title: граматична категорія числа

text:
ГРАМАТИЧНА КАТЕГОРІЯ ЧИСЛА
План
1.  Поняття про категорію числа.
2. Іменники, що вживаються тільки в однині.
3. Іменники, що вживаються тільки в множині.

	Словозмінна категорія числа реалізується в українській мові у протиставленні двох форм – однини і множини. Ці ряди форм становлять дві іменникові парадигми. Одиниці типу книга – книги, дерево – дерева, зошит – зошити, будинок – будинки функціонують не як окремі слова, а як форми одного й того ж слова, виражені за допомогою закінчень, які одночасно виступають і показниками відмінкових значень.

	В іменниках категорія числа є самостійною, оскільки вони формами числа виражають предметність у кількісному її виявленні. У прикметниках, числівниках, займенниках прикметникової форми і дієсловах категорія числа служить засобом синтаксичного зв’язку з іменниками і є суто граматичною.

	За граматичним значенням числа іменники в сучасній українській літературній мові поділяються на дві групи:
  1) слова з формально вираженим протиставленням кількісного вияву;
  2) слова, що кількісного протиставлення не виражають.

	У сучасній українській мові розрізняються дві форми числа – однина і множина.
	Однина означає, що названий предмет мислиться як один з якогось класу однорідних предметів.
	Множина вказує на два і більше однорідних предметів. Форми множини виражають невизначену й узагальнену множинність, а не арифметично помножене значення тих чи тих форм однини.

	За наявністю форм числа іменники поділяються на три групи:
а) іменники, що мають форми однини і множини;
б) іменники, що вживаються тільки в однині;
в) іменники, що вживаються тільки в множині.

	Найбільшу за обсягом групу становлять іменники, що вживаються як в однині, так і в множині. До цієї групи належать назви осіб, предметів, що піддаються рахунку або кількісному вираженню: учень – учні, будинок – будинки, море – моря, плем’я – племена, пам’ятник – пам’ятники.

	Іменники, що мають і однину, і множину, означають предмети, що сприймаються роздільно. Ці іменники поєднуються з кількісними числівниками: дві бабусі, п’ять днів, десять яблунь, шість уроків.

	Іменники, що вживаються тільки в однині, виражають назви предметів чи понять, які в практиці мовлення не треба уявляти в якійсь кількості.
	Однинні (singularia tantum) іменники поділяються на такі групи:
  а) абстрактні іменники, що означають якість, властивість, дію, стан чи різні узагальнені поняття: гордість, далечінь, сміливість, гнів, братерство;
  б) збірні іменники, що означають сукупність осіб, предметів, явищ, які мисляться як одне неподільне ціле: деканат, жіноцтво, рідня, піхота, листя;

  в) матеріально-речовинні іменники: молоко, нафта, кисень, борошно, вода, асфальт. Матеріально-речовинні іменники можуть вживатися у формі множини тоді, коли набувають спеціалізованих значень, а саме: сортів або різновидів речовин і матеріалів: масло – технічні масла, вода – весняні води, сік – фруктові соки, пісок – піски Каракумів, земля – цілинні землі.
  г) власні назви: Дніпро, Марія, Полтава, Дорошенко.

	 Набуваючи узагальненого, метафоричного значення, власні назви можуть вживатися у множині: сучасні Гомери, юні Шевченки; форма множини прізвищ позначає представників одного роду, однієї родини: рід Лазаренків, родина Кравців; форми множини набувають власні назви в поєднанні із числівниками, займенниками: дві Олесі, три Дениси, наші Олександри.

До іменників множинної форми (pluralia tantum) належать:
назви одиничних, парних або ж таких, що складаються з кількох частин, предметів: ворота, ножиці, двері, ковзани, штани, сіни;
назви маси, речовини, матеріалу, продуктів харчування: вершки, дріжджі, дрова, білила, макарони, висівки, прянощі, васильки;
назви ігор, обрядів, часових понять: шахи, оглядини, піжмурки, канікули, сутінки, зажинки, роковини;

окремі географічні назви: Черкаси, Карпати, Прилуки, Піренеї, Суми;
назви дій і процесів: проводи, переговори, перегони, дебати, хвастощі;
назви емоцій, переживань: радощі, заздрощі, жалощі, хитрощі, ревнощі, веселощі;
назви не визначених чітко грошових понять: кошти, фінанси, гроші.

	Іменники множинної форми, що означають конкретні предмети і семантично виражають однинність, можуть виражати граматичне значення множини синтаксично, сполучаючись із збірними числівниками: п’ятеро ножиць, двоє дверей.
	До іменників множинної форми наближаються за значенням і ті однинні іменники, що утворюють множину із зміною семантичного відтінку: матеріали, грязі, вина, каплі.

	Граматичне значення числа в іменниках множинної форми знаходить своє вираження у відмінкових флексіях множини та через синтаксичний зв’язок іменника з числівником.
	Значення числа в невідмінюваних іменниках виражається синтаксично: цікаве інтерв’ю – цікаві інтерв’ю, нове кашне – нові кашне.


Ненаголошені голосні в корені слова


Цікава дидактика


Образ оратора


Ялинка


Використання творчих вправ, завдань, розвивальних ігор


Культура мовлення і спілкування


Фразеологія як розділ мовознавства. Фразеологічні одиниці української мови: фразеологічні єдності, фразеологічні зрощення, фразеологічні сполучення


Фразеологізми


Скоровода


КОНТРОЛЬНА РОБОТА (ТЕСТ)


написання прикметників через дефіс


Клична форма відмінка в реченнях зі звертаннями


Яновський "Вершники"


title: Яновський

text:
1
2
3
4
5
6
1
2
3
4
1.                  2.                   3.                   4.
1
2
3
4


Фонетика. Графіка. Орфоепія. Орфографія


В ПІДМОГИЛЬНИЙ МІСТО


Життєвий шлях Тараса Шевечнка


Культура мовлення.Роль звертання у мові.


Ялтинський поетолікар Степан Руданський


Контрольний твір-оповідання на основі побаченого


Цікаві вправи з розділу «Фонетика. Орфографія»


Граматика


"Життєвий та творчий шлях Антонича"


Бібліографія


Лексична цікавинка


Фонетика. Графіка. Орфографія. Орфоепія Узагальнення і систематизація вивченого


КУЛЬТУРА ПИСЕМНОЇ НАУКОВОЇ МОВИ


Фразеологізми


Фразеологізм


Культура наукової української мови


Написання прикладок через дефіс; прикладки, що беруться в лапки


КВК З УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ ТА ЧИТАННЯ У З КЛАСІ


Читання. Буква Лл. Закріплення


Фонетика, графіка й орфографія


Фонетика. Графіка. Орфографія. Орфоепія


Життєвий та творчий шлях Галини Пагутяк


Життєвий та творчий шлях Богдана – Ігоря Антонича


НЕОЛОГІЗМИ, ЇХ СТИЛІСТИЧНІ ФУНКЦІЇ


КОМА МІЖ ОДНОРІДНИМИ ЧЛЕНАМИ РЕЧЕННЯ


Звичаї, традиції українців


title: ЛЕКСИЧНЕ ЗНАЧЕННЯ СЛОВА

text:
1
2
3
4
5
6
7


В.Стефаник


Життя та творчий шлях Олени Пчілки


C Л О В Н И Ч О К А - Г із хвилинами каліграфії


КОМА МІЖ ОДНОРІДНИМИ ЧЛЕНАМИ РЕЧЕННЯ В УКРАЇНСЬКІЙ МОВІ


Односкладні речення. Односкладні прості речення з головним членом у формі присудка. Означено-особові речення


Колективне написання твору «Золота осінь»


title: фонетика

text:
4)
4)


Означенно-собові речення, їх використання


ДІЛОВІ ПАПЕРИ. ОФІЦІЙНИЙ ЛИСТ. ДОРУЧЕННЯ. РОЗПИСКА


В Стефаник Новела Каміннний хрест


Василь Кузан


Фонетика. Орфографія.


ФОНЕТИКА.ОРФОГРАФІЯ


КОМПЕТЕНТНІСНИЙ ПІДХІД У НАВЧАННІ ШКОЛЯРІВ РІДНОЇ МОВИ: СУТЬ, ПРОБЛЕМИ, ПЕРСПЕКТИВИ


“Я послана в цей світ, щоб в нім додати світла” (Життєвий шлях Лесі Українки).


title: Написання прислівників разом і через дефіс

text: 1                         2                         3                    4


КОНСПЕКТ ПРОЧИТАНОГО (ПУБЛІЦИСТИЧНОЇ СТАТТІ)


title: В. Стефаник. Новаторство письменника. Експресіонізм у його творчості. Новела «Камінний хрест»: психологічне розкриття теми еміграції .Історична основа твору. Сюжетно-композиційні особливості

text:
1871-1936
,


Т.Г. Шевченко – видатний художник України


ОЗНАЧЕННЯ УЗГОДЖЕНЕ Й НЕУЗГОДЖЕНЕ


Диктанти або списування. Дієслово


ДІЛОВІ ПАПЕРИ. ПРОТОКОЛ


Узгоджені й неузгоджені означення


ЖИТТЯ Й РІЗНОЖАНРОВА ТВОРЧІСТЬ Б. ГРІНЧЕНКА, ЙОГО БАГАТОГРАННА ДІЯЛЬНІСТЬ ЯК МИТЦЯ І ВЧЕНОГО. ОПОВІДАННЯ «КАТОРЖНА», УТВЕРДЖЕННЯ В НЬОМУ ПРАГНЕННЯ ЛЮДИНИ ДО ЛЮБОВІ Й ДОБРА


КОНСПЕКТУВАННЯ ЯК РІЗНОВИД СТИСЛОГО ПЕРЕКАЗУ ПРОЧИТАНОГО НАУКОВО-НАВЧАЛЬНОГО ТЕКСТУ


ОСНОВНІ ОРФОГРАМИ В КОРЕНЯХ


В. Стефаник «Камінний хрест»


ОЗНАЧЕННЯ УЗГОДЖЕНЕ Й НЕУЗГОДЖЕНЕ В МОВІ


НЕОЗНАЧЕНО-ОСОБОВІ РЕЧЕННЯ


Знайомтесь: Авторська школа Олександра Захаренка


title: КОНКУРС знавців української мови

text:
1,2,21,11,15,19,22

15,18,11,9,15,1

3,24,16,11,27,33


Мовленнєвий етикет в українській мові


Односкладні речення. Односкладні прості речення з головним членом у формі присудка. Означено-особові речення.


Грамоті вчиться-завжди знадобиться


Лексика


Будова слова


"Написання прислівників разом, окремо та через дефіс"


Море


ОСНОВНІ ОРФОГРАМИ В ПРЕФІКСАХ


Жанрова специфіка роману І.Багряного “Тигролови“


Будова слова. Основа та закінчення


В.Стус - шістдесятник


Обставина. Види за значенням


title: Однина чи множина

text:
5
12
1
1
2
3
2
1
2
3
3
1
2
3
4
1
2
3
5
1
2
3
6
1
2
3
7
1
2
3
8
1
2
3
9
1
2
3
10
1
2
3
11
1
2
3
12
1
2
3


Неозначена форма дієслова


Будова слова. Словотвір


“Ярослав Мудрий” Історична драматична поема


title: Фонетика.Звуки мови.Голосні та приголосні. Приголосні тверді й м‘які, дзвінкі й глухі

text:
__

         -
          -


Україна


CЛОВНИЧОК Д-О із хвилинами каліграфії


Будова слова. Тренувальні вправи


Ярослав Стельмах


” Однорідні члени речення”


title: Підсумок за темою «Іменник». Подорож країною Назв

text:
2

1
2
3
4
5
6
7


title: Читання складів з вивченими буквами

text:
Форма роботи: Свято
Тема: «Красуня осінь»
Місце проведення: музична зала Сумського  ДНЗ №1 «Ромашка».
Дата проведення: 18.11.2015 р.
Час проведення: 11 год. 10 хв.
Відповідальні: вихователі Косар К.О., Прокопенко В.О.; муз. керівник Кузніцова Н.Б.
Запрошені: батьки групи «Волошка», адміністрація ДНЗ.
Учасники: діти групи середнього дошкільного віку «Волошка».
Програмовий зміст: розкрити красу осінньої природи за допомогою поетичного слова, музики, пісень, художньої творчості дітей;  викликати естетичні переживання, захоплення красою природи; формувати у дітей уміння емоційно виконувати пісні і танці, виразно обігравати образи в сценці; Розвивати творчі здібності, підтримувати інтерес до музично–рухової творчості; розвивати навички читання літературних віршів та співу пісень, музичний слух, елементи хореографії, пластику, творчу активність. Виховувати любов до природи рідного краю.


title: "Культура мовлення.Мовлення як предмет вивчення стилістики і культури мовлення"

text:
5 хвилин для життя
Теорія літератури
Кругом листочки обведу тай списую Сковороду (Т. Шевченко)
Влаштувався на роботу, може, яку копійку заробить…
метонімія
синекдоха
Отаке ти, людське горе,
отака ти, чорна хлань,
демократіє свободи
і свободо німувань.
		(В.Стус)
метафора
 Ой ти дівчино, з горіха зерня (І. Франко).
порівняння
Душе моя обпалена
І як ти ще жива?
(Л. Костенко)
Риторичне питання
алітерація
"Хто се, хто се по сім боці чеше косу? Хто се?" (Тарас Шевченко)
«... було чути, Як реве ревучий» (Тарас Шевченко)
тавтологія
асонанс
Корови моляться до сонця, що полум'яним сходить маком. Струнка тополя тонша й тонша, мов дерево ставало б птахом. (Богдан-Ігор Антонич)


title: "Фразеологізми" проект-презентація

text:
Презентація проекту «Фразеологізми»
Учителя української мови Войтенко Яни Вадимівни
Навчальні цілі проекту:
поглибити знання учнів про фразеологізми;
дослідити джерела українських фразеологізмів;
дати поняття про синтаксичну роль фразеологізмів;
усебічно вивчивши питання, створити презентації та укласти міні-словнички.
Термін виконання проекту:
Проект дослідницько-пошукового характеру виконується 4-ма групами учнів протягом 2-х тижнів.
Завдання
навчитись знаходить у тексті і пояснює значення фразеологізмів;
визначає можливі джерела походження фразеологізмів,
комунікативно доречно і правильно використовує фразеологізми у мовленні з урахуванням їх стилістичних параметрів і контексту;
уміє добирати фразеологічні синоніми, антоніми, розрізняє фразеологічні омоніми;

Діяльність учителя та учнів

учитель проводить анкетування учнів та батьків щодо залучення роботи над проектом;
учні діляться на групи  «Фразеологізми як поняття», «Джерела фразеологізмів», «Фразеологізми у ролі членів речення», «Цікаві вправи для вивчення цієї теми».
вчитель презентує цілі та завдання проекту, пояснює шляхи виконання.

Критерії оцінювання проекту:

загальна оцінка за проект – виставляє учитель;
внесок окремого учня у виконання роботи –  виставляє мікрогрупа;
загальна оцінка – середнє арифметичне між першою і другою позиціями.


День Української писемності та мови


title: "Фразеологізми" проект-презентація

text:
Презентація проекту «Фразеологізми»
Учитель української мови Войтенко Яна Вадимівна
Навчальні цілі проекту:
поглибити знання учнів про фразеологізми;
дослідити джерела українських фразеологізмів;
дати поняття про синтаксичну роль фразеологізмів;
усебічно вивчивши питання, створити презентації та укласти міні-словнички.
Термін виконання проекту:
Проект дослідницько-пошукового характеру виконується 4-ма групами учнів протягом 2-х тижнів.
Завдання
навчитись знаходить у тексті і пояснює значення фразеологізмів;
визначає можливі джерела походження фразеологізмів,
комунікативно доречно і правильно використовує фразеологізми у мовленні з урахуванням їх стилістичних параметрів і контексту;
уміє добирати фразеологічні синоніми, антоніми, розрізняє фразеологічні омоніми;

Діяльність учителя та учнів

учитель проводить анкетування учнів та батьків щодо залучення роботи над проектом;
учні діляться на групи  «Фразеологізми як поняття», «Джерела фразеологізмів», «Фразеологізми у ролі членів речення», «Цікаві вправи для вивчення цієї теми».
вчитель презентує цілі та завдання проекту, пояснює шляхи виконання.

Критерії оцінювання проекту:

загальна оцінка за проект – виставляє учитель;
внесок окремого учня у виконання роботи –  виставляє мікрогрупа;
загальна оцінка – середнє арифметичне між першою і другою позиціями.


title: На урок до сонечка. Закінчення слова

text:
“ на урок до сонечка ”
Інструкція
Для того, щоб ромашка крутилася, клацайте по слайду.
Щоб перейти до наступного слайду, треба клацнути по
ромашці з сонечком          .
Щоб повернутися до попереднього слайду,
треба клацнути по трьох ромашках               .
           - закінчити показ.

Школ-
?
Дерев-
?
Петрик
?
Птах -
?
http://fotki.yandex.ru/next/users/bagira0401/album/139744/view/534141?page=1

Ромашки -

http://img1.liveinternet.ru/images/attach/c/3/83/444/83444153_large_0_56be9_6ae9418d_L.png

Сонечко  -
Фони – Яндекс, зображення


title: Основні норми літературної вимови

text:
Основні норми літературної вимови
Вивченням правильної вимови звуків займається розділ науки про мову орфоепія.

Вступ
Предметом орфоепії є звукові особливості мовлення, однак усне мовлення розглядається в цьому випадку не взагалі, а тільки з погляду його відповідності сучасним літературним нормам. Першим почав використовувати М. В. Гоголь.
В українській мові найбільш поширеним є фонетичний принцип «пишу, як чую». Але існує багато випадків, коли вимова не збігається з написанням слів. Труднощі можуть виникнути при написанні ненаголошених голосних, адже на відміну від наголошених, які вимовляються чітко і виразно, ненаголошені голосні можуть наближатися у вимові один до одного: звук [е] у вимові може наближатися до [и]: [веисна]; звуки [и] — до [е]: [стрие м’іти]; звук [о] — до [у] в позиції перед складом з наголошеними [і] або [у]: [коужух], [поув’ітр’а].
Вимова наголошених і ненаголошених голосних
Серед правил вимови приголосних звуків варто запам’ятати такі:
1) звуки [дж], [дз] вимовляються злито: [джм’іл΄], [дзиґа];

Вимова приголосних звуків

2) звуки [ж], [ч], [ш], [дж], [щ], [б], [п], [в], [м], [ф], [г], [ґ], [к], [х] завжди вимовляються твердо. Вони можуть лише напівпом’якшуватися у позиції перед [і] та в деяких іншомовних словах перед я, ю, є;

Вимова приголосних звуків

3) уподібнення відбувається в позиціях:
— глухі перед дзвінкими (одзвінчення): [проз΄ба], [бород΄ба];
— при зміні дієслів у буквосполученнях: -шся: [см’ійес΄:а], -ться: [молие ц΄:а], ‑жся: [найіз΄с΄а], -чся: [вибац΄с΄а];
— в іменниках: -жці вимовляється як [з΄ц΄і]: ложці [лоз΄ц΄і], -шці вимовляється як [с΄ц΄і]: кішці [к’іс΄ц ΄і], дошці [дос΄ц΄і], -чці вимовляється як [ц΄:і]: качці [кац΄:і], дочці [доц΄:і], ‑тці вимовляється як [ц΄:і]: повітці [пов’іц΄:і];
— всередині слова та на межі двох слів у буквосполученнях: -зж- вимовляється як [ж:]: розжувати [рож:увати], з жару [ж:ару];
Вимова приголосних звуків
 4) уподібнення не відбувається в позиціях:
— дзвінкі перед глухими: [казка], [гадка], [допомогти].
В и н я т к и: [н΄іхт΄і], [к’іхт΄і], [лехко], [вохко], [дьохт΄у];
— дзвінкі в кінці слова (оглушення не відбувається, на відміну від російської мови): [дуб], [зуб], [плід];
— [в] в кінці слова або перед глухими (уподібнення до глухого [ф] не відбувається ні в якому разі): [шоўк], [воўк].
Вимова приголосних звуків
5) Дзвінкі приголосні в кінці слова й перед глухими в середині слова вимовляються дзвінко: [народ], [хліб], [тридцат'].

Примітка. 3 усіх дзвінких приголосних тільки глотковий звук [г] вимовляється як [х]: [лехко], [во'хкий], [д'охт'у] (орфографічне: легко, вогкий, дьогтю).
Вимова приголосних звуків
впливом правопису — мовці намагаються відтворювати написання слів (наприклад, сміється: (правильна вимова — [с'м’ійе́ц:'а], неправильна — [с'м'ійе́т'с'а])
впливом на вимову близькоспорідненої мови — зокрема, під впливом російської мови вимовляють м'яко шиплячий [ч]: [н'і́ч’ка], [руч’ка], [ч’аǐ] тощо.
відсутністю до 1990-их років в українській мові літери ґ, у зв'язку з чим поширеною є ненормативна вимова слів аґрус, ґанок, ґелґотати та подібних зі звуком [г] замість [ґ], і навпаки: вимова [ґ] замість [г] у словах іншомовного походження (ґазета, ґаз тощо).

Порушення правил норм української літературної вимови спричинена переважно:
uk.wikipedia.org
e-ranok.com.ua
Джерела


title: Культура мовлення

text:
  Культура мови
КУЛЬТУРА МОВИ — це дотримання усталених мовних норм усної і писемної літературної мови, а також свідоме, цілеспрямоване, майстерне використання мовно-виражальних засобів залежно від мети й обставин спілкування.
Важливими
складовими
частинами культури мови є ортологія, стилістика мови (функціональна й експресивна оцінка мовних засобів), стилістика мовлення (ступінь доцільності використання мовних засобів у тексті).
					Головне завдання культури мовлення — виховання навичок      літературного    спілкування, пропаганда й засвоєння літературних норм у слововжитку, оформленні мови, у вимові та наголошуванні, неприйняття спотвореної мови або суржику.
Низька культура
мови характеризується порушенням правил слововживання, граматики, вимови та наголошення, написання.
    Висока культури мови означає володіння багатством мови, уникнення у мовній практиці газетних штампів, канцеляризмів, діалектизмів, досягнення такої усної і писемної форми спілкування, яка б найповніше, найточніше передавала
зміст думки.
        Основи культури мови закладаються у дошкільному та шкільному вихованні. Тут     формується мовний етикет, засвоюються зразки мовної поведінки, відшліфовані в процесі культурного спілкування носіїв мови.
Виховання культури мовлення - це розвиток чуття мови у процесі пізнання найкращих художньо-естетичних зразків мови, засвоєння мовно-культурних традицій народу.
	В широкому розумінні культура мови передбачає високий рівень національно - мовної свідомості індивідів, їх дбайливе ставлення до рідного слова, усвідомлення його значення для розвитку інтелектуальної та емоційної культури нації.
	Культура мови як соціолінгвістична, етнопсихолінгвистична  дисципліна залежить від мовної політики, суспільних функцій мови, поширення престижу літературної мови через освіту, театр, видавничу діяльність, засоби масової інформації
   У прагненні громадськості регулювати мовні процеси, берегти чистоту мови, визначати міру вживання іншомов. слів, неологізмів, взагалі мовних змін часом діють тенденції пуризму, коли через настійні заборони вживати певні слова й вислови культивується мова дистильована, навіть штучна, далека від живомовної практики.
      Культуромовні рекомендації мають постійно враховувати різноманітність стилів і форм висловлювання, спиратися на факти історії літературної мови для того, щоб уникати суб’єктивних заборонних правил.
Увага громадськості до культури мови визначається загальним рівнем розвитку народної культури.
Дякую за увагу!


title: Культура мовлення.Мовлення як предмет вивчення стилістики і культури мовлення

text:
МОВЛЕННЯЯК ПРЕДМЕТ ВИВЧЕННЯСТИЛІСТИКИІ КУЛЬТУРИ МОВЛЕННЯ
ВСТУПНИЙ УРОК  У 11 КЛАСІ
АВТОР:
Голуб Ірина Володимирівна
м. Мелітополь

Спеціально для сайту «Тинейджери»
       Мова — засіб інтелектуального освоєння світу. Мова дістає відображення в мовленні — без нього вона не може існувати,здійснювати комунікативну функцію. Проте мовлення, а відтак і комунікативна діяльність неможливі без мови.
    Мовлення завжди індивідуальне. Хоча люди й користуються однією мовою, їхнє мовлення, залежно від віку, освіти, професії, середовища, у якому вони живуть, різниться особливим добором слів, манерою будувати речення тощо. Ще давньогрецький філософ Сократ сказав: «Заговори, щоб я тебе побачив», указуючи тим самим на велике значення мовлення в характеристиці людини.
За А. Корж.
МОВЛЕННЯ  ЯК  ПРЕДМЕТ  ВИВЧЕННЯСТИЛІСТИКИ  І  КУЛЬТУРИ  МОВЛЕННЯ
Леся МАЙДАНЕЦЬ.  Українське сонце
􀂋 Поясніть значення вислову інтелектуальне освоєння світу. Які функції
мови ви знаєте?
Розкрийте значення терміна комунікативна діяльність. Чи синонімічні терміни комунікативна діяльність та спілкування? Поясніть.
􀂋 Які ви знаєте види мовленнєвої діяльності?
Роздивіться репродукцію картини Л. Майданець і поясніть її назву.
􀂋 Чи можна вважати мистецтво засобом інтелектуального освоєння світу,
формою міжкультурного спілкування? Поясніть на конкретних прикладах.
Процес спілкування являє собою різні види мовленнєвої діяльності: аудіювання, говоріння, читання, письмо. Форми спілкування бувають різні: полілог (групова розмова), діалог (розмова двох людей), монолог (наявність співрозмовника не обов’язкова). Отже, мовлення — це діяльність, пов’язана з функціонуванням мови, це спілкування засобами мови, тобто через посередництво мовних одиниць. Мова і мовлення нерозривні.
Спілкування — це передавання певної інформації, обмін нею між людьми.
Загальнонародна мова — це сукупність слів, граматичних форм, особливостей вимови й наголошення, що їх використовують люди, для яких українська мова є рідною.
Загальнонародна мова охоплює діалекти, просторіччя,професійну лексику, жаргони тощо. Вищою формою загальнонародної мови є літературна мова.
Розмежовують поняття загальнонародна мова і літературна мова.
Літературна мова — відшліфована форма загальнонародної мови, що постає на основі її писемної форми і в усному та писемному виявах обслуговує життя нації: державну діяльність, законодавство, науку, культуру, художню літературу, театр, засоби масової інформації.
Сучасна українська літературна мова опрацьовується науковцями, письменниками та іншими діячами культури і науки.
Шанобливе та дбайливе ставлення до літературної мови є ознакою патріотизму й високої духовності.
Прочитайте. Укажіть навмисно наведені в уривку лексичні помилки. Виправте їх.

На обличчі дівчини скидалася судомна хвилька, коли з гомону
завсідників кав’ярні виривалися й долинали окремі вигуки:
— Слідуючий рік.
— Хватить!
— Привлікати інвестиції, найблагоприємніші часи.
— Любий випадок, люба перевірка.
— Приведу приклад.
— Я рахую, що це правильно.
— Знаєш, часом мені здається, — сказала дівчина, — що в мене
все — і душа, і тіло пробиті цвяхами отаких висловів. Такими
цвяхами терористи начиняють заряди. Для більшого ефекту.
— Розумію. Може, мені «хватить» глузду, щоб сказане мною
могло «видержати» «любу» перевірку, нічого не «насаджало» й не
«наносило шкоди»?
За А. Морозом.
ПОПРАЦЮЙТЕ В ГРУПАХ!
Поспостерігайте за своїм мовленням і мовленням ваших однокласників. Які помилки в ньому найпоширеніші? Як ставитеся до мовленнєвих помилок ви? Ваші однокласники? Батьки? У чому це виявляється?
Розкрийте значення вислову «У душ красивих і красива мова, убогість мови — це убогість духу!» (В. Іващенко). Чи згодні ви зі словами поета? Поясніть.

Наскільки важливо володіти літературною мовою? Назвіть професії, у представників яких мовлення має бути бездоганним.
Пригадайте твори художньої літератури про українську мову. З чим порівнюють її митці? Доберіть і запишіть власні порівняння.
Роздивіться репродукції картин Т. Пати, М. Приймаченко та Б. Єрьоміна, на яких зображена калина, і поясніть вислів «наша мова калинова». Спробуйте створити візуальні образи літературної та загальнонародної української мови.
Отже, літературна мова — це оброблена, унормована форма загальнонародної мови, яка відзначається високим рівнем нормативності. Саме унормованістю літературна мова протиставляється іншим різновидам національної мови: діалектам, жаргонам, просторіччю. У писемному та усному різновидах вона обслуговує культурне життя народу.
Українська літературна мова постійно розвивається й збагачується. Цей процес супроводжуваний усталенням, шліфуванням обов’язкових для всіх мовців літературних норм.
Я — РЕДАКТОР
Визначте, які мовні норми порушено в кожному
реченні. Відредагуйте речення (усно).
1. Журнал «Україна» не тільки добре читається, а й добре дивиться. 2. Принагідно завважити, що в процесі теледискусії появляються дзвінки з усієї України. 3. Хочу переконати вас у слідуючому: до мовних норм я відношуся
зі значною пошаною. 4. Більша половина синтаксистів пропонує школярам користуватися Жовтобрюхом. 5. По зрівнянню з іншими видами транспорту таксі в нас дуже коштовні.
Прочитайте.  У кожній парі словосполучень визначте нормативне.
• Скласти іспит, здати іспит.
• Дякую вас, дякую вам.
• Самий активний учень, найактивніший учень.
• Зустріч зі школярами, зустріч з школярами.
• Вчитися на протязі життя, вчитися протягом життя.
• Скажіть у двох словах, скажіть двома словами.
• Переливаю[цs5:а] вогні, переливаю[тs5сs5а] вогні.
• Завдавати шкоди, наносити шкоду.
• Задавайте питання, ставте питання.
• Зміни впадають в очі, зміни кидаються в очі.


Світ захоплень і обдарувань
Лесі Українки
У чотири роки  Леся уже читала. У шість – заучує напам`ять і декламує вірші. Одна з найулюбленіших книжок Лесі  в ранньому дитинстві – збірник сербських народних дум і пісень у перекладі М.Старицького.
	З раннього дитинства майбутня авторка геніальних п`єс була залюблена в театр. У Гадячому відвідувала всі аматорські вистави, а згодом у Колодяжному була головним режисером , актрисою і костюмером маминої оперети « Кармелюк». На цей спектакль зійшлося багато селян – дітей і дорослих. А взимку грали Лисенкові дитячу оперету « Коза – Дереза». Леся виступала в ній як концертмейстер і режисер.
Книги і театр у Лесиному  житті
У дитинстві Леся любила вишивати. Власноруч вишила улюбленому батькові сорочку, кілька подарункових святкових сорочок для гостей. Мережаного власними руками рушника подарувала кузині Лідії Драгомановій . У музеї Тараса Шевченка в Каневі на чільному місці довго висів рушник, вишитий Лесею та її подругою Маргаритою Комаровою.
Любов до вишивання
З музикою  в  серці

У 9- річному віці Леся почала вчитися грати на фортепіано. Змалку виявила вона до музики великі здібності , глибоко розуміла її. Найчастіше виконувала вона твори Бетховена, Шумана, Шуберта , а з українських композиторів – інструментальні етюди і народні пісні в обробці Лисенка. Грала Леся  і власні імпровізації, які ніколи не повторювалися.
Ще одне захоплення Лесі – народна пісня.
Я так люблю наші  ліричні пісні...
Фонограф , за допомогою якого Леся записувала пісні
Мати з батьком, помітивши малярські здібності своєї доньки, сприяли їх розвитку. Леся брала уроки малювання у відомого художника — імпресіоніста професора О. Мурашка.
Захоплення  живописом
Картина Лесі Українки  «Мати і дитина»


title: Я Романтика

text:
«Я(Романтика)»
Я (Романтика) має специфічну присвяту: «Цвітові яблуні», новелі М. Коцюбинського, де душа головного героя, батька, у якого померла донька, подібно до душі «Я» подвоїлась (у ній відбувається боротьба між людиною, що страждає від втрати дитини, та художником, який намагається зафіксувати усі деталі смерті, щоб у майбутньому використати для творчості). У М. Хвильового центром уваги єдуша ліричного героя, що змагається між революційним обов'язком та гуманістичним началом.
Присвята
Іде засідання "чорного трибуналу комуни" у будинку розстріляного шляхтича. Без участі прокурорів і адвокатів ухвалюється один і той же вирок: "Розстрілять!" Увечері мати "Я" заспокоює "сина революції".
Якось "чорний трибунал" приймає рішення розстріляти черниць за антирадянську агітацію. Серед черниць "Я" впізнає свою матір. "Я" сам застрілює свою матір, щоб довести свою відданість революції.
Композиція: пролог (лірико-романтичний зачин), три частини.

Сюжет
Актори
Олексій Чадов
Я(Голова «чорного трибуналу») Главковерх чорного трибуналу революції, зовсім чужа людина, бандит за однією термінологією, інсургент — за другою.
«Мої мислі — до неможливості натягнутий дріт. Нікчема в руках Тагабата, м’ятєжний син, справжній комунар. Я йшов у нікуди. Нікому, ніколи й нічого не говорити, як розкололось моє власне «я». Людині властиво помилятися.»
Я — чекіст, але я і людина
Доктор Тагабат — біла лисина, надто високий лоб, з холодним розумом і каменем замість серця, мій безвихідниі хазяїн, мій звірячий інстинкт, злий геній.
Максим Аверін
Олексій Панін
Андрюша — розгублене обличчя, тривожний погляд, квола воля, невеселий комунар, коли треба розписатись, завше мнеться і ставить незрозумілий житейський ієрогліф, з тремтячим непевним голосом, усе поривається щось сказати, чудний комунар, наївно каже.
Дегенерат — вірний вартовий на чатах із дегенеративною будівлею черепа, трохи безумні очі, низенький лоб чорна копна розкуйовдженого волосся, приплюснутий ніс, нагадує каторжника, мусив бути у кримінальній хроніці палач із гільйотини, якому Я складав гімни; солдат революції, тільки тоді йшов з поля, коли танули димки.
Олександр Галкін
Мати
(втілення всеохоплюючої доброти й милосердя Богоматері).
«Моя мати — наївність, тиха жура і добрість безмежна. (Це я добре пам’ятаю!) І мій неможливий біль, і моя незносна мука тепліють у лампаді фанатизму перед цим прекрасним печальним образом.»

Віра Кузніцова
Дякую за увагу!
Роботу виконала
Учениця 11-Б класу
Харківської Гімназії №55
Горячкіна Дар’я


title: Корінь слова

text:
1
СПІЛЬНОКОРЕНЕВІСЛОВАКОРІНЬСЛОВА
СПІЛЬНОКОРЕНЕВІ
СЛОВА
КОРІНЬ СЛОВА

2
Корінь - багатозначне слово
Корінь – основна, значуща частина слова
Корінь - орган рослини
Зуб має корінь
Х= 15
Корінь рівняння
Корінь - початок,
джерело чого-небудь

3
Каліграфічна хвилинка

4
Мені Україна за все наймиліша -
Це рідна Вітчизна,  як мати – одна.
Для кожного мила, ясна, найсвітліша,
Найкраща у цілому світі вона.
Україна
Вітчизна

5
рід
мовити
поріднитися
рідина
мова
рідний
мовний

6
Фізкультхвилинка

7
В лісі вогник рудуватийШишки лускає завзято

8
«Третій зайвий»
(Записати, підкреслити зайве слово)
Білка, біла, білченя.
Сова, совеня,  совок.
Бережливість, бережок, обережний.
«Оживи предмети»
Банк – банкир
Бібліотека -
Комбайн -
Мандри -

бібліотекар
комбайнер
мандрівник

9
Хвилинка відпочинку

10
Наша квітуча Батьківщина - … .

Люди, які народилися
в Україні - … .

Державна мова, мова наших
батьків - … .

11

СПІЛЬНОКЕРЕНЕВІ
СЛОВА

Схоже
значення,
спільний
корінь

Належать
до різних
частин
мови

Мають
спільну частину

12
ДОМАШНЄ ЗАВДАННЯ:
Стор. 75, впр. 172
Дібрати споріднені слова до слів: рід, верба, калина. Позначити корінь, скласти речення (на вибір)

13


title: Своєрідність архітектоніки п’єси «Мина Мазайло» М. Куліш

text:
«Своєрідність архітектоніки п’єси»
Архітектоніка комедії є цікавою і оригінальною.Твір має 4 дії
1 дія - 18 сцен2 дія - 9 сцен
3 дія - 7 сцен4 дія - 16 сцен
Текст п'єси не ділиться на яви.Драма побудована на зразок класичної.
Усі дії відбуваються на Холодній Горі м. Харкова в родині службовця Мини Мазайла протягом 4 днів.
В основі комедії - гострий конфлікт, що виникає в міщанському середовищі примітивних людей. Зокрема, гостра полеміка розгортається навколо зміни прізвища. У ній беруть участь усі герої твору, розкриваючи при цьому свої ідейні погляди.

Твір побудований як «філологічна» дискусія представників двох видів міщанства - російського і українського.
Виконали учні11 класуКозак юрійта кравчук сергій


title: Жанрові особливості сенкану та нарису

text:
Сенкан
Сенкан — це вірш, що складається з п’яти рядків

Слово ”сенкан” походить від французького слова ”п’ять” і позначає вірш у п’ять рядків.

Перший рядок має містити слово, яке позначає тему (звичайно, це іменник)

2. Другий рядок – це опис теми, який складається з двох слів (два прикметника)

3. Третій рядок називає дію, пов’язану з темою, і складається з трьох слів (звичайно це дієслова).

4. Четвертий рядок є фразою, яка складається з чотирьох слів і висловлює ставлення до теми, почуття з приводу обговорюваного.

5. Останній рядок складається з одного слова — синоніма до першого слова, в ньому висловлюється сутність теми, ніби робиться підсумок.
Форум
Гомінкий, цікавий
Розважає, розвиває, веселить
Гарне місце для знайомств
Спілкування

Життя
Миттєве, безжалісне,
Палає, кидає, відвертається,
Знаючи твоє слабке місце...
Смерть
Нарис
Нарис  - різновид твору-опису, у якому зображено дійсні факти, події й конкретних людей.
Тематика нарисів

Суспільно-політична;
Побутова;
Історична;
Психологічна.
Різновиди нарису
художній

науковий
Особливості  твору-нарису
Невеликий за обсягом

Немає чіткої, завершеної фабули

Створюється в художньо-публіцистичному стилі

Головна мета нарису – «демонструвати і пояснювати особливо важливі або нові, раніше невідомі факти»

Виклад наукових фактів або суспільних явищ базується на основі розгортання сюжету, у якому діють люди

Використання художніх засобів
«УСІ МИ – ТІЛЬКИ УЧНІ Й ВЧИТЕЛІ…»
(Улюбленій вчительці присвячується)Коли в повітрі лунає слово «вчитель», мимоволі уявляєш собі жінку, волосся якої злегка помережане срібними павутинками, а в руках – букетик жовтих нарцисів. Вона поспішає до школи й нагадує весну. Така ж юна, така ж усміхнена, така ж рада життю. І то дарма, що за плечима роки…Кажуть, що доля вчителя – одна з найважчих. І воно дійсно так.. Адже, щоб ним стати, слід перш за все мати велике серце та безмежну любов до дітей.Євгена Нарцисівна Пужанівська – тому приклад. Будучи вчителем від Бога, вона є ще й прекрасним поетом і просто хорошою людиною. Любить життя у всіх його проявах, особливо цей мотив звучить у її вірші “Ти пробач”. За фахом Євгена Нарцисівна – філолог, тому і працює вчителем української мови та літератури в Малієвецькій ЗОШ. Її оточує сила-силенна друзів, для багатьох вона – мудрий порадник.Її урок нагадує казку. Ніяких особливих рис, ніяких методичних «незрозумілиць». Все надзвичайно просто, легко і в ритм. Це душа, яка відкриває перед тобою світ. Коли з уст вчительки звучать слова, до прикладу, про Довженка, ти уявляєш, як хлюпоче водами Десна, ота, що зачарована, а коли хоч словечко промовить про Олеся Гончара, - вві сні до тебе приходить його грізний собор.
Школярі дуже люблять свою вчительку. Інтер'єр її класу, в якому проходять заняття надзвичайно сприяє творчому процесу, обговоренню літературних творів. А там, в куточку, що біля вікна, за яким ледь чутно шумить берізка, до тебе приходить натхнення. Фіолетова тюль кидає легкий відтінок на парти, що стоять по дві вкупі і, здається, що скрізь розлився фіалковий цвіт. Справжній подих весни, з яким перегується й ім'я вчительки.Погляд Євгени Нарцисівни – проникливий і щирий, а очі, мов небо, такі ж бездонні та глибокі. Голос тихий, інколи розбавлений глухим, ледь чутним кашлем. Коли вона диктує диктант, тобі зовсім не хочеться, щоб він закінчувався. Навіть зараз в пам'яті зринають звуки того голосу: “Заплітає клен у свою чуприну золотаве листя...”У себе вдома вона бабуся Женя, а для учнів – дорога Нарцисівна. З багатьма своїми випускниками вона і досі листується, а вони – не забувають найкращої вчительки. ...Педагоги, немов святі. Даючи путівки в житя, вони моляться за наші долі.


title: В. Підмогильний "Місто"

text:
МiстоВалер'ян Пiдмогильний
Роман завершений письменником в 1927 році, опублікований вперше у Харкові в 1928 році.
«Місто» — перший урбаністичний роман в українській літературі, з новими героями, проблематикою та манерою оповіді.
Персонажі
Степан Радченко — головний герой;
Надійка — дівчина з села;
Левко — студент;
Ганнуся та Нюся — товаришки Надії;
Лука Гнідий — хазяїн;
Тамара Василівна (Мусінька) —дружина крамаря у якого жив Степан, його коханка;
Максим — їхній син;
Борис — студент, товариш Степана;
Зоська — міська дівчина, кохана Степана;
Рита —балерина;
Вигорський —поет, товариш Степана.
   В романі «Місто» Валер'ян Підмогильний описав селянську українську молодь, яка на початку 1920-х років тисячами потягнулась у міста, щоб завоювати і зробити своїм українське місто. Автор показав бажання молодих селян «вийти в люди», здобуваючи колись недосяжну науку.
Розповідь подана через історію душі Степана Радченка — енергійного сільського юнака, який приїздить до Києва, вступає до економічного вузу й сподівається повернутися з новими знаннями на село. Вперше Київ відкривається йому з Дніпра як своєрідний «пуп землі». Роман починається реченням:

«Здавалось, далi пливти нема куди»

Зійшовши на берег, Степан оселяється в передмісті, де життя мало чим відрізняється від сільського: йому сусідять хазяйські корови. Спочатку Київ був для Степана лише мрією, великою, але майже невизначеною: «Це те велике мiсто, куди вiн iде учитись i жити. Це те нове, що вiн мусить у нього ввiйти, щоб осягнути свою здавна викохувану мрiю». Місто чуже й вороже.
Проте… Саме тут місто йде в наступ: «Вiн озирнувся - i вперше побачив мiсто вночi. Вiн навiть спинився. Блискучi вогнi, гуркiт i дзвiнки трамваiв, що схрещувались тут i розбiгались, хрипке виття автобусiв, що легко котились громiздкими тушами, пронизливi викрики дрiбних авто й гукання вiзникiв разом з глухим гомоном людськоi хвилi… на цiй широкiй вулицi вiн здибався з мiстом вiч-на-вiч».Настроєний трохи скептично, а то й вороже проти міста, проти тих «безглуздих крамарів учителів, безжурних з дурощів ляльок у пишних уборах».Згодом він змінює свою думку:
«Не ненавидiти треба мiсто, а здобути».
Саме в Києві юнака захоплює література, він починає писати, стає відомим письменником і залишає навчання. Він був певен, що вирушає «завойовувати» місто, що місту потрібна «свіжа кров села», яка змінить «його вигляд і істоту. А він — один із цієї зміни, якій за долею призначено перемогти».
Степан переходять через світ студентства, так і не закінчивши вищої освіти, зазирає до робітничого середовища друкарні. Солідний уривок часу довелося йому витратити на життя у світі міської богеми — театральної публіки, тих, хто вечорами виходить на прогулянки та блукає вулицями й вуличками міста, переважно тільки тому, що насправді не має власного затишного куточка.
Підмогильний розповів про перше Степанове оповідання «Бритва», про піднесення і занепади творчості, про довгі й важкі пошуки тем і натхнення. Він показав, як народився Автор — і навіть отримав нове хрещення, обравши псевдонім. Той, хто був Степаном, став Стефаном. Письменник залишає свого героя тоді, коли той сідає писати твір власного життя…
Останнє речення роману закінчується там, де має розпочатися повість Степана Радченка:
«Тодi, в тишi лампи над столом, писав свою повiсть про людей».
Пройшовши через усі зваби і брудні кола міста, Степан Радченко, селянський хлопець, переміг, підкорив його. Він мав і силу волі, і твердий характер, тепер він відчуває, що перед ним, хоч і на якусь мить, можливо лише в уяві, лежить, колись йому вороже, а тепер покірне місто, «позначене вогняними крапками, і простягало з пітьми горбів гострі кам'яні пальці. Він завмер від славного споглядання цієї величі нової стихії...»


title: Гра - тренажер "Допоможи півнику"

text:
Гра – тренажер «Допоможи півнику»
(Українська мова, 2 клас, за новою програмою)
Погонець Лариса Михайлівна
учитель початкових класів
Червонозабійницької СЗШ
Криворізького району
Дніпропетровської області
Україна

хліб

білка

цукор

жук

вікно

комар

вода

бджола
Молодці!


title: В.О.Сухомлинський «Спляча книга»

text:
В.О.Сухомлинський
«Спляча книга»
Потренуємось читати швидко і правильно
уст
хата
голос
вуста
Денис
старе
ранок
повен
матір
голос
лелька
колесо
клопіт
з чужої
мати
знайти
згодом
тату
його
гріх
досі
Молодці!
Василь Олександрович
Сухомлинський
Педагог, письменник, патріот
1918
1970
Словникова робота
Спляча
Небачених
Яріли
Властивість
Палітурки
Меркнути
Поміркуємо разом!
Чому оповідання
 має таку назву?
 Про що, на вашу
думку, йтиме мова?
Прослуховування
тексту
Пограємо в гру -
«Відтвори речення»
Прочитайте речення
за словосполученням:
- мала дивну властивість  - стає могутньою  - з обкладинки пилюку  - любив показувати книги  - не Вогненна, а Спляча
УТВОРІТЬ
 СЛОВОСПОЛУЧЕННЯ
Країни                небачені Звірі                       спляча Книга                     далекі Палітурки         розпечене  Залізо                    красиві

Який висновок можна
зробити
з прочитаного твору?
БАЖАЮ ВАМ , ЩОБ СЕРЕД
ВАШИХ КНИГ
НЕ БУЛО СПЛЯЧИХ! У ДІМ, ДЕ КНИГИ РОЗУМНІ
СПОКІЙНО ЖИВУТЬ У ТИХІЙ ВЕЛИЧНІЙ СВІТЛИЦІ А ДВЕРІ ШИРОКІ
ВІДКРИТІ ВЕДУТЬ ДО ЗНАНЬ
ЗОЛОТОЇ СКАРБНИЦІ.
Презентацію створено
з використанням ресурсів Інтернет


title: НЕНОРМАТИВНА ЛЕКСИКА

text:
НЕНОРМАТИВНА ЛЕКСИКА
Українська мова
Молодіжний сленґ — це своєрідна зона росту будь-якої мови. Він змінюється так швидко, що ми навіть не помічаємо цього. Він проходить нашим життям, торкаючись наших язиків, та навряд чи ми на те надто зважаємо.
Є багато різновидів  нових ненормативних словоутворів, які ми намагатимемось дослідити.
Чи потрібно вживати ненормативну лексику ?
Якщо добре потрусити цього жевжика, виявляється, що він усім нам “земляк”. (П.Загребельний)
Просторіччя
Росіянізми
(самольот,
строїти, столова, діжурний)
Суржик

«Прівєт», «карочє», «конєшно», «ладно», «успокойся», «не считається», «воопще».
Вульгаризми
Поганий, мерзкий, скверний, бридкий,
Нікчемний, ланець, кателик!
Гульвіса, пакосний, престидкий,
Негідний, злодій, єретик!
І. Котляревський “Енеїда”
Візаві (віч –на-віч), тет-а-тет (тільки вдвох), альма матер (старовинна назва університету,буквально-мати-годувальниця), місіс, сер, самам, окей.
Варваризми

Екзотизми
Полісмен, гейша; динар; аул;
 паранджа, кімоно; харакірі
Дід приїхав із села, ходить по столиці. Має гроші - не мина жодної крамниці. Попросив він: - Покажіть кухлик той, що з краю.- Продавщиця: - Что? Чєво? Я нє панімаю. Кухлик люба покажіть, той, що збоку смужка. - Да какой же кухлік здєсь, єслі ето кружка!- Дід у руки кухлик взяв і нахмурив брови: - На Вкраїні живете й не знаєте мови.- Продавщиця теж була гостра та бідова: - У мiня єсть свой язик , ні к чєму мне мова.- І сказав їй мудрий дід: - Цим пишатися не слід, Бо якраз така біда в моєї корови: Має, бідна, язика і не знає мови.

Висновок :
     Отже, у нашій науковій роботі ми дослідили: 1)молодіжний сленг ;
      2)схарактеризували типи названих явищ;
      3)провели соціологічне опитування.
КНИГИ:
Новий довідник . Українська мова і література.- К.: Казка, 2007
Словарь редких и забытых слов
Словник сучасного українського сленгу. – Харків, 2006
ІНТЕРНЕТ –джерела
ШПОЛА. shpola.com/forum/images/smiles/51.gif
CУМНО. ІНТЕРНЕТ-ВИДАННЯ ПРО КУЛЬТУРУ  sumno.com/.../recenziji/lit-old/sleng_cover.jpg
www.btb-net.com/images/392.jpg
ІДЕАЛЬНА КРАЇНА   img2.kraina.org.ua/avatars/543.gif
СПІЛКУЙСЯ РІДНОЮ made-in.org.ua/_nw/7/90920.jpg

Були використані джерела
Роботу підготували
Учениці 6 – гімназійного класу
Тенетюх Вікторія та
Гринчук Катерина
Керівник:   БАЛІЙ Л.Л.


title: Науковий опис шишкаря

text:
Урок розвитку зв’язного мовлення Про одне і те ж по-різномуНауковий опис шишкаря
Налисник Г.П.
1.   Їх тіло вкрите пір'ям,
      І більшість з них літають.
      То хто ж оті тварини,
      І як їх називають?
2.  Хоч гнізда свого не має,
    яйця іншим підкладає
    та у лісі в холодку
    все кує: Ку-ку! Ку-ку!
4.  Швидко скрізь цей птах літає,
     безліч мушок поїдає,
     за вікном гніздо будує,
     тільки в нас він не зимує.
3.  В мене є великий хист,
     Я співаю, як артист.
    Спів мій радісний усюди
    Люблять слухати всі люди.
5.  Довгі ноги, довгий ніс.
    Прилетів — обід приніс:
    смачних жабеняток
    для своїх маляток.
 6.  Який птах найважчий в Україні?
7.  Озира зимовий ліс,
на морозі чистить ніс.
Для коханих пташеняток
 у гніздечку у цей час
пуху, шишок і зерняток
на всю зиму він запас.
Налисник Г.П.
(Птахи)
(Зозуля)
(Соловей)
(Ластівка)
(Лелека)
(Дрохва)
(Шишкар)
- Що об'єднує всіх цих тварин?
-Чим вони відрізняються від інших          тварин?
- Чому заєць, лисичка, білочка не можуть літати, а птахи можуть?
- Чим вкрито тіло птахів?
   - Цікаво, навіщо пташкам пір'я?
Налисник Г.П.
ЛЕГЕНДА
   Стародавня легенда розказує, що коли Ісус Христос був розп'ятий на хресті, до нього прилеті-ли  шишкарі й стали дзьобами виймати колючки з тернового вінця. Намагалися витягти й цвяхи, якими руки й ноги Христа були прибиті до хреста. Але це виявилося їм не під силу, і кінчики дзьобів птахів перехрестилися, а пір'я стало червоним, коли на нього попала кров Христа. За це в деяких країнах шишкарів кличуть  "Христовими птахами".
Налисник Г.П.
Налисник Г.П.
САМКА
Налисник Г.П.
САМЕЦЬ
Налисник Г.П.
Налисник Г.П.
Словникова робота
     Оперення
Голова
Ноги
Хвіст
Пір’я

Налисник Г.П.
               Шишкар звичайний – представник в'юрко-вих. Розміром він трохи більший за снігура. Довжи-на тіла 14 — 20 см, вага до 29 — 58 г. В Україні по-ширені: шишкар сосновий , залітний зимовий птах північних областей; шишкар ялиновий , осілий птах Карпат, Криму і залітний — решти території; шиш-кар білокрилий, рідкісний залітний зимовий птах північних областей.
       Забарвлення старих птахів – яскраво-червоне в самців і жовтувато-оранжеве або зеленкувато-жовте – в молоді і самок,  з темними крилами та хвостами. Їх легко впізнати за великими дзьобами, в яких верхня частина загнута вниз, а нижня вгору. Дзьоб для птаха — не прикраса. У кожного виду птахів
Налисник Г.П.
Налисник Г.П.
він сформувався під впливом того  чи іншого способу живлення. Дзьоб шишкарів пристосований видовбувати насіння із шишок хвойних рослин.
Гніздиться птах у ялинових лісах,  де мостить  гніз-до на верхівці під кудлатою гілкою, яка захищає його від дощу та снігу. У таке затишне гніздо, вимо-щене мохом, вовною та пухом, у лютому – березні, коли в лісі ще лежить сніг, а інколи бувають люті морози, самка відкладає 4–5 яєць. У цей час самець годує самку. Через два тижні вилуплюються пта-шенята. Самець приносить їжу і для них.
         Шишкар живиться насінням хвойних дерев, дуже майстерно витягає їх з шишок. За це він і дістав назву шишкаря. Ялинове насіння - основна, але не єдина їжа шишкаря.

Вони охоче лущать шишки сосни й модрини, обри-вають бруньки хвойних дерев, добувають комах, а також віддирають шматочки кори на зараженій малими короїдами ялині. Птахи дістають з-під неї личинок і жуків. Добувати насіння йому допомагає перехрещений дзьоб. Оскільки шишки у ялин дос-тигають кожного року і починають розкриватися саме взимку, їжі для дорослих птахів і пташенят вистачає. Завдяки харчуванню насінням хвойних дерев, тіло шишкаря настільки просочується смо-лою, що понад десять років може лежати в землі, наче мумія, не піддаючись гниттю.
            Шишкарі – гарні і корисні птахи, бо, збива-ючи шишки, вони сприяють розповсюдженню насіння ялини.
Налисник Г.П.
      Оперення – яскраво-червоне в самців і  жовту-                         вато-оранжеве або зеленкувато-жовте – в молоді і самок
Тіло – розміром він трохи більший за снігура
Хвіст і крила - темні
Голівка – невеличка
     Дзьоб - верхня частина загнута вниз, а нижня вгору
Налисник Г.П.
Налисник Г.П.
Перевірка написаного
Налисник Г.П.


title: Неозначена форма дієслова. Практичні вправи

text:
1. Підкресли дієслова, які стоять у неозначеній формі. Виділи в них закінчення.
   Кричати, пробігає, не знав,
питати, сумувати, не зловив, веселитися, вечеряти, не хотів, не розуміти, пам'ятати, пливе.
2. Подані дієслова постав у початкову форму та розбери за будовою.
розборонив -
перечитав –
розмалює -
сховали –
розгорнули -
перекидає -
3. У кожному рядку підкресли зайве слово.
  Ходить, малює, сидіти, спить, шукає.
  Грала, танцювала, одягнула, вмиватися, досягла, вишивала.
 Стрибаємо, ріжемо, крутить, в'яжемо,
 присідаємо.
4. Випиши з тексту дієслова, замінивши їх на дієслова у неозначеній формі.
Їжак до зими готується. Лягає на землю та качається, борюкається. А листя на його сиві голки все настромлюється, нанизується. Отак назбирає він листя та й несе його до своєї домівки. Несе, наче золотий стіжок везе. Скине його на купку, спочине трохи та й знову за роботу. Бо ж любить їжачок зимувати у теплій м'якій постелі.
5. Заміни словосполучення дієсловами - синонімами у неозначеній формі.
Накивати п'ятами -
Зарубати на носі -
Сісти в калюжу -
Кинути оком –
Розбити глека -
Узяти гору -
6. Випиши  з прислів'їв  дієслова-антоніми.
Що навесні не посіяти, то восени не зжати.
Можна високо злетіти, та потім низько впасти.
Не все ж тебе хвалити, колись треба і посварити.
Без діла стояти, то хоч на місці крокувати.

7. До іменників і прикметників добери споріднені дієслова в неозначеній формі.
1 варіант
продавець -
щебет –
лікар –
хворий –
зимовий –
сумний –
2 варіант
водій -
спів –
пекар –
письмовий  –
нічний –
веселий  –
8. Випиши  дієслова. Розбери їх за будовою. З одним із дієслів склади речення. Визнач члени речення. Встанови зв'язок слів у ньому.
Перерахувати, малюк, перехід, запитати, піддубник, прилетіти, колобок, посадити.
9. Зроби звуко - буквений аналіз дієслів.
Купувати, з'їхати, пояснити, веселитися, передивитися, прочитати.
10. Спиши, змінюючи неозначену форму дієслів на дієслова майбутнього часу.
Весна
Радісно засвітити весняне сонечко. По дорогах побігати веселі струмки. Лід на річці посиніти. Набубнявіти на деревах бруньки. Діти повісити шпаківні. З теплих країв прилетіти шпаки.
НАВЧАЙТЕСЯ ВІДМІННО!


title: "Життя та творчість Довженка О.П."

text:
Життя та творчість Довженка О.П.
Кожерко Є.А.
План:
1.Дитинство
2.Юні роки
3. Розквіт і кінець кіно-кар'єри
4.Смерть митця й вшанування пам'яті
5. Автобіографічна повість «Зачарована Десна»
6. Мистецька та літературна спадщина

Дитинство
Народився у багатодітній селянській сім'ї на хуторі В'юнище Сосницького повіту Чернігівської губернії.
У різних джерелах називають різні дати народження О.Довженка: 10, 11 або 12 вересня. Згідно з актовим записом у метричній книзі Соборно-Троїцької церкви містечка Сосниця, він народився 29 серпня 1894 року за «старим стилем» — тобто 10 вересня за новим
Батько й мати були неписьменні. Батько, Петро Семенович Довженко, належав до козацького стану.
Сім'я жила незаможно: землі було немало, проте вона була неродюча, натомість дітей було 14, тому батько «наймався в підводчики та смолярував». Діти в сім'ї швидко помирали, майже всі не досягнувши працездатного віку, тому у згадках про дитинство в уяві Олександра Довженка завжди поставали «плач і похорон». Він любив матір, про яку писав: «Народжена для пісень, вона проплакала усе життя, проводжаючи назавжди».
Вирішальним для характеру творчості майбутнього режисера почуттям стала любов до природи, яка визріла ще в дитинстві: мальовнича Десна, «казкова сіножать» на ній назавжди залишилися для Довженка найкрасивішим місцем на всій землі.
Портрети батька й матері Довженка

Вирішальним для характеру творчості майбутнього режисера почуттям стала любов до природи, яка визріла ще в дитинстві: мальовнича Десна, «казкова сіножать» на ній назавжди залишилися для Довженка найкрасивішим місцем на всій землі.
Вчився Довженко в Сосницькій початковій, а потім у вищій початковій школі. Навчання хлопчикові давалося легко — він був відмінником, хоча потім вважав, що це «вчителі самі щось зовсім не розуміють і тому їм здається, що я відмінник…». Загалом, Довженко зростав мрійливим, схильним до споглядальності: життя (тоді йому здавалось) йшло у двох вимірах — реальному і уявному. Пристрасті до чогось одного він не мав, натомість хотів вирізнятися, йому здавалося, що він може все, але «загалом мрії у виборі майбутньої професії літали у сфері архітектури, живопису, мореплавства далекого плавання, розведення риб і учителювання»

Юні роки
1911 — вступив до Глухівського вчительського інституту (зараз Глухівський національний педагогічний університет імені Олександра Довженка), але не тому, що хотів стати вчителем, а тому, що мав право скласти туди іспити, та й стипендія там була 120 карбованців на рік. Тут він був наймолодшим серед студентів. 1914 — закінчив інститут та по закінченні його було спрямовано вчителювати до Житомирської вищої початкової школи, де, за браком вчителів, він викладає природознавство, гімнастику, географію, фізику, історію, малювання.
 У той же час Довженко на деякий час стає активістом українського самостійницького руху. Повалення самодержавства він зустрів з радістю «собаки, що зірвався з цепу», з вірою, що тепер «вже все цілком ясно, що земля у селян, фабрики у робітників, школи в учителів, Україна в українців, Росія в росіян». Але потім, переглянувши свої юнацькі гарячі пориви, Довженко назве їх засліпленням людей, «що вийшли з погреба» — адже на той час він не мав «нормальної, здорової політичної освіти»

1918–1919 — воює проти більшовиків у лавах армії УНР. Як свідчив Довженків земляк інженер Петро Шох (що пізніше емігрував), Довженко разом із ним був 1918 року вояком 3-го Сердюцького полку Української Армії. Це ж підтверджує й сестра першої дружини Олександра Довженка, згадуючи, "як заходив до них Довженко в сивій шапці зі шликом наприкінці 1917-го й на початку 1918 років, належачи до куреня Чорних гайдамаків, що брали участь у штурмі київського «Арсеналу». Ці події згодом, через 11 років, Довженко зобразить у своєму фільмі «Арсенал», але вже по другий бік барикад. За свідченнями того таки Шоха, Довженко пережив у Києві в підпіллі німецьку, російсько-радянську, російсько-монархічну та польську окупації, не один раз буваючи під розстрілами.
Розквіт і кінець кіно-кар'єри
Олександр Довженко вперше заявив про себе як про цікавий і самобутній майстра після зйомки картини « Звенигора» (1928) , де він в незвичайній манері з'єднав революційний епос , сатиру і лірику .
У 1930 році Довженко зняв один зі своїх найвідоміших фільмів « Земля» , який здобув визнання як в СРСР , так і за кордоном. Новаторським кіномовою режисер розповів про боротьбу за колективізацію , соціальних процесах , які ламали підвалини селянського життя .
Етапними роботами стали фільми « Іван» , « Аероград » , «Щорс ». Ще під час роботи над картиною « Іван» (1932) Довженко зближується зі Сталіним . Вони листуються , глава країни часто приймає режисера у себе . Картина « Щорс» ( 1939 ) була знята за прямою вказівкою Сталіна , який безпосередньо втручався в процес створення фільму. Настільки тісний зв'язок з вищою владою має зворотний бік . Поступово накопичуються протиріччя між власним поглядом художника на творчість і офіційною ідеологією
Кадри з фільму «Земля»

З кінця 1930 -х він все більше приділяє часу літературі і підготовці сценаріїв до майбутніх картин . У роки Великої вітчизняної війни зняв кілька документальних фільмів , писав публіцистичні статті і нариси . Написаний в 1943 році сценарій до фільму « Україна в огні» , після обговорення в Політбюро ЦК ВКП ( б) , отримав вкрай негативну оцінку Сталіна і не був прийнятий до проізводству.Поетіческая картина «Життя в цвіту» , яку Довженко задумав ще в 1944 році , на догоду ідеологічним принципам була перероблена у фільм « Мічурін ». Фільм нескінченно змінювався і перемонтовувався в спробах задовольнити вимоги цензури. На думку деяких критиків , в результаті вийшла зовсім безпорадна робота , яка не містить нічого , крім пропагандистського пафосу. Інші ж критики стверджують , що , незважаючи на переробки на догоду ідеології , фільм таки вийшов талановитим і став подією в радянському кінематографі. По ходу зйомок режисер заробив інфаркт.
Довженко за роботою

Смерть митця й вшанування пам'яті
В останні роки Довженко був зайнятий педагогічною роботою - викладав у ВДІКу. Продовжував працювати над сценаріями майбутніх картин. Він мріяв повернутися на батьківщину, на Україну, але не отримав на це офіційного дозволу влади. Також він приступив до роману-епопеї «Золоті ворота», в якому хотів переосмислити ключові моменти української історіі.Александр Довженко помер 25 листопада 1956 від інфаркту на своїй дачі в Передєлкіно, перед першим знімальним днем його нової картини «Поема про море». Похований у Москві на Новодівичому кладовищі.
Вшанування пам'яті геніального митця Олександра Довженка в Україні є на вкрай низькому рівні. Те, що було зроблене, в основному було зроблене за часів СРСР та радянської влади: з 1957 року Київська кіностудія носить ім'я Довженка, у 1972-му було затверджено Золоту медаль ім. Довженка «За найкращий військово-патріотичний фільм», у 1960 році створено музей Довженка у батьківській хаті. З 5 липня 2004 року Національний банк України ввів у обіг ювілейну монету у 2 гривні, присвячену 110-річчю від дня народження Довженка. Один з банків у м. Києві планує відкрити пам'ятник Довженку до наступного ювілею.

Памятники Довженку

Автобіографічна повість «Зачарована Десна»
Автобіографічна повість, спогади Олександра Довженка про дитинство в рідному селі на Чернігівщині. Твір сповнений тонкого гумору. Повість є гімном річки Десна, рідному чернігівському краю, селянам-трудівникам і сільському способу життя.
Автор змальовує свої перші кроки пізнання життя, «перші радощі, і вболівання, і чари перших захоплень дитячих…», віруючого в Бога діда-чумака і прабабу, яка все і всіх проклинала, матір і батька, коваля діда Захарка, дядька Самійла — неперевершеного косаря, сільського священика і зустріч селянами Великодня на дахах під час весняного розливу Десни. Спогади ці час від часу переростають у короткі авторські роздуми — про «тяжкі кайдани неписьменності і несвободи», інші лиха й страждання селян України і разом з тим — багатство їхніх душ, внутрішню культуру думок і почуттів, їхній смак, їхню вроджену готовність до «найвищого і тонкого», про війну й спалене фашистами село
Зачарована Десна

Про ставлення до минулого: відомий авторський монолог, який починається словами: «Я син свого часу і весь належу сучасникам своїм. Коли ж обертаюсь я часом до криниці, з якої' пив колись воду…» і в якому висловлено знамениту формулу: «Сучасне завжди на дорозі з минулого в майбутнє». Торкається автор і питання віри в Бога. На прикладах конкретних людей він показує, наскільки навіть у дореволюційні часи різнилися в кожного уявлення про Всевишнього та рівень релігійної освіти. Найяскравішим моментом можна назвати суперечку батька автора зі священиком про «сповідання віри», яка відбувається в човнах посеред затопленого Десною села.
І хоча автор пише про все з гумором, але відчувається біль його душі. Змальовані в творі люди — не ідеальні, вони мають у собі як добрі риси, так і погані, і автор цього не приховує. Проте, на його думку, не від хорошого життя зло переважає в людині добро.
Мистецька та літературна спадщина
Літературні твори:
    Воля до життя
    Зачарована Десна (кіноповість)
    Земля (сценарій втрачено, спогади про сценарій і фільм)
    Мати
    Ніч перед боєм
    Повість полум'яних літ
    Нащадки запорожців (драматична поема)
    Україна в огні (кіноповість)
    Поема про море (кіноповість)
    Антарктида (кіноповість)
    Життя в цвіту (п'єса)
    Щоденник 1941-56
    Оповідання «Сон» та інші

Фільмографія:
    1926 Вася-реформатор (співрежисер, сценарист, фільм втрачено)
    1926 Ягідка кохання (режисер, сценарист)
1927 Звенигора (режисер, переробка сценарію)
    1929 Арсенал (режисер, сценарист)
    1930 Земля (режисер, сценарист)
    1932 Іван (режисер, сценарист)
    1935 Аероград (режисер, сценарист)
    1939 Щорс (режисер, сценарист) 1948 Мічурін (режисер, сценарист)
1951 Прощавай, Америко! (режисер, незакінчений, змонтовано лише 6 частин)
Книжки

Фільмографія


title: "Жанрове розмаїття творчості Т.Г.Шевченка"

text:
Жанрове розмаїття творчості Т.Г.Шевченка

Період ранньої творчості

“Катерина” 1842 р.
	У ранній період творчості Тарас Шевченко написав:
 3 вірша;
 4 думки;
7 поем;
4 балади;
 2 послання
Період «Трьох літ»

У період “Трьох літ” Тарас Шевченко написав:9 поем;13 віршів;3 послання;2 балади
«Аскольдова могила» 1846 р.

Період заслання
*-

	 У період заслання Тарас Шевченко написав:
80 віршів;
3 послання;
10 поем;
1 дума;
1 елегія;
Останні роки життя

За останні роки життя Тарас Шевченко написав:
6 поем;
39 віршів;
5 подражаніє;
1 переспів

Дякуємо за увагу!


title: Жага до малювання. Шевченко

text:
Тарас Григорович Шевченко
Жага до малювання

Презентацію підготувала учениця 9-А класу Денисенко Анна
Тарас Григорович Шевченко як художник займає одне з найпочесніших місць в українському образотворчому мистецтві. Шевченко був одним із перших художників, які прокладали новий реалістичний напрям, основоположник критичного реалізму в українськомумистецтві.Загальновідомо,що Шевченко був одним із зачинателів і першим видатним майстром офорту у вітчизняному мистецтві. Саме він прекрасно володів всіма відомими тоді засобами графічного зображення.
Одалиска   1840 г. 16,3 х 20,5 см. Национальный музей Тараса Шевченко, № г-297.
Обдарований від природи хлопчина рано відчув тягу до малювання. Ще змалку крейда і вуглинка були для нього неабиякою радістю. Малював ними стіни, лави, стіл... Малював у хаті і надворі, вдома і в гостях... Якось прийшла сестра Катерина з панщини і не впізнала своєї хати: візерунками розмальовані стіни, долівка і навіть призьба. Хлопець любив зображувати птахів, звірів, людей.
Сон бабусі і онучки 1840 г. 21,9 ? 27,6 см.Національний музей Тараса Шевченка, № г-800.
Талант художника проявився в Тараса Шевченка значно раніше, ніж талант поета. Якщо перші літературні спроби припадають на 1836–1837 роки, то найбільш ранній малюнок, що дійшов до нас і відомий під назвою “Погруддя жінки” або “Жіноча голівка”, датований самим автором ще 1830 роком. З цієї юнацької роботи і розпочалась творчість видатного художника.                                                                                Юний Шевченко прибув у лютому 1831 року до столиці Російської імперії Петербурга, подолавши разом з іншими кріпаками пана Енгельгардта сотні верст глибокими снігами Прибалтики і російської Півночі. З цього часу почалося його тривале столичне життя, сповнене боротьби за існування, незгасного бажання стати вільним, вивчитися на професіонального художника.
Циганка-ворожка. 1841. [Петербург]. Бристольский папір, акварель. 26,5 ? 20,7 см Національний музей Тараса Шевченка, № г-824.

1832 року пан віддав Шевченка на навчання в майстерню одного з найкращих художників В. Ширяєва, законтрактувавши його на чотири роки.
Марія.1840 г. 24,7 х 20,1 см. Папір, акварель, бронза.
Нестача денного часу і заклопотаність, бажання стати справжнім художником змушували Шевченка в білі ночі виходити в Літній сад і змальовувати статуї. Тут відбулась перша зустріч Тараса зі своїм земляком художником І. Сошенком, який зацікавився обдарованим юнаком і вирішив допомогти йому. І.Сошенко давав поради і консультації художнику-початківцю, знайомив його з видатними діячами російської і української культур (Карлом Брюлловим, Василем Григоровичем, Олексієм Венеціановим, Василем Жуковським, Євгеном Гребінкою), спільними зусиллями яких талановитого кріпака було викуплено з кріпацтва.
Перерване побачення Копія з малюнка К.П. Брюллова. Папір, акварель. 23 ? 18,5 см Національний музей Тараса Шевченка, № г-801.
Звільнення дало право Шевченку вступити до Академії мистецтв. Він став одним з найулюбленіших учнів Брюллова. Тарас переходить з класу в клас в числі найкращих учнів. У малярстві він робить дедалі помітніші успіхи. За час навчання в Академії мистецтв його тричі нагороджують срібною, а потім золотою медалями за малюнки з натури і живописні твори. Тарас Шевченко мріяв поїхати в казкову Італію, щоб познайомитися із шедеврами малярства, скульптури і архітектури. Та академія послала іншого, а власних коштів на таку подорож у Шевченка, звісно, не було. Друга заповітна мрія – повернутись назавжди в Україну.
Жінка в ліжку Папір, акварель. 23,1 ? 19,1 см Національний музей Тараса Шевченка, № г-757.
У 1843 році Тарас Григорович приїхав в Україну. Під час подорожі любов до рідного краю наштовхнула його на створення цілої серії картин під назвою “Живописна Україна”, на яких відображено історичні місця, побут і природу країни. Повернувшись в Петербург, він завершує навчання в Академії мистецтв, видає на власні кошти і поширює альбом під назвою “Живописна Україна”.
Знахар Папір, олівець, туш, перо, кисть. 21,4 ? 15,9 см Національний музей Тараса Шевченка, № г-392.
Згодом Шевченко знайшов роботу в Київській археографічній комісії. Художникові довелося побувати у різних місцях України, де він змальовував й описував історичні пам’ятки. З часу його подорожей залишилось чимало акварелей, простих і природних за своїми сюжетами.
Укріплення Іргизкала 1848-1850. Папір, акварель. 20 х 29,5.
В 1845-1847 роках Тарас Григорович створив ряд портретів, які переконливо свідчать про зростання художника, про поглиблення психологічної характеристики образів.                                                               Портретам належить велике місце в Шевченковому доробку. Він почав працювати над ними ще кріпаком. В академії продовжував роботу в цій галузі. Незабаром він стає одним із відомих і популярних портретистів. Створені ним образи відзначаються невимушеністю, природністю, вдалою композиційною побудовою і свіжістю барв, намаганням дати психологічну характеристику людині. Шевченко зробив великий внесок у розвиток побутового жанру і став його основоположником в українському мистецтві. Особливо хвилювало художника підневільне, часто трагічне становище жінки.
Костел св. Олександра у Києві 1846. Папір, акварель. 25,5 х 34,6.

Небагато з тих, кому випало безсмертя, здобули його такою дорогою ціною, як Тарас Шевченко. Доля не шкодувала для нього найжорстокіших випробувань і страждань. Прожив Шевченко лише 47 років, з них 25 – у кріпосному рабстві, 10 – у тюрмах та на засланні. А решту – постійно перебував під недремним жандармським оком, воюючи із нестатками. Помер він самотнім у казенній комірчині, не здійснивши навіть природної людської мрії про сімейний затишок у власному домі.
Місячна ніч на Косаралі 1848-1849. Папір, акварель. 15x29,2.


Україно! Ти для мене диво!
І нехай пливе за роком рік,
Буду, мамо, горда і вродлива,
З тебе дивуватися повік.

Ненаголошені голосні [е], [и]   в коренях слів
Сьогодні я
Навчуся…
Дізнаюсь…
Зрозумію…
                      Збери валізу знань
Найменша одиниця мовлення?
Як називається наука,що вивчає звуковий склад мови?
Яка наука вивчає правила літературної вимови?
А правила написання слів?
Звуки, в основі яких лежить голос, називають…
Як вимовляються в українській мові голосні звуки в наголошених складах?
Які звуки вимовляються виразно і в ненаголошених складах?
Як вимовляються ненаголошені голосні [е] та [и]?
Як вимовляється звук [о] перед наголошеним [у]? Навести приклади.
Який словник є довідником правильної вимови слів?

Зробити звуковий запис слів. Вказати голосні звуки, що вимовляються нечітко. Пояснити причину цього.
Читати
 Величні
 Символічно
 Незнищенність
Берегти

Розподілити слова 1 – зі сполученнями –ере-, -еле-; 2 – зі сполученнями –ри-, -ли-.
Береза, криниця, кришити, пелена, кривавий, очерет, берег, глитати, обережний, глибокий, Берегиня, блищати, кривий, дерево.

Береза,
пелена,
очерет,
 берег,
обережний,
Берегиня,
дерево.

Криниця, кришити, кривавий, глитати,  глибокий, блищати,
кривий.

Картка
Підкресліть вивчені орфограми, виконайте тестові завдання.
1. Пишаюсь родом і своїм народом, бо це – життя моє, моя природа.
2. Кий, Щек, Хорив і їх сестриця Либідь пливуть тисячоліттю навздогін.
3. Читала мама “Кобзаря”, потім сіла вишивати.
4 .Вплелась Шевченкова зоря у рушники її крилаті.
6. Погойдує вітер калину.

І. Орфограма «Ненаголошені голосні, що перевіряються наголосом» є у всіх словах рядка:
А.  Земля, зелений, весняний
Б.  Червоний, верба, берег
В.  Левада, сердитий, реве
ІІ.  У всіх словах рядка пишемо літеру И:
А. Зр..вати, ч..тати, л..тіти
Б.  Ж…вий, к…шеня, м…нулий
В.  Бр..ніти, др…жати, пал…ць
ІІІ. Вкажіть рядок, у якому є слово з помилкою
А. Тривожний, скрепіти, вишневий
Б.  Дивитись, причепити, писати
В.  Шелестіти, клекотіти, щебетати

Домашнє завдання
                     Обов’язково:
Вправа 223
або
2.  Вправа 225
                      За бажанням:
Вивчити скоромовку
Виписати 5 слів із ненаголошеними голосними Е, И, що не перевіряються наголосом


title: Життєвий шлях Олени Пчілки

text:
Життєвий шлях Олени Пчілки
Презентацію виконала
студентка 2-Б групи
Інституту філології й журналістики
Нагорняк Вікторія
            Зміст
Вступ
Основна частина
Висновок
              Спогади…
“…Пара проникливих сурових очей, з-під трохи насуплених брів, висунути наперед, виразно окреслене, підборіддя, високе просте чоло, твердо закоєні уста…”
                                                     Д.Донцов
Проречисті тії читаю скрижаліНародних пісень. І надії, і жаліСвої тут народ положив у піснях,Лунає та мова у дрібних листах –І мертвії ті ватаги із могилиГоворять, торкаючи душу і сили,-Та речі в пустині німій гомонять,А люди живії мовчать!
Олена Пчілка
      Хто така Олена Пчілка?
Поетеса, автор прозових та драматичних творів, перекладач, науковець, фольклорист і етнограф, публіцист, видавець, активна громадська діячка.
Вродлива жінка, ніжна й мудра матір, яка виховала геніальну Лесю Українку, виплекала її талант.

                            Олена Пчілка
Якою перед вами постала
Олена Пчілка?

Нашим нащадкам доведеться
Оцінювати вашу щиру працю
Народною поговіркою:
«Родюча, як земля, а робоча – як бджола».
               Панас Мирний.
                                             З листа до Олени Пчілки
Олена Пчілка –      перша       журналістка       та  перша жінка -      академік
         Народилася 29 червня 1849 року в містечку Гадяч на Полтавщині в родині небагатого поміщика Петра Якимовича Драгоманова. Початкову освіту отримала вдома. Батьки прищепили їй любов до літератури, до укрїнської народної пісні, казки, обрядовості. В 1866 році закінчила київський «Зразковий пансіон шляхетних дівиць».

         Влітку 1868 року разом з чоловіком виїхали на Волинь до місця служби П. А. Косача у містечко Звягель (нині Новоград-Волинський), де записувала пісні, обряди, народні звичаї, збирала зразки народних вишивок. 25 лютого 1871 року тут народилася дочка Лариса, яка ввійшла в світову літературу як Леся Українка. Два сини й чотири дочки виростила сім'я Косачів.

Отож Олена Пчілка…
   Свій творчий шлях розпочала з перекладів поетичнихтворів Пушкіна та Лермонтова. В 1876 року вийшла друком у Києві її книжка «Український народний орнамент», яка принесла Олені Пчілці славу першого в Україні знавця цього виду народного мистецтва, в 1881 році вийшла збірка перекладів з Миколи Гоголя і з Олександра Пушкіна й Михайла Лєрмонтова «Українським дітям», видала своїм коштом «Співомовки» С. Руданського (1880).    З 1883 року почала друкувати вірші та оповідання у львівському журналі «Зоря», перша збірка поезій «Думки-мережанки» (1886). Одночасно брала діяльну участь у жіночому русі, в 1887році разом з Наталією Кобринською видала у Львові альманах «Перший Вінок».
           Псевдонім
  “Олена Пчілка – псевдонім, що мама придбала собі, як була ще зовсім молода. Тоді молоде подружжя ( наші батьки) жили в Звягелі на Волині, там часом Ольгу звуть Олена, а що мама дуже захопилася збиранням етнографічного матеріалу (вишивки, тканини), то батько наш казав, що вона як тая пчілка працює. Та й все життя мама любила пчіл – ці комахи подобались їй, як символ невсипущої праці для загалу. Мама, де жила довгий час, то заводила пасіку, хоча б 3-4 вулики, то не задля якоїсь там вигоди, просто їй подобалось спостерігати тую доцільну метушню комашок і сам буколічний вигляд вуликів” (Ізидора Косач).

     Виховання дітей
Як талановитий педагог, вона виховувала в дітях любов до рідної мови, пісні, природи.
Не визнавала звичайну школу, і, виробивши власну систему навчання, дала дочкам та синам перше уявлення про світову культуру. Усім своїм дітям ( а їх було шестеро – Михайло, Лариса(Леся), Ольга, Оксана, Микола, Ізидора) Косачі дарували тепло й турботу, дали гарну освіту й виховання  і молили Бога про їхнє щастя.
Олена Пчілка була вимогливою, але справедливою.
Вона привчала своїх дітей до ощадливості і в часі, і в коштах.

Найбільшим виховним чинником для дітей був приклад матері – її невсипуща працьовитість, патріотизм, ерудиція, її здатність на самопожертву заради громадського добра, її принциповість.

  Знайомі Олени Пчілки відзначали, що вона була надзвичайно привабливою жінкою. А дружина Івана Франка, схвильована її гостинністю та доброзичливістю, назвала першу найкращою жінкою у світі.

До найкращих творів належать:
Товаришки» (1887),
«Світло добра і любови» (1888),
«Соловйовий спів» (1889),
«За правдою» (1889),
«Артишоки» (1907),
«Півтора оселедця» (1908),
п'єса «Сужена не огужена» (1881),
п'єса «Світова річ» (1908).

               Досягнення
Створила осередок літературного і театрального руху на Волині.
Організувала першу українську бібліотеку, поставила декілька українських спектаклів у Луцьку.
Збирала вишивки та народні пісні.
Олена Пчілка мала композиторські здібності, дописала музику до народних слів “Без тебе, Олесю”, які стали народним романсом.
Виявляла неабиякі нахили до малювання, що передалися й Лесі (зберігся олійний волинський пейзаж її роботи
1890 рік
Її дім у Колодяжному став своєрідними волинськими Афінами:
тут збирався цвіт української інтелігенції.
Перший пам'ятник в Україні                    Олени Пчілки
Висновок
   Олена Пчілка була завжди вірною демократичним та гуманістичним ідеалам, стояла на позиціях реалізму і народності, своєю творчістю і громадською діяльністю прагнула служити справі розквіту української літератури і культури.
   "Я живу довго на світі. Пережила, можна сказати, стільки періодів нашої культури, і протягом тих пережитих часів знала так багато людей наших і чужих, що коли 6 я захотіла просто написати про всі взаємини свого життя, то вийшли б цілі томи", – написала Олена Пчілка.


title: Буква Ж

text:
Звуки [ж], [ж’];
буква Жж
Соколенко Олена Анатоліївна
вчитель початкових класів
Криворізька гімназія № 127
Назвіть всі вивчені букви
Назвіть букви на позначен-
ня голосних звуків, що поз-
начають твердість приго-
лосних
Назвіть букви на позначен-
ня голосних звуків, що поз-
начають м’якість приго-
лосних
Букви, що позначають
парні тверді та м’які
приголосні звуки
Букву, що позначає
приголосний м’який звук
Букву, що не позначає зву-
ків, а вказує на м’якість
 приголосного

л
л
у
а
и
і
я
Який звук позначає літера
 л у першому стовпчику,
 у другому стовпчику?

Додайте пропущені букви і
прочитайте скоромовку.
_кось  _ків
 сі_в мак,
 сі_в так,
 аби_к
Якось  Яків
 сіяв мак,
 сіяв так,
 абияк

– 0 = 0

– 0 – 0

– 0 –

жу
жо
жа
же
жі
уж
ож
аж
еж
іж

жуки
жаба
жито
жолуді
вужі
жа
жи
жо
жі
жу
Чи сподобалась вам
 подорож?
Попрацюйте по
букварю ст. 104
Молодці!


title: Іменник

text:
Іменник як частина мови: загальне значення, морфологічні ознаки, синтаксична роль.
Пригадаймо!
Який  розділ мовознавства  вивчає слова як частини мови?

Скільки є частин мови?

 Чи можемо ми їх поділити на групи? На які?

Які це самостійні частини мови? Скільки їх? Назвіть.

Які це службові? Скільки їх?Назвіть.

Вигук це самостійна чи службова частина мови?
Іменник — це самостiйна частина мови, що називає предмет та вiдповiдає на питання хто? що? Наприклад: стіл, учень, день, гроза,любов
Іменник! Він узяв собі на плечі
Велике діло – називати речі.
Морфологічні ознаки  іменника:
Іменники змінюються  за відмінками і числами, належать до певного роду.

Називний в.— хто? що?
Родовий в.— кого? чого?
Давальний в. —кому? чому?
Знахідний в. — кого? що?
Орудний в. — ким? чим?
Місцевий в. — на кому? на чому?
Кличний в. — іменники виступають звертанням.

Початкова форма іменника-називний відмінок однини,а для тих, що вживаються тільки в множині-називний відмінок множини

ЧислоОднина (заєць, хлопчик, зошит)Множина ( учениці, зірки, цукерки)
Рід
Чоловічий (батько,син, автобус, проспект)

Жіночий (мати, дочка, земля, хата)

Середній ( кошеня, маля, відро, печиво)

Слово – не горобець (підмет і присудок).Ми їли повидло зі слив (додаток і означення).Прийшли в двір (обставина).
Синтаксина роль

 У реченні іменник може бути будь-яким членом речення.

Цікавий факт!

Вправа «Зайве слово» Знайдіть у кожному рядку зайве слово та  обґрунтуйте свій вибір.1.Щастя,щасливчик,пощастило.2.Добро,добродійник,добрий.3. Крига, крижаний, крижина. 4. Спів, співати, співаки.5. Здоров′я, здоровий, оздоровниця

 Назвати іменники, вказати їх морфологічні ознаки.Це був чистий халамидник. Не було того дня,щоб хто – небудь не жалівся на Федька: там шибку з рогатки вибив; там синяка підбив своєму «закадишному»  другові; там перекинув діжку з дощовою водою,яку збирали з таким клопотом..  Спокій був його ворогом,з яким він боровся на кожному місці.

Знайдіть в реченні  іменники та визначте їх синтаксичну роль.1.Прилетіла ластівочка та й сіла на стріху. 2.З далекого краю лелеки летіли. 3.Хлоп'я у полі стежкою крокує.

- Яка частина мови називається іменником?- Як змінюються іменники? - Чи змінюється іменник за родами? - Яким членом речення може бути іменник?- Який відмінок є початковою формою іменника? -Яка роль іменників у нашому житті?

Продовжіть речення:Сьогодні на уроці я дізнався(-лась)…Мені було цікаво..Тепер я  можу…

 Домашнє завданняВипишіть з улюбленої казки 6 речень, визначте в них іменники, вкажіть їх морфологічні ознаки.


title: День української писемності

text:
   9 листопада –
День української писемності  та мови

 МОВА КОЖНОГО НАРОДУ-
 НЕПОВТОРНА І –   СВОЯ;
  В НІЙ ГРИМЛЯТЬ ГРОМИ В  НЕГОДУ,
  В  ТИШІ - ТРЕЛІ СОЛОВ‘Я

   НА  СВОЇЙ  ПРИРОДНІЙ     МОВІ
   І  ПОТОКИ  ГОМОНЯТЬ;
   ЗЕЛЕН-КЛЕНИ  У  ДІБРОВІ
   ПО-КЛЕНОВОМУ  ШУМЛЯТЬ,

 СОЛОВ‘ЇНУ,  БАРВІНКОВУ
 КОЛОСИСТУ- НА  ВІКИ -
 УКРАЇНСЬКУ РІДНУ МОВУ
 В  ДАР ДАЛИ МЕНІ
                                  БАТЬКИ

БЕРЕГТИ   ЇЇ,    ПЛЕКАТИ
   БУДУ ВСЮДИ   Й  ПОВСЯКЧАС,-
   БО  Ж  ЄДИНА – ТАК , ЯК  МАТИ,-
   МОВА  В  КОЖНОГО  ІЗ  НАС !
                                               В. Кучук

   “ Установити в Україні  День української писемності та мови, який буде відзначатися щорічно 9 листопада , в день  вшанування пам‘яті Преподобного Нестора –Літописця “
     Указ № 1/97 “Про        День української
   писемності та мови” від
                                        06.11.1997 р.
Преподобний Нестор-літописець

Українська мова-
державна мова України
Я так люблю, я так люблю тебе
Моя співуча українська мово!
В тобі шумить Полісся голубе,
І дужі хвилі гомонять Дніпрові!
                              М.Рильський
Походження української
писемності та мови

Кирило
Мефодій
кирилиця
глаголиця
Пересопницьке Євангеліє - визначна рукописна пам'ятка староукраїнської літературної мови й мистецтва, переклад євангелія так званою простою мовою, досить близькою до народної.        На Пересопницькому Євангеліє під час інавгурації присягали Президенти України Леонід Кравчук, Леонід Кучма , Віктор Ющенко, Віктор Янукович.

Найдавніша книга, яка збереглася в Україні –
«Апостол» -  видана у Львові у 1574 році
Т.Г.Шевченко – основоположник
новоукраїнської мови,
 яка згодом стала
сучасною літературною.
 І. Котляревський
“ Енеїда”
Сучасний український
алфавіт
ЛЮБІТЬ РІДНУ МОВУМова — краса спілкування, Мова — як сонце ясне, Мова — то предків надбання, Мова — багатство моє.Мова — то чиста криниця, Де б'є, мов сльоза, джерело, Мова — це наша світлиця, Вона як добірне зерно.Мова — державна перлина, Нею завжди дорожіть: Без мови немає країни — Мову, як матір, любіть!Ф. Пантов


Українська мова
2 клас
Закріплення знань про написання ненаголошених голосних [е], [и]
  в корені слова.
Вчитель початкових класів
Криворізької загальноосвітньої
школи № 72
Плачинта Ірина Василівна

Перевірка домашнього завдання
1 склад :
я, так
2 склади :
 гаї, шумлять, хмарки, біжать, чого, душі, моїй

3 склади: слухаю, весело
4 склади:
Милуюся, дивуюся

Каліграфічна хвилинка
Л  л  ли  ис  ст  оч  ок

вкрилася
зеленими
Відтворіть речення
Береза
листочками.

Робота з підручником ст.68, впр.158
Щоб з‘ясувати,яку букву (е) чи (и) писати в ненаголошеному складі, треба змінити слово або дібрати до нього спільнокореневе, щоб ненаноголошений звук став наголошеним:

 село - села, димар – дим.
'
'
'
'

Сніг розтає.           5       12
Настала весна.	6       12
Зеленіє листя.	      6       12

Читай - пиши

Фізкультхвилинка

Робота з підручником ст.68, впр.159

Запишіть слова в алфавітному
порядку,
позначте наголос.

ол…нь
   завдання
 чотирна…цять
шофер
одина…цять
в…разно

ол…нь
   завдання
 чотирна…цять
шофер
одина…цять
в…разно

е
д
д
и
'
'
'
'
'
'

Робота з індивідуальними картками

О
Л
М
Д
І
!
Ц
О

Домашнє завдання
ст. 69 Впр.161

http://www.youtube.com/watch?v=-g_NKI3zL4E  - гімнастика  для очей
http://educat.at.ua/load/zorovi_diktanti_2_klas_2_chastina/42-1-0-743  - зорові диктанти з тітонькою Совою
https://www.google.com.ua – анімаційні картинки
В презентації використані інтернет ресурси:

http://images.yandex.ua/yandsearch?tld=ua&p=27&text – анімації


title: Компетентність учителя словесника

text:
Інтерес виникає із цікавих предметів та занять.
І.Ф Гербарт
Компетентність вчителя словесності
Складова технологія уроку
                        Проведення уроків мови та літератури вимагає від учителя:
Психологічної готовності;
Ґрунтовної теоретичної та практичної підготовки;
Вміння швидко пристосовуватися до змін у перебігу уроку;
Раціонально розподіляти час;
Послідовно й логічно конструювати кожен з етапів уроку, мотивувати їх;
У співпраці та співтворчості з учнями досягати поставлених завдань.
Вчитель стає режисером, творцем уроку, а учні є співтворцями, співавторами уроку.
Компетентний – [лат.competens- відповідний, здібний]. Який має ґрунтовні знання в певній галузі; тямущий.
На шляху до успіху
Використання різних методів навчання
Найголовніші риси техн.,моделювання уроку
Сучасність
Оптимальність
Науковість
Використання ТЗН
Відтворення процесу навчання,його результат
Якісна і кількісна оцінка результату уроку

Навчання має бути приспособлене до індивідуалних потреб різних учнів.Від уроків, де в центрі уваги знаходиться вчитель, слід переходити до уроків, де учні самі доходять до висновків з допомогою вчителя.
Граматичні мікросхеми на уроках мови

Мнемоніка – це мистецтво запам’ятовування. Прикладом мнемонічного прийому може бути запам’ятовування  губних приголосних  (МаВПа БоФі).
Графічні мікросхеми як опори для запам’ятовування можна використовувати на всіх мовних рівнях
Наприклад
Мікросхема “Чергування”
Г     Ж    З
К    Ч      Ц
Х     Ш     С
Цю мікросхему ми можемо примінити до різних орфографічних правил.

Слово інтерактив означає взаємодіючий , тобто у підготовці до заняття і його проведення беруть участь учні.
Особливістю інтерактивного навчання на уроках літератури є випереджальні домашні завдання( вивчення біографії письменника, прочитання твору, підготовка відповідей на заздалегідь оголошені проблеми твору)
Під час читання тексту учні повинні робити закладки, виписувати цитати, тези, опрацьовувати наукову літературу з даної теми, аргументувати свої думки, робити певні висновки
Часто для вивчення творчості поета відводиться мало годин. Тому в таких випадках доцільно використовувати об’єднання учнів у малі групи.
Інтерактивні технології
Інтерактивні методи дають змогу
Полегшити процес засвоєння матеріалу
Активізувати навчальну діяльність учнів
Формулювати власну думку, аргументувати й дискутувати
Вчитися слухати іншу людину, прагнути до діалогу,поважати чужу думку
Налагоджувати конструктивні стосунки в групі,уникати конфліктів,шукати компроміси
Знаходити раціональні шляхи розв’язання проблем,формувати навички самостійної роботи, виконання творчих робіт

Переваги застосування ІКТ  на кожному конкретному уроці.
Відбувається економія часу як уроку, так і підготовки до нього; обсяг та технологічні можливості дозволяють будувати будь- які типи уроків та у більшому обсязі використовувати різні види навчальної діяльності учнів.
 Додаткові можливості наочності ( правила, ілюстрації, малюнки, схеми, різні типи завдань, відео – та аудіо ефекти)
Перерозподіл функцій вчителя за рахунок залучення можливостей ІКТ (повідомлення теми, мети може бути “передоручене” технічному засобу, наявна технічна база.)
Застосування ІКТ
Дають можливість вчителю показати різні точки зору на мовне явище, дію;
Дозволяють успішно керувати навчальною діяльністю учнів;
Враховувати різнорівневі можливості школярів;
Формувати риси творчої особистості.
Інноваційні методи:гронування, сенкант

Методи диференційованого навчання
Проектування – особливий вид інтелектуальної діяльності, спосіб планування, що пов'язує ідею з її втіленням.
Це діяльність, яка сприяє розвитку творчих здібностей учня, перетворює його на суб'єкт педагогічного процесу.
Під час проектної діяльності учні навчаються:
Планувати свою роботу;
Використовувати багато джерел інформації;
Самостійно відбирати й накопичувати матеріал;
Аналізувати факти;
Аргументувати думки.
Проектна технологія
Побільше писати власних текстів різних типів – роздумів, описів, розповідей, акцентуючи якість, а не кількість написаного.
Формувати теоретичні поняття в учнів та вміти застосовувати свої знання на практиці.
Вчити аналізувати поставлену проблему, давати свій варіант її бачення та розуміння.
Вміти логічно структурувати повідомлення, дотримуючись правил композиційної побудови тексту і відтворюючи всі її рівні.
Застосовувати знання з історії, літератури, мистецтва для написання грамотного, логічного, цікавого, оригінального за ходом думок власного тексту.

Підготовка дітей до написання власного висловлення
Людина, що не знає нічого, може навчитися; справа тільки в тому, щоб запалити в ній бажання вчитися.Д.Дідро
Вчитель Пологівської гімназії «Основа» Маркітан Л.В.


“Життя та творчість Миколи Вінграновського”
Проект на тему:
Підготували:
Учениці 11-А класу ЗОШ №36
Бабінська С. і Василевська Н.
Миколу Вінграновського небезпідставно називають першим серед рівних у колі поетів-шістдесятників. Він також прозаїк, режисер, сценарист, актор. Успішно пройшов творчу еволюцію від «планетарного пафосу» до «інтимного самозосередження», але не послабив пристрасті самовиразу. Його лірика часто асоціативна, оксиморонна, фантазійна. Автор багатьох поетичних збірок, повістей «Первінка», «Сіроманець», «Манюня», роману «Северин Наливайко» та ін. Твори М. Вінграновського перекладено багатьма мовами світу, він — лауреат Державної премії УРСР імені Т. Г. Шевченка та премії Фундації Антоновичів (США).
Перший серед рівних у колі шістдесятників
Життєвий і творчий шлях письменника
Микола Степанович Вінграновський народився 7 листопада 1936 р. у с. Бого-піль на Миколаївщині. По закінченні десятирічки (1955) Микола вступив до Київського інститутут театрального мистецтва. Саме в цей час О. Довженко формував свій курс у
Всесоюзному державному інституті кінематографії. Зустрівши цього талановитого степовика, він запросив його вчитися в Москву. Ще студентом він успішно зіграє головну роль у фільмі «Повість полум'яних літ»
З 1960 р. Вінграновський — режисер Київської кіностудії ім. О. П. Довженка. У його кінодоробку кілька знакових ролей. У несприятливих умовах для створення українського кіно вповні зреалізувати свій талант у цій галузі було надзвичайно складно. Інша річ література. Тут митець яскраво й усебічно виявив свій творчий дар.
Перші поетичні публікації М. Вінграновського з'явилися ще 1957 р. й 1958 р. Однак справжнім його дебютом стала велика добірка віршів у «Літературній газеті» 7 квітня 1961 р. Зініціював її П. Загребельний, як і наступні вибухові дебютні виступи І. Драча та Є. Гуцала. 1962 р. вийшла друком перша збірка поета «Атомні прелюди». Величезна духовна енергія слова, сила й щирість почуттів, дивовижно органічне злиття громадянського й особистого, минулого й сучасного — усе це одразу захопило читачів.

Я люблю тебе степом,
Дніпром і Тарасом,
Орлім небом в барвистості
хмарних споруд.
Я люблю твої рухи,
вчаровані часом,
І вологу, розтулену
музику губ.
З вірша “Не чіпай наші сиві минулі тривоги”
Разом зі збірками І. Драча й В. Симоненка «Атомні прелюди» стали головним І приводом бурхливої дискусії щодо появи нової поетичної генерації. На це і зреагувала тогочасна влада, яка бачила в їхній творчості приховане чи й явне дисидентство.

Перша відкрита сутичка відбулася 17 грудня 1962 р. на спеціально скликаній нараді-зустрічі творчої інтелігенції з керівництвом компартії республіки.
Тоді влада організувала масове «гнівне засудження» шістдесятників. Від їхнього середовища доручили виступити М. Вінграновському. Деталі виступу поет обговорив напередодні з І. Дзюбою й
 І. Драчем, до речі, на сам захід пішов у позиченому у В. Симоненка піджачку, бо свого не мав.
Одначе виступити поету не дали: «партійний і комсомольський актив» улаштував справжній гармидер у залі. Тоді М. Вінграновський прочитав свій вірш і зійшов із трибуни. Ось уривок із цього твору:
Ні! Цей народ із крові і землі
Я не піддам нікому і нізащо!
Він мій, він я, він — світ в моїм чолі.
Тому життя його і ймення
не пропащі...
Я — син його по крові, і кістках,
І по могилах, і по ідеалах.
Не вам з оскіпленими
душами в забралах
Його звеличувать
в фальшивих голосах.
Після цього влада організувала кампанію цькування шістдесятників.
Наступна збірка «Сто поезій» побачила світ 1967 р., уже після розгрому шістдесятницького руху. Попри несприятливі умови, митець намагається щиро говорити з читачем. Та помітно героїчні, патетичні інтонації поступаються місцем елегійним, журливим, медитативним нотам, розважливішим стає погляд на світ.
Даються взнаки життєве випробування, наближення зрілості.
У подальших книжках поет іде далі шляхом самозаглиблення, захоплення красою світу. Особливо вражає невелика збірочка «Губами теплими і оком золотим» (1984). У ній об'єднані в гармонійну цілість і картини чарівної природи, і спогади дитинства, й інтимна лірика, і казка, і гумор, і затамована жура.
Розквіт таланту поета засвідчила книжка «Цю жінку я люблю» (1990). Автор, стомлений галасливою метушнею суспільних конфліктів і зламів, намагається говорити з читачем насамперед про прекрасне, таємниче й вічне, про те, що дає сенс людському життю.
Чимала й прозова спадщина митця. У повістях «Первінка» розкривається моральне становлення особистості, «Сіроманець» — трагічний конфлікт цивілізації й природи, «Літо на Десні» — безпричинність справжньої доброти. Остання повість майстра «Манюня» — про звичайну сучасну людину, про подорож головного героя разом із кобилкою Манюнею, лошатком Орликом і цуциком Султанчиком на возі понад річкою Кодимою.
У романі «Северин Наливайко» - (1933) автор розкриває своє бачення трагічної й героїчної української історії, простежує її перегук із сьогоденням, із вічністю.

Письменник гідно й послідовно продовжив традицію свого вчителя О. Довженка. Його творчість —  це надпотужна енергетика мови, пристрасна патетичність думки, усеосяжний і культ краси. Мета творчості для М. Вінграновського — передати не правильне, а прекрасне, хай навіть нафантазоване, химерне, неправдоподібне. Українське слово постає в ньому шляхетним і вишуканим, летким і перевтільним, гнучким і улягливим, всією своєю природою спочутливим до найтонших нюансів думки й чуття. І водночас — воно в нього буває грізне, суворе, й лапідарне, і завжди ненапружено точне.
Минуло лише 9 років як не стало великої людини - Миколи Вінграновського, але його величезна творча спадщина навіки залишиться окрасою української культури, та одним з найяскравіших її здобутків.
Дякуємо за увагу!


title: Перевірка знань із мови(«Частини мови. Дієслово»)

text:
4 клас
Соколова Надія Ігорівна
Тести з теми “Дієслово”
Які часи дієслів ви знаєте?

Які часи дієслів ви знаєте?

Дієслово вказує на:
Укажи групу слів, яка складається тільки з дієслів неозначеної форми:
Вибери групу дієслів, які належать до І дієвідміни:
Встав пропущені букви в закінченнях дієслів. Визнач їх дієвідміну.
Від поданих іменників утвори дієслова в неозначеній формі дієслова:

Матеріали 1 варіанту взято з сайту annsite.at.ua.


title: Цікаві вправи з української мови 2клас.

text:
ЦІКАВІ ВПРАВИ
З УКРАЇНСЬКОЇ МОВИ
клас
ЗВУКИ. БУКВИ. СКЛАД. НАГОЛОС
- Хто скоріше промовить скоромовку? Якими звуками відрізняються слова лось і лис? А який звук однаковий?
На узліссі довелося наполохать Лесі лося.
Лось – у ліс,
а з лісу – лис.
- Відгадайте загадки. Відгадки запишіть парами.
Люблять нас усі збирати
після дощику в ліску.
А як букву Г відняти,
будем плавати в ставку.

На неї птах сідає,
вона його гойдає.
А Г на Б змінить –
звірятком стане вмить.
 Скільки букв в українському алфавіті? Яка буква не позначає звука?
 Зайчик запросив до себе гостей. А як їх розмістити по порядку? Запиши назви тварин у алфавітному порядку.
лисичка
їжачок
горобчик
сорока
півник
ведмідь
котик
мишеня
1
2
3
4
5
6
7
8
- Яким звуком відрізняються слова? Запишіть назви тварин, що починаються на букву К.
Кит у воді фонтан пускає,
кіт на лавочці дрімає.
- Пташки розтягнули слова на шматочки. Збери ці слова і запиши. Скільки у кожному слові складів?
У слові стільки складів, скільки голосних звуків.
- Запишіть назви пташок, поділяючи слова на склади. Які слова поділити на склади не можна? Чому?
   Синичка, ластівка, грак, сорока, півень, горобець, ворона, соловей, дрізд, дятел, фазан.
- Запишіть назви пташок, поділяючи слова на склади. Які слова поділити на склади не можна? Чому?
   Си-ни-чка, ла-стів-ка, грак, со-ро-ка, пі-вень, го-ро-бець, во-ро-на, со-ло-вей, дрізд, дя-тел, фа-зан.
- Прочитайте правильно речення. Що їх розрізняє?
На березі качка.
На березі шпак.
- Впізнайте слово за наголосом. Запишіть.
З
      Б
Д
Б
      С
К
…ОЛОТО  - …ОЛОТО
…ІНО - …ІНО

…ОЧКА - …ОЧКА

Б
З
С
К
Б
Д
- Спишіть речення і поставте правильно наголос у  однакових словах.
У понеділок на урок прийшли сорок сорок.
  Закривши замок на замок, король пішов
 у гості.
Брати хотіли брати багато грошей в тата.
Дорога дорога до рідного порогу.
Білочка збирає букви у слова,
не завжди все виходить – втомилась голова.
З білочкою разом до купи їх збери,
коли “один – багато”, спробуй, добери!
                багато                                                  один
           стебла                                  ст…бло
         землі                                    з…мля
         крила                                   кр…ло
         зерна                                    з…рно
         числа                                    ч…сло
         сестри                                  с…стра
МОЛОДЦІ!
Оформлення – ресурси Інтернету.


title: "Білий кінь Шептало"

text:
В. Дрозд
«Білий кінь Шептало»

Портфоліо письменника:
Прізвище при народженні:  Дрозд Володимир Григорович
Дата народження:   25 серпня 1939
Місце народження: с. Петрушин Чернігівської області
Дата смерті:  23 жовтня 2003р.
Місце смерті:	Київ
Національність:	українець
Мова творів:	українська
Рід діяльності:	письменник
Роки активності:	1959 –2003
Жанри: оповідання, новели, повісті

Перечитайте сторінки веселої автобіографії під назвою «Як я народився» чи в’язку небилиць із далекого минулого, чи фантастичне оповідання «Пігмаліон», чи, наприклад, притчу «Сонце», і перед вами відкриється багатобарвний, іронічно-химерний, парадоксально «зміщений» світ казкових образів і реальних проблем…
 Його звернення до умовно-символічних засобів відображення зумовлено прагнення поглибити й урізноманітнити аналіз соціально-морального стану сучасника.
                          М. Жулинський

«Син колгоспника з глухого поліського села» відразу після школи став журналістом у районній газеті, закінчив університет, доріс до відомого столичного письменника.

       Життя закоротке для щастя, а задовге для терпіння.
Народна мудрість

Епіграф до твору:
 ...сутеніє; раптом
на галявині - кінь – самотній.
            Р.М.Рільке

 Тема: розповідь про буденне життя коня Шептала.

Ідея: возвеличення гармонії, яка простежується у взаємостосунках людини із світом тварин.

Основна думка: людина і природа — взаємопов’язані, бо становлять єдине ціле.

Жанр: оповідання.
Проблематика:
-  людина в суспільстві;
-  свобода і неволя;
-  особистість і натовп;
-  дійсність і мрія.

Композиція:
Експозиція:  знайомство читача з конем.
Зав’язка: Степан з конем Шепталом  вирушив за зеленим харчем для свиней.
Кульмінація: Шептало на волі, насолодження нею.
Розв’язка: повернення коня додому.

Лейтмотив твору:
 краса природи належить тому, хто її розуміє, цінує, вшановує.

Головні герої оповідання«Білий кінь Шептало»:
кінь Шептало
конюх Степан
Шептало
Образи
покірний
роботящий
повага
 до Степана
здатність
 глибоко
критично
 мислити
любить волю
пишається
 своїм
 походженням
 і білим
 кольором
 шкіри
Степан
Образи
добрий
розуміє коней
всесильний
(для Шептала)
милостивий і злий
турботливий
невиразна
 зовнішність

Білий кінь:
Наші предки вірили в те, що колісницю Сонця возять білі коні. При арконському храмі пошановували білого коня, присвяченого Світовиду.
Кельтську богиню творення Епону часто зображували верхи на білому коні.
Отже, образ білого коня асоціюється з благородством, вищістю, обраністю.

Образ білого коня Шептала:
Образ білого коня Шептала — алегоричний. Він уособлює яскраву людську особистість, яка під впливом повсякденного життя втрачає свою індивідуальність, губить кращі риси свого характеру, пристосовується, починає діяти, «як усі».
Лише на мить вирвавшись із неволі, кінь відчув себе щасливим, але потім усе ж дійшов висновку, що краще бути покірним та слухняним під захистом сильнішого, надавати перевагу реальності, а не мрії.

 «Соціалізація душі» (виправдальні підстави для будь-якого стану) головного героя оповідання «Білий кінь Шептало».

Розбіжність між високою самооцінкою людини, гідної поваги, і її низькою соціальною роллю.

Соціальне становище через «батіг», «Степанову руку».

Під впливом соціуму зникає «самобуття» особистості, що, власне, й становить її елітарність, бо XX ст. не знає іншої еліти, крім людей, які в несприятливих соціальних обставинах залишилися собою.
       В.Дрозд

Тестове опитування:
1. Епіграфом до твору В. Дрозд обрав слова:
а) Е. Ремарка; б) Р. Рільке;  в) О. Пушкіна;
г) П. Загребельного.
2. Якої шкоди завдав підпасок коню?
а) Поранив ногу; б) вибив око; в) поранив шкіру на спині; г) обпік худобу.
3. Робота, яку недолюблював виконувати білий кінь:
а) перевозити гній; б) орати поле; в)  їздити до міста; г) катати малий дітей у святкові дні.

4. Якого кольору був Шептало, коли повернувся додому після вільної прогулянки?
а) Сірого; б) білого; в) вороного; г) чорного.
5. За Шепталову сваволю Степан називав його:
а) ледачим зіллям; б) старою клячею;
в) лиходієм; г) хитрим стрибунцем.
6. Мати білого коня працювала у:
а) селян, обробляючи землю; б) цирку, розважаючи публіку; в) фермера; г) лісника.

7. Вирвавшись на волю, кінь Шептало побіг:
а) до лісу; б) понад берегом річки, по мілинів;
в) вздовж проїжджої частини дороги; г) додому.
8. Стукіт копит коня порівнювався із:
а)  гуркотом на небі; б) рухом поїзда по залізничній колії; в) звуком дятла, який перебував на стовбурі дерева; г) музичним тактом.
 9. Предки Шептала:
а) були спортивними конями; б)  виступали в цирку; в) возили конів; г) брали участь у військових подіях.

10. На думку Шептала, головне, що дано білим коням, так це:
а) спритність; б) кмітливість; в) розум; г) вміння поводити себе з людиною.
11. Як білий кінь охарактеризував сам себе? Він був:
а) брикливим і жорстоким; б) байдужим до всього;
в) принциповим і водночас відповідальним;
г) покірним і роботящим.
12. Про що розповідала мати Шепталу, коли той був малим?
а) Важке коняче життя; б) дідів і прадідів; в) майбутню його красу, силу і велич; г) необхідність якісного харчування.