title: Номенклатура документів

text:
 Складання і використання номенклатури справ
Творча робота
учениці 11- го класу профільної групи
секретар керівника (організації,
підприємства, установи)
Артеменко Анастасії Сергіївни
Викладач секретарської справи -
 Усенко Т.О., секція нетехнічних
дисциплін

Марганець
2012
Зміст
Введення1. Структура та призначення номенклатурних справ 2. Вимоги до формування справ 3. Правила зберігання справ 4. Експертиза цінності документів 5. Оформлення справ 6. Складання описів справ 7. Порядок передачі справ до архіву Висновок Список літератури Програми
Введення
Виробничі процеси та завдання управління ними вимагають постійної обробки вхідної інформації та створення безлічі документів як за статусом самого підприємства, так і по організації його виробничо-господарських діяльності. Керівники та фахівці підприємств від 50 до 90% робочого часу зайняті роботою з документами або їх створенням. У Росії ця діяльність історично отримала назву "діловодство". Добре налагоджена діловодство виключає з практики випадки, коли виробництво може бути призупинено з-за втрати будь-якого документа, коли в пошуках документа "на ноги" піднімається все підприємство. Щоб це траплялося якомога рідше, організація та ведення діловодства на підприємствах регламентуються вимогами чинного законодавства, стандартів та інструкцій. У той же час діловодство адаптується до місцевих умов, пристосовується під специфіку кожного конкретного підприємства. У практиці діловодства можливі відступи від загальних вимог і їх порушення. Тому державні органи вимагають постійно роботи з документацією та вдосконалення діловодства на підприємстві.
Структура та призначення номенклатурних справ
Після виконання документи певний час зберігаються в організації. Для того щоб їх можна було швидко знаходити і використовувати, необхідна систематизація виконаних документів, тобто угруповання їх у справи. Державний стандарт визначає справу як "сукупність документів або документ, що відносяться до одного питання чи ділянки діяльності, поміщених у окрему обкладинку". Щоб правильно сформувати справи та забезпечити можливість використання потрібної інформації, документи класифікують: розділяють їх на групи з різними термінами зберігання. Спеціальним класифікаційним довідником, що дозволяє визначити порядок розподілу документів у справи, є номенклатура справ. Номенклатура справ - систематизований перелік найменувань справ, що заводяться в організації, із зазначенням термінів їх зберігання, оформлений в установленому порядку. Номенклатура справ - це багатофункціональний документ, який використовується для різних цілей: номенклатура використовується як схема класифікації при розподілі і угрупуванню виконаних документів у справи (папки). Заголовки справ, закріплені в ній, переносяться потім на обкладинки справ;
кожна справа, включене до номенклатури, має зазначення терміну зберігання документів, включених до нього. Таким чином, з її допомогою намічають орієнтовні терміни зберігання документів, що є першим етапом експертизи цінності документів; номенклатура справ використовується при побудові інформаційно-пошукової системи за документами підприємства. При реєстрації документів у реєстраційний індекс часто включають індекс справи за номенклатурою. Крім того, класифікаційна схема номенклатури може бути використана при формуванні довідкової картотеки на виконані документи; номенклатура справ використовується замість опису як обліковий документ при здачі в архів справ з термінами зберігання до 10 років включно. Вона ж є основою для складання описів на справи з термінами зберігання понад 10 років і постійного; номенклатура має довідкове значення при вивченні структури установи, організації, підприємства.
Загальні вимоги до номенклатури.
Номенклатура справ як один з основних інструментів організації діловодства повинна відповідати певним вимогам, найважливіші з яких: охоплення всіх документів, одержуваних і створюються в процесі діяльності організації; роздільна угруповання у справи документів постійного і тимчасового термінів зберігання; конкретна і чітка формулювання заголовка справи, яка повністю відображає склад і зміст документів у ньому і виключає можливість включення у справу документів, що не відповідають його змісту і терміну зберігання; систематизація справ усередині розділів номенклатури відповідно до ступеня важливості і терміном зберігання документації.

Вимоги до формування справ
Розробка номенклатури справ складається з декількох етапів: визначення кола документів для включення до номенклатури; складання заголовків (найменувань) справ; розробка класифікаційної схеми номенклатури, тобто порядку розташування справ; визначення строків зберігання справ; визначення системи індексації та встановлення індексів справ; оформлення та посвідчення номенклатури справ.
Визначення кола документів для включення до номенклатури.
Основна вимога до номенклатури - охоплення всіх документів, що утворюються в процесі діяльності організації-При цьому повинна враховуватися документація, як створювана в самій організації, так і отримується від інших організацій та осіб, включаючи реєстраційні картки, журнали обліку , різні картотеки. У номенклатуру повинні бути внесені і документи тимчасово діючих комісій, груп, створених для вирішення якої-небудь конкретного завдання, документи громадських організацій. У номенклатуру справ включаються також документи, не закінчені діловодством, які надійшли з інших організацій для продовження або закінчення вирішення питання; справи з питань, що триває більше одного року (так звані перехідні справи). Вони вносяться в номенклатуру кожного року протягом всього терміну вирішення питання. Протягом року номенклатура може бути доповнена справами, які виникли після початку року в результаті появи в діяльності організації нових питань. Для таких справ у кінці кожного розділу номенклатури передбачають кілька резервних номерів. Не включаються в номенклатуру друковані видання (збірки, довідники тощо).
Складання заголовків справ
. Це найскладніша частина роботи при складанні номенклатури справ. Заголовок справи повинен в узагальненій формі коротко, чітко і однозначно відображати основний зміст документів комплексу, так як саме за заголовком справи проводиться пошук документів. Заголовок містить вказівку на рід заводяться справи (справа, документи, листування) або назва виду документа (накази, акти та ін), уточнюючі дані про зміст документів, кореспондентах, дати, а також вказівку автентичності, копійності і т.д. У заголовках справ не вживаються формулювання типу "Різні матеріали", "Загальне листування" тощо Заголовки справ, що містять планові або звітні документи, повинні включати вказівку на вид і характер документів, їх періодичність, наприклад: "Річний звіт про науково-дослідної діяльності інституту", "Місячні звіти про відвантаження товарів". У заголовку справи, яка містить статистичні форми, вказуються назви форм, їх номер або умовне позначення (шифр): "Річний звіт за окремими показниками фінансової діяльності підприємства (організації) (ф.10-ф)".
Розробка класифікаційної схеми
Після складання заголовків справ проводиться їх систематизація, тобто визначається порядок розташування заголовків у номенклатурі справ. Він заснований на обліку організаційно-структурної побудови апарату управління і виконуваних ним функцій. У номенклатурі справ невеликій організації, що не має структурного поділу, а також в номенклатурі справ структурного підрозділу великої організації справи систематизують за ступенем їх важливості з урахуванням взаємозв'язку документів. Першими поміщаються справи, що включають організаційно-розпорядчі документи директивних та вищих органів, потім - справи, що містять організаційну документацію, що стосується діяльності організації в цілому (статут, положення) або структурного підрозділу, якщо складається номенклатура справ структурного підрозділу. Далі розташовують справи з розпорядчої документацією самої установи чи організації (накази, розпорядження, рішення колегіальних органів). За цією групою справ слідують справи з плановими та звітними документами (річними, квартальними, місячними), листуванням та іншими документами.
Визначення строків зберігання справ
Строки зберігання справ встановлюють для забезпечення збереження цінних документів. Терміни зберігання - важлива основа для групування документів у справи, так як документи з постійним терміном зберігання, термінами зберігання до 10 років і понад 10 років не можуть поміщатися в одну справу. Терміни зберігання встановлюються за переліками документів із зазначенням термінів їх зберігання або експертним шляхом провідними фахівцями організації. Терміни зберігання документів - постійні чи тимчасові (один, три, п'ять, десять, 15 років і т.д.) - встановлюються в залежності від значимості документів. Якщо в справі містяться документи тимчасового зберігання різної цінності і, отже, з різними термінами зберігання, термін зберігання всієї справи встановлюється для найбільш цінної документації, тобто більший. Наприклад, якщо у справі знаходяться документи з термінами зберігання один рік, три роки і п'ять років, вся справа зберігається п'ять років. Термін зберігання обчислюється з 1 січня того року, який слідує за роком закінчення справи. Наприклад, термін зберігання: справи, закінченого діловодством у 1998 р., обчислюється з 1 січня 1999
Індексація справ
. Для практичного використання номенклатури справ велике значення мають умовні позначення, що привласнюються справах - індекси справ. Якщо організація невелика і не має структурних частин, її номенклатура будується за виробничою або функціональною схемою. У цьому випадку індексом справи буде його порядковий номер у номенклатурі: 01, 02, 03 і т.д. У зведеній номенклатурі в індекс кожної справи входить умовне позначення структурного підрозділу та порядковий номер справи в межах структурного підрозділу. Наприклад, індекс справи 03-02 означає, що справа була сформована у структурному підрозділі, якому присвоєно індекс "03", і в номенклатурі справ цього підрозділу заголовок справи розташовується під номером "2" (02). Індексація структурних підрозділів повинна бути постійною і повторюватися з року в рік. Перехідні справи вносяться в номенклатуру кожного разу під одним і тим же індексом.
Порядок оформлення та посвідчення номенклатури справ
Номенклатура справ складається за уніфікованою формою, яка розроблена архівними органами і закріплена в Державній системі документаційного забезпечення управління та Основних правилах роботи відомчих архівів. Форма номенклатури являє собою таблицю з п'яти граф: індекси справ, заголовки справ, кількість томів, терміни зберігання та примітки. В кінці року в номенклатурі заповнюється підсумковий запис про категорії та кількість заведених і включених до номенклатури справ. У підсумковій запису окремо вказується кількість справ постійного зберігання, з терміном зберігання понад 10 років і з терміном зберігання до 10 років включно. Крім того, вказується кількість справ, що переходять на наступний рік. Після підсумкової запису оформляється підпис особи, яка склала номенклатуру, і проставляється дата складання.
Номенклатура складається службою або особою, відповідальною за документаційне забезпечення, і узгоджується з архівом підприємства, організації. Підписує її керівник служби і затверджує керівник підприємства. Якщо документи надходять на державне зберігання, номенклатура справ направляється на погодження до державного архіву, що приймає справи даної організації, і тільки після цього затверджується керівником організації. Номенклатура справ структурного підрозділу повинна складатися у трьох примірниках. Один примірник зберігається в службі ДОП, другий - в архіві, третій використовується в структурному підрозділі в якості довідкового посібника з формування справ. Номенклатура справ організації (зведена) повинна складатися у чотирьох примірниках. Погоджують і затверджують два примірники, з яких один зберігається в службі ДОП організації і є документом постійного зберігання. Цей примірник включається до зведеної номенклатуру в розділ служби ДОП. Другий примірник зберігається в державному архіві, з яким номенклатура узгоджувалася, третій є робочим, а четвертий використовують для виписок, які завіряються службою ДОП і направляються у відповідні структурні підрозділи для закладу справ.
Формування починається з початку календарного року, коли на кожне назване в номенклатурі справу заводиться окрема папка (папка-швидкозшивач або папка-реєстратор). Робота з формування справ складається з наступних операцій: розподіл і розкладка виконаних документів по теках (справах); розташування документів всередині справ у певній послідовності; оформлення обкладинок справ. Формуванням справи називається групування виконаних документів у депо відповідно до номенклатури справ і систематизація документів усередині справи. Після того як документи виконані, вони розміщуються у відповідні справи і систематизуються усередині них. Справа вважається заведеним з моменту появи в ньому першого виконаного документа. Правильний розподіл документів у справи має величезне значення, тому що забезпечує швидкий пошук необхідних документів та їх зберігання. Формування починається з початку календарного року, коли на кожне назване в номенклатурі справу заводиться окрема папка (папка-швидкозшивач або папка-реєстратор). Робота з формування справ складається з наступних операцій: розподіл і розкладка виконавчих документів по теках (справах); розташування документів всередині справ у певній послідовності; оформлення обкладинок справ.
Велике значення має правильне розташування документів всередині справи. Від того, в якій послідовності вони розташовуються, багато в чому залежить час пошуку необхідної інформації. Документи систематизуються у справах відповідно до визначених принципів. Найбільш суттєвими і практично найбільш зручними є: питально-логічний, хронологічний, алфавітний, нумераційний. Вони можуть варіюватися і комбінуватися. Частіше за інших використовується питальний (питально-логічний) принцип, згідно з яким документи розташовують у справах в логічній послідовності вирішення того чи іншого питання. Така систематизація збігається з хронологічним розташуванням документів. При алфавітної систематизації документів використовують прізвища їх авторів, назви установ-кореспондентів, найменування адміністративно-територіальних одиниць і т.д. Копії наказів про накладення стягнень, заохочення ". У нумераційним порядку групують однорідні документи, що мають порядкову нумерацію (протоколи, накази, квитанції, накладні і т.д.). Копії наказів про накладення стягнень, заохочення, зміну прізвища і т.д. до особової справи не підшивають, так ти, як ці відомості записуються на додаток до особового листка по обліку кадрів.
Поряд з принципами систематизації документів при формуванні справ слід дотримуватись основних правил, загальних для всіх категорій документів: у справи підшиваються тільки виконані документи. Невиконані, а також підлягають поверненню документи підшивати до справи забороняється; кожен документ, поміщений у справу, повинен бути оформлений відповідно до вимог державних стандартів та інших нормативних актів. Тому до підшивки документа у справу обов'язково перевіряється правильність його оформлення: наявність необхідних підписів, віз, індексу, дат, відміток і т.д.; у справу включаються документи в одному примірнику. Чернетки, розмножені копії разом з оригіналами не підшиваються. Виняток можуть становити лише чернетки особливо цінних документів або копії, на яких є позначки, візи тощо, що доповнюють зміст перших примірників; документи постійного і тимчасового термінів зберігання групуються в окремі справи; у справи групуються документи одного календарного року, за винятком перехідних справ. Крім того, окремі категорії справ мають свої особливості формування.
Так, особисті справи формуються протягом всього періоду роботи особи в організації; справи виборних органів і їх постійних комісій формують за період скликання; документація навчальних закладів формується в справи за навчальним років; документи вкладаються у справу з усіма належать до них додатками і додатковими матеріалами. Якщо додатки мають великий обсяг, з них формують самостійну справу. Товщина кожної справи не повинна перевищувати 30-40 мм, що становить приблизно 250 листів. Якщо документів більше, справа поділяється на томи. Кількість томів кожної справи вказується в номенклатурі справ наприкінці року.
Правильна угруповання документів у справи та їх систематизація в справі значно полегшують проведення експертизи цінності документів, підготовку документів до подальшого зберігання і використання.

. Правила зберігання справ
Справи вважаються заведеними з моменту включення в них першого виконаного документа. Вони формуються в структурних підрозділах і зберігаються в них до передачі в архів організації. У невеликій фірмі справи зберігаються секретарем. Справи повинні розміщуватися в шафах, що замикаються сейфах або елеваторних картотеках, що забезпечує їх збереження і захист від пилу і світла. Справи розташовуються на полицях вертикально в послідовності, яка відповідає послідовності їх розташування в номенклатурі. На корінці кожного справи вказується його індекс за номенклатурою. Номенклатура справ прикріплюється на внутрішній дверцятах шафи. Для швидкого пошуку документа спочатку знаходять потрібний номер справи за номенклатурою, а потім за номером справи - потрібну папку з документами. Для обліку документів певних категорій справ постійного і тимчасового (понад 10 років) зберігання складається внутрішній опис. Внутрішній опис документів справи - це обліковий документ, що містить перелік документів справи із зазначенням порядкових номерів документів, їх індексів, назв, дат, номерів аркушів. Внутрішній опис складається для справ, що містять особливо цінні документи, документи обмеженого доступу, для особистих справ, а також справ, сформованих за видами документів і помилкових за змістом. Необхідність її складання визначається інструкцією з діловодства установи, організації або підприємства.
Внутрішній опис поміщається на початку справи, і в неї вписуються дані про кожного підшиваються документи. Після закінчення формування справи складається підсумковий, запис внутрішнього опису із зазначенням кількості включених до неї документів та кількості аркушів самої опису. Документи, вже включені в справу, можуть протягом року знадобитися працівникові установи, організації. У цьому випадку вони можуть бути вийняті із справи тільки відповідальним за формування і зберігання справ. На їх місце закладається лист-заступник, в якому вказується, коли, кому і на який термін виданий документ. Після завершення діловодного року видача окремих документів зі справи не допускається. При необхідності у тимчасове користування може бути видано справу цілком. Якщо потрібно видати цілком вся справа, заповнюється карта - заступник, в якій вказуються номер виданого справи, дата видачі, кому видано справа, на який термін, розписи в отриманні і прийомі після повернення документів. Карта-заступник поміщається на місці виданого справи. Дозвіл на видачу справ в інші організації може бути дано тільки керівником установи, підприємства. Вилучення документів зі справ на вимогу компетентних органів (наприклад, прокуратури тощо) може здійснюватися тільки на підставі письмового розпорядження цих органів, з дозволу керівництва. У цьому випадку обов'язково складається акт про вилучення оригіналу документа, а на його місце у справу підшивається завірена копія.

Експертиза цінності документів
Завершальний етап роботи з документами в діловодстві - обробка справ для їх подальшого зберігання і використання. Обробка справ для зберігання включає проведення експертизи наукової та практичної цінності документів, оформлення справ, складання опису на справи постійного і тимчасового (понад 10 років) термінів зберігання. Експертиза цінності документів - це відбір документів на державне зберігання або встановлення термінів їх зберігання основі прийнятих критеріїв. В узагальненому вигляді завдання експертизи цінності документів складаються в наступному: відбір документів, що мають політичне, господарське, наукове, культурне значення, для подальшої передачі їх на постійне зберігання до державних архівів Російської Федерації; відбір на тимчасове зберігання документів, що не представляють науково-історичної цінності, але які зберігали практичне значення; виділення до знищення документів, що не мають наукової цінності та втратили практичне значення; встановлення або зміна термінів зберігання документів. Документи оцінюються на підставі принципів історизму, системності, цілісності. Критеріями оцінки документів є їх походження, зміст і зовнішні особливості.
Експертні комісії
Експертиза цінності в діловодстві проводиться при складанні номенклатури справ, при формуванні справ і перевірці правильності віднесення документів до справ, а також при підготовці справ до наступного збереження і при виділенні справ на знищення. Для організації та проведення експертизи цінності документів, їх відбору на зберігання і знищення в установі створюється постійно діюча експертна комісія (ЕК). У міністерствах і відомствах, центральних органах громадських організацій для відбору та передачі документів на державне зберігання, а також для контролю та надання методичної допомоги підвідомчим організаціям створюються центральні експертні комісії (ЦЕК). ЦЕК і ЕК - дорадчі органи. Вони працюють у постійному контакті з експертно-перевірочними комісіями (ЕПК) відповідної архівної установи, від якого отримують вказівки організаційно-методичного характеру.
Проведення експертизи цінності
. Щорічно в діловодстві організацій проводять відбір документів на постійне і тимчасове зберігання, а також для знищення. Цей відбір проводить персонал структурних підрозділів за участю співробітників відомчого, архіву. Він передбачає аналіз фактичного змісту документів, що знаходяться у справі. Не тільки на основі заголовків справ, а шляхом полистного перегляду документів визначається їх наукова та практична цінність та відповідні терміни зберігання. У результаті роботи експертної комісії утворюються чотири групи документів з різними термінами зберігання: 1) постійного зберігання в державних архівах; 2) тимчасового зберігання у відомчому архіві (понад 10 років); 3) тимчасового зберігання (до 10 років); 4) підлягають знищенню в зв'язку з закінченням терміну зберігання. У відомчий архів передаються справи постійного і тимчасового (понад 10 років) зберігання та з особового складу. Їх передача відбувається тільки по описам. Справи тимчасового (до 10 років) зберігання не підлягають здачі в відомчий архів. Вони зберігаються централізовано службою документаційного забезпечення або в структурних підрозділах і після закінчення термінів зберігання підлягають знищенню. Після затвердження описів на справи постійного зберігання архівної установи дозволяє установі знищити документи з тимчасовими термінами зберігання. Знищення документів оформляється актами. Акт про виділення до знищення документів і справ підписують голова і члени ЕК, стверджує керівник установи.

Оформлення справ
Оформлення справи - це підготовка справи до зберігання відповідно до встановлених правил. Оформлення справи передбачає комплекс робіт по підшивці документів, нумерації аркушів, складання заверительной написи, складання (у деяких випадках) внутрішнього опису документів, внесення уточнень в реквізити обкладинки справи: уточнення назви організації, діловодного індексу та заголовка справи, дати справи та ін Оформлення справ починається з моменту їхнього закладу в діловодстві і завершується в процесі підготовки до здачі в відомчий архів. Оформлення справ проводиться працівниками служби документаційного забезпечення організації та структурних підрозділів. Оформлення може бути часткове або повне. Справи тимчасового зберігання (до 10 років) обробляються спрощено (частково). Вони залишаються у швидкозшивачах, аркуші не нумеруються і здаються в архів за номенклатурою справ. Але справи можуть і не здаватися в архів, а зберігатися в структурних підрозділах для використання в довідковій роботі.
Для обліку кількості аркушів у справах постійного і тимчасового (понад 10 років) зберігання складається заверительная напис. Вона складається на окремому аркуші-завірителя, який розташовується в кінці кожної справи. У ній цифрами і прописом вказується кількість пронумерованих аркушів справи і окремо через знак "+" - число листів внутрішнього опису, якщо вона є. Складати заверительную напис на обкладинці справи або зворотному боці останнього аркуша забороняється. Засвідчувальний напис пишеться розбірливо. У ній вказуються дата складання, посада і прізвище упорядника, який потім ставить свій підпис. Після підшивки документів і нумерації листів проводиться оформлення обкладинки справи. Вимоги до оформлення закріплені ГОСТ 17914-72. Якщо справа розпочато в одній організації, а закінчено в іншій, на обкладинці проставляються три дати: дата заклади справи в одній організації, дата надходження справи в іншу організацію та дата закінчення справи в другій організації. Важливим реквізитом обкладинки справи є вказівка кількості листів у справі, яке проставляється на підставі заверительной написи справи. Термін зберігання проставляється на обкладинці справи за номенклатурою справ організації після звіряння її з відомчим переліком документів із зазначенням термінів зберігання або після уточнення терміну зберігання за рішенням ЕК організації. На справах постійного зберігання пишеться: "Зберігати постійно". Архівний шифр справи оформляється, як правило, в архіві організації. У ньому вказуються номер фонду, номер опису і номер справи.

. Складання описів справ
На справи постійного і тимчасового (понад 10 років) зберігання складаються описи справ. Складання опису - це завершальний етап роботи з документами в діловодстві. Опис справ - це архівний довідник, що представляє собою систематизований перелік заголовків справ і призначений для розкриття складу та змісту справ, закріплення їх систематизації усередині фонду й обліку справ. Опис справ одночасно є обліковим документом і основним видом науково-довідкового апарату до документів, що забезпечує оперативний пошук документів. Таким чином, опис є обліковим документом і довідником за змістом справ. У діловодстві описи на справи складаються в кожному структурному підрозділі працівниками служби документаційного забезпечення управління. Відповідальність за якісне та своєчасне складання описів справ структурних підрозділів несуть їх керівники. Річні розділи описів справ постійного і тимчасового (понад 10 років) зберігання та з особового складу складаються за встановленою формою. Сукупність елементів опису кожної справи в опису називається описової статті.
Описова стаття опису справ структурного підрозділу повинна включати в себе наступні елементи: порядковий номер справи (тому, частини) за описом; індекс справи (тому, частини); заголовок справи (тому, частини), повністю відповідає його заголовку на обкладинці справи; дату справи (тому, частини); кількість аркушів у справі (томі, частини); термін зберігання; примітка. У описах справ постійного зберігання графа термін зберігання опускається. Кожна справа вноситься до опису під самостійним порядковим номером. За наявності декількох томів (частин) кожен з них також має свій порядковий номер. Систематизацію справ в описі і присвоєння номера опису структурного підрозділу здійснює архів організації. У кінці опису робиться підсумковий запис. У ній вказується цифрами і прописом кількість справ, що значаться за описом, перший і останній номер справ за описом.
Річний розділ описів на справи постійного зберігання, призначений для подальшої передачі до державного архіву, підлягає затвердженню ЕПК. архівної установи. Він друкується в чотирьох примірниках, завіряється керівником служби документаційного забезпечення управління, підписується головою ЕК (після затвердження опису комісією) і узгоджується з керівником організації. Відповідно до затверджених річними розділами опису організація зобов'язана в установлені терміни здати, а державний архів прийняти на зберігання внесені в опис справи.

. Порядок передачі справ до архіву
До архіву організації передаються всі справи постійного, тимчасового (понад 10 років) зберігання та з особового складу. Передача справ здійснюється лише з описів та відповідно до складеного завідувачем архівом графіком, погодженим з керівниками структурних підрозділів і затвердженим керівником організації. Разом зі справами до архіву передаються регістраційно-контрольні картотеки діловодної служби установи. Заголовок кожної картотеки повинен бути включений в опис. Справи тимчасового (до 10 років) зберігання в архів організації, як правило, не передаються. Приймаючи справи, співробітник архіву ретельно звіряє кожну справу з описом, перевіряє правильність формування та оформлення справи. Завідувач архівом розписується у прийнятті справ на всіх примірниках річних розділів опису, вказує дату прийому та кількість прийнятих справ. Один примірник річних розділів описів повертається здавачеві, решта залишається в архіві.
При здачі справ на державне зберігання організація представляє до державного архіву: відношення на ім'я керівництва державного архіву з зазначенням назви організації, загальної кількості справ і крайніх дат документів; опису в трьох примірниках, затверджені ЕПК архівного відділу; історичну довідку організації, якщо справи здаються на державне зберігання вперше; довідку про неповну збереження документів (якщо будь-які справи втрачені). Потім справи шифруються. Шифровка включає в себе вказівку на обкладинці справи номера фонду, номери опису, номера справи. Звірені з описом і зашифровані справи пов'язують в архівні зв'язки. Здача справ оформлюється актом. Організація-здавач і державний архів розписуються на всіх примірниках описів та акту здачі документів. Два примірники опису та один примірник акта залишаються в державному архіві, третій примірник опису та другий примірник акта повертаються організації і зберігаються постійно в діловодній службі.
Висновок
Робота з документами повинна мати настільки відпрацьований порядок (документообіг), щоб не відволікати працівників від головних виробничих цілей підприємства. Неважливо, на якому рівні буде вестися діловодство: традиційним способом або сучасним безпаперових обміном електронними документами - в будь-якому випадку документування і робота з документами здійснюється за встановленими правилами.

Список літератури
1. Дьомін Ю.М. Ділове листування. - М.: Бератор-прес, 2003., Дьомін Ю.М. Діловодство. Документаційне менеджмент - М.: Бератор-прес, 2003. 2. Кірсанова М.В. Діловодство в органах державної влади та місцевого самоврядування. Навчальний посібник. М., 2004. 3. Кузнєцова Т.В. Діловодство (Організація і технології документаційного забезпечення управління). М., 2000. 4. Лихачов М.Т. Д.окументи і діловодство: Довідковий посібник. М., 2001. 5. Рогожин М.Ю. Довідник кадровика. - М.: Проспект, 2004. 6. Рогожин М.Ю. Настільна книга секретаря. - М.: Проспект, 2003. 7. Рогожин М.Ю. Організація діловодства підприємства. - М.: Изд-во РДЛ, 2003. 8. Рогожин М.Ю. Документаційне забезпечення управління. Практичний посібник. М., 2000. 9. Рогожин М.Ю. Організація кадрової роботи підприємства. - М.: Изд-во РДЛ, 2003. 10. Цивільний кодекс РФ Частини I, II, III - М Проспект, 2002 11. Трудовий кодекс РФ - М Проспект, 2002 12. Федеральний конституційний закон "Про державний герб РФ" від 25 грудня 2000 № 2-ФКЗ з ізм. і доп. від 9 липня 2002 р 13. Закон РФ від 11 березня 1992 р № 2490-1 "Про колективні договори і угоди" (зі змінами від 24 листопада 1995 р, 1 травня 1999 р, 30 грудня 2001 р)
15. Указ Президента РФ від 1 червня 1998 р № 640 "Про порядок ведення особових справ осіб, що заміщають державні посади Російської Федерації в порядку призначення і державні посади федеральної державної служби" (зі змінами від 31 травня 1999 р).

Програми
Додаток 1 Форма підсумкової запису до номенклатури справ організації Підсумковий запис про категорії та кількість справ, заведених у _____ році в організації
Найменування посади керівника служби діловодної організації Підпис Розшифровка підпису Дата Підсумкові відомості передано у відомчий архів Найменування посади передав відомості Підпис Розшифровка підпису
Додаток 2 Форма номенклатури справ

Підсумковий запис про категорії та кількість справ, заведених у _____ році в організації
Найменування посади керівника служби діловодної організації Підпис Розшифровка підпису Дата Віза зав. відомчим архівом (Особи, відповідальної за архів)


title: Звуки [ч], [ч']; буква Чч

text:
1
2
3
4
5
3
2
4
1
5
1
2
3
4
5
3
2
4
5
1


title: Ecology around us

text:
What science studies nature?

Ecology
What are the main ecological problems of today?
Air pollution
Water and land pollution
Fires
Trees are cut down
Add one word to make proper word combination
throw
sea
plants
wildlife
protect
water
Match the words on the left with the definitions on the right.
Environment
Hunters
The earth
A Nature reserve
A tree
Litter
Do you know about national parks in Russia?

Now there are 23 national parks and 84 nature reserves in Russia.
The Caucasian State Reserve
one of the largest and most interesting mountain and forest reserves in the world;
1924;
270,000 hectares;
the Caucasian goat, deer and the pine marten;
birds from taiga:- such as a bullfinch;
the leopard, lynx, brown bears, boars and foxes;
Black Lands
Prielbrusie
National park Prielbrusie;
Kabardino-Balkaria;
1986;
100 thousand hectares;
Elbrus;
Different animals;
Nature and mountains.
Everglades
Everglades;
In the USA, in Florida;
In 1947;
Aligators;
6000 square kilometres;
Nature.
Great Smoky Mountains
Great Smoky Mountains;
In the USA;
In 1934;
2100 square kilometres;
Black bears, salamander;
Nature.
WHAT ARE THE RESULTS OF OUR INFLUENCE ON THE ENVIRONMENT?
  We pollute the air. We change the climate.

When the air is polluted,
                             climate is changed.
WHAT ARE THE RESULTS OF OUR INFLUENCE ON THE ENVIRONMENT?
When the fire is left,
                          the forest is destroyed.
WHAT ARE THE RESULTS OF OUR INFLUENCE ON THE ENVIRONMENT?
When plastic bottles are thrown away,
                         nature is damaged.

WHAT ARE THE RESULTS OF OUR INFLUENCE ON THE ENVIRONMENT?
When litter is left in the forests,
                                     animals are hurt.
WHAT ARE THE RESULTS OF OUR INFLUENCE ON THE ENVIRONMENT?
When trees are broken,
                           birds are disturbed.
WHAT ARE THE RESULTS OF OUR INFLUENCE ON THE ENVIRONMENT?
When litter is thrown in the rivers and
                                                              seas,
                    the water pollution is caused.

Complete the sentences with model verbs:
can,  we,  plant,  trees
We can plant trees.

not,  they, disturb, must, animals, wild.
They must not disturb wild animals.

School,  need,  we,  clear up,  a,  yard.
We need clear up a school yard.
Fill in active words:


Забавлянки


В гостях у сонечка


Проектно-кошторисна документація Нормативні та процедурні аспекти розробки, погодження і затвердження


title: ДЕГРАДАЦІЯ земель

text:
ДЕГРАДАЦІЯ земель
Деградація земель — природне або антропогенне спрощення ландшафту, погіршення стану, складу, корисних властивостей і функцій земель та інших органічно пов'язаних із землею природних компонентів.

«Деградація земель» означає зниження чи втрату біологічної і економічної продуктивності і складної структури орних земель, що зволожуються дощем, зрошуваних орних земель чи пасовищ, лісів і лісистих ділянок у посушливих, напівзасушливих і сухих субгумідних районах у результаті землекористування чи дії одного чи кількох процесів, у тому числі пов'язаних з діяльністю людини і структурами розселення, таких, як:
вітрова чи водна ерозія ґрунтів;
погіршення фізичних, хімічних і біологічних чи економічних властивостей ґрунтів;

довготермінова втрата природного рослинного покриву.
До деградованих земель відносяться:
земельні ділянки, поверхня яких порушена внаслідок землетрусу, зсувів, карстоутворення, повеней, добування корисних копалин тощо;
земельні ділянки з еродованими, перезволоженими, з підвищеною кислотністю або засоленістю, забрудненими хімічними речовинами ґрунтами та інші.
Види деградації ґрунтів
При всіх способах землекористування найбільшої шкоди сільському господарству завдає ерозія ґрунтів. Неправильне землекористування посилює дію еродувальних факторів. Ерозія ґрунтів відбувається на всіх континентах світу.

Залежно від характеру й тривалості процесів руйнування верхніх шарів ґрунту та материнської породи розрізняють геологічну ерозію і ерозію прискорену. Остання часто посилюється в зв'язку з господарською діяльністю людини.
Геологічна ерозія ─ це природний процес, який відбувається протягом геологічних епох і завдяки якому сформувався сучасний характер земної поверхні.
Головні фактори, що зумовлюють геологічну ерозію є опади, вітер, крутизна схилу, температурні коливання, фізичні властивості порід, часткове підняття земної кори і землетруси.
В наших широтах ця ерозія не є небезпечною для сільського чи лісового господарства, бо швидкість процесу руйнування ґрунту дорівнює швидкості процесу ґрунтоутворення. Небезпечніший цей вид ерозії в пустелях, де відсутній рослинний покрив, і ніщо не може перешкодити вітру, який зносить верхні шари ґрунту.
Водна ерозія буває внаслідок змивання й вимивання частин ґрунту опадами, талими та проточними водами. Вона залежить від кількості й інтенсивності опадів, рельєфу, властивостей ґрунту, рослинного покриву.

Небезпека водної ерозії полягає не лише в зниженні родючості орного горизонту, а й замулюванні річок, ставків, водойм, заплавних земель. Цей вид ерозії поширений на схилах, переважно розораних, і найнебезпечніший у гірських ландшафтах, в яких знищений лісовий покрив.
Дуже небезпечна яружна ерозія. Ліквідувати її можна лише залісненням та будівництвом спеціальних гідротехнічних споруд.

Значних успіхів у боротьбі з яружною ерозією досягла Ржищівська гідролісомеліоративна станція в Київській області, яка застосувала комплекс агротехнічних, гідротехнічних і лісомеліоративних заходів: захисні лісонасадження, спорудження водорегулювальних і водозатримувальних валів, донних загат. Завдяки застосуванню науково обґрунтованої системи захисних заходів вдалося припинити дальше розмивання багатьох ярів і зберегти таким чином великі площі орних земель.

При річковій ерозії внаслідок швидкої течії води зноситься ґрунт з дна річок і незакріплених берегів. Щоб запобігти цьому, треба оберігати лісові насадження в прирусловій смузі, закріплювати береги за допомогою спеціальних гідротехнічних прийомів.

Вітрова ерозія поширена там, де немає перешкод сильним вітрам, і де відсутній природний рослинний покрив, що захищає поверхневі шари ґрунту, розораного на великих площах. Локальна вітрова ерозія спостерігається і на безструктурних піщаних ґрунтах. Особливо небезпечні піски біля озер та на узбережжях морів, де часто дмуть сильні вітри.

Причиною вітрової ерозії, крім несприятливих кліматичних умов, є руйнування зернистої структури ґрунту внаслідок неправильного обробітку та відсутності надійного його захисту. Надмірне випасання худоби в посушливих степах, яке призводить до знищення дернини, теж може спричинити вітрову ерозію.

Залежно від швидкості вітер видуває різної величини дрібнозем (іноді діаметром до 1 мм) і переносить його на значну відстань. При інтенсивній вітровій ерозії виникають так звані чорні бурі, під час яких у повітря піднімаються мільйони тонн ґрунту. Чорні бурі катастрофічно знижують родючість ґрунту не тільки в тих місцях, де вони виникають, а й завдають шкоди сільському господарству в тих районах, де відкладаються пилові маси.

Глобальне значення деградації
Ерозія сприяє зниженню біопродуктивності ґрунтів сільгоспугідь. Щорічні втрати гумусу складають у середньому 0,62 т/га. Згідно з прогнозом Інституту спостережень за станом світу (Нью-Йорк), при наявних темпах ерозії й збезлісення до 2030 року родючої землі на планеті стане менше на 960 млрд. т, а лісів — на 440 млн. га.
Якщо зараз на кожного жителя планети припадає у середньому по 0,28 га родючої землі, то до 2030 р. площа скоротиться до 0,19 га. Зниження врожаю на ерозійних ґрунтах становить 36—47 %.
Вітер видуває шар ґрунту на 16—25 см, піднімає її на висоту 1—3 км і переносить на величезні відстані. Не раз уже фіксувався перенос курних бур з Африканського континенту на Американський. Наприклад, після курної бури, що розігралася у Східній Україні, частки ґрунту були виявлені на снігу Фінляндії, Швеції та Норвегії.

У результаті ерозії в ґрунтах зменшується вміст азоту і засвоюваних рослинами форм фосфору й калію, ряду мікроелементів (йоду, фтору, міді, цинку, кобальту, марганцю, нікелю, молібдену, селену), від яких залежить не тільки врожай, але і якість сільськогосподарської продукції, продуктивність тварин, це також може бути причиною виникнення ендемічних захворювань серед населення.
Крім водної та вітрової ерозії, іноді на схилах різної крутості спостерігається спливна ерозія. Ґрунтовий покрив перенасичений ґрунтовими або талими водами, може поступово або й раптово спливати, внаслідок чого зносяться його родючі шари. Пізніше це може призвести до яружної ерозії.
Ще небезпечнішою є лінійна ерозія, якою охоплені височинні, горбисті та гірські території. Лінійний розмив руйнує не тільки ґрунт, а й увесь природний комплекс.
Утворення ярів (іноді глибиною 9—40 м і протяжністю понад 10—15 км), які часто формують цілі ярково-балкові системи, вилучають з ужитку величезні площі сільськогосподарських земель. Площа вилученої з ужитку ріллі перевищує площу самих ярів у 2—3 рази.

У місцях розвитку ярів знижується рівень підґрунтових вод, землі стають непридатними для шляхового, житлового та промислового будівництва. Найбільш девастовані лінійною ерозією ділянки, які в науковій літературі дістали назву «бедленд» (погані землі). Рекультивувати такі землі на сучасному рівні науки і техніки практично неможливо і дуже дорого. Альтернативою є профілактика, попередження розвитку таких шкідливих процесів.
Інтенсивність ерозії
В залежності від інтенсивності руйнування ґрунтів ерозію поділяють на:
слабку,
середню,
сильну
надмірну.
При слабкій ерозії з одного га змивається чи видувається до 12 тонн верхніх шарів ґрунту; при середній ерозії — 12 — 25 т; при сильній ерозії — 25 — 50 т; при надмірній ерозії — більше 50 тонн.
Ерозійний змив 50 т/га рівнозначний руйнуванню поверхневого шару ґрунту товщиною 5 мм. Протягом 100 років такої ерозійної діяльності можна втратити 500 мм ґрунту. Водночас за такий же період часу відбувається формування тільки 2 — 5 см родючого шару ґрунту в природних умовах. Це наглядно демонструє надмірно швидкі темпи ерозійної діяльності по відношенню до процесу ґрунтоутворення.

Останнім часом у деяких районах зрошування спостерігається іригаційна ерозія від зрошування ґрунту напуском води й, зокрема, від його дощування.
Неправильне зрошування може призвести до засолювання ґрунтів. Ґрунтові води піднімаються до поверхні. Після випаровування води розчинні солі, що містяться в ній, залишаються в приповерхневих шарах, що зумовлює їх засолення. Щоб запобігти цим явищам, треба проводити хімічний аналіз вод і відповідно визначати спосіб зрошування.

Процес закислення або атмосферної оксидації ґрунтів відбувається за рахунок випадання на їх поверхню кислих опадів, які утворюються в атмосфері в результаті реакції сполучення оксидів сірки, азоту, вуглецю з водяною парою. Це приводить до зміни pH ґрунтового середовища, різкого погіршення умов проживання організмів.
Засолення ґрунтів відбувається як в природних умовах так і в наслідок господарської діяльності людини. Особливо це явище поширене на поливних землях. В результаті поливу легкі фракції води випаровуються, а мінеральні солі відкладаються на ґрунтовій поверхні. Багаторічний полив земель може привести до їх надмірного засолення і вилучення із сільськогосподарського обробітку.
Заболочення ґрунтів виникає в наслідок підняття рівня ґрунтових вод спричиненного антропогенним чинником (будівництво ставків, водосховищ, земляних валів, водовідвідних дамб і таке інше.
Внаслідок Чорнобильської катастрофи значна територія України зазнала радіоактивного забруднення. Погіршився екологічний стан понад 4,6 млн га сільськогосподарських угідь. Площа забруднених земель збільшується за рахунок радіоактивних викидів 5 нині діючих атомних електростанцій. Існують також території з підвищеним природним радіаційним фоном.
Отже, є всі підстави вважати, що в наш час приблизно шоста частина сільськогосподарських земель України має підвищену радіоактивність, що створює великі проблеми практично в усіх галузях сільськогосподарського виробництва.
Ландшафтні рішення та їх роль
Для боротьби з водною ерозією на схилах у гірських районах на височинах великого значення набуває терасування. Сучасна техніка дає змогу використовувати для землеробства схили крутизною до 30 градусів (в Японії до 60 градусів).
Ліс є найефективнішим засобом захисту ґрунту від ерозії. Великі дерева з потужною кореневою системою і трав'яна рослинність, корені яких утворюють складне сплетіння, ніби захоплюють ґрунт у міцну сітку. Ліс затримує дощову і снігову воду, перешкоджаючи тим самим утворенню поверхневого стоку. Велике значення мають лісосмуги, які захищають ґрунти від водної і вітрової ерозії. Найбільша роль таких лісосмуг в степових засушливих районах, які є дієвим засобом боротьби із засухою і суховіями.

На другому місці по вологозатриманню є луки, які добре захищають ґрунт від ударів водних капель і від дії сонячного проміння.
Забрудненість ґрунту отрутохімікатами в значній мірі залежить від того, як їх застосовують і зберігають. Необхідно дуже суворо дотримуватися правил використання засобів захисту рослин, так як при невмілому використанні хімічних речовин вони із союзника землероба перетворюються у жорстокого ворога.

Крім агротехнічних заходів збереження ґрунтів необхідно широко використовувати економічні та юридичні важелі, які є особливо ефективними в умовах ринкових відносин.
Чисельні дані
Загальна картина використанням землі сільськогосподарського призначення відображена на цьому графіку. Тут динаміка внесення мінеральних добрив з 1970 по 2009 роки.
В Україні є близько 5 мільйонів великої рогатої худоби. Для порівняння, в Аргентині на 42 мільйони населення 40 мільйонів корів. Від недостатнього внесення органіки порушується структура ґрунтів, їх фізико-хімічні властивості, показники родючості знижуються.
Здійснення заходів з охорони земель протягом 2010-2012 років
1.
Загальна площа земель, що потребують консервації, в Україні становить 1,1 млн га, з них 644 тис. га – деградовані, 435,4 тис. га – малопродуктивні і 11,9 тис. га – техногенно забруднені землі.

Протягом 2012 року здійснено консервацію 2,5 тис. га земель, з яких 1,3 тис. га – шляхом залісення та 1,2 тис. га – шляхом залуження. Протягом 2011 року було здійснено консервацію 2,3 тис. га земель, протягом 2010 року – 2,2 тис. га земель.

2.
Загальна площа порушених земель в Україні становить 144,5 тис. гектарів.

Протягом 2012 року рекультивовано 683,5 га таких земель, з них більше 86% (589,6 га) становлять сільськогосподарські угіддя. У 2011 році було рекультивовано 571,1 га порушених земель, у 2010 році – 477,9 гектара.
3.
Протягом 2012 року в Україні поліпшено 2,1 тис. га малопродуктивних угідь, у 2011 році – 1,9 тис. га та у 2010 році – 3,9 тис. гектарів. Загалом потребують поліпшення 269,1 тис. га малопродуктивних земель.
Для проведення заходів з охорони земель необхідно здійснити будівництво (реконструкцію) орієнтовно 535 протиерозійних гідротехнічних споруд, зокрема, 128 водоскидних споруд, 181 протиерозійного ставка, 198 споруд терасування схилів.

Впродовж 2012 року вже здійснено будівництво (реконструкцію) протиерозійних гідротехнічних споруд протяжністю 13,9 км на загальній площі 779,8 га, в 2011 році – протяжністю 10,2 км на площі 6,7 га, а в 2010 році – протяжністю 8,5 км на площі 6,6 гектара.
4.
5.
Крім того, необхідно забезпечити захист земель, зокрема сільськогосподарського призначення, від ерозійних та інших несприятливих природних процесів на загальній площі 1,7 тис. га, протяжністю 36,7 тис. кілометрів.
Державним бюджетом України кошти на охорону земель на 2012 рік взагалі не передбачалися, не передбачені вони і на 2013 рік.

Дякуємо за увагу!


title: Вікторина " Народні казки"

text:
Викторина «Народные сказки»
Підготувала бібліотекар МЗШ № 98
                        Тарасюк Н.С.
Морозилка
Морозко
Морозец
Холодец

Как ласково называют деда Мороза в некоторых русских сказках?
Самоварка
Самокрутка
Самобранка
Самостирка

Какая волшебная скатерть      встречается в русских народных сказках?
Кто из сказочных зверей, в конце концов, скушал Колобка?
Заяц
Волк
Лиса
Медведь
Сколько зверей так и не попробовали Колобка, пока его не съела Лиса?
Один
Два
Три
Четыре
Белозёрова Татьяна Владимировна
Что в сказке «Маша и медведь» хотел съесть медведь, присев на пенёк?
Колобок
Пирожок
 Кашу
 Машу
Что в русской народной сказке дед НЕ смог сделать с репкой в одиночку?
Посадить
Вытянуть
Продать
 Съесть
Назовите кличку собаки, которая в русской сказке помогала тащить репку?
Каштанка
Жучка
Артемон
 Бим
В русских сказках лисичка-сестричка, зайчик-побегайчик, коза-... Кто?
Стрекоза
 Егоза
 Бирюза
 Дереза
Какая русская сказка существует?
«Утки-аисты»
«Куры-индейки»
«Гуси-лебеди»
«Орлы-соколы»

Какие ножки бывают у избушки в русских сказках?
Козьи
Курьи
Слоновьи
В сапогах

Кого Морозко сначала чуть не заморозил, а потом наградил?
Снегурочку
Золушку
Падчерицу

В каком сосуде Журавль выставил угощение Лисе?
В кувшине
В тарелке
В миске
В блюдце

Какой вопрос НЕ задавали три медведя в русской народной сказке?
Кто спал на моей кровати?
Кто сидел на моём стуле?
Кто ел из моей чашки?
 Кто надел мои тапки?
Какие реки текут между сказочными кисельными берегами?
Молочные
Квасные
Медовые

Что хранилось в сундуке Кащея Бессмертного?
Драгоценные камни
Деньги
Смерть
Живая вода

Встреча с кем круто изменила жизнь Царевны-Лягушки?
С Ильёй Муромцем
С Иваном-царевичем
С Емелей
С перелётными утками

Что сделал с лягушачьей кожей Василисы Премудрой Иван-царевич?
Бросил в печь
Забросил в болото
Сшил кошелёк
Изрубил на мелкие кусочки

Из чего дедушка смастерил смоляного бычка (того, что со смоляным бочком)?
Полено
Тесто
Солома
Снег
Какой сказочной героине было противопоказано находиться на солнце?
Дюймовочке
Снегурочке
Золушке
Красной Шапочке

Чем печь угощала девочку в русской сказке «Гуси-лебеди»?
Блинами
Колобком
Пирожками
Кашей
Чудо - юдо рыба из русских народных сказок – это…
Щука
Сом
Кит
Акула
Приключения какого из этих персонажей описаны в сказках «Тысячи и одной ночи»?
Синдбад
Сильвер
Садко
Салтан

Какое из этих имён принадлежит сказочному коту-гипнотизёру?
Боян
Садко
Орфей
Баюн

Какой зверь раздавил Волка при штурме теремка; победил злого Крокодила; катал девочку Машеньку на спине в коробе?
Медведь
Бегемот
Тараканище
Конёк-горбунок

Какой сказочный зверь хвастался так: «У меня не усы, а усищи, не лапы, а лапищи, не зубы, а зубищи»?
Крокодил
Тараканище
Бармалей
Заяц

Где хранится смерть Кащея?
В коконе
В личинке
В яйце
В икринке

На сколько лет превратили в лягушку Василису Премудрую?
На 1 год
На 3 года
На 7 лет
На 100 лет

ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!
Белозёрова Татьяна Владимировна


title: Батарейки, їх вплив, утилізація

text:
 Батарейки. Їх вплив
Утилізація
Наукову роботу виконав:
Кушнір Едуард Васильович
Мукачівська ЗОШ №2
ім. Т.Г.Шевченка
Науковий керівник:
Фелді Оксана Михайлівна
Старший вчитель
Мукачівська ЗОШ № 2
ім. Т.Г.Шевченка
Батарейка – наш друг! Це зручне джерело електричної енергії. Не секрет що, все що живиться електрикою та не має зовнішнього джерела живлення,  потребує батарейки. Проте, вони не можуть працювати вічно. Викидати використану батарейку в сміття небезпечно, зберігати вдома теж. Навіть найсучасніші методи ліквідації становлять велику загрозу як для середовища, так і для людини.  На щастя, існують шляхи мінімізації чи навіть ліквідації згубних впливів батарейок на середовище. Для промисловців відпрацьовані батарейки – це сировина з високим рівнем концентрації цінних елементів – кольорових металів та мінералів.

Батаре́я — електричний компонент, який містить запас енергії і робить доступною її в електричній формі для пристроїв, підключених до нього. Найчастіше зустрічається тип батареї з електрохімічними запасами енергії (гальванічний елемент).
Батареї поділяються на дві великі категорії, в яких кожен тип має свої переваги і недоліки:
Первинні батареї необоротно (в межах практичності) перетворюять хімічну енергію в електричну енергію

Вторинні батареї можна заряджати зворотною подачею електричної енергії в батарею, тим самим відновлюючи вихідний склад реагентів батареї
Звичайна батарейка.                                                 Акумулятор з мобільного телефону.
Склад батарейок
Сольові батарейки-
Лужні батарейки або алкалінові батарейки
Ртутно-цинкові батарейки
Ртутно-кадмієві батарейки
Срібно-цинкові батарейки
Мідно-цинкові батарейки
Повітряно-цинкові батарейки
Літієві батарейки
Йодо-літієві батарейки
Батарейки складаються з багатьох компонентів і різні за складом. Ось
найбільш поширені види батарейок.
Батареї користуються постійним попитом, оскільки в багатьох портативних пристроях вони використовуються як джерела живлення.

При виборі хімічного джерела в якості автономного джерела енергії звертають увагу на моменти, які обумовлені умовами експлуатації:

режим розряду (безперервний, переривчастий чи імпульсний);
характер навантаження (постійні струм, опір, потужність);
характеристики джерел струму:
необхідна потужність;
електричні характеристики джерела струму
конструктивні характеристики — масові і габаритні параметри, конфігурація, тип виводів;
термін служби;
параметри зберігання: умови, строк, припустима втрата ємності;
вартість: первісна і повна для акумуляторів
до спеціальних вимог можна зарахувати: надійність, стійкість до механічних навантажень, пожежна і вибухова безпека.
умови навколишнього середовища, діапазон робочих температур і температур зберігання, вологість.
Після того як населення викидає відпрацьовані прилади, в яких міститься ртуть
і важкі метали у  відро для сміття, перевізник відвозить на полігон твердих
побутових відходів. Відповідно, всі ці компоненти з часом потрапляють у ґрунт і
водні екосистеми. Одна пальчикова батарейка, може забруднити близько 400 літрів
 води або 20 м2 грунту.   Коли ртуть  потрапляє у  водні екосистеми, мікроорганізми
перетворюють  її в метилртуть – а ці сполуки ртуті в малих дозах набагато
токсичніші  за звичайну ртуть Метилртуть, таким чином, стає одним з компонентів харчових ланцюгів у природі.
Малі водні організми поглинають метилртуть із середовища свого проживання, які в свою чергу споживаються рибами. В результаті метилртуть накопичується в живих організмах, і її концентрація збільшується у міру просування харчовими ланцюгами. Морські ссавці, птахи та інші тварини, які харчуються рибою, накопичують у собі великі концентрації метилртуті. Більш високі концентрації зазвичай виявляють у великих і старих тварин.

Таким чином, як зазначає експерт, люди, які регулярно споживають рибу або харчуються тваринами, що споживали рибу, накопичують настільки високі рівні забруднення метилртуттю, що вона вже завдає шкоди їх здоров’ю.
Основним захворюванням при інтоксикації організму ртуттю є хвороба «Мінамата». Симптоми цього захворювання проявляються в порушеннях зору, слуху, неврологічних розладах, а перші випадки помічені серед рибалок на півдні Японії, на берегах бухти Мінамата ще в 1956 році. У новонароджених дітей були зареєстровані вроджені вади серця, відзначає він.
«Це пояснюється тим, що коли жінки репродуктивного віку споживають їжу, забруднену метилртуттю, то отруйний забруднювач проходить через плацентарний бар’єр і впливає на плід. Діти, які споживають продукти, що містять ртуть, протягом перших років життя, також потрапляють під її згубний вплив, і це проявляється у вигляді захворювань мозку дитини і її нервової системи».
Утилізація в світі
За кордоном, після збору відпрацьованої техніки, що містить ртуть та інші важкі метали, її відправляють на повторну переробку для того, щоб витягти ресурсоцінні компонентиВиробники такої продукції повинні самі забезпечити місця продажу пунктами збору такої продукції, як ртутні лампи, телевізори, кінескопи, батареї.
У розвинених країнах переробка сміття є дуже прибутковим бізнесом, дохід отримують як спеціалізовані компанії, так і населення, яке його сортує. Отримані кошти від сортування та переробки сміття населення в основному спрямовує на оплату комунальних послуг, що є стимулом для такого процесу.

У розвинених країнах Євросоюзу, Канаді та США процес збору використаних батарейок від населення і подальшої грамотної утилізації налагоджений добре. Наприклад, у Німеччині, де населення давно звикло до роздільного збору відходів, у кожному супермаркеті встановлені спеціальні контейнери для прийому відпрацьованих батарейок. У німців, не здавши стару акумуляторну батарейку, нову не купиш.
У Нью-Йорку викидати батарейки у сміття теж заборонено законом. Виробники і великі магазини, що продають елементи живлення, зобов’язані забезпечувати збір використаних батарейок, а інакше - штраф до
 5 000 доларів.
В Європі є лише три заводи, які можуть переробляти батарейки і приймають їх без . попереднього сортування. Один із них — у Німеччині, другий — у Франції. І з вересня 2011 року третій відкрився і в Україні
Утилізація в Україні
Не всі помічають, що на пальчикових батарейках намальоване перекреслене відро для сміття, але при цьому майже кожен українець викидає батарейку, не замислюючись, наскільки це небезпечно для навколишнього середовища і людини. Екологи і звичайні українці, які турбуються про стан навколишнього середовища, нарікають на те, що в країні не розвинена система збору батарейок та інших небезпечних відходів.

І з вересня 2011 року  в Україні відкрився завод по переробці — Львівське державне підприємство “Аргентум”. Поки що в Україні обсяги переробки цих відходів дуже низькі. На підприємстві готові переробляти до тонни батарейок за день, тоді як за шість місяців роботи поки що зібрали всього лише близько півтонни. Тому сьогодні головним завданням є налагодити процес збору.
Питання поводження з твердими побутовими відходами  на Закарпатті,
є досить проблемним, адже дотепер не врегульовано”. Лише 60% сміття потрапляють на сміттєзвалища, решта взагалі нікуди не вивозиться і залишається там, де його викинули.  Безкоштовно переробляти батарейки взялися на львівському заводі “Аргентум”. До речі, саме там є змога переробляти батарейки з усієї України, тому було б непогано, аби цей рух набув масового розповсюдження. Принаймні, на ініціативних людей з усієї області учасники акції дуже сподіваються. Найменша кількість батарейок, яку приймають на заводі, — 30 кг. Щоправда, доставка до Львова, як і скриньки для збору батарейок, оплачуються спонсорським або волонтерським коштом. Взагалі було б непогано, аби кожен заклад, особливо той, що продає батарейки, встановив у себе таку коробочку  — повідомив ініціатор акції. Наразі в Ужгороді приблизно 30 пунктів прийому батарейок. В Мукачеві їх приблизно 15.  В Берегові в одному з дворів багатоквартирних будинків з весни 2011 діє встановлений невеличкий контейнер для використаних батарейок .

Утилізація в Закарпатті
Мої дослідження
Провівши дослідження я дізнався як впливає вміст батарейки на те як буде рости і розвиватися рослина. Для цього в двох однакових квіткових горщиках я вирощував  (     яку     ) але в одному з них в грунт було висипано вміст (  якої ) батарейки.  І горщики було пронумеровано, горщик  № 1  був з звичайним грунтом, № 2  грунт  змішаний  з  складом ( якої) батарейки.
В процесі розвитку було помічено що рослина №1 розвивалася нормально, без
жодних відхилень, а рослина №2 мала (що?).
Ось яким простим способом можна побачити як впливає вміст батарейки на ріст і розвиток рослин, які людина вживає.


title: "Деградація природи"

text:
Деградація природи
Деградація природи — це процес порушення
екологчної рівноваги, який спричиняється
 природними чи антропогенними факторами i призводить
до руйнації навколишнього середовища.

 Особливо численними стали застереження про деградацію природи планети у другій половині XX століття, коли окремі локальні eкoлoгiчнi лиха почали переростати в глобальну екологічну кризу. Понад чверть століття тому, 1972 року, Римський клуб опублікував тривожний прогноз розвитку людської цивілізації  «Межі зростання», виконаний групою фахівців під керівництвом Д. Медоуза, який передрікав небезпечну деградацію природного середовища.

 Упродовж багатьох років багатства надр, ресурси біосфери споживались i витрачались у максимально можливих обсягах. Людство вступило у XX століття під гаслом: природа не храм, а майстерня. Такий хід не міг не завершитися глобальною деградацією природного середовища земної кулі. Найчіткіше вона почала проступати як явище, що охопило всю планету, з початку 1970-х років. Розвиток деградаційних npoцесів на планеті передрікався давно (I століття до н. е. — Цицерон, X ст. — Ібн Сіна).
 У другій пoлoвинi XX століття чимало наших
 відомих учених висловлювали стурбованість
iз приводу зростаючої загрози людству з
боку наслідків стихійного науково-технічного
 прогресу. Однак yci цi застереження отримали
 мало заходів у відповідь — екологічна криза
природного середовища посилювалась.
 Сучасна екологічна криза має якісно iншу природу
порівняно з усіма попередніми кризами.
 Це перша криза, що охопила всю
 планету i яка повністю спричинена не природними
 процесами, а діяльністю людства.

 Темпи зміни параметрів біосфери, породжені цією екологічною кризою, виявились у coтнi й тисячі разів вищими за темпи природної еволюції. Розпочалася загальна глобальна деградація природного середовища проживання, яка проявляється у двох типах:

порівняно невеликих за потужністю, але які діють упродовж тривалого часу;

 разових катастрофічних, які виникають у paзi аварій i небезпечні не лише за потужністю, а й за раптовістю й різкістю дії.
На фоні загальної деградації природного середовища
створюються передумови
 для розвитку надзвичайних екологічних ситуацій
та екологічних катастроф. Під надзвичайними екологічними
ситуаціями розуміють виникнення раптових природних  чи
техногенних аварій, що супроводжуються великими економічними
збитками. Тривалий стан надзвичайної еколопчної
ситуації спричиняє виникнення екологічної катастрофи.
Моделями особливо великих екологічних катастроф стали
 Чорнобильська, Аральська
екологічна кризи, війни в Ірані та інші.
Головна небезпека для людства полягає не в окремих
екологічних катастрофах, якими б трагічними не були їхні наслідки,
 а в поступовій деградації природного середовища та впливом,
 здавалося б, малопомітних результатів виробничої діяльності.
Вони спричиняють такі глобальні явища, як глобальне
потепління, руйнування озонового шару, кислотні дощі,
забруднення всіх геосфер планети, деградацію ландшавтів,
накопичення i неконтрольоване переміщення токсичних
речовин і відходів, спустелювання, ерозію грунтів, зменшення
біологічної різноманітності.

Глобальне потепління
Кислотні дощі
Руйнування озонового шару
Спустелювання
Накопичення токсичних речовин

    Наслідки деградації природних компонентів найбільш сильно торкнулися грунтів та сільськогосподарського виробництва. Частка пасовищ i сіножатей за останні період суттєво не зменшилася i залишається на досить низькому piвні хоча в багатьох країнах їхня питома вага нерідко досягае 50 %. Майже не збшільшуються площі полезахисних лісонасаджень, немає помітних зрушень у структурі агроландшафтів. На сьогодні в користуванні перебуває майже 1 млн га ріллі з крутизною схилу понад 5° та ще 2,1 млн га ріллі — зi схилами від 3 до 5°. Загальна площа сіьськогосподарських угідь iз крутизною схилів понад 3° становить 4,5 млн га, у тому числі площі— 3 млн га, або, відповідно, 10,7 i 9,1 % усієї площі зазначених видів угідь. Такі угіддя необхідно поступово перепросіювати, зменшивши напрям використання, або консервувати з метою природної реабілітації, переводити в біосферно-охоронні теритоpii або включати до природозаповідного фонду. Наслідки неефективного землекористування суспільство змушене компенсувати дедалі більшими додатковими затратами матеріально-технічних i трудових ресурсів.

Ерозія грунтів (вщ лат. eros — розпдання) — руйнування i зношеність поверхневих, найбільш родючих, горизонтів i встиляючих їх порід вітром (вітрова ерозія) або потоками води (водна ерозія). Землі, що зазнали руйнування у процесі ерозії, називають еродованими. До ерозійних процесів відносять також промислову ерозію (руйнування сільськогосподарських земель унаслідок будівництва й розробки кар‘єрів), військову ерозію (воронки, траншеї), пасовищну ерозію (внаслідок інтенсивного випасу худоби), технічну (руйнування грунтів  під час будівництва каналів i в paзi порушення норм поливів) тощо. Однак справжнім лихом для землеробства залишаються водна ерозія (до неї схильний 31 % суходолу) i вітрова ерозія (дефляція), що активно діє на 34 % поверхні суходолу.
Інтенсивність ерозії
В залежності від інтенсивності
руйнування ґрунтів ерозію поділяють на:
слабку,
середню,
сильну,
надмірну.

Під вimровою ерозією розуміють видування, перенесения i відкладення найдрібніших грунтових часток вітром. Інтенсивність вітрової ерозії залежить від швидкості вітру, стійкості грунту, наявності рослинного покриву, особливостей рельєфу й від інших чинників. Значно впливають на  розвиток й антропогенні чинники. Активізують ерозійні процеси знищення рослинності, нерегульований випас худоби, неправильне застосування агротехнічних заходів.
Вітрова ерозія

Зокрема, поява нової важкої грунтооброблювальної  техніки, що руйнує структуру грунту,  однією з причин активізації водної ерозії в останні десятиріччя. Інші негативні антропогенні чинники: знищення рослинності й лісів, надмірний випас худоби тощо.Серед різних форм прояву водної ерозії значної шкоди навколишньому природному середовищу, i насамперед
грунтам, завдає яружна ерозія. Екологічні збитки від ярів величезні. Яри знищують цінні сільськогосподарські землі, спричиняють інтенсивний змив грунтового покриву, замулюють малі річки й водосховища, створюють густорозчленований рельеф.

Водна ерозія грунтів (земель). Під водною ерозією розуміють руйнування грунтів тимчасовими водними потоками. Розрізняють такі форми водної ерозії: площинну, струменисту, яружну, берегову. Умови для прояву водної ерозії створюють природні чинники, а основною причиною  розвитку є виробнича діяльність людини.
Водна ерозія
Поширення водної ерозії в світі
Шляхи вірішення глобальних екологічних проблем
обмеження споживчого
відношення до природи
використання науково-технічного
 прогресу для охорони
 природи і забезпечення
високого рівня життя
Екологічна культура
витрати на рішення
екологічних проблем
енергетичне забезпечення
високого рівня життя і
 охорони довкілля
Результат:
Високий рівень життя
 Збереження планети,клімату,біосфери.
Збережімо         природу!


«Екологічна безпека – основа національної безпеки»

Презентація

Не будь байдужим  до долі своєї планети
15 000 молодих людей в усьому світі активно діють щоб зробити цей світ кращим. Прогресивна молодь об’єднана Міжнародною Мережею Екоклубів реалізовує проекти задля вирішення проблем місцевих громад та довкілля.

Не будьте байдужі до проблем навколишнього  середовища!
Вугільна кислота утворюється внаслідок розчинення атмосферного СО2 в солоній морській воді.
Збільшення емісії СО2 в атмосферу Землі, за останні 200 років визвало збільшення кислотності вод океанів на 30%, що представляє більшу небезпеку для існування багатьох живих організмів.
З 2000 року збільшилась кислотність води Світового
океану у 10 разів.

«Про охорону навколишнього природного середовища» від 25 червня 1991 року № 1264-XII
«Про екологічну експертизу» від 9 лютого 1995 року №45/95-ВР
«Про природно-заповідний фонд України» від 16 червня 1992 року N 2456-XII
«Про охорону атмосферного повітря» від16 жовтня 1992 року N 2707-XII
«Про тваринний світ» від 3 березня 1993 року N 3041-XII
«Про енергозбереження» від 1 липня 1994 року N 74/94 ВР
«Про поводження з радіоактивними відходами» від 30 червня 1995 року N 255/95-ВР
«Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи» від 27 лютого 1991 року N 791а-XII
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року N 796-XII
Закони України
Водні ресурси
Шматок природи, що охороняється законом ущент засипаний кучугурами відходів. Причому не лише побутових, а переважно будівельних!
Зашморг для річки
Поява будмайданчиків біля заплави Харківської річки Уди може спричинити велику екологічну катастрофу. Якщо вже зараз не припинити майбутнє будівництво й не очистити берег річки Уди, кажуть фахівці, Харків матиме на своїй околиці екологічну бомбу, наслідки вибуху якої важко навіть уявити.
Загрозу світового голоду посилює деградація ґрунтів.  Майже четверта частина ґрунтів планети перебуває в стані деградації, що істотно знижує можливості людства прогодувати себе.
Стан ґрунтів
Нині в найгіршому становищі перебувають ґрунти Африки на південь від екватора, Південно-Східна Азія і Південний Китай. Більш за все страждають  такі держави, як Конго, Заїр, М`янма , Малайзія, Таїланд, обидві Кореї, Індонезія тощо. Найбільше цей процес позначається на становищі населення.
Україна поступово, але впевнено перетворюється на головний смітник Європи.Щорічно кількість сміття в країні збільшується на мільярд тонн.
Забруднення довкілля побутовими відходами
Фото таючого льодовика Pasterze в Австрії в 1875 році (зліва) і 2004 році (справа). Фотограф Gary Braasch. Зміна клімату і парникові гази…

Охорона довкілля
Причиною збільшення розмірів пауків є глобальне потепління.Акселерація, що спосте-рігається в останні роки, притаманна не тільки людям, але і для пауків. Основним винуватцем цього явища вчені вва-жають глобальне поте-пління.
Екологія і тварини
Глобальне потепління может стати причиною загибелі 85% тропічних лісів Амазонки. Навіть незначне підвишення температури на Землі стане вже причиною загибелі 1/3 тропічних лісів Южної Америки.
Екологія і рослини
Забруднення довкілля атомними електростанціями

Підготувала:
учениця групи №30
ВПУ №7 м. Калуша
Матрофайло Марія


title: Екологічна піраміда.

text:
Семінарське заняття №1тема: Екосистема та їх місце в організації біосфери
Виконала студентка групи Е-21 : Баран Анастасія
Викладач : Дадак Надія Зеновіївна
План:
Історія виникнення екології. Основні підрозділи екології.
Екологічні фактори і їх вплив на живі організми.
Популяційна екологія.
Поняття екосистеми і їх складових.
Трофічні ланцюги і екологічні піраміди.
Види кругообігу речовин у біосфері. Хімічний склад біосфери.
Теорія Вернадського про біосферу і ноосферу.
Екологія - відносно молода наука, ще не так давно нею цікавилося невелике коло спеціалістів. Останніми десятиріччями вона почала швидко розвиватись. Цьому сприяла необхідність вирішення таких важливих проблем сучасності, як раціональне використання природних ресурсів, профілактика забруднення середовища промисловими відходами та транспортом, запобігання знищенню природних угруповань, збереження генофонду рослинного і тваринного світу. Екологія дає уявлення про те, яким чином досягти симбіозу техніки, виробництва і природи.Для сучасної людини знання основ екології не менш важливе, ніж основ фізики, хімії, математики. Екологізація виробництва - один з провідних напрямів науково-технічного прогресу, покликаної не тільки забезпечити узгоджене функціонування природних і технічних систем, а й значно підвищити ефективність останніх. Таким чином, екологія все більше набуває особливостей прикладної науки.Екологія має багато визначень. Найчастіше тлумачать її як науку про взаємозв’язок живих організмів та середовища існування. Всередині XIX сторіччя, стало остаточно зрозумілим, що неможливо вивчати живі організми окремо від їхнього середовища існування. Саме поняття «екологія» (“наука про баланс”) у 1866 році ввів видатний німецький біолог Ернст Геккель і описав екологію як “науку про відносини організму з навколишнім зовнішнім світом, куди ми в широкому розумінні можемо включити всі умови існування ”.Після Геккеля в поняття екологія вносились різні по змісту визначення, які розширювали предмет цієї галузі знань.Сьогодні екологія,в широкому значенні, визначається як комплексна інтегральна наука, яка досліджує навколишнє середовище (екосферу планети), його вплив на суспільство та зворотну реакцію природи на діяльність людства.Екологія – це міждисциплінарна наука, яка базується, крім біологічних основ, на основах географічних, технічних, економічних та соціальних наук
Історія виникнення екології. Основні підрозділи екології.


title: Центр досліджень екосистем, змін клімату та сталого розвитку НаУКМА

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master subtitle style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


Біосфера та її еволюція. Економіка та екологія


ЗАСОБИ СТВОРЕННЯ ЕЛЕКТРОННОГО ДОКУМЕНТООБІГУ


МЕНЕДЖМЕНТ ТА ДIЛОВОДСТВО. ДОКУМЕНТООБIГ ФАРМАЦЕВТИЧНИХ ПIДПРИЄМСТВ.


Центр Більш Чистого Виробництва в Україні (Cleaner Production Center Ukraine). Презентація


title: Художньо-технічне редагування

text:
3
4
5
3,0
2,0
1,5
6, 0
5,0
4,0
2
3
4

10

25
5,0
4,0
4
5
25
3
3,0
2,0
1,5
6, 0
2
3
4

10

900
800
400
600
1700
800
600
1400
16 200
9 500
1 300
2 100
58
42
8364
8452
2003
51
49
6130
7430
2002
47
53
4556
6042
2001
27
73
1080
2920
2000
47
53
4556
5196
2001
27
73
1080
2920
2000
47
53
4556
5196
2001
27
73
1080
2920
2000
2001
2000
2001
2000
3000
4000
2000
428
454
64
8
444
456
-
+9,8
32,3
29,4
-8,3
32,3
35,2
+ 161
18,5
7,1
+ 123
21,9
9,8
2003
2000
-8,3
32,3
35,2
1959
+123
21,9
9,8
1959
+9,8
32,3
29,4
1961
+161
18,5
7,1
1961
34
20
2003
31
32
31
25
2001
2000
35
31
32
23
31
24
34
31
32
20
31
25
2003
2001
2000
22
20
36
20
21
32
29
31
25
21
38
23
2003
2001
2000
2003
2001
2000


ДОВКІЛЛЯ


В. Скуратівський «Калина»


title: Договір

text:
Cliquez pour modifier le style du titre du masque
 Cliquez pour modifier les styles du texte du masque
Deuxième niveau
 Troisième niveau
Quatrième niveau
Cinquième niveau
Cliquez pour modifier le style du titre du masque
 Cliquez pour modifier les styles du texte du masque
Deuxième niveau
 Troisième niveau
Quatrième niveau
Cinquième niveau
Cliquez pour modifier les styles du texte du masque
Deuxième niveau
Troisième niveau
Quatrième niveau
Cinquième niveau
Une vision sociotechnique des services urbains
Des facteurs externes à gérer
PLAN D'ACTIONS
PLAN D'ACTIONS
PLAN D'ACTIONS


Зустрічаємо весну


title: Досвід УкрЕСКО у впровадженні енергозберігаючих проектів

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master subtitle style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
V.Bogatyr
UkrESCO General Director
UkrESCO experience in implementation of energy saving projects
1
2
3
4
5
Initiation
Definition
Tender
Implementation
Pay back

Replacement of energy intensive dryers with new modern tunnel gas dryers with catalytic panels permits to reduce natural gas consumption by 1,1 million m3  per year
440oC; 3,9 MPa
340oC; 1,4 MPa
210oC; 1,4 MPa
180oC; 0,8 MPa
440oC; 3,9 MPa
340oC; 1,4 MPa
210oC; 1,4 MPa
180oC; 0,8 MPa
UkrESCO
9 350 000
73 200 000
3,3
3
9,2
11,6
12,5
4,8
CO2-equivalent
44 500 ton per year


title: Довготривалий дослідницько-пошуковий проект “ Екологічна стежка ”

text:
ukrainaincognita.com/khersonska-obl.
uk.wikipedia.org/wiki/
artkavun.kherson.ua/
pernatidruzi.org.ua/
ecology.ks.ua/
eco.ks.ua/flora_and_fauna.htm


Автобіографія


Данія


Звук "С"!


Екологічні проблеми


"Екологічні проблеми"


title: Екологічні фактори і ресурси. Адаптація до екологічних факторів

text:
F  1
F1
R
R
F1
F1
R
R
F 1
F 2
F 3
F 4
F 1
F 2
F 3
F 4
<
>
<


Робота з документами, що містять комерційну таємницю


В. Скуратівський ≪Калина≫. С. Жупанин ≪Буду я природі другом≫.


Екологічні проблеми Чорного моря


Екологчне законодавство


title: Дослідженння реагетнтної утилізації високотоксичних сірковмісних речовин

text:
(1)
(2)
(3)
(4)
(5)
250-450
80-150
30-40
8-13
6-40
0,5-2,5
80-95
5-15
0,3-2,0
0,87-0,93

30-38

60-65
66-75

24,0-40,6
22,7-32,8
6,0-6,9
5,5-13,0
1,6-15,9

10,1-30,4

S=C=S
76

-111,6
-116,8
46

1000
374,7
57,78
1075
1,6276
(5)
(6)
(7)
(8)
(9)
(10)
(11)
(12)
(13)
R
N
103-107
6,33
17,66
6,21
17,34
Na(=S)SCNH(CH2)2*
Na
C4H6N2S4Na2
192-200
10,93
17,93
10,67
17,81
K(=S)SCNH(CH2)2
C4H6N2S4K2
210-217
9,71
27,10
9,52
26,89
KOH
CS2
1 : 3 : 1,1
0-5
65-75
2
1/2
86,6
H2N-CH2-CH2-NH2
NaOH
CS2
1 : 3 : 2,2
0-5
50-65
2
1/2
58,7
H2N-CH2-CH2-NH2
KOH
CS2
1 : 3 : 2,2
55-60
1
74,0
(14)
CuSO4
2 : 1
18-23
1/3
90,3
NiCl2
2 : 1
18-23
1/3
83,9
K(S=)SCHN(CH2)2NHCS(=S)K
CuSO4
1 : 2
18-23
1/4
88,3
K(S=)SCHN(CH2)2NHCS(=S)K
ZnSO4
1 : 2
18-23
1/4
83,7
K(S=)SCHN(CH2)2NHCS(=S)K
CoCl2
1 : 2
18-23
1/4
89,5
K(S=)SCHN(CH2)2NHCS(=S)K
NiCl2
1 : 2
18-23
1/4
94,2
R
N
Cu
C16H16N2S4Cu
73-77
6,54
14,84
6,24
14,63
Ni
C16H16N2S4Ni
165-175
6,62
13,87
6,23
13,55
Cu/2(S=)SCNH(CH2)2
Cu
|C4H6N2S4Cu|n*
108-119
10,23
23,20
9,88
22,96
Zn/2(S=)SCNH(CH2)2
Zn
|C4H6N2S4Zn|n
77-85
10,16
23,71
9,79
23,58
Co/2(S=)SCNH(CH2)2
Co
|C4H6N2S4Co|n
10,40
21,88
10,13
21,65
Ni/2(S=)SCNH(CH2)2
Ni
|C4H6N2S4Ni|n
152-160
10,41
21,81
10,25
21,67
(15)
(CH3)2NH
NaOH
CS2
1 : 1,5 : 1,1
0-5
65-75
2
1/2
92,4
(C2H5)2NH
NaOH
CS2
1 : 1,5 : 1,1
0-5
60-70
2
1/2
95,8
(C3H7)2NH
NaOH
CS2
1 : 1,5 : 1,1
0-5
55-65
2
1/2
97,0
(C4H9)2NH
NaOH
CS2
1 : 1,5 : 1,1
0-5
60-70
2
1/2
96,0
NaOH
CS2
1 : 1,5 : 1,1
0-5
50-65
1,5
2
75,1
R1
R2
N
CH3
CH3
Na
C3H6NS2Na
122-126
9,78
16,05
9,52
15,81
C2H5
C2H5
Na
C5H10NS2Na
90-95
8,18
13,42
7,92
13,18
C3H7
C3H7
Na
C7H14NS2Na
52-56
7,03
11,53
6,87
11,39
C4H9
C4H9
Na
C9H18NS2Na
39-43
6,16
10,11
5,96
9,88
i-C5H11
i-C5H11
Na
C11H22NS2Na
76-80
5,48
9,00
5,27
8,75
(16)
MgSO4
2 : 1
18-23
1/4
44,9
CaCl2
2 : 1
18-23
1/4
50,1
Sr(NO3)2
2 : 1
18-23
1/4
42,2
Ba(NO3)2
2 : 1
18-23
1/4
42,4
SnCl2
2 : 1
18-23
1/4
90,1
Pb(NO3)2
2 : 1
18-23
1/4
76,4
CuSO4
2 : 1
18-23
1/4
96,4
ZnSO4
2 : 1
18-23
1/4
91,0
Cr2(SO4)3
6 : 1
18-23
1/4
86,1
MnSO4
2 : 1
18-23
1/4
84,5
FeSO4
2 : 1
18-23
1/4
94,7
FeCl3
3 : 1
18-23
1/4
75,7
CoSO4
2 : 1
18-23
1/4
86,6
NiCl2
2 : 1
18-23
1/4
97,2
CdSO4
2 : 1
18-23
1/4
87,9
Hg(NO3)2
2 : 1
18-23
1/4
77,7
CoSO4
2 : 1
18-23
1/4
81,7
ZnSO4
2 : 1
18-23
1/4
93,2
NiCl2
2 : 1
18-23
1/4
96,8
FeCl3
3 : 1
18-23
1/4
88,7
Cr2(SO4)3
6 : 1
18-23
1/4
33,0
Pb(NO3)2
2 : 1
18-23
1/4
95,6
CdSO4
2 : 1
18-23
1/4
91,6
MnSO4
2 : 1
18-23
1/4
95,9
AgNO3
1 : 1
18-23
1/4
91,6
Al(NO3)3
3 : 1
18-23
1/4
26,5
CuSO4
2 : 1
18-23
1/4
94,3
CuSO4
2 : 1
18-23
1/6
84,9
ZnSO4
2 : 1
18-23
1/6
95,2
CoSO4
2 : 1
18-23
1/6
91,8
NiCl2
2 : 1
18-23
1/6
75,7
(17)
O(CH2)4NH
NaOH
CS2
1 : 1,5 : 1,1
0-5
1
96,3
O(CH2)4NCS(=S)Na
CuSO4
2 : 1
18-23
1/6
92,0
O(CH2)4NCS(=S)Na
ZnSO4
2 : 1
18-23
1/6
91,5
O(CH2)4NCS(=S)Na
CoCl2
2 : 1
18-23
1/6
87,2
O(CH2)4NCS(=S)Na
NiCl2
2 : 1
18-23
1/6
90,9
N
309-314
7,56
12,41
7,22
12,29
C10H16S4N2O2Cu
294-303
7,22
16,37
7,14
16,00
C10H16S4N2O2Zn
7,19
16,77
6,86
16,39
C10H16S4N2O2Co
181-189
7,31
15,37
7,03
15,20
C10H16S4N2O2Ni
7,31
15,31
7,17
15,19
(18)
(19)
(20)
(21)
(22)
(23)
(24)


Як виховати любов до читання?


title: Екологічні проблеми сьогодення

text:
66
27
21
18
2007
55
24
17
14
2006
48
21
15
12
2005


"Екологічна стежина"


title: Екологічні біженці: чи варто їх приймати?

text:
www.themegallery.com
www.themegallery.com
LOGO


Функції секретаря


екологічна проблема людства


Екологічне виховання молодших школярів у процесі навчання


"Екологічні проблеми сучасності"


"Екологічні проблеми степів"


Особливості екологічних проблем України


"Екологічні проблеми України"


Екологічні проблеми сьогодення.


“Екологічні проблеми сучасності”


title: Екологія людини

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


Екологічні проблеми людства


Екологічна стежка


Зустріч з дитячими журналами


Приблизна схема робочого дня секретаря


title: СИСТЕМА ЕЛЕКТРОННОГО ДОКУМЕНТООБІГУ

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
2011


title: екологічні проблеми річки удай

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level

A
B
C
D
 www.ginasthma.org
 www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
 www.ginasthma.org
 www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
: www.ginasthma.org
 www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
4
2
1
3
0           1           2           3
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
4
2
1
3
0           1           2           3
 www.ginasthma.org
 www.ginasthma.org
  www.ginasthma.org
100
50
25
75
0           1           2           3
 www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
J45
J45.0

J45.1

J45.8
J45.9

J46.0
0
5
10
15
20
25
30
35
40
GINA 2014  www.ginasthma.org
GINA 2014: www.ginasthma.org
GINA 2014
www.ginasthma.org
GINA 2014: www.ginasthma.org
GINA 2014
GINA 2014: www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
 www.ginasthma.org
 www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
1990
1983
1972

www.ginasthma.org
200-500
>500-1000
>1000-2000
200-400
>400-800
>800-1600
100-250
>250-500
>500-1000
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
www.ginasthma.org
GINA 2014: www.ginasthma.org
60-80%


"Екологічні проблеми ядерної енергетики"


title: Екологічні стандарти ЄС: що чекає на Україну?

text:
30
50
30
200
500
200
200
500
200
P>500**
P<500

1000-1700***

50
100

50
100<P<500
P>500

3000-7000

2000-400
400
500
100<P<500
P>500

700-1800

600
200
500


title: Досвід розвинених держав в підтримці альтернативної енергетики

text:
	Source: German Advisory Council on Global Change
1
2
3
4
5
6
2.500

2.000

1.500

1.000

500

48,4

65

105

50,6

81

125
440
467
488
11%
13,9 %
21,5%
2
Schaufelder Straße - Hannover

	Source: German Advisory Council on Global Change

	Source: German Advisory Council on Global Change

	Source: German Advisory Council on Global Change
	Source: German Advisory Council on Global Change

2
	Source: German Advisory Council on Global Change

	Source: German Advisory Council on Global Change

	Source: German Advisory Council on Global Change


Экология как наука


title: Дбати про довкілля – ЛЕГКО!

text:
 16

http://letsdoit.org.ua


title: Екологічні аспекти видобування мінеральних вод у Вінницькій області

text:
1,7
7,28
4,3
7,7
4,5
24,1
14,2
2,73
1,6
3,38
2,0
4,57
2,7
6,0
3,5

< 24
1200
<50
70
<15
25
<40
60
0
30
0
0,5
<0
18
<160
170
< 20
75
<50
60
< 25
45
<10-80
65
< 90
100
<150
300
< 50
50
<20-100
100
< 12
10
<50
220
<70
90
<80
150
< 400
450
<200-600
400
<100
150
< 400-600
500
< 20
15
<100
200
< 120
120
<150
250


Діти


Екологічний світлофор


Оволодіння десятипальцевим методом друкування


Друкування цифр та знаків


Екологія Кагарлика


title: Екологічні стандарти ЄС: що чекає на виробництво в Україні?


"Екологія як наука, її предмет і завдання"


Екологія


title: Екологія міжорганізмової взаємодії в межах виду. Популяція

text:
1
2
3
4
1
N
t
1
2
3
4


"Екологія як наука про довкілля"


title: Державна політика у сфері поводження з твердими побутовими відходами

text:
5
1
4
4
5
5
31
1
28
9
1
2
3
3
1
23
2
3
9
5
10
1
28
1
34
49
17
0
36
49
14
1
32
39
28
1
48
34
14
4
34
48
14
4
36
35
24
5
32
39
4
25
18
34
16
32
34
1
2
63
3,8
4,2
0
92
1
1
0
98
0
0
0
100


"Екологія України під час незалежності"


Екологічні проблеми міст


title: В. Скомаровський "Чому в морі вода солона"

text:
І. ПЕРЕВІРКА ДОМАШНЬОГО ЗАВДАННЯ
Яким був Птахолов? А Ходитут?
Чи справедливим було рішення птахів викликати свідка – вогнисту пір'їну?
Що автор засуджує у цій казці?
Чого вона вчить?

ІІ. ВПРАВИ НА ВДОСКОНАЛЕННЯ НАВИЧОК ЧИТАННЯ
1. РОЗЧИТУВАННЯ.

1. РОБОТА НАД СКОРОМОВКОЮ.
НА СТОЛІ СТОЇТЬ СІЛЬНИЦЯ.
У СІЛЬНИЦІ СІЛЬ СОЛИТЬСЯ.
ПОВІЛЬНО
ШВИДКО
ЩЕ ШВИДШЕ
СКОРОМОВКОЮ

1. ГРА «ДОПОВНИ РЕЧЕННЯ»
ДЕРЕВО ВИСОКЕ, А КУЩ -
НИЗЬКИЙ.
ЦУКОР СОЛОДКИЙ, А СІЛЬ -
СОЛОНА.
ОЗЕРО МІЛКЕ, А ОКЕАН -
ГЛИБОКИЙ.
СІЛЬ БІЛА, А ВУГІЛЛЯ -
ЧОРНЕ.
ДОРОГА ШИРОКА, А СТЕЖКА -
ВУЗЬКА.
РІЧКА ПРІСНА, А МОРЕ -
СОЛОНЕ.

ІІІ. ПІДГОТОВКА ДО ЧИТАННЯ НОВОГО МАТЕРІАЛУ

 - Чи задумувались ви коли-небудь,чому у морі вода солона, хоча річки, які в нього впадають – прісні? Багато народів світу створювали казки, які так і називались «Чому в морі вода солона?». Адже наші предки не могли пояснити того, що відбувалося навколо них з наукової точки зору і тому створювали казки, в яких все діялося за допомогою чар.
- Пройшов час, людина розкрила багато таємниць природи, і те, що колись було таємничим, стало відомим, тому казкові пояснення зараз видаються смішними. Але казка все ж залишається цікавою та повчальною.

ІV. ПРО ЩО СЬОГОДНІ БУДЕМО ЧИТАТИ НА УРОЦІ
- Сьогодні на уроці ми прочитаємо, як пояснює, чому в морі вода солона, український письменник Вадим Скомаровський.
КАЗКА
«ЧОМУ В МОРІ ВОДА СОЛОНА»
Вадим Скомаровський

V. ОПРАЦЮВАННЯ КАЗКИ «ЧОМУ В МОРІ ВОДА СОЛОНА»
1. СЛУХАННЯ КАЗКИ.

2. ПЕРЕВІРКА ПЕРВИННОГО СПРИЙМАННЯ.
 Хто головні дійові особи казки? Де вони жили?
 Яким був старший брат?
 А молодший?
 Що знайшов молодший брат?
 То чому ж у морі вода солона?
3. ЧИТАННЯ “СХОДИНОК” СЛІВ.
сіті                              скелі                          брат
жорна                          дрібка                      базар
доволі                          млинці                      бідняк
умовний                      мудрість                 байдужа
неповторна               загуркотіли           молодший

4. СЛОВНИКОВА РОБОТА.
Гарні, вродливі –
Водоплавний птах
з чорним оперенням –
Невелике парусне судно –
Велике судно з веслами –
Дерев'яний будинок для тимчасового житла –

БАКЛАН

БАРКАС

БАРАК

ГОЖІ

ФЕЛЮГА

5. ВИБІРКОВЕ ЧИТАННЯ.
 Прочитайте, якими були брати, коли жили з батьком. Чим вони відрізнялися?
 Яке горе спіткало братів? Як молодший брат сприйняв біду? А як старший?
 Як жив після загибелі батька старший син? Прочитайте, як жилося меншому брату?
 Чому молодший брат не вельми зрадів жорнам? Прочитайте, яку народну мудрість він згадав?
 Як став використовувати юнак ці жорна? Як ви думаєте, чому старший брат вирішив завітати до молодшого?
 Чи погодився молодший брат віддати старшому жорна? Прочитайте.
 Прочитайте, як жорна працювали у старшого брата. Чому він їх не спинив?
 Прочитайте, де зараз жорна і що вони роблять?

6. ХАРАКТЕРИСТИКА ГОЛОВНИХ ДІЙОВИХ ОСІБ.
Яким змальовано у творі старшого брата?
Яка риса була головною у його ставленні до життя? Свої думки підтвердить текстом.

А що сказано про молодшого брата?
Яким було його відношення до життя? Свої думки підтвердить текстом.

7. ВПРАВИ НА РОЗВИТОК ШВИДКОСТІ ЧИТАННЯ.
а) Гра “ Дочитай  прислів'я з казки ”.
В такого  ….
Нема зерна - ….
Неждана вість ….
навіщо жорна.
не випросиш узимку снігу.
жадана вість.
б) Гра “Чи були такі речення в казці” .
“Літа спливали день за днем за чарівним календарем”.

“Мовчить бйдужа глибина, віщує лихо таїна”.

“Міркуючи і сяк і так, на базар пішов хлопак”.

“А жорна слухались наказу і мололи сіль одразу”.

“До моря потім завернули, у воду – плиг і потонули”.
Ні
Так
Ні
Ні
Так
в) Гра “Знайдіть порівняння. Хто швидше?” .

Приріс, немов ….

Жив, немов ….

Жорна, як ….

Біліє сіль, як ….

торішній мох до скелі
жебрак
живі
сніг серед зимових піль

VІ. ПІДСУМОК УРОКУ
 Що у цій казці є чарівним?
 Чого вчить ця казка?
 Які риси людського характеру засуджуються, а які схвалюються?
ЯКЩО ВАМ ЦЕ ЦІКАВО,
то знайте, що казки з подібним сюжетом про жорнова, що мелють сіль, є у  карельського, філіппінського, японського, китайського, нікарагуанського, корейського народів і всі вони називаються “Чому у морі вода солона?”

ЧИТАЙТЕ ІЗ ЗАДВОЛЕННЯМ!


title: екологічні проблеми ядерної енергетики

text:
Практична робота

Розгляньте ситуації. Обговоріть і визначте, у яких з них порушено права людини й чому.
1. Двоє хлопців побилися в школі. Через цю бійку один із них зламав руку.
2. Дирекція школи заблокувала учнівську сторінку зворотнього зв’язку на сайті школи,
тому що там учні публікували інформацію, де критикували вчителів.

3. Мама відкривала листи, які приходили до її 14-річної дочки Ганни, і читала їх, бажаючи
дізнатися, з ким і про що переписується її дочка.
4. Учителька перехопила записку, яку учень передав однокласниці, і голосно прочитала
її перед усім класом.
5. Молодий чоловік прийшов до суду для того, щоб подати позов про відшкодування  збитків. Але він не знав, як це правильно зробити, і звернувся до співробітника, який
приймав документи, щоб він подивився правильність оформлення документів. Співро-
бітник розірвав заяву і сказав прийти іншим разом із правильно заповненим документом.
6. Продавчиня в кіоску випадково неправильно дала решту клієнтці. Клієнтка виявила
цей факт і назвала продавчиню злочинницею.
7. Слідчий поліції побив підозрілого, щоб отримати від нього правдиві свідчення.
8. Батько 12-річного хлопця заборонив йому користуватись Інтернетом, оскільки він
грав у агресивні онлайн-ігри.

Із Конвенції про права дитини 1989 р.
…Стаття 6. Кожна дитина має невід’ємне пра-во на життя.
Стаття 7. Дитина має право на ім’я і набуття громадянства, а також право знати своїх  батьківі право на їх піклування.
Стаття 8. Дитина має право на збереження сво-єї індивідуальності та громадянства.
Стаття 9. Дитина має право не розлучатисяз батьками…
Стаття 12. Дитина має право вільно висловлювати свої погляди з усіх питань, що стосуються ди-тини, причому поглядам дитини приділяється належ-на увага.
Стаття 13. Дитина має право вільно висловлювати свої думки, це право включає свободу шукати, отримувати і передавати інформацію та ідеї будь-яко-го роду.
Стаття 14. Має поважатися право дитини насвободу думки, совісті та релігії.
Стаття 15. Дитина має право на свободу асоці-ацій і мирних зборів.
Стаття 24. Дитина має право на користування найбільш досконалими послугами системи охорони здоров’я…
Стаття 27. Дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Стаття 28. Дитина має право на освіту…
Стаття 30. Дитина має право користуватися сво-єю культурою…
Стаття 31. Дитина має право на відпочинок і до-звілля…
Стаття 32. Дитина має право на захист від економічної експлуатації…
Стаття 33. Дитина має бути захищена від неза-конного зловживання наркотичними засобами…
? 1) Якими є основні права дитини відповідно до наведеного документа? 2) Наведіть приклади реалізації положень Кон-
венції про права дитини в сучасній Україні.

2.Юридичний механізм захисту прав людини
3. До системи національних органів, які захищають
і гарантують права людини й громадянина, входять:
4.Якщо ви бажаєте звернутися до Європейського суду, ви маєте надіслати
5. Основними документами, де викладені сучасні
міжнародні стандарти у сфері прав людини, вважаються:

Із пояснення для осіб, які бажають звернутися до Європейського суду з прав людини
1. Європейський суд із прав людини — це між- народна судова установа, уповноважена розглядати  заяви осіб, які скаржаться на порушення своїх прав, передбачених Європейською конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод. Конвенція є між-
народним договором, на підставі якого значна кіль- кість європейських держав домовилися забезпечува-ти певні основні права…
3. Суд уповноважений розглядати лише ті заяви,які стосуються порушення одного або кількох прав,викладених у Конвенції та в Протоколах до неї. Вінне є апеляційною інстанцією стосовно національних судів і не уповноважений ні скасовувати, ні змінювати їхні рішення…
5. Ви можете скаржитися до Суду лише на ті факти,за які несе відповідальність певна державна структура (орган законодавчої влади, адміністративна установа, суд тощо) однієї з держав. Суд не розглядає заяви, спрямо-вані проти приватних осіб або недержавних організацій.
6. Ви можете звернутися до Суду лише після того,як вичерпаєте всі національні засоби правового захи-сту, і лише протягом шести місяців після дати винесен-ня остаточного рішення. Суд не може приймати до роз-гляду заяви, які не відповідають умовам прийнятності…
12. Повідомляємо, виключно з інформаційною ме-тою, що в ході розгляду заяв Суд визнає неприйнят-ними понад 90 % із них через недотримання заявни-ами умов звернення до Суду…
15. Усю кореспонденцію стосовно вашої заяви не-обхідно надсилати за адресою:
The Regіstrar
European Court of Human Rіghts
Councіl of Europe
F — 67075 STRASBOURG CEDEX
FRANCE.
Будь ласка, не скріплюйте листи й документи, які ви надсилаєте до Суду, степлером, клеєм, ані жодним іншим чином. Усі сторінки мають бути послідовно про-нумеровані…

22. Суд не надає юридичної допомоги на оплату послуг адвоката з підготовки початкового звернення до Суду. На подальшій стадії провадження, а саме в ра- зі, якщо Суд вирішить повідомити уряд-відповідача про заяву для подання письмових зауважень, вам
може бути надано безкоштовну юридичну допомогу,якщо ваші доходи недостатні для оплати послуг адво-ката і якщо Суд вбачатиме необхідність у такій допо-мозі для належного розгляду справи.
23. Розгляд вашої заяви — безкоштовний. На по-чатковому етапі процедура розгляду — письмова, то-му вам немає потреби з’являтися до Суду особисто. Вас своєчасно повідомлять про будь-яке рішення, ви-
несене Судом у вашій справі.
? 1) Якою є мета функціонування Суду? 2) На підставі яких документів працює Суд? 3) У яких випадках громадяни можуть звертати-ся до Європейського суду з прав людини?
4) Назвіть правила та умови звернення до Суду.