text:
Застосування інформаційних технологій для підвищення ефективності та якості викладання математики
Вчитель математики та інформатики БЗОШ І-ІІ ст. №4 Тіток А. О.
Формування інформаційної культури сучасних школярів
Інформаційні технології
 – це потужний інструмент для отримання дитиною найрізноманітнішої інформації,
– ефективний засіб підвищення інтересу до навчання, а також мотивації, наочності, науковості тощо.

Концепція математичної освіти України і Держстандарт освітньої галузі «Математика» передбачають передумови для формування соціальної, комунікативної, комп’ютерної та інших видів компетентності учнів.
Освітня галузь "Математика"
  Основною метою освітньої галузі є:
-                      опанування учнями системи математичних знань, навичок і умінь, необхідних у повсякденному житті та майбутній трудовій діяльності, достатніх для успішного оволодіння іншими освітніми галузями знань і забезпечення неперервної освіти;
-                      формування в учнів наукового світогляду, уявлень про ідеї і методи математики, її роль у пізнанні дійсності;
-                      інтелектуальний розвиток учнів (логічного мислення і просторової уяви, алгоритмічної, інформаційної та графічної культури, пам'яті, уваги, інтуїції);
-                      економічне, екологічне, естетичне, громадянське виховання, формування позитивних рис особистості.

Уроки з комп’ютерною підтримкою
Програмні засоби використовуються у трьох напрямах:
Увесь процес навчання повинен будуватися на основі теорії пізнання:
Основна мета ППЗ
Більшість людей запам'ятовують 5% почутого і 20% побаченого.
	Одночасне використання аудіо- і відеоінформації підвищує запам’ятовування
до 40-50 %
	Програмні продукти, що
створюються українськими розробниками. Саме такі програми розраховані на вітчизняну методичну
систему навчання математики, а відповідні посібники орієнтовані на шкільні підручники, прийняті в
українських школах.
 Серед них слід виділити пакет „GRAN”, що складається з програм для підтримки курсу алгебри та початків аналізу, а також елементів стохастики – „GRAN-1” [1], планіметрії  –
„GRAN-2D”
та стереометрії  – „GRAN-3D”
Пакет програм "Динамічна геометрія" ("DG")
Харківських вчених С.А. Ракова та К.О. Осенкова є надійним та перевіреним супутником учителя математики, що використовує мультимедіа у своїй роботі.
 Він містить:
1. Графічне середовище для створення та дослідження геометричних фігур.
2. Графічний калькулятор для побудови графіків функцій та рівнянь з двома змінними.
3. Методичні рекомендації для вчителя.
4. Методичні рекомендації для учня.
5. Настанова користувачу.
Що дозволяє DG:
виконувати побудови, які аналогічні класичним побудовам, за допомогою циркуля й лінійки;
 будувати відрізки, промені, прямі за двома точками;
 будувати коло за центром і точкою на ньому;
 будувати кола за даним радіусом;
 відкладати відстані й кути, які дорівнюють даним;
 проводити паралельні й перпендикулярні прямі, бісектриси;
будувати точки, які належать фігурам;
 знаходити точки перетину фігур;
 будувати образ точки при центральній та осьовій симетрії, середину відрізка, інверсну точку відносно кола.

	ППЗ «Пакет динамічної геометрії DG» є потужним інструментом для побудови та дослідження динамічних геометричних моделей на площині. Рисунки створені у пакеті – динамічні. ППЗ створений для підтримки шкільного курсу планіметрії. Програму можна використовувати на уроках геометрії в 7-9 класах та при самостійному вивченні планіметрії.
	Мета ППЗ – надати учням можливість самостійного відкриття геометрії шляхом експериментування на комп’ютері. Програму також можна використовувати для створення наочних інтерактивних навчальних матеріалів.
Advanced Grapher 2.2
Потужна й проста у використанні програма для побудови графіків й їхнього аналізу. Підтримує побудова графіків функцій виду Y(x). Обчислювальні можливості: регресійний аналіз, знаходження нулів й экстремумов функцій, крапок перетинання графіків, знаходження похідних, рівнянь дотичних і нормалей, чисельне інтегрування. Велика кількість параметрів графіків і координатної площини. Має можливості печатки, збереження й копіювання графіків у вигляді малюнків. Підтримує інтерфейс російською мовою  й при його виборі може використатися в некомерційних цілях безкоштовно. Нова версія також містить файл довідки російською мовою
.
Наведені приклади дають підстави стверджувати, що таке застосування програмних засобів у
навчальному процесі сприятиме зацікавленню учнів, усвідомленню ними певних залежностей, більш
глибокому засвоєнню матеріалу.
 Коло задач, які розв’язуються за допомогою об’єктів з використанням динамічних параметрів, можна розширити  – це можуть бути як задачі з курсу математики, так і з інших дисциплін: фізики, хімії, економіки тощо.
ВИСНОВКИ
Дякую за увагу!


Кількісні та якісні прояви епідемічного процесу. Епідеміологічний метод
д.мед.н. ДОАН С.І.

ДУ “Інститут епідеміології та інфекційних хвороб ім.Л.В.Громашевського” АМН України

Літня школа по епідеміології. 31-6 червня  2010 р.

Розвиток епідеміологічного методу
Структура епідеміологічного методу(сукупність певних прийомів і відрізняється від прийомів так само, як ціле від часткового)
Епідеміологічний метод
ДІАГНОСТИЧНА ТЕХНІКА
Визначення причинно-наслідкових зв'язків між передбачуваним фактором і захворюваністю здійснюють за допомогою прийомів формальної логіки
Якісні прояви епідемічного процесу
епідемічна захворюваність
Кількісні прояви епідемічного процесу
Багаторічна динаміка захворюваності

Багаторічна динаміка виділення ентеровірусів від хворих на нейроінфекцію
Захворюваність на ВІЛ-інфекцію в Україні (1995-2008)
За даними Круглова Ю.В. та ін., 2009,
 ДУ “ІЕІХ ім. Л.В. Громашевського” АМН України)
Сезонність – підйоми захворюваності, що закономірно повторюються у певні місяці, обумовлені дією сезонних факторів.
Це один з найбільш  чітких проявів фазності розвитку епідемічного процесу. Саме тут легко виявляються міжепідемічний і епідемічний періоди, пов'язані з фазами резервації збудника і його епідемічного розповсюдження
Річна динаміка захворюваності

Трематодозы
Гименолепидоз
Аскаридоз
Энтеробиоз

ПРОЯВИ ЕПІДЕМІЧНОГО ПРОЦЕСУ
СЕРЕД РІЗНИХ ГРУП НАСЕЛЕННЯ

ПОШИРЕНІСТЬ, МАРКЕРІВ ІНФІКУВАННЯ ВІРУСАМИ ГЕПАТИТУ В І С СЕРЕД ОСІБ З ІНФЕКЦІЯМИ, ЩО ПЕРЕДАЮТЬСЯ СТАТЕВИМ ШЛЯХОМ (ІПСШ)
За даними Гураль А.Л., Сергеєва Т.А., 2009
(ДУ “ІЕІХ ім. Л.В. Громашевського” АМН України)
Динамика изменения доминирующих путей  передачи вируса гепатита В (г. Киев)
Фактори, що визначають характеристику кількісних та якісних показників епідемічного процесу
Біологічний фактор - компоненти паразитарної системи (організменої та позаорганізменої частин популяції паразита й імунологічної структури населення)
"Інфекційні і паразитарні хвороби, головним чином, ВІЛ/СНІД, туберкульоз і малярія, а також дитячі інфекційні хвороби і звичайні інфекції загрожують повернути назад прогрес, досягнутий за десятиліття, і позбавити ціле покоління надії краще майбутнє...«

(засідання лідерів «Великої вісімки», м. Окінава, 2000)
«…з розвитком науки доведення дійсного рівня етіологічної ролі збудників  інфекційних хвороб у формуванні соматичної патології зростатиме, оскільки на теперішній час описано лише 5 % представників мікросвіту…»

(засідання лідерів «Великої вісімки», м., 2007)
ЗАХВОРЮВАНІСТЬ ТА СМЕРТНІСТЬ ВІД ІНФЕКЦІЙНИХ ТА ПАРАЗИТАРНИХ ХВОРОБ В УКРАЇНІ В 1995-2008 рр.
ЛЕТАЛЬНІСТЬ У СТАЦІОНАРАХ УКРАЇНИ (на 100 захворілих)
За даними статистичної звітності МОЗ України
ЕФЕКТИВНІСТЬ ПРОТИДІЇ ІНФЕКЦІЙНИМ ХВОРОБАМ
координація;
 корпоративність;
 командність,
 консолідація;
креативність;
 взаєморозуміння

ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!


title: "Вірус грипу"

text:
Вірус грипу
Підготувала учениця 6-А класу Федун Юлія
Що таке грип і ГРВІ
Грип — це гостре інфекційне захворювання дихальних шляхів, яке викликається вірусом грипу. У побуті грипом часто називають будь-яку застуду, що не є вірно, тому що, окрім власне вірусу грипу, схожі симптоми можуть бути викликані багатьма іншими (аденовіруси, риновіруси, респіраторно-синцитіальні віруси і т.і.).
Мікрографія вірусу грипу, збільшена приблизно у сто тисяч разів

Симптоми, які викликаються цими збудниками, дуже схожі. Тому вірусні захворювання дихальної системи були об’єднані в групу ГРВІ — гострих респіраторних вірусних інфекцій. З цієї ж причини точно встановити, який саме збудник став причиною конкретного випадку хвороби, опираючись лише на дані огляду хворого, неможливо.

Епідемічне значення для людей мають віруси, що містять три підтипи HA (H1, H2, H3) і два підтипи NA (N1, N2).
Вірус грипу має сферичну форму діаметром 80–120 нм, в центрі знаходяться РНК-фрагменти, укладені в ліпопротеїдну оболонку. На поверхні вірусу у вигляді «шипів» перебувають антигени двох видів – гемаглютинін (H) та нейрамінідаза (N). Завдяки антигенам вірус грипу здатний проникати в людські клітини, без чого неможливе його розмноження. Спочатку вірус приєднується до клітини за допомогою гемаглютиніну. У відповідь на гемаглютинін людський організм виробляє антитіла, які і складають основу імунітету проти певного підтипу збудника грипу. Нейрамінідаза, у свою чергу, відповідає за здатність вірусу проникати в клітину і виходити з неї після розмноження. Ці антигени мінливі і визначають різні штами одного типу вірусу.
Вірус грипу, модель Національного інституту охорони здоров'я США
Кожен тип вірусу грипу по-своєму впливає на людину, викликаючи захворювання різної тяжкості.
Вірус грипу А викликає захворювання середньої або сильної тяжкості. Він зустрічається не тільки у людей, а й у деяких тварин (птахи, свині, коні). Віруси грипу А – найбільш мінливі з усіх типів вірусів грипу. Через це вони стали причиною всіх пандемій і тяжких епідемій в історії людства. Довгий час вірус А вважався видоспецифічним (що не передається від одного біологічного виду до іншого, наприклад, від тварини до людини). Проте в 1997 виникла епідемія «пташиного грипу» в Гонконзі, під час якої були зафіксовані випадки зараження людей від птахів.
Є декілька різновидностей вірусу грипу А розділених на різні серотипи на основі антитіл до цих вірусів. Серотипи, які були виявлені в людей, впорядковані за кількістю відомих людських смертей під час пандемії, є:
H1N1, який спричинив Іспанський грип в 1918 та Свинячий грип в 2009.
H2N2, який спричинив Азійський грип в 1957.
H3N2, який спричинив Гонконгівський грип в 1968.
H5N1, який спричинив Пташиний грип.
H7N7, який має незвичайний зоонозний потенціал.
H1N2, ендемічний у людей, свиней і птиці.
H9N2
H7N2
H7N3
H10N7

Вірус грипу В також здатний змінювати свою антигенну структуру, однак у меншому ступені, ніж вірус типу А. Віруси типу В не викликають пандемії і зазвичай є причиною локальних спалахів і невеликих епідемій грипу, найчастіше у дітей. Цей тип вірусу вражає тільки людей.
Вірус грипу С інфікує тільки людей. Його антигенна структура не схильна до таких змін, як у вірусів типу А. Симптоми хвороби зазвичай дуже легкі, можуть і взагалі не проявлятися. Вірус типу С не викликає епідемій і не призводить до серйозних наслідків.

Кожен новий визначений штам вірусу грипу отримує індивідуальне позначення по єдиній класифікації. Наприклад, A/Moscow/10/99 (H3N2), де:
А – тип вірусу;
Moscow – географічне місце виявлення вірусу;
10 – номер місяця, в якому був виявлений вірус (в даному випадку – жовтень);
99 – рік визначення вірусу – (1999);
H3N2 – позначення антигенних підтипів.

 Одна з відмінних рис вірусів грипу – дуже висока мінливість. Саме ця властивість стала причиною всіх епідемій і пандемій. Імунітет людини кожен раз стикається з новим різновидом вірусу і часто не встигає вчасно відреагувати. Причина такої високої мінливості вірусів грипу до кінця не визначена. Це може бути еволюційний механізм, за рахунок якого популяції вірусів виживають. В даний час виявлено більше 2000 варіантів вірусів грипу.
Епідеміологія
Джерелом інфекції є тільки хвора людина (з останніх годин інкубаційного періоду по 4-5-й день хвороби). Механізм передачі інфекції — повітряно-крапельний. Хвора людина, навіть із легкою формою грипу, становить небезпеку для оточуючих впродовж усього періоду прояву симптомів, що в середньому становить 7 діб.

Палата для хворих на грип під час епідемії іспанського грипу 1918–1919 років, місто Вашингтон

Імунітет після перенесеного грипу дуже нестійкий, можливі повторні захворювання навіть упродовж одного року; цьому сприяє те, що різні типи та підтипи, а також серологічні варіанти збудника не утворюють один проти одного пересічного імунітету та значно змінюють імуногенні властивості, що робить щеплення проти грипу досить неефективними.
Захворювання протікають у вигляді епідемій, що виникають кожні 2-3 роки. Характерна виражена сезонність грипу — зима, початок весни. У 20 сторіччі людство пережило три пандемії грипу. Внаслідок найгіршої з них — епідемії іспанського грипу — 1918-го року загинули від 50 до 100 мільйонів людей. Внаслідок пандемій 1957 і 1968 рр. загинули від одного до двох мільйонів людей. Сьогодні ситуація є такою, що звичайний вірус сезонного грипу спричиняє до 500 тисяч смертей щороку, лише в Сполучених Штатах близько 36 тисяч смертей.

Патогенез
Проникнувши у верхні дихальні шляхи, вірус грипу вражає слизову оболонку, розмножуючись в епітеліальних клітинах. Виникає дистрофія клітин циліндричного епітелію, знижується бар'єрна функція слизової оболонки. Вірус грипу та його токсин потрапляють у кров, що спричиняє розвиток загального токсикозу. В органах та тканинах організму токсин вірусу вражає капіляри та дрібні кровоносні судини, а також різні відділи ЦНС та вегетативної нервової системи. Катаральні прояви у дихальних шляхах, ураження нервової системи, розлад циркуляції крові у багатьох органах (головний мозок, легені, серце, наднирники тощо) зумовлюють загальні клінічні симптоми хвороби.
Симптоматика
Симптоми, що вимагають лікування вдома
      При появі перших симптомів грипу хвора людина обов'язково повинна залишатися вдома, щоб не провокувати ускладнення власної хвороби і не наражати інших людей на небезпеку, смертельну для деяких з них. Такими симптомами є:
підвищена температура тіла;
біль у горлі (фарингіт);
кашель;
нежить;
біль у м'язах.
      Маючи будь-який з цих симптомів не варто виходити з дому навіть заради візиту до лікаря, його слід викликати додому. Призначене лікарем симптоматичне лікування у домашніх умовах може бути достатнім для одужання. Якщо стан хворого не погіршується, необхідно продовжувати лікування вдома до повного зникнення симптомів.
Симптоми, що вимагають термінової госпіталізаці
      Якщо стан хворого погіршується, не варто зволікати із госпіталізацією, оскільки тепер під загрозою перебуває його життя. Необхідно викликати швидку медичну допомогу, якщо виявлені будь-які з цих симптомів:
сильна блідість або посиніння обличчя;
ускладнене дихання;
висока температура тіла, що довго не знижується;
багаторазове блювання та випорожнення;
порушення свідомості — надмірна сонливість чи збудженість;
болі у грудній клітці;
домішки крові у мокротинні;
падіння артеріального тиску.
Продовжувати лікування вдома за наявності цих симптомів небезпечно. Затримка із госпіталізацією може призвести до смерті хворого.

                         Не хворійте


title: Вітаміни

text:
A
D
E
F
K


ВАГІТНІСТЬ. ФІЗІОЛОГІЧНІ ПОЛОГИ


title: Особливості роботи медичної сестри в нейрохірургії

text:
3
4-5
6-7
8-10
11-12
13-14
15


title: "Вірусні гепатити"

text:
Вірусні гепатити

Виконала: Оленченко Катерина, 10-Б
Що таке гепатит?
Вірусні гепатити – це інфекційні захворювання печінки, що спричиняються вірусами. Вірусам, які викликають гепатит, прийнято давати назви букв латинського алфавіту – А, В, С, D, Е, F,G.
Мікрофотографія клітин печінки, ураженої гепатитом
Симптоми гепатиту
Жовтуха - найбільш відомий симптом, виникає, коли білірубін , не перероблений в печінці, потрапляє в кров і надає шкірі характерний жовтуватий відтінок.  Однак часто бувають і безжовтушні форми гепатиту.  Іноді початок гепатиту нагадує грип : з підвищенням температури тіла, головним болем, загальним нездужанням, ломотою в тілі.

Болі в правому підребер'ї як правило виникають внаслідок розтягування оболонки печінки (збільшення печінки) або можуть бути пов'язані з жовчним міхуром і підшлунковою залозою.
Печінка людини, хворої на гепатит
Печінка здорової людини
Клінічні аспекти гепатитів
Гостра форма перебігу найбільш характерна для гепатитів вірусної природи, а також для гепатитів, викликаних отруєннями сильними отрутами .
Хронічна форма може розвиватися самостійно (наприклад при хронічному отруєнні етиловим спиртом), або продовжувати розвиток гострого гепатиту (вірусний гепатит В, D).  У більшості випадків хронічний гепатит веде до розвитку цирозу печінки .
Гепатит А
Гепатит А (хвороба Боткіна) викликається РНК- вірусом. Вірус потрапляє в організм людини з забрудненими продуктами харчування, водою, предметами побуту.  Основним джерелом інфекції служать хворі з безжовтушними формами хвороби.
При попаданні в шлунково-кишковий тракт , вірус проникає через слизову оболонку кишечника і з потоком крові заноситься в печінку, де впроваджується в клітини печінки і починає активно розмножуватися. В середньому інкубаційний період триває 15-30 днів.
Основними симптомами є: загальне нездужання, лихоманка, болі в м'язах, блювота, діарея, тупі болі в правому підребер'ї, збільшення печінки, темне забарвлення сечі .  Може бути жовтяничне забарвлення шкіри і слизових оболонок, однак це зустрічається не завжди.

Після перенесеного захворювання розвивається довічний імунітет.
Гепатит В
Джерелами інфекції служать хворі з гострими та хронічними формами гепатиту, а також вірусоносії .
Шляхи передачі вірусу:
статевий шлях ;
під час пологів від хворої матері дитині;
переливанні зараженої крові;
при використанні нестерилізованих хірургічних або стоматологічних інструментів, шприців і т. д. Для такого зараження достатньо 0,0001 мл крові.

 Інкубаційний період може тривати від 50 до 180 днів. Хворі скаржаться на розлад травлення , болі в суглобах , слабкість. У порівнянні з гепатитом А, при гепатиті В частіше порушення функцій печінки носить більш виражений характер. Гостра форма гепатиту В приблизно у 10% пацієнтів переходить у хронічну форму, що з часом призводить до розвитку цирозу печінки.  Після перенесеного захворювання розвивається тривалий імунітет.  В цілях профілактики проводять планову вакцинацію населення.

Ймовірні шляхи передачі вірусу
Гепатит С
Гепатит С передається при контакті із зараженою кров'ю.  Гепатит С може призводити до розвитку хронічного гепатиту, що завершується цирозом печінки і рак печінки.

Вакцини проти гепатиту С не існує.

Пацієнти з гепатитом С схильні до розвитку важкого гепатиту, якщо контактують з гепатитом А або В, тому всі пацієнти з гепатитом С повинні бути вакциновані проти гепатиту А і В. Як правило, з 100 інфікованих 3-5 чоловік гинуть.  Групи ризику насамперед пов'язані з переливанням крові та її препаратів, хірургічними операціями, ін'єкціями наркотиків з використанням загальних шприців, незахищенними  статевими контактами.
Вважається, що 15-20% заражених вірусом гепатиту С виліковуються самостійно, за допомогою власної імунної системи.  У решти хворих захворювання набуває хронічного характеру.  Порядку 20% хронічних хворих ризикують прийти до цирозу або раку печінки.

У клінічній картині хронічного гепатиту С найбільш характерний астенічний синдром: слабість, швидка стомлюваність, прогресуюче зниження працездатності, порушення сну.

Вартість лікування гепатиту С може доходити до 30 тис. доларів за курс.  У лікуванні застосовуються як імпортні препарати так і їхні російські аналоги.

Профілактика вірусних гепатитів
Важливого значення надають ранньому виявленню та ізоляції хворих. Необхідно максимально враховувати початкові симптоми хвороби, звертати особливу увагу на хворих із хронічним захворюванням печінки, обстежити їх на віруси гепатитів. Усіх хворих на ВГ реєструють у територіальній санепідемстанції, на адресу якої надсилають термінове повідомлення.
Також проводиться вакцинація.
Боротьба з гепатитами в Україні.
Всесвітня організація охорони здоров’я (ВООЗ) вважає гепатит С наступною епідемію людства. Хвороба, на думку організації, є не менш небезпечною за ВІЛ/СНІД. В Україні ж понад два мільйони людей інфіковані гепатитами В та С. Тому й долучилися до міжнародного відзначення Дня боротьби із гепатитом.
28 липня 2012р. - Міжнародний день по боротьбі з гепатитами.
Дякую за увагу!!!


Виробництво таблеток з оболонкою


title: "Діагностування вад розвитку людини"

text:
Діагностування вад розвитку людини

Вади розвитку — це природжені відхилення за межі нор-мальних варіантів у анатомічній будові (формі, розмірах, числі) тканин та органів людини, які здебільшого супроводжуються по-рушеннями їх функцій чи навіть загрожують життєздатності ор-ганізму.
Вивчення походження та патології вад складає окрему дисци-пліну медичної науки — тератологію
зовнішні;
внутрішні;
комбіновані, чи                   змішані

Класифікація вад розвитку

Причини виникнення вад розвитку
Усі численні чинники вад розвитку можна розділити на дві групи — ендогенні й екзогенні. До групи ендогенних чинників на¬лежать мутації спадкових структур. Групу екзогенних чинників складають фізичні, хімічні та біологічні.

Екзогенні чинники вад розвитку людини

Дякуємо за увагу!
Керівник:
Тетяна Віталіївна
Готували:
Макаренко Галина
                та
Гнатюк Людмила


title: Комп’юторна томографія

text:
Комп’юторна томографія
Що таке комп'ютерна томографія?
    Комп'ютерна томографія (КТ) є високоінформативним методом обстеження, який дозволяє за надзвичайно короткий час оцінити стан більшості органів людини. КТ відноситься до методів діагностики, який допомагає лікарям поставити правильний діагноз і призначити необхідне та своєчасне лікування.

     Комп'ютерні томограми внутрішніх органів, кісток, м'яких тканин і кровоносних судин забезпечують більшу чіткість і детальність, ніж звичайні рентгенівські дослідження.
Комп'ютерна томографія це:
-  Один з кращих і найшвидших методів дослідження для вивчення органів грудей, живота і тазу.

-  Один з кращих методів для діагностики пухлин різного походження.

-  Дозволяє виявити  судинні захворювання, які можуть призвести до катастрофічних наслідків. КТ зазвичай використовується для діагностики емболії судин легенів.
Комп'ютерна томографія поділяється на:
-   покрокову або традиційну КТ (при якій одномоментно сканується 1 томографічний зріз);
-   спіральну КТ (при якій дані знімаються з усього досліджуваного об'єму, а потім з них реконструю-ються окремі томографічні зрізи).
Спіральна КТ, в свою чергу, поділяється на
-  однозрізову (при якій одночасно можна отримати тільки один томографічний шар);
-  багатошарову або мультизрізову МСКТ (при якій одночасно реконструюються від 2 до 640 томографічних зрізів).
Комп'ютерна томографія широко використовується в медицині для кількох цілей:
-  Віртуальна колоноскопія, безболісний метод для оцінки стану товстого кишківника (для ранньої діагностики пухлин товстого кишківника).
-  Для діагностики  важких травм

-  Підозра на крововилив у мозок;
-  Для проведення лікувальних і діагностичних маніпуляцій, наприклад пункція під контролем комп'ютерної томографії.
Протипоказання до комп'ютерної томографії є :
-  Вагітність (тератогенна дія рентгенівського випромінювання);

-  Маса тіла більше максимальної для приладу (маса тіла більше 180 кг для КТ).
-  Феохромоцитома(гіпертонічні кризи при застосуванні іонних контрастів,можна використовувати неіонні);
-  Серповидно-клітинна анемія;
-  Гіпертиреоз(тиреотоксичний криз).
-  Інсулінозалежний цукровий діабет (ниркова недостатність).
-  Міастенія гравіс (гострі стани);
-  Наявність алергії на контрастний препарат;
Підготовка до комп'ютерної томографії:
       - На дослідження необхідно прийти в зручному, просторому одязі.
         - Металеві об'єкти, включаючи коштовності, окуляри, зубні протези і шпильки, можуть призвести до перешкод при КТ, тому їх необхідно зняти до дослідження або залишити вдома.
 - Необхідно відмовитися від прийому їжі і рідин за кілька годин до КТ дослідження, особливо, якщо планується введення контрастного матеріалу. Якщо у пацієнта є алергія на контрастний матеріал, або «барвник», то лікар призначить препарати, які знизять ризик алергічної реакції.

-  Повідомте лікаря про будь-які захворювання або інші медичні стани, якими страждає пацієнт, наприклад про серцево-судинні захворювання, астму, цукровий діабет, захворювання нирок або щитовидної залози. Будь-яке з цих захворювань може збільшити ризик негативного впливу. Жінки повинні завжди повідомляти свого лікаря перед КТ про свою можливу вагітність.
Перелік обстежень:
МСКТ однієї анатомічної ділянки з контрастним підсиленням;
МСКТ голови без контрастного підсилення;

МСКТ однієї анатомічної ділянки без контрастного підсилення;
Індексація  коронарного кальцію;
Віртуальна колоноскопія;
МСКТ голови з контрастним підсиленням;
МСКТ грудної порожнини з контрастним підсиленням;
МСКТ черевної порожнини з контрастним підсиленням;
МСКТ порожнини тазу з контрастним підсиленням;
МСКТ грудної клітки та черевної порожнини (одномоментно) з контрастним підсиленням;
МСКТ черевної порожнини та малого тазу з контрастуванням (одномоментне);
МСКТ грудної, черевної порожнин та порожнини тазу (одномоментне) з контрастним підсиленням;
МСКТ-ангіографія (одна анатомічна ділянка) з контрастним підсиленням;
МСКТ коронарографія з індексацією (кількісною оцінкою) коронарного кальцію;
МСКТ-коронарографія з функціональним дослідженням серця;
МСКТ печінки;
МСКТ мозку;
МСКТ легень;

МСКТ 3D черепа;

                                                 МСКТ 3D нирок;

   Перирадикулярна терапія у супроводі МСКТ
Дякуємо за увагу!


title: "Взаємне розташування прямих у просторі. Паралельні та мимобіжні прямі"

text:
Взаємне розташування прямих у просторі.Паралельні та мимобіжні прямі.

Підготувала: Івєніна Юлія
Основні поняття стереометрії

Поняття та зображення
площини
Зверніть увагу!!!
Площина, так само як і пряма, є нескінченною:
A
Площину можна провести:
Через будь-які 3 точки, що не лежать на одній прямій:

2) Через пряму і точку, що не  лежить на ній

3) Через дві прямі, що перетинаються

Цю площину α можна позначати так: (АВС)
Взаємне розташування двох прямих на площині
Якщо дві прямі лежать у площині, то вони між собою:
перетинаються
або
паралельні (a||b)
___________________________________________________________________
Властивість паралельних прямих на площині:
Через точку, що не лежить на прямій, можна провести пряму, яка паралельна даній, і тільки одну.
●

Взаємне розташування двох прямих у просторі

Дві прямі у просторі
Лежать в одній площині
Не лежать в одній площині
Якщо дві прямі лежать в одній площині, то вони або перетинаються, або паралельні.
Дві прямі, які не лежать в одній площині, називають мимобіжними
Прямі a і c не лежать в одній площині і тому є мимобіжними.
Вони не перетинаються, але й не паралельні.
Взаємне розташування двох прямих у просторі
Дві прямі у просторі
Паралельні
(лежать в одній площині)
Ті, що перетинаються(лежать в одній площині)
Мимобіжні(не лежать в одній площині)
●
Два відрізки або промені називають паралельними, якщо вони лежать на паралельних прямих.

Теореми про паралельні прямі
Через будь-яку точку простору, яка не лежить на даній прямій, можна провести пряму, паралельну даній, і тільки одну.
!
Дано:
пряма а, точка А є а.
Довести:
1) через а можна провести b||a;
2) ця пряма b буде єдиною.Доведення:
1) Через пряму а і точку А можна провести єдину площину(теорема 1).2) У цій площині можна провести пряму, паралельну даній, і тільки одну (проводимо пряму b).Отже, у просторі можна провести одну пряму, паралельну даній.
Дві прямі, паралельні третій, паралельні.
Властивість паралельних прямих на площині (аксіома з 7 класу):
Через точку, що не лежить на прямій, можна провести пряму, яка паралельна даній, і тільки одну.
Виконання вправ
Дано зображення куба ABCDA1B1C1D1.
а) чи перетинаються прямі АА1 та ВВ1? А1В1 і D1C1? Як називаються ці прямі?
б) чи перетинаються прямі AD і BB1? Як називаються ці прямі?
в) чи можна провести площину через прямі AD і DB1? A1D1 i C1D1? AD i BB1? AA1 i DB1? AA1 i DD1?

А
D
В
С
А1
В1
С1
D1
Виконання вправ

Задача
Прямі AB і CD паралельні. Чи можуть бути мимобіжними прямі AC і BD? А чи можуть вони перетинатись?
Розв’язання
Якщо AB||CD, то прямі AB і CD лежать в одній площині, значить, і точки A, B, C, D лежать в одній площині. Отже, прямі AC і BD також лежать в одній площині, а значить, можуть перетинатися, але не можуть бути мимобіжними.

Виконання вправ
Задача
Прямі AB і CD мимобіжні. Чи можуть бути паралельними прямі AC і BD? А чи можуть вони перетинатись?
Розв’язання
Якщо б могло бути, що AC||BD або AC перетинала BD,то точки A, B, C, D лежали б в одній площині,а цього бути не може, тому що суперечить умові задачі.
Отже, прямі AC і BD не можуть бути ні паралельними, ні перетинатись.
Дякую за увагу!


title: Опіки. Класифікація опіків

text:
                                     З ОСНОВ МЕДИЧНИХ ЗНАНЬ
                                                   НА ТЕМУ:
                                 “КЛАСИФІКАЦІЯ ОПІКІВ.
                      ПРОФІЛАКТИКА ОПІКОВОГО ШОКУ”
Учениці 11 – А класу
ЗОШ  І  - ІІІ ступенів №2
м. Черкаси
ЛитвиненкоСвітлани

    Презинтація
Опік
Опік-
Класифікація опіків
ураження шкіри та тканин організму під дією високих температур, їдких хімічних речовин, інтенсивного короткохвильового випромінювання, що призводить до втрати клітинами організму своєї молекулярної структури.
Залежно від походження, опіки поділяють на кілька типів

Розміри поверхні, що зазнала опіку, виражають у відсотках від усього шкірного покриву. Для дорослих людей поверхню голови і шиї, що

приблизно дорівнює одній верхній кінцівці, приймають за 9 % усієї поверхні тіла, поверхня грудей та живота, що приблизно дорівнює поверхні однієї нижньої кінцівки, — за 18 %. На ділянку паху припадає 1 %. Це так зване «правило дев'ятки». Другим способом визначення площі є «метод долоні». Як одиницю виміру використовують площу долоні, включаючи пальці, що становить приблизно 1 % поверхні тіла. Будь-який опік II ступеня, який вразив 10 % поверхні тіла, слід вважати тяжким, так само, як опік III ступеня, що вразив більше, ніж 2 % поверхні тіла. Ураження очей, пальців рук, району геніталій і анального отвору вважаються потенційно більш серйозними, ніж ураження інших частин тіла.

Якщо тіло уражене на 15 % опіками II та III ступенів, виникає тяжке ускладнення — опіковий шок, який за перебігом нагадує травматичний шок, але його дія вдвічі триваліша.

Ступені термічних опіків

Залежно від глибини ураження термічні опіки поділяють на легкі (І ступеня), середньої тяжкості (II ступеня), тяжкі (III ступеня) і вкрай тяжкі (IV ступеня).

Опіки І ступеня характеризуються почервонінням шкіри у місці опіку. При дотику теплого предмета до цього місця відчувається зростаючий біль.

Опіки II ступеня характеризуються не тільки почервонінням шкіри, а й появою пухирців, заповнених прозорою рідиною, тривалим ниючим болем.

Опіки III ступеня характеризуються сильним болем. Поверхня обпеченої шкіри вкривається пухирцями, вона втрачає життєздатність. Окремі місця шкіри обвуглені, але глибокі тканини функціонують.

Опіки IV ступеня характеризуються обвугленням глибоких тканин, повною втратою ними життєздатності.

ОПІКОВА ХВОРОБА

Опікова хвороба — це гостре порушення водно-сольового обміну в організмі, що супроводжується загальною інтоксикацією. Часто стан хворого ускладнюється запаленням легенів, ураженням печінки, нирок, гострими виразками шлунково-кишкового тракту.

Перша допомога при опіковій хворобі

Надаючи допомогу, насамперед треба погасити одяг, що горить, ні в якому разі не допускати, щоб потерпілий при цьому бігав, бо повітря ще сильніше роздмухує полум'я. Найкраще накинути на нього пальто або куртку. Якщо це неможливо, повалити на землю і намагатися збити полум'я перекочуванням по землі. Потім обпечену частину тіла звільнити від одягу, обрізаючи його. Одяг, що приклеївся до шкіри, залишають. Неприпустимо торкатися обпеченої поверхні руками,протикати пухирці, заповнені рідиною, оскільки це може призвести до інфікування рани. Не можна змащувати сильний опік жиром та іншими речовинами. Після звільнення від одягу на уражені місця слід накласти стерильні пов'язки. Краще, якщо є спеціальні контурні опікові пов'язки, просочені проти-опіковим препаратом. У разі значних опіків нижніх та верхніх кінцівок їх іммобілізують за допомогою шин чи підручних засобів.

Якщо травмовано більшу частину тіла, потерпілого найкраще обгорнути чистим простирадлом. У всіх випадках потрібні знеболювальні заходи, напування підсоленою водою.

Найбільш небезпечні — опіки, отримані в результаті дії таких горючих речовин, як напалм, синтетичні в'язкі речовини тощо. Вони прилипають до тіла і одягу та, продовжуючи горіти, вражають тканини на значну глибину. Спроба збити полум'я призводить до розмащування горючої суміші по тілу, що веде до збільшення площі ураження. Припиняє горіння занурення у воду чи накладання змоченої у воді пов'язки.

Для лікування термічних опіків І та II ступенів з невеликою площею ураження народна медицина пропонує використовувати компреси з обліпихової олії.

Хімічні опіки

Хімічні опіки виникають у разі дії на шкіру концентрованих кислот (сульфатної, хлоридної, нітратної, карболової тощо), лугів (їдких калі, натру, концентрованих розчинів аміаку, негашеного вапна), фосфору, деяких солей (нітрату аргентуму, хлориду цинку та ін.). Хімічні опіки небезпечні ще й тим, що спричинюють загальне отруєння організму. їх ознаки: сип, пухирці, локальний біль без видимих ушкоджень, головний біль, утруднене дихання. Вони можуть проявлятися як відразу, так і через деякий час.

Перша допомога при хімічних опіках

У разі опіків концентрованими кислотами (крім сульфатної) на поверхню опіку ллють холодну воду або розчин соди (1 чайна ложка на склянку води) протягом 10—15 хв.

На опіки, спричинені лужними розчинами, також ллють воду і обробляють 2 % -вим розчином оцту чи лимонного соку. Потім накладають пов'язку.

Під час опіків білим фосфором уражену частину тіла занурюють у воду і там зчищають фосфор. Маніпуляції на повітрі неможливі, оскільки фосфор може спалахнути. Уражену поверхню обробляють 5 % -вим розчином мідного купоросу (сульфату купрумуІІ) та закривають чистою сухою пов'язкою. Такі опіки не можна змащувати жиром чи мазями, оскільки це сприяє всмоктуванню фосфору в тканини, а фосфор — надзвичайно отруйна речовина.

У разі опіків негашеним вапном місце ураження слід змастити жиром, а рану закрити пов'язкою. Водою змивати не-гашене вапно неприпустимо.
Обпечені очі промивають водою (крім опіків вапном) або молоком, після чого накладають пов'язку і доставляють потерпілого у лікарню.

Опіки променевою енергією сонця, тобто ультрафіолетовим випромінюванням, спричинюють почервоніння шкіри, високу температуру, нудоту, блювання, головний біль. У цих випадках слід накласти на обпечену ділянку холодний компрес, постійно його змінюючи. Можна використати для компресів кисломолочні продукти (сметану, кефір) чи просто холодне молоко. Для зняття болю потерпілому варто дати аспірин чи парацетамол.

За глибиною ураження опіки бувають

Лікування опіків

 Лікування опіків полягає у наданні першої допомоги на місці пригоди, в боротьбі з ускладненнями (шок та ін), первинної обробки опікової поверхні, місцевому та загальному лікуванні.

 Перша допомога повинна забезпечити припинення дії травмуючого агента, профілактику шоку, інфікування опікової поверхні та евакуацію потерпілого в лікувальну установу.

 Після припинення впливу високої температури (винесення з вогню, видалення гарячих предметів та ін) з постраждалих ділянок тіла хворого знімають або, що менш травматично, зрізають одяг і на обпалені поверхні накладають асептичну пов'язку. При сильних болях під шкіру і внутрішньовенно вводять 2 мл 1% розчину морфіну або омнопону, після чого хворого негайно направляють до лікувального закладу.

У стаціонарі вживають термінових заходів з ліквідації шоку, вводять протиправцеву сироватку і проводять первинну обробку поверхні опіку. Один із способів її полягає в тому, що в теплій (температура 25 "С) операційній чи чистої перев'язочної при знеболюванні (наркоз чи місцева анестезія) стерильними марлевими кульками, змоченими ефіром або 0,5% розчином нашатирного спирту, ретельно обмивають уражену поверхню і навколишнє шкіру; відшаруванням епідермісу і чужорідні тіла повністю видаляють. Поверхня опіку висушують стерильними серветками і протирають спиртом, після чого накладають стерильну пов'язку з синтоміциновою емульсією, стерильним вазеліновим олією зі спиртом, розчином фурациліну або поміщають хворого під каркас зі стерильних простирадл при відкритому методі лікування.

Методи місцевого лікування опіків

1) закриті
2) відкриті
3) змішані
4) оперативні.
Вибір методу лікування визначається вагою опіку, часом, що пройшов з моменту травми, характером первинної обробки і обстановкою, в якій буде проводитися лікування.

 При закритому методі лікування на поверхню опіку накладають пов'язки з різними речовинами (протиопікові мазі, емульсія синтоміцину, диоксидинова мазь і ін.)

Опіки очей

Опіки очей виникають в результаті впливу на око хімічних або фізичних факторів. Хімічні чинники включають в себе кислоти, луги та інші активні речовини. Серед фізичних факторів виділяють опіки променистою енергією і тепловий. Термічні опіки розвиваються при попаданні в око розпеченого металу, гарячої рідини, рідше - полум'я. За локалізацією виділяють опіки повік, кон'юнктиви, рогівки.
За глибиною ураження виділяють чотири ступені опіку очей:

I ступінь опіку очей - Гіперемія кон'юнктиви, шкіри повік. На рогівці з'являються легкі помутніння внаслідок набряку. Основним критерієм є їх безслідне зникнення.

II ступінь опіку очей - Є набряк і поверхневий некроз кон'юнктиви. Рогівка стає сірувато-каламутною, поверхня її нерівна. Крім цього, уражаються поверхневі шари шкіри вік і строми рогівки.

III ступінь опіку очей - Проявляється некрозу не тільки кон'юнктиви, а й підлягає тканини - хряща, століття, склери. Некротізірован-ная кон'юнктива має вигляд сірувато-білого або жовтуватого струпа, поверхня її матова. Рогівка також некротизована, каламутна, поверхня суха. Після відторгнення струпа дефекти кон'юнктиви і рогівки заповнюються рубцями.

IV ступінь опіку очей - Крім кон'юнктиви некрозу піддається і склера. Рогова оболонка уражається на всю глибину і має вигляд непрозорої фарфоро-білої пластинки. Ці зміни відносяться до групи дуже важких або особливо важких опіків.

Слід підкреслити, що визначення ступеня тяжкості опіку очей в перші години вельми складно, тому після надання екстреної долікарської допомоги потерпілий терміново повинен бути доставлений в офтальмологічне відділення.

ОПІКОВИЙ ШОК

Опіковий шок представляє собою патологічний процес, який розвивається при великих термічних ураженнях шкіри і лежать глибше тканин, триває, в залежності від площі і глибини ураження, а також своєчасності та адекватності лікування до 72 год і більше, проявляється порушеннями психо-емоційної сфери , гемодинаміки , шлунково-кишкового тракту , функції нирок , розладами мікроциркуляції  і водно-електролітного рівноваги . Опіковий шок розглядається як варіант травматичної, але в ньому є суттєві відмінності, які визначаються масивними зрушеннями водних просторів з розвитком довгостроково зберігається набряку, головним чином, у зоні термічного ураження. При опіковому шоці відзначається менш виражена еректильна фаза, велика загальна тривалість шоку, падіння артеріального тиску настає не відразу, а через кілька годин (вихід рідини із судинного русла в интерстиций відбувається 12-18 год і більше) і не має великого клінічного значення

Алгоритм основних лікувальних заходів при опіковому шоці.
Порядок первинних заходів має бути наступним:

1) забезпечення прохідності дихальних шляхів; 2) катетеризація центральної вени і початок інфузій; 3) накладення пов'язок на обпечені поверхні; 4) катетеризація сечового міхура; 5) введення зонда в шлунок.


Управління якістю роботи медсестринської служби закладів охорони здоров’я в Україні


title: ВИРАЗКОВО-НЕКРОТИЧНІ УРАЖЕННЯ СЛИЗОВОЇ ОБОЛОНКИ ПОРОЖНИНИ РОТА.ДІАГНОСТИКА ТА ЛІКУВАННЯ.

text:
>15
5-15
2-5
1-2
0,8-1,0
0,1-2,5
<0,1


Предмет радіаційної медицини


title: Основи менеджменту системи охорони здоров’я. Управління охороною здоров’я.

text: Menschen


title: ВИРАЗКА ШЛУНКУ

text:
                        ВИРАЗКА ШЛУНКУ
Основним морфологічним субстратом захворювання є виразка - дефект слизистої оболонки шлунку або дванадцятипалої кишки, поява якого більшість фахівців пов'язують з агресивною дією шлункового соку (перш за все соляної кислоти і пепсину). Більшість виразок по своїх розмірах не часто перевищують 1 дивВиразка шлунку є хронічним рецидивуючим захворюванням, що протікає з чергуванням періодів загострення і ремісії, основною ознакою якого є утворення дефекту (виразки) в стінці шлунку і дванадцятипалої кишки.Виразка відрізняється від ерозії шлунку і кишечника тим, що проникає глибше в стінку - в шари під слизистою оболонкою. Поширеність виразковою захворювання серед дорослого населення складає в різних державах від 5 до 15% (приблизно 7-10 %).Виразки дванадцятипалої кишки зустрічаються в 4 рази частіше, ніж виразки шлунку.
Причини утворення виразки    шлунку
В даний час до основних причин розвитку виразки шлунку і дванадцятипалої кишки фахівці відносять:
•бактерію Helicobacter pylori (H. pylori);
•регулярний прийом нестероїдних протизапальних продуктів, таких як аспірин, ібупрофен, індометацин, диклофенак;
•недоброякісна їжа;
•порушення дієти;
•прийом алкогольних напоїв;
•певну роль грає спадковість.
Симптоми виразковою захворювання
Найбільш характерним проявом виразковою захворювання є біль у верхній частині живота («під грудьми»), яка частіше виникає на голодний шлунок, тобто між їдою. Біль може виникати і вночі, примушуючи пацієнта прокидатися і приймати їжу або ліки (які або знищують секрецію соляної кислоти в шлунку, або нейтралізують її - так звані антациди). Біль традиційно стихає в перших 30 мин. після їжі або прийому названих продуктів.
Менш специфічними, але такими, що зустрічаються при виразковій захворювання симптомами є нудота, тяжкість надалі їди, відчуття переповнювання шлунку, що рідше приносить полегшення блювота, зниження апетиту, маси тіла, печія.
Серед хворих з дуоденальними виразками чоловіка значно переважають над жінками, тоді як серед хворих з виразками шлунку співвідношення чоловіків і жінок виявляється приблизно однаковим.
Діагностика виразковою захворювання
Найбільш точним методом діагностики виразки в шлунку або дванадцятипалій кишці є ендоскопічне дослідження (фіброезофагогастродуоденоськопія). Метод не тільки дозволяє «побачити» виразку, але і, отримавши шматочок слизової оболонки з відділу шлунку (улюбленого місця колонізації H. pylori), що виходить, діагностіровать/ісьключить інфікування цим мікроорганізмом. Крім того, під час проведення ендоскопічного дослідження можна провести місцеве лікування виразки, зокрема зупинку кровотечі.
  Як лікувати виразку шлунку?
Що стосується режимних заходів, то пацієнтові з виразкою належить уникати продуктів, що викликають або підсилюють больові відчуття (кава, газовані напої, міцна кава, чай, томати, деякі інші продукти).
Курцям рекомендують припинити куріння, оскільки фахівцями переконливо доведено, що куріння не тільки утрудняє загоєння (подовжує періоді лікування), але і збільшує ризик рецидиву (повторного виникнення) виразки.
Також пацієнтам з виразкою належить уникати прийому аспірину, нестероїдних протизапальних продуктів.
Лікарська терапія виразковою захворювання (незалежно від причини - H. Pylori або нестероїдні протизапальні продукти, аспірин) обов'язково включає антисекреторні продукти. Перевага віддається блокаторам протонового насоса. Якщо виразка обумовлена інфікуванням H. рylori - додатково призначаються два антибактеріальні продукти, але не менше, ніж на 7 днів. Вибір конкретного блокатора протонового насоса, як і антибіотика визначається тим, які антибактеріальні продукти приймалися пацієнтом у минулому (вони, як правило, не призначаються, оскільки є вірогідність стійкості до них H. pylori).
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!


title: опіки

text:
надання до медичної допомоги при опіках
Виконав студент ВТЕІ КНТЕУ
Групи ГРС-12д
Ягнич Тарас Олександрович
Перша допомога при опіках – важливий захід, від якого багато в чому буде залежати стан потерпілого.Опік – один з найпоширеніших видів травм у побуті та на виробництві. Опіки можуть бути викликані термічними, хімічними і фізичними агентами.
В залежності від температури ушкоджувального агенту (при термічних опіках), його обсягу, часу і площі контакту з ділянкою тіла, ушкодження можуть бути різними по тяжкості. Опіки першого ступеня характеризуються лише почервонінням і печінням ураженої ділянки. При опіках другого ступеня на травмованій ділянці з’являються пухирі , а при опіку третього ступеня відкриваються рани. Опіки четвертого ступеня характеризуються великими ділянками ураження, що уражають глибокі шари тканин. Нерідко такі травми призводять до смерті потерпілого.При опіках вкрай важливо вчасно надати адекватну першу допомогу. Від того, як швидко і правильно ви надасте допомогу собі або постраждалому, залежатиме подальший стан потерпілого.
Як надати першу допомогу при опіках
Усуньте джерело опікуВ першу чергу потрібно усунуту джерело опіку, і чим швидше ви це зробите тим краще. Якщо на потерпілому горить одяг, потрібно його як найшвидше зняти, або накинути на людину ковдру, плащ або будь яку іншу тканину, щоб перекрити доступ кисню до полум’я. Якщо у вас немає підходящого матеріалу, потерпілого можна облити водою.Після усунення джерела опіку необхідно звільнити пошкоджуючи ділянки від одягу і гарячих частинок. Проте ні в якому разі не відривайте прилиплі до тіла частини одягу і предметів. Видаляйте тільки ті елементи, які зможете без зусилля.
Охолодження уражених ділянокЯкщо у потерпілого опік першого або другого ступеня, ушкоджену ділянку потрібно підставити під струмінь холодної води на 15-20 хв. При цьому не рекомендують використовувати лід, остільки ви можете тільки погіршити ситуацію. Охолодження не дозволить опіку поширитися в глибокі шари ураженої ділянки.Якщо мова іде про опіки 3 або 4 ступеня, то в якості охолоджуючого агента потрібно використовувати змочену у воді тканину, яку потрібно прикласти на ушкоджену ділянку.
Закриття опікової поверхніПісля охолодження опікову поверхню потрібно закрити для обмеження її контакту з навколишнім середовищем. Так ви знизите вірогідність розвитку інфекційного процесу, особливо якщо на ушкодженій ділянці відкрилась рана.Для закриття ушкодженої ділянки можна використати бинтово-марлеву пов’язку (як суху, так і оброблену антисептичним розчином). Такі пов’язки не повинні подразнювати рани і посилювати больові відчуття.
ЗнеболенняЯкщо у вас є знеболюючі препарати, можна дати їх потерпілому. В даному випадку можна використати як таблетовані, та і ін’єкційні форми знеболюючих препаратів. Для цих цілей підійдуть нестероїдні протизапальні препарати, наприклад, кеталгин, диклофенак, німесулід ,дексалгін, парацетамол і інші.
Транспортування хворогоПотерпілого потрібно як найшвидше доставити в найближче стаціонарне відділення хірургічного або травматичного профілю. В медичній установі проведуть всі необхідні заходи, направленні на попередження розвитку інфекційного процесу і якнайшвидше загоєння ураженої ділянки.
Чого не слід робитиНайбільш розповсюдження помилка при опіках  - це змазування ушкодженої ділянки маслом, кремом, маззю, яєчним білком і іншими подібними засобами. Це категорично не можна робити, оскільки такі засоби  утворюють плівку на поверхні шкіри, що тільки погіршить теплообмін, а значить, опік пошириться вглиб тканин.Крім того не можна відривати прилиплу до рани одяг і проколювати утворені пухирі. На тільки,що обпечене місце не можна наносити про опікову піну.
Контрольне запитання:
Що потрібно зробити при опіку в першу чергу?
Негайно припиніть контакт з джерелом опіку

  Обробіть холодною проточною водою

 Зніміть одяг або прикраси що знаходяться      поблизу опіку. Окрім речей які прилипли до місця опіку
Прикрийте рану стерильною пов’язкою

Дайте потерпілому води щоб уникнути зневоднення та інтоксикації. Та обезболюючі ліки.
Викличте швидку допомогу за номером 103
Дякую за увагу! Та бережіть своє здоров’я.


title: "Вірусні Захворювання. Кір"

text:
Вірусні Захворювання. Кір
Будова вірусів

Рівень смертності від вірусних захворювань
Біологічна класифікація
Загальні відомості
Кір — хвороба, викликана вірусом роду Morbillivirus, гостре вірусне захворювання, яке характеризується вираженою інтоксикацією, катаральними явищами з боку дихальних шляхів, кон'юнктивітом, появою своєрідних плям на слизовій оболонці щоки і папулезно-плямистим висипом на шкірі
Історія виникнення
Повідомлення про кір повертаються до як мінімум 600 року до н. е., проте, перший науковий опис хвороби і його відмінності від віспи віднесений до персидського лікаря Ібн Разі (Разеса) 860—932 рр., який видав книгу названу «Віспа і кір» (арабською: Kitab fi al-jadari wa-al-hasbah). У 1954 р. був ізольований вірус, що викликає хворобу, і вакцини проти цієї хвороби стали доступні в 1963 р
Ураження вірусом
Упроваджуючись в клітини верхніх дихальних шляхів, віруси розмножуються, проникають в місцеві лімфатичні вузли, які збільшуються, потім потрапляють в кров і розносяться по органах і тканинах, взаємодіють з клітинами і проникають в них. З'являються клітини, які починають виробляти антитіла. Антитіла і специфічні клітини взаємодіють з клітинами, що містять віруси, і руйнують їх. Віруси виходять в кров і одночасно упроваджуються в слизові оболонки. В цей час у хворого з'являються ознаки захворювання, характерні для катарального періоду. Віруси, частини зруйнованих ними клітин, біологічно активні речовини викликають алергічні реакції. Навколо судин виникає вогнище запалення, що виявляється появою висипу у хворого
Ураження вірусом
У процеси під час захворювання на кір залучається нервова система, що викликає у хворих розвиток енцефаліту або менінгіту. Інкубаційний період при кору становить від 7 до 21, рідше 28 днів. Початок захворювання гострий. У хворих з'являються симптоми інтоксикації, катаральні явища. Температура звичайно висока, турбує головний біль, слабкість, нежить, кашель, виникають симптоми кон'юнктивіту. До кінця першого — початку 2-го тижня хвороби на слизовій оболонці щоки виникають плями, ніби посипані манною крупою. Це цінна діагностична ознака, що дозволяє поставити діагноз до появи висипу.
Він носить назву плями Бельського-Філатова-Копліка. Плями існують 2-3 дні, іноді довше і зазвичай зникають з появою висипу. Температура на короткий час знижується, потім звичайно підвищується знов, і у хворого з'являється висип. Перші елементи висипу з'являються за вухами і на обличчі, потім висип поширюється на тулуб і кінцівки. Елементами висипу є плями — папули (горбики), що підносяться над поверхнею шкіри
Ураження вірусом
У хворих частий пульс, низький тиск. Іноді спостерігається ураження шлунково-кишкового тракту: зниження апетиту, нудота і блювання, почастішання випорожнень. У деяких хворих буває мітигирований кір, ця форма розвивається при введенні імуноглобуліну або вакцини. Вона характеризується тривалішим інкубаційним періодом і легшим перебігом. Необхідно пам'ятати, що в наш час. кір зустрічається не тільки у дітей, але і у дорослих, причому перебігає, як правило, важче. В більшості випадків кір перебігає сприятливо, але при розвитку ускладнень, особливо енцефаліту і менінгоенцефаліту, можливі летальні наслідки.
Діагностика та лікування
В більшості випадків діагноз ставиться на підставі характерної клінічної картини захворювання, підтверджується серологічними реакціями з виявленням антитіл (іммуноферментний аналіз (ІФА), реакція пасивної гемаглютинації (РПГА) і ін.) При неускладненому перебігу захворювання дітей лікують вдома, дорослих звичайно госпіталізують. Застосовують вітамінотерапію, при приєднанні ускладнень — антибіотики. Ослабленим хворим вводять протикоровий імуноглобулін. Лікування проти самого висипу немає. Спочатку тіло має покритись висипом повністю (стати однорідною червоною плямою), тоді висип проходитиме. В жодному разі не слід розчісувати висип, щоб не утворились рани.
Не можна простуджуватись чи переохолоджуватись під час висипу! Рекомендовано залишатись у ліжку декілька днів, доки не зійде висипка. Не мочити та не розтирати висип!

Профілактика
Проведена вакцинація у різних країнах світу (2010) Проводиться своєчасне виявлення і ізоляція хворих. Дезинфекція проводять осередковану і заключну. Основним засобом профілактики є протикорова вакцина MMR, що забезпечує захист від захворювання
Дякуємо за увагу!


Вченi-фармацевти i розвиток фармацевтичної освiти


Грип: етіологія, діагностика, лікування, профілактика.
Федір Лапій
Доцент кафедри дитячих інфекційних хвороб та дитячої імунології НМАПО ім.П.Л.Шупика
Конфлікт інтересів
Я, Федір Лапій заявляю:
я отримую авторські гонорари за авторські твори, включаючи лекції та презентації
я не маю ніяких комерційних зобов'язань ні перед однією з фармацевтичних компаній
інформація, надана в даній презентації, є об'єктивною, неупередженою і не суперечить думці автора
будь-яка вимовлена комерційна назва препарату має інформаційне, а не рекламне значення
Грип
Високо контагіозна вірусна інфекція
Перша пандемія в1580 р.
Щонайменше 4 пандемії в 19 ст.
Щонайменше 21 млн.смертей у світі при пандемії 1918-1919
Вірус ізольований у 1933 р.

4
Смертність

Основна причина грип-асоційованих смертей пов’язані з:
Бактеріальна пневмонія (>50% пов’язані з пневмококом)
Серцево-судинні системи

90% смертей – люди старше 65 років

Антигени гемаглютиніну та нейрамінідази змінюються з часом
Зміни відбуваються в результаті точкових мутацій в гені вірусу (дрейф), або за рахунок обміну гена сегмента з іншого підтипу вірусу грипу (шифт)
А (H1N1)
А(H2N2)
А(H3N2)
1918: “Іспанка”40-50 млн померло
1957: “Азіатський грип”1-4 млн померло
1968: “Гонконгський грип”> 1 млн померло
Пандемії грипу в ХХ столітті
Грип типу А – антигенний шифт
Рік
1889
1918
1957
1968
1977
2009

Підтип
H3N2
H1N1
H2N2
H3N2
H1N1
H1N1

Тяжкість пандемії
  Середня
  Тяжка
  Тяжка
  Середня
  Легка
  Середня

А(H1N1)2008/2009=A(H1N1)2009/2010???
В.Кличко               В.Кличко
=
Вірус грипу: Номенклатура
A/Brisbane/59/2007(H1N1)       A/California/7/2009(H1N1)
≠
Специфічна профілактика грипу
Хіміопрофілактика
Осельтамівір
Занамівір
Імунопрофілактика
Вакцинація
Інгібітори нейрамінідази:
Занамівір:
Резистентних до Занамівіру штамів грипу виділено не було1

Осельтамівір:
Переважна кількість виділених штамів пандемічного вірусу грипу A(H1N1)2009 були чутливими до осельтамівіру.
З невеликої кількості штамів грипу A(H1N1) 2009 резистентних до осельтамівіру, в більшості випадків резистентні віруси  виділялися від пацієнтів, що вживали препарат для профілактики або лікування.
В кількох країнах (Японія та В.Британія) було декілька випадків виділення резистентних вірусів від осіб, що не вживали препарат.
В усіх випадках, резистентність була обумовлена заміщенням гістидину на тирозин  в 275 локусі амінокислоти  (H275Y) нейромінідази
Не було повідомлень щодо резистентних до осельтамівіру штамів грипу A(H3N2) або грипу В

1http://www.who.int/csr/disease/influenza/2011_02_11_weekly_web_update_oseltamivir_resistance.pdf
http://www.who.int/csr/resources/publications/swineflu/h1n1_guidelines_pharmaceutical_mngt.p
World Health Organization. WHO Influenza fact sheet, March 2003. http://www.who.int/mediacentre/factsheets/2003/fs211/en/ [Last accessed June 2010].
ВООЗ та СDC* рекомендують інгібітори нейрамінідази як препарати негайної терапії для пацієнтів з встановленим та/або можливим діагнозом грипу.
Міжнародні рекомендації з лікування та профілактики грипу:
*CDC – Центр по контролю захворюваністю в США.
Вакцини проти грипу
Цільновіріонні (нема)
Спліт (розщеплені)
Субодиничні
Віросомальні
Живі аерозольні (нема)
      Висока  безпечність

Відсутній ризик введення в вену

Відсутній ризик попадання  в нерв
Laurent PE et al. Vaccine 2007; 25:8833–8842
Коротка та тонка голка вакцини Інтанза® забезпечує мінімально інвазивну ін’єкцію

Длина : 10
16 або25,4 мм
 25 G / 0,51 мм
1,5 мм
 30 G  / 0,31 мм
В/м
Інтанза®

       Точність доставки

Глибина ін’єкції дозволяє доставити вакцину точно в дерму (в ділянці плеча)

Не залежить від статі, етнічного походження або індексу маси тіла

      Добре сприйняття у вакцинованих

Голка менш лякає

Менш нвазивний шлях введення

Потенціно збільшує рівень охоплення

Грип, вакцинація
Щороку вірус грипу змінюється
ВООЗ надає інформацію про типи вірусу грипу вже у березні-квітні на наступний сезон
Помилок в прогнозуванні НЕ БУЛО!
Що таке Глобальна мережа з епіднагляду за грипом?
136 національних центрів з грипу в 106 державах-членах
6 співпрацюючих центрів ВООЗ по грипу
4 основних лабораторій
11 лабораторій ВООЗ по грипу підтипу H5
Поширеність підтипів вірусів грипуЖоврень 2010 – Квітень 2011
Віруси грипу: Північна гемісфера, 2010-2011
Віруси грипу: Україна, 2010-2011
Хто робить ці рекомендації?
 на основі безперервного моніторингу Глобальної мережі ВООЗ з епіднагляду за грипом
Аналіз результатів моніторингу при проведенні консультативної зустрічі ВООЗ 14-16 лютого 2011 . Членів комітету - 9
Україна: сезон 2011/2012
Відповідність вакцинальних та епідеміологічних штамів вірусів грипу в Україні
Охоплення вакцинацією проти грипу, США – діти 6 міс.-17 років
Охоплення вакцинацією проти грипу, США – дорослі ≥18 років
Щеплено в Україні: 0,88 % від населення
Інформаційний бюлетень: Грип та ГРВІ в Україні (15 травня 2012р.)
Інформаційний бюлетень: Грип та ГРВІ в Україні (15 травня 2012р.)
За 12 тиждень 2012 р. Проведено 783 досліджень зразків матеріалів від хворих на грип та ГРВІ методом імунофлюоресцентної мікроскопії, з них 29,9 % з позитивним результатом
Інформаційний бюлетень: Грип та ГРВІ в Україні (29 березня 2012р.)
За період із тижня 40/2011
визначено тип 42193 вірусів грипу, виділених в дозорних і недозорних установах:

38458 (91%) - тип А
20834 були субтиповані:
19985 (96%) - вірус A (H3N2)
849 (4%) - вірус A(H1N1) pdm09.

3735 (9%) - тип В.
Інформаційний бюлетень: Грип та ГРВІ в Україні (15 травня 2012р.)
Ефективність вакцинації
70% -90% ефективність серед здорових осіб молодше 65 років
30% -40% ефективність серед ослаблених літніх осіб
50% -60% ефективність в попередженні госпіталізації
80% ефективність в попередженні смерті

30%  щодо гострого середнього отиту у дітей раннього віку, як ускладнення грипу
WEEKLY EPIDEMIOLOGICAL RECORD, NO. 33, 19 AUGUST 2005
Ефективність вакцинації
Серед літніх людей, які не проживають у будинках престарілих вакцинація може:
знизити число госпіталізацій на 25-39%,
знизити загальну смертність на 39-75% протягом сезону грипу.
Серед мешканців будинку престарілих:
зменшити госпіталізацію (від усіх причин) приблизно на 50%
зниження ризику розвитку пневмонії на 60%, а ризик смерті (від усіх причин) на 68%.
WEEKLY EPIDEMIOLOGICAL RECORD, NO. 33, 19 AUGUST 2005
Чи варто вакцинуватися, якщо вакцини не 100% ефективні?
Чи варто мити руки, якщо ….?
Чому вагітні потребують захисту від грипу?
Ймовірність тяжкого перебігу в 5 разів вищий у порівнянні з невагітними.
Підвищується ризик передчасних пологів
Ризик госпіталізації немовлят віком <6 міс. життя в 10 разів вищий у порівнянні з старшими дітьми. Наявні вакцини дозволені лише з 6 міс. віку
Доведена ефективність вакцинації вагітних в захисті їх від грипу та народжених дітей (до 6 міс. життя), в попередженні госпіталізації та випадків смерті недоношених дітей  від грипу

Безпечність вакцин у вагітних
В останнє десятиліття було щеплено мільйони вагітних без виявлених негативних наслідків на для неї та перебіг вагітності
Вакцинація можлива в будь-якому триместрі вагітності
Щеплення має бути проведене інактивованими вакцинами. Живі вакцини – протипоказані
Породілля, навіть яка годує груддю, може бути вакцинована будь-якою вакциною, в т.ч. й живою
ВІЛ інфекція та вакцинація проти грипу
ВІЛ інфіковані особи – в групі ризику щодо виникнення ускладнень
Інактивовані вакцини проти грипу індукують захисні титри антитіл у багатьох ВІЛ інфікованих осіб
Переваги вакцинації є очевидними
Не призначати живі вакцини проти грипу ВІЛ-інфікованим особам

WHO guidelines on the use of vaccines and antivirals during influenzapandemics. Geneva, Word Health Organization, 2004 (WHO/CDS/CSR/RMD/2004.8; http://www.who.int/csr/resources/publications/influenza/WHO_CDS_CSR_RMD_2004_8/en/). Replaces position paper of 12 July 2002 (see No. 28, 2002, pp. 230–239).
Захист пов’язаний з мукозальними IgA
HA – основна ціль нейтралізуючих антитіл
Рівень антитіл до НА корелює з захистом до інфекції
Антитіла можуть персистувати протягом місяців – років, але у осіб з групи ризику антитіла можуть визначатися протягом кількох місяців після вакцинації
Інактивована протигрипозні вакцини. Протипоказання та застереження.
Важкі алергічні реакції на компонент вакцини (наприклад, яйця) або після попередньої дози вакцини
Гострі захворювання
Синдром Гієна-Барре протягом 6 тижнів після попередньої дози (застреження)
Поєднання введення вакцин проти грипу з іншими вакцинами
Інактивовані вакцини можуть бути введені в один день або з будь-яким інтервалом з іншими вакцинами (живими та неживими)
Узгоджується з наказом №595 МОЗ України
Як можна збільшити ефективність вакцинації проти грипу?
Str.pneumoniae – основний бактеріальний копатоген виділений від померлих з грипом
http://www.cdc.gov/mmwr
З 77 випадків, 22 мали бактеріальну коінфекцію:
 10  – S.pneumoniae
   1   – H.influenzae
  4    – міікст
http://www.cdc.gov/mmwr Vol. 58 / September 29, 2009

Вакцинація осіб з анатомічною або функціональною аспленією
Ризик смерті від септицемії:
Посттравматична спленектомія – х50
Серпочидно-клітинна хвороба, таласемія – х350
Ризик вищий у молодших дітей у порівнянні зі старшими та дорослими

Str.pneumoniae, Hib, N.meningitidis
“Пневмо23”
Вакцина складається з 23 полісахаридів капсули пневмококів - 1,2,3,4,5,6В,7F,9N,9V,10A,11A,12F, 14, 5B, 7F, 18C,19A, 19F,20,22F,23F,33F
Повний курс імунізації складається з 1 ін’єкції
Тривалість захисту – близько 5 років
Повторна вакцинація – за потребою через 5 років
Вакцинація показана для дорослих та дітей з 2-річного віку
Лікар Генрі Марш
Старший консультант госпіталю Святого Георгія в Лондоні, Великобританія.
Нерохірург, Професор, нагороджений Орденом Британскої імперії
З 1992 року працює в Україні проводячи безкоштовні нейрохірургічні операції
…велике значення має верховенство права – воно необхідне для того, аби підтримувати доказову медицину. В Україні я дуже часто бачу, що пацієнтам призначаються ліки і операції, які були відкинуті в інших країнах через їх абсолютну неефективність.


Смертність від акушерських кровотеч в Україні: що потрібно зробити для зниження її рівня?
Академік Запорожан В.Н.,
Віце-Президент НАМН України;
Проф. Камінський В.В.,
Чл-кор НАМН України
Для ефективної боротьби з кровотечами необхідна командна робота
АКУШЕРСЬКІ КРОВОТЕЧІ
Кровотечі у І половині вагітності:
мимовільний викидень;
пухирний занос;
позаматкова вагітність (у тому числі шийкова вагітність).
Кровотечі у ІІ половині вагітності:
передлежання плаценти;
передчасне відшарування нормально розташованої плаценти;
розрив матки.
АКУШЕРСЬКІ КРОВОТЕЧІ
Кровотечі під час пологів:
І період:
передчасне відшарування нормально розташованої плаценти;
передлежання плаценти;
розрив матки;
розрив шийки матки.
АКУШЕРСЬКІ КРОВОТЕЧІ
Кровотечі під час пологів:
ІІ період:
передчасне відшарування нормально розташованої плаценти;
розрив матки.
ІІІ період:
патологія прикріплення плаценти;
затримка, защемлення плаценти;
розрив м‘яких тканин пологових шляхів.
АКУШЕРСЬКІ КРОВОТЕЧІ
Післяпологова кровотеча:
гіпотонічна кровотеча;
затримка частин посліду;
розрив м‘яких тканин пологових шляхів;
розрив матки;
емболія навколоплідними водами;
коагулопатична кровотеча.
АКУШЕРСЬКІ КРОВОТЕЧІ
Кровотечі, що не пов`язані з вагітністю:
поліп шийки матки;
рак шийки матки;
вроджені тромбоцитопатії;
інші гематологічні захворювання, що супроводжуються порушеннями функціонального стану системи згортування крові;
застосування медикаментів (антикоагулянтів, дезагрегантів, спазмолітиків)
Кровотеча у послідовому та післяпологовому періодах
Післяпологова кровотеча – це втрата крові 0,5% або більше від маси тіла після народження плода.
Типи післяпологових кровотеч:
Кровотечі у третьому періоді пологів.
Первинні (ранні) післяпологові, які виникають в ранньому післяпологовому періоді або протягом 24 годин після пологів.
Вторинні (пізні) післяпологові кровотечі, які виникають після 24 годин та до 6 тижнів після пологів.
Фактори ризику виникнення ППК
обтяжений акушерський анамнез (кровотечі у попередніх пологах, аборти, самовільні викидні);
гестоз;
великий плід;
багатоводдя;
багатоплідна вагітність;
міома матки;
рубець на матці.
хронічний ДВЗ-синдром;
тромоцитопатії;
антенатальна загибель плода.

Фактори ризику післяпологових кровотеч (ППК)
Причини післяпологових кровотеч
4  провідні причини післяпологової кровотечі:
Атонія матки
Розрив матки, шийки матки
Порушення відділення та виділення плаценти
Коагулопатія
Причиною 80% акушерських кровотеч є атонія матки
Arulkumaran and de Cruze, 1999
80%
Причини гіпотонії або атонії матки
порушення функціональної здібності міометрію:
пізній гестоз,
ендокринопатії,
соматичні захворювання,
пухлини матки,
рубець на матці,
великий плід,
багатоводдя,
багатопліддя та інші;
Причини гіпотонії або атонії матки
перезбудження з наступним виснаженням функції міометрію:
тривалі або затяжні пологи,
оперативне закінчення пологів,
застосування ліків, що знижують тонус міометрію (спазмолітики, токолітики, гіпоксія під час пологів, тощо);
Причини гіпотонії або атонії матки
порушення скоротливої функції міометрію внаслідок порушення біохімічних процесів, кореляції нейрогуморальних факторів (естрогени, ацетилхолін, окситоцин, холінестераза, прогестерон, простагландіни);
порушення процесу прикріплення, відділення та виділення плаценти та посліду;
ідіопатичні (не встановлені).
Клініко-лабораторні прояви
Кровотеча може бути 2-х  видів:
кровотеча розпочинається відразу після народження дитини, масивна
(за декілька хвилин > 1000мл);
матка залишається гіпотонічною не скорочується,
швидко розвивається гіповолемія, геморагічний шок;
кровотеча розпочинається після скорочення матки,
кров виділяється невеликими порціями,
крововтрата збільшується поступово.

Характерно чергування гіпотонії матки з відновленням тонусу, зупиненням та продовженням кровотечі.
Алгоритм надання медичної допомоги
Загальний огляд породіллі:
Оцінка величини крововтрати
Оцінка стану породіллі (скарги, АТ, Рs, колір шкіри та слизових оболонок, кількість сечі, наявність та стадія геморагічного шоку)
Термінове лабораторне обстеження:
Визначення рівня гемоглобіну, гематокрит;
Коагулограма (тромбоцити, ПТІ, рівень фібриногену, час згортання крові);
Група крові та резус фактор;
Біохімічні обстеження за показаннями.
Алгоритм надання медичної допомоги
Катетеризація периферичної або центральної вени залежно від величини крововтрати та стану жінки
Випорожнення сечового міхура
Початок або продовження введення утеротоніків (10-20 ОД окситоцину в/в на 400мл фізіологічного розчину) (А)
Проведення ручного обстеження порожнини матки під внутрішньовенним наркозом (оцінка цілісності стінок матки, особливо лівої стінки матки, видалення згустків крові або залишків плаценти чи оболонок)
Алгоритм надання медичної допомоги
Огляд пологових шляхів та відновлення їх цілісності
Зовнішній масаж матки
У разі продовження кровотечі додатково вводять 800мкг мізопростолу ректально (А)
Відновлення ОЦК та крововтрати
У разі відновленні кровотечі та величині крововтраті 1,5% і більше від маси тіла – оперативне лікування (шов по Бі-Лінчу, селективна деваскуляризація матки, екстирпація матки без придатків, за умови продовження кровотечі – перев’язка внутрішніх клубових артерій).
Алгоритм надання медичної допомоги
При підготовці до оперативного лікування з метою зменшення крововтрати тимчасова бімануальна зовнішня або балонна тампонада матки
При продовженні кровотечі після екстирпації матки – туга тампонада черевної порожнини та піхви

NB: До зупинки кровотечі черевну порожнину не зашивати!
Динаміка показника материнської смертності в Україні за період 1997- 2011 рр.

Країни ЄС
На 100 тис. народжених живими
Динаміка показника материнської смертності в Україні за період 1997- 2011 рр.
* - на 100 тис. народжених живими
За даними МОЗ України
Структура материнської смертностів Україні у 2000-2011 роках

Структура материнської смертностів Україні у 2000-2011 роках

Причини материнської смертності у Великій Британії (2006-2008 рр.)

1

2

3

7
МС за 2003-2005рр. 13,95 на 100 тис. вагітностей
МС за 2006-2008рр. 11,39 на 100 тис. вагітностей
або
МС за 2006-2008рр. 6,69 на 100 тис. народжених живими
18 МС від ТЕЛА
13 МС від ЕНВ
за 3 роки
2011 Centre for Maternal and Child EnquiriesБ BJOG 118 (Suppl. 1), e12–e21

Причини материнських втрат у 2011р.

Причини материнських втрату 2011р. порівняно з 2010р.

КРОВОТЕЧІ
За 2010 рік в Україні сталося 19 випадків материнської смерті внаслідок
Погано, коли хворі потрапляють в критичні стани внаслідок обтяження існуючої у них патології. Але набагато гірше, коли критичний стан стає справою наших рук…

А.П.Зільбер, Є.М.Шифман
«Акушерство глазами анестезиолога.
Этюды критической медицины»

Основні клінічні помилки, що призводять до материнської смерті
Неадекватна профілактика післяпологової кровотечі
Пізнє виявлення
Недооцінка крововтрати
Неадекватне відновлення ОЦК
Пізнє хірургічне втручання
Профілактика післяпологової кровотечі
Активне ведення третього періоду пологів
На 60% відсотків знижує частоту післяпологової кровотечі, що зумовлена атонією матки
Достовірність рекомендації А

Рекомендовано ВООЗ, Міжнародною Федерацією Акушерів Гінекологів (FIGO) та МОЗ України для використання під час кожних вагінальних пологів

Ефективність забезпечується точним дотриманням оригінальної методики
Помилки можуть спричинити відрив пуповини та навіть виворіт матки
Активне ведення ІІІ періоду пологів
призначення утеротонічного засобу,
народження плаценти шляхом контрольованої тракції за пуповину,
 масаж матки через передню черевну стінку

    спільна заява міжнародної конфедерації акушерок (ICM) і міжнародної Федерації Гінекології та Акушерства (FIGO).
На сьогоднішній день активне ведення третього періоду пологів рекомендовано ВООЗ, FIGO та ICMдля кожних вагінальних пологів, оскільки безпосередньо сприяє зниженню материнської смертності.
Профілактика післяпологової кровотечі
Масаж матки у післяпологовому періоді
Масаж матки не рідше ніж кожні 10 хвилин протягом перших 60 хвилин після пологів знижує об’єм крововтрати в середньому на 80 мл та зменшує потребу в додаткових утеротоніках на 80%
Достовірність рекомендації А
Рекомендовано ВООЗ, Міжнародною Федерацією Акушерів Гінекологів (FIGO) та МОЗ України для використання після кожних пологів
Масаж матки кожні 15 хвилин протягом перших 2-х годин
Також сприяє ранньому виявленню надмірної крововтрати та атонії матки
Виявлення післяпологової кровотечі
Для своєчасного виявлення післяпологової кровотечі для кожної породіллі слід забезпечити стандарт допомоги, який включає:
Ретельне спостереження за тонусом матки та її масаж протягом 6 годин після пологів
протягом перших двох годин - кожні 15 хвилин
протягом третьої години - кожні 30 хвилин
протягом наступних трьох годин - кожні 60 хвилин
Оцінка стану матері: пульс та артеріальній тиск
У жінок з малою масою тіла, анемією, прееклампсією симптоми шоку можуть виникати при крововтраті менше 500 мл
Оцінка об'єму крововтрати

Виявлення післяпологової кровотечі
Пізнє виявлення післяпологової кровотечі (надмірної крововтрати) є одним з двох головних факторів, що зумовлюють летальність, внаслідок:
Тяжкої некомпенсованої крововтрати (тяжкий шок)
ДВЗ синдрому
Браку часу на швидке відновлення ОЦК, діагностику та корекцію коагуляційних порушень
Метаболічного ацидозу та ураження органів (нирки, легені, серце)
“Золота година” – якщо протягом першої години не надана адекватна допомога шанс на виживання значно знижується

Оцінка об'єму крововтрати
Серед низки існуючих методів визначення об'єму післяпологової крововтрати немає “золотого стандарту”
Найбільш точними та доступними залишаються:
Збирання крові та згортків в посуд
Гравіметричний метод

Акушерки та санітарки пологового блоку мають бути:
Забезпечені посудом для збирання крові та вимірювання об'єму, вагами (бажано електронними)
Навчені правильному використанню гравіметричного методу
Слід обов'язково визначити відповідального за точний підрахунок крововтрати!!!
Оцінка об'єму крововтрати
Недооцінка об'єму крововтрати є другим головним фактором що зумовлює летальність при післяпологовій кровотечі

Неадекватне відновлення ОЦК та пізнє хірургічне втручання є наслідками неправильної оцінки об'єму крововтрати
Відновлення ОЦК
Щойно надмірну крововтрату діагностовано або виникла кровотеча, що триває, не треба чекати результатів оцінки об'єму крововтрати
Слід негайно забезпечити стандарт допомоги:
Встановлення щонайменше двох в/в катетерів великого діаметру (16 – 18 G)
Забір 10 мл крові для лабораторних досліджень
Швидка інфузія кристалоїдів 1-2 л та модифікованого желатину до 1-1,5 л зі швидкістю 100-300 мл/хв в залежності від тяжкості шоку
Достовірність рекомендації А
Лише потім, за необхідності - СЗП та еритроцитна маси згідно діючого протоколу
Хірургічне лікування
У разі рефрактерної кровотечі слід негайно перейти до хірургічних методів лікування
Під час транспортування слід використовувати тимчасові методи зупинки кровотечі
Бімануальна компресія матки
Компресія черевної аорти
Надавати перевагу органозберігаючим хірургічним методам зупинки кровотечі
Компресійний шов за методом B-Lynch
Поетапна деваскулярізація матки
Перев'язка внутрішніх клубових артерій
Тимчасові методи зупинки кровотечі
Бімануальна компресія матки
Компресія черевної аорти
Компресійний шов за методом B-Lynch
Поетапна деваскулярізація маткита перев'язка внутрішніх клубових артерій
Висновки
Більшість смертей внаслідок кровотечі можна попередити використовуючи прості, низковартісні технології
Профілактичні заходи мають проводитись усім жінкам
Ретельне спостереження за станом породіллі та контроль об’єму крововтрати
Сприяють ранньому виявленню післяпологової кровотечі
Достовірно підвищують виживання жінок

Кристалоїди та гелофузин мають бути препаратами вибору для відновлення ОЦК

Під час хірургічного гемостазу перевагу слід надавати органозберігаючим методикам
Пропозиції
Підвищити контроль з боку керівників за якістю надання медичної допомоги та профілактики тяжких акушерських ускладнень.  Покласти персональну відповідальність на начальників УОЗ за виникнення випадків поперджуваної МС.
Створити систему внутрішнього аудиту за розглядом випадків МС та виникненням ускладнень у вагітних, роділь та породіль для прийняття адекватних управлінських рішень.
Впровадити у перинатальних центрах застосування сучасних методів інфузійно-трансфузійної терапії з використанням ефективних препаратів, новітніх технологій та обладнання.
Вийти з проханням до міністерства з надзвичайних ситуацій про можливість узгодження дій при транспортуванні тяжких хворих з використанням  гелікоптерів
Пропозиції
Створити на базі  НМАПО ім. П.Л. Шупика та інших закладів післядипломної медичної освіти тренінг центри, обладнані інтерактивними муляжами для навчання лікарів сучасним методам боротьби з акушерськими кровотечами та підготовки тренерів-тренерів.
Продовжити  роботу над удосконаленням існуючих клінічних протоколів та створенням нових.
Ширше використовувати засоби сучасної комунікації (інтернет, скайп) для впровадження своєчасної консультативної допомоги на засадах телемедицини.
Розглянути питання про створення єдиного консультативного центру на базі ДУ ІПАГ НАМН України та виділити  кошти для  організації його роботи.
Кращий спосіб боротьби з кровотечею– це її попередження…
Запобігання материнській смертності, захворюванням та права людини
Для зниження високого рівня материнської смертності та захворюваності у світі необхідні політична воля та  рішучість, співробітництво та технічна допомога на міжнародному і національному рівнях.
98% випадки материнської смерті відбуваються в країнах, що розвиваються…
Резолюція Ради ООН з прав людини (РПЛ) №15/17 від 30 вересня 2010 року
Дякую За Увагу!


"Інфекції"


Управління якістю роботи медсестринської служби закладів охорони здоров’я


Інфекція - Вірусні гепатити


title: Вчення про антибіотики. Основи раціональної хіміотерапії інфекційних захворювань

text:
Nota bene:
No antibiotics
antibiotics


title: Запис чисел під диктовку. Пояснення даного розв’язання задачі. Порівняння чисел та знаходження значень виразів

text:
Доброго дня!
На вулиці стало
 дуже холодно.

   Допоможіть
   підготуватися до зими.

Надіємося на
ваше добре серце!
Дорогі діти!
25
40
90

24
26
89
91
39
41
11-3
7+6
15-9
8
13
6
2+9
5+8
5+6
11
13
11
12-6
11-4
13-7
6
7
6
 Запис чисел
         під диктовку

	Пояснення даного
            розв’язання задачі.

	     Порівняння чисел та
                            знаходження
                            значень виразів
Тема:
60…………69
Математичний диктант
15, 10, 13, 7, 54, 100, 2

?
Стільки  ж

8
Гніздо білочки
Самостійна робота


title: Інфаркт Міокарда

text:
5
2-3
1
2
4
3-4
1
2
3
6
1
2
2
6
1
2
1
8-10
12
11
3-5
1
2
3-4
10
1
2
3
4-6
9
4-6
1
2
3-4
8
4-6
1
2
7
4-6
1
2
3-4
6
2-3
1
2
16
4-5
1-2
3-4
15
3-4
1
2
3
14
4-6
1
2
3
4-6
13
10-12
6-7
6-7
V
4-7
2-4
1-3
IV
3-4
7-8
7-8
9-10
7-8
VI


title: Інфекція

text: Status typhosus


ВИРАЗКОВА ХВОРОБА ШЛУНКА І ДВАНАДЦЯТИПАЛОЇ КИШКИ


Презентація "Синдром Эдвардса"


title: Представлення проекту запиту на 2 фазу 9 раунду Глобального Фонду за компонентом підтримки «Туберкульоз»

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


Венозний тромбоемболізм, антитромботична терапія та вагітність


title: Представлення проекту запиту на 2 фазу 9 раунду Глобального Фонду за компонентом «Туберкульоз»


title: Вакцинація

text:
www.privivka.in.ua
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
0-3%
0-3%
0-3%
Projections based upon US experience following 1964-65 epidemic
Check how many prequalified were in the moment of vaccine bidding
Price is connected with production capacity and requests from the market.
www.privivka.in.ua
www.privivka.in.ua


Вдосконалена модель здоров’я – модель Аллен (Модель Мак Гілла)


title: ВЕНОЗНІ ТРОМБОЕМБОЛІЧНІ УСКЛАДНЕННЯ В ХІРУРГІНІЙ ПРАКТИЦІ

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
10 - 80

2
1

Bayer
1

1

1

GSK

2-1
2-1
2
1

Phizer
Sanofi-Avensis
GSK
ROVI
-
+
-
+
-
+
+
+
+
+
+
+
+
10
7,5
5
-
VI
10
5
-
V
10
7,5
5
-
IV
10
5
2,5
-
5
-
5
-


Інфекція. Менінгококова інфекція (педіатрія)


title: Вакцинопрофілактика грипу

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
22%
78%


title: Прес брифінг щодо вакцинації проти кору та краснухи


title: Фізіологія крові. Склад крові. Еритроцити.

text:
..
Hb X
Hb N
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 2,0%
NaCl 0,5%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
..
Hb X
Hb N
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 2,0%
NaCl 0,5%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 2,0%
NaCl 0,5%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%

NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 2,0%
NaCl 0,5%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 2,0%
NaCl 0,5%
NaCl 0,95%
NaCl 0,95%
NaCl 0,85%
NaCl 0,95%
NaCl 2,0%
NaCl 0,5%
NaCl 0,85%
NaCl 0,85%


ЗАГРОЗИ відповіді на епідемію ВІЛ-інфекції в Україні


title: вегетососудистая дистония

text:
Вегето-сосудистая дистония (ВСД)
Вегетативные расстройства являются одними из самых распространенных. В популяции вегето-сосудистая дистония встречается в 80% случаев. Одна треть из них требует лечения и наблюдения у невролога.
Вегето-сосудистая дистония – это нарушение деятельности вегетативной нервной системы, которая выполняет в организме две основные функции:
сохраняет и поддерживает постоянство внутренней среды организма (температуру тела, артериальное давление, частоту сердечных сокращений, частоту дыхания, потоотделение, скорость обмена веществ и т.д.)
мобилизует функциональные системы организма для приспособления (адаптации) к меняющимся условиям внешней среды (физической и умственной работе, к стрессу, к перемене погоды, климату и т.д..)

Профилактика ВСД
Первые проявления могут возникнуть в детском или юношеском возрасте. Выраженные нарушения как правило выявляются в молодом возрасте (20-40 лет). У женщин вегето-сосудистая дистония встречается чаще чем у мужчин в три раза.

Чтобы не заболеть ВСД, нужно позаботиться о профилактике. Зарядка является наиболее мощным и натуральным методом. Ведь этой болезнью чаще всего страдают изнеженные люди или ведущие малоподвижный образ жизни. Кровь застаивается - и происходит детренированность организма, вегетососудистой системы. Человек становится расслабленным, т. е. непривычным к различным перепадам положения тела: резко встал - темнеет в глазах.

Причины ВСД

Вегето-сосудистая дистония развивается под действием различных факторов:

под влиянием эмоционального стресса;
2. в периоды гормональных перестроек организма ( период полового созревания, беременность, климакс)
 при смене климатических зон;
при физических, умственных и эмоциональных перегрузках;
при обострении неврологических и соматических или эндокринных заболеваний;
при невротических расстройствах.

Как проявляется ВСД
Проявления вегето-сосудистой дистонии связаны с нарушением контролирующих функций вегетативной нервной системы в одной или сразу в нескольких системах организма.

в сердечно-сосудистой системе: колебания артериального давления от гипер- до гипотонии, нарушение частоты сердечных сокращений (чаще всего это его учащение – тахикардия), боли в левой половине грудной клетки (кардиалгии);
в дыхательной системе: ощущение нехватки воздуха, одышка, удушье, затрудненный вдох, учащенное дыхание и форсированное дыхание
в желудочно-кишечной системе: тошнота, рвота, метеоризм, изжога, отрыжка, запоры, поносы, боли в животе;
в терморегуляционной системе: субфебрилитет, ознобы, повышенная потливость, волны жара и холода;
в вестибулярной системе: несистемное головокружение, предобморочные состояния;
в моче-половой системе: учащенное мочеиспускание, зуд и боли в области гениталий;
вегетативные нарушения обязательно сочетаются с эмоциональными расстройствами: тревога, беспокойство, повышенная раздражительность, утомляемость, сниженная работоспособность, внутреннее напряжение, сниженный фон настроения, плаксивость, расстройства сна и аппетита, различные страхи.

Лечение ВСД

Используются вегетотропные, сосудистые, ноотропные  и психотропные препараты (антидепрессанты, транквилизаторы); психотерапия, массаж, иглорефлексотерапия, физиотерапевтическое воздействие, фототерапия, гидромассажные ванны, курортное лечение. Используются также специальные комплексы витаминов и минералов, направленных на стабилизацию повышенной нервной возбудимости. Основной курс лечения, как правило, занимает от 4 до 6 месяцев в зависимости от выраженности нарушений.
Большое значение в ликвидации ВСД имеет нормализация труда, отдыха, распорядка дня.


title: ВІРУСНІ ЗАХВОРЮВАННЯ

text:
ВІРУСНІ ЗАХВОРЮВАННЯ
Виконалаучениця 11-А класуКірєєва Світлана
Віруси ─ дрібні збудники численних інфекційних захворювань людини і тварин. Є внутрішньоклітинними паразитами, не здатними до життєдіяльності поза живих клітин.

Хвороби, які викликаються вірусами, легко передаються від хворих здоровим і швидко поширюються. Накопичено багато доказів того, що віруси є причиною і різних хронічних захворювань.

Це ─ віспа, поліомієліт, сказ, вірусний гепатит, грип, СНІД і т.д. Багато вірусів, до яких дошкульна людина, уражає тварин і навпаки. Крім того, деякі тварини є переносниками вірусів людини, при цьому не хворіючи.
Основні групи вірусів, що викликають захворювання у людини

ВІТРЯНА ВІСПА
Симптоми:
підвищення температури до 38-39 °C;
рясний висип у вигляді круглих рожевих плям діаметром 1-3 мм.
Профілактика:
Ізоляція хворих;
аттенуірована вакцина.

 гостре інфекційне захворювання з повітряно-крапельним шляхом передачі. Характеризується лихоманкою, папуловезикульознми висипанням із доброякісним протіканням.
Тривалість інкубаційного періоду - від 11 до 21 дня (у середньому 15-17 днів).
ГЕПАТИТ
Симптоми:
Втома (!).
Запалення печінки (гепатит) може бути викликане різними факторами (гепатотропними), що можуть пошкоджувати паренхіму печінки.
Класифікація:
1. Інфекційний (вірусний) гепатит:
             Гепатит А,Гепатит B, Гепатит С, Гепатит D, Гепатит E, Гепатит G, Гепатит F,  Гепатит M.
           Гепатит як компонент: жовтої лихоманки, цитомегаловірусної інфекції, краснухи, епідемічного паротиту, інфекції вірусу Епштейна-Барр, різноманітних інфекцій герпеса, лихоманки Ласса, СНІДу.
            Бактеріальні гепатити: при лептоспірозі, сифілісі.
2. Токсичний гепатит:
             Алкогольний гепатит, медикаментозний гепатит, гепатити при отруєнні різними хімічними речовинами.
3. Променевий гепатит (компонент променевої хвороби)
4. Гепатити як наслідок автоімунних захворювань
загальна назва гострих та хронічних дифузних запальних захворювань печінки різної етіології.
КРАСНУХА
Симптоми:
температури тіла (37,5-38,5 °C);
нежить;
невеликий сухий кашель;
кон'юнктивіт;
самопочуття хворого задовільне;
Висип на шкірі з'являється наприкінці 1-го або на 2-3-й день хвороби.
Профілактика:
ізоляція хворих до 5-го дня з моменту висипання.
 епідемічне вірусне захворювання, антропонозна вірусна інфекція з генералізованою лімфаденопатією (запаленням лімф.вузлів) та дрібноплямистою екзантемою (шкірним висипом).
Інкубаційний період від 12 до 24 днів.
Дякую за увагу!


title: Урок о том, что Вкусно и полезно

text:
Урок о том, что
Вкусно и полезно
Его Величество Чеснок
Как известно, в  древние времена  греки давали своим атлетам  перед соревнованиями чеснок, — чтоб они добивались лучших результатов, делали рекорды.
(А казаки-запорожцы, — точно — ели сало с чесноком перед битвой !). Есть чеснок — это значит гарантировать защиту перенапряженным суставам, а также - помочь сердцу быть здоровым.
Спортивные упражнения и физическая работа увеличивают нагрузки на суставы, что иногда может возбудить воспаление (как ответную реакцию тела на эти нагрузки).

Потребляя 1 зубок чеснока в день,- доказано, — может быть как контратака против воспаления. Чеснок содержит вещество, аллицин (allicin), помогает сбросить лишний вес, и защищает от заболеваний сердце, т.к. он препятствует формированию жирных депозитов (поступлений) внутри артерий. А  селен и цинк   укрепляют иммунную систему.
 В народной медицине,  чеснок применяется  как натуральный антибиотик.
Сеньор — Помидор
Кроме своих вкусовых качеств помидор обладает еще и  большим количеством полезных свойств. И здесь нечему удивляться, ведь помидоры содержат большое количество витаминов, минералы и другие, полезные для нашего организма вещества. Еще томаты богаты органическими кислотами (яблочной, лимонной и винной).
В состав помидора входят глюкоза и фруктоза, а также минеральные соли: йод, магний, натрий, цинк, марганец, железо. Он также содержит витамины A, B6, B2, B, K, E, PP. Важной особенностью помидоров является то, что в их состав входит ликопен — мощный антиоксидант. Ликопен — это уникальное природное средство, помогающее при лечении многих болезней. Он обладает антираковым действием, так как предотвращает мутацию ДНК и прекращает деление раковых клеток.  Ликопен лучше усваивается организмом в присутствии жиров, поэтому помидоры нужно принимать в пищу с растительным маслом. Именно благодаря присутствию ликопена у томатов такой насыщенный красный цвет. Ликопен является не только мощным антиоксидантом, он также снижает риск развития сердечно-сосудистых заболеваний и развитие рака.
Овощи и их польза
Овощи содержат 64-98 процентов воды, целлюлозу, гемицеллюлозу, пектин, крахмал, азотистые вещества, витамины, эфирные масла, органические кислоты, ферменты, фитонциды, жиры, алкалоиды, минеральные, дубильные, красящие, смолистые и другие вещества, благоприятно влияющие на работу сердечно-сосудистой системы и желудочно-кишечного тракта. Поставщиками витаминов являются практически все овощи.
Наши древние, да и не такие уж древние предки, не имея представления о витаминах (они стали известны только 100 лет назад), ничего не зная о биологических свойствах овощей, тем не менее применяли их, как и зелень многих съедобных дикорастущих, для предупреждения и лечения некоторых заболеваний, например цинги. Витамина С, а именно он спасал от этой страшной болезни, больше всего содержится в различных сортах перца — 150-200 мг на 100 граммов съедобной части продукта, в петрушке - 150 мг, укропе — 100 мг, капусте брюссельской — 120 мг, цветной — 70 мг, белокочанной — 45-60 мг. Зимой значительную долю суточной потребности в витамине С мы удовлетворяем именно благодаря капусте, особенно квашеной, так как в ней снижение количества витамина С при хранении происходит медленнее, чем в других овощах и плодах.
Цитрусовые фруктыи их польза для здоровья
Цитрусовые фрукты — лимоны, апельсины, грейпфруты, а так же мандарины, танжерины и лайм, — все содержат ценный и полезный для здоровья витамин С.Высокое содержание витамина С — это значит защита организма от неблаготворных воздействий окружающей среды, поддержание уровня иммунитета в норме, и — борьба с преждевременным старением организма.
Богаты на витамины группы В, — цитрусовые, так же содержат много фитонцидов. Если витамины группы В — помогают избавиться от проблем с кожей и волосами, помогают нормализовать сон и улучшают настроение, то фитонциды — это вещества, которые останавливают рост бактерий, и уничтожают их.

Лимон — друг здоровья человека с давних времён, и прекрасное средство от простуды.
Содержит витамины С, В, Е, бета-каротин, фолаты; железо, калий, кальций, магний, марганец, медь, фосфор, селен, цинк.
Высокое содержание аскорбиновой кислоты, цитрина (элемента, при помощи которого витамин С лучше усваивается организмом.
Лимон — улучшает обмен веществ в организме, способствует выведению токсинов.
Защищает от возникновения раковых заболеваний.
При стрессах — запах лимонной цедры помогает расслабиться, снять усталость и напряжение.
Апельсин — самый популярный фрукт среди всех цитрусовых.
Содержит больше витаминов группы В, чем лимон. А так же — С, Е, К.
Апельсин богат на клетчатку, фолаты, калий, и кальций, — что полезно для здоровья костей. А так же, — каротин — полезен для здоровья глаз. Содержит пектин, который помогает снизить уровень холестерола.
Является противовоспалительным средством, — и полезен при артрите. Положительно влияет на пищеварение Борется с инфекциями, и помогает сжигать калории.
Натуральные сахара — улучшают работу мозга и снабжают организм энергией.
Грейпфрут — этот цитрусовый фрукт полезен для здоровья сердца, и обеспечивает тонкую талию.
Содержит витамины С, РР и витамин Д.
Грейпфрут помогает поддерживать нормальный здоровый вес, сжигает калории. Является популярным ингредиентом диет для похудения. Помогает снизить уровень холестерола.
Мёд и корица: вкус и польза для здоровья
Мёд и корица — это удачное сочетание двух вкусных и полезных ингредиентов, используемых с самых давних времён и до наших дней в кулинарии (в выпечке, десертах, напитках).
Эти два продукта используются человеком в пищу тысячи лет, и ценятся они не только за их прекрасный вкус. Мед и корица, дополняя друг друга, — так же издавна использовались (с хорошим результатом) и в народной медицине разных стран и народов.
Мёд и корица защищают от простуды, гриппа; помогают при воспалённом горле.
 Улучшают работу желудка, желудочно-кишечного тракта; помогают освободить желудок от газов, помогают при воспалении мочевого пузыря; предупреждают возникновение рака желудка.
Значение блюд из яиц и творога в питании
Пищевая ценность блюд из яиц обусловливается их высокой калорийностью, содержанием витаминов А, Д, группы В, ценным составом минеральных веществ. Белки и жиры яиц легко усваиваются организмом. Особенно ценен белок кональбумин, богатый лизином и триптофаном. Жироподобные вещества лецитин, холестерин влияют на процессы обмена веществ, препятствуют ожирению печени, а в сочетании с минеральным составом — медью, железом - способствуют образованию крови.
Большое значение в питании, особенно для детей, имеют блюда из творога. Это связано с высокой концентрацией в нем незаменимых аминокислот, солей кальция, фосфора. Так, 100 г творога покрывают 20 % потребностей в метионине, 40-50 % — в лизине и 15-25 % — триптофане. Это обусловливает широкое применение творога и в диетическом питании при болезнях печени, сердца, атеросклерозе, гипертонии. Сочетание аминокислот, близкое к оптимальному, обеспечивают блюда, в которых творог комбинирует с растительными продуктами, мясом, рыбой.
Хлеб
Хлеб всему голова! Русский человек представить себе не может жизнь без хлеба. Да это и верно, ведь в хлебе содержится весь набор витаминов группы В, витамины группы А и К.
Самый полезный хлеб – это хлеб с отрубями
Однако самый полезный хлеб – это хлеб с отрубями. Отруби обладают свойством поглощать токсины и аллергены, способствуют укреплению иммунитета, снабжают наш организм клетчаткой, ценными белками и витаминами. Люди, предпочитающие хлеб с отрубями, гораздо реже страдают желудочно-кишечными заболеваниями, лишним весом и атеросклерозом, так как в этом хлебе содержится много никотиновой кислоты, необходимой организму для профилактики данных заболеваний.


title: "Вади Зору"

text:
Виконала
Учениця 11-А класу
Очеретяна Каріна
ВАДИ ЗОРУ
План
Будова ока
Оптична система ока
Утворення зображення
Акомодація та адаптація
Вади зору
Інерція зору
Вітаміни для очей
Близько 90 % усієї інформації про навколишній світ люди і тварини отримують завдяки зору.
Зір — це процес сприймання мозком  сигналів від  очей і перетворення їх на образи.

 Будова ока	Зорове сприйняття світу – це складний біологічний процес. Його перша стадія – одержання зображення предмета на сітківці за допомогою оптичної системи ока.

Оптична система ока
Кришталик – двоопукла лінза, яка може змінювати свою кривизну, а, отже, і оптичну силу.
Рогівка є заломлюючою лінзою.
Склисте тіло – прозора драглиста маса, що заповнює простір між кришталиком і сітківкою.

Склисте тіло
Рогівка
Кришталик
Утворення зображення
У результаті заломлення світла в оптичній системі ока на сітківці утворюється дійсне, обернене, зменшене зображення предмета.
Зображення викликає нервові збудження, які передаються у мозок і формують зоровий образ об’єктів навколишнього світу.

Акомодація та адаптація
Акомодація - здатність ока фокусуватися на далеких і близьких предметах.
При розгляданні віддалених і близьких предметів змінюється товщина кришталика
Адаптація – здатність ока пристосовуватися до різної яскравості предметів, що спостерігаються.
Досягається зміною розмірів зіниці.

ВАДИ ЗОРУ
 Короткозорість – це вада зору, при якій фокус оптичної системи ока в спокійному (ненапруженому) стані розташований перед сітківкою.
	Виправити цей недолік можна за допомогою контактних лінз або окулярів із увігнутими лінзами.
Далекозорість — це вада зору, при якій фокус оптичної системи ока в спокійному (ненапруженому) стані розташований за сітківкою.
	Виправити цей недолік можна за допомогою контактних лінз або окулярів із опуклими  лінзами.

Короткозорість і далекозорість, способи їх корекції
  У людини з нормальним зором фокус оптичної системи ока в спокійному (ненапруженому) стані розташований на сітківці
У разі короткозорості в спокійному стані ока фокус F оптичної системи ока розташований перед сітківкою
У разі далекозорості в спокійному стані ока фокус F оптичної системи ока розташований за сітківкою (а). Зображення віддалених предметів на сітківці виходить нечітким.

Інерція зору
Річ у тому, що після того, як зображення предмета зникає із сітківки ока (предмет прибирають, перестають його освітлювати, затуляють непрозорим екраном тощо), зоровий образ, викликаний цим предметом, зберігається протягом 0,1 с.
 На інерції зору також базується застосування стробоскопа. (Стробоскоп являє собою джерело світла, що випромінює світлові спалахи через певні, дуже малі проміжки часу.) Під час фотографування об'єктів, що освітлені стробоскопом, ми отримуємо стробоскопічні фотографії
Як зберегти свій зір?
Травми очей найчастіше пов'язані з нехтуванням правил техніки безпеки.
Вітаміни для очей
У процесі читання, писання книжку чи зошит потрібно розміщувати на відстані 30-35 см від ока.
Вітаміни для очей
Для підтримки необхідного очного тонусу у Ваш раціон повинні входити свіжі овочів і фруктів, у яких багато вітамінів А, В, С і Е.
Людям з ослабленим зором потрібно вживати продукти, які зміцнюють судини сітківки ока: чорницю, чорну смородину, моркву.
У раціоні короткозорих має бути присутня печінка тріски, зелень: петрушка, салат, кріп, зелена цибуля.
При дистрофії сітківки допомагає шипшина
(настій, відвар), журавлина.

ПІДСУМКИ
  З погляду фізики, око являє собою оптичну систему, основними елементами якої є рогівка, кришталик та склисте тіло.  У результаті заломлення світла в цій оптичній системі на світлочутливій поверхні очного дна — сітківці — утворюється зменшене, дійсне, перевернуте зображення предмета.
  Якщо оптична система ока збирає промені перед сітківкою, то зображення предмета на сітківці буде розмитим — такий дефект зору називається короткозорістю. Короткозорість коригують носінням окулярів із розсіювальними лінзами.
  Якщо оптична система ока слабко заломлює промені, то продовження променів перетинаються за сітківкою — такий дефект зору називається далекозорістю. Далекозорість коригують носінням окулярів зі збиральними лінзами.
Після того як зображення предмета зникає із сітківки ока, зоровий образ, викликаний цим предметом, зберігається у свідомості людини протягом 0,1 с. Цю властивість називають інерцією зору.
Джерела:
http://school.xvatit.com/index.php?title=%D0%9E%D0%BA%D0%BE._%D0%92%D0%B0%D0%B4%D0%B8_%D0%B7%D0%BE%D1%80%D1%83._%D0%9E%D0%BA%D1%83%D0%BB%D1%8F%D1%80%D0%B8._%D0%9E%D0%BF%D1%82%D0%B8%D1%87%D0%BD%D1%96_%D0%BF%D1%80%D0%B8%D0%BB%D0%B0%D0%B4%D0%B8

Дякую за увагу!


title: інфаркт міокарда. Версія 1

text:
ВИЩИЙ НАВЧАЛЬНИЙ КОМУНАЛЬНИЙ ЗАКЛАДЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИСАМБІРСЬКИЙ МЕДИЧНИЙ КОЛЕДЖСАМОСТІЙНА ПОЗААУДИТОРНА РОБОТА З ДИСЦИПЛІНИ:“МЕДИЧНА ТА СОЦІАЛЬНА РЕАБІЛІТАЦІЯ”ДЛЯ ІV КУРСУСПЕЦІАЛЬНІСТЬ: “СЕСТРИНСЬКА СПРАВА”
Підготувала:
     Студентка 4-А  м /с
         Кульчицька-Поливка Світлана

Література:1.Хірургія/ Хіміч С.Д. та ін.;.- К.:Здоров'я, 2004.- 488 с. (С.364) ISBN 5-311-01352-42.Шаповалова Ю.С.. Фармакотерапія основних внутрішніх хвороб та їх ускладнень - 2009 рік3.Маколкін В.І., Овчаренко С.І.. Внутрішні хвороби - 20054. Т.Р. Харрісон. Внутрішні хвороби Частина 1, 1992