вплинути на своїх слухачів і зацікавити їх розповіддю, Л. Глібов часто вдається до казкового зачину: « Не в чужому государстві, а у нашім славнім царстві, де стоять гречані гори,- уродились сміхотвори».
В основній частині загадки поет детально малює пейзаж, на фоні якого відбувається дія, або ж розповідає про якусь цікаву пригоду.  Закінчуються загадки зверненням автора до дітей з проханням розгадати його твір: «Діти – квіти! Виростайте  і мене ви розгадайте!».
У загадках Л. Глібов виявився чудовим знавцем дитячої психології. Автор навчав і виховував дітей, виступаючи безпосереднім учасником подій, відбитих у творах, або в ролі чуйного й мудрого оповідача.  Загадки Л. Глібова втілюють народну мудрість, в цікавій художній формі знайомлять дітей із навколишнім світом.
Дякую за увагу!


title: І.Малкович "Із янголом на плечі", "Свічечка букви Ї", "Музика, що пішла"

text:
Іван Малкович
« СВІЧЕЧКА БУКВИ "Ї"»
 «МУЗИКА, ЩО ПІШЛА»
 «ІЗ ЯНГОЛОМ НА ПЛЕЧІ»

Портфоліо письменника:
Дата народження:10 травня 1961 (53 роки)
Місце народження:Нижній Березів, Косівський район Івано-Франківської області
Мова творів:українська
Рід діяльності:поет, видавець

…Він має музичну освіту, що благодатно відбивається на його творах. Літературними вчителями цього автора можна назвати Євгена Плужника та Богдана-Ігора Антонича. Але, приглянувшись уважніше до його поезії, побачимо, що в нього є третій і, можливо, найголовніший наставник - Павло Тичина. Вчитися для Івана Малковича - як, зрештою, для кожного справжнього митця - не значить наслідувати у письмі, а бути подібним лише у світовідчуванні, в жаданні певної естетичної досконалості…
                                  Д. Павличко

… Але ж це поет, цілком своєрідний, справдешній. Його варто знати вже хоч би за те, що він в жодному слові своєму не покривив почуттям, що він дуже цільний у тому настрої, котрий можемо назвати уболіванням за добротою, лагідністю життя, що він у кожному образі являє свіжість і вишуканість…
               Д. Павличко

Іван Малкович за своєю майстерністю найвищий серед свого покоління поетів. Він володіє досконалою чистотою слова. Його поезії за формою – довершені, за філософською думкою – глибокі, за настроєм – трагічні, але ж часто просяяні сонцем людської радості. Іван Малкович – видатне явище української культури.
                              Д. Павличко

Вірші Івана Малковича найкраще читати вголос, у родинному колі, аби м’яке світло настінної лампи падало на сторінки поетичної книги, а дружина, тримаючи сина на руках, сиділа у м'якому кріслі в глибині кімнати, оповитої темрявою, і уважно вслухалася в слова чоловіка і батька..
      Олександр Хоменко

Справжнім подарунком долі стало для мені перше знайомство з творчістю сучасного українського поета Івана Малковича. Перш за все мені зацікавила особистість самого митця - селянина за походженням, музиканта й мовознавця за фахом і поета за покликанням. Тільки небайдужа, енергійна, закохана в рідну землю людина могла в скрутний для країни година заснувати українське видавництво, аби піднести гідність рідного слова, показати маленьким українцям вроду нашої мови й навчити цінувати її як найбільшу коштовність великого народу.
                      Поціновувач творчості

«Із янголом на плечі»

Тема: зображення ліричного героя, якого ангел на плечі намагається уберегти від зла, жорстокості, лиха.

Ідея: возвеличення янгола, який є оберегом кожної людини.

Основна думка: янгол-охоронець — це те, що повинен мати автор поезії, будь-яка людина.

Вид лірики: філософська
Жанр: старосвітська балада
Віршований розмір: хорей
                           Теорія літератури:

Бала́да (фр. ballade, від прованс. ballar — танцювати) — жанр ліро-епічної поезії фантастичного, історико-героїчного або соціально-побутового характеру з драматичним сюжетом.

«Із янголом на плечі» -
старосвітська балада
Казково-фантастичний зміст
Ліро-епічний твір
Мотив біблійної легенди
про янгола-охоронця
Драматично напружений
 сюжет
Невеликий за обсягом твір

Твір І. Малковича «Із янголом на плечі» — балада, тому що
Балада — ліро-епічний твір із драматично напруженим сюжетом (герой змушений долати перешкоди, пов’язані з руйнівними силами та небезпекою для життя). Баладі властива невелика кількість персонажів (хтось, Ірод та янгол), підкреслена узагальненість (хтось (ліричний герой), край світу), відсутність деталізації (йде в невороття), стислість у викладі матеріалу (п’ять строф), магічна музичність (використання засобів поетичної фонетики — повторення звуків «в», «р» — алітерація). Балада пов’язана з біблійною легендою (легенда зі Старого Заповіту).

Порівняння: «йде лелійно, як дитя».
Епітети: «вуста гарячі», «вітер вировий», «янгол ледь живий», «сірий маятник життя», «Ірод моровий».
Метафори: «виє Ірод», «вітер віє», «маятник бухка», «не дихає свіча», «вуста дрижать».
Повтори:  «йде і йде», «при Господній при свічі», «із янголом на плечі».
Художні засоби поезії:

Образи- символи балади
«Із янголом на плечі»:
Подорожній  - людина самотня, довірлива, не має життєвої мети.
Янгол – охоронець людини, доброта, вірність, чистота, без гріха, мужність, цілеспрямованість, чесність
Маятник життя – час невблаганний, швидкоплинний.

Вітер вировий – холод, порожнеча, буря, вихор, лихо.
Ірод моровий – зло, неприязнь, трагедія, страх, жорстокість.
Свіча – місяць, церковна свіча, вогник надії.

Біблійна легенда стверджує, що людину супроводжують у житті янгол-охоронець та чорт, що підбиває на дурні справи. Хтось може подумати, що від людини нічого не залежить. Однак це не так: саме людина вибирає кого слухати, отже, як їй чинити, як будувати власне життя.
Пройти життєвий шлях можна по-різному: обираючи тернисті стежки або пряму дорогу. Ліричний герой поезії І. Малковича «Із янголом на плечі» обрав важкий шлях. Це пошук свого призначення, долання перешкод на шляху до пізнання самого себе та сенсу життя. Пройти цей шлях людина повинна сама (бреде самотньо). Подорожній виснажений, навіть янгол «ледь живий» від утоми, а людині — ще важче.
а він йде і йде, хоча
вже й не дихає свіча,
лиш вуста дрижать гарячі:
янголе, не впадь з плеча.

Інформаційне ґроно до слова «янгол» :
Янгол
Вірність і відповідальність
Щирість і доброта
Оберіг
Вміння долати труднощі
 Цілеспрямованість і мужність
Чесність і порядність
Стабільність

На слова Івана Малковича композитор Тарас Чубай написав пісню «Із янголом на плечі».
                     Виконавці цієї пісні:
Тарас Чубай
Марія Бурмака

Тестові завдання:
1. За жанром, як визначив сам письменник, даний твір:
а) елегія; б) ода; в) старосвітська балада;
г) філософський трактат.
2. Хтось самотньо йшов:
а) по лісовій стежці; б)  уночі;  в) вздовж берега річки; г) по широкому шляху
3. Свічу у творі І. Малкович називає:
а) Всевишньою; б) Святою; в) Господньою;
г) Чарівною

4. Герой поезії рухався:
а) на північ; б) додому; в) до озера; г) в невороття.
5. Хода невідомого нагадує рух:
а) старця; б) молодої людини; в) дитини; г) юнака.
6. Колір маятника життя:
а)  сірий; б) блідо-рожевий; в) білосніжний;
г) голубий.
7. Автор твору дорікає невідомому за те, що він:
а) тиняється по світу; б) не поважає людей похилого віку; в) прагне збагатитися за рахунок інших; г) не бажає дотримуватися християнських законів.

8. І. Малкович, характеризуючи вітер, зазначає, що він:
а) поривчастий; б) південно-східний;
 в) розбещений; г) вировий.
9. Янгол, перебуваючи у героя твору на плечі:
а)  стогне ледь живий; б) тремтить і дрижить;
в) намагається довести свою зверхність над людиною; г) обливається сльозами.
10. Кого стосується фраза «виє… моровий»?
а) Янгола; б) ченця; в) Ірода;  г) Господа.
11. Після тривалої ходи свіча невідомого:
а) погасла; б) не дихає; в) почала коптіти;
 г) розгорілася, наче полум’я.

12. Невідомий, уже тривалий час рухаючись, звернувся до янгола з проханням:
а) «Захисти мене від лиха»; б) «Дай сили і збережи мене»; в) «Не впадь з плеча»;  г) «Підтримай вогник свічі».
13. Маятник життя при ході невідомого все дужче:
а) коливається; б)  бухка;  в) скреготить; г) дзеленчить.
14. «Із янголом на плечі», за визначенням І. Малковича, — це балада:
а) староруська; б)  старосвітська;  в) сучасна;
г) старогрецька.
15. Вуста невідомого «задрижали гарячі», коли він:
а) відчув небезпеку; б)  звернувся до янгола;  в) побачив Ірода; г) заблукав.

«Свічечка букви ї»
Напучування сільського вчителя
Тема: звернення до дитини — майбутнього країни, яка повинна плекати і оберігати свічечку букви «Ї» і серпик букви «Є».

Ідея: увіковічення рідної мови і бережливе ставлення до неї.
Основна думка:
доки є мова, доти існує нація. «Нації вмирають не від інфаркту. Спочатку їм відбирає мову».
Л. Костенко

Вид лірики : громадянська
Римування: верлібр (білий вірш)
Зміст поезії:
• Кожна дитина покликана захищати національну святиню. Зараз свічечку букви «ї», місячний серпик букви «є», а потім мову — культурну спадщину народу.
• Возвеличення нашої мови.
• Застереження дитини, щоб вона особисто прагнула зберігати мову, не покладаючись на будь-кого.

Художні особливості твору:
• Пестливі слова: свічечка, серпик, пальчики, ниточка, долоньки.
• Епітети: «місячний серпик», «мова солов'їна».
• Метафора: «місячний серпик зрізаний з неба».
• Повтори: Дитино.

1. Покликання захищати букву «ї», на думку автора поезії, є завданням:
А) глобальним; б) не найсуттєвішим,
В) відповідальним; г) першочергової важливості.
2. Буква «є» нагадує:
А) свічечку; б) півколо; в) місячний серпик;
Г) окраєць хліба.
3. Мова у творі названа:
А) ліричною; б) милозвучною; в) мелодійною;
г) солов'їною.
Тестові завдання:

4. Свічечку букви «ї» дитина покликана захищати:
а) своїми долоньками; Б) власними мріями;
 В) розумними вчинками; г) хусткою і рушником.
5. На думку автора, може статися так, що українську рідну мову не  буде пам'ятати навіть:
А) вчитель-словесник; б) дитина дошкільного віку; в) найменший соловейко; Г) той, хто за неї боровся.
6. Місячний серпик букви «є» зрізаний з неба разом із:
а) хмаринкою; б) зіркою; в) сонцем; г) ниткою.

«Музика, що пішла»
Тема: відтворення призначення музики в житті людини, зображення її подорожі у «звабній ночі».

Ідея:
возвеличення єдності людини і музики.
Основна думка:
звучання музики залежить від інструмента та натхнення її виконавця.

Віршований розмір: ямб.
 Римування: перехресне.
Художні особливості поезії:
Метафори: «вона (музика) плелася в коси», «скрипка відвернулась пріч, сивина спадає з пліч», «вітер завиває».
Епітети: «музика боса»; «непевна звабна ніч», «розхристані сліди».
Повтори: «...в таку непевну, звабну ніч».
Риторичні запитання: «Чом, скрипко, відвернулась пріч?», «Як музику пустила босу   В таку непевну, звабну ніч?»

Тестові завдання:
1. Музику в творі названо:
А) босою; Б) гучною; в) відомою; г) популярною.
2. З пліч ліричного героя спадає:
А) втома; б) важкий тягар; в) сивина;
Г) піднесення і втома.
3. Перед тим як вирушити у подорож, герой поезії:
А) отримує благословення у батьків;  Б) візьме із собою окраєць землі;   В) відвідає церковний храм; г) прочитає молитву.

4. Художній засіб, який використав
І. Малкович у рядку поезії «Хай   тільки вітер завиває»:
А) порівняння; б) гіпербола; в) епітет;
 г) метафора.
5. До кого звертається ліричний герой наприкінці твору?
А) до батьків; Б) кобзарів; в) творців музичного мистецтва; Г) всіх, хто закоханий.
6. Герой твору намагається музику:
А) розповсюдити; б) розшукати; В) написати;
г) осмислити.


title: Якісна середня освіта, заснована на компетентісному підході: питання та труднощі

text:
Click to edit Master title style
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level

EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011
EFFECTIVE SCHOOLS: SUCCESS FACTORS; KYIV 4 JUNE 2011

This has been followed by a joint CBI/National Union of Students (NUS) survey of university undergraduates in which 60 per cent of the 2,614 students questioned want universities to help them understand employability skills. Two thirds would like more support in developing these skills. At the same time, the majority of students (79%) say that they decided to go to university to improve their job opportunities. Some universities already embed the teaching of employability skills into their courses, but the CBI has called on all institutions to follow this best practice. The CBI and the NUS have worked together to produce the guide called Working towards your future (CBI 2011), which explains what employers are looking for and provides practical tips to help students.


Максим Тадейович Рильський ( 1895 – 1964 )


Наталка Сняданко


Микола Гурович Куліш


Урок как говорят животные


Максим Рильський - Життя і творчість поета. Перша збірка «На білих островах»


ІВАН ДРАЧ


«Краса не родиться з краси, вона - з любові»


Іван Франко - Притча про життя


title: Коцюбинська

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


Леся Українка. Життя та творчість.


Іван Франко. “Притча про життя”


Катерина


Іван Карпенко-Карий - Мартин Боруля


title: Ізотопи

text:
+15
+8
+
+
+
35
37
37
37
37
37
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
75%
25%


Літературні течії


маланюк життя і творчість


 Іван Малкович «Із янголом на плечі»
            (Старосвітська балада)

                               План
Пісня «Із янголом на плечі» (виконує Марія
    Бурмака, презентація №3).
2.Поезія із вуст автора І. Малковича (відеофрагмент).
3.Ідейно-тематичний аналіз художнього тексту.
«…янголе, не впадь з плеча»
Підготувала: вчитель Андреєва А. О.
Поділіться думками
*Які думки і почуття навіяла
 вам поезія «Із янголом на плечі»?
*Коли саме, на вашу думку, відбувається дія в поезії І. Малковича –
у минулому чи теперішньому часі? Поясніть, чому так вважаєте.

*За допомогою яких кольорів ви могли б
 передати почуття, що виникли у вас під час
 прослуховування поезії?
*Що ви знаєте з християнських вірувань про
 янголів, які мають оберігати кожну людину?
* Де, за біблійними легендами, сидить янгол-охоронець? Що він
 нашіптує людині?
Робота в групах
1 група. Іван Малкович визначив жанр свого
твору як «старосвітська балада».
Дослідіть, які риси жанру наявні в поезії.
2 група. Випишіть ключові образи поезії, створивши
  схему «Асоціативний кущ».
3 група. Визначте художні засоби, які поглиблюють значення
 образів поезії. Наведіть приклади з тексту, прокоментувавши їх.
4 група. Визначте тему та основну думку вірша. Висловіть своє
 ставлення до порушених автором проблем.
5 група. Визначте віршовий розмір поезії.
«Із янголом на плечі»
- старосвітська балада
Невеликий за
обсягом твір
Ліро-епічний твір
Казково-фантастичний зміст
Драматично напружений
                сюжет
Мотив біблійної легенди
 про янгола-охоронця
«Асоціативний кущ»
Образи  поезії «Із янголом на плечі»
Подорожній - людина самотня, довірлива, не має життєвої  мети
Свіча - місяць,церковна свічка,вогник надії
Янгол - охоронець людини, доброта, вірність, чистота, без гріха, мужність, цілеспрямованість,
чесність
Ірод моровий – зло, неприязнь, трагедія, страх, жорстокість
Вітер вировий – холод, порожнеча, буря, вихор, лихо
Маятник життя - час невблаганний, швидкоплинний
Художні засоби
                                 Тема вірша:
Зображення  невідомого, якого «янгол на плечі»
намагається уберегти  від зла, жорстокості, лиха.
                             Основна думка твору:
Возвеличення янгола, який є охоронцем кожної людини.
Усім нам у житті потрібна підтримка, захист і спрямування
до добра, а не до зла.
Віршовий розмір  поезії - тристопний хорей
Краєм світу, уночі,

При Господній при свічі

Хтось бреде собі самотньо

Із янголом на плечі.

                        Творча робота
Складіть синквейн зі словом у першому рядку
«життя» («радість», «янгол»)
Синквейн – п’ятирядкова строфа неримованого вірша:

1 рядок – іменник, який розкриває головну думку;
2 рядок – два прикметники, що характеризують цю думку;
3 рядок – три дієслова, які називають дії, пов’язані з головною
думкою в межах теми;
4 рядок – вислів з декількох слів, що розкриває авторське
ставлення до теми;
5 рядок – виражає особисте ставлення читача до теми.
Незакінчене речення

Сьогодні на уроці

 Я ЗАДУМАВСЯ НАД…
Я ВІДЧУВАВ…
Я ЗРОЗУМІВ…


title: «Де шукати мені долі кращої, Крім землі, де лежать мої пращури?» Урок літератури рідного краю за поезією Бориса Мозолевського

text:
“ Де шукати мені долі кращої,Крім землі, де лежать мої пращури?”
Урок літератури рідного краю за поезією Бориса Мозолевського
Штрихи до портрета Б.Мозолевського

Остап Кіндрачук “То не лебеді кричали…”
Борис Мозолевський – відомий археолог
Золота царська Пектораль
Могили,могили – глибокий світ далекої і неповторної Скіфії…
А степ все світиться курганами…
А звідки і куди ми..?
Спогад про скіфський степ
Сьогодні на уроці:
- я дізнався…
- я навчився…
- я зрозумів…


title: ІВАН ДРАЧ "ЧОРНОБИЛЬСЬКА МАДОННА"

text:
Чорнобиль б’є на сполох
За поемою Івана Драча “Чорнобильська мадонна”
Автор презентації:
Голуб Ірина Володимирівна
м.Мелітополь
Ти чорний біль!Чорнобиль!Ти у моїй крові!М. Сом
Завдання уроку
Познайомитися з названим твором І.Драча, проникнутися філософським роздумом поета про долю рідної землі з метою збереження її від наступних трагедій. Квітень 1986 року…Гарний сонячний день… У чарівному Поліському краї, на північ від Києва, матері гуляли з немовлятами… росли дерева, розцвітали квіти, тихо сходила веселка, ніжно гладила дитину по голівці рідна рука. І так же тихо святе слово “мама” приходило на вуста промінцем лагідної усмішки, листочком вишні, пелюсткою квітки, радістю веселки, лагідністю руки і вечірньою молитвою. Рідна мати і рідна Україна - два крила любові, два крила, що несли українську душу через віки і не в’янули у вічному польоті, бо тримала їх на світі материнська любов. Та радість і горе завжди ходять поруч (звучить тривожний дзвін). Так і того квітневого дня 1986 року. “Мирний” атом Чорнобильської АЕС вибухнув. Стогоном вирвалося з грудей одне слово - “Мамо!” То подає голос наша душа, то мати захищає свою дитину, то плаче наша рідна земля, і виколисане перше слово немовляти являється із-за завіси літ ангелом-хранителем в образі матері, щоб захистити і свою дитину, і свою землю, і все живе… Зболене серце поета-мислителя Івана Драча підхоплює цей стогін і виливається рядками твору “Чорнобильська мадонна”, що ввійшов до книги “Храм сонця”. Вийшла ця книга незабаром після трагедії - в 1988 році.
Біда розчинилася не лише в повітрі, у воді сільських криниць і красеня Дніпра, не тільки в молоці корів та зеленій красі лісів і садів, вона розчинилася в людях; в душах тих, кому не байдуже майбуття української землі. Серед цих людей — талановитий, неповторний поет Іван Драч.
В науці і мистецтві вже порушувалося питання: куди йдемо. Це було ще задовго до чорнобильської трагедії. Світ попереджали вчені і Вернадський, і Капиця. А за півтора десятиліття до біди свою стурбованість висловив Андрій Тарковський. Розуміння біди, яка може прийти на землю, він втілив в образ Кельвіна — одного з головних героїв фільму «Солярис».
Твір складається з таких частин:
1) “Пролог”;2) “Солдатська мадонна”;3) “Вічна материнська елегія”;4) “Соловейко розбійник”;5) “Примітивний портрет складної людини”;6) “Епілог”.
Поема має своєрідну композицію, цементує її в єдине ціле наскрізний образ Мадонни, що сприймається читачем як образ Марії, матері Христа. Та Драч інтерпретує ці образи по-своєму:Марія, МаріяТа Марія не та.Та зродила Христа,Ця — антихриста.Так, син Марії пішов на муки за народ, діти ж сучасних Марій розтинають свій край, бо їх мислення спримітизоване. Вони — діти епохи, що ігнорувала моральними началами, забувала роль історії, культури в житті народу, епохи, яка губила духовність. Саме ця епоха народила людей, які не хотіли відповідати за свої вчинки, бо керувалися в житті байдужістю і безвідповідальністю.
Зачитайте, будь ласка, початок твору. Як зболено пише поет, так з болем воно проходить через наше серце. А передає все це Іван Федорович за рахунок повторення приголосних звуків, подібних за звучанням. Такий прийом у літературі називається алітерацією. Цей художній прийом найчастіше зустрічається в народній творчості.
Змальовуючи жахливі події Чорнобильської трагедії, І.Драч скоряє, звіряє, розбурхує все в нашій свідомості, не дає відійти в небуття тому, що було. Не можемо, не маємо права забути жахи Чорнобиля.
ДАВАЙТЕ ПОМІРКУЄМО
Зачитайте: Ідемо до маминих сивин крізь літа тривалої розлуки, щоб почути ніжне: “Здрастуй, син…” і відчути найтепліші руки. (В .Кулик)
 Діти плачуть, і плачуть дерева. У мами не очі, а дві сльози. (І.Драч).

ЯК ВИ РОЗУМІЄТЕ ЦІ РЯДКИ?
ДАВАЙТЕ ПОМІРКУЄМО
Іван Драч вливає в контекст такі слова: “Вирви над Прип’яттю, паморозь сиву бузку посивілого (не білого, не світлого, а посивілого, як людина, що перенесла велике горе). Такий прийом у літературі, коли сутність, особливості одного явища розкриваються через перенесення на нього схожих ознак і властивостей іншого явища, називається метафорою. При цьому прямі ознаки предмета поєднуються з переносними. І як висновок роздумів:

Я заздрю всім, у кого є слова,
Немає в мене слів.
Розстріляні слова.
Мовчання тяжко душу залива.
 Ословленість - дурна і випадкова.
Я заздрю всім, у кого фарби є –
Жагучі коні з дикого мольберта.
До мене жодна фарба не встає,
Сховавши в сіре суть свою роздерту.
Я заздрю всім, до кого лине звук, -
лічильник Гейгера пищить так потойбічно.
На кожній арфі чистить дзьоба крук
І “Never тоге”кує мені стоїчно.

Повторення однакових слів на початку рядка строфи, на початку строф називається анафорою. Кінець частини - знову алітерація (нагромадження приголосних звуків).

Яку основну думку несе цей основний прийом?
Розглянемо частину, що має назву “солдатська мадонна”:
Мертва зона…Більше року метляєшсяНа балконах пропаща білизна,Більше року сотаєтьсяЛюбов молода ненависна…
Як бачимо, знову використовується уже відомий художній прийом - анафора. Будь ласка, діти, прочитайте уривок з поеми, де виведено образ босих ніг. Чому так сильно звучить він у творі? (Бо босими ногами була протоптана рідна земля, яка надає енергії, несе життя в цю мертву зону). Згадайте Г.Сковороду. Він сходив босими ногами всю Україну. Вона надавала йому сил, наснаги. Для старої людини кинути землю - значить зрадити її. все живе тягнеться до рідної домівки.

ОСМИСЛЕННЯ НИЗВИ ТВОРУ
Чорнобильська мадонна - це конкретна особа - образ жінки - матері, що зросла на рідній землі; і мати - Україна, уражена вибухом Чорнобильської АЕС. І.Драч говорить, що трагедія Чорнобилем бігла, а значить, перетворила рідну землю на Чорнобильську мадонну, образ якої від конкретної особи переростає до узагальнюючого образу України.
Хто така мадонна? Це Богородиця. Мати Ісуса. Коли була збудована Чорнобильська атомна електростанція, то її леліяли, як мадонну, бо вона була наймогутніша, найпотужніша в світі. І раптом мирний атом вибухнув. Чому так сталося? Та тому, що було допущено при її зведенні ряд помилок, допущена безвідповідальність. І за це - розплата матері-України, всього народу.
Подивіться на текст-опору “Дерево життя”. Розкрийте його філософський зміст.
З давніх-давен людям відомо “дерево життя”. Це гілочка, на якій ростуть три листочки. Перший листочок - символ минулого часу. Другий - сучасного. Третій - майбутнього. І як продовження цих слів народної мудрості звучить другий текст-опора: Все навколишнє - це наслідки минулих подій. А в тому, що відбувається зараз, народжується майбутнє. Він і підбиває підсумок усього сказаного. І, нарешті, розглянемо останню частину твору - епілог. Прокоментуйте, будь ласка, слова: Несе сива чорнобильська мати Цю планету…Це хворе дитя!
Закріплення матеріалу
Отже, який жанр твору? Поема - це великий поетичний оповідний твір, в переносному значенні це що-небудь прекрасне, величне, піднесене, що глибоко впливає на почуття, уяву (за “Тлумачним словником української мови” під редакцією І.Білодіда). А може, саме переносне значення жанру дало підставу критикам доповнити жанр твору, назвавши поемою-трагедією, або скорботною піснею. Трагедія - у переносному значенні це велике горе, нещастя, загальнонародне чи особисте, спричинене гострим, непримиренним конфліктом. Скорботна пісня - це пісня, пройнята скорботою, смутком, тугою…
ТЕМА ПОЕМИ
Це показ страшної трагедії людства -Чорнобильської трагедії. Яка ідея твору? Це засудження винуватців, з халатності яких “мирний атом” вибухнув, розносячи смертоносну радіоактивну хмару. “Чорнобильська мадонна” увійшла до книги “Храм сонця”. Храм - це область, сфера якихось духовних цінностей. Сонце - в розумінні І.Драча - це мірило любові, надії, ніжності, правди, всього чистого. Це скоріше не астрономічна одиниця, а мірило морально-етичної оцінки. Отже, чому автор вносить твір у збірку “Храм сонця”? Він хоче цим показати Чорнобильську трагедію не як констатацію фактів, а як нагадування того, що було і щоб ніколи не повторилося подібне горе.
Життєве кредо І. Драча:
Жити. Творити. Світ берегти.Світити людині на цілі світи.Холонуть зірки. Але чуйно і зірко,Лиш ти не холонь-боЛюдинонько-зірко!
Висновок уроку
1) Продовження традиції Т.Шевченка та народних дум при зображенні матері-страдниці;
2) Сповненість поеми пекучим болем, гіркими роздумами, турботою про майбутнє людства, збереження природи;
3) Нагнітання жахливого, поєднання його глибоким ліризмом;
4) Ненависть до винуватців аварії, гнівний осуд їхніх непродуманих дій, неуцтва, кар’єризму;
5) Поліфонізм поетичних регістрів - від високого до побутового, від лірики до інвективи - гострого, викривального виступу проти когось або чогось, гостре звинувачення.
Коли академіка Д. Лихачова спитали, в чому він бачить смисл життя, він відповів: «Природа творила людину мільйони років. Давайте ж. поважати цю роботу. Проживемо життя достойно, підтримуючи все створене і протистоячи всьому руйнівному в житті».
Люди Землі! Дбайте про рідну матір свою, рідну Україну, пам'ятайте, що «звізда Полин» нам послана з XXI віку як грізне попередження. Замислитись треба усім, поки ще не пізно.


title: Михайло Коцюбинський - Імпресіоністична новела «Intermezzo»

text:
Никитенко Інна
10-Б клас
Новела М. Коцюбинського "Intermezzo" посiдає особливе мiсце не тiльки у творчостi видатного письменника, а й в українськiй прозi загалом. Це водночас i соцiально-психологiчний, полiтичний твiр, i лiрична симфонiя, i лiрична драма в прозi, i пейзажна новела, i естетичний, фiлософсько-полiтичний трактат. У новелi гармонiйно переплелись фiлософськi мотиви i лiризм, i це переплетiння розкрило нам лiричного героя, свiт його почувань i настроїв. Ми бачимо степове українське село, його прекрасну природу i складнi, нерозв'язанi соцiальнi проблеми у час революцiї 1905-1907 рокiв.
«Сонцепоклонник»
«Він був людяним, не втрачав цієї риси протягом усього життя, любив добро, вірив у його переможну силу»
Дійові особи
Моя утома                                                                                СонцеЗалізна рука міста                                                                                Ниви в червніЛюдське горе                                                                                Три білі вівчаркиЗозуляЖайворонки

Яке ж значення має перелік дійових осіб?
Алегоричні дійові особи несуть важливе смислове навантаження, дають змогу глибше зрозуміти автора,  ідейний пафос твору. Символізують складну боротьбу в душі ліричного героя,допомагають зрозуміти, як поступово зникає роздвоєння його особистості, як повертається до нього душевна рівновага, готовність до виконання громадянського обов’язку
Що означає слово «Intermezzo»?
 «Перепочинок», «пауза».У музиці це інструментальна п’єса довільної будови або окремий епізод в опері. - Як пов’язана назва новели з її змістом?
 Назва твору дуже влучна. Під нею ми розуміємо перерву в творчості, насолоду музикою природи.

Отже, новела «Intermezzo» сприймається як автобіографічний твір.

«Intermezzo» - твір особливий, не схожий на будь-який інший у творчості самого письменника. У ньому немає розгорнутого сюжету, зовнішнього конфлікту, діалогів, полілогів.Сюжет визначається не звичним для читача подіями, а ритмами свідомості ліричного героя.
- Хто він, ліричний герой «Intermezzo» ?
 Ліричний герой - сам письменник, але це не зовсім так. Багато відчуттів, описаних у творі, знайомі кожному письменникові. Цей твір називають «поемою душі»
На які групи поділяються образи новели?
І все ж таки герой, переживши душевну кризу, здатен знов повернутися до активного життя.Яскравим доказом цього може бути зустріч із людським горем. Вони зустрілися, стояли мовчки і хвилину дивились один на одного. Ліричний герой ніби перевіряє свою готовність повернутися до людей, випробовує наше терпіння. Йому самому не віриться, що він може знову сприймати людське горе. Але раптом лунають слова: «Говори, говори…». Ліричний герой після зцілення повертається до того, чим жив раніше. «Душа співає, струни натягнуті…». Гармонії досягнуто. Отже, це була не втеча, а лише інтермецо – тимчасовий перепочинок, потрібний для заспокоєння.
Повернення до життя
Яка роль Кононівських полів? Чим вони допомагали митцеві?
Кононівські поля стали тією ланкою у ланцюгу життя, яку письменник влучно назвав « Intermezzo» . Саме вони принесли герою твору заспокоєння. Лише у природі є гармонія, якої постійно шукає людина. Стрес, депресію можна перемогти, зцілити – для цього потрібно йти до природи.
- Яка розв’язка новели? Яка основна думка твору?
Людина не може бути самотньою. Завдання митця – служити своєю творчістю народові: «Йду між люди. Душа готова, струни тугі, вона вже грає».
Лінія психологічних змін в душі героя
Підсумок: отже, інтермецо займає центральне місце у цьому ланцюжку. До нього є утома, стрес і лише після цього приходить рівновага. У природі ми повинні шукати перепочинку, душевної гармонії. Природа – це спокуса для тих, хто втратив віру у власні сили, віру в життя. І герой не тікає від суспільства, він лише набирається сил.

Літературна гра «Закінчи речення»
В українській літературі М.Коцюбинський відомий як…
( Імпресіоніст).
2. Слово «Intermezzo» означає…
(Перепочинок, пауза).
3. Новела «Intermezzo» присвячена…
(Кононівським полям).
4. На початку новели і в її фіналі наявний образ…
( Моя утома).
5. Ознакою драматичного твору в новелі є …
(Перелік дійових осіб).
6. «Єднала небо із землею в голосну арфу і грала на струнах симфонію поля « дійова особа новели…
(Жайворонок).
7. Дослідники, вивчаючи жанрову специфіку новели відносили її до…
(Поезії в прозі).8. Вівчарка Павла символізує…
(Дворянство), Трепов - …
(Жандармерію),Оверко…
(Принижене селянство).9. М.Коцюбинському присвоїли титул…
(Сонцепоклонник).10. Новела написана у …
(Час реакції).11. Кульмінацією новели є епізод…
( Зустріч митця з селянином).12. Уривок «Прощайте. Йду поміж людьми. Душа готова , струни тугі, наладжені, вона вже грає» є елементом сюжету - …
(Розв’язкою).


title: Конкурс читців напам'ять колисанок

text:
Літературне
читання
2 клас
Свічкар В.І.
Перевірка домашнього
завдання
Конкурс читців напам'ять
колисанок
Вправи для розвитку
швидкості читання
Ішов хлопець із ярмарку, по колоді через воду.
 Тільки став він на колоду, бовть у воду.
 Викис, вимок, виліз, висох, став на колоду.
 Та знов - бовть у воду.
Вправи для розвитку
швидкості читання
Че-че-че,
 Че-че-че –
 Бабуся калачі пече.
Ча-ча-ча,
 Ча-ча-ча –
 Дай, бабусю, калача.
Чі-чі-чі,
 Чі-чі-чі –
 Їж, будь ласка, калачі.
Гра « Впіймай слово»
ПІСНЯ
ПІСНІ
СПІВ
СПІВАЄ
СПІВАЮТЬ
ПІСЕНЬКА
ПІСЕННИЙ
Тема уроку
Українські  дитячі пісні
та заклички

Заклички-
музично-поетичні твори,
в основі яких — вірування
в магічну силу слова.
Закликання дощу
Закликання весни
Закликання на Масляну
Орфоепічне читання
Стовпчик
Забавляю
Равлику
Поділимось
Обидва
Робота з фонохрестоматією
До кого звертаються люди
 у закличках за допомогою?
Поміркуйте!
До кого звертаються люди
 у закличках за допомогою?
Поміркуйте!
До кого звертаються люди
 у закличках за допомогою?
Поміркуйте!
Як потрібно промовляти
заклички?
Як промовляють
слова-звертання?
Робота в парах
Розкажіть закличку
одне одному
Гра « Диктор»
Прочитайте закличку так,
як диктор на телебаченні
Дитячі пісеньки
Яку дитячу пісню слухаємо?
Які знаєте дитячі пісеньки?
Дитячі пісеньки
Словничок у підручнику
ЛОБОДА
КРОКВИ
ЛАТИ
ГРА « Губи»
З яким почуттям півник
 розповідає про свою хатку?
Синхронне читання
 Передайте почуття півника,
коли читаєте пісеньку.
Яка хатка у півника?
З чого вона збудована?
Гра « Дослідники»
Знайдіть однакові рядки.
 Прочитайте їх одне одному
Самостійне читання
Добрий вечір, зайчику
 Хто розмовляє з зайчиком?
Прочитайте всі речення
із      ?
Творча робота
Уявіть, що дійові особи
дитячої пісеньки
кіт і дитина.
Який буде зміст пісеньки?


title: І. Жиленко

text:
 «Вірші мої, недосяжні для тьми,
 будуть відлунювать сонце!..»(Ірина Жиленко)

Вчитель: Губська Ольга Володимирівна

Ми – це дихання тисячі щасть.
       Ми – це ніжність небес на щоці.
Ми – це ти, і ось той, і ось та –
невичерпна безсмертна спільність.
      Ми – це щедрість і доброта.
І.Жиленко
…Стою,  легка  і  світла,  як  роса.
І  ріки  тиші  по  землі  проходять.
Хай  буде  мудрість  і  спокійна  врода,
Хай  буде  згода  й  сонячна  яса!
Кругом  чола  струмує  світло  синє.
Лице  моє:  як  сад.  І  білосніжні
після  дощу  осипалися  вишні.
Автопортрет  у  білому.  Ірина…
«Автопортрет»
Так поетеса звістила нам про себе. Народилася вона 28 квітня 1941 року в Києві.
 Іринка – дитя війни. Вона залишилася сиротою ще в зовсім маленькому віці й знайшла підтримку в іншій родині. Тому, мабуть, вірила в людське добро, у чудеса, в казкове перетворення світу.
Перший віршик написала у восьмирічному віці.
Київські палісади —
 розкоші бідноти.
 Айстри і виногради,
 сальвії і коти.
 Теплі балкони в квітах —
 затишок простолюддя.
 В тихому сонці літа спить
 на балконі пудель.
Кажуть, за творами І. Жиленко
 можна вивчати побут киян:
 дізнатися, де який магазин чи базар,
 куди яка вулиця повертає,
де розташований потрібний парк.
Світогляд поетеси надзвичайно оптимістичний. Навіть свої мемуари вона назвала "Нomo feriens" – «людина святкуюча».

«О затишок старих київських дворів із лавами і голубниками, з дерев’яними верандами, мансардами, зі сходинками між кімнатами, з галереями і драбинами «чорних ходів»! О густі палісади – як продовження осель, ледь прикриті липами і бузками, а тому – такі таємні і затишні! Столи з самоварами, гамаки, табуретки, іграшки, швейні машинки «зінґер», керогази, жаріючі вугіллям праски. Зараз, коли цей світ в моїй пам’яті вже розмивається туманцем забуття, – він особливо прекрасний».
Ірина закінчила Київський державний університет імені Тараса Шевченка.
Працювала вихователькою у дитячому садку, в редакціях газет і журналів.
 Стала дружиною письменника Володимира Дрозда. Разом  виховали двох дітей: Орисю та Павла.
Дочка Ірини Володимирівни  (Орися), яку офіційно звуть Іриною (1966 р.н.),
кандидат богослов’я.
Лауреат Державної премії України
 імені Тараса Шевченка
та премії імені Володимира Сосюри
      Ірина Жиленко – автор близько двадцяти книг
 «Соло на сольфі»,
«Автопортрет у червоному»,
«Вікно у сад», «Концерт для скрипки, дощу і цвіркуна»,
«Дім під каштаном»,
«Ярмарок чудес», «Останній вуличний шарманщик»,
«Вечірка у старій винарні», «Пори року»,
«Євангеліє від ластівки:Вибрані твори»; для дітей – «Достигають колосочки»,
 «Вуличка мого дитинства»,
«Двічі по два дорівнює кульбабці»,
 «Казки про буфетного гнома»,
«Новорічна історія про двері, яких нема, і про те,
як корисно іноді помилятися номером».
Ірину Жиленко вважають найбагатшою на кольори поетесою.
 Навіть підраховано, що в її збірках назви кольорів ужито 1059 разів.
А ще поетеса дуже любить рослини, особливо квіти, і щедро описує їх у своїх віршах.
На честь фіалок (своїх улюблених квітів)
 вона навіть створила літературний жанр „фіалки-вірші”.
       Ірина Жиленко йшла  по життю як людина, що вірить у прийдешнє свято, в оновлену Україну.
       В уяві поетеси, що гордо й весело дивилася на світ, виникають казкові образи чарівниці і Діда Мороза, Жар-птиці і маленького гнома, що оселився в старому буфеті.
       Поетеса час від часу повертається у світ дитинства,
 багато своїх творів вона присвячує маленьким читачам.
Люблю я жить! І клопіт свій люблю.
 Злочинний вечір той, що без утоми.
 Я все із насолодою роблю:
 Пишу поеми, і город полю,
 І квітники плекаю коло дому…
Ірина Жиленко зберігала в собі якусь дивовижну дитинність. Вона, як маленька дівчинка, дивувалася світу. Шукала краси. Вірила в чесність.
Я сіла в крісло до вікна лицем.
І милостиво осені кивнула,
мовляв, я вже готова.
Я вернулась.
Розпочинай класичний свій концерт.
…І жінка з мирним іменем Ірина
 прокинеться і пригадає рими.
    Ірина Володимирівна володіла абсолютним слухом, і її поезія промовляє крізь час.
    У поезії є музика барв, «Євангеліє від ластівки» — самобутньої, іронічної, живої, дотепної, надзвичайно точної в кожній фразі і в кожному образі. Загалом із нею асоціюється образ метелика, чарівного гнома, який допомагає нам потрапити в казку.
    Інфанта рано пішла з цього сірого світу. Здавалося, знайшлися нові сили, щоб писати. Але 3 серпня 2013 року письменниця  помандрувала до свого лицаря…
Там, за осінньою горою,
 розкрились сонячні врата.
 Я крізь життя пройшла,
 мов промінь, —
 пора у сонце повертать.
Цей світ без мене проживе.
 Хоча й не так,
 як жив зі мною.
 Назад до себе не позве
 мене майбутньою весною.
Вона, як і її чоловік, письменник Володимир Дрозд,
якого Ірина пережила на десять років і за яким тяжко сумувала,  не боялася смерті й сповідувала принцип Володимира Григоровича:
“За будь-яких умов бути мужніми. Мислити — ось єдине, що нам залишається в житті, це стрибок у безсмертя, стрибок без крил, але з надією на вічність”.

      "Світ Ірини Жиленко твориться за принципом інакшості, іншості, несхожості зі світом реальним. У тому, іншому, інакшому світі — світі художньої реальності — вона вільна, нічим і ніким не скута…”
"Та, що молиться Богові віршами". (Микола Жулинський)
Поезія «Жар-птиця»
Поезія «Підкова»
1. Вікно у сад Ірини Жиленко.Українська літературна газета:
www.litgazeta.com.ua/node/5115.
4.НОВОРІЧНА ІСТОРІЯ ПРО ДВЕРІ…”
- Читанка:
chytanka.com.ua/static/633.ukr.html.

2.Крізь життя пройшла як промінь. Слово Просвіти:
slovoprosvity.org.
3.Картинки. Google.
Використані джерела


title: Іван Драч (нар. 1936)

text:
                    Іван Драч(нар. 1936)
Самобутність, індивідуальна неповторність таланту поета
 «Балада про соняшник»
Народився 17 жовтня 1936р. в селі Теліжинці на Київщині. Закінчив середню школу в місті Тетіїв, працював учителем. В 1957 — 1962 роках навчався на філологічному факультеті Київського університету, згодом працював у редакції письменницької газети «Літературна Україна».
Іван Федорович Драч — український поет, перекладач, кінодраматург, громадсько-політичний діяч.
Перша збірка поезій «Соняшник» побачила світ 1962p. Згодом з'явилися й інші поетичні книги: «Протуберанці серця» (1965), «Балади буднів» (1967), «До джерел» (1972), «Корінь і крона» (1974), «Київське небо» (1976), «Сонячний фенікс» (1978), «Американський зошит» (1980), «Шабля і хустина» (1981), «Теліжинці» (1985), «Храм сонця» (1988).
Творчість
«Ніж у сонці» (1961),
 «Смерть Шевченка» (1962),
«Чорнобильська мадонна» (1988).
Поеми
Художнє слово І. Драча виклично метафоричне, в своєму потужному семантичному полі воно єднає найглибші шари етногенетичної пам'яті народу з трагічними, часом дисонансними ритмами сучасності. Піднесений космізм і суто побутова «заземленість», художня умовність і різка окресленість реалістичної деталі — такі антиномії іманентно притаманні художньому мисленню поета.
Характеристика творчості
В останні роки І. Драч веде активну громадсько-політичну діяльність. Він був організатором і першим головою Народного Руху України. Нині поет — голова Української Всесвітньої Координаційної Ради, Конгресу української інтелігенції. 1976p. йому було присуджено Державну премію імені Т. Г. Шевченка.
Громадсько-політична діяльність
В соняшника були руки й ноги, Було тіло шорстке і зелене. Він бігав наввипередки вітром, Він вилазив на грушу і рвав у пазуху гнилиці.
І купався коло млина і лежав у піску, І стріляв горобців з рогатки. Він стрибав на одній нозі, Щоб вилити з вуха воду, І раптом побачив сонце, Красиве засмагле сонце В золотих переливах кучерів, У червоній сорочці навипуск, Що їхало на велосипеді, Обминаючи хмари у небі…
І застиг він на роки і на століття В золотому німому захопленні: -Дайте покататись, дядьку! А ні, то візміть хоч на раму. Дядьку, хіба Вам шкода?!
Поезіє, сонце моє оранжеве! Щомиті якийсь хлопчисько Відкриває тебе для себе, Щоб стати навіки соняшником.

"Балада про соняшник..."
Літературний рід
   ліро-епос
Жанр
балада(модерна)
Провідний мотив
талант бачити
красу в повсякденні
Віршований розмір
верлібр
Аналіз твору
Назвіть образи, змальовані у творі. Охарактетизуйте їх
Розкрийте сюжет балади
Проаналізуйте кульмінаційну думку
У чому простежується новаторство Івана Драча?
Проаналізуйте епіграф уроку

У стислій формі висловіть думку: “Поезія – це…”
Робота в парах

ДЯКУЮ  ЗА  РОБОТУ


title: "Михайло Стельмах"

text: (1912- 1983)


title: Михайло Стельмах

text:
Колядки та щедрівки

На Різдвяні свята виконували обряди колядування, а під Новий рік, у «щедрий вечір», — щедрування. Гурти молоді обходили домівки, іноді навіть із «козою» (один із щедрувальників у вивернутому кожусі, з дерев'яною головою кози), величали піснями господарів, бажаючи їм усіляких щедрот і достатку, а за це в жартівливій формі просили винагороду.

Коли наставали Різдвяні свята, маленькі колядники, піймавши чарівним неводом найяснішу зірку і викувавши у чарівній кузні срібні дзвіночки, вирушали в далеку дорогу. Зірка світила їм, щоб колядники не заблукали, не збилися з путі, бо несли вони людям радісну вістку.

Щасливі люди пригощали колядників медівниками, горішками, яблуками, різними ласощами. За Різдвом наступав другий празник — Новий рік (за стрим стилем). А ще він зветься празником святого Василя. Василь приходив не сам, а з дівчинкою Маланкою. Всі рядилися в чудернацький одяг. Було дуже весело, навіть трішечки страшно, бо раптом, мов з-під землі, з'являлися волохаті ведмеді, бородаті цапи, рогаті чортики, князі із булатними мечами, старезна відьма і навіть Котигорошко з велетенською булавою. Але не треба боятися, бо це наші колядники, перевдягнені в казкових героїв. Разом з Маланкою вони вели танок і співали: Ой черчику Васильчику, Посію тебе в городчику. Буду тебе шанувати, Сім раз на день поливати.

Вранці наступного дня колядники, знявши свою чудернацьку одежу, знову бігли від хати до хати. Кожен з них ніс мішечок, в якому були пшеничні зерна. Вони сіяли зерна по хатах, примовляючи: Сійся, родися, жито, пшениця, Жито, пшениця, всяка пашниця, Коноплі по стелю, льон по коліна, Щоб вас, хрещених, Голівка не боліла.

Оскільки і зерна, і слова були чарівними, кімната відразу ставала широким полем, на якому сходила зелена пшениця, починали співати пташки, розцвітали волошки і польові маки. Надворі гула хуртовина, та тут усі раділи, бо маленькі колядники приносили до кожної хати жменьку веселої весни. Гретій празник був найщедрішим, бо колядники цілий день щедрували

А наступного дня, зранку, люди йшли до річки або ставка. Там вони вирізали великого хреста з льоду. Приходив священик і освячував воду. Люди набирали собі у глечики тієї водиці і берегли її цілий рік, ласкаво називаючи водичкою-йорданичкою, бо це була жива вода, яка приносила здоров'я і красу. І свято називалося Святе Водохреще, або Йордан. Потім найсміливіші юнаки купалися в ополонці і всі співали: Йордан, Йордан, вода студененька, Пречиста Діва воду брала, Своє дитя напувала. Священик ходив по селу і скроплював святою водичкою-йорданичкою кожну оселю, щоб до людей у двір приходило тільки щастя, щоб обминали їх нечисті сили зла. А наші маленькі колядники бігли попереду, гукаючи: Роди, Боже, жито, пшеницю, Кірилейса! Вони добре знали, що давньогрецькі слова «Кіріє, елейсон» означають «Господи, помилуй». Про це їм говорила бабуся.

І знову колядники заходили до кожної хати. Вони нікого не забували — ні старої самотньої бабусі, що жила на краю села, ані хворої дівчинки, що мешкала у великому місті на найвищому поверсі, під самісіньким дахом. Колядники приносили самотній бабусі радість, а дівчинці — здоров'я.

Колядки Колядки - це обрядові, величально обрядові пісні, які виконуються на зимові свята, зокрема на Різдво. Звичай колядування має свою давню історію, коріння якої сягають ще арійських часів. Колядки пов'язані з днем зимового сонцестояння, яке наші предки називали святом Коляди. Його святкували 25 грудня. Вважалося, що в цей день Сонце з'їдає змій Коротун. Всесильна богиня Коляда в Дніпровських водах народжувала нове сонце — маленького Божича. Язичники намагалися захистити новонародженого. Вони проганяли Коротуна, який намагався з'їсти нове Сонце, а потім ходили від хати до хати, щоб сповістити людей про народження нового Сонця, і зображення цього сонця носили з собою. Як тільки на небі сходила зоря, колядники заходили в двір, кличкали господаря і співали його родині величальних пісень про сонце, місяць, зорі. Ці пісні й стали називати колядами або колядками.

Згодом, із появою християнської релігії обряд колядування був приурочений до Різдва Христового і в колядках з’явились біблійні і світські мотиви. Традиція колядування збереглася й до сьогодні. Як тільки на небі являється перша зоря — розпочинається Свята Вечеря, а діти збираються гуртомі йдуть вітати усіх колядками з народженням Христа!

Дякую за увагу!


title: Ліна Костенко. Поезія

text:
Ліна Костенко
Поезія

Портфоліо поетеси:
 Прізвище від народження:
Ліна Василівна Костенко
Дата народження:	19 березня 1930 (84 роки)
Місце народження:Ржищів, Київська область, Україна
Рід діяльності:	письменниця, поетеса

Я вибрала долю собі сама.
І   що зі мною не станеться —
 у мене жодних претензій нема
до Долі — моєї обраниці.
                             Ліна Костенко

           Є люди, яких багато… Книжка за книжкою, роль за роллю, промова за промовою. Та чим більше такого, тим помітнішою є мізерія й неміч тусовочного персонажа. Ліни Костенко мало. Було так у віці минулому, коли її просто забороняли. І є так нині, коли вона сама себе забороняє. Її ідеали, її цінності ніяк не монтуються з тим, що торжествує в наших реаліях.
                     Сергій Тримбач, кінокритик

    Стосовно Ліни Костенко, я скажу без жодного перебільшення: вона унікальне явище в українській літературі, яка за будь-яких змін кон’юнктури моменту завжди була собою й вела лінію, аби Україна зайняла своє гідне місце у світовому співтоваристві.
                      Б. Олійник

Цариця   поезії в Україні.
              Джордж Луцький,
            американський
           літературознавець

Основні мотиви її творчості:
  *історія нашого народу;
  *єднання людини з природою;
  *філософічність буття;
  *тема поет і поезії;
  *тема кохання;
  *тема війни;
  *тема творчої праці;
  *тема моралі .

«Страшні слова, коли вони мовчать…»
                          (1980)
Страшні слова, коли вони мовчать, коли вони зненацька причаїлись, коли не знаєш, з чого їх почать, бо всі слова були уже чиїмись.Хтось ними плакав, мучивсь, болів, із них почав і ними ж і завершив. Людей мільярди і мільярди слів, а ти їх маєш вимовити вперше!Все повторялось: і краса, й потворність. Усе було: асфальти й спориші. Поезія - це завжди неповторність, якийсь безсмертний дотик до душі.

Тема : роздуми про значення слова в житті людини, про сутність поетичного мистецтва.
Ідея: возвеличення слова, яке через  чутливу душу поета може ввібрати в себе всі радощі й болі мільярдів і стати неповторним  і безсмертним дотиком до душі кожного.
Літературний рід: лірика.
Жанр: ліричний вірш.
Вид лірики: філософська.
Віршовий розмір: ямб.
Римування: перехресне

Епітети: страшні слова; безсмертний   дотик;
Метафори: слова мовчать, причаїлись; хтось(словами) плакав, мучився, болів;
Антитеза: краса й потворність;  асфальти й спориші;

       У поезії «Страшні слова, коли вони мовчать» напрочуд тонко передано психологічний стан митця, який не може собі дозволити писати будь-що, збиватися на штампи, повторювати кимось уже сказане.
Так, і справді, багато що повторюється в цьому світі - краса і потворність, зрада і самопожертва, «асфальти й спориші», навіть слова втрачають свій первозданний смисл, запозичені нами один в одного. Однак справжньою поезією стає лише те, про що мовлено наче вперше за всю історію цивілізації, що читача вразить, здивує, приголомшить новизною думки чи художньої форми. Адже поезія є по-справжньому неповторним явищем духовного життя української нації.
Торкаючись наших душ, вона пробуджує в них світлі й радісні почуття, робить їх благороднішими, чистішими.

         У вірші «Страшні слова, коли вони мовчать» поетеса написала про те, як важко інколи знайти слова, які б не «були уже чиїмись».
Світ рятувало Слово. У Великобританії вже більше 50 років у шпиталях лікують поетичними текстами, поетичними записами. У стародавніх цивілізаціях поезія супроводжувала всі сакральні й взагалі значимі для історії народу процеси: народження і смерть, війна і мир, ритуальні свята й наукові відкриття. Це є розуміння мови як складової здоров’я людини, а відтак і здоров’я нації.

«УКРАЇНСЬКЕ АЛЬФРЕСКО» (1989р.)
Над  шляхом,  при  долині,  біля  старого  граба,
де  біла-біла  хатка  стоїть  на  самоті,
живе  там  дід  та  баба,  і  курочка  в  них  ряба,
вона,  мабуть,  несе  їм  яєчка  золоті.

Там  повен  двір  любистку,  цвітуть  такі  жоржини,
і  вишні  чорноокі  стоять  до  холодів.
Хитаються  патлашки  уздовж  всії  стежини,
і  стомлений  лелека  спускається  на  хлів.

Чиєсь  дитя  приходить,  беруть  його  на  руки.
А  потім  довго-довго  на  призьбі  ще  сидять.
Я  знаю,  дід  та  баба  -  це  коли  є  онуки,
а  в  них  сусідські  діти  шовковицю  їдять.

Дорога  і  дорога  лежить  за  гарбузами.
І  хтось  до  когось  їде  тим  шляхом  золотим.
Остання  в  світі  казка  сидить  під  образами.
Навшпиньки  виглядають  жоржини  через  тин…

Альфреско - техніка настінного живопису, яка полягає в нанесенні водяної фарби на вологу штукатурку, часто з ідилічним сюжетом.

Тема: зображення життя української родини,  в якій втратився зв'язок між поколіннями, між містом і селом.
Ідея: застерегти читачів від страшної трагедії, в яку потрапили герої поезії, уся  наша нація, коли не шанується старість, забуваються родові корені , втрачаються моральні цінності українців.
Літературний рід: лірика.
Жанр: ліричний вірш.
Вид лірики: філософська.
Віршовий розмір: ямб
Римування: перехресне

Епітети: старий граб; біла-біла хата; золоті яєчка; курочка ряба; стомлений лелека; вишні чорноокі; сусідські діти; золотий шлях; остання казка;
Метафори: хата стоїть на самоті; вишні стоять до холодів; хитаються патлашки; лелека спускається на хлів; дорога лежить за гарбузинням; казка сидить під образами;
Уособлення: Навшпиньки виглядають жоржини через тин.

Образи-архетипи — це образи, які вийшли за межі своєї епохи й набули загальнолюдського значення.
Хата
Дід
Баба
Лелека
Вишні
 Дорога

На перший погляд, у поезії «Українське альфреско» перед нами постає ідилічна картина, ніби старовинний малюнок на вологій штукатурці:
Над шляхом, при долині, біля старого граба, де біла-біла хатка стоїть на самоті, живе там дід та баба, і курочка в них ряба, вона, мабуть, несе їм яєчка золоті...
Золоті яєчка - казковий образ, що символізує благополуччя й достаток у родині.

У другій строфі автор змальовує картину, за допомогою якої не лише передано одвічне прагнення українців до краси: «повен двір любистку», «жоржини», «вишні чорноокі», а й показано діда та бабу як дбайливих господарів.
Тривожним сигналом порушеної ідилії є образ лелеки. За народним повір'ям, лелека приносить до оселі немовлят. Тож епітет «стомлений лелека» наводить читача на сумні роздуми.

В останній строфі автор використовує символічний образ дороги.
Дорога і дорога лежить за гарбузами.
І хтось до когось їде тим шляхом золотим.
Золотий шлях в уяві читача викликає цілий асоціативний ряд: це і шлях, освітлений, осяяний сонцем, і шлях, дуже дорогий, рідний комусь, як спогад дитинства, і шлях, укритий золотим пилом у сонячнім промінні. Однак неозначені займенники хтось і до когось ще більше загострюють увагу на самотності стареньких людей. Тому їм нічого не залишається, як бути один для одного, як «остання в світі казка», на яку, ставши навшпиньки, задивляються жоржини.

     У діда й баби «сусідські діти шовковицю їдять», свої ж діти й онуки не приїжджають, гордують, цураються, або ж їх немає зовсім. Світ, у якому живуть старенькі, казково чарівний, світлий, затишний. Але немає кому розказувати казку про курочку рябу, «остання в світі казка сидить під образами» — з відходом господарів увесь цей дивосвіт, це осердя української душі зникне.

«Хай буде легко. Дотиком пера»
Хай буде легко. Дотиком пера.
Хай буде вічно. Спомином пресвітлим.
Цей білий світ — березова кора,
по чорних днях побілена десь звідтам.
Сьогодні сніг іти вже поривавсь.
Сьогодні осінь похлинулась димом.
Хай буде гірко. Спогадом про Вас.
Хай буде світло, спогадом предивним.
Хай не розбудить смутку телефон.
Нехай печаль не зрушиться листами.
Хай буде легко. Це був тільки сон,
що ледь торкнувся пам'яті вустами.

Тема: розповідь  про прелюдію кохання, момент закоханості, народження почуттів, у які ще не зовсім віриться.
Ідея: дати відчути людині,що їй потрібне інколи не лише солодке, а й гірке, не лише світле, а й темне, щоб більше поцінувати те добре, світле, що є.
Літературний рід: лірика
Жанр: етюд
Вид лірики: інтимна,
пейзажна
Віршовий розмір: ямб

Епітети: спомин пресвітлий; білий світ, березова кора побілена; чорні дні; спогад предивний, пресвітлий;
Метафори:осінь похлинулась димом; хай не розбудить смутку телефон; печаль не зрушиться листами; сон торкнувся пам’яті вустами; сніг іти поривався;
Інверсія: спогадом предивним; не розбудить смутку телефон;

«Я вранці голос горлиці люблю»
Я вранці голос горлиці люблю.
Скрипучі гальма першого трамваю
я забуваю, зовсім забуваю.

Я вранці голос горлиці люблю.

Чи, може, це ввижається мені
той несказанний камертон природи,
де зорі ясні і де тихі води? —

Я вранці голос горлиці люблю!

Я скучила за дивним зойком слова.
Мого народу гілочка тернова.
Гарячий лоб до шибки притулю.

Я вранці голос горлиці люблю...

Тема: показ любові людини до природи у її найрізноманітніших проявах.
Ідея: оспівування краси незайманої природи, яка має великі переваги  перед  красою міста; сприйняття образу України, освітленого ясними зорями та омитого тихими водами.
Літературний рід: лірика
Жанр:ліричний вірш
Вид лірики: пейзажна
Віршовий розмір: ямб

Анафора : Я вранці голос горлиці люблю
Епітети: скрипуч гальма; несказанний камертон;  ясні  зорі;  тихі води; гілочка тернова; дивний зойк;
Метафора: зойк слова
Символ:  гілочка тернова
Інверсія: гілочка тернова
Рефрен: Я вранці голос горлиці люблю

«НЕДУМАНО, НЕГАДАНО»
Недумано, негадано забігла в глухомань,
Де трави пахнуть ладаном в кадильницях світань.
Де вечір пахне м’ятою, аж холодно джмелю…
А я тебе, а я тебе, а я тебе люблю.
Ловлю твоє проміння крізь музику беріз,
Люблю до оніміння, до стогону, до сліз.
Без коньяку й шампану і вже без вороття
Я п’яна, п’яна, п’яна на все своє життя!

Тема: зображення ліричної героїні в кульмінаційний момент любові, коли вона, сп’яніла від щастя, шукає прихистку у вечоровому лісі і дає вихід емоціям.
Ідея: оспівування всепоглинаючого, всеохоплюючого почуття кохання; утвердження думки про те, що світ прекрасний, якщо в ньому панує любов.
Літературний рід: лірика
Жанр:ліричний вірш
Вид лірики: інтимна
Віршовий розмір: ямб
Римування: суміжне

Метафори: кадильниці світань; музика беріз; вечір пахне м’ятою;
Риторичні оклики: Я п’яна, п’яна, п’яна на все своє життя!
Кохання — всепоглинаюче, всеохоплююче почуття. Вірш Ліни Костенко «Недумано, негадано...» — освідчення в коханні. Почуття ліричної героїні такі глибокі — «до стогону, до сліз», і хочеться ввібрати кожен промінець, що випромінює коханий: «Ловлю твоє проміння крізь музику беріз». Задушевність змальованої картини підтримується романтичним пейзажем на початку твору, який покладений на музику і став прекрасним романсом.

Автор музики і перший виконавець романсу
«Недумано,негадано»
О. Богомолець.

Тестові завдання:
1. Рік народження
а) 1940; б) 1931; в) 1930; г) 1936; д) 1935
2. 1956 р. закінчила з відзнакою вищий навчальний заклад
а) Московський літературний інститут імені М. Горького; б) Київський педагогічний інститут;
в) Московський педагогічний інститут; г) Київський літературний інститут; д) Харківський національний університет.
3. Ліна Костенко належить до
а) Київської школи поетів; б) Нью-Йоркської групи;
в) Шістдесятників; г) «Празької школи» поетів;
д) Неокласиків.

4.1968 р. написала листи на захиста) М. Косіва; б) О. Заливахи;
в) І. Світличного; г) І. Драча;
д) В. Чорновола.
5. Збірку «Поезії» в діаспорі виданоа) 1968; б) 1969; в) 1970; г) 1979.
6. Збірка віршів «Над берегами вічної ріки» вийшлаа) 1969 ; б) 1979; в) 1970;г) 1977.

7. Рік видання роману «Маруся Чурай»
а) 1977; б) 1978; в) 1980; г) 1968.
8. Місце народження поетеси
а) с. Обухів на Київщині; б) м. Лубни на Полтавщині; в) м. Охтирка на Сумщині:; г) м. Ржищів на Київщині;
д) м. Сосниці на Чернігівщині.
9. Рік переїзду родини до Києва
а) 1936; б) 1935; в) 1940; г) 1930; д) 1958.

10. Рік видання збірки «Наповторність»
а) 1977; б) 1980; в) 1987; г) 1979;д) 1990
11. Книга «Сад нетанучих скульптур» з’явилася друком
а) 1980; б) 1977; в) 1987; г) 1979;д) 1990.
12. Назва твору, від авторства якого відмовилася Ліна Костенко
а) «Циганська Муза»; б) «Горохове плем’я»; в) «Чекаю дня, коли тобі скажу»; г) «Записки українського самашедшого»; д) «Перевірте свої годинники».

Літературний диктант  1 варіант
1. Перші вірші Ліни Костенко опубліковані у…
2. Перша збірка – …«Проміння землі» .
3.Цензура заборонила до друку збірку, яка стала початком вимушеного мовчання...
4. Стіна замовчування була пробита у 1977 р. виходом збірки «Над берегами вічної ріки»?
5. Державна премія України імені Тараса Шевченка була присуджена за…
6.Творче світосприймання поетеси перегукується з життєвим кредом відомої української письменниці…

7. Збірка «Інкрустації» видана не українською мовою, а…
8. Настінний живопис водяними фарбами по сирій, підготованій для цього штукатурці називається…
  9.Гармонійним поєднанням інтимної та пейзажної лірики є поезія….
10. Поезія – це завжди неповторність,
     Якийсь безсмертний дотик до душі, – проголошує поетеса у творі...
11.У рядках «Ловлю твоє проміння // Крізь музику беріз» використано художній засіб –...
12. Композитор, який поклав вірші Ліни Костенко на музику – …

Літературний диктант  2 варіант
1.Представником якого угруповання є Ліна Костенко?
2.Ліричний жанр роздуму, самозаглиблення — це...
3.Укажіть троп, яскраво виражений у рядку з поезії: «Спливло життя, як листя за водою».
4.Назвіть перші збірки Ліни Костенко.
5.У якому творі Ліна Костенко утверджує думку про безсмертя народу та його пісні?
6.Укажіть жанр твору Ліни Костенко «Маруся Чурай».

7.Події якого історичного періоду описані Ліною Костенко в романі «Маруся Чурай»?
8.Чим було зумовлене шістнадцятирічне творче мовчання Ліни Костенко?
9.Виданням якої збірки було перерване шістнадцятирічне творче мовчання Ліни Костенко?
10.Невеликий мистецький твір з ідилічним зображенням сцен сільського життя на лоні природи, де умовні пастухи й пастушки співали, грали, кохалися, називається...
11.Укажіть художній прийом, яскраво виражений у наведених рядках:
         Моя любов чолом сягала неба,
        А Гриць ходив ногами по землі.
12.Укажіть стилістичний прийом, яскраво виражений у рядку з поезії:
       І просто осінь щоб була красива.

Відповіді 1 варіант.
1.1946 році.
2. 1957р.
3.«Зоряний інтеграл».
4. Так.
5. збірку «Неповторність» і роман у віршах
 «Маруся Чурай».
6. Лесі Українки.
7. італійською.
8. альфреско.
9. «Хай буде легко…».
10.«Страшні слова…».
11. метафора.
12. Ольга Богомолець.

Відповіді  2 варіант.
1.«Шістдесятники».
2. Медитація.
3. Порівняння.
4.«Проміння землі», «Вітрила», «Мандрівки серця».
5. «Маруся Чурай».
6. Історичний роман у віршах.
7. Хмельниччини.
8. Задушливою, позбавленою творчої свободи атмосферою.
9. «Над берегами вічної ріки».
10. Пастораль.
11. Антитеза.
12. Метафора .