title: Оса

text:
ОСА

   Оси - крилаті жалкі комахи, що характеризуються наявністю тонкої талії між грудною кліткою й черевцем.
   Оси можуть жити як на самоті, так і колоніями. У соціальних ос матки-королеви відкладають яйця: із запліднених яєць народжуються самиці - робочі особи, самці з'являються з незапліднених яєць і не мають жала.
ОСА
Загальне
   Оси мають 2 складних, фасеткових ока, які забезпечують їм добрий зір.
  Ротовий апарат: матки своїми сильними щелепами подрібнюють частинки деревини з дерев або огорож і з отриманої речовини будують гніздо.
ОСА
Будова
  Оси мають дві пари прозорих крил, які дозволяють  їм швидко і маневрено літати.
  Вони мають три пари членистих ніжок, що закінчуються кігтиками, якими оса міцно чіпляється за поверхню.
ОСА
Будова
ОСА
  Пасивним способом захисту в ос є їхнє яскраве застережливе забарвлення, що складається з поперечних жовтих і чорних смуг, які відлякують птахів, ящірок і дрібних ссавців.
  Вороги швидко вчаться пов'язувати цей тип забарвлення з неприємним смаком здобичі і, після декількох спроб вживання, залишають ос у спокої.
ОСА
Захист
  Активним способом самозахисту є жало. Жало є заломленою трубкою, на якій немає зазубрин. Після того, як оса встромлює жало у шкіру супротивника і вприскує отруту, вона не гине, тому що легко витягує жало із шкіри і може знову його використовувати.
ОСА
Захист
  Цикл розвитку ос виглядає так. Спаровування відбувається в жовтні. Зазвичай матка злучається з декількома самцями. Трутні і робочі оси гинуть незабаром після спаровування.
   Зиму самки проводять у сплячці.    З настанням весни матка залишає місце зимування і вирушає на пошуки зручного для гнізда місця.
ОСА
Розвиток
  Для будівництва гнізда оси вибирають найрізноманітніші місця: їх можна знайти у дуплах старих дерев у лісі, на гілках дерев, у садовому компості, покинутих норах полівок і мишей, під дахом будинку, на горищі.
  Гніздо, зроблене з матеріалу, що нагадує папір, утворене системою комірок, в яких матка відкладає яйця. Нерідко оси прикріплюють гнізда до віконних рам.
ОСА
Гнізда
  Спочатку матка будує декілька комірок, скріплених у вигляді овального стільника і підвішених до гілки або стелі приміщення. У кожну комірку самка відкладає по одному яєчку.
  Личинок, що вилупилися з яєць, матка годує пережованими комахами. Перед перетворенням на лялечку личинки обвивають комірку павутиною.
ОСА
Розвиток
   Щойно з лялечок виходять робітники, самка перестає літати за здобиччю і відкладає лише яйця.
   Молоді оси найчастіше вилітають у липні і замінюють матку при годуванні личинок і при будівництві гнізда.

ОСА
Розвиток
    Надалі пошуком їжі для самки і личинок займаються тільки робітники. Їхня функція - вигодовування личинок і добування їжі для матки. Личинки відригують крапельки рідини, якою живляться робітники.
  Під осінь з яєць виходять вже не робочі оси, а самки і самці.
ОСА
Розвиток
  Личинки живляться комахами, але дорослі оси їдять в основному фрукти і цукор.
Навесні та влітку, коли в природі з'являється багато дрібних комах, а серед них - садових та домашніх шкідників, оси стають швидше корисними, ніж шкідливими.
ОСА
Живлення
  Робочі оси висмоктують квітковий нектар і інші солодкі рослинні соки. На початку осені дрібних комах стає дедалі менше, тому у пошуках корму оси забираються в будинки.
   Узимку запліднена самиця впадає в сплячку, інші оси вмирають.
ОСА
Живлення
Оси!
Будьте
обережні!


title: "Перша допомога при отруєнні чадним газом"

text:
Перша допомога при отруєнні
чадним газом.
Поради.
Сумна статистика свідчить, що найчастіше випадки отруєння чадним газом трапляються внаслідок порушення правил експлуатації газових приладів, пічного опалення та нехтування елементарними вимогами правил безпеки життєдіяльності, дотримання яких допоможе зберегти здоров’я та життя.
Часто в житлових приміщеннях, бажаючи зберегти тепло, зачиняють витяжку, коли ще не прогоріло паливо. Отруєння людей чадним газом – найпоширеніше під час опалювального сезону.Отруєння може статись під час роботи бензинових двигунів, при зго-
рянні природного газу, при пожежах. Головні ознаки та симптоми отру-
єння чадним газом – головний біль, нудота, задуха, сплутаність свідо-
мості, м'язова слабкість, червоний колір обличчя. Тривала дія чадного
газу може призвести до смерті. Чадний газ може виходити з будь-якого
джерела, працюючого на пальному паливі. Легкові автомобілі, каміни,
катери, дров'яні, гасові обігрівачі, деревно-вугільні грилі і газові прист-
рої, що використовуються в нагрівачах води, печах, сушарках - всі про-
дукують окис вуглецю. Зазвичай вони не викликають проблем. Це від-
бувається в тих випадках, коли:
    Автомобілі або інші механізми з працюючими двигунами залишають в замкнутих просторах, наприклад, гаражах. Окис вуглецю (чадний газ) може накопичуватися в гаражі і просочуватися назад в машину.
   Опалювальні прилади, що працюють на пальному паливі, неправильно встановлені або неправильно експлуатуються.
   Опалювальні системи і прилади, що працюють на пальному паливі, використовуються в холодну пору року при закритих дверях і вікнах. У старих будівлях засмічені димоходи сприяють надходженню диму в будинку або офіси. У нових в будинках, які добре ізольовані і щіль-
но закриті, окис вуглецю може застоюватися всередині житлових
 приміщень.

Перша допомога при отруєнні чадним газом:- потерпілого потрібно негайно винести на свіже повітря;- звільнити від тугого одягу, який заважає диханню, розстібнути комір
і ремінь;- на голову і груди потерпілого слід покласти холодний компрес;- напоїти гарячим чаєм, кавою;- при зупинці дихання та кровообігу – серцево-легенева реанімація;- піднести до ніздрів шматочок вати, змочений нашатирним спиртом.
Отруєння чадним газом трапляється, коли Ви вдихаєте занадто бага-
то чадного газу. Чадний газ (окис вуглецю) - газ, що утворюється при
неповному згорянні будь-якого типу палива (природного газу, масла,
гасу, деревини і т.д.). Він надходить у кров людини в 200 разів швид-
ше кисню і «перехоплює» у нього ініціативу. Чадний газ в кілька разів
легше і активніше вступає в зв'язок з гемоглобіном, який в результаті
цього втрачає здатність переносити кисень до тканин, в тому числі в
життєво важливі - мозок, легені, серце. Від нестачі кисню і наступає
ядуха. І якщо Ви дихаєте повітрям з високим вмістом чадного газу, то
смерть може відбутися через кілька хвилин. Ось чому дуже важливо
знати симптоми отруєння чадним газом, а також, що слід робити,
якщо у Вас або у членів Вашої родини з'явилися ці симптоми, і як
попередити такі випадки.

Симптоми отруєння чадним газом
Ранні симптоми:
    тяжкість і пульсація в голові;
    головний біль (голова як би «стягнута обручем»);
    шум у вухах;
    потемніння в очах;
    тремтіння у всьому тілі;
    запаморочення;
    нудота, блювання;
    оглушення.
Якщо у Вас є ці симптоми, і є ймовірність того, що вони могли бути
викликані отруєнням чадним газом, відразу ж залишіть приміщення
і викличте швидку медичну допомогу за телефоном «03». Якщо Ви
продовжите дихати димом, Ви можете втратити свідомість і померти.Симптоми отруєння чадним газом можуть з'явитися раптово, а можуть з'являтися поволі, протягом тривалого періоду часу. Вдихання повітря з низькою концентрацією чадного газу протягом тривалого періоду часу може викликати серйозні проблеми з серцем і пошкодження мозку. Зверніться до лікаря, якщо:
    у Вас з'являються задишка, серцебиття, шум у вухах, нудота і головний біль, коли Ви знаходитесь в приміщенні;
    Ви відчуваєте себе краще, коли ви залишаєте приміщення і гірше, коли Ви знову повертаєтеся;
    інші люди, які працюють або проживають разом з Вами, мають ті ж симптоми, що і Ви.

Ваші дії при наданні ПЕРШОЇ ДОПОМОГИ:
Якщо Ваша дитина або інші члени сім'ї мають вказані вище ознаки отруєння чадним газом, будьте спокійні, але дій ті швидко. НЕГАЙНО виведіть або винесіть потерпілого із загазованої зони (в теплу пору року - на вулицю, в холодну - в провітрюваних кімнату, на сходову клітку). Розстебніть воріт і тиснучу одяг. Забезпечте спокій і безперервний доступ свіжого повітря.
    Викличте швидку медичну допомогу за телефоном «03».
    Розітріть енергійними рухами тіло постраждалого.
    На голову і груди покладіть холодний компрес.
    Якщо потерпілий у свідомості, напоїти його теплим чаєм, кавою.
Якщо потерпілий без свідомості:
При втраті свідомості, що говорить про тяжке отруєння, шкіра у потерпілого червоніє,
зіниці розширюються. Дихання, спочатку часте і гучне, стає поверхневим. Людина мимо-
волі мочиться. Але навіть якщо справа зайшла настільки далеко, не зневіряйтеся. Негайно винесіть його на вулицю, а якщо ви не в змозі цього зробити, відкрийте вікно, в крайньому випадку, розбийте його. На голову і груди покладіть холодні компреси або грілку з льодом, пляшку з холодною водою.Дайте йому понюхати ватку з нашатирним спиртом (не підносьте ватку з нашатирним спиртом безпосередньо до носа, а помахує їй на відстані). Розітріть енергійними рухами тіло постраждалого.Якщо у потерпілого відсутнє дихання, негайно починайте проводити штучну вентиляцію легенів способом «з рота в рот» або «з рота в ніс», а за відсутності пульсу - і зовнішній масаж серця. Продовжуйте серцево-легеневу реанімацію до прибуття швидкої медичної допомоги або до приходу постраждалого до тями. Той, хто надає першу допомогу, щоб не отруїтися, вдих в рот або ніс потерпілого повинен робити через змочену водою марлеву серветку чи носовичок, а при пасивному видиху потерпілого відхиляти свою голову в бік, щоб видихуваний газ не потрапив у легені. Викличте швидку медичну допомогу за телефоном «03» або попросіть когось зробити це. Користуватися телефоном можна тільки у сусідів або на вулиці!Подальше лікування отруєння чадним газом буде визначатися лікарем.

Для уникнення отруєння чадним газом слід дотримуватися основних вимог безпеки:Багато людей помирає щорічно від випадкового отруєння чадним газом (окисом вуглецю). Ось деякі важливі кроки, які Ви можете зробити для зменшення ризику отруєння:
    Щорічно перевіряйте всі пристрої, що працюють на пальному паливі (газові плити, газові водонагрівачі, каміни і дров'яні печі).
    Регулярно перевіряйте стан пічних труб, димоходів і вентиляційних люків.
    Відразу ж покажіться лікареві, якщо у Вас є симптоми отруєння (чадним газом), особливо, якщо більш ніж одна особа має ті ж симптоми.
Пам'ятайте про те, як уникнути отруєння чадним газом, коли ви керуєте транспортним засобом:
    Не залишайте машину з працюючим двигуном в гаражі, навіть якщо двері гаража відкрита.
    Не їздите в закритому кузові вантажного автомобіля.
    Не плавайте позаду судна, працюючого на холостому ходу.
Дотримуйте техніку безпеки, коли використовуєте пристрої, що працюють на пальному паливі:
    Ніколи не користуйтеся обігрівачами, працюючими на гасі або пропані в закритому приміщенні (наприклад в автофургоні, будинку на колесах, причепі, або наметі).
    Ніколи не користуйтеся в приміщенні грилем, працюючим на газі або деревному вугіллі.
    Ніколи не використовуйте газову піч для опалення будинку.
    Не закривайте заслінку в димарі каміна або печі, поки вогонь повністю не згасне.
При лагодження автомобіля в гаражі:
    тримайте двері гаража відкритою;
    періодично вимикайте двигун;
    провітрюйте приміщення, частіше виходьте на свіже повітря;
    ні в якому разі залишайтеся на ніч в гаражі,
    не спите в автомобілі з працюючим двигуном;
    відрегулюйте двигун так, щоб чадного газу у вихлопних газах була мінімальна кількість;
    не займайтеся лагодженням автомобіля в стані алкогольного сп'яніння.


title: Роль вірусів у природі та в житті людини

text:
1727 - 1788
English painter and graphic artist.
He had started with sketches of his native county, Suffolk, when he was 10 years old.
In 1740 he moved to London and was taught painting by the famous French graphic, Hubert Gravlo.
In 1745 his own studio was opened.
In 1745 Thomas Gainsborough married Margaret Barr. They had two daughters.
 The painter`s masterpieces were presented in The Royal Academy of Arts with a success. He had a gift to reproduce the likeness of the models and their mood.
You can find his paintings in the most famous museums and art galleries ot the world: the Hermitage Museum, the National Gallery of Edinburgh, in London and Washington and in the Louvre.
These are his last works.
Thanks for your attention!
By Dasha Philippchenko


Ссавці,які живуть у Ґрунті


title: Сенсорні системи руху, дотику, температури, болю

text:
ПРИГАДУЄМО  СЕНСОРНІ  СИСТЕМИ
ПОМІРКУЙТЕ!
Чому деякі люди полюбляють досолювати страву, навіть її не скуштувавши?
  Чим пояснити пристрасть південних народів до гострої їжі?
Чому кажуть, що голод – кращий кухар?- Чому людина, щоб краще розрізнити запах, принюхується і робить кілька сильних вдихів?
В історичній мініатюрі В.Пікуля “Запашна симфонія життя” є такий цікавий епізод: до молодої дівчини залицялися двоє суперників – співак та парфюмер. На концерт свого суперника парфюмер приніс великий кошик фіалок і поставив на кришку рояля. Співак з ганьбою втікає, бо не може взяти ні однієї високої ноти.
ЩО ДОБРЕ ЗНАВ ПАРФЮМЕР?
ЯКА   ТЕМА  СЬОГОДНІШНЬОГО УРОКУ?
З’ясуємо  під  час  дослідів!
     У  О.Купріна є  цикл оповідань про рибалок.     Після вдалої рибалки, під час святкування, починають вони дивну гру…
Сенсорні  системи рівноваги,  руху, дотику, температури,  болю
ВЕСТИБУЛЯРНИЙ  АПАРАТ – орган рівноваги, що контролює положення тіла та його рівновагу
ВЕСТИБУЛЯРНИЙ АПАРАТ

     присінок            3 півколові  канали

    стінка - епітелій         рецептори (волоскові клітини)        волоски в драглистій мембрані (з отолітами)

Різні види діяльності потребують високої координації рухів – це забезпечує рухова сенсорна система
Де містяться рецептори системи?
Який шлях нервового імпульсу?
Скорочення (розслаблення) м’язу
                                                збудження
  Механорецептор

 нервовий імпульс

Спинний  мозок

Мозочок

Гіпоталамус

Рухова зона кори мозку
Людина може лишитися зору, слуху, смаку. При нежиті зникає нюх. І тільки одне відчуття ніколи не кидає людину!
Це - ДОТИК!
Назвіть  складові  шкіри

      1

      2

      3

ШКІРА
Верхній шар шкіри - …
 Головний шар шкіри - …
 Нижній шар шкіри - …
 Головний пігмент шкіри - …
 Корінь волосини знаходиться в …
 В стрижень волосини відкриваються…
В шкірі є залози …
 Похідними шкіри є …
Дотику          (до 30)
       болю
  (до 200)
     холоду
         (до 15)
Тепла (1-2)

РЕЦЕПТОРИ
Працюємо з підручником ст. 216-217
Дотик руки – велике диво природи…
На цукрових заводах Голландії густоту сиропу робітник визначає, стискуючи пальцями краплину цієї рідини…

Дотик руки – велике диво природи…
збирачі бавовни на дотик вміють визначати сорт бавовни, стиглість…

Дотик руки – велике диво природи…
Люди, позбавлені зору, кінчиками пальців можуть “читати” з допомогою спец. шрифту Луїса Брайля
Добре треновані руки для лікаря – “друга пара очей”
Домашнє   завдання:
Опрацювати § 75
 підготуватися до узагальнення               (повторити § 68-74)
 виконати тестові вправи в зошиті (ст. 91-92)

БІОЛОГІЧНІ   ЗАДАЧІ
- космонавтам, що опинилися в умовах невагомості, спочатку здається, що вони перевернулися донизу головою. Чому?

Бажаю  успіхів!


Розвиваючий урок: членистоногі


Темпи старіння та біологічний вік. Передчасне старіння.


title: Совоподібні

text:
Ряд Совоподібні

Сова вухата
Сова вухата
Сова сіра
Ряд Совоподібні
Сова вухата
Сова сіра


Презентація на тему: Закони Г. Менделя, їх статистичний характер і цитологічні основи


title: "Середовище проживання живих організмів"

text:
Середовище проживання живих організмів. Негативні фактори впливу на довкілля
Підготувала
Учениця 11-А класу
Коваль Дар'я
Навколишнє середовище - це частина природи, живі організми, і що надає на них певний вплив.
На нашій планеті існують 4 середовища проживання: 1.Водне; 2.Наземно-повітряне; 3.Грунт;4.Організми як середовище існування.
Водне середовище проживання
Характеристика: Найдавніша. Освітленість убуває з глибиною. При зануренні на кожні 10 м тиск зростає на 1 атмосферу. Дефіцит кисню. Ступінь солоності зростає від прісних вод до морських і океанічних.
Адаптація організму до середовища: Обтічна форма тіла, плавучість, слизові покриви, розвиток повітроносних порожнин, осморегуляція (рідини тіла за складом гіпертонічні, робота нирок).

Екологічні групи гідробіонтів:

Нектон (nektos - плаваючий) - активно пересуваються великі тварини, здатні долати великі відстані і сильні течії: риби, кальмари, ластоногі, кити. У прісних водоймах до нектону відносяться і земноводні.

Планктон (planktos - блукаючий) - сукупність рослин (фітопланктон: діатомові, зелені і синьо-зелені (тільки прісні водойми) водорості, дрібних тварин організмів, що мешкають на різній глибині, але не здатних до активних пересувань і до протистояння течіям.

Бентос (benthos - глибина) - гідробіонти дна. Представлений в основному прикріпленими або тваринами, які вільно пересуваються(зообентос: форамінефори, риби, губки, кишковопорожнинні, черви, асцидії, тощо), більш численність на мілководді.

Приклади мешканців водного середовища:
Дельфіни (нектон)
Морська зірка (бентос)
Креветка(планктон)
Наземно-повітряне середовище проживання

Характеристика: Розріджена. Велика кількість світла і кисню. Гетерогенна в просторі. Дуже динамічна в часі.
Адаптація організму до середовища: Вироблення опорного скелета, механізмів регуляції гідротермічного режиму. Звільнення статевого процесу від рідкого середовища.
Приклади мешканців Наземно-повітряного середовища:
Негативні фактори впливу на довкілля:
Викиди промислових підприємств;

Іонізуючі випромінювання радіоактивних речовин;

Шум, вібрація, електромагнітні поля;

Антропогенний вплив.

Дякую За увагу!


Презентація на тему: Сучасний стан і перспективи розвитку лісової селекції в Україні
Лісова селекція – це наймолодший напрям лісівничої науки, який почав розвиватися у ХХ столітті під впливом досягнень селекції сільськогосподарських рослин. Але лісова селекція потребує значно більш тривалих випробувань цінного матеріалу, що стримує її подальший розвиток. Сучасні молекулярно-генетичні методи вирішують багато важливих проблем, але передбачити інтенсивність росту, прямизну стовбура потомства дерев та популяцій за допомогою цих методів на даний час неможливо.
Дослідження з лісової селекції і генетики дають можливість вирішити декілька важливих для лісогосподарської галузі проблем:
підвищення продуктивності та стійкості лісів майбутнього, у тому числі в жорстких природно-кліматичних умовах або умовах змін клімату;
отримання деревини у більшій кількості і кращої якості, а також ширшого асортименту за рахунок впровадження нових видів і форм;
збереження біологічного різноманіття природних лісових екосистем через збереження генетичного різноманіття лісових деревних порід.
Державна програма «Ліси України» на період 2010–2015 рр. передбачає підвищення лісистості в Україні з 15,7 до 16,1 %, що, своєю чергою, потребує забезпечення лісового господарства покращеним садивним матеріалом. Для вирішення цього завдання було розроблено «Програму розвитку лісонасіннєвої справи на 2010–2015 роки» , метою якої є розширення постійної лiсонасiнної бази (ПЛНБ) основних лісових порід, її технічне переоснащення та вихід лісонасіннєвої справи в Україні на новий рівень.
 Сучасні генетико-селекційні дослідження провадяться за такими основними напрямами:
– еколого-географiчний;
– селекція на основі індивідуального відбору;
– популяційна селекція на основі масового відбору;
– збереження та відтворення цінного генофонду;
– міжвидова гібридизація та штучний мутагенез;
– біотехнологія та генна інженерія.
Еколого-географiчний напрям
Селекційний напрям, який базується на індивідуальному відборі
Популяційна селекція на основі масового відбору
 Розвивається в Україні з 60–70-х років, відібрано значну кількість селекційних об’єктів (генетичних резерватів, плюсових насаджень, постійних лісонасінних ділянок). Нині на обліку знаходяться 611 генетичних резерватів (ГР) загальною площею 23,9 тис. га і 141 плюсове насадження (ПН) загальною площею 2 тис. га у 2000–2005 рр. виявило, що близько 5 % об’єктів перебувають у незадовільному стані. Загалом відмічено погіршення стану цільової породи та зменшення її частки у складі насаджень. Відзначено також низький рівень природного поновлення на cході України та недостатнє використання об’єктів для збору насіння.
 Наприкінці 50-х років роботи з міжвидової гібридизації тополь проводили в такому масовому масштабі, що вони отримали назву «буму». Було організовано 12 селекційних пунктів,17сортовипробувальних дільниць, відібрано близько 600 перспективних клонів. Багато з них було висаджено в полезахисні насадження i лісові культури. На жаль, через недотримання відповідності умов місця росту i екології гібридів останні не дістали схвалення на виробництві.
Актуальною проблемою сьогодення є розвиток біоенергетичного сектора України

За даними FAO у дослідах з мікроклонального розмноження апробовано 142 роди лісових деревних рослин. Переважно роботи зосереджено на п’яти родах: Pinus, Picea, Eucalyptus, Acacia, Quercus
Успішна реалізація методів культивування клітин, тканин та органів рослин дала поштовх розвитку генної і хромосомної інженерії лісових деревних порід. Генна інженерія забезпечує можливість створення організмів з новими, в тому числі унікальними комбінаціями, які навіть не трапляються у природі.
Перехід лісокультурного виробництва на вирощування в певних лісорослинних умовах конкретни районованих сортів – це кардинально новий, вищий етап у розвитку лісонасінної справи, який може забезпечити підвищення продуктивності, якості та стійкості нових лісів на теренах України. В 90-ті роки багато зроблено в цьому напрямі. Розроблено і затверджено «Методику сортовипробування лісових порід в Україні»
Висновки
1. Дослідження з лісової селекції і генетики дають змогу вирішити важливі для лісогосподарської галузі проблеми: підвищення продуктивності та стійкості лісів майбутнього, зокрема і в жорстких природно-кліматичних умовах або умовах зміни клімату; отримання більшого обсягу деревини і покращення її якості, а також розширення асортименту за рахунок впровадження нових видів і форм; збереження біологічного різноманітт природних лісових екосистем через збереження генетичного різноманіття
2. У минулі роки в Україні проведені значні роботи з відбору, створення та вивчення селекційних об’єктів. Отримані результати дали змогу розробити лісонасінне районування для 7 видів і низку рекомендацій, пропозицій, заходів і технологій щодо методів та способівйого реалізації. У результаті було визначено i детально проаналізовано весь селекційний цикл, починаючи з відбору продуцентів і до отримання насіння.


"Перша допомога при опіках"


Раси сучасного людства


ІНФОРМАЦІЙНО – АНАЛІТИЧНІ МАТЕРІАЛИ

Підсумки роботи харчової промисловості
за січень-жовтень 2012 року
Динаміка індексів виробництва харчових продуктів, напоїв та тютюнових виробів у % до відповідного періоду минулого року
Індекси промислової продукції за січень-жовтень 2012 року
Індекси промислової продукції за січень-жовтень 2012 року, у % до січня-жовтня 2011 року
Зміна обсягів виробництва основних видів продукції харчової та переробної промисловості  за січень-жовтень 2012 року
(у % до січня-жовтня 2011 року )
Сир свіжий неферментований та сир кисломолочний
+3,3
Води натуральні мінеральні негазовані
Лікери, солодкі наливки, спиртові настоянки, інші спиртові напої
Олія соняшникова нерафінована
-3,5
Води натуральні мінеральні газовані
-0,2
Пиво солодове
Соки натуральні (включаючи апельсиновий)
-0,6
-9,1
Свинина свіжа (парна) чи охолоджена
Шоколад
Масло вершкове
-7,2
-1,3
+16,0
М’ясо і субпродукти харчові свійської птиці, свіжі чи охолоджені
Молоко оброблене рідке
+2,5
+20,7
+6,2
Вироби кондитерські з цукру
Вироби ковбасні
-4,7
+0,03
Сири жирні
-7,8
Напої безалкогольні
Цукор білий кристалічний
Сигарети
+0,3
-15,6
-0,3
Горілка, інші міцні спиртові напої
+1,6
+14,0
Вироби хлібобулочні
-5,3
Соки купажовані натуральні
-7,2
Яловичина і телятина, свіжі (парні) чи охолоджені
-3,7
Яловичина і телятина, морожені
Свинина морожена
-10,9
Коньяки, бренді
-3,6
-11,5
М’ясо і субпродукти харчові свійської птиці, морожені
-5,3
Продукти кисломолочні
+2,9

Спреди та суміші жирові
-14,5

Індекси промислової продукції виробництва харчових продуктів, напоїв та тютюнових виробів за січень-жовтень 2012 року по регіонах України
(у % до січня-жовтня 2011 року)
Херсонська
Україна – 100,7
121,4
Рівненська
88,7
Дніпропетровська
АР Крим
Львівська
107,0
100,8
108,3
Луганська
Вінницька
107,9
101,1
Полтавська
Житомирська
Волинська
Чернігівська
Донецька
99,1
99,1
104,7
73,8
102,3
Запорізька
96,7
Харківська
Черкаська
99,1
95,6
Івано-Франківська
Чернівецька
Закарпатська
104,1
96,5
92,6
м. Севастополь
111,5
Миколаївська
108,0
Хмельницька
96,8
Київська
94,2
Одеська
96,9
м. Київ
99,3
Кіровоградська
105,6
Тернопільська
96,9

Сумська
96,7

Питома вага виробництва харчових продуктів, напоїв та тютюнових виробів в загальному обсязі реалізованої промислової продукції в Україні за січень-жовтень 2012 року
Загальний обсяг реалізованої промислової продукції  - 920235,3 млн. грн.
Обсяг реалізованої харчової продукції, напоїв та тютюнових виробів за січень-вересень 2012 року, млн. грн.
Загальний обсяг  - 131777,3 млн. грн.
Фінансові результати діяльності підприємств по виробництву харчових продуктів, напоїв та тютюнових виробів
Фінансовий результат – 7360,3 млн грн
Фінансовий результат – 4220,7 млн грн
Фактичні надходження до Зведеного бюджету по підприємствах агропромислового комплексу станом на 1 вересня 2012 року
Всього: 29350,1 млн. грн.
Структура надходжень від сплати податків до Зведеного бюджету в харчовій промисловості та переробленні с.-г. продуктів станом на 1 вересня 2012 року
Всього: 25446 млн. грн.
Надходження податків до Зведеного бюджету від підприємств харчової промисловості, млн. грн.
Надходження акцизного збору до Зведеного бюджету від реалізації спирту етилового, лікеро-горілчаних, виноробних, тютюнових виробів і пива, млн. грн.
Структура прямих іноземних інвестицій у виробництво харчових продуктів, напоїв та тютюнових виробів станом на 01.10.2012,  млн. дол. США, %


title: "Тепловий і сонячний удар"

text:
Тепловий та сонячний удар
Ознаки, перша допомога та профілактика
Тепловий удар
Тепловий уда́р — патологічний стан, що виникає раптово і зумовлений розладами терморегуляції організму при тривалому впливові на нього високої температури повітря або інфрачервоного (теплового) випромінювання.
Тепловий удар легкого ступеня
Потерпілі скаржаться на головний біль і запаморочення, відчуття гарячки, виникає втомлюваність, слабість, пригнічення. Турбує нудота, інколи блювання. Температура тіла нормальна або субфебрильна. Шкіра волога. Незначне прискорення пульсу.
Тепловий удар середньої важкості
Потерпілі скаржаться на загальну слабкість, пульсуючий головний біль, запаморочення, нудоту, блювання. Тепмпература тіла підвищується до 40-41С. Шкіра гіпереована, волога, посилене потовиділення. Психічні розлади — підвищена дратливість і спалахи невмотивованого, нестримного гніву. Появляється гіперрефлексія, розлади координації рухів. Частота дихань не змінена або незначно збільшена. Тахікардія досягає 110–130 ударів на хвилину. Артеріальний тиск, звичайно, у фізіологічних межах або незначно змінений.
Тепловий удар важкого ступеня
Виникає раптово або поступово появою нестерпного головного болю, запамороченням, зниженням зору, багаторазовим блюванням. Наростає психомоторне збудження і дезорієнтація, розлади притомності. Зіниці вузькі, фотореакція в'яла. Гіперрефлексія, підвищення м'язового тонусу, тонічні і клонічні судоми, патологічні стопні рефлекси, парези і паралічі. Шкіра гіперемована і ціанотична, температура тіла в межах 40-42 С. Прогресує розлад кровообігу: зростає тахікардія до 120–140 ударів за хвилину, з'являється аритмія. Тахіпное до 30-36 в 1хв. Порушується ритм і амплітуда дихальних рухів.
Причини
Основною причиною теплового удару є дія на організм високої температури в умовах високої вологості довкілля.
Також тепловий удар може виникнути в результаті носіння теплого і синтетичного одягу, який заважає тілу виділяти тепло.
Надмірне вживання алкоголю може стати причиною розвитку теплового удару, оскільки алкоголь порушує терморегуляцію.
Спекотна погода. Якщо ви не звикли до дії на організм високих температур, треба обмежити вашу фізичну активність, принаймні, на пару днів у разі, коли сталася різка зміна температурного режиму. Важке фізичне навантаження під відкритим сонцем є серйозним чинником ризику розвитку теплового удару.
Деякі лікарські засоби також підвищують ризик отримання теплового удару. До засобів, що підвищують ризик теплового удару, відносяться: вазоконстріктори, діуретики, антидепресанти і антипсихотичні засоби.
Групи ризику
Діти та люди літнього віку. У новонароджених процеси терморегуляцій розвинені не повною мірою, тому у них зростає ризик отримання теплового удару. У літніх людей, терморегуляція з віком слабшає, що теж приводить до підвищення ризику отримання теплового удару. Також до групи ризику отримання теплового удару відносяться вагітні жінки.
Генетична схильність. Деякі дослідники важають, що існують люди з генетичними особливостями організму, які підвищують ризик виникнення теплового удару (природжена відсутність потових залоз, муковісцидоз).
Основними симптоми та ознаками теплового удару є:
Висока температура тіла (40 С і вище) є головною ознакою теплового удару.
При тепловому ударі часто з'являється спрага.
Відсутність потовиділення. При тепловому ударі, викликаному спекотною погодою, шкіра стає гарячішою і сухою на дотик. А при тепловому ударі, викликаному напруженою фізичною роботою, шкіра зазвичай волога, липка.
При тепловому ударі шкіра часто червоніє.
Прискорене дихання також є частою ознакою теплового удару.
При тепловому ударі різко підвищується частота серцевих скорочень.
Також при тепловому ударі може розвинутися пульсуючий головний біль.
Рідше при тепловому ударі виникають такі симптоми, як: судоми, галюцинації, втрата свідомості.

Перша допомога
Якщо ви відчули перші симптоми теплового удару і перебуваєте на вулиці, негайно зайдіть в прохолодне кондиціоноване приміщення. Такими приміщеннями можуть бути торгівельний центр, кінотеатр і так далі.
Зніміть тісний одяг, розв'яжіть краватку, зніміть взуття.
У разі теплового удару оберніться вологим простирадлом або ввімкніть вентилятор.
Якщо є можливість, прийміть прохолодний душ або ванну.
Тепловий удар виникає не лише внаслідок зневоднення, але і внаслідок втрати солей з потом. Тому при тепловому ударі рекомендується випити 1 літр води з додаванням 2 чайних ложок солі.
При тепловому ударі у жодному випадку не пийте алкогольні напої і напої з високим вмістом кофеїну (чай, кава, капучино), оскільки вони порушують терморегуляцію організму.
Так само, для зниження температури тіла можна прикласти до області шиї, спини, пахв і паху мішечки з льодом.

Профілактика
Носіть легкий одяг з натуральних матеріалів (льон, бавовна), це дозволить уникнути розвитку теплового удару.
При нагоді, встановіть в будинку кондиціонер.
Пийте більше рідини, особливо в теплу пору року, це знизить ризик розвитку теплового удару.
Перш ніж вживати які-небудь лікарські засоби, обов'язково проконсультуйтеся з лікарем.
Ніколи не залишайте машину на сонці. Якщо все ж це трапилося, не сидіть в розжареній машині більше 10 хвилин.
Уникайте важкого фізичного навантаження в жарку пору року. Під час виконання роботи час від часу робіть перерви на відпочинок, пийте більше рідини.
Стежте за дітьми і не дозволяйте їм грати в жарку погоду під відкритим сонцем.
По можливості, прагніть не знаходитися на відкритому сонці з 11.00 до 17.00.
Сонячний удар
Сонячний уда́р — різновид теплового удару, що виникає в тому випадку, коли людина з непокритою головою тривалий час перебуває під прямим сонячним промінням. Його виникненню сприяє загальне перегрівання організму.
Симптоми
Сонячний удар супроводжується головним болем, млявістю, блювотою. У важких випадках — комою. Симптоми перегрівання посилюються при підвищенні вологості навколишнього середовища.

Легкий ступінь
загальна слабкість;
головний біль;
нудота;
зростання частоти пульсу та дихання;
розширення зіниць.
Середній ступінь
різка адинамія;
сильний головний біль з нудотою і блюванням;
оглушення;
невпевненість рухів;
хитка хода;
часом запаморочення;
зростання частоти пульсу та дихання;
підвищення температури тіла до 39 - 40 ° C.
Важкий ступінь
Розвивається раптово: Обличчя налите кров'ю, згодом блідо-синє. Трапляються випадки зміни свідомості від легкого ступеня до коми, клонічні і тонічні судоми, мимовільне виділення сечі і калу, марення, галюцинації, підвищення температури тіла до 41 - 42 ° C, випадки раптової смерті. Летальність 20 - 30%.
Перша допомога
Потерпілого необхідно перенести в тінь, зробити холодний компрес. У важких випадках - штучне дихання.
Передусім — усунути тепловий вплив:
винести постраждалого з зони перегрівання;
укласти на відкритому майданчику в тіні;
дати потерпілому вдихнути парів нашатирного спирту з ватки;
звільнити від верхнього одягу;
змочити обличчя холодною водою, поплескати по грудях мокрим рушником;
покласти на голову об'єм із холодною водою;
викликати бригаду швидкої допомоги.

Профілактика
Аби уникнути сонячних ударів, у спекотну сонячну погоду рекомендовано носити головні убори зі світлого матеріалу, які сильніше відбивають сонячне світло.


Память


Суцвіття, іх різноманітність і біологічне значення
Суцвіття – це групи квіток, розміщених на стеблі близько одна до одної в певному порядку.

Що ж таке суцвіття?

Суцвіття бувають  прості і складні.
Прості
Китиця
Щиток
Колос
Сережка
Початок
Зонтик
Головка
Кошик
Складні
1.Складний колос
2.Волоть
3.Складний зонтик 4.Складний щиток
5.Завійка
6.Розвилок
7.Несправжній зонтик 8.Складна китиця
9.Звивина

Китиця – коли на досить видовженій осі на певній відстані одна від одної сидять квітки на квітконіжках.
Прості суцвіття
Біла акація
Прості суцвіття
Щиток – це китиця в якої нижні квітконіжки  довші від верхніх і всі квітки розміщені на одному рівні.
Яблуня
Прості суцвіття
Колос – суцвіття, на осі якого зібрані квітки, що не мають квітконіжки, тобто сидячі.
Осока
Вербена
Сережка –  суцвіття з пониклою головною віссю на якій розміщені групи одностатевих майже сидячих квіток.
Прості суцвіття
Початок – це колос з потовщеною м’ясистою віссю, густо вкритою квітками.
Прості суцвіття
Зонтик – суцвіття у якого вісь така вкорочена, що здається, ніби квітконіжки всіх квіток виходять промені зонтика.
Прості суцвіття
Первоцвіт
Головка – суцвіття з укороченою віссю та сидячими та тісно скупленими квітками.
Прості суцвіття
Конюшина
Ворсянка
Кошик – суцвіття у якого головна вісь дуже розширена й утворює спільне квітколоже, на якому сидить багато квіток.
Прості суцвіття
Складні суцвіття
Складний колос – це суцвіття на розгалуженнях видовженої головки осі якої розміщені окремі квітки, а суцвіття колосків складені з кількох квіток.
Жито
Волоть – складне суцвіття, бокової гілки якого замість окремих квіток прості чи розгладжені китиці.

Складні суцвіття
Складний зонтик – відрізняється від простого тим, що кожна бічна квіточка його не закінчується однією квіткою, а в свою чергу утворює зонтик.
Складні суцвіття
Складний щиток – суцвіття, яке складається з простих щитків або кошиків.
Бузина
Деревій
Складні суцвіття
Завійка - це суцвіття, яке утворене квітками, що прикріплюються              по черзі колоподібно одна за одну своїми квітконіжками.

Складні суцвіття
Живокіст
Розвилок (дихазій) - тип суцвіття, в якого від головної осі відходять дві супротивні осі, що переростають головну.
Зірочник
Складні суцвіття
Несправжній зонтик (плейохазій) - суцвіття, в якому кожна з кількох осей під центральною квіткою утворює розгалуження, що переростають її гілки (молочай).

Складні суцвіття
Звивина - суцвіття, в якому від головної квіткової осі (гілки) послідовно відходять управо і вліво бічні осі (гладіолуси).

Складні суцвіття


title: "Принципи раціонального харчування"

text:
принципи раціонального харчування
Рацiональне харчування
Рацiональне харчування— це фiзiологiчно повноцiнне харчування здорових людей iз врахуванням їх вiку, статi, характеру працi та iнших факторiв. Рацiональне харчування сприяє збереженню здоров’я, опiрностi шкiдливим факторам навколишнього середовища, високiй фiзичнiй й розумовiй працездатностi, а також активному довголiттю.
Вимоги до рацiонального харчування
1) енергетична цiннiсть рацiону повинна покривати енергозатрати органiзму;
2) належний хiмiчний склад — оптимальна кiлькiсть збалансованих мiж собою поживних речовин;
3) добра засвоюванiсть їжi, яка залежить вiд її складу i способу приготування;
4) високi органолептичнi властивостi їжi (зовнiшнiй вигляд, консистенцiя, смак, запах, колiр, температура);
5) рiзноманiтнiсть їжi за рахунок широкого асортименту продуктiв i рiзних прийомiв їх кулiнарної обробки;
6) здатнiсть їжi (склад, об’єм, кулiнарна обробка) створювати вiдчуття насичення;
7) санiтарно-епiдемiчна безпечнiсть.
Умови прийому їжi
Умови прийому їжi: вiдповiдна обстановка, сервiровка столу, вiдсутнiсть вiдволiкаючих вiд їжi факторiв.
Правильне харчування — перший ключ до здоров’я i доброго самопочуття, без яких важко досягнути максимальної працездатностi. Древньогрецькому фiлософу Сократу належить вислiв: «Ми живемо не для того, щоб їсти, а їмо для того, щоб жити».
план харчування
1). Особливо дотримуйтесь правила 50:20:30. (50% — на вуглеводи, 20% — бiлки i 30% — жири)
2). Їсти менше жирної їжi, рiзко обмежити споживання смаженого м’яса, масла, ковбаси, сосисок, майонезу.
3). Вживайте менше цукру (варення, тортiв, печива).
4). Їсти бiльше низькокалорiйних продуктiв.
5). Вiддавайте перевагу м’ясу птицi, риби. Вживайте менше яловичини, свинини, баранини.
6). Щоденно вживайте вiд 6 до 8 стаканiв води, фруктових сокiв.
7). Їсти треба повiльно, добре пережовуючи, витрачаючи на кожен прийом їжі не менше 20 хв. (саме через 20 хв. приходить почуття ситості). Процес розжовування знижує стрес i напруження.
8). Необхiдно обмежити споживання солi, яка часто викликає гiпертонiю. Треба пам’ятати, що органiзму потрібно лише 2 г солi в день, а ми споживаємо до 20 г.
9). Виконання регулярних фiзичних вправ.
Дякуємо за увагу!


Розмноження комах, риб, земноводних, плазунів, птахів, звірів у природі


Птахи, занесені до Червоної книги України


Пам'ять


title: "Совоподібні"

text:
Презентація
на тему:
«Совоподібні»
Підготувала студентка 142 групи
Мартиненко Олена
Совоподібні
(Strigiformes)
Ряд птахів, до якого відносяться нічні хижі птахи. Вони мають великі очі, у більшості —бінокулярний зір. У них також добре розвинений слух. Як і в інших хижих, у сов гачкоподібно загнутий дзьоб та гострі кігті на ногах. Це нагніздні птахи. Пір'я у сов дуже м'яке, тому літають вони безшумно. Ряд нараховує біля 200 сучасних видів, поширених на всіх континентах, за винятком Антарктиди та деяких ізольованих островів.
В Україні живе близько 13 видів совоподібних. Найпоширеніші — сова сіра, сова болотяна, сова вухата та сич хатній. Найбільша сова в Україні — пугач — стала рідкісною і занесена до Червоної книги України. Сови — осілі або кочові птахи. Вони дуже корисні і потребують охорони.
Сова сіра
Сова болотяна
Сич хатній
Сова вухата
Зовнішній вигляд
Органи чуття сови заслуговують особливої уваги. Очі надзвичайно великі і настільки опуклі, що утворюють півкулі; краї рогової оболонки ока незвичайно подовжені. Зовнішній отвір вуха буває оточений складкою шкіри, яка може бути підведеною і опущеною.
В порівнянні з денними хижаками сови загалом птахи не великі, а швидше середні. Самці у сов, як правило, легші. Примітно, що розміри дорослих сов стабільніші, ніж їхня вага. Остання в несприятливі періоди життя може різко знижуватися.
Полювання
Майже всі види сов ведуть нічний спосіб життя, за винятком будинкового сича, широко розповсюдженого на півдні Британії й у Європі, і болотної сови, що зустрічається по всій Британії і Євразії. Два види сов - яструбина сова й полярна - живуть в Арктиці. Улітку вони звичайно полюють ясними ночами, а взимку віддають перевагу декільком годиннику денного часу доби.
Раціон сов
Сови харчуються, за малим виключенням, живим видобутком. Іноді бачили, що вони вживають і падло, але все-таки вгамовувати свій апетит сови віддають перевагу полюванням. Їхній раціон, невеликі відмінності в якім залежать від середовища проживання, включає й дрібних ссавців - мишей, полівок, землерийок, пацюків, лемінгів, кроликів, гірських зайців, і дощових хробаків, різних комах, невеликих змій і інших плазуючих, і рибу, і ракоподібних.

Майже все сови - птаха осілі, тобто все життя живуть в одному місці, однак бувають серед них і перелітні види. Деякі сипухи, що зустрічаються в Центральній і Південній Європі влітку, на зиму відлітають на північ тропічної Африки або в інші райони Середземномор'я. Болотна сова теж до зими мігрує на південь. Кочувати з нажитого місця багатьох сов - наприклад, яструбину й більшу сіру - може змусити нестача їжі.
Сови - птаха досить красномовні. Репертуар їх лементів включає набагато більше звуків, ніж знайоме всім ухання. Особлива балакучість властива совам у період розмноження. Відомо, що яструбина сова в такий час за одну ніч може подавати голос 600 раз. Звуки в неї найрізноманітніші: одні, по опису, схожі на плач дитини, інші нагадують регіт - різкий і глузливий. З європейських сов горобиний сич, мабуть, самий маленький, однак не самий мовчазний: у нього вражаючий набір територіальних сигналів і різних жвавих посвистів. Пташенята в більшості видів, коли голодні, сповіщають про це швидким цвіріньканням, клацанням і щебетанням
Звуки
Розмноження сов
Звичайно сова мало трудиться над своїм гніздом і часто кладе яйця прямо без жодної підстилки. Яйця їх, в числі 2 — 10, білого кольору і кулястої форми. Всі види сов знаходять сильну любов до свого потомства, захищаючи його від ворогів з незвичайною мужністю.
Сови мають багато ворогів. Денні птахи ненавидять їх і прагнуть помститися цим хижакам за ті напади, які робляться ними вночі, під час сну. Весь ліс приходить в хвилювання, як тільки де-небудь буде помічена присутність сови; один птах попереджає іншого, і бідній сові доводиться погано, оскільки сильні денні птахи з люттю нападають на неї. Людина також в більшості випадків примикає до її ворогів, і рідко трапляється, щоб хто-небудь надав їй заступництво.
Тривалість життя
Максимальна тривалість життя в природі, за даними кільцювання, зафіксована у сипухи. Одна з них прожила на волі майже 18 років. П'ятнадцять з половиною років жив в природі сич хатній. Вказаними термінами далеко не вичерпуються життєві можливості сов. В багатьох зоопарках світу пугачі доживали до сорока і навіть п'ятдесяти років.
Сова — символ мудрості, атрибут давньогрецької богині Афіни.
В українській культурі сова, пугач, сич — народнопоетичний символ смерті, пітьми. Крик сича віщує пожежу, смерть, біду взагалі. Наприклад, таке використання у Шевченка в баладі «Причинна»: «Сичі в гаю перекликались…».
Совами також називають людей, які звикли пізно лягати спати і пізно вставати (на відміну від жайворонків).
У серії (1997—2007) романів Джоан Роулінг про Гаррі Поттера сови використовуються як засіб зв'язку між чарівниками (совина пошта).
У серії (2008 - 2014) романів Алєки Вольських про Мілу Рудік сова є тотемом головної героїні, а ще намальована на чорній мітці Гільдії.
Дякую за увагу!


title: Оскар Вайльд

text:
Оскар Вайльд
“Портрет Доріана Грея”
	“Драма моєї долі полягає в тому, що я вклав увесь свій геній у життя, а в мої літературні твори – лише талант “

Оскар Вайльд
Погляди  письменника
	Погляди Вайльда на природу мистецтва, на призначення людини, вчення про насолоду і красу як головні цінності, заради яких варто тільки жити, гостра критика англійського суспільства стали викликом усьому духу доби
Шалена  дружба
	Розквіт таланту письменника  припав на вікторіанську добу з її тверезістю цнотливістю і лицемірством, тому надто вільний спосіб життя і надто сміливі погляди не могли не дратувати “добропорядних громадян”
Митець – творець прекрасного
	Ідея “мистецтва заради мистецтва” була широко розповсюдженна серед французьких символістів, подібні ідеї захопили Вайльда.
Основні принципи :
 життя і мистецтво – речі несумістні;
 мистецтво є зразком для природи;
 найвищим критерієм для мистецького твору є досконалість його форми.
Філософсько – естетичні й моральні проблеми твору
	Співвідношення насолоди й моралі, смерть і вульгарність, геніальність і Краса, поступ і політика – морально – етичні проблеми роману. Доля Г. Уоттона і Д.Грея – ще одна спроба перебудови людської свідомості, яка, на думку головних героїв твору, заважає розвитку непересічної індивідуальності.
“Портрет Доріана Грея”- зразок інтелектуального роману
	Крім складних морально – естетичних проблем, в творі порушується питання літератури, музики, живопису, ювелірного мистецтва, історія костюма, садівництва. Письменник “інтелектуальний роман” поєднує з елементами масової літератури – детективом, фантастикою, “сенсаційним романом”
Втілення різних аспектів естетизму
	Лорд Генрі сповідує програму “нового гедонізму”, тобто прагнення зазнати насолоди від кожної миті буття, навіть злочинної та забороненої.
	Доріан Грей, сповідуючи ці погляди, днь за днем деградує. Це шлях до насолоди, до занепаду особистості.
Образ головного героя
	Цілком віддавшись насолоді, Доріан Грей не відає душевного спокою – цьому заважають залишки моральності: сумління, гріх, покарання. Саме бажання позбутися сумління продиктувало Доріанові рішення знищити портрет.
	Попри всі розбіжності з долею лорда Генрі, життєвий шлях Доріана ілюстує принцип: життя тільки заради насолоди можливе лише за умови втрати людяності, виховання егоїзму
Моральний чи аморальний ?
	Оскар Вайльд у романі переконливо доводить і позитивний сенс гедонізму для розвитку культури і абсолютну необхідність дотримання моральних принципів для існування суспільства та Краси


title: "Основи"

text:
Презентація на тему «Основи»

План
1)Що таке основи
2)Склад основ і їх класифікація
3)Хімічні властивості
4)Добування і застосування

Ca(OH)2

Основами називають складні речовини, в яких атоми металів сполучені з однією або кількома гідроксильними групами.

Хімічні властивості основ
1)Оксид неметалу+луг=сіль+вода
2)Луг+кислота=сіль+вода
3)Луг+сіль(р)=основа(н)+сіль нова
4)Основа(н)+кислота сильна=сіль+вода
5)Основа(н)=оксид металу+вода

Добування основ
Оксид неметалу+вода=луг
Метал+вода=луг+водень
Луг+сіль(р)=основа(н)+сіль нова

NaOH
   (натрій гідроксид) -  використовується у виробництві   твердого мила.

KOH
   (калій гідроксид) –
   використовується  у  виробництві рідкого мила.

Застосування основ


title: Осанка

text:
«Опора тела и движение.Осанка – стройная спина!»
Цифровой диктант«Как человек воспринимает окружающий мир»
1 головной мозг
2 Сердце
3 Язык
4 Уши
5 Глаза
6 Легкие
7 Кожа
8 Нос

Игровая ситуация “Консилиум врачей”.
К нам скорая помощь привезла больного. Вы – врачи первой медицинской помощи.
 Сегодня перед вами предстоит задача: вылечить больного с ушибом правого колена и небольшой ранкой на руке.
Посоветуйтесь и окажите первую помощь больному.

рану промыть чистой водой, кожу вокруг ранки обработать йодом или зеленкой. Затем нужно перевязать чистым бинтом или приклеить бактерицидным пластырем
К ушибленному месту нужно приложить холод (лед, грелку с холодной водой, тряпку, смоченной холодной водой).
           Скелет – опора тела
От скелета и мышц зависит осанка человека
Что такое осанка?
По происхождению, осанка - слово русское, означает привычку держать свое тело в покое и движении.
При правильной осанке происходит нормальное движение, хорошо работает сердце, свободно движется кровь по телу.
От чего портится осанка?
Кости детей мягкие, эластичные. Если ученик за партой сидит, согнувшись, если одно плечо держит выше другого или упирается грудной клеткой в парту, то у него может произойти искривление позвоночника, сдавливание грудной клетки
Правильная поза в положении стоя

При ходьбе голову держи прямо и высоко, иди свободным, уверенным, пружинистым шагом.
Правильная поза при ходьбе
Сиди прямо без напряжения.
Спина ровная
Правильная поза в положении сидя
Выберите слова для описания здорового человека
СТРОЙНЫЙ, СУТУЛЫЙ, СИЛЬНЫЙ, КРЕПКИЙ, ТОЛСТЫЙ,
   НЕУКЛЮЖИЙ,
   ЛОВКИЙ,
  БЛЕДНЫЙ.
Это интересно!
Ученые провели наблюдения. Оказалось, что если человек низкого роста, но держится прямо, он, кажется выше. А вот высокий, но сутулый – ниже.
Ходите по комнате, положив на голову тетрадь или небольшую книгу. В тот момент, когда ваша осанка окажется неправильной,
    тетрадь упадет.
Правила для поддержания правильной осанки.
Выполнять упражнения по укреплению мышц туловища.
Правильно сидеть за столом, партой, на стуле, не горбиться.
При переносе тяжестей нужно равномерно нагружать руки.
Спать на жесткой постели с невысокой подушкой.
Каждый день смотреть на себя в зеркало, которое подскажет, какая у вас осанка.


title: "Шкідливість солодких газованих напоїв"

text:
Шкідливість солодких газованих напоїв

Напої, які не тамують спрагу
В газованих напоях замість цукру використовують його замінник – аспартам. На етикетках відомий як Е951 або сластилін). В країнах Євросоюзу аспартам заборонений для вживання дітям до 4-х років. Аспартам солодший за цукор у 150-200 разів. Але найгірше – напої з аспартамом не тамують спрагу. Справа у тому, що слина погано видаляє залишки аспартаму із слизової оболонки рота, тому після вживання з’являється приторне відчуття, яке хочеться усунути новою порцією напою. Ви ніколи не зможете втамувати спрагу солодким газованим напоєм – це під силу лише простій воді.
Калорійна бомба
Як? – скажете ви, — Адже замінники цукру не містять калорій! Це не правда: калорійність аспартаму – 4 ккал/г. Але у порівнянні з цукром – можна сказати, що аспартам взагалі не містить калорій. Крім того він не підвищує рівень глюкози в крові, а значить і рівня інсуліну, який підсилює утворення жирів. Як же тоді виходить, що низькокалорійний продукт стає причиною ожиріння? Все не просто, але приблизно ось так: аспартам потрапляє у шлунок, в той час смакові рецептори сигналізують у мозок про потрапляння цукру, але організм не отримує глюкозу. Виникає «вуглеводне голодування» яке провокує різке підвищення апетиту. Організм потребує вуглеводів і змушує вас їсти до тих пір, доки не підвищить рівень цукру у крові. В результаті ви з’їдаєте більше, ніж думаєте.
Солодка депресія
Причиною депресії може стати надмірне вживання солодких газованих напоїв. В організмі все дуже не просто і взаємопов’язано. Винним у цьому злочині визнано фенілаланін (утворюється в процесі розпаду аспартаму). Він та його похідні впливають на біохімічні процеси у мозку, особливо у молодих осіб. Надмірна кількість фенілаланіну призводить до виснаження серотонінових рецепторів у мозку, а також до зниження вироблення самого гормону серотоніну. Для загального розвитку: серотонін – гормон, який стимулює процеси пізнавання, покращення настрою, регулює харчову поведінку, сон. Коливання вмісту серотоніну викликає тривогу, мігрень, депресію, істерику, плаксивість, фобії, гнів, думки про самогубство, безсоння і т.д. Як не сумно це звучить, але те «нове покоління» яке у 80х обрало Пепсі, — у 90х вже обирало Прозак (Prozac) і Золофт (Zoloft) (антидепресанти, дія яких пов’язана з відновленням серотонінових рецепторів).
Отруйний коктейль
Солодкі газовані напої, наче коктейлі, — включають в себе різні інгредієнти. Часто ними є шкідливі речовини чи навіть отрути. В купі і окремо вони чинять руйнівний вплив на організм. Ніхто із нас не погодився б просто так вживати у їжу отруту, і тим більше годувати нею наших дітей, але замасковані у солодких газованих напоях вони стали постійною добавкою до нашого харчування.
Бензоат натрію, відомий як Е211 – застосовується як консервант. Він сильно пригнічує ріст дріжджових та плісневих грибів, а також пригнічує в мікробних клітинах активність ферментів які розщеплюють крохмаль і жири, що може стати причиною ожиріння.
Фосфорна кислота, відома як Е338. Вона підвищує кислотність напою, а при потраплянні в організм провокує підвищення кислотності шлункового соку, що займає своє місце у механізмі розвитку гастриту. Крім того вона є причиною втрати кальцію організмом, а також утворення каменів у нирках.

Отруйний коктейль
Барвники стають причиною розвитку алергічних реакцій та бронхіальної астми, не кажучи вже про «натуральні і/або ідентичні натуральним ароматизатори». Хитромудре поєднання «і/або» — як правило і означає лише «або». А якщо дехто повірить, що там є щось натуральне – ще краще для виробника.
Але рекорд по шкідливості належить, як не дивно це прозвучить, — формальдегіду (в народі відомий як формалін)! Стоп, — скажете ви, — звідки він взявся в продукті харчування? Ну звичайно, спеціально його туди ніхто не клав, але він є продуктом розпаду аспартама, і ходить не сам — за руку веде метанол. Формальдегід і метанол — отрути. Їх вживання вкрай небезпечне. Ці речовини утворюються якщо розчин аспартаму нагріти до 30 градусів. Тому НІКОЛИ не підігрівайте солодкі газовані напої. В кращому варіанті це може стати причиною важкого отруєння.

Фокус з холодильником
Кожен із нас читав на етикетках солодких газованих напоїв інформацію про те, що даний напій «краще смакує охолодженим». Що ж. Крім відвертої брехні цей напис, наче айсберг, приховує ще багато цікавої інформації. Щодо відвертої брехні: краще смакує той напій смаком якого ви можете насолодитися, а як відомо смакові рецептори найкраще працюють при температурі від +15 до +35̊. Холодна їжа знижує смакові відчуття. Про це знає кожен медик і Google. Якщо холодний напій насправді не смакує – навіщо його охолоджувати? Ще у далекому 1969 році радянський рентгенолог професор В. Лінденбратен з Інституту експериментальної медицини АМН СРСР у м. Ленінград, у ході експерименту довів, що їжа чи пиття з низькою температурою залишає шлунок набагато швидше, ніж тепла. Це означає що їжа запита крижаним напоєм скоротить час свого перебування у шлунку з 4-5 год. до 20-30 хв. Фаст-фуд запитий крижаним напоєм не сприяє насиченню і відчуття голоду повертається надто швидко. І ви купляєте ще дві нові порції. Фокус з холодильником допоміг збагатитися багатьом виробникам фаст-фудів.
Обережно: вітамін С
Часто солодкі газовані напої додатково збагачують вітаміном С. Думаю це мало би оправдати сумління мами при купівлі цих напоїв. Але є дещо, що часто не знають навіть медики і не знає навіть Google. Вітамін С, як і усі інші вітаміни, повинен потрапляти до організму у мікродозах. Надмірне вживання вітамінів – шкідливе.Вітамін С при частому і надмірному вживанні має токсичний вплив на підшлункову залозу. Він виснажує і знищує клітини які виробляють інсулін. Через деякий час підшлункова залоза вже не може виробляти інсулін, а такий стан називають – діабет.


Розмаїтість і значення голонасінних


title: "Пам’ять"

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master title style
Click to edit Master subtitle style


Осінні гриби своєї місцевості. Розмноження грибів. Грибниця, її взаємозв’язок із корінням дерев


Суть і значення травлення. Вплив сучасних продуктів харчування на здоров’я людини


Пристосування паразитичних червів до їхнього способу існування


повітря


title: "Спадкова хвороба людини=слона"

text:
Людини-слона
Спадкова хвороба
Джозеф Кері Меррік
\
.
«Это правда, что моя внешность странная,
 Но обвиняя меня, вы обвиняете Бога;
 Если бы мог я родиться снова
 Я бы не подверг вас такому уродству.
 Если я мог бы объять всю Землю,
 Или охватить океан со всеми реками,
 Я мог бы быть оценён по Душе,
 По уму нормального Человека.»
Дякую за увагу!


title: Роль вірусів у природі та житті людини

text:
Роль вірусів у природі
та житті людини
Девіз уроку:

Не просто слухати, а чути.
Не просто дивитися, а бачити.
Не просто відповідати, а міркувати.
Дружно і плідно працювати!
05.03.2013
2

Мета уроку
Розширити знання учнів про особливості будови вірусів.
Ознайомити учнів із різноманітними вірусними захворюваннями рослин, тварин і людини.
Розвивати вміння працювати з додатковою інформацією, аналізувати результати наукових досліджень.
Сприяти формуванню основних гігієнічних норм і правил життєдіяльності.
Здійснювати валеологічне виховання.
05.03.2013
4
МОЗКОВИЙ ШТУРМ
Закінчити речення

 До неклітинних форм життя належать …
 Наука, що вивчає віруси …
Існування вірусів довів …
Віруси було відкрито у … році
 Бактеріофаги розмножуються у клітинах …
Білкова оболонка вірусів називається …
Віруси мають розміри …
Чинники спадковості, розміщені в клітинах поза хромосомами …

05.03.2013
6
Правильні відповіді
Віруси
 Вірусологія
Д.Івановський
1892 рік
Бактерій
Капсид
 Від 20 до 300 нм
Плазміди

05.03.2013
7
05.03.2013
8

Вірус жовтої лихоманки

05.03.2013
10
Вірусижовтої лихоманки  натуральної віспи

Вірусні хвороби людиниВіспа

Натуральна віспа

Вітряна віспа
Вірус грипу (збільшення в 30 000 раз).
Пташиний грип

Різноманітність вірусів

Вірус папіломи
Вірус сказу
Вірус в слині
Пташиний грип

Вірус гепатиту

Вірусні хвороби людей Папіломи

Вірусні хвороби людей

Хворий на енцефаліт
Людина-кактус
Після укусу комара

Папіломи на обличчі
Папіломи на пальці
Вірусні висипи
Вірусні хвороби людей Вірус перетворив індонезійця в людину - дерево

Нарости, що схожі на дерев'яні з'явилися на тілі індонезійця у 15 років, коли він поранив коліно, в результаті поєднання папіломавірусної інфекції і рідкісного генетичного дефекту, через який імунна система не зменшує активність цього вірусу.

Вірусний гепатит
05.03.2013
22

Вірусні хвороби людейПоліомієліт

Кір
05.03.2013
24

Вірусні хвороби людей
Свинка (паратит)

Вірусні хвороби людиниГерпес

Вірусні хвороби людини

Вірус СНІДу – чуми XX ст.

ВІЛ / СНІД

Шляхи передачі ВІЛ
При використанні нестерильних голок чи шприців (тих, котрі вже були у використанні  і заражені ВІЛ) для ін'єкцій;
При переливанні інфікованої крові неінфікованій людині;
При занятті незахищеним сексом;
Від інфікованої матері до новонародженої дитини під час виношування плоду, при пологах чи годуванні дитини грудьми (слід зазначити, що зараз існують ефективні препарати, що дозволяють запобігти передачі ВІЛ від матері до дитини. Ці препарати доступні в Україні).

05.03.2013
30
ВІЛ не передається
Через чхання, кашель, при перебуванні в одному приміщенні з інфікованою людиною (вірус дуже нестійкий і гине поза організмом людини);
Через укуси комах;
Через домашніх тварин;
При використанні загального посуду (чашок, вилок, ложок), рушників, постільної білизни, телефону, унітазу, ванни, басейну, і т.д.;
При обіймах, рукостисканні, поцілунку.

05.03.2013
31
Способи передачі вірусних захворювань

Крапельная інфекція – найпоширеніший спосіб поширення респіраторних захворювань. При кашлі або чханні у повітря викидаються  мільйони дрібних крапельок рідини (слизу або слини). Ці краплі разом з вірусами, що в них знаходяться, можуть вдихнути здорові люди, особливо в тих місцях, де велика їх кількість, або в погано провітрених приміщеннях. Деякі мікроорганізми, наприклад, такі як вірус віспи, дуже стійкі до висихання і зберігаються в пилинках, в яких уже висохли краплі слизу. Навіть, при розмові ми можемо отримати зараження, тому що з рота вилітають ультрамікроскопічні крапельки слини.
Контактна передача (при безпосереньому фізичному контакті). В результаті такого контакту з хворими людьми чи тваринами передаються лише деякі хвороби. До них належать венеричні хвороби, які передаються статевим шляхом та СНІД. А також належать звичайні бородавки (папілломавірус) та простий герпес - "лихорадка" на губах.
05.03.2013
33
Переносники інфекції

кашель
Вірусні хвороби рослин

Вірусні хвороби рослин
Віруси викликають у рослин - мозаїку чи інші зміни забарвлення  листків, чи квіток, кучерявість листків та інші зміни форми, карликовість.

Вірусні хвороби рослин
Вірусні хвороби рослин
Значення вірусів
Віруси є збудниками багатьох небезпечних хвороб людини, тварин та рослин. Вони передаються при безпосередньому фізичному контакті, повітряно-крапельним, статевим та іншими шляхами. А також  можуть переноситися іншими організмами (переносниками): так, вірус сказу переноситься собаками, лисицями або летючими мишами.

Більше десяти груп вірусів патогенні для людини. Серед ДНК-вірусів це: вірус віспи, вірус герпесу, аденовіруси (захворювання дихальних шляхів та очей), паповавіруси (бородавки), гепаднавіруси (гепатит B).
Серед РНК-вірусів це: пикорнавіруси (гепатит A, полиіомієліт, ОРЗ), міксовіруси (грип, кір, свинка), арбовіруси (енцефаліт, жовта лихоманка).

До вірусних захворювань належить і відкритий у 1981 р. вірус імунодефіциту людини, що викликає СНІД.
Створіть пари

1.ВІЛ;                                         а) людина;
2. Бактеріофаг;                        б) гриби;
3.Віруси, що спричинюють   в) рослини;
    мозаїки;                                     г) тварини;
4.Вірус герпесу.                        д) бактерії.

05.03.2013
38
Рефлексія

сьогодні я узнав…
було цікаво…
було важко…
я зрозумів, що…
тепер я можу…
я навчився…
у мене отрималось …
я зміг…
я спробую…
мене здивувало…
урок дав мені для життя…

Віруси
   Домашнє завдання
Вивчити § 34,
Створити пам’ятки    «Шляхи запобігання ураження вірусами»
05.03.2013
40

Будьте здорові!
05.03.2013
41


Презентація на тему: Внутрішня будова птахів


Степова рись


Портфоліо вчителя хімії


Пташині гнізда


title: Принципи створення зоологічної систематики та номенклатури

text: Isidore of Seville [7th century CE] (Etymologies, Book 12, 4:34, 37):


title: Парапаа

text:
КУЛЬТУРА МОВЛЕННЯ

КУЛЬТУРА МОВЛЕННЯ – це дотримання мовцями усталених мовних норм усної і писемної форм літературної мови та майстерне використання виражальних
засобів мови залежно від стилю, жанру, типу мовлення.
МОВЛЕННЯ ЛЮДИНИ – це своєрідна візитна картка,    свідчення рівня освіченості    особи, її культури , а разом                з тим – це й показник
культури суспільства.
НОРМИ КУЛЬТУРИ МОВИ
Лексичні (розрізнення значень і
семантичних відтінків слів,
закономірності лексичної
сполучуваності).
Граматичні (вибір правильного
закінчення, синтаксичної форми).
Стилістичні (доцільність використання мовно-виражальних засобів у відповідній ситуації спілкування).
Орфоепічні (вимова).
Орфографічні (написання).
Істинне красномовство полягає в тому , щоб сказати все, що треба, але не більше.
                                                                                Франсуа де Ларошфуко
ЗВЕРНІТЬ УВАГУ !
 Культура мовлення тісно пов’язана з
культурою мислення. Якщо людина
ясно, логічно мислить, то й мовлення в
неї ясне, логічне. І навпаки, якщо в
людини немає думок , якщо вона
говорить про те , чого не розуміє , то й
мовлення в неї плутане , беззмістовне.

ВИСНОВКИ
Культура мовлення залежить від кожного
мовця, від того , яку він створює навколо
себе комунікативну ситуацію, мовну ауру. Важливо дбати про те , щоб мовлення
було змістовним , логічно послідовним ,
багатим, виразним , точним, доречним ,
правильним.

МОВНИЙ ЕТИКЕТ – національно
специфічні правила мовної поведінки, що
реалізуються в системі стійких виразів
(етикетних формул), усталених для
використання в різних ситуаціях
спілкування для ввічливого контакту зі
співрозмовником (під час вітання,
звертання, знайомства, висловлення
подяки, прощання тощо).


"Основи цитології"


title: "Пов'язка та її види"

text:
Пов'язка та її види
Пов'язка
Пов'язка — це перев'язувальний матеріал, яким закривають рану. Процес накладання пов'язки на рану називають перев'язкою
Залежно від матеріалу, що його використовують для фіксації, розрізняють пов'язки:
м'які (бинтові, контурні, косинкові, пращоподібні та ін.);
тверді (транспортні та лікувальні шини, екстензійні пристрої, ортопедичні апарати, протези, тутори і корсети);
твердіючі (гіпсові, цинк-желатинові, крохмальні, з полімерних матеріалів).
М'які пов'язки
а) марлеві бинти;
б) трикотажні трубчасті (сітчасті) бинти;
в) еластичні тканинні бинти; клейові: а) синтетичний клей (клеол, колодій, клей БФ-6, ліфузоль тощо); б) лейкопластир; косинкові; пращоподібні; контурні: а) стандартні контури (суспензорій, бинт РЕТЕЛАСТ, бандаж тощо); б) індивідуальні контурні (виготовляють за необхідності).

Бинтові пов'язки.
Бинт — довга смужка марлі або іншої тканини, призначена для закріплення перев'язного матеріалу або забезпечення іммобілізації опорно-рухового апарату. Марлеві бинти й понині є основним матеріалом, який використовують для перев'язок. Бинти готують різної ширини (від 5 до 20 см) і довжини (від 5 до 7 м). Вузькі бинти використовують для накладання пов'язок на пальці й кисті, широкі — для бинтування живота, таза, груднини тощо
Після асептичних процедур бинти можна використовувати вдруге, їх замочують у 3 % розчині водню пероксиду, змішаного з 0,5 % розчином мийного засобу, перуть і автоклавують. Перуть бинти в мильній піні за температури 35—37 °С, після чого їх ретельно прополіскують, віджимають і сушать за кімнатної температури.

Бинти трикотажні, трубчасті (сітчасті) призначені для фіксації перев'язного матеріалу на будь-якій ділянці тіла, їх випускають у вигляді рулона (№ 5—9). На відміну від звичайних бинтів їх не намотують, а надягають на ушкоджену ділянку тіла. Таким чином вони забезпечують міцну фіксацію перев'язного матеріалу, не заважаючи при цьому рухові в суглобах.
Еластичні тканинні бинти використовують переважно у травматології і спортивній медицині.
Еластичні тканинні бинти
Клейові пов'язки
Клейові пов'язки застосовують для захисту відкритих ушкоджень і поверхнево розташованих запальних процесів. Клейові пов'язки забезпечують утримання перев'язного матеріалу на рані (вільні кінці пов'язки фіксують на шкірі пацієнта за допомогою клеолу чи колодію).
Клей, що його використовують для підклеювання вільних кінців марлевої серветки, наносять тонким шаром на шкіру довкола перев'язного матеріалу і як тільки шар клею починає тьмяніти, зверху пов'язки кладуть розправлену марлеву серветку, яка міцно приклеюється до шкіри, надійно утримуючи перев'язний матеріал на необхідному місці. Якщо для приклеювання використовують колодій, ним просякають зверху кінці марлевої серветки, що утримує перев'язний матеріал; через декілька хвилин вона надійно фіксується на шкірі. До складу клеолу входять каніфоль (40 г), 96 % етиловий спирт (33 г), ефір (25 г), соняшникова олія (12 г); до складу колодію — колоксилін (4 г), ефір (76 г) і 96 % етиловий спирт (20 г).

Для заміни клейових пов'язок смужку, на якій була закріплена серветка, рекомендують змочити ефіром чи бензином.
Унаслідок частих перев'язок шкіра на місці прикріплення марлі роз'ятрюється, що потребує заміни засобу фіксації перев'язного матеріалу. Слід зазначити, що клеол менше, аніж колодій, ушкоджує шкіру.

Колодій, клей БФ-6, а ще більш успішно ліфузоль можуть бути використані для захисту асептичних післяопераційних ран без марлі шляхом нанесення стерильного клею на поверхню невеликої рани і створення таким чином захисної плівки.
Пластир
Пластир використовують як для захисту свіжих незабруднених ран (заклеювання їх смужкою щойно розгорнутого пластиру), так і як засіб фіксації перев'язного матеріалу, покладеного зверху дефекту шкіри через її некроз або локальний запальний процес без виділень. Окрім того, лейкопластир застосовують у лікуванні грануляційних ран і для зближення країв ранового дефекту.

У дитячій хірургії лейкопластирне витягання в разі переломів трубчастих кісток кінцівок часто успішно застосовують тоді, коли в дорослих потерпілих зазвичай використовують скелетне витягання.
Косинкові пов'язки.
Під терміном "косинка" розуміють шматок тканини трикутної форми, отриманий унаслідок розрізання по діагоналі тканинного квадрата. Довгий бік косинки називається основою, кут навпроти основи — верхівкою, останні 2 кути — кінцями, частина косинки між основою і верхівкою — серединою. Косинка як засіб фіксації перев'язного матеріалу не забезпечує його щільного прилягання до тканини тіла, проте є дуже зручною в разі надання першої допомоги. За допомогою косинки протягом короткого часу можна утримувати матеріал на ушкоджених поверхнях майже будь-якої ділянки тіла

Пращоподібні пов'язки.
Праща — це розрізана з двох боків смуга марлі або будь-якої іншої м'якої тканини, що її використовують для утримання перев'язного матеріалу на носі, підборідді, потиличній ділянці і т.д. Пращоподібні пов'язки є найбільш простими і доцільними
Контурні пов'язки.
 Виготовляють зі шматка тканини і закривають ними частини тіла. Закріплюють контурні пов'язки за допомогою пришитої тасьми. У разі видалення передньої очеревинної стінки використовують контурний бандаж живота. До контурних пов'язок належать і суспензорії.

Суспензорій
Суспензорій має лямковий прилад і гаманець. У виготовленому з тканини гаманці розміщуються чоловічі статеві органи після видалення пахвинної грижі, при запальних захворюваннях і ушкодженнях яєчка, статевого члена чи калитки
Еластичні сітчасто-трубчасті бинти
Еластичні сітчасто-трубчасті бинти РЕТЕЛАСТ виготовляють з гуми, оплетеної бавовняною ниткою. Цю сітку виготовляють у вигляді панчохи (завдовжки від 5 до 20 м). Вона буває семи розмірів (від 0 до 6) і використовують її для фіксації перев'язного матеріалу на будь-якій ділянці тіла
Правила накладання м'яких пов'язок
1. Хворому або потерпілому необхідно надати зручного положення — лежачи або сидячи. Горизонтальне положення є найзручнішим під час бинтування живота, промежини і верхньої третини стегна. Накладати м'які пов'язки найзручніше, коли ушкоджена частина тіла хворого розташована на рівні грудей особи, яка надає допомогу.
2. Частина тіла, яку необхідно перев'язати, має бути абсолютно нерухомою. Кінцівка має бути в середньо-фізіологічному положенні, що забезпечує максимальне розслаблення м'язів, і це є функціонально найбільш вигідним для потерпілого після накладання пов'язки.
Правила накладання м'яких пов'язок
3. Оператор має стояти обличчям до пацієнта, щоб негайно відреагувати на біль, спричинений перев'язкою.
4. Пов'язку накладають у напрямку від периферії кінцівки до тулуба, розпочинаючи з фіксувального туру, яким кінець бинта закріплюють на перев'язувальній поверхні.
5. У разі типового накладання пов'язки бинт тримають у правій руці, його вільний кінець (початок) — у лівій
Правила накладання м'яких пов'язок
6. Розгортують бинт зліва направо, не відриваючи рук від перев'язувальної поверхні і не розтягуючи бинт у повітрі. Бинтування розгорнутим бинтом призводить зазвичай до нерівномірного натягання і появи больових відчуттів.
7. Накладати пов'язку треба так, щоб кожний наступний тур прикривав попередній від його половини до 2/3 ширини. Фіксація м'якої бинтової пов'язки досягається розщепленим кінцем бинта, який зав'язується у вузькому, найменш рухомому місці. Вузол потрібно зав'язувати з протилежного боку від ділянки ушкодження.
Для ліпшої фіксації циркулярної пов'язки її перші тури можуть бути накладені на шкіру, попередньо оброблену клеєм. Останні тури також можуть бути прикриті лейкопластиром, який безпосередньо зі шкірою не стикається, але забезпечує механічну міцність пов'язки.
Вимоги до накладеної пов'язки
Пов'язка має міцно фіксувати ушкоджену ділянку до наступної перев'язки (зазвичай не менше ніж 1 добу).
Пов'язка має бути накладена щільно, але не туго, і не спричинювати незручності хворому.
Пов'язка має лежати рівно, без зморшок.
Пов'язка має рівномірно тиснути на відповідну частину тіла і не крутитися, не зісковзувати або заважати рухам.
Вузол кінців зав'язки слід зав'язувати подалі від ушкодженої частини тіла, щоб він не заважав рухам.
Основні типи бинтових пов'язок
Колова (циркулярна) пов'язка
Колова (циркулярна) пов'язка — зручна для бинтування циркулярної поверхні. Оберти бинта лягають один на одного, при цьому кожний наступний тур повністю прикриває попередній. Застосовують для бинтування обмежених поверхонь лоба, нижньої третини стегна і надп'ятково-гомілкового суглоба
Спіральна пов'язка

Спіральна пов'язка — накладають на кінцівки, тулуб, груднину для закриття великих за довжиною і шириною дефектів або ран: Після двох-трьох закріплювальних турів кожний наступний тур накладають у скісному напрямку і прикривають попередній на 1/2 або 2/3 ширини бинта. Пов'язка  дуже проста і швидко накладається, але легко може сповзати. Щоб запобігти ослабленню спіральної пов'язки, що її накладають на конусоподібну поверхню тіла, застосовують перегин кожного наступного туру бинта

Хрестоподібну, вісімкоподібну пов 'язку, або пов'язку, що перехрещується, накладають на поверхні тіла і розрізняють за формою (об'ємом). Напрямок бинта утворює фігуру вісімки. Наприклад, перев'язку потилиці починають двома-трьома циркулярними, коловими обертами довкола голови, далі спускаються за вухо, вниз на шию, обводять шию спереду, а ззаду піднімаються вгору за вухо і довкола голови. Пов'язку накладають до повного прикриття потилиці.
Колосоподібна пов'язка дещо нагадує вісімкоподібну з тією різницею, що наступні тури бинта частково прикривають попередні і перехрещуються по одній лінії. Місця застосування: плечовий суглоб, надпліччя, пахвинна ділянка, кульшовий суглоб та інші важкодоступні ділянки, де внаслідок нерівномірної форми поверхні тіла або можливих рухів пов'язку важко утримати
Черепашачу пов'язку застосовують у двох варіантах — розбіжна і збіжна. Накладають на великі суглоби — колінний, ліктьовий, надп'ятково-гомілковий. Розбіжну пов'язку починають накладати з двох-трьох колових обертів бинта на одному рівні з розходженням наступних обертів від центру вбік, угору і вниз
Збіжна черепашача пов'язка відрізняється від розбіжної тим, що оберти бинта, розпочинаючись на периферії, з кожним туром наближаються до центру, де пов'язка закінчується
Різновиди пов'язок за локалізацією
Пов'язки на голову та шию. Пов'язку на голову накладають за допомогою бинта завширшки 5 см. Зазвичай вона повинна тиснути, оскільки поранення черепа супроводжується сильною кровотечею з усіх ран, що утворилися при цьому. Винятком є запальні захворювання (здавлювання небажане).
Великі ушкодження потиличної ділянки можна закрити неаполітанською пов'язкою. її розпочинають циркулярним туром довкола голови, спускаючи кожний наступний тур у бік вуха ураженої частини і піднімаючи на протилежному боці
Пов'язку "шапочка Гіппократа" використовують для закриття всієї волосистої частини голови. Вона є складною за технікою виконання, потребує багато часу, а інколи і помічника. Після накладання циркулярного туру (звичайним способом) проводять тури, що повертаються з потиличної ділянки на лоб і назад так, щоб була закрита волосиста частина голови. Пов'язку закінчують, фіксуючи її циркулярними турами бинта. Пов'язку "шапочка Гіппократа" можна накласти і за допомогою двох бинтів, один з яких розташовують на волосистій частині голови, а іншим циркулярно фіксують кінці першого бинта.


title: пов'язка та її види

text:
Отруєння
Підготувала
Студентка 13 Бд-Соінф групи
Шепталова Руслана
Отруєння - патологічні процеси, що розвиваються внаслідок впливу на людину або тварину хімічних речовин,що екзогенно потрапили в організм, здатних викликати порушення різних фізіологічних функцій і створити небезпеку для життя

Що таке отруєння?
Отруєння чадним газом (окис вуглецю СО) можливо на виробництвах, де чадний газ використовується для синтезу ряду органічних речовин, в гаражах при поганій вентиляції, в непровітрюваних пофарбованих приміщеннях, а також в домашніх умовах - при витоку світильного газу і при несвоєчасно закритих пічних заслонках в приміщеннях з пічним опаленням.
Види отруєнь:Отруєння чадним газом

Ранніми симптомами отруєння є головний біль, тяжкість у голові, нудота, запаморочення, шум у вухах, серцебиття. Дещо пізніше з'являються м'язова слабкість, блювота. При подальшому перебуванні в отруйній  атмосфері слабкість наростає, виникає сонливість, запаморочення, задишка. У постраждалих в цей період відзначається блідість шкірних покривів, іноді наявність червоних плямі на тілі. При подальшому вдиханні чадного газу дихання стає поверхневим, виникають судоми,настає смерть від паралічу центру дихання.
Отруєння чадним газом.Симптоми
Перша допомога  полягає, насамперед, у негайному видаленні отруєної людини з даного приміщення. При слабкому поверхневому диханні або його зупинці необхідно негайно почати робити штучне дихання, яке слід проводити до появи самостійного  дихання або до появи явних ознак біологічної смерті. Хворі з важким отруєнням підлягають госпіталізації, так як можливий розвиток важких ускладнень з боку легень і нервової системи у більш пізній період
Отруєння чадним газом.Перша допомога
Отруєння грибами може відбутися при прийомі отруйних грибів, а також їстівних грибів, якщо вони зіпсовані
Види отруєнь: Отруєння грибами
При отруєнні грибами необхідно негайно почати промивання шлунку водою, розчином перманганату калію за допомогою зонда або методом штучної блювоти. Потім дають проносне, кілька разів ставлять очисні клізми.

Отруєння грибами. Перша допомога
У сільському господарстві в наш час широко використовуються хімічні препарати - отрутохімікати для боротьби з бур'янами, хворобами і шкідниками культурних рослин. При суворому виконанні інструкції по застосуванню і зберіганню отрутохімікатів повністю виключена можливість отруєння населення. Мають місце отруєння отрутохімікатами,що є результатом грубих порушень цих інструкцій.
Види отруєнь: Отруєння отрутохімікатами
Прихований період хвороби триває 15-60 хв. Потім з'являються симптоми ураження нервової системи, підвищене слиновиділення, виділення мокротиння, пітливість. Дихання частішає, стає гучним з хрипами, чутними на відстані. Хворий стає неспокійним, збудженим, незабаром приєднуються судоми нижніх кінцівок і посилена перистальтика. Дещо пізніше наступають паралічі мускулатури, у тому числі і дихальної. Зупинка дихання веде до асфіксії і смерті.
Отруєння отрутохімікатами .Симптоми
При отруєннях, що виникли внаслідок вдихання отрутохімікатів, основним завданням першої допомоги є негайна транспортування потерпілого в стаціонар. При можливості хворому необхідно дати 6-8 крапель 0,1% розчину атропіну або 1-2 таблетки беладони. У разі зупинки дихання слід проводити безперервне штучне дихання. При отруєннях внаслідок попадання отрут в шлунково-кишковий тракт необхідно промивання шлунку водою з суспензією активованого вугілля; дають сольові проносні. Отрутохімікати з шкіри та слизових оболонок слід видалити струменем води
Отруєння отрутохімікатами.Перша допомога
Отруєння медикаментозними засобами найчастіше спостерігається у дітей, у сім'ях, де неправильно зберігають ліки - у місцях, доступних для дітей. Отруєння дорослих відбуваються при випадковому передозуванні, суїцидальних спробах і в осіб, які страждають наркоманією. Прояв отруєнь надзвичайно різноманітно і залежить від виду лікарської речовини.
Види отруєнь: Отруєння лікарськими препаратами
При передозуванні болезаспокійливих і жарознижуючих засобів відбувається порушення процесів гальмування і збудження в центральній нервовій системі, парез капілярів і посилена віддача тілом тепла. Це супроводжується посиленим потовиділенням, розвитком слабкості, сонливості, яка може перейти в глибокий сон і навіть в несвідомий стан, іноді з порушенням дихання.
Досить часто отруєння розвиваються при передозуванні снодійних засобів (барбаміл, ноксирон, нембутал та ін.) При отруєнні спостерігається глибоке гальмування центральної нервової системи, сон переходить в несвідомий стан з наступним паралічем дихального центру. Хворі бліді, дихання поверхневе і рідкісне, неритмічне, часто хрипить, клекотіло.
Отруєння лікарськими препаратами. Симптоми
При передозуванні болезаспокійливих і жарознижуючих засобів :
Потерпілий повинен бути негайно доставлений до лікувального закладу. При порушенні дихання і серцевої діяльності необхідно проводити реанімаційні заходи.
При передозуванні снодійних засобів:
При збереженій свідомості необхідно промити шлунок, викликати активну блювоту. У разі порушення дихання показано штучне дихання.
Отруєння лікарськими препаратами. Перша допомога
При отруєннях наркотиками виникають запаморочення, нудота,блювота, слабкість, сонливість. При значних передозуваннях розвиваються глибокий сон, несвідомий стан, який закінчується паралічем дихального центру і центру кровообігу. Хворий блідий, спостерігається ціаноз губ, дихання неправильне, зіниці різко звужені.
Отруєння наркотиками.Симптоми
Перша допомога полягає в якнайшвидшій доставці потерпілого до лікувальної установи. При зупинці дихання і кровообігу проводять реанімаційні заходи.
Отруєння наркотиками.Перша допомога
При прийомі значних (токсичних) кількостей алкоголю можливо навіть смертельне отруєння. Алкоголь робить вплив на серце, судини, шлунково-кишковий тракт, печінку, нирки.Основний вплив він робить на головний мозок. При важкого ступеня сп'яніння людина засинає, потім сон переходь в несвідомий стан. Часто спостерігаються блювота, мимовільне сечовиділення. Різко пригнічується дихальний центр, що проявляється рідким неритмічним диханням. При паралічі центру дихання настає смерть.
Види отруєнь:Отруєння алкоголем
Перш за все необхідно забезпечити приплив свіжого повітря (відкрити вікно, винести отруєного на вулицю, викликати блювоту шляхом «малих промивань», при збереженій свідомості слід дати випити гарячї міцної кави). При зупинці дихання необхідно проводити штучне дихання та інші реанімаційні заходи
Перша допомога.Отруєння алкоголем
Отруєння - хворобливий стан, викликаний потрапили в організм отруйними речовинами. Найбільш часті гострі отруєння. Вони вимагають надання термінової допомоги. Серед них переважають побутові отруєння різними хімічними препаратами (ліки, засоби побутової хімії, отрутохімікати та ін) При підозрі на отруєння на отруєння необхідно негайно викликати лікаря або відправити хворого в найближчий медичний заклад. До приходу лікаря перша допомога при будь-якому отруєнні полягає в найбільш швидкому видаленні отрути з організму або у знешкодженні його в організмі. Дуже часто ефективним засобом для виведення отрути є промивання шлунка. Слід, однак, пам'ятати, що заходи першої допомоги можна застосовувати лише при твердій впевненості в отруєнні тою чи іншою речовиною, так як деякі гострі захворювання можуть супроводжуватися подібними симптомами, і застосування таких заходів, як промивання шлунка, прийом проносних засобів, може призвести до небажаних , часом тяжких наслідків.

Висновки


title: "Роль вірусів в житті людини"

text:
Роль вірусів в житті людини

Віруси - є найдрібніші форми життями, які складаються з молекули нуклеїнової кислоти, носія генетичної інформації, оточеної захисною оболонкою з білків.

Основною рисою вірусів є те, що вони можуть розмножуватися тільки паразитуючи в клітинах зараженого організму. Віруси не мають власного апарату для синтезу органічних молекул, тому для самовідтворення вони використовують ресурси клітини хазяїна. У живій природі існує величезне число різноманітних вірусів, які паразитують в клітинах бактерій  людини.

Частіше за все розмноження вірусів в клітинах призводить до загибелі останніх, таким чином, паразитуючи у більше вищих живих організмах, віруси викликають різні захворювання, які можуть закінчитися загибеллю організму.  Віруси є важливим чинником еволюції світу живих організмів.
Це стало важливим завдяки тому, що віруси здатні змінювати генетичну інформацію ураженого організму. Потрапляючи в клітину, вірус вивільняє свою генетичну інформацію, яка включається в генетичний код хазяїна, тим самим змінюючи його. Також, віруси здатні переносити гени або групи генів між організмами, перехрещення яких в природі неможливе. Циркулюючи в природі віруси постійно зазнають різні зміни і мутації, в результаті яких з’являються нові види вірусів. Під тиском природного відбору закріпляються тільки найстійкіші форми вірусів.
Вірус перетворив людину на дерево
Вітряна віспа.
Віруси відіграють важливу роль в житті людини, оскільки можуть викликати захворювання різного ступеня тяжкості. За епідеміологічними характеристиками, вірусні захворювання ділять на антропонозні, тобто ті, на які хворіє тільки людина (наприклад поліомієліт) і зооантропонозні, - які передаються від тварин людині (наприклад сказ).
Основні шляхи передачі вірусної інфекції:
Харчовий шлях, при якому вірус потрапляє в організм людини із забрудненими продуктами харчування і водою (вірусний гепатит А, Е та ін.)
Парентеральний (чи через  кров), при якому вірус потрапляє безпосередньо в кров або внутрішнє середовище людини. Головним чином трансплацентарний від матері до дитини. Таким шляхом передаються крихкі віруси, що швидко руйнуються в довкіллі ( вірус гепатиту В, ВІЛ,вірус сказу та ін.)
Дихальний шлях, для якого властивий повітряно-крапельний механізм передачі, при якому вірус потрапляє в організм людини разом з вдихуваним повітрям, яке містить частки мокроти і слизу викинутих хворою людиною або твариною.

Це найбільш небезпечний шлях передачі, оскільки з повітрям вірус може переноситися на значні відстані і викликати цілі епідемії. Так передаються віруси грипу, парагрипу, свинки, вітряної віспи та ін. Передача вірусу від тварини людині приводить до виникнення важких захворювань, наприклад таких, як свиний грип.
Більшість вірусів мають певну спорідненість до того або іншого органу. Наприклад, віруси гепатиту розмножуються переважно в клітинах печінки. За типом органів-мішеней які вражаються в ході тієї або іншої хвороби розрізняємо наступні види вірусних захворювань : кишкові, респіраторні (дихальні), вражаючі центральну і периферичну нервову систему, внутрішні органи, шкіру і слизові оболонки, посудини, імунну систему і ін.
Противірусний імунітет
Проникнення і розмноження в організмі людини вірусів викликає відповідь з боку імунної системи. Противірусна імунна відповідь складається з двох складових: гуморальної і клітинної.
Противірусний імунітет людини
Клітинний імунітет здійснюється Т-лімфоцитами і макрофагами, які регулюють виділення антитіл і руйнують клітини заражені вірусом, тим самим перешкоджаючи його розмноженню. Після перенесеної вірусної інфекції, в крові людини залишаються клітини імунної системи, що "пам'ятають" вірус. При повторному проникненні в організм того ж вірусу ці клітини швидко розпізнають його і запускають потужну імунну відповідь - в цьому і полягає суть тривалого постінфекційного імунітету.

Для ВІЛ інфекції властиве глибоке пригнічення імунної системи організму. Це відбувається тому, що одній з метою вірусу є лімфоцити Т-помічники, руйнування яких призводить до повного пригнічення опірності організму.

Проте далеко не завжди імунна відповідь організму приносить тільки позитивний ефект. Так, при вірусному гепатиті В, надмірне руйнування клітин печінки відбувається якраз під впливом активованих Т-лімфоцитів, тоді як розмноження самого вірусу не руйнує клітин печінки.

Виконала:учениця 10 класу
сзш №78
м. Львів
Хомишин Оля


Паращитоподібні залози


title: Тварини рекордсмени

text:
Мой клас
3г
Садовой
Маргариты

Моя    Родына


title: "Основні закономірності функціонування генів у про – та еукаріотів"

text:
Основні закономірності функціонування генів у про – та еукаріотів
Підготувала :Федоренко Аліна
Прокаріоти

Геном клітин прокаріотів містить значну кількість ДНК і, відповідно, більше генів порівняно з вірусами.

Наприклад, у бактерії кишкової палички є понад 4100 генів, які кодують білкові молекули, та близько 120 генів, що кодують молекули РНК.

Серед структурних генів прокаріотів та еукаріотів є 3 основні групи.Гени першої кодують структуру молекули білків, другої – тРНК, третьої – рРНК.

Молекули іРНК синтезуються лише на одному з ланцюгів молокули ДНК. При цьому послідовність нуклеотидів молекули іРНК  комплементарна послідовності ланцюга ДНК, на якому вона синтезована, і збігається за послідовністю нуклеотидів з іншим ланцюгом, який називають кодуючим, або змістовним

У багатьох видів прокаріотів геном представлений єдиною молекулою ДНК, яка зосереджена у ядерній зоні клітини – нуклеоїді.

У цитоплазмі бактеріальних клітин є плазміди, або позахромосомні фактори спадковості. Це невеликі кільцеві молекули ДНК, до складу яких входять кілька генів.

Прокаріотичні клітини швидко реагують на зміни в навколишньому середовищі.

Процес, за якого спадкова інформація, закодована у вигляді послідовності нуклеотидів молекули ДНК, втілюється у функціональний продукт – молекулу білка або РНК певного типу, називається експресія генів.

Білкові молекули, які здатні впливати на експресію генів, спочатку зв*язуються з промотором - послідовністю нуклеотидів, розташованою перед кодуючою частиною гена.

Еукаріоти
В еукаріотів значна частина геному представлена послідовностями нуклеотидів, які не кодують структури молекул білків та РНК. Учені з’ясували, що 20-50 % генів еукаріотів мають одну, інші - кілька зазвичай не ідентичних копій. Понад 50 % усієї кількості ДНК припадає на повтори. Завдяки копіям, мутації окремих генів мало впливають на фенотип. Повторювані послідовності нуклеотидів зосереджені переважно на кінцях хромосом і в зоні прикріплення ниток веретена поділу (центромера).
Особливості регуляції експресії генів у еукаріотів
На відміну від прокаріотів, у клітинах еукаріотів молекули іРНК синтезуються на молекулах ДНК в ядрі і вже звідти транспортуються до цитоплазми. Таким чином, такі основні етапи експресії гена, як транскрипція та трансляція (синтез білкової молекули на матриці іРНК) в еукаріотів розділені у просторі та часі.

Гени багатоклітинних організмів поділяють на дві функціональні групи  одні з них активні в усіх клітинах, де забезпечують універсальні функції живого, а інші - активні лише у клітинах певних типів. Особливу групу становлять псевдогени — змінені внаслідок мутацій послідовності нуклеотидів  які нагадують певні гени, однак інформація з них не зчитується.

Ступінь прояву ознаки при реалізації генотипу в різних умовах називають експресивністю. Під експресивністю розуміють вираженість фенотипового вияву гена.
Експресивність — це зміна кількісного прояву ознаки в різних особин-носіїв відповідного алеля.
При домінантних спадкових захворюваннях експресивність може коливатися.В одній родині можуть виявлятися спадкові хвороби в різних формах — від легких, ледь помітних, до тяжких (наприклад різні форми гіпертонії, шизофренії, цукрового діабету тощо). Рецесивні спадкові захворювання в межах сім’ї виявляються однотипно  і мають незначні коливання експресивності.
Запам'ятайте: на активність генів еукаріотів і прокаріотів впливають певні регуляторні послідовності нуклеотидів, які функціонально пов’язані з ними.
Запам’ятайте: активність будь-якого структурного гена залежить від наявності в клітині чинників, які пригнічують процеси транскрипції або стимулюють їх.

ДНК
Гістони
Нуклеосоми
Нуклеосома – пригнічувач активності генів.
Для активації процесу транскрипції потрібна
ПЕРЕБУДОВА ХРОМАТИНОВИХ НИТОК.
На експресію генів також впливають зміни хімічного складу ДНК. (але послідовність нуклеотидів при цьому не змінюється!)
Зближення відповідних структурних генів полегшує їхню взаємодію
Фактори
транскрипції
(білки)
+
Регуляторні
Послідовності
нуклеотидів
=
Ланцюжки,
 що зближують віддалені
структурні гени та
їхні регуляторні ділянки
Активність генів залежить від взаємодіїї молекул НК між собою
РНК – інтерференція – процес пригнічення експресії гена за допомогою молекул мікро-РНК.

Відбувається під час :
Транскрипції
Трансляції
Руйнування ДНК
Молекули мікро-РНК   -
НЕ кодують структуру білків!
Мають незначну довжину!
(19 – 21 пара нуклеотидів)

Виникнення мікро-РНК
Активація
певних генів

Синтез молекул РНК
 з дволанцюговими
ділянками
Вирізання цих ділянок

Утворення
молекул
 мікро-ДНК
 з цих ділянок

Окрема молекула
 Мікро-Рнк
+
Білкові
молекули
=
Сполука, що забезпечує
Розплітання ланцюгів РНК
Ланцюг
Мікро РНК
+
Комплентарна
ділянка РНК
=
РІЗНІ НАСЛІДКИ
Наслідок І
Ущільнення хроматину
та пригнічення
активності гена
Наслідок ІІ
Після транскрипції
молекула іРНК може
 руйнуватись, що
унеможливлює синтез білка
Наслідок ІІІ
Можлива зупинка
 синтезу білка
Альтернативний
сплайсинг
На відміну від звичайного, під час альтернативного сплайсингу , за участі певних ферментів можуть вирізатися певні  екзони як і на початку, так і всередині гену. У результаті  цього з однієї ділянки можуть бути синтезовані різні варіанти молекул іРНК, які кодують різні білки.
Генетична
 інженерія
Генетична інженерія -
Експериментальна галузь молекулярної генетики.
Основні завдання генетичної інженерії :
Синтез поза організмом, виділення з клітин і перебудова окремих генів;
Копіювання і розмноження виділених або синтезованих генів;
Введення генів або їхніх груп до геномів інших організмів;
Поєднання різних геномів в одній клітині.
Дякую за увагу!


"Тканини тварин"


Прокаріоти. Особливості їх організації та життєдіяльності


title: "Перша допомога при тепловому і сонячному ударі"

text:
перша допомога при тепловому і сонячному ударі
    Підготувала
Учениця 7-Б класу
Маньківської гімназії
Хльобас Любов
Сонячний удар - це стан, що виникає через сильного перегріву голови прямими сонячними променями, під впливом яких мозкові кровоносні судини розширюються і відбувається приплив крові до голови.
Перші ознаки сонячного удару - почервоніння обличчя і сильні головні болі. Потім з'являється нудота, запаморочення, потемніння в очах і блювота.
Виникненню сонячного удару сприяє задушлива безвітряна погода, тривалий вплив сонячних променів на потилично-тім'яну частину голови. Під час походу необхідно в якості профілактики покривати голову легкої шапочкою, не здійснювати в жаркий час дня тривалих переходів, що не спати на сонці, обливати голову холодною водою.
Тепловий удар -це хворобливий стан, викликаний перегрівом тіла.
Тепловий удар настає, коли тепло, що утворюється в тілі (наприклад, під час руху по маршруту), не передається в зовнішнє середовище і в організмі порушується теплообмін. Тепловий удар трапляється не тільки в жарку погоду, але й при інтенсивному фізичному навантаженні, коли віддача тепла тіла людини в зовнішнє середовище утруднена через непроникною, щільного одягу.
Ознаки теплового удару: млявість, втома, головний біль, запаморочення, почервоніння обличчя, підвищення температури тіла, сонливість, погіршення слуху, нерідко блювота
•перенести потерпілого в прохолодне місце, у тінь;
укласти на спину, підняти голову і повернути її набік.
 Якщо у потерпілого відкрилася блювота, йому необхідно повернути голову набік, щоб блювотні маси не потрапили в дихальні шляхи;
 • розстебнути одяг або зняти її, послабити напругу пояса;
 • тіло обтерти рушником, змоченим холодною водою; у важких випадках облити холодною водою, прикласти до потиличної частини голови холодний компрес, обмахувати потерпілого.
Перша допомога
Якщо людина у свідомості, йому треба давати багато пити (холодний чай або злегка підсолену воду). Якщо потерпілий втратив свідомість, йому треба обережно дати понюхати нашатирний спирт, для чого змочену в ньому ватку кілька разів на 1 з слід піднести до носа потерпілого.


title: "Травма систем організму"

text:
Травми систем організму.Травми кісток і суглобів
Виконала: Оленченко Катерина, 11-Б
Травма - порушення цілісності структури і фізіологічних функцій тканин і органів під впливом зовнішніх факторів (механічних, хімічних, електричних, променевих, психічних та ін). супроводжується місцевою і загальною реакцією організму.
 В клінічній медицині існує спеціальний розділ - травматологія, що вивчає травми, їх причини, види, перебіг, методи профілактики та лікування.

Травма
Відкриті — пошкоджувальні покрови організму.
Закриті — шкіра та слизові оболонки залишаються цілими..
Забиті місця — представляють собою пошкодження м'яких тканин, що розвиваються при різкому стисканні тканин між твердими поверхнями.
Розтягнення — це обмежене ушкодження зв'язувального апарату суглоба, при якому під дією зовнішньої сили відбувається надмірне розтягення зв'язок суглобу, при цьому, зазвичай, частина волокон рветься.
Вивих
Розтягнення зв'язок
Перелом кістки
Види травм
Місцева реакція на травму залежить від характеру травмуючого фактора.
Симптоми травм: біль, набряк і підвищення температури в місці пошкодження.  Прояв загальної реакції організму на травму залежить від її тяжкості.  Чим важче травма, тим більше виражені загальні симптоми, до яких відносять підвищення температури тіла, порушення обмінних процесів, порушення діяльності з боку серцево-судинної і нервової системи .  Важкі травми часто супроводжуються ускладненнями, такими як травматичний шок , порушення функціонування травмованого органа, масивна крововтрата.  Ускладненням відкритої травми так само є місцевий або загальний інфекційний процес .

 В даний час травми займають третє місце серед причин смертності осіб працездатного віку.
Реакція на травму
Легкі (забиття, розтягнення)
Середньої тяжкості (вивихи, переломи пальців)
Важкі (струс мозку, перелом стегна).
Класифікація травм за ступенем важкості
Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма;
Перелом черепа;
Поранення, проникаючі в просвіт глотки, гортані, трахеї, стравоходу, а також ушкодження щитоподібної і вилочкової залоз;
Проникаючі поранення хребта;
Ушкодження хребців шийного відділу хребта, у тому числі і без
Порушення функції спинного мозку;
Закриті ушкодження спинного мозку;
Розрив внутрішнього органа грудної або черевної порожнини або порожнини таза;
До тяжких травм відносяться:

Травми кісток і суглобів
Суглоби мають складну будову. Кожний суглоб оточений суглобним мішком, в який вплітаються зв'язки, що його закріплюють. В разі нещасного випадку одна з кісток може розірвати суглобний мішок і вислизнути з нього, при цьому порушиться нормальне      взаєморозташування кісток.
    Це називається вивихом.
Вивих
Ознаки вивихів: порушення звичних обрисів суглоба, виступання кістки на новому місці - іноді цю кістку видно через шкіру. Вивих є досить складним видом пошкодження, оскільки при цьому порушується не лише суглобний мішок, а й зв'язки, судини, а іноді й нерви.
Часто вивих супроводжується відривом кусочка кісткової тканини, тобто переломом.

Ознаки вивиху
При вивиху або при підозрі на нього необхідно пошкоджену кінцівку зробити нерухомою, наклавши на неї шину або фіксуючу пов'язку, якомога швидше відправити дитину до хірурга. Для попередження набрякання суглоба та для зменшення болю на пошкоджений суглоб можна покласти мокру серветку або міхур з льодом.

Лікувальні заходи
Переломи - це порушення цілісності кісток. При пораненні, сильних ударах, падіннях кістки іноді ламаються. Найчастіше бувають переломи кісток кінцівок. Всі переломи можуть бути неповними, коли частини кісток роз'єднуються не по всій товщині (тріщини, надломи) та повними, при яких роз'єднання відламків кістки проходить по всій товщі кістки. Для перелому характерні деформація, крововилив у місці перелому, укорочення кінцівки, порушення її функції, біль при обмацуванні в місці перелому, ненормальна рухливість у місці перелому, крепітація (хруст) кісткових відламків.
Переломи
Повинна бути проведена транспортна іммобілізація (знерухомлення). Фіксація проводиться шинами. Фіксація створює максимальний спокій ділянки перелому, що попереджує подальшу травматизацію м'яких тканин гострими уламками кісток та вторинне зміщення уламків, а також зменшує біль та, відповідно, можливість поглиблення больового шоку.
У лікувальному закладі після обстеження постраждалого у першу чергу проводять репозицію (вправлення) уламків, а потім накладають відповідну гіпсову лонгету. Для лікування переломів застосовують різні лікувальні методи: шинні та гіпсові пов'язки, скелетне витягування, оперативне лікування за допомогою різних швів, цвяхів, гвинтів, пластинок.
При відкритому переломі проводять первинну хірургічну обробку та лікування рани. Вводять протиправцеву сировотку.
Перша допомога
Дякую за увагу!!!