title: Мишеня і Олівець Аудіювання

text:
“ Мишеня і Олівець “

Аудіювання
3 клас
Підготувала
вчитель початкових класів
Попович Галина
с. Перегінське

Мишеня та Олівець
(казка)
    Жив-був у Володі на столі олівець. Одного разу, коли Володя вже спав, на стіл забралося Мишеня. Побачило Олівця, схопило його і потягло до своєї нори.
    - Відпусти мене, будь ласка! – попросив Олівець. – Навіщо я тобі? Я дерев’яний, мене не можна їсти.
    - Я тебе буду гризти! - сказало Мишеня. В мене чешуться зуби і я маю весь час що-небудь гризти. Ось так! - І Мишеня боляче вкусило Олівця.
    - Ой, - зойкнув Олівець. - Тоді дай мені можливість що-небудь намалювати востаннє, а потім роби що хочеш.
    - Добре, - погодилось Мишеня, - малюй! Але потім я тебе все одно погризу на дрібні кусочки.

Гірко зітхнув Олівець і намалював кружечок.
    - Це сир? - спитало Мишеня.
    - Може й сир, - сказав Олівець і намалював ще три маленьких кружечки.
    - Ну, звичайно, це сир, а це - дірки в ньому, - здогадалося Мишеня.
    - Можливо й дірочки, - погодився Олівець і намалював ще один великий круг.
    - Це яблуко! - запищало Мишеня.
    - Може бути і яблуко, - відповів Олівець і намалював ще декілька видовжених кружечків.
    - Я знаю - це сардельки! - закричало, облизуючись Мишеня. - Ну, закінчуй скоріше, у мене дуже чешуться зуби.

- Почекай хвилинку! - сказав Олівець.
 І коли він почав малювати кутики, Мишеня закричало:
    - Це схоже на ко....  Не малюй більше!Та Олівець вже намалював великі вуса...
    - Та це ж справжній кіт! - пискнуло налякане Мишеня. - Рятуйте! - і кинулося до своєї нори.
З того часу Мишеня звідти не показує свого носа. А Олівець у Володі досі живе, тільки став трішки меншим.
    І ти своїм олівцем спробуй намалювати такого кота на страх мишам.
											(243 слова)

 Де жив Олівець?
а) У портфелі.
б) У пеналі.
в) У Володі на столі.

2. Хто забрав Олівця?
а) Мишеня.
б) Володя.
в) Сусід по парті.

3. З яким чарівним словом
звернувся Олівець
до Мишеняти?
а) Прошу.
б) Будь ласка.
В) Благаю.

4. Чому мишеня хотіло
погризти Олівець?
а) Бо було голодне.
б) Бо в нього дуже чесалися зуби.
в) Бо хотіло погризти.

5. В якій послідовності
уявлялися Мишеняті
зображувані Олівцем предмети?
а) Сир, сардельки, яблуко, кіт.
б) Яблуко, сир, сардельки, кіт.
в) Сир, яблуко, сардельки, кіт.

6. Яка головна думка казки?
а) Не бери чужого.
б) Хто мудріший, в того й сила.
в) Вчись малювати.

Молодці!

Шаблон - http://freeppt.ru/load/60_detskikh_fonov_v_linejku/1-1-0-268

 Мишеня - http://allforchildren.com.ua/draw51.htm
Олівець - http://www.liveinternet.ru/users/semenova_irina/post286439832/


title: ми українці

text:
Тема: значення мови в нашому житті.
Місце і роль української мови
в Українській державі.
Мета: подати учням відомості про значення мови в житті суспільства;  дати учням поняття про мову як систему виражальних засобів і мовлення; розвивати усне й писемне мовлення, збагачувати активний словниковий запас; виховувати в учнів пізнавальний інтерес до української мови та поглиблювати знання про неї.
Епіграф
Тебе у спадок віддали меніМої батьки і предки невідомі,Що гинули за тебе на вогні.Так не засни в запиленому томі,В наткнутій коленкоровій труні —Дзвени в моїм і правнуковім домі                               Д. Павличко
Панас Мирний писав:
«Найбільше й найдорожче багатство кожного народу – це його мова. Мова – така ж жива істота, як і народ, що її витворив».
Фізична хвилинка (1-2хв)
-        Долоньки-ладусі,
Де були?
-        В бабусі.
-        Долоньки-ладусі, що робили в неї всі?
-        Бабусю вітали.
(Вітають ручками)
-        В хаті підмітали.
(Підмітають)
Дрова рубали.
(Рубають)
-        Квіти поливали.
(Поливають)
-        Яблука зривали.
(Зривають)
-        Стіни фарбували.
(Фарбують)
-         Їсти готували.
(Розмішують)
-        Вечеряли.
(Їдять)
-        І спали.  (Сплять)

— Поясніть значення слова «скарб».
— Як ви розумієте вислів «Державною мовою в Україні є українська мова»?
— Який документ засвідчує державність української мови?
— Поясніть значення слова «конституція».
— Де, крім України, ще можна почути українську мову?
— Чому люди, які живуть далеко за межами України, знають, вивчають і говорять українською мовою?
— Які мови ви знаєте чи вивчаєте?

 Домашнє завдання
Вивчити теоретичний матеріал § 1;
Виконати вправу № 8;
Виконати вправу № 7;
Скласти твір-мініатюру «Значення мови в нашому житті».

Яке значення мови в суспільстві?
У чому виявляється багатство української мови?
Що зумовлює милозвучність української мови?
Як висловлюються відомі діячі культури про українську мову?


title: Золота Шевченкіана Гусятинщини

text:
Благословенна най буде година,
І тая хата, і село,
Що Україні принесло
З великих найбільшого сина…
Б. Лепкий
( “ Краківські вісті ” 10 березня 1940р. )
ГУСЯТИНЩИНА
історичний зв'язок
мистецькі джерела
генеалогічні корені
Золота Шевченкіана Гусятинщини
Д. Лукіянович
І. Пулюй
Б. Лепкий
І. Бандурка
Д. Січинський
Д. Макогон
В. Бардачевський
Богдан Лепкий
( 02.11.1872, с. Крогулець, Гусятинський р-н, Тернопільська обл.)
Видатний діяч української культури, відомий поет-лірик, прозаїк-белетрист, автор емігрантського гімну.
Один із найбільших на Західній Україні шевченкознавців

1902 р. – під псевдонімом Ярослав Марченко видав сценічний пролог “ На Тарасовій могилі ”
 1918 р. – видав брошуру про Кобзаря та його творчість
 1919-1920 рр. – підготував до друку зібрання творів Т. Шевченка у п'яти томах
 перекладав вірші Тараса Шевченка польською мовою
 намалював декілька варіантів портретів Тараса Шевченка (збереглися в краківському архіві)

Два суттєвих штрихи:

 у березні 1914 року серед почесних гостей на шевченківському вечорі у Кракові були В. І. Ленін і Б. С. Лепкий;
 7 липня 1917 року Богдан Лепкий виступив на концерті у Відні на честь Тараса Шевченка. Тоді ця промова вийшла окремою брошурою під назвою “ Прийди до нас ”.
Денис Січинський
( 1865 , с. Клювинці, Гусятинський р-н,  Тернопілька обл.)
Український композитор, хоровий диригент, перший професор музики у Галичині, музично-громадський діяч, педагог. Автор музики до пісні “ Мир вам, браття, всі приносим ” на вірші о. І. Гулашевича, який у 1848 році Головна Руська Рада прийняла за гімн галичан-русинів.
 жанр сольової пісні займає найважливіше місце у творчості Січинського. Початком у цьому жанрі було звернення до історичної тематики. Ще у 1888 році виникла пісня “ У гаю, гаю ” на текст з “Гайдамаків” Тараса Шевченка.

 та найбільш цінним є внесок Січинського у вокальний жанр. Почавши від хорових обробок народних пісень, композитор поступово переходить до написання цілої низки хорових мініатюр на тексти Т. Г. Шевченка ( найоригінальніша кантата “ Лічу в неволі ” (1902р.) )
Іван Бандурка
 1954, с. Яблунів, Гусятинський р-н, Тернопільська обл.

Український публіцист, літератор, педагог, громадський діяч. Член НСЖУ (1995р.)
У публіцистичному нарисі “ Тарас Шевченко й козацтво ” досліджує факти з життя й боротьби нашого земляка Северина Наливайка у творчості Т. Г. Шевченка.

 вперше Тарас Шевченко звертається до образу Северина Наливайка в поемі “ Тарасова ніч ” ( вперше опублікована у “ Кобзарі ” 1840 р.);
    Потім образ Наливайка зустрічаємо в поемі “ Гайдамаки ” 1841р.;
 трагедії “ Никита Гайдай ”;
 драмі “ Назар Стодоля ”;
 поезії “ У неділеньку, у святую ” (де Кобзар змалював картину обрання Наливайка гетьманом)

Свої рядки в Шевченкіану Гусятинщини вписали:
“ Просвітні листки ” накладом Товариства
 “ Просвіта ” з друкарні Наукового товариства імені Тараса Шевченка 1914р.

Василь Тимофійович Шкробот приїхав головлікарем в Гусятин у 1946 році. За 13 років керована ним лікарня виросла в одну з кращих у республіці. Про це свідчать документи.
Дорогою на Європейську Говерлу  				щасливого життя


Шевченкова"Катерина" у мистецтві слова й пензля
Картина “Катерина”, 1842
Про створення цієї картини Т. Г. Шевченко повідомляє в листі від 25 січня 1843 року до Г. С. Тарновського:

«...Я намалював Катерину в той час, як вона попрощалася з своїм москаликом і вертається в село, у царині під куренем дідусь сидить, ложечки собі струже і сумно дивиться на Катерину, а вона, сердешна, тіль не плаче..., а москаль дере собі, тільки курява ляга; собачка ще поганенька доганя його та нібито гавкає. По однім боці могила, на могилі вітряк, а там тільки степ мріє. Отака моя картина.»

Т.Г.Шевченко. «Катерина».
 Відтворення картини в рисунку. Фрагмент
Т.Г.Шевченко. Голова Катерини.
Фрагмент картини «Катерина»
Поема «Катерина»
уперше була надрукована в «Кобзарі» 1840 р.
Доки буде жити Україна
В теплім хлібі, в барвних снах дітей —
Йтиме білим полем Катерина
З немовлям, притнутим до грудей.
Освятивши невимовним болем
Все прийдешнє, кожну нашу мить,
Йде вона, і мов велике коло,
Біле небо навздогін летить.
Про дівочу цноту, про калину
Не співай, поете, не квили,
Бо йде сьогодні Катерина
Тим шляхом, що наші кревні йшли...
                      Л. Кисельов. «Катерина»

За спогадами І. М. Сошенка
(записаними М. К. Чалим),
Шевченко працював
над поемою під час
їхнього спільного
 проживання
з 24 листопада 1838 р.
 до 18 лютого 1839 р.
на Васильєвському острові
 у Петербурзі
(будинок № 47 на четвертій
 лінії):Шевченко «то співає,
то пише собі щось та все
до мене пристає:
 „А послухай, Соха, чи
воно так до ладу буде?“
Та й почне читать свою
„Катерину“

Поема «Катерина» — перший твір,
у якому поет звернувся до теми жінки-покритки і ширше – жінки-матері.
Ця тема стала наскрізною в подальшій  поетичній і прозовій творчості Т Шевченка («Слепая»,
«Відьма», «Наймичка»).
Жанр: ліро-епічна соціально-побутова поема, у якій гостро поставлені проблеми  соціальної нерівності і трагічної долі селянки.
Для головної героїні “чужими” людьми стали навіть батько та мати, які вигнали її з дому, коли дізналися про те, що в неї повинна народитися дитина.
 Вони не змогли піти всупереч громадській думці  і вчинили у дусі традицій.

Особливістю сюжету поеми є
підбір надзвичайно гострих
драматичних ситуацій, завдяки чому стисло і водночас
глибоко розкриваються характери персонажів.
Композиція
вступ-звернення до дівчат-селянок
любовний епізод і народження нешлюбного сина
вигнання зганьбленої з дому
поневіряння її на чужині
випадкова зустріч з Іваном і самогубство героїні

Велику роль у “Катерині” відіграють ліричні відступи,завдяки яким громадянська схвильованість поета
мимоволі передається читачам.
Катерино, серце моє!
Лишенько з тобою!
Де ти в світі подінешся
З малим сиротою?
Хто спитає, привітає
Без милого в світі?
Батько, мати - чужі люде,
Тяжко з ними жити!
Отаке-то на сім світі
Роблять людям люде!
Того в'яжуть, того ріжуть,
Той сам себе губить...
А за віщо? Святий знає.
Світ, бачся, широкий,
Та нема де прихилитись
В світі одиноким.
Тому доля запродала
Од краю до краю,
А другому оставила
Те, де заховають.
Де ж ті люде, де ж ті добрі,
Що серце збиралось
З ними жити, їх любити?
Пропали, пропали!

Єсть на світі доля,
А хто її знає?
Єсть на світі воля,
А хто її має?
Єсть люде на світі -
Сріблом-злотом сяють,
Здається, панують,
А долі не знають, -
Ні долі, ні волі!
З нудьгою та з горем
Жупан надівають,
А плакати - сором.
Возьміть срібло-злото
Та будьте багаті,
А я візьму сльози -
Лихо виливати;
Затоплю недолю
Дрібними сльозами,
Затопчу неволю
Босими ногами!
Тоді я веселий,
Тоді я багатий,
Як буде серденько
По волі гуляти!

Пейзажі, якими Т. Шевченко
підкреслює психологічні
стани героїв
Реве, стогне хуртовина,
Котить, верне полем;
Стоїть Катря серед поля,
Дала сльозам волю.
Утомилась заверюха,
Де-де позіхає;
Ще б плакала Катерина,
Та сліз більш немає.
Подивилась на дитину:
Умите сльозою,
Червоніє, як квіточка
Вранці під росою.
Усміхнулась Катерина,
Тяжко усміхнулась:
Коло серця - як гадина
Чорна повернулась.
Кругом мовчки подивилась;
Бачить - ліс чорніє,
А під лісом, край дороги,
Либонь, курінь мріє.

Тернистий шлях  Катерини почався
від порога батьківської хати

Реве, стогне хуртовина,
Котить, верне полем;
Стоїть Катря серед поля,
Дала сльозам волю.
Утомилась заверюха,
Де-де позіхає;
Ще б плакала Катерина,
Та сліз більш немає.
Подивилась на дитину:
Умите сльозою,
Червоніє, як квіточка
Вранці під росою.
Усміхнулась Катерина,
Тяжко усміхнулась:
Коло серця - як гадина
Чорна повернулась.
Кругом мовчки подивилась;
Бачить - ліс чорніє,
А під лісом, край дороги,
Либонь, курінь мріє.
А привела хресна дорога героїню…
Кричать сови, спить діброва,
 Зіроньки сіяють,
 Понад шляхом, щирицею,
 Ховрашки гуляють.
 Спочивають добрі люде,
 Що кого втомило:
 Кого — щастя, кого — сльози,
 Все нічка покрила.
 Всіх покрила темнісінька,
 Як діточок мати;
 Де ж Катрусю пригорнула:
 Чи в лісі, чи в хаті?
 Чи на полі під копою
 Сина забавляє,
 Чи в діброві з-під колоди
 Вовка виглядає?
“Постривай же, мій голубе!
 Дивись — я не плачу.
 Ти не пізнав мене, Йване?
 Серце, подивися,
 Їй же богу, я Катруся!”
 “Дура, отвяжися!
 Возьмите прочь безумную!”
 “Боже мій! Іване!
 І ти мене покидаєш?
 А ти ж присягався!”
 “Возьмите прочь! Что ж вы стали?
 “Кого? мене взяти?
 За що ж, скажи, мій голубе?
 Кому хоч оддати
 Свою Катрю, що до тебе
 В садочок ходила,
 Свою Катрю, що для тебе
 Сина породила?
Джерело твору – саме життя.
 За словами І.Франка, Шевченко показав
«деморалізаційний вплив московської
солдатчини на український селянський люд».
А тому, тому на світі,
Що йому зосталось,
 Кого батько і не бачив,
 Мати одцуралась?
 Що зосталось байстрюкові?
 Хто з ним заговорить?
 Ні родини, ні хатини;
 Шляхи, піски, горе…
 Панське личко, чорні брови..
 Нащо? Щоб пізнали!
 Змальовала, не сховала…
 Бодай полиняли!
Презентацію створила
Губська Ольга Володимирівна,
вчитель української мови і літератури

           Використана література
 1. Ткачук М. Українська література.Підручник для 9 класу.- Київ.: Освіта, 2009.
2. Інтернет-ресурси:
 а)litopys.org.ua/shevchenko;
б)www.t-shevchenko.name/ru;
в)ru.wikipedia.org/wiki.


title: " Володимир Підпалий "Тиха елегія", "Запросини""

text:
 “Атмосфера справжньої родини”
* 1963 року вийшла перша збірка «Зелена гілка», роком пізніше —"Повесіння
* Збірка «В дорогу — за ластівками» (1968)
*«Вишневий світ» (1970),
*посмертно — «Сині троянди» (1979), *«Поезії» (1986),
*«Пішов в дорогу за ластівками» (1992).
  “ В. Підпалий- художник лицарських чеснот”
( Евген Гуцало)

“ Після нього залишилося
світло,яке ми всі зараз відчуваємо”
( Ліна Костенко)

  Ф. Гуменюк Моя УкраїнаЧи відображає ілюстрація глибинний зміст поезії?
“Запросини”
Тема:
зображення оптимістичного настрою ліричного героя при виборі првильного власного життєвого шляху.
Ідея:
заклик до активного руху шляхами життя
Жанр:
Філософська лірика

Художні засоби твору
Повтори
Епітети
Риторичні оклики
Метафори
“ Яким я вбачаю свій життєвий шлях?”


title: Нарізування скріплювальних різьб

text:
Презентація
Навчальних елементів
до теми:
„Нарізування скріплювальних різьб”

Виконала майстер виробничого навчання ВПУ-27:
Лежнюк Галина Василівна
Тема:„Нарізування скріплювальних різьб ”
„ Нарізування різьб плашками”

     Пропоновані навчальні елементи розраховані на самостійну, творчу діяльність учнів і допоможуть тим, хто хоче підвищити рівень знань з виробничого навчання, правильно та системно організувати самостійну роботу, вивчати самостійно послідовність виконання елементів нарізування різьб плашками. Майстер матиме можливість  організувати самостійну індивідуальну  роботу учнів на дому, скоригувати діяльність, спрямовану на усунення виявлених прогалин в знаннях учнів на вступних інструктажах виробничого навчання. Учні зможуть ефективно проконтролювати рівень своєї практичної підготовки. Подані  навчальні елементи є своєрідним  накопиченням знань, яким майстер і учень можуть  користуватися  залежно від конкретних умов, поставленої мети, можливостей окремих учнів і навчальної групи. Вони допоможуть майстру і учню знайти можливості більш якісної підготовки з вивчення даної теми.

Анотація

Нарізування різьб плашками
Підготувати робоче місце токаря
для виконання трудових прийомів
згідно вимог охорони праці і
техніки безпеки
Нарізування різьб плашками
Підготувати та перевірити ріжучий інструмент та пристосування для виконання трудових прийомів:
 різець прохідний відігнутий, різець прохідний упорний, відрізний, плашку, плашкотримач.

Нарізування різьб плашками
Підготувати контрольно-вимірювальний інструмент:
штангенциркуль ШЦ – I,
різьбовий калібр, калібр - кільця
Нарізування різьб плашками
Встановити заготовку в трьохкулачковому самоцентруючому
патроні на довжину необхідну для обробки
 ( але не перевищувати 2-3 діаметри заготовки
для обробки без обертового центру )

Нарізування різьб плашками
Встановити різці необхідні для виконання
трудових прийомів з підготовки поверхні
 під нарізування різьби плашкою

Нарізування різьб плашками
Встановити в позицію прохідний упорний різець для обробки поверхні під різьбу плашкою, підвести його до заготовки
Нарізування різьб плашками
Встановити необхідні оберти заготовки
 та необхідну подачу

Нарізування різьб плашками
Проточити заготовку діаметром під
різьбу М20: 19,7 – 19,8 мм на довжину 30 мм

Нарізування різьб плашками
Відвести різець від заготовки
Нарізування різьб плашками
Встановити в позицію прохідний відігнутий
різець та обробити фаску згідно креслення 3х45˚

Нарізування різьб плашками
Відвести різець від заготовки

Нарізування різьб плашками
Встановити мінімальні оберти для нарізування різьби плашкою
Нарізування різьб плашками
Встановити плашку в плашкотримач, закріпивши
її всіма п’ятьма кріпильними гвинтами.
Перевірити кріплення рукояток плашкотримача.

Нарізування різьб плашками
Встановити плашку з плашкотримачем на верстаті
 таким чином щоб заборна частина плашки була на
фасці заготовки, з іншого боку підпиралась піноллю
 задньої бабки, а ручка плашкотримача лежала на підставці,
яка закріплена в різцетримачеві.

Нарізування різьб плашками
Включити оберти, підтиснути піноль, щоб плашка почала процес нарізування різьби.
Нарізування різьб плашками
Виконувати процес нарізування різьби
плашкою, слідкуючи за переміщенням
ручки плашкотримача по підставці

Нарізування різьб плашками
Виконати процес нарізування різьби на
необхідну довжину ( в даному випадку 20 мм )
Нарізування різьб плашками
Включити зворотні оберти та вивести плашку з різьби напряму або підтримуючи за ручки плашкотримача
Нарізування різьб плашками
Зупинити верстат та оглянути різьбову
 поверхню візуально

Нарізування різьб плашками
Перевірити крок різьби різьбовим шаблоном,
звіритися з кресленням та з довідником в
разі необхідності
Нарізування різьб плашками
Перевірити різьбову поверхню різьбовими калібр – кільцями, спочатку прохідним (воно повинно нагвинчуватися на всю довжину різьби)
Нарізування різьб плашками
Перевірити різьбову поверхню різьбовим
калібр – кільцем непрохідним, воно повинно
нагвинчуватись на 2 – 3 витка різьби
Нарізування різьб плашками
Перевірити довжину
 Різьби глибиноміром штангенциркуля
ШЦ – I


title: Числівник у мові

text:
Урок української мови             6 клас
                                                   Робота з текстом
Число сім у стародавньому світі вважалося містичним, а подекуди і священним (так само ,як три, дев’ять, тринадцять у різних народів). Пов’язано це з тим, що здавна людям були відомі сім рухомих небесних тіл, які вони навчилися спостерігати (Сонце, Місяць і п’ять планет) і яким приписували таємничий вплив на долю кожного. Сім відігравало значну роль і в місячному календарі. Місяць у ньому має двадцять вісім днів, ділиться на чотири фази по сім днів кожна; останній – сьомий - день фази був святом, вважався небезпечним для різних робіт.
Тема уроку. Числівник як частина мови. Загальне значення,
 морфологічні ознаки, синтаксична роль числівників
Сьогодні на уроці я хочу повторити…,  вивчити …, розвивати …
і збагачувати …  для того, щоб …

Чи можна вважати цей пейзаж чудом?
                            Тлумачний  словничок
Чудо – 1. За релігійними уявленнями - надприродне
 явище, викликане божественними силами;
щось надприродне.
2. (Переносне). Щось видатне, гідне подиву (явище,
 предмет, подія).
Тема висловлювань.
  Сім чудес світу
Сім чудес світу не охоплювали усіх архітектурних “див”
Стародавньої Греції і Єгипту,безперечно , їх було значно
більше. Проте спроби назвати восьме чудо світу так і
залишилися спробами. Тому вислів “восьме чудо світу”
 вживається тоді, коли ми щось хочемо звеличити,
піднести над рівнем пересічного.
Статуя Зевса
Єгипетські піраміди
Колос  Родоський
Храм Артеміди
Александрійський маяк
Висячі сади Семіраміди
гробниця царя
Мавзола
Числівник — це повнозначна змінна частина мови, яка позначає число, кількість предметів або їхній порядок  при лічбі й відповідає на питання:
скільки?
 котрий?
 За  значенням  і граматичними  ознаками        числівники  поділяються  на :
Кількісні
називають узагальнене число або кількість однорідних предметів при лічбі й відповідають на питання скільки?:
вісім, тридцять п'ять,  шестеро, дві треті.
Порядкові
 називають порядок предметів при лічбі й відповідають на питання котрий? котра? котре? котрі?
перший будинок, восьме чудо світу,  мільйонний житель.
      Морфологічні  ознаки

Кількісні числівники
змінюються за відмінками , не
мають категорії роду та числа.
  Виняток становлять:
•   числівник один, який
змінюється за родами й числами
(один день, одна дівчина  ) ;
•   числівники нуль, тисяча,
мільйон, мільярд належать до
певного роду й змінюються за числами.
Порядкові числівники змінюються за родами, числами і відмінками  як прикметники, їхні граматичні форми залежать від форм іменників, з якими вони узгоджуються: перший урок, перша оцінка, перші кроки; з першою оцінкою, у першому завданні.
Початкова  форма  числівника

для кількісних

для порядкових
називний  відмінок
- сто, десять, три
чоловічий рід, називний відмінок однини
- сотий, десятий, третій
Синтаксична  роль  кількісних числівників
Кількісні числівники можуть виступати в ролі різних членів речення, але найчастіше:

•   підмета:

•  додатка

До даху уступами піднімалися  шість  рядів цегляних арок.

Сьогодні ми познайомимося з сімома чудесами світу.
Піраміда Хеопса побудована близько п’яти
тисяч  років тому в Єгипті.
•   обставини:

                Синтаксична роль           порядкових   числівників
Порядкові числівники, як правило, виступають у реченні:
•   означенням:

•  зрідка обставиною:

Друге чудо  світу – висячі сади Семіраміди.

Висячі сади були створені
 за наказом царя Навуходоносора  у шостому столітті до нашої ери для
дружини Семіраміди.

Розряди числівників за будовою
Підсумуємо вивчене, складемо схему - опору
Числівник
Кількісні
Порядкові

кількість ,
  порядок при
лічбі

вісім                  змінюється   за           восьмий
    В.                                                                     Р.,Ч., В.

              два           ПРОСТІ                 другий
двадцять два      СКЛАДЕНІ        двадцять
                                                              другий
         двадцять         СКЛАДНІ            двадцятий

Скільки?
Котрий ?
Котра ?
Котре ?
Котрі?
                    Порівняй :   роль числівників у мовленні
До наших днів дійшло лише одне із семи чудес світу – піраміди -гробниці давніх єгипетських царів-фараонів. Найбільша з них  - піраміда фараона Хеопса, висота якої біля ста сорока семи метрів, побудована близько п’яти тисяч років тому в Єгипті. Лише на два метри нижча піраміда Хефрена. Цьому фараону здалося, що його гробниця недостатньо висока, і він наказав поставити біля неї кам’яного сторожа - Сфінкса, у якого обличчя людини, а тіло лева. Образ Сфінкса , мудрого - як людина і сильного – як лев, наводив на людей страх.

Фразеологічний лабіринт
Одне із семи чудес світу
(щось прекрасне, гідне
сильного подиву)
Я бачив восьме чудо світу
(жартома  про незвичайне явище)
Відчувати себе на сьомому небі
(відчувати себе веселим,
 задоволеним, щасливим)
У мовленні числівники виконують                         дві функції:
Інформативну (повідомляють про кількість чогось)- вживаються у висловлюваннях усіх стилів, а найчастіше -наукового, офіційно-ділового, публіцистичного.

Експресивну (надають образності, виразності) –у висловлюваннях розмовного й художнього стилів
( входять до фразеологізмів, прислів’їв).

Вибірковий диктант
Друге чудо  світу – висячі сади Семіраміди. Знаходилось воно  в
найбільшому і найбагатшому місті Вавилоні. Висячі сади були створені
 за наказом царя Навуходоносора у шостому столітті до нашої ери для
дружини Семіраміди. Цариця сумувала за лісами своєї батьківщини
Мідії, і цар звелів виростити сад на плоскому даху вежі , яка піднімалася
на висоту шестиповерхового будинку. До даху уступами піднімалися
шість рядів цегляних арок. На кожному з них  була насипана земля і буяв
сад. День і ніч раби кошиками носили землю для саду , а потім щодня
піднімали на верх башти в шкіряних відрах воду з Євфрату, щоб добре
росли висячі сади Семіраміди.

У нашій мові в переносному значенні
вислів “висячі сади Семіраміди”
означає щось прекрасне , грандіозне,
величне.
“Перевтілення”
Храм грецької богині Артеміди у місті Ефесі , у Малій Азії,
вважався  3 чудом світу. Будувався він із мармуру майже
120 років. І був завершений біля 550 року до нашої ери.
Храм славився  вишуканістю форм і багатством оздоб, його
прикрашав славетний скульптор Праксітель. У 356 році до
 нашої ери храм спалив Герострат, швець з Ефесу, який хотів
прославитися  будь-якою ціною.

З тих часів дійшов вислів
“геростратова слава”,
що означає “ганебна слава”
Артеміда-завжди юна богиня
полювання, богиня родючості,
 покровителька всього живого
 на Землі
Робота в парах
    Четверте чудо світу - статуя бога Зевса в його святині в Олімпії. Вона була
 дерев’яною, а зверху прикрашена золотом і слоновою кісткою. Зробив
 її славетний грецький скульптор Фідій більше двох тисяч років тому у
п’ятому столітті до нашої ери. Величезний чотирнадцятиметровий Зевс -
верховний бог давніх греків - сидів на троні  із золота, чорного дерева і
дорогоцінного каміння. Голову його прикрашав вінок із оливкових гілок -
знак миролюбства грізного бога. Фідій наділив Зевса людським
благородством. Його обличчя, обрамлене бородою і волоссям, було не
 тільки строгим, але і добрим . Здавалось, що він зараз посміхнеться,
підніметься з трону і розправить могутні плечі.
     Статуя проіснувала кілька десятиліть і загинула від пожежі.
Треба розрізняти числівники й інші частини мови, які мають теж числове лексичне значення:
•    іменники (що?):
двійка, трійка, п'ятірка, десяток, сотня ;
•    прикметники (який?):
поодинокий, подвійний,  дводенний, восьмирічний, одинадцятиповерховий;
•    дієслова (що зробити?): подвоїти, потроїти;
•    форма дієслова — дієприкметник (який?):
подвоєний, потроєний;
•    прислівник (як?):
утроє,  тричі, по-третє, натроє.
Запам’ятайте  !
                           1.  Сімка,семеро, сімдесят, сімсот,
                             сімнадцять

2.  Десятиповерховий, десять, десятий , десятитисячний .

3.  Вдруге, вдвоє, надвоє, двоє, вдвох.

4.   Обоє, обидва, два,  двоє, двічі.

5. П'ятірка,  п'ять, п'ятий,п'ятеро,
 п'ятсот.
                      Знайдіть "зайве"
         Вибірково-розподільний диктант
У Малій Азії , у столиці невеликого царства – Галікарнасі ( сучасна Турція)
 знаходилося  п’яте чудо світу - чудова гробниця , побудована для царя
Мавзола його вдовою Артемісією  у  триста п’ятдесят першому році до нашої
ери. Ця споруда складалася із трьох ярусів: перший - оточувала смуга
рельєфу із білого мармуру, другий – утворювала струнка мармурова
колонада висотою одинадцять метрів, а третій - пірамідальний дах із мармуру.
         На вершині споруди - четверо коней , запряжені в колісницю, якою
управляють мармурові Мавзол та Артемісія. Проіснувала споруда до
п’ятнадцятого століття, коли її зруйнували у тисяча чотириста дев’яносто
 четвертому, щоб використати матеріал для побудови фортеці.
         Статуї Мавзола та його дружини, а також інші прикраси мавзолею
зберігаються  у Британському музеї в Лондоні.
З тих часів монументальні споруди для поховання
визначних історичних осіб звуть мавзолеями.
Слово не стало крилатим, але перейшло
з розряду власних назв у загальні.
Орфоепічна хвилинка
       Шостим чудом світу вважався Колос Родоський (велетенська статуя на
острові Родос у Середземному морі).
       У третьому столітті до нашої ери на острів Родос напав полководець
Деметрій. Але подолати вільнолюбний народ йому не вдалося. На пам’ять
 про успішну оборону родосці вирішили встановити найбільшу статую на
світі.
       На торговій площі між морем і міською брамою стояв бронзовий
юнак, висотою тридцять шість метрів. Його могутні плечі були трохи
розставлені, долоня правої руки приставлена до очей. Голову прикрашала
корона із променями. Це було бронзове зображення бога сонця Геліоса ,
якого жителі острова вважали своїм покровителем.
Статуя проіснувала всього шістдесят років і була зруйнована землетрусом.
Колос, колосальний- коли йдеться про
велетенський розмір чогось.
Колос-суцвіття злаків, у якому квітки
розташовані на кінці стебла.
‘
‘
‘
одинадцять
                      чотирнадцять
кільканадцять
 декілька
півтора
                    півтораста
 сімдесят
                      шістдесят
вісімдесят
дванадцятеро
                                двійко
четвірко
                     обидва
Постав наголос
     Відоме усім слово “фара” утворилося від с..мого чуда світу.
На  острові Фарос у долині річки Ніл , поруч  із містом
Александрією,близько двісті вісімд..сятого  року до нашої
ери  був побудований (най)більший і (най)давніший маяк .
      Висота цієї двох..ярусної вежі досягала ста шіс..десяти
метрів. Маяк був побудований із білого мармуру , на  його
в..ршині  горів вогонь, указуючи шлях  кораблям.
Орфографічний практикум
1.Вкажіть числівники
А   сотий , два, четверо
Б   подвоїти, трьох’ярусний
В   сонний, мужній, хоробрий
Г   половина, п’ятірка, двійка

Відповідь: А

2. Що означає числівник як частина мови?
А  назву предмета
Б ознаку предмета
В число, кількість і порядок предметів при лічбі
Г дію  предметів

Відповідь: В

3.Вкажіть порядковий числівник
А двадцятеро
Б тридцять
В дві сотих
Г сорок шостий

Відповідь: Г

4.Укажіть рядок, у якому всі числівники кількісні
А три четвертих, сьомий, троє
Б сім, семеро, дві сьомих
В вісімдесят, сім, сьомий
Г чотири, четверо, четвертий

Відповідь: Б

5. Позначте складений  числівник
А шістсот
Б двадцять вісім
В вісімнадцять
Г троє

Відповідь: Б

6. Позначте простий числівник
А двісті
Б сто
В тридцять
Г сорок два

Відповідь: Б

Постав запитання однокласнику з вивченої теми.
        “ Бій запитаннями”

На уроці я дізнався ...
Я навчився...
Мені  найбільше запам’яталося...

  Домашнє завдання.

Вивчити опорний конспект, написати  твір - мініатюру «Сім чудес України», використовуючи числівники, вказати їх вид
за значенням та будовою.

Ось і пролунав дзвінок,
Закінчився наш урок.
За роботу по заслузі
Щиро дякую вам, друзі.
Запашну, як вишні гілка,
Гомінку, немов сопілка,
Мусим завжди я і ти
Рідну мову берегти.
Використані джерела:

1. uk.wikipedia.org
2. www.refine.org.ua
 3.www.uapedia.com.ua
4. ua-referat.com
5. Коваль А. П. Крилате слово.- К.:Рад. школа, 1983.- 222с.
6. Коптілов В. В. У світі крилатих слів.-К.: Веселка, 1968.-160 с.


title: Модель уроку з української мови за проектом " Один учень - один комп῾ютер."

text:
   Урок розвитку зв῾язного мовлення у 3 класі
Підготувала вчитель початкових класів
Красноармійського НВК
Хохлова Л.В.
                                    На уроці я очікую навчитися
Будувати
  власне
судження
Упорядковувати
текст
Доповнювати
  міркування
  Робити
 висновки
девіз
     зла не хочеш добра роби нікому собі

девіз
 Хочеш собі добра – не роби нікому зла.
 добро
допомога
милосердя
???
???
???

   Вправа « Незакінчене речення»

Добра людина - …
Добра  людина - ….
Добра  людина - ….
Доповніть міркування
          Пташка красна пір’ям, а людина – добрими справами
               Я погоджуюся з прислів’ям, що пташка красна пір’ям, а  людина –….
   	Кожна людина повинна залишити по собі…. Це може бути посаджене дерево, врятована тварина…..    . 	Треба намагатись все робити по совісті: не обманювати,…     .	Я теж намагаюся робити добрі справи :допомогти мамі вдома, …   .
     	Люди, вірте в силу доброти! …..
Робота в зошиті з розвитку зв’язного мовлення
  Прочитайте текст.
- Визначте недоліки.
- Якого виду цей текст?
- Який заголовок можна дібрати ?
- Яка головна думка тексту?

Завдання вільного вибору
Базовий рівень.
Упорядкуй текст відповідно до послідовності подій.

Творчий рівень. Складіть власне судження .
Яким був Василько ? Обґрунтуй свою думку
Доповніть рядки
Добрі слова – корені.
Добрі думки квіти .
Добрі справи – плоди.
Добрі серця -….


«Заповіт»


Числівник: загальне значення


title: Вишня

text:
Остап Вишня
(Павло Губенко)
Моя зброя – сміх!
Портфоліо письменника
При народженні: Павло Михайлович Губенко
Псевдоніми:	Остап Вишня
Дата народження:	1 (13) листопада 1889
Місце народження:	хутір Чечва, неподалік містечка Грунь на Полтавщині
Дата смерті:	28 вересня 1956 (66 років)
Місце смерті:	Київ
Національність:	українець
Мова творів:	українська
Рід діяльності:	прозаїк
Жанр:	оповідання, гумореска, усмішка
Мабуть, із часів Котляревського не сміялась Україна
таким життєрадісним, таким іскрометним
сонячним сміхом, яким вона засміялась знову
в прекрасній творчості Остапа Вишні.
                   Олесь Гончар

Без гучних прожив він декламацій,-
А в душі поезія цвіла!
Друг людини, друг природи й праці,
Грізний ворог нечисті і зла.
             М.Рильський

Вперше надруковано окремим виданням у 1927 році (Харків, «Книгоспілка»).
«Моя автобіографія»
 Жанр : гумористичне оповідання або гумореска.
Гумореска — невеликий віршований, прозовий чи драматичний твір з комічним сюжетом, відмінний від сатиричного твору легкою, жартівливою тональністю. Тут сміх постає у доброзичливій, емоційно забарвленій, дотепній формі.
Комічне — результат контрасту, розладу, протистояння прекрасного — потворному, низького — піднесеному, внутрішньої пустоти — зовнішньому вигляду, що претендує на значущість. Комічне, як і будь-яке естетичне явище, є соціальним. Воно перебуває не в об’єкті сміху, а в тому, хто сприймає протиріччя як комічне. Комічне пов’язане із загальною культурою людини.
Форми комічного:
•	гумор (використання дотепності та гри слів);
•	сатира (критика недоліків, суперечностей);
•	іронія (прихований сміх, замаскований серйозною формою);
•	сарказм («зла іронія», що має руйнівну силу).
Фейлетон — це художньо-публіцистичний жанр, у якому комічна сутність негативних явищ і ситуацій дійсності розкривається шляхом інверсійної, асоціативної розробки теми з використанням авторських та фольклорних комічно-сатиричних образів.
Усмішка — різновид фейлетону та гуморески, уведений в українську літературу Остапом Вишнею. Своєрідність жанру усмішки — у поєднанні побутових замальовок із частими авторськими відступами, у лаконізмі й дотепності.
Автобіографія — один з видів ділових паперів.
Це дійсно автобіографія, бо у творі присутні всі дані, властиві цьому документу: місце і дата народження, відомості про батьків, про освіту, захоплення, початок трудової діяльності та літературної творчості. Але все це приправлене такими коментарями, поясненнями та своєрідними «ліричними відступами», що до ділового паперу його ніяк не віднесеш.
«Чому я поспішав так із своєю автобіографією? Через віщо сам я оце її випускаю в світ? Та дуже просто. Я ж не певний, що як дуба вріжу, хтось візьметься за мою біографію… А так сам зробиш, — знатимеш уже напевно, що вдячні нащадки ніколи тебе не забудуть».
Тема твору:
розповідь про родину, становлення і формування Остапа Вишні  як письменника
Ідея твору:
 намагання автора у гумористичній формі розповісти про фактори, що сприяли становленню митця.
Комічне починається вже із заголовка. Автобіографія, як засвідчують словники, — це написаний будь-ким самим опис власного життя. Тому слово «моя» зайве. Це налаштовує на якісь невідповідності, на комічний лад.
Початок:
«У мене нема жодного сумніву в тому, що я народився, хоч і під час мого появлення на світ білий, і потім — років, мабуть, із десять підряд — мати казали ,що мене витягли з колодязя, коли напували корову Оришку».
…Тут увесь Вишня: любов до життя, любов до людини, іронія до отого «щасливого» дитинства…
Про батьків:
«Батьки мої були як узагалі батьки». Далі письменник силкується дотримуватися «стилю», «серйозності», навіть вживає таке наукове слово, як «генеалогія». І тут же вдається до діалогу, та ще й з лайливими словами: «…а коли, було, спитаєш у баби (батькової матері) про діда чи там про прадіда, вона завжди казала: — Отаке стерво було, як і ти оце! Покою від їх не було!» Комізм цієї фрази підсилюється вживанням середнього роду замість чоловічого («було»).
Формування
світогляду:
 «Письменник не так живе й не так росте, як проста собі людина. …Про письменника подай, обов’язково подай: що впливало на його світогляд, що його оточувало, що організовувало його ще тоді, коли він лежав у матері на руках і плямкав губами…»
«Писатиме, — сказав якось батько, коли я, сидячи на підлозі, розводив рукою калюжу».
Підсумовуючи
 дитячі роки:
«Отак між природою з одного боку та людьми — з другого й промайнули перші кроки мого дитинства золотого».
Про першого вчителя :
Про Івана Максимовича, «ходячу совість людську», навіть про його лінійку, «що ходила іноді по руках… школярських замурзаних», у автора найкращі, найщиріші та найліричніші спогади: «Вчив мене хороший учитель Іван Максимович, доброї душі дідуган, білий-бі-лий, як білі бувають у нас перед зеленими святами хати. Учив він сумлінно…» І навіть його лінійка «ходила, бо така тоді комплексна «система» була, і ходила вона завжди, коли було треба, і ніколи люто», примушуючи «в книжку зазирати», вона ж виробляла і «стиль літературний».
Про формування «класової свідомості»:
«Правда, неясна якась ще тоді була в мене класова свідомість. З одного боку — цілував барині ручку, а з другого — клумби квіткові їй толочив.
Чистий тобі лейборист. Між соціалізмом і королем вертівся, як мокра миша».
Шлях у науку:
Початкова школа, Зіньківська двокласна, військово-фельдшерська школа в Києві. Викликає захоплення і подив ставлення батьків (при їхніх прибутках) до навчання дітей. Недаремно з сім’ї Губенків вийшло два письменники — Остап Вишня та Василь Чечвянський.
Активна життєва
позиція:
«Хотілося, щоб і в війську бути, і в парламенті бути, і в університеті бути, і по всіх комітетах бути, і на національний фонд збирати, і пісень сгіівати. Та куди вам? Де співають, — там і я! Де говорять, — там і я! Де засідають, — там і я! Державний муж, одне слово».

 Про книжки,що справили
велике враження:
У притаманній йому манері Вишня пише, що «взагалі любив… книжки з м’якими палітурками, їх і рвати легше, і не так боляче вони б’ються, як мати, було, побачать.…А решта книг читалася нічого собі».
 Як зробився
 письменником:
 «Сиджу собі та й пишу. Робити більше нічого, папір є, робота не важка…» І якість творів залежить… від «канцелярського приладдя», тобто ручки, паперу, чорнила. З’явилася «промокачка» — «твори кращими виходять, чепурнішими». А куплений портфель і зовсім зробив з автора «справжнього солідного письменника».
Свою «біографічну» тему письменник продовжує в гуморесках: «Перший диктант», «Отак і пишу», «Якби моя бабуся встали…», «Великомученик Остап Вишня», «Все життя з Гоголем», у щоденнику «Думи мої, думи мої…» та інших творах.
Кожна мисливська усмішка – це сонячна палітра звуків. Барв і запахів, ліричного і комічного.
                    О.Бойко
Усмішки, в яких мисливські успіхи передбачаються як можливі, а реально – це сатира на браконьєрів («Дика коза»), владоможних звіроловів («Бенгальський тигр»)
Усмішки, пройняті поезією не стільки власне полювання, як самого виходу на природу, пізнавання її незбагненного буття («Вальдшнеп», «Перепілка»)
Усмішки ознайомлювального характеру, в яких автор, вдаючись до гумористично-жартівливих та іронічних порад, з неабиякою дотепністю та винахідливістю відкриває "секрети" полювання, веде мову про особливості мисливської зброї ("Заєць", "Ружжо").

«Мисливські усмішки»
1958 р.
Герой «Мисливських
 усмішок»:
Він  є й оповідачем — трохи хитрий, трохи дивакуватий у своєму священнодійстві збирання на полювання, в очікуванні зайця або лисиці, у поверненні додому — здебільшого без здобичі або й без рушниці чи шапки. Але завжди він іронічний до себе, доброзичливий і наївний, як дитина. І головне для нього — не трофей, а спілкування з природою.
Художні компоненти «Мисливських усмішок»:
дотеп, анекдот, пейзаж, портрет, пісня, авторський ліричний відступ, порівняння, епітети, персоніфікація, гіпербола.
Усмішки «Відкриття охоти», «Заєць», «Лисиця», «Лось», «Ружжо», «Дикий кабан, або вепр», «Екіпіровка мисливця», «Як варити і їсти суп із дикої качки», «Сом» — ось далеко не повний перелік кращих творів цього циклу.
«Як варити і їсти суп із дикої качки» — одна з найдотепніших усмішок Остапа Вишні. Присвячена Максимові Рильському, близькому другові письменника. Уперше надрукована в журналі «Перець» 1945 р.
«Як варити і їсти суп із дикої качки»

«Мисливські усмішки»
1958 р.
 Тема: розповідь про полювання на диких качок, про веселі мисливські пригоди, що супроводжують це полювання .
Ідея: заклик любити й берегти природу, утвердження думки про нерозривний зв’язок людини і природи.
Жанр: усмішка
Гасло, з яким Остап Вишня ходив на полювання: «Хай живуть зайці!»

Побудований твір у вигляді порад молодому мисливцеві, який збирається на полювання:
«Само собою розумiється, що ви берете з собою рушницю (це така штука, що стрiляє), набої i всiлякий iнший мисливський реманент, без якого не можна правильно нацiлятись, щоб бити без промаху, а саме: рюкзак, буханку, консерви, огiрки, помiдори, десяток укруту яєць i стопку… Стопка береться для того, щоб було чим вихлюпувати воду з човна, коли човен тече…
Їдете ви компанiєю, тобто колективом, так — чоловiка з п’ять, бо дика качка любить iти в супову каструлю з-пiд колективної працi…».
Збирання на полювання — неприхована іронія, передчуття неповторної мисливської романтики, відчуття чоловічої свободи, розслаблення від клопотів, умиротворення.
Мистецьки вплетений у композицію розповіді прекрасний український пейзаж надвечір’я:
«Дика качка любить убиватись тихими-тихими вечорами, коли сонце вже сковзнуло з вечiрнього пруга, минуло криваво-багряний горизонт, послало вам останнiй золотий привiт i пiшло спать… це ввечерi… А вранцi дика качка зривається шукати вашого пострiлу рано-рано, тiльки-но починає на свiт благословлятись». Особливо промовистою є фраза, яка характеризує ставлення письменника до самого процесу полювання: «І вільно дихається, і легко дихається…».
Найцікавіші моменти качиного полювання: це коли старі, досвідчені ваші товариші  по полюванню починають розповідати різні надзвичайні випадки з мисливського життя.
Спільна для всіх мисливських оповідань риса – це те, що всі вони – факти, що все це насправді було, що: «розкажу, то не повірите, але це – факт!»
Качка, як відомо, птах...Вона – літає...
Як її стріляти?
Дуже просто: цільтесь обов’язково в око. І бахкайте.
-Бах! – і в торбу. Бах! – і в торбу.
...старайтесь   їхати чи йти з полювання повз базар...
Коли дружина чи мама , охнувши, каже вам:
-Та це ж курка, а не качка!- ви авторитетно заявляєте:
-Це -  качка.Тепер усі такі качки пішли. Яровизовані.
Залишається , отже, останнє: їсти суп.
-Як його їсти? Ложкою!
Попоївши, лягайте на канапу й читайте «Записки охотника» Івана Сергійовича Тургенєва. Прекрасна книжка!

«Сом»
Тема: змалювання картин природи  на річці Оскіл, розповідь про неймовірні бувальщини, що трапляються з рибалками; гумористична  розповідь про сома,що жив у річці Оскіл і міг з`їсти гусака, гімалайського ведмедя і навіть парового катера.
Ідея: оспівування краси природи рідного краю, виховування  бережливого ставлення до неї.
Жанр:усмішка
Усмішка складається з чотирьох частин: у першій оповідач запрошує читача побувати на Осколі й помилуватися краєвидами цієї річки; у другій частині дід Панько застерігає бути обережним біля ковбані, у якій живе величезний сом; у третій частині йдеться про сома,який тягав за собою моторного човна; у четвертій герой-оповідач розповідає про те,чим живляться соми і як їх ловити.
Композиція :
«Заплава рiчки Осколу, де вiн у цьому мiсцi розбивається на кiлька нешироких рукавiв, заросла густими очеретами, кугою, верболозом i густою, зеленою, соковитою травою. Як увiйдеш, картуза не видко! шумить заплава в травнi та в червнi…»
Краса річки  Оскіл:
«Iнтересна риба сом! За царського режиму, як свiдчать дореволюцiйнi рибалки-письменники, сом важив до 400 кiлограмiв, ковтав собак i ведмедiв. Можливо, що з розвитком рибальства сом важитиме тонну i ковтатиме сименталь- ських бугаїв i невеличкi буксирнi пароплави…».
Найкраще ловиться сом теплими літніми місяцями, вночі.
Ловлять сомів вудочками, бере він і на спінінг, а великий -  на спеціальні великі гаки.
Чим живляться соми, що вони їдять? Соми їдять рибу, жаб,каченят, гусят…
А сома...сома мені самому доводилося бачити  такого завбільшки, як комбайн!
Тільки трохи довшого.
Це, дорогі наші читачі, серйозно і без жодного перебільшення.
Умираючи, кажу вам усім: ніколи не сміявся без любові до вас усіх,до сонця, до вітру,до зеленого листу!
          Остап Вишня
Тестові завдання:
1.Справжнє ім’я та прізвище Остапа Вишні:
А )Павло Грабовський; Б) Олег Ольжич; В) Павло Губенко
2. Остап Вишня народився:
 А) с. Чаплинка на Херсонщині; Б)  Носівка на Чернігівщині; В) На Полтавщині в хуторі Чечва.
3. Малого Остапа відправили до школи пізнавати науки
 А) У 5 років; Б) У 6 років; В) У 12 років.

4. Початкову освіту здобув:
 А) У сільській школ;і Б )У Полтаві В) У м. Грунь.
5. Підліток був зарахований на казенне навчання до Києва:
 А) 1901 р.; Б) 1903 р.; В 1905 р.
6. Тут він здобув професію:
 А) фельдшера; Б )бухгалтера;
В )хірурга
7. На перешкоді до закінчення Київського університету стало:
 А) відданість літературі ;Б) смерть батька; В) нестача коштів
8. Перший друкований твір:
 А) «Моя автобіографія»; Б) «Демократичні реформи Денікіна»; В) «Зенітка».
9. Уперше з’явився псевдонім «Остап Вишня»:
 А )У газеті «Селянська правда»; Б )«Зоря»;
В )«Вільний голос».
10. Гумореска «Моя автобіографія» була надрукована :
А) У журналі «Книгоспілка» ;Б )У журналі «Слово»; В) У журналі «Село і люди».
11. Слова з гуморески Остапа Вишні «У мене немає жодного сумніву в тому, що я народився… мати сказала, що мене витягли з колодязя, коли напували корову Оришку» належать:
А) Діду Свириду з гуморески «Зенітка»; Б )Остапу Вишні з гуморески «Моя автобіографія»;
В) Остапові Вишні з гуморески «Сом».
12. Остап Вишня був письменником:
А) Реалізму; Б) Романтизму ;В )Гумористично-сатиричного жанру.


минулий час дієслів


title: Володимир Сосюра

text:
Володимир Сосюра
Батьки
Володи́мир Микола́йович Сосюра народився на станції Дебальцеве. Мати — із Кам'яного Броду. Його батько, Микола Володимирович, за фахом кресляр, був людиною непосидющою й різнобічно обдарованою.
Освіта
З 1911 до 1918 рік навчався в двокласному міністерському училищі м. Верхнього, трикласному нижчому сільськогосподарському училищі на станції Яма Північно-Донецької залізниці, маркшейдерському бюро Донецького содового заводу.  Володимир Сосюра брав участь в Українській революції, спершу в армії УНР, пізніше в Червоній армії.
Рання літературна творчість
Перший вірш (російською мовою) надрукував 1917. В архівах збереглися недруковані вірші Сосюри (українською мовою), писані за його перебування в Армії УНР, але перша збірка «Поезії» вийшла 1921, а раптову славу принесла йому революційно-романтична поема «Червона зима» (1922), визнана за найвидатніший зразок поетичного епосу громадянської війни в Україні.
Пізня творчість
На початку 30-их років це призвело Сосюру до конфлікту з комуністичною партією, членом якої він був з 1920. На тлі голодної смерті мільйонів українських селян, і репресій та розстрілів діячів української культури за постишевщини це довело Сосюру до межі психічного розладу. Попри ці несприятливі обставини, у 1930-их роках Сосюра, поруч з будівничою тематикою (типовий «Дніпрельстан» ще з 1926), майже єдиний в Україні культивував інтимну, любовну лірику: «Червоні троянди» (1932), «Нові поезії» (1937), «Люблю» (1939), «Журавлі прилетіли» (1940) та інші. 1942 — 44  Сосюра воєнний кореспондент. З того часу збірки: «Під гул кривавий» (1942), «В годину гніву» (1942), поема «Олег Кошовий» (1943) та інші. З повоєнних збірок визначніші: «Зелений світ» (1949), «Солов'їні далі» (1956), «Так ніхто не кохав» (1960). Помітне місце в творчості Сосюри посідають також ширші епічні полотна: поеми «1871» (1923), «Залізниця». (1924). віршований роман «Тарас Трясило» (1926).
Творчий доробок
За своє життя відомий український письменник написав чимало літературних шедеврів. Серед них романи: Червоногвардієць( віршовий роман) та Третя рота.

Писав він і поеми. Такі як: Віра, Вітчизна, Володька, Заводянка, Мазепа, Минуле, Оксана, Червона зима, Студентка…
Любіть Україну

Любіть Україну, як сонце любіть, як вітер, і трави, і води... В годину щасливу і в радості мить, любіть у годину негоди.Любіть Україну у сні й наяву, вишневу свою Україну, красу її, вічно живу і нову, і мову її солов'їну.Без неї — ніщо ми, як порох і дим, розвіяний в полі вітрами... Любіть Україну всім серцем своїм і всіми своїми ділами.
Для нас вона в світі єдина, одна, як очі її ніжно-карі... Вона у зірках, і у вербах вона, і в кожному серця ударі,у квітці, в пташині, в кривеньких тинах,у пісні у кожній, у думі,в дитячій усмішці, в дівочих очахі в стягів багряному шумі...Як та купина, що горить — не згора, живе у стежках, у дібровах, у зойках гудків, і у хвилях Дніпра,у хмарах отих пурпурових,в огні канонад, що на захід женуть чужинців в зелених мундирах, в багнетах, що в тьмі пробивають нам путь до весен і світлих, і щирих.
Юначе! Хай буде для неї твій сміх, і сльози, і все до загину...Не можна любити народів других,коли ти не любиш Вкраїну!..Дівчино! Як небо її голубе, люби її кожну хвилину... Коханий любить не захоче тебе,коли ти не любиш Вкраїну.Любіть у труді, у коханні, в бою,в цей час коли гудуть батареї Всім серцем любіть Україну свою, і вічні ми будемо з нею!
Останні роки життя
У 1948Сосюру відзначено найвищою тоді нагородою — Сталінською премією, але в 1951 він знову зазнав гострих нападів критики, приводом до чого була стаття в газеті «Правда», яка обвинувачувала Сосюру у «буржуазному націоналізмі» за патріотичну поезію«Любіть Україну», написану 1944 р. За таких обставин, незважаючи на велику продуктивність (понад 40 збірок поезій), творчі досягнення Сосюри були значно нижчі від його можливостей.
Збірні видання творів Сосюри: «Поезії в 3 томах» (1929–1930), «Твори в 3 томах» (1957–1958), «Твори в 10 томах» (1970–1972).
У 1937–1957 рр. мешкав у Києві в будинку письменників Роліт, з 1957 р. — в будинку на вул. М. Коцюбинського, 2, де йому встановленопам'ятну дошку.
Помер 8 січня 1965 року. Похований в Києві на Байковому цвинтарі.


Українська література 20-тих років  ХХ століття
Ĉ/ß
Ĉ/ß
План
Нове покоління в українській літературі
«Аспанфут»
«неокласики»
«Плуг»
«Гарт»
Всеукраїнська спілка пролетарських письменників
Вільна Академія Пролетарської Літератури
В українську літературу прийшло нове покоління молодих  письменників, спираючись на демократичні традиції дожовтневої української літератури прагнуло до оновлення мистецтва, поезій,творів. Серед них були: М.Драй-Хмара,  М.Куліш, М.Рильський, В.Сосюра, П.Тичина, М. Хвильовий, М. Йогансен.

Ĉ/ß
Український футуризм — який виник ще до революції, у перші післяреволюційні роки активізував свою діяльність. Оформилися організації футуристів. 1922 у Києві вони створили «Аспанфут» У рядах футуристів було відносно багато колишніх символістів (О. Слісаренко, В. Ярошенко, М. Терещенко).
М. Терещенко
О. Слісаренко
Ĉ/ß
Ще в роки революції на чолі з М. Зеровим виникла група поетів і літературознавців, які орієнтувалися на створення високого гармонійного мистецтва на основі освоєння класичних зразків світової літератури (М. Рильський, П. Филипович, М. Драй-Хмара).
Рильський М
Драй-Хмара Михайло Опанасович
М. Зеровий
Ĉ/ß

Різноманітність пошуків шляхів ідейної художньої виразності вилилася у виникненні цілого ряду літературно-художніх об'єднань. Насамперед це Спілка селянських письменників «Плуг» (А. Головко, О. Копиленко, П. Панч, П. Усенко).
Усенко Павло
Головко Андрій
П. Панч
Ĉ/ß
Учасники Спілки пролетарських письменників «Гарт», серед яких були В. Сосюра, І. Кулик, М. Хвильовий, П. Тичина, Ю. Смолич, підкреслювали свою підтримку комуністичної партійності
В. Сосюра
М. Хвильовий
П. Тичина
Ю. Смолич
Ĉ/ß
У 1927 був створений ВУСПП (Всеукраїнська спілка пролетарських письменників).
М. Ірчан
Ĉ/ß
Гострій критиці в офіційній пресі, літературознавстві була піддана ВАПЛІТЕ (Вільна Академія Пролетарської Літератури, 1925—28 рр.), яка була створена з ініціативи М. Хвильового  як альтернатива масовим і підлеглим владі офіційним організаціям.
Ĉ/ß
Кінець
Матеріал використано з:
http://uk.wikipedia.org
http://www.google.com.ua
http://osvita.ua
http://referat.parta.ua
http://www.history.vn.ua
http://eureka.ucoz.ua

Підготували учні
10-А класу


Морфологія. Поняття про дієслово


Міжнародний конкурс з української мови імені Петра Яцика


Морфологічні ознаки прикметника


Морфологія


ВЕЛИКИЙ КОБЗАР


title: "Володимир Сосюра"

text:
Українська література
Виконала
учениця 11-А класу
Данільченко Віталія
Спеціалізована школа I-III ступенів з поглибленим вивченням української мови та літератури міста Києва

Володимир Сосюра. “Розстріляне безсмертя”, “Мазепа” (пролог)
2013
 Поему "Розстріляне безсмертя" В. Сосюра почав писати ще в довоєнний час, а закінчив у 1960 році.
"Розстріляне безсмертя"  - це твір про репресованих письменників, яких знищила сталінська система. Поема дуже довго замовчувалася і вперше вийшла друком аж у 1988 р. в журналі «Вітчизна» (№ 1).
 “Розстріляне безсмертя”
 Є підстави вважати, що «заспівна» частина  твору "Розстріляне безсмертя"  є поновленим з пам'яті уривком з втраченої поеми «Махно».
Твір "Розстріляне безсмертя"  засвідчив, що Сосюра ніколи не зраджував ідеалів юності. В поемі щиро й тепло йдеться про цвіт нашої творчої інтелігенції, який було брутально обірвано  сталінським режимом.  Хвилююча повінь ліризму, яка сповнює розповідь, часто переривається гострою критикою на адресу новітньої влади. Так, тема України, тема її драматичної історії в трагічної сучасності жила й пульсувала в творчості Сосюри впродовж усього його творчого життя.

 Поема «Мазепа» (розпочата 1929 р., завершена в 1959 — 1960) віднесена до «заборонених творів», разом з ґрунтовним літературознавчим аналізом вона була опублікована в журналі «Київ» лише 1988р., адже за сталінщини опублікувати її не було ніякої змоги, бо постать гетьмана у ті часи офіційно спотворювалася, а його дії вважалися зрадницькими.

У поемі акцентується, що Мазепа ніколи не був зрадником рідного народу, а дбав про нього, намагався звільнити від московського колоніального пригнічення. Звичайно, поразка гетьмана наклала драматично-трагічний відбиток на його образ у художньому трактуванні Сосюри.

Твір “Мазепа” за жанром  - ліро-епічна поема, адже тут поєднано виклад багатьох подій з ліричними відступами, емоційними оцінками персонажа.

Поема складається зі вступу, прологу, 26 розділів та епілогу.

 Якщо в першій частині твору образ Мазепи окреслюється в романтичному плані, то в другій значна увага відведена філософському осмисленню історичних подій кінця XVII — початку XVIII ст. і ролі в них гетьмана, який рішуче виступив за відновлення козацької держави. Поет дотримується концепції патріотичної діяльності Мазепи й спростовує великодержавницькі — і царські, і комуністичні — версії «зрадництва» гетьмана.

Пролог до поеми “Мазепа”
О, як люблю я рідний край
І в щастя мить і у негоду!
Дунай, Дунаю мій, Дунай,
Ти у піснях мого народу.
Я бачу вод твоїх розбіг
І постать, зігнену судьбою,
Над стародавньою рікою
І сльози у очах старих.
А він колись гігантом був,
В його руках були мільйони
Людей… та “Бог мене забув,
Погнав крізь чорний вітер згуби”, —
Шепочуть страдницькії губи.

Стоїть Мазепа, як докір
Безжальній долі, над водою…
І небо, повне вічних зір,
Те небо вічне долі злої
Відбив його старечий зір…
Стоїть з усмішкою сумною
Колишній велет, богатир.
Худі здіймаються ще груди,
А щоки у сльозах бліді…
Од рук його одпали люди,
Його покинули в біді.
І влада, всемогутня влада,
Навік розвіялась на прах…
Лиш спомини — одна відрада…
Як сльози у сумних очах…
Стоїть старий, о далі милі!.
Стоїть і згадує про все…
Під ним Дунай блакитні хвилі
До моря Чорного несе.
Він сивий весь… Як дві зорі,
Його зіниці світять дико,
Він слухає чаїні крики,
Квилиння їхнє угорі,
Ламає пальці він у хруст,
І лине пісня з скорбних вуст…
Тремтить у творчий він тривозі…
“Та біда тій чайці, чаєчці-небозі,
Що вивела чаєнят при битій дорозі…”

На спів нанизує слова
Він про далеку Україну,
І пісня та крізь вічність лине,
Як завжди, юна і нова.
І знов минуле ожива…
Коли ж кінець кривавим зливам?.
Колись і він міг буть щасливим,
Та все розбила буря зла
І до Дунаю привела,
Щоб тут він ліг у домовину,
Де все не те й не та блакить.
“Прощай навіки, Україно,
Мені уже недовго жить…
Але в останню смертну мить

Твоє ім’я, о мамо люба,
Шептатимуть вигнанця губи”.
І перед сивим і сумним,
Немов могутньою рукою,
Хтось розгорнув життя сувої,
Коли ще був він молодим,
Не знав ні розпачу, ні муки,
І забриніли ліри звуки…


title: Методи навчання

text:
Computers in our life

Nowadays computer is a part of our life
A computer is an electronic machine which can be used to store, process and display data
We know many types of computer:
A personal computer
A desktop
A laptop
A notebook
A subnotebook
A palmtop
The central idea of computing system is that input is processed into output
The potential uses of computers are infinite. We use computer everyday: in school, in work, at home
Computer help you to use Internet. Internet is a network of communication and information
All people can use Internet how they want: some people for studies, some for distraction.
Internet can help you quickly search all information what you want. Its very help in studies.
Also you can use Internet in your wish:
Write and publish blogs
2. Download a files
3. Send e-mails
4. Find new friends from another countries
5. Play online games
But be careful!
In Internet on you waiting danger!
In every moments you can get sacrifice of criminal
Is very easily rules “How defend yourself in Internet”:
Never publish personal photos

Never call your phone or credit card number
Never download a file an pirates pager
Used computer and Internet with mind, and be in safety


title: АВТОМАТИЗАЦІЯ ЗВУКА Р В СКЛАДАХ, СЛОВАХ

text:
Автоматизація звуку [р] в складах, словах
Підготувала вчитель – логопед Ю.П.Нестерук
Автоматизація [р] на початку слова
РА-РА-РА
ракета
рак
равлик
рама
радіо
РО-РО-РО
рот
ромб
роса
робот
ромашка
РУ-РУ-РУ
рукавиці
рука
руль
рушник
ручка
рушниця
РЕ-РЕ-РЕ
редиска
редька
ремінь
ревінь
РИ-РИ-РИ
риба
рис
ринва
рись
Автоматизація [р] в середині  слова
РА-РА-РА
барабан
жирафа
парашут
РО-РО-РО
горобець
горох
ворона
сорока
порося
морозиво
РУ-РУ-РУ
парус
кукурудза
м’ясорубка
кенгуру
РЕ-РЕ-РЕ
береза
перехід
черевики
перець
вареники
РИ-РИ-РИ
хмари
кури
фігури
Автоматизація [р] в словах зі збігом приголосних
ТРА-ТРО-ТРУ-ТРИ-ТРЕ
труба
три
трава
троянда
тролейбус
ДРА-ДРО-ДРУ-ДРЕ-ДРИ
видра
дрова
дрохва
пудра
відро
ПРА-ПРО-ПРУ-ПРЕ-ПРИ
пробка
праска
пружина
пробірка
БРА-БРО-БРУ-БРЕ-БРИ
брунька
брови
брама
бритва
брошка
КРА-КРО-КРУ-КРЕ-КРИ
кропива
кран
криниця
крейда
Молодці!


Морфологічний розбір дієслова


title: МОРФОЛОГІЯ ЧАСТИНИ МОВИ

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


Тема. Тарас Шевченко - України син. Вчитайся, вслухайся в Шевченкове слово!
2 клас. Т.Шевченко “Встала й весна“, “Вранці“,“Зоре моя вечірняя“,“ Зацвіла у лузі червона калина“.
3 клас. О.Іваненко “Тарас у наймах“.
Девіз  уроку
  Думати — швидко,Відповідати — чітко,Працювати — дружно,Запам’ятовувати — міцно
Вправи для розвитку артикуляції , дихання
   На стежину, на стіжокТихо падає сніжок,Дружно вийшли ми на танок, Ми співаємо пісень:— Сніже, сніже, добрий ранок,Сніже, сніже, добрий день!
   Ози-ози-ози — вдарили морози.Ом-ом-ом — ліс укрився снігом.Уть-уть-уть — пташки не щебечуть.Іти-іти-іти — веселяться діти.
   Ананан —дме холодний вітрюган.Цецеце — сипле сніг прямо в лице.Ухаухауха — щипа мороз ніс і вуха.Имоимоимо — до класу біжімо.
   Запросимо тишу — ц-ц-ц.Вітерець у лісі — ш-ш-ш.Прилетіли птахи — шук-шук-шук.Заспівав соловей — тьох-тьох-тьох.Тануть бурульки — кап-кап-кап.Дзюркоче вода у струмочку — дз-дз-дз
Гра “Дешифрувальник  “
Коженвіршсвійіпоемувінприсвячувавнароду.
Кожен вірш свій і поему
він присвячував народу.

Коб        рем         зве          так        ро

     за             ми            мо          від       ду.

Тарас Григорович Шевченко
(1814 - 1861)
9 березня 1814 року в селі Моринцях у сім’ї селянина-кріпака народився хлопчик Тарас. Він ріс мовчазний, замислений. Не тримався хати, а все блукав десь за вигоном,за що його прозвали в сім’ї «малим приблудою».
Восьмилітнього Тараса батьки віддали до дяка «в науку». За найменшу провину він карав своїх учнів різками. Та недовго тривала Тарасова «наука». Несподіване горе випало на долю маленького хлопчика. Замучена важкою працею, померла мати. Незабаром помер і батько. Смерть батька приголомшила малого Тараса. Його розпач і горе описані в таких рядках:
 Там батько, плачучи, з дітьми
(А ми малі були і голі)
Не витерпів лихої долі,
Умер на панщині…А ми
Розлізлися межі людьми,
Мов мишенята. Я до школи –
Носити воду школярам.

Тарас наймитував у школі, а потім пас громадську череду. Через 20 років він з болем згадуватиме своє дитинство у вірші «Мені тринадцятий минало»
    Незважаючи на те, що народився поет у бідній кріпацькій сім’ї, і дитинство його було тяжким і безрадісним, малий Тарас ріс допитливим і розумним хлопчиком.
     Його не полишала думка навчитися малювати у хлипківського маляра. Той згодився навчити хлопця малювати, та пан Енгельгарт забрав Тараса в Петербург козачком.

Зустріч у Петербурзі з земляком-художником Сошенком, байкарем Гребінкою, художниками Брюлловим, Венеціановим, з поетом Жуковським змінила долю Тараса Шевченка. Вони побачили великі здібності молодого художника й викупили його з неволі.
Тарас Григорович виправдав їхні сподівання. 1845 року він закінчив Петербурзьку академію мистецтв з двома срібними медалями і званням «вільного» художника. Тарас малював портрети, картини, ілюстрував свої вірші.

Для Тараса Шевченка малювання стало потребою, вираженням його творчого духу. До нас дійшло близько 1200 акварелей, малюнків олійною фарбою, олівцем.

За значні успіхи у гравюрі Шевченкові було присвоєно звання академіка.

Через два роки після визволення з кріпацтва вперше виступив у літературі з маленькою книжкою віршів, що мала таку знамениту потім назву- «Кобзар».

За бунтарські вірші  33-річного Тараса забрали в солдати. Він пише:
Думи мої, думи мої, лихо мені з вами.
Нащо стали на папері сумними рядами?
Чом вас вітер не розвіяв в степу як пилину?
Чом вас лихо не приспало, як свою дитину?

Коли  Т.Г.Шевченко був на засланні в далеких степах Казахстану, він дуже тужив за Україною. Де б не був поет – у Петербурзі чи в далекому Казахстані – він завжди пам’ятав про милу українську землю, замріяні верби, тихі ставки, зелені левади. Адже туга за Батьківщиною нерозривна зі згадкою про рідну природу.
Туга за рідною природою, рідним краєм звучить у кожному його вірші. Він також закликає український народ до боротьби за волю, за кращу долю.
Доля України завжди хвилювала великого Кобзаря. Він вірив у краще майбутнє свого народу. Віра у краще майбутнє звучить у таких рядках:
     І на оновленій землі
    Врага не буде, супостата,
    А буде син, і буде мати,
    І будуть люди на землі.
9 березня 1861 року Тарасу Шевченку минуло 47 років. Надійшло багато вітальних телеграм. Привітали поета, який лежав тяжко хворий, прийшли друзі. А 10 березня перестало битися серце великого українського Кобзаря. Він був похований у Каневі на Чернечій горі. Так заповідав великий поет.

Цілий світ, не тільки Україна, вшановує пам’ять великого Кобзаря. Пам’ять про нього житиме вічно.
“Встала й весна…”
Словникова робота.
Укрила                  рястом
Встала                 барвінком
Розбудила           соловейко
Уквітчала            жайворонок

•  накрапає дощ (тихо);•  дощ пускається сильніше (голосніше);•  злива (голосно);•  дощ слабшає (тихіше);•  дощ перестав (читання припиняється).

Фізкультхвилинка.
Я всміхаюсь сонечку:
-Здрастуй, золоте!
 Я всміхаюсь квіточці:
Хай вона цвіте!
Я всміхаюсь дощику:
-Лийся, як з відра!
 Друзям усміхаюся:
Зичу їм добра!
Оксана Іваненко    “Тарас у наймах “
Робота  в групах.
“Зоре  моя  вечірняя”.
Зацвіла у лузі…
Калина
Гра «Дочитай речення до кінця».
“Дуже Тарас…”
“Та більше він…”
  “Завжди…”
“Повернувся…”
“Весь час…”
 “Дуже хороший…”
“Та коли прийшов…” .

Фізкультхвилинка
 Виконання  пісні    “ Зацвіла в долині “.

Робота в групах.
Тарас                              Дяк

новий,  сумний, сірий, даровий, голодний, обідраний, письменний.
Перевіримо!
Тарас                              Дяк
сумний                           новий
даровий                      письменний
голодний
обідраний

Тестова вікторина.
Коли народився поет?
А) 8 вересня 1814 року;
Б) 9 березня 1814 року.
Хто були батьки Т.Шевченка?
А) селяни – кріпаки;
Б) поміщики.
Що сказав батько про майбутнє Тараса?
А)  « з нього нічого не вийде»;
Б) « з нього вийде не абищо».
Т.Г.Шевченко – великий український…
А) поет і художник;
Б) поет і співак.
Сенкан

1-й	рядок — іменник, який, називає тему уроку.
2-й	рядок — означення цього іменника (два прикметники).
3-й	рядок — дія іменника (три дієслова).
4-й	рядок — речення із чотирьох слів, що передає ставлення автора сенкана до цієї теми.
5-й	рядок — висновок у формі іменника (синонім — асоціація з першим словом).

Сенкан
Тарас
Сильний, талановитий.
Пише, малює, вражає, приваблює.
Шевченко – народний поет.
Геній.

2 клас

Виразно читати вірші.
Вивчити один вірш на пам’ять.
Підготувати ілюстрації.

3 клас
Підготувати детальний переказ оповідання 0.Іваненко «Тарас у наймах».
Підготувати розповідь на тему «Тяжко-важко в світі жити сироті без роду», використовуючи оповідання з «Читанки» та додаткову літературу.

Домашнє завдання


title: "Мова – глибина тисячоліть"

text:
Мова – глибина тисячоліть
Підготував учень 31 групи Новохацький Богдан
Слово є вчинок
Давайте пригадаємо слова величного українського письменника:
       Ну що б, здавалося, слова,
       Слова та голос більш нічого,
       А серце б’ється, ожива,
       Як їх почує
                                             Т.Шевченко
Культура України
Українська культура — сукупність матеріальних та духовних цінностей, створених українським народом протягом його історії.
Для української національної культури основоположною базовою є народна культура на основі якої поступово сформувалися професійні наука, література, мистецтво. Своєрідність української культури визначили також впливи географічних умов, особливості історичного шляху, а також взаємодія з іншими етнокультурами. Важливим історичним етапом розвитку культури стало прийняття християнства у X столітті.
Софійський собор (Київ)
Собор святої Софії — Премудрості Божої, Софія Київська або Софійський Собор — християнський собор в центрі Києва, пам'ятка української архітектури та монументального живопису 11—18 століть, одна з небагатьох уцілілих споруд часів Київської Русі. Одна з найголовніших християнських святинь Східної Європи, історичний центр Київської митрополії.
Міститься на території Софійського монастиря, є складовою Національного заповідника «Софія Київська» (крім собору, до цього заповідника належать Золоті Ворота, Андріївська церква, Кирилівська церква в Києві та Судацька фортеця).

Література
Українська література — література, написана українською мовою або українськими письменниками. Українська література мала важкий розвиток через постійне іноземне панування над українськими землями. В деякі періоди використання української мови навіть було заборонено до друку. Однак, незважаючи на численні репресії, Україна має багату літературну спадщину, яку створила велика кількість відомих авторів.

Пам'ятники Тарасові Шевченку
Пам'ятники Тарасу Григоровичу Шевченку встановлені в усіх обласних центрах України, багатьох містах і селах держави, а також у численних столицях і містах за кордоном (в тому числі у пострадянських державах, встановлені за ініціативи і коштом української еміграції, як дарунки від України, за обміном тощо).
Загалом, в Україні і світі понад 1100 пам'ятників поету. Це найбільша кількість монументів, встановлених одній особі, якщо не враховувати вождів тоталітарного режиму і невідомих солдатів.

Пам'ятники Тарасові Шевченку
Вислови про Т. Шевченка
Він був сином мужика — і став володарем в царстві Духа.
Він був кріпаком — і став велетнем у царстві людської культури
                                                                                Іван Франко
Народ знає Тараса, любить Тараса,
           співає його пісні, пересилає з уст в уста оповіді про нього,
                 як про живого сучасника і учасника нашої дійсності.
                                                                                Максим Рильський

Картини художників
Тарас Шевченко як художник займає одне з найпочесніших місць в українському образотворчому мистецтві. Він прекрасно володів всіма відомими тоді засобами графічного зображення.
Картини художників
Пісні про мову
Звучи, рідна мово!
Ти зрікся мови рідної,
Тобі земля твоя родити перестане,
Зелена гілка в лузі на вербі
Від доторку твого зів'яне.
Ти зрікся мови рідної –
Ганьба тебе зустріне
На шляху вузькому,
Впаде на тебе наче сніг журба,
Її не понесеш нікому.
Ти зрікся мови рідної,
Нема тепер у тебе роду ні народу,
Чужинця шани ждатимеш - дарма,
В твій слід він кине сміх погорду,
Ти зрікся мови рідної.
Слова: Дмитро Павличко
Пісні про мову
Скільки треба державних мов
Державною російська стане,
Якщо парламент поцінує?
Навіщо статус, громадяни?
Вона в державі й так панує.
Землячок мій, а карка, як ворон:
"Українствуєш? Краще б ти крав!"
Чи розбестив підступно нас ворог,
Чи за розбрат Господь покарав.


Зажурилась Україна


Українська література у другій половині ХХ століття


title: Дифференціація твердих та м яких приголосних

text:
Презентация

Обозначение мягкости
согласных буквой
Я
Прочитайте. Выпишите слова, в которыхсогласные произносятся мягко.
Рад  -  ряд
град  -  грядка
Лара  -  Ляля
масло  -  мясо
няня  -  наша
мял  -  мал

Спишите. Вставьте пропущенные буквы.

Сен.  ловит  м. ч.
Наш  Тол.  еще  м.л.
Кол.  м.л  пластилин.
Дети  встали  в  р.д.
Составь  из  словпредложения.
Зоя ,  Рая,  и,  малы.
Мама,  их,  ясли,  в,  носила.
Там,  ребята,  саду,  в,  гуляли.
В,  хорошо,  ребятам,  яслях.
Спишите,  вставляя пропущенные буквы.
Взгляни на маленьких сов.т.
Малютки р.дышком сид.т.
Когда не сп.т, они ед.т,
Когда ед.т, они не сп.т.
Прочитайте.
Митя  мал.  Он  мял  глину. Валя
и  Коля  лепили  игрушки. Вот
яблоко,  вот  груша .

Ответьте на вопросы.

Что  делал  Митя?
Что делали Валя и Коля?
Ответы запишите.

Презентацию подготовилаЧугаенко Е. А.
Шаблон дизайна презентации
взят из ресурсов интернета.


Мова – це на просто спосіб спілкування


Мова. Її роль та значення
 у суспільному житті
         Мова – це скарбниця духовних надбань нації, досвіду співжиття, праці і творчості попередніх поколінь…
    Різні мови… є різними світоглядами… Своєрідність мови впливає на сутність нації, як тієї, яка розмовляє нею, так і тієї, якій вона чужа, тому уважне вивчення мови повинно включати в себе все, що історія й філософія пов’язує із внутрішнім світом людини.                                                          В.Гумбольдт
…щоб людина не називала і не виражала, завжди вона розкриває свою особисту сутність; тому мова є критерієм того, на якому рівні знаходиться людська культура.
Л.Фейєрбах
   Саме в системі національної мови закодовано інтелект тієї чи іншої нації. Мова є основною формою національної культури й насамперед першоосновою літератури.
Г.-Г. Гадамер зазначав:
   Життя – це заглиблення в мову. Кожен, хто прагне освоювати чужі краї й чужу культуру, повинен шукати можливостей заглибитись в іншу мову.
    Мова – це не те, що ми маємо у вигляді слів і що використовуємо на власний розсуд. Мова  - це процес, коли один дає, а другий бере, і саме в такому процесі вона вибудовується. Мовлення набуває сенсу саме в такій реалізації  й може відбутися лише тоді, коли один співрозмовник контактує з другим, щоб упевнитись у спільності досвіду.

   Жодне суспільство, на якому б рівні воно не було, не може існувати без мови.

   Обслуговуючи потреби суспільства, мова виконує цілу низку функцій, життєво важливих як для суспільства, так і для самої мови

ФУНКЦІЇ МОВИ

Комунікативна
Ідентифікаційна
Експресивна
Імпресивна
Гносеологічна
Мислетворча
Естетична
Культуроносна
Номінативна

      Комунікативна функція полягає в тому, що…
   Мова  є найважливішим засобом у спілкуванні людей і забезпеченні інформаційних процесів у сучасному суспільстві.
Ідентифікаційна функція
Виявляється в часовому й у просторовому вимірах.
Кожна людина має своєрідний індивідуальний мовний “портрет”, мовний “паспорт”, у якому відображено всі її національно-естетичні, соціальні, культурні, духовні, вікові та інші параметри.
Експресивна функція

      Мова є унікальним засобом вираження внутрішнього світу
    людини.
       Кожний індивід – це унікальний, неповторний світ.
    І цей прихований світ може розкрити для інших лише МОВА…

Імпресивна функція мови:
 Її ще називають…
апелятивною;
конактивною;
прагматичною.

      Ця функція виявляється в дії мовлення на адресата незалежно від того, як адресат її сприймає.
    Мова – це п’ята ефірна стихія, яка облягає національний простір, і зменшення її сфери призводить до утворень своєрідних озонових отворів, через які вривається чорна енергія, що деморалізує народ…
П.Мовчан
Гносеологічна функція
Пізнавальна
Пізнавально-відображальна
Акумулятивна

  Вона безпосередньо пов’язана з функцією мислення, формування та існування думки.
Мислетворча функція мови:
  На слово не можна дивитись як на вираження головної думки… Навпаки, слово є вираженням думки лише настільки, наскільки слугує засобом до її творення.
О.Потебня
      “Мислити” означає “оперувати мовним матеріалом”

  Понятійне мислення – це оперування поняттями, які позначені певними словами і без цих слів перестали б існувати. У процесі мислення ці поняття зіставляються, протиставляються, поєднуються, заперечуються, порівнюються.
  Мислить людина тією мовою, яку найкраще знає – рідною. Тому сам процес мислення має суто національну специфіку, зумовлену національним характером мови.
У чому ж полягає суть естетичної функції мови?

Мова – це глибоке джерело художньо-естетичних цінностей, постійний і невичерпний нагромаджувач духовної, емоційної, високої моральності

 Мова – першоджерело культури, оскільки вона є і її знаряддям, і водночас матеріалом створення культурних цінностей.
Виховання відчуття краси мови – основа всякого естетичного виховання.

Культуроносна функція мови
 Культура кожного народу дістала відображення та фіксацію найперше в його мові…
Для глибинного пізнання нації необхідне знання його мови, яка виконує функції своєрідного каналу зв’язку культур між народами.
Репрезентуючи свою мову, ми репрезентуємо і власну культуру, її традиції та здобутки, збагачуючи світову культуру.
Через мову передається естафета духовних цінностей від покоління до покоління…

Б. Антоненко-Давидович зазначав:

“ З того, як говорить та чи інша людина, можна уявити собі загальний розвиток цієї людини, її освіту, культурний рівень. Що культурнішою є людина, то розвиненішою є її мова…”
Суть номінативної функції мови

   Полягає в передаванні у процесі спілкування певної інформації про позамовну дійсність, у відображенні об’єктивної реальності, але спілкування не зводиться лише до передавання інформації. Усе пізнане людиною дістає від неї свою назву й тільки так існує у свідомості…
  Народ      творить мову…

Мова творить народ…

Щира любов до своєї країни немислима без любові до рідної мови

    Людина, яка байдужа до рідної мови, - дикун.
То ж давайте будемо:
Цінувати
Берегти
Збагачувати
Удосконалювати
Піклуватися
Любити
Не забувати
Нашу рідну УКРАЇНСЬКУ МОВУ!
Дякую за увагу!


Диктанти або списування


title: Станіслав Чернілевський - Урок духовності

text:
   Урок духовності
із поезією Станіслава Чернілевського
«Правди є різні, а істина одна. Як і одне дитинство на все життя. Воно завжди — щастя. Може, єдине щастя в житті. Найдорожче. Як матір».                                          С.Чернілевський
Тема уроку:
Висока духовність поезій
Станіслава Чернілевського
«Теплота родинного інтиму»,
«Забула внучка в баби черевички»...

Мета уроку:

коротко ознайомитися з біографією письменника;  проаналізувати основні мотиви поезій “Теплота родинного інтиму” та “Забула внучка в баби черевички”, розвивати вміння коментувати поетичні рядки.
Станіслав Чернілевський народився
1950 року
в селі Жван на Вінниччині. «Я народився поміж двох річок — невеличкою річкою Жван з її мілинами та глибинами та могутнім і тихим Дністром з його вирами та потужною течією. Може, через те я так люблю водночас і найтонші, найдрібніші порухи і великі, могутні рухи.»
              Береги Дністра, де я жив, були райськи благодатними: там росли колгоспні груші, яблука, сливи, абрикоси, виноград. Там були баштани. Природно, що поночі ми, хлопчаки, ватагою пробиралися ярами й цупили кавуни та дині або ж огірки та помідори, поки сторож не гнався за нами.

Життєвий шлях Станіслава Чернілевського був  непростим. Хлопчик залишився без батька у багатодітній родині, тож довелося здобувати середню освіту в школах-інтернатах.
Не відразу Станіславу пощастило з вибором "сродної" професії. Спочатку недовго працював учителем після закінчення Вінницького педагогічного інституту, але не вважав цю роботу справді "своєю".
З дитинства Чернілевський марив кінематографом і прагнув вступити на факультет кінорежисури. Його мрія збулася. У стінах Київського театрального інституту імені І. Карпенка-Карого він здобув фах кіносценариста.
Працював на Київській кіностудії художніх фільмів імені О. Довженка.
Зараз працює режисером і редактором на ТРК «Студія 1 + 1». Багато уваги приділяє студентам Київського національного університету театру, кіно й телебачення імені І. К. Карпенка-Карого.
Є у С.Чернілевського ще одне захоплення – поезія. У 1984 році   вийшла  його  збірка   “Рушник землі”.    Поет  удостоєний  премії
 ім. В.Симоненка.
  «Найдорожча на світі – мама, найцінніше в житті – щирість і теплота родинних стосунків».
С. Чернілевський.

Теплота родинного інтиму
Теплота родинного інтиму.
Ще на шибах досвіток не скрес.
Встала мати. Мотузочком диму
Хату прив'язала до небес.
Весело і з ляском серед печі
Полум'я гуляє по гіллю.
Ковдрою закутуючи плечі,
Мати не пита, чому не сплю.
Вже однак зникає гіркотина,
Не катує серце печія.
Знову я — малесенька дитина,
Мати знає більше, аніж я.

Матері розказувать не треба,
Як душа світліє перед днем
В хаті, що прив'язана до неба
Світанковим маминим вогнем.

Тема твору:
спогади письменника про рідну хату, власне дитинство, матір, її доброту та щирість.
Ідея твору
Уславлення найголовніших людських цінностей – материнської любові,
батьківської хати, щасливих років дитинства.
Настрій твору
Щирість,
Ніжність,
Душевна доброта,
Любов до матері і рідної домівки,
Туга за дитинством,
Теплі і ніжні спогади про маму,
Глибокий ліризм

Словникова робота
Інтим ,
шиба,
досвіток,
скрес,
печія,
катує .
Як ви розумієте слова із поезії?
Включіть уяву
1.Яким ви уявляєте ліричного героя поезії “Теплота родинного інтиму”
2.Які почуття і образи виникають у вас після прочитання поезії
“Теплота родинного інтиму?”
3.У яку пору року відбувається дія?
4. Що відображає ілюстрація у підручнику і чи відповідає вона змісту поезії?
5.Від якої особи ведеться розповідь у поезії? Про що це свідчить?
6.Якими мотивами пройнятий твір “Теплота родинного інтиму” ?
7.Які найголовніші духовні цінності відтворює автор у поезії?
8.Що символізує вогонь у печі?
9.Яка пора доби забражена у вірші? Обгрунтуйте.

Образи поезії “Теплота родинного інтиму”

Конкретні:
Абстрактні:
мати,
хата,
син(автор)
любов до матері,
спогади про дитинство,
відчуття захищеності і щастя
Художні засоби у творі
Метафори
“досвіток не скрес”,
“полум”я гуляє по гіллю”,
“гіркотина зникає”,
“не катує серця печія”,
“душа світліє”
“хату прив”язала”
Епітети
“світанковий вогонь”
Евристична бесіда
«Читаємо між рядками»
Про яку пору року йдеться у творі?
Про зиму, бо мати встала затопити пічку, бо холодно, а на вулиці  ще темно, бо взимку пізно світає.
Поясніть вислів: “Мати…мотузочком диму хату прив”язала до небес”, “хата, що прив”язана до неба”?
Мати – це берегиня сімейного вогнища, і саме вона прагне створити у своїй хаті земний рай, як на небі?
Поясніть вислів: “Ковдрою закутуючи плечі,мати не пита, чому не сплю?”
Автор показує, що мати настільки відчуває свою дитину, що говорить із нею душею і розуміє свого сина без слів.
Логічний ланцюжок “Знайди зайве”.
(Знайти в рядках “зайве” слово і обґрунтувати відповідь)

мати, батько, син, дитина;
дим, жар, полум’я, вогонь;
руки, серце, душа, плечі;
шиби, хата, піч, мисник.

Асоціативний кущ
Павутинки сплетемо, потрібні слова доберемо
Дитина
1.Мати
4.Дитинство
Мамине серце
6.Родина
Колискова
2.Любов
3.Щастя
5.Дитячий сон
Сімейна злагода
Україна
Батьківська хата

Склади прислів’я
про маму
1. Нема того краму, щоб купити…
серце
2.У дитини заболить пальчик, а в матері…
3.Дитина плаче, а матері…
заслужити
4.Матері ні купити, ні…
боляче
маму
Образ матері у світовому мистецтві
Забула внучка
в баби черевички…
Забула внучка в баби черевички...
Дитячим сміхом бризнувши в зело.
За повелінням вікової звички
Перекотилось літо за село.
Махнуло рученятко в бензовозі
І курява вляглась після коліс.
А бабка все стояла на дорозі,
Хустинкою торкаючись до сліз.
І вийшли в небо зорі-жаровички,
І тихо бабка посеред села
Малесенькі дитячі черевички
У спорожнілу хату занесла.
Лягла собі. І світло не світила.
Торкнулась черевичків перед сном .
І осінь їй тихенько опустила
Горіховий листок перед вікном.
Тема твору :
Сум та страждання за внучкою, яка  поїхала додому.
Ідея твору:
Бути уважнішими до старості та самотності наших рідних.
Включи спостережливість
  1.Яку роль у передачі почуттів старенької жінки відіграють черевички?
2.Прокоментуйте слова “Торкнулась черевичків перед сном”, “За повелінням вікової звички перекотилось літо за село”.
Образи поезії “Забула внучка в баби черевички”
Конкретні:
Бабуся,
внучка
Абстрактні:
Старість,
самотність
Образи-символи:
Літо – символ дитинства,
Осінь – символ старості
Художні засоби у творі
Метафори
“бризнувши сміхом”,
“перекотилось літо”,
“курява вляглась”,
“вийшли в небо зорі-жаровички”,
“осінь опустила листок”
“вікова звичка”,
“спорожніла хата”
Епітети
Логічний ланцюжок “Знайди зайве”.
(Знайти в рядках “зайве” слово і обґрунтувати відповідь)

весна, осінь, літо;
баба, внучка, мати;
сумочка, черевички, хустина;
дорога, автобус, курява;
сміх, радість, сльози;
село, місто, хата;
білі, малесенькі, дитячі

Гармонійна цілісність образів поезії
“Забула внучка в баби черевички”
Дотикові
Слухові
Зорові
Бабка …  дитячі черевички у спорожнілу хату занесла.
Махнуло рученятко в бензовозі,і курява вляглась після коліс.
Дитячим сміхом бризнувши в зело
Торкнулась черевичків перед сном
А бабка все стояла на дорозі, хустинкою торкаючись до сліз.
Лягла собі. І світло не світила.

Сенкан            1рядок – 1іменник
    (схема)                          2рядок – 2 прикметники
                                            3рядок – 3дієслова
                                            4 рядок – речення з ідейним центром
                                            5 рядок – 1 іменник (головне значення)
Мама
Найдорожча, найрідніша
Любить, піклується, оберігає
Без неї немає щастя
Єдина
Мама
Найдобріша, найближча
Любить, турбується, допомагає
Вона завжди з тобою
Берегиня
Бабуся
Самотня, немічна
Сумує, чекає, любить
Їй потрібна турбота
Старість
Якщо ти любиш тата й маму,
Їм радість  і любов……………….
Достатку, щастя і  …………………
Для них у Господа проси.
Даруй щодня любов і ласку,
Щоб не було у них…
Перетвори життя у …………….,
Люби і слухай їх завжди.
Ніколи не забудь, що ……………. -
Найбільша святість у ……………….
Завжд ти повертайсь до неї,
Куди б не пролягли путі.


Морфологічний розбір дієприкметника


Мова — державна перлина


title: Мова - диво калинове. Лексикологія

text:
1
2
3


Числівник як частина мови. Розряди числівників за значенням і граматичними ознаками
План
Визначення поняття “числівник” у працях сучасних дослідників.
Історія функціонування числівника в українській мові
Граматичні ознаки числівника
Синтаксична роль числівників
Розряди числівників за значенням та граматичними ознаками

Список джерел
1. Безпояско О. К., Городенська К. Г., Русанівський В. М, Граматика української мови. Морфологія: Підручник.— К.: Либідь, 1993.— 336 с
2. Вихованець І. Р. Теоретична морфологія української мови: Академ. граматика укр. мови / І. Вихованець, К. Городенська; За ред. І. Вихованця.— К.: Унів. вид-во "Пульсари", 2004.— 400 с
3. Караман С. О. Сучасна українська літературна мова/ С. О. Караман, О. В. Караман, М. Я. Плющ . – К.: Літера ЛТД, 2011. – 560 с.
Українська мова. Енциклопедія/Редкол.: Русанівський ВМ, Тараненко ОО, Зяблюк МП та ін- 2-е вид. випр. і доп.– К.: Українська енциклопедія, 2004. – 824 с
Сучасна українська літературна мова: Підручник/ О. Д. Пономарів, В.В. Різун, Л. Ю. Шевченко та ін.- К.: Либідь, 2001. – 400 с.

Визначення поняття “числівник” у працях сучасних дослідників.

ЧИСЛІВНИК — частина мови, клас слів зі значенням кількості.

(Українська мова. Енциклопедія/Редкол.: Русанівський ВМ, Тараненко ОО, Зяблюк МП та ін- 2-е вид. випр. і доп.– К.: Українська енциклопедія, 2004. – 824 с)

Числівник — повнозначна частина мови, яка означає кількість предметів (певну або точно не визначену) та абстрактно-математичну кількість: двадцять студентів, дві третіх доби, багато друзів, декілька місяців; від ста  відняти сорок— шістдесят; п'ять помножити на десять —  п'ятдесят; корінь кубічний з дев'яти — три. (Безпояско О. К., Городенська К. Г., Русанівський В. М, Граматика української мови. Морфологія: Підручник.— К.: Либідь, 1993.— 336 с )

Числівник — частина мови, яка позначає  означену чи неозначену кількість предметів та абстрактне число і виражає своє категорійне частиномовне значення в морфологічній категорії відмінка за обмеженого функціонування категорії роду і числа.
(Вихованець І. Р. Теоретична морфологія української мови: Академ. граматика укр. мови / І. Вихованець, К. Городенська; За ред. І. Вихованця.— К.: Унів. вид-во "Пульсари", 2004.— 400 с)

Числівником називається частина мови, що означає абстрактно-математичне число або певну кількість однорідних предметів чи порядок предметів при лічбі.
 (Караман С. О. Сучасна українська літературна мова/ С. О. Караман, О. В. Караман, М. Я. Плющ . – К.: Літера ЛТД, 2011. – 560 с.)
Історія функціонування числівника в українській мові
Числівники — найпізніша за часом утворення частина мови. У давньорус. мові кількісні слова входили до складу  прикметників або іменників з усіма типовими для них формами. Давньорус. слова одинъ, дъва, трые, четыре були короткими прикметниками, а шать, десшть, сорокъ, съто, тысгача з грамат. боку функціонували як іменники. (ЕУМ)
Систему числівників українська мова в основному успадкувала від давньоруської, однак для одиниць вищого розряду давньоруська мова мала свої назви: 10 000 – тьма, 100 000 -  легіон, 1 000 000 – леодр, 10 000 000 – ворон, 100 000 000 – колода.

Слова, що позначають числа, збиралися поступово з різних частин мови. Так, числівники один, два, три, чотири – за походженням прикметники. Усі вони узгоджувалися за родом, числом і відмінком з іменниками, при яких вони стояли. Інші числівники – іменникового походження. (Пономарів О. Д.)

З  кількісних слів сформувалися числівники як окр. частина мови. Вони вирізняються майже  повною втратою морфол. категорій роду і числа та модифікацією категорії відмінка, в якій  наявні ознаки самостійності й залежності щодо пов'язаних з ними іменників (пор. п'ять  хлопців, але п'ятьма хлопцями), а також синтакс. об'єднанням їх з ім. у єдиний складений член речення. Тому числівники виконують роль  своєрідних лекс. морфем, конкретизуючи  іменникову морфол. категорію числа.

Пам'ятки староукр. мови відбивають досить строкату картину розвитку числівникових слів, яка в основі своїй була східнослов'янською, але в зх. землях відчувався вплив сусідніх за-хіднослов'ян. мов. Поряд з один вживається єден (під впливом польс. мови), поряд з двад-цат — двадеслт, поряд з осмнадцать — осмогонадцать і под. Остаточно числівникова система усталилася як єдина в новій укр. літ. мові, хоч у деяких сучасних укр. діалектах і досі  побутують давні форми. ( ЕУМ)

Граматичні ознаки числівника

Називаючи абстрактно-математичне число (наприклад: сто ділиться на п‘ять) чи позначаючи кількість однорідних предметів (наприклад: три доби), числівники виражають ці значення в граматичній категорії відмінка.

Віднесеність до граматичногороду властива тільки окремим словам, що позначають кількість предметів(наприклад: один, одна, одно; два — дві, обидва — обидві; порівняйте також — мільйон і  тисяча). Більшість числівників, що позначають абстраговану чи конкретно виявлену кількість предметів, не виражають граматичного значення роду, а так само числа.

Числівники, що означають порядок предметів при лічбі, виражають ці значення в граматичних категоріях роду, числа і відмінка: шостий клас, шоста група, шосте червня, шості уроки, шостого класу, шостої групи, шостого червня.
Синтаксична роль числівників

Усі числівники в реченні пов’язані з іменниками або є назвою числа без іменника.Такі синтаксичні сполучення числівника з іменником у формах називного і знахідноговідмінків функціонують як один член речення — підмет або додаток.

У непрямих відмінках числівники, що позначають кількість, є узгодженими означеннями: у семи (скількох?) студентів, з п‘ятнадцятьма (скількома?) гривнями.

Числівники, що означають порядок предметів при лічбі, завжди виступають узгодженим означенням: десятий (який?) літак; до четвертого (якого?) класу.

Числівник може виконувати також роль іменної частини складеного присудка наприклад: Серце в нас одно, і шлях єдиний, тож прийми цей голос з України, братня Польще (М. Рильський).
Розряди числівників за значенням і граматичними ознаками

За значенням і граматичними ознаками числівники поділяють на кількісні іпорядкові.

Кількісні числівники виражають кількісну характеристику предметів або абстраговане число і відповідають на питання скільки?Кількісні числівники об’єднують кілька груп:
 1) власне кількісні;
2) неозначено-кількісні;
3) збірні;
 4) дробові.

Власне кількісні числівники означають у цілих одиницях абстраговано-математичне число (п ’ятнадцять більше за п 5ять у три рази) або певну кількість однорідних предметів (двадцять зошитів).

Неозначено-кількісні числівники позначають загальну, точно не визначену кількість однорідних предметів або неозначену абстраговану кількість. Сюди належать слова кілька, декілька (якась кількість до десяти), кільканадцять (якась кількість до двадцяти), кількадесят (нечітка кількість у межах ста), кількасот (нечітка кількість у межах тисячі).

Збірні числівники означають кількість предметів у сукупності, неподільнійєдності їх, наприклад: двоє вікон, троє дітей, четверо коней, п ’ятеро саней.У поєднанні з власне кількісними збірні числівники виражають сукупність, неподільну єдність і в більших вимірах, наприклад: сорок п ’ятеро, сто п ‘ятдесят троє…

Порядкові числівники означають порядок предметів при лічбі і відповідають напитання котрий? (котра? котре?).

Кількісні
Порядкові
Власне кількісні
Збірні
Дробові
Неозначено-кількісні


*Західноукраїнська поезія


Життя і творчість М. Коцюбинського


тарас шевченко


Морфологічний розбір дієприкметника. Повторення й узагальнення вивченого з теми «Дієприкметник».


Диктанти або списування. Речення.


title: Тема вірності Батьківщині в поемі М.Вороного «Євшан-зілля»

text:
1.
2.
3.
4.
5.
6.
7.


Диктанти або списування. Текст


Урок з усної народної творчості


"Валер’ян Підмогильний"


Життєвий i творчий шлях Iвана Яковича Франка


title: ІЗОТОПИ

text:
+
+15
+8
+
+
+
35
37
37
37
37
37
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
35
75%
25%


title: Світове значення творчості Т.Г.Шевченка для нащадків

text:
6
5
4
3
2
1


title: Збірка метафоричних віршів

text:
Люблю тебе, зимонько мояЗбірка метафоричних віршів
Автори: учні 5 – 6 класів
 Іверської ЗОШ І – ІІІ ступенів
Олександрівського району
Донецької області
Зима.Снігова Королева.Чай із лимоном.Подих вітру.Екзотичні фрукти.Туга за літом.Майбутні проліски.            Ігор Філімонов, 5 клас
Зима.Срібло на снігу.На ялинці апельсини.Танець завірюхи по вулицях.Свято із цукерками.Весна на порозі.Біле ведмежатко.                                  Оля Федорів, 5 клас
Зима.Гра у сніжки.Хор гілля з диригентом вітром.Життя під снігом.Зелене в помаранчевому.Санчата з гірки.Візерунки.                                                Максим Кадубовський, 5 клас

Зима.Господиня на планеті.Ялинка у коштовностях.Пісня хуртовини за вікном.Гарячий чай із маминих рук.Різдвяна кутя.Снігова баба.
Катя Гайтан, 5 клас
Зима.Будинок пані Метелиці.Чай із малиновим варенням. Сніжинки-танцівниці.Ванільне морозиво у хрусткому стаканчику.Подих Діда Мороза.Пухнасте кошеня.                                Аня Чигазова, 5 клас
Зима.Поважна красуня за вікном.Пухнасті сніжинки-кришталинки.Дзвіночки серед гілля.Малинове варення.Радість свят.М'які рукавички.                                                    Тетяна Проценко, 6 клас
Зима.Біла голубка між селами.Клубочок-кошеня на ковдрі.Спів сніжинок у повітрі.Мандарини з шишками.Свіжість подиху вітру.Камін і книжка.Королева снігу.                             Настя Татаренко, 6 клас
Зима.Фея-чарівниця на літаку.Білесенькі хмарки у небі.Лагідна пісня снігурів.Святкова сімейна вечеря.Ароматні фрукти із рідних рук.Туга за весною. Котик біля печі.                  Віка Петришина, 6 клас
Зима. Святкова скатертина - вишиванка.Мрійливі сніжинки.Морозне соло.Мандариновий чай.Спогади про літо.Добра бабуся.                         Максим Петришин, 6 клас
Зима.Пухнасті дзеркальні кульки.Бурульки, що мріють стати струмком.Сльози сніжинок.Малюки біля ялинки.Соковите яблуко у рукавичках.Святкові подарунки.Полум'я  печі.                                 Максим Ступка, 6 клас
Зима.Красуня у білій сукні.Крила голубки.Спів колядників.Зайчик із морквинкою.Крижана Королівна.                                                                            Максим Камак, 6 клас
Зима.Лагідний котик.Біла троянда на срібній стеблині.Гучна музика морозу.Чай із лимоном.Майбутні проліски.Зустріч Нового року.Пташка.                                 Настя Татаренко, 6 клас
Зима.Безліч пухнастих овечок, розсипаних по полю.Сріблясті зірочки на сплячій землі.Гілля, пробуджене подихом вітру.Цукерки-малятка у схованці серед гілочок ялинки.Мандарини - гості на святі.Рукавички від бабусі.                                        Аліна Лисан, 6 клас
Зима.Бабуся із помічниками.Поле сріблястих ромашок.Спів бурульок-дітлахів.Радість свята.Королева білизни.                 Андрій Кривов, 6 клас

Зима.Колискова вітру.Свіжість морозного вітру.Ялинковий цвіт.Почуття щастя.Нове життя.

                                    Андрій Іванюк, 6 клас