title: "Шкідливий вплив тютюнопаління"

text:
Шкідливий вплив тютюнопаління
Тютюнопаління
Тютюнопаління - одне з найбільш поширених видів побутової токсикоманії, найпоширеніша у всьому світі шкідлива звичка. Залежність від тютюну внесено в Міжнародну класифікацію хвороб. Нікотин є своєрідним стимулятором нервової системи, що має патологічний вплив на організм особливо у розвитку ракових хвороб.
«Тютюн заважає розумовому розвитку та одурює народ»
                Оноре де  Бальзак
Питання для    дослідження
1. Історія знайомства людини з тютюном2. Склад тютюнового диму3. Вплив тютюну на організм людини4. Фотокартки, які  свідчать про згубний      вплив паління на організм людини та     дитини5.Виступ лікарів: «онколога»  та     «пульманолога» 6. Якщо вам пропонують цигарку, згадайте     про це…
    Дитя цигарку витягає,Бо хочеться дорослим стать.Та сильним, гарним він не стане!                         Бо зріст уповільнюватись став.
    Усе, що в світі є погане,Хлопчина в організм запхав.Та ще й в залежність від цигаркиПотрапив хлопець, як в капкан.
    Не допоможуть слово й лайки,Тепер над ним лиш дим цигарки.

Тютюн махорочний
 Тютю́н (Nicotiana) — рід однорічних і багаторічних рослин родини пасльонових (Solanaceae), що містить понад 70 видів.
	12 жовтня 1492 року Колумб відкрив не тільки Америку, а й тютюн. Туземці скручували листя рослини і підпалювали, вдихаючи дим. Тютюн використовували, як декоративну рослину, пізніше склалось уявлення про його надзвичайні лікувальні властивості.
		Королева  Катерина  Медичі страждала від головного болю.  Французький посол у Португалії  Жан Ніко  підніс їй у подарунок  листя і насіння тютюну.  Коли королева нюхала його, вона почувала себе краще.  Посол здобув собі славу.  З його ім’ям  пов’язана ботанічна назва тютюну (Nісоtіаna ).
		Але в Англії,  Туреччині  бачили, що тютюн – це  шкідлива речовина, яка  містить  отруту , приводить до наркоманії   і до багатьох хвороб . Його заборонили  вживати , за  неслухняність людей  били батогами,  рвали ніздрі, але цій  звичці не позбавились.
		Петро І привіз тютюн до Росії  з Голландії. Це стало вигідним промислом і шкідливим пороком людей.

 Історія знайомства людини з тютюном
	Тютюнопаління
(або просто паління) — вдихання диму тліючого висушеного листя тютюну. Найбільш важливим компонентом тютюнового диму є нікотин. Регулярне вживання нікотину викликає залежність.
	Паління тютюну завдає тривалої шкоди здоров'ю курців, та людям, які  не палять.

Здійснюється паління  вдиханням різних тліючих рослинних продуктів. Тютюновий дим містить канцерогенні речовини. Він містить нікотин, чадний газ, аміак, синильну кислоту, ціанистий водень, ацетон і значну кількість речовин, які спричиняють утворення злоякісних пухлин.
 Доза нікотину 60мг-сметрельна, в одній сигареті в середньому 0,5 мг.
До отруйних  речовин в тютюні, перш за все, відносять:
Нікотин — міститься в листі тютюну. Потрапляючи в організм людини з тютюновим димом, нікотин діє як потужний швидкодіючий наркотик, викликаючи сильну залежність від куріння;
Чадний газ — оксид вуглецю. Викликає головний біль, в окремих випадках смерть;
Ацетон (їм зазвичай змивають лак для нігтів);
Амоній (його застосовують для чищення одягу в хімчистці);
Кадмій (найчастіше використовують в батареях, може з'явитися причиною пошкодження печінки, нирок і клітин мозку).

До речовин , які можуть спровокувати рак, належать:
Смола — темна клейка речовина, яка осідає в легенях;
Бензин (звичайно це паливо, яким заправляють автомобілі);
Формальдегід (використовують для бальзамування тіл небіжчиків).

За даними ВООЗ в світі понад 1,1 млрд. людей, що мають цю шкідливу звичку. Розвинені країни 76% тютюну експортують. При цьому вирощують дуже дешевий та неякісний тютюн. Сигарети із цього тютюну завозять в Україну та інші слаборозвинуті країни.
Сигарета – це справжня  хімічна фабрика, де відбувається суха перегонка тютюну за температури 700 – 800 ° С. Внаслідок   цього утворюється понад 4000  хімічних сполук,         серед них кілька сотень отрут, а понад 30 сполук спричиняють рак. А чого варті радіоактивні речовини диму? Випалюєш пачку за день – одержуєш 500 ( !) рентген  опромінення за рік.  Найзгубніше діють на організм: нікотин, бензпірен, синильна кислота, тютюновий дьоготь. В момент затягування температура на кінчику сигарети  досягає 600 – 800 ° С.
Нікотин - це сильна  отрута.  Смертельна  доза для людини                  1 мл  на 1 кг маси тіла людини,   для підлітка    50-70 мЛ.  Смерть може настати,  якщо підліток випалить півпачки  сигарети. Дослідженням  встановлено, що  під час  паління  20% шкідливих  речовин, які є  в  тютюновому  диму,  згорає, 25% -    затримується у легенях,  5% - залишається у підпалку і 5% - забруднює  навколишнє  середовище.
Тютюн – найголовніший і найглобальніший вбивця. Тобто кожних 8 секунд на земній кулі помирає людина з цієї причини. Якщо відношення до тютюнопаління не зміниться, то за прогнозами експертів у 2030 році з цієї причини буде помирати понад 10млн чоловік!!!
Вплив тютюну на організм людини
При вдиханні нікотин потрапляє в легені, де він швидко проникає у кров та досягає мозку і серця людини
Миттєві  негативні наслідки: прискорення серцевих скорочень, підвищення кров'яного тиску, подразнення тканин гортані, очей, потрапляння чадного газу в кров.
Тривалі негативні наслідки: рак легенів, шлунка, підшлункової залози, жовчного міхура, захворювання серця,  виразка шлунку,  хронічний бронхіт, погіршується зір, знижується гострота слуху.
Наслідки Тютюнопаління
Погіршуються смакові відчуття;
з’являється неприємний запах;
Зуби жовтіють;
Виникають хвороби зубів, язика і ясен.

Так виглядають  легені здорової людині
А так хворої
Візьми також до уваги, що нікотин...

Впливає на колір шкіри та раннє утворення зморшок;

Зменшує еластичність голосових зв’язок, що позначається на тембрі голосу;

Негативно впливає на волосся, призводячи до того, що воно робиться тонким та починає сіктися.

Викликає ламкість нігтів;

Осідає на зубній емалі. І жодна найкраща    паста не врятує від бридкого коричневого нальоту;

Постійно виділяється через шкіру та слизову оболонку рота, спричиняючи стійкий неприємний запах від курця.
 	Вживання тютюну відбувається через органи дихання. Тому перш за все страждає легенева система: повітряні шляхи і легенева тканина. Легені у 80% курців чорного кольору.
Якщо починати курити у віці 12-13 років, то у 67% у тридцятирічному віці можна мати таке захворювання як емфізема легенів. Тютюнопаління є причиною 90% усіх випадків захворювань на рак легенів.
Найбільше страждає від тютюнопаління репродуктивна функція людини. Згідно досліджень англійських вчених 120 тисяч англійців у віці від 30 до 40 років стали імпотентами саме через тютюновий дим. У сім'ях де вживали тютюн під час вагітності - природжені каліцтва у дітей трапляються вдвічі частіше, народжуються неповноцінні та мертвонароджені діти або були викидні. Особливо до 70% природжених вад та дефектів лиця.
Матері, які палили під час вагітності, мають дітей з відхиленою від норми поведінкою. Ці діти гірше вчаться в школі і частіше розпочинають вживання наркотичних препаратів. Куріння під час вагітності збільшує ризик викиднів, знижує масу тіла новонароджених, збільшує частоту внутрішньоутробних випадків смерті плоду, є причиною гальмування фізичного і розумового розвитку новонародженої дитини.
	Деякі інгредієнти тютюнового диму розчиняються в слині і з нею потрапляють у шлунок, цим самим викликаючи виразку шлунка (у 10 разів частіше) ніж у тих осіб, що не вживають тютюну.
	Особливо негативно систематичне отруєння впливає на серцево-судинну систему. У всіх хто палить частота скорочень частіша у 2-2,5 рази, таким чином скорочується час відпочинку для серця і воно скоріш зношується. У12-13 разів частіше трапляються захворювання серця: серцева недостатність, інфаркт міокарду, стенокардія, звуження судин. До 40% усіх смертних випадків від ішемічної хвороби серця, інфаркту та інсульту пов'язані з палінням сигарет.

Пасивне або примусове куріння – (вдихання забрудненого тютюновим димом повітря)
Перебування протягом 8 годин у закритому приміщенні, де курять, призводить до впливу тютюнового диму, відповідного куріння більше 5 сигарет.
Вторинний дим викликає передчасні смерті і хвороби серед дітей і дорослих, які не курять.
Діти, що наражаються на вторинний дим, мають підвищений ризик синдрому раптової смерті немовляти, гострих респіраторних інфекцій, проблем зі слухом, ускладнень при астмі.

	Негативно впливає пасивне тютюнопаління на здоров’я оточуючих. В приміщенні з курцем протягом лише 1 години людина, яка не палить, кожного разу спалює по половині сигарети. Тютюновий дим у таких випадках спричиняє головний біль, нездужання, зниження працездатності, швидку втому, загострення верхніх дихальних шляхів. Особливо небезпечне пасивне паління для дітей.
Тютюнопаління значно впливає на якість життя
Діти, які починають курити з 8-10 річного віку, не доживуть до межі середньої тривалості життя в середньому на 6-8 років;
35-річна жінка, що палить, проживе на 5 років менше за ту, яка не має такої звички;
35-річний курець проживе на 7 років менше, ніж чоловік, який не палить.
Німецький професор Танненберг підрахував, що у наш час смертельний випадок на мільйон чоловік виникає у результаті: авіакатастрофи – один раз на 50 років, від вживання алкоголю - раз на 4-5 днів, від автокатастрофи – раз на 2-3 дні, від паління - кожні 2-3 години.
Якщо вам пропонують цигарку, згадайте   про це…
систематичне паління віднімає у людини від 6 до 15 років життя;
людина, що палить більше 10 років, хворіє в чотири рази частіше, ніж   та  що   не   палить;
якщо ви палите, але сподіваєтеся, що зможете виростити свою дитину такою, що не палить – ви  помиляєтеся;
згідно результатів статистичних досліджень, у батьків, що палять, в 70 % випадків дитина також палитиме, тоді як у батьків, що не палять, цей показник складає лише 10%;

люди, які викурюють пачку цигарок на день, у 20 разів частіше хворіють на рак легень порівняно з тими, хто не палить;
куріння збільшує смертність на 86% у віковій групі від 35 до 44 років і на 52% у віковій групі  від 45 до 54 років;
причиною 19% усіх пожеж із людськими жертвами є цигарка ;
80% хворих на рак легень – курці.

Скажи палінню: ” Прощавай! В моєму житті немає місця для тебе , я хочу жити здоровим , повноцінним життям!!!”
   ЯКЩО ВИ   ПАЛИТЕ- ПОДУМАЙТЕ , ЩО З ВАМИ БУДЕ ЧЕРЕЗ 20 РОКІВ!
Поміркуйте  над своїми вчинками та діями…
Висновок
Шкідлива звичка – це властивість поведінки людини та залежність організму, внаслідок чого людина не контролює свою поведінку, а скоріш вона контролює її. Варто лише сформуватися шкідливі звичці і вона керує людиною. Відповідно на це йде частина її грошей, її часу, її енергії, на збиток чомусь більш корисному. Людина втрачаєте самоповагу, душевні сили, руйнується фізичне та душевне здоров’я. Деяких це врешті-решт убиває. Тому варто не піддаватися під вплив шкідливих звичок, або знайти в собі сили і побороти їх заради свого здоров’я.


Сприйняття кольору, світла


title: Шкідливі звички

text:
Шкідливі звички
Зміст
1.Шкідливі звички
2.Наркоманія
3.Наркоманія в Україні
4.Алкоголізм
5.Алкоголізм на Україні
6.Токсикоманія
7.Токсикоманія на Україні
8.Тютюнопалíння
9.Тютюнопаління на Україні
10.Бережіть своє життя
11.Мудрі вислови про життя
Шкідливі звички — ряд звичок, що є шкідливими для організму людини. Вони перешкоджають людині розвиватися як розумово, так і фізично.
Серед цих звичок виділяють декілька найбільш шкідливих:
наркоманія,
алкоголізм,
токсикоманія,
тютюнопаління.
 Кожна з цих звичок викликають залежність людини від тої чи іншої речовини, яку вона вживає.
Наркоманія — група хвороб, що виникає внаслідок систематичного, у наростаючій кількості вживання речовин, які включені до затвердженого на офіційному рівні списку наркотиків. Проявами наркоманії є психічна і фізична залежність від цих речовин, а також розвиток абстиненції внаслідок припинення їх прийому.
Наркоманія
Наркоманія в Україні
За даними незалежних експертів кількість наркозалежних в Україні - 1,5-2 мільйона осіб, що в десятки разів перевищує різні офіційні цифри. У 2010 р. МВС констатувало, що кожен із семи тяжких злочинів вчинено у сфері обігу наркотиків.
Того ж року Міністерство охорони здоров`я подало, що «від 8% до 26% школярів у віці 13-16 років пробували наркотики хоча б один раз». Нині наркозалежність помолодшала до 10-11-ти років. Останніми роками Україна послідовно прямує до національної катастрофи: кількість наркозалежних зростає в геометричній прогресії.
Алкоголізм
Алкоголі́зм — захворювання, що викликається систематичним вживанням алкогольних напоїв, що характеризується патологічним потягом до них, призводить до психічних і фізичних розладів та порушує соціальні стосунки особи, яка страждає цим захворюванням.
Найважчою стадією є синдром фізичної залежності від алкоголю, при якому раптове припинення його вживання може викликати такі абстинентні симптоми, як тремор, страх, галюцинації або марення, біла гарячка.
Від алкоголізму в Україні щороку помирає близько 40 тисяч людей. У 25% випадків це алкогольне отруєння (передозування та алкогольні напої підпільного виготовлення). Ще чверть - це серцеві напади від непомірного споживання. А інша половина - інші захворювання, нещасні випадки, пов'язані з вживанням алкоголю. Крім того фіксується 25-30% випадків патології новонароджених, причиною яких є вживання алкоголю батьками.
Алкоголізм на Україні

Токсикома́нія — хвороба, яка характеризується психічною, а іноді й фізичною залежністю від психоактивної токсичної речовини не віднесеної до списку наркотиків.
Токсикоманія
Токсикоманія - вдихання побутової хімії . Діти і підлітки у віці від семи  до сімнадцяти років, чиї  звички виникли зовсім мимоволі, іноді не без допомоги батьків. Токсикоманія - неприємне видовище, бачити токсикоманів... ймовірно це і є дно.
Численні дослідження показують, що головна причина першої дози — бажання випробувати невідомі відчуття (так починають близько 70відсотків), друг-бути включеним у визначену групу, третя — незадоволеність життям і бажання забутися.
Толуол і розчинники нітрофарб. Дихають 1-2 хв, налив толуол у целофановий пакет. - Ейфорія з руховим порушенням починається через 10-15 хв. Відчувають запаморочення, хода робиться хибкою. Потім біля години продовжується делірій із щирими зоровими і слуховими галюцинаціями. Іноді можуть бути візуалізація представлень.
Токсикоманія на Україні
Рідкий (літаковий) клей на основі чотирьох хлористого вуглецю. Для інгаляції використовують целофанові мішки. В минулі роки, налив у них клей, підлітки натягали ці мішки на обличчя як протигазну маску. У стані глибокого сп'яніння, не будучи здатними цей мішок із себе стягти, досягали смертельно небезпечного чи сп'яніння гинули від удушення.

Тютюнопалíння (або просто паління) — набута шкідлива звичка вдихання диму тліючого висушеного листя тютюну. Найважливішим компонентом тютюнового диму є нікотин. Регулярне вживання нікотину викликає тютюнову залежність.Тривале і часте паління тютюну завдає значної шкоди здоров'ю курців, та оточуючих їх людей, що не палять i тварин.
Від хвороб, розвиток яких є наслідком тютюнопаління, щорічно помирає 5,4 млн осіб. Тобто 1 з 10 смертей у світі спричинена саме вживанням тютюнових виробів.
Тютюнопалíння

Тютюнопаління на Україні
   В Україні щоденно курить 45 % дорослих чоловіків і 9 % дорослих жінок; серед молоді курить 45 % юнаків і 35 % дівчат;
   68 % курців заявили, що зацікавлені у відмові від куріння, а серед тих, хто будь-коли курив щодня, 26 % вже є колишніми курцями;
   Понад 90 % населення України підтримує заборону куріння на всіх робочих місцях;
   Підтримка повної заборони реклами тютюну серед населення — 70 %;
   31 % вважає, що куріння кальяну призводить до серйозних захворювань;
   Всього в країні нараховується близько 9 мільйонів активних курців, що складають третину всього працездатного населення країни;

   Україна посідає 17 місце в списку країн-лідерів за кількістю курців;
    Щорічно до числа курців долучаються не менш 100 000 українців;
    Кожен четвертий підліток в Україні викурює першу сигарету у віці 10 років;
    Україна є другою країною у світі (після Чилі), де у віці 13-15 років курять більш 30 % юнаків і дівчат;
   Україна займає ІІ місце за кількістю викурених цигарок на одного громадянина. На кожного українця припадає понад 2500 сигарет — майже 7 щоденно;
    Розрахунки Всесвітнього банку свідчать про те, що економічні збитки України від тютюну складають близько 2 мільярдів доларів щорічно;
    За офіційною статистикою в Україні щороку від хвороб пов'язаних з курінням помирає 120 тисяч чоловік.
Життя – це величезна книга,
Давно забута і давно закрита,
Бо всі забули про реальність.
Життя тепер лиш віртуальність.
Забули всі про толерантність,
Про те, що є добро у світі.
Що не керує нами хтось
І у власних помилках не звинувачуємо когось,
За власні дії, відповідаємо ми самі,
Ніхто вже посмішок не любить

Бережіть своє життя
І серце кам'яне, ніхто вже не розбудить,
Бо зникли, звичайні почуття
І йдемо то в тінь, то в небуття,
Забуваючи, про справжнє життя.
Яке приносить сміх і безліч радісних потіх,
Яке дарує щастя й мрії, Зберігає радісні події.
Бережіть своє життя,
Воно одне, життів у нас не так багато.
Не старайтесь в грязь його втоптати,
Або на нього так плювати Його потрібно берегти,
 Від цього станеш лиш щасливіший ТИ!
Кожному з нас дане життя і своя дорога, і цей шлях потрібно пройти з радістю і вірою у серці. Життя подароване Богом і є велика радість, а віра робить кожен крок цього шляху легким. Біблія навчає, що «з того моменту, коли людина повірить у Христа, вона отримає вічну гарантію спасіння і підтримку…» (Біблія, Івана 3:16).
Мудрі вислови про життя
     Все життя - це експеримент. Чим більше експериментів ти робиш - тим краще(Ральф Велдоу Емерсон)    Той, хто сміє змарнувати одну годину часу, не зрозумів цінності життя. (Чарльз Дарвін)    Не живи вчора, не мрій про завтра, сконцентруй свій розум на даному моменті.(Буда)    Кожен помирає . Але не кожен насправді живе. (Вільям Воліс)    Все в житті є щастям. (Дональд Трамп)    Я люблю життя, бо ще стільки багато невідомого. (Ентоні Хопкінс)    Люди, які живуть глибоко, не мають страху смерті. (Анаіс Нін)    Ми не можемо спланувати життя. Все, що ми можемо, так це бути відкритими до нього. (Лаурін Хіл)    Твоє життя формується твоїми думками. (Маркус Авреліуc)
Людино!Ти прийшла в цей світ, тож збережи себе для історії і не стань «подією»!


Відомості про клас плазуни


Відділ Покритонасінні (Квіткові)


title: "Тести на визначення домінуючої півкулі"

text:
Тести на визначення домінуючої півкулі
План роботи
Визначення домінуючої руки
Визначення домінуючого вуха
Визначення домінуючого ока
Правила:
Якщо домінуючі ПРАВІ рука, вухо, око - ставимо букву “П”
Якщо домінуючі ЛІВІ – букву  “Л”
Якщо праві і ліві працюють однаково – букву “А”
Тест 1 : Домінуюча рука
Переплетіння пальців рук.
Малювання ліній
Тест 2 : Домінуюче вухо
1. Послухайте , як цокає годинник.
2. Зверніть увагу, до якого вуха ви найчастіше тримайте трубку, коли розмовляєте по телефону.
Тест 3 : Домінуюче око
Моргніть оком
Піднесіть “підзорну” трубу до ока
Виділяють 5 типів :
Чистий правша
Праворукий
Амбідекстр
Ліворукий
Чистий лівша
Якщо вийшли комбінації :
ППП

Ви – чистий правша
Якщо вийшли комбінації :
ПАЛ
ПАП
ПЛА
ПАА
ППЛ
ПЛП
ПЛЛ

Ви - праворукий
Якщо вийшли комбінації :
ААА
АПЛ
АПП
АЛП
АПА
ААЛ
ААП
АЛА

Ви - амбідекстр
Якщо вийшли комбінації :
АЛЛ
ЛПП
ЛПЛ
ЛАП
ЛЛП

Ви - ліворукий
Якщо вийшли комбінації :
ЛАЛ
ЛАА
ЛЛЛ
ЛЛА

Ви – чистий лівша
               Дякую за увагу !


"Тип Хордові. Плазуни"


Тип Хордові


title: "Шкідливий вплив вживання наркотичних речовин на організм людини"

text:
Шкідливий вплив вживання наркотичних речовин на організм людини
Наркоманія (гр. - пристрасть, безумство) - вживання речовин - наркотиків до яких людина звикає, самостійно відмовитися від їх вживання не може і які викликають руйнування нервової системи, всіх органів.
Це загальний термін, що включає декілька форм залежності від певних речовин.
1.
Толерантність (переносимість) наркотичної речовини, потреба в якій збільшується в міру того, як організм звикає до неї. Будь-який наркотик - це активна хімічна речовина, яка вступає в хімічні реакції з компонентами клітини, перед усім з нервовими і руйнує їх. Із збільшенням толерантності зростає кількість наркотику, яка потрібна для досягнення попереднього ефекту. Отже, чим більша доза, тим швидше і в більшій кількості руйнується організм.
2.
Залежність - це стан, при якому організм звик функціонувати тільки при наявності наркотику в ньому. Коли прийом наркотику припиняється, наркоман відчуває крайній дискомфорт, який називають синдромом «ломки». В такому стані людина спроможна на все - пограбування, вбивство та інше.
3.
Психічна залежність - це потреба, бажання продовжити приймати наркотик, незалежно від того, є фізична залежність чи немає. Всі наркотичні речовини - від тютюну і алкоголю до важких наркотиків викликають фізіологічну залежність. Людина після довгого вживання або при специфічних обставинах може звикнути до певного наркотику.
Відповідно до Міжнародної класифікації наркотиків і психотропних речовин розрізняють такі їх групи: - Препарати опію; - Снодійні та седативні засоби; - Кокаїн; - Препарати індійської коноплі; - Психостимулятори; - Галюциногени.
Опіум
О́піум (о́пій) — сильнодіючий наркотик, що отримується з висушеного на сонці молочного соку, який добувається з недостиглих коробочок опійного маку. Містить близько 20 алкалоїдів . В традиційній медицині завдяки високому вмісту морфінових алкалоїдів використовувався як сильний знеболювальний засіб. Однак він швидко виклика́в наркотичну залежність і тепер застосовується лише як сировина для виробництва безпечніших знеболювальних препаратів (зокрема кодеїну).
Морфін — один з головних алкалоїдів опію, з якого виробляють  синтетичний наркотик-героїн.
Структурна формула героїну
Опіумні плантації
Вживання героїну
Снодійно-седативні засоби
Лікарські засоби, що діють заспокійливо на центральну нервову систему, істотно не впливаючи на звичайні функції.
До седативних речовин відносяться алкоголь, барбітурати, малі транквілізатори, препарати валер'яни, собачої кропиви, пассіфлори.
До цієї групи входять і нейролептики. Нейролептики — позбавляють страху, тривоги, напруги, галюцинацій, марення, а також посилюють дію наркотичних, снодійних і знеболюючих препаратів.
Не всі снодійні препарати є наркотиками в прямому значенні цього слова, але всі снодійні ліки можуть викликати залежність (деякі з них дуже швидко). Найнебезпечнішими серед сучасних снодійних є похідні барбітурової кислоти. Інші снодійні, із групи транквілізаторів, при тривалому вживанні або перевищенні рекомендованих доз можуть викликати психічну і фізичну залежність.
Завдяки своїй психотропній дії снодійно-седативні препарати надбали популярності серед наркоманів.
Кокаїн
Кокаїн — білий кристалічний порошок, з вигляду подібний на харчову соду.
Потрапивши на язик, викликає відчуття оніміння. Кокаїн переважно вдихають («нюхають»), деколи вводять внутрішньовенно, попередньо розвівши водою. Деякі похідні кокаїну нагрівають на фользі і вдихають дим, який утворився. Наркотик отримав свою назву так як виробляється із рослини  кока.
Головні ефекти від прийому кокаїну:
- відчуття ейфорії,
- покращення настрою,
- підвищення працездатності,
- самовпевненість.
Тривале вживання кокаїну викликає паранойю, глухоту, марення, порушення травлення. Можуть виявитися проблеми зі слизовою носа або затвердіння вен (залежить від способу прийому); порушення сну. Негативно впливає на потенцію.
Конопля
Марихуана (конопля) - це висушені квіти, насіння та листя рослини індійської коноплі. Основною наркотичною речовиною, що міститься у марихуані є тетрагідроканабінол
Марихуану зазвичай палять, скручуючи в сигарети (косяк), але її також курять як тютюн у курильних люльках.
Марихуана дає такі відчуття як: прискорене серцебиття, погіршення координації рухів і почуття рівноваги, а також «мрійливий» стан розуму - кульмінація настає протягом перших 30 хвилин після прийому наркотику.  Марихуана призводить до серйозних наслідків розумової діяльності людини. Курець марихуани має слабшу пам'ять та гірші розумові здібності порівняно з тими, хто марихуану не вживає. У тварин, яким, згідно з дослідженнями, давали марихуану, спостерігалися структурні пошкодження мозку.

Психостимулятори
Психостимулятори – група різноманітних речовин з однією об’єднуючою ознакою: в результаті їх вживання прискорюється темп мислення (при цьому міркування стає поверхневим, легким, менш обдуманим). Частина препаратів цієї групи має також властивість спотворювати сприйняття оточуючого, тому подібна до галюциногенів. Існують психостимулятори рослинного походження (кока, ефедра, кола), проте у нас вони зустрічаються в основному у вигляді хімічних субстанцій (порошків) або таблеток.
Амфетамін  — психоактивна речовина, стимулятор центральної нервової системи, є аналогом гормонів адреналіну та норадреналіну.
Амфетамін частіше закінчує дію раптово. Підйом через 6-8 годин різко змінюється знемогою. Після закінчення дії препарату завжди слідують депресія і стомлення: похмуро-пригнічений настрій, дратівливість, озлоблення, почуття нестерпної втоми і знемоги, тривога, «внутрішній неспокій», через який, незважаючи на втому, неможливо заснути без снодійного. Тривалість післядії від декількох годин до діб. По суті справи, післядія відповідає картині абстиненції при амфетамінової наркоманії, і останню відрізняють від нього лише за те, що абстиненція триває більше доби. Тривале застосування може призвести як до психічного виснаження, що часто проявляється у вигляді психозів, так і до фізичного, у вигляді слабкості та сильного схуднення. Крім того, можливе порушення роботи нирок, печінки, зниження імунної відповіді, погіршення зору.
Галюценогени
Галюциногени — речовини хімічного, або природного походження, вживання яких викликає у людини зорові або слухові галюцинації. Часто такі стани супроводжуються змінами настрою — від депресії до невиправданої агресивності. Викликають більше психологічну залежність ніж фізичну, оскільки людині починає не вистачати яскравих почуттів у буденному житті. Точніший термін — «препарати, що змінюють свідомість», так як часто вони не викликають галюцинацій, а спотворюють самопочуття наркомана. І він відчуває зміненим не тільки оточуючий світ, а й себе. В групу галюциногенів також входять дуже різні за хімічним складом продукти, деякі з них — натурального виробництва.
Хімічні галюциногени:
ЛСД;
РСР.
Природні галюциногени:
Галюциногенні гриби;
Кактуси пейотль або пейот;
Лісова ліана;
Західноафриканська рослина.
Життя без наркотиків!


title: У світі птахів

text:
Зоовікторина «У світі птахів»
Вчитель біології
Світова Т.О.
Африканський страус
Який птах найбільший
Колібрі
Який птах найменший
Кондор
Який хижий птах найбільший
Дрохва
Який птах України найбільший
Альбатрос мандрівний
У яких птахів найбільший розмах крил
Африканський страус
У якого птаха по 2 пальці на ногах
Лірохвіст
У якого птаха хвіст схожий на музичний інструмент
Чечітка
Який рід птахів має назву танцю
Нестор
або кеа
Назва якого птаха співзвучна з чоловічим ім'ям
Стрижі
Які птахи літають найшвидше
Полярний крячок
Який птах здійснює найдальші міграції
Колібрі
Які птахи можуть літати хвостом уперед
Пінгвіни
Які птахи «літають» тільки під водою
Повзик
Який птах України може пересуватися по стовбуру у будь – якому напрямку
Південноамериканська гарпія
Які птахи полюють на мавп
Біла, або полярна сова
Які сови полюють удень
Бекас
Який птах «співає» хвостом
Одуд
Який птах є «Птахом 2012 року»


title: Туберкульоз

text:
ТУБЕРКУЛЬОЗ
Що таке туберкульоз?
Це інфекційне захворювання. Його викликає мікобактерія туберкульозу (МБТ), що називається також паличкою Коха.
Чи знаєте ви, що:
На туберкульоз може захворіти кожен!
Туберкульоз можна вилікувати!
Неприпустимо самостійно ставити діагноз туберкульозу та займатися самолікуванням!
При виникненні хоча б одного з симптомів туберкульозу негайно зверніться до лікаря!
ТУБЕРКУЛЬОЗ     НЕБЕЗПЕЧНИЙ!
На відміну від інших інфекцій,він має хронічну течію, що збільшує кількість хворих у декілька разів. Захворювання, як правило,настає не відразу: від зараження до проявлення може пройти від декількох місяців до декількох років.
Туберкульоз називають    «Білою чумою ХХ ст.»
ЯКІ Ж ОРГАНИ ВРАЖАЄ ХВОРОБА?
Серце
Легені
Печінка
Шлунок
Нирки
Статеві органи
Кишечник
Органи виділення
Мозок
Люди почали хворіти на туберкульоз за три тисячі років раніше,ніж вважалось колись – археологи виявили сліди цієї хвороби на кістках людей епохи неоліту,що жили 10 тис. років назад на території сучасного Ізраїлю.
ІСТОРИЧНА ДОВІДКА
ТУБЕРКУЛЬОЗ – одна з найдавніших інфекційних хвороб в світі.
РОБЕРТ КОХ
Роберт Кох – вчений, який вперше довів, що туберкульоз інфекційне а не спадкове захворювання.
Німецький мікробіолог, у 1905 році був нагороджений Нобелівською премією з фізіології та медицини, за відкриття та виділення збудника туберкульозу.

За специфічну форму та на честь винахідника його назвали «паличкою Коха».
Які властивості має збудник туберкульозу?
На  відміну від інших мікробактерій, бактерія туберкульозу досить стійка: відмінно себе почуває, як у грунті так і у воді, стійка до дій спирту, кислот та лугів. Гине під дією сонячного проміння, високих температур та хлористих  сполук.
ЯК ПРОХОДИТЬ ЗАРАЖЕННЯ?
Хворий з відритою формою хвороби – є потенційно небезпечним, бо в краплині мокротиння знаходиться до 2-3 млн. бактерій.
Іноді зараження настає під час вживання харчових продуктів.
Зараження можливе через предмети побуту, поцілунках, палінні чужих цигарок, також відомий шлях зараження плода у хворих вагітних жінок.
ШЛЯХИ ЗАРАЖЕННЯ
1. Повітряно-крапельний (при чханні та кашлю, при поглинанню пилу, в приміщеннях де знаходиться хворий).
2. Контактний ( через предмети побуту).
3. Харчовий ( при вживанні в їжу заражених продуктів).
А У КОГО Ж НАЙБІЛЬШИЙ РИЗИК ЗАХВОРІТИ НА ТУБЕРКУЛЬОЗ?
НАРКОТИКИ
КУРІННЯ
АЛКОГОЛЬ
БРУДНЕ ДОВКІЛЛЯ
ТУБЕРКУЛЬОЗ В УКРАЇНІ
1990   -  на 100 тисяч населення України 32 нові випадки туберкульозу.
1999– на 100 тисяч населення України 54,3 нові випадки туберкульозу.
2000 – 67582 хворих на туберкульоз.
Щороку від туберкульозу помирає 10 000 хворих.
ДІАГНОСТИКА
Виявити захворювання можна за допомогою методів:
Проведення проби Манту.
ФЛГ обстеження.
Обстеження мокротиння на наявність бактерій.

Реакція на пробу Манту вважається позитивною при формуванні папули діаметром 5 мм та більше.
Флюорографічне обстеження органів дихання дозволяє виявити ранні стадії туберкульозу легень або ж його відсутність.
Позитивна реакція
Реакція наявності палички Коха
ПАМЯТАЙТЕ!

Туберкульоз зараз є серйозною небезпекою для населення.
Щорічно кількість людей, що захворіли на туберкульоз зростає.
Поміркуйте про збереження свого здоров'я та оточуючих вас людей.
ПРОФІЛАКТИКА
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!
Підготувала учениця 10 класу
Дрозд Аліна.


title: Смерть.Види смерті

text:
Haga clic para cambiar el estilo de título
Haga clic para modificar el estilo de texto del patrón
Segundo nivel
Tercer nivel
Cuarto nivel
Quinto nivel


Розмноження спорами


title: Тести на визначення домінуючої півкулі

text:
Тести на визначення домінуючої півкулі
Підготувала Давидюк Іванна)
План роботи
Визначення домінуючої руки
Визначення домінуючого вуха
Визначення домінуючого ока
Правила:
Якщо домінуючі ПРАВІ рука, вухо, око - ставимо букву “П”
Якщо домінуючі ЛІВІ – букву  “Л”
Якщо праві і ліві працюють однаково – букву “А”
Тест 1 : Домінуюча рука
Переплетіння пальців рук.
Малювання ліній
Тест 2 : Домінуюче вухо
1. Послухайте , як цокає годинник.
2. Зверніть увагу, до якого вуха ви найчастіше тримайте трубку, коли розмовляєте по телефону.
Тест 3 : Домінуюче око
Моргніть оком
Піднесіть “підзорну” трубу до ока
Виділяють 5 типів :
Чистий правша
Праворукий
Амбідекстр
Ліворукий
Чистий лівша
Якщо вийшли комбінації :
ППП

Ви – чистий правша
Якщо вийшли комбінації :
ПАЛ
ПАП
ПЛА
ПАА
ППЛ
ПЛП
ПЛЛ

Ви - праворукий
Якщо вийшли комбінації :
ААА
АПЛ
АПП
АЛП
АПА
ААЛ
ААП
АЛА

Ви - амбідекстр
Якщо вийшли комбінації :
АЛЛ
ЛПП
ЛПЛ
ЛАП
ЛЛП

Ви - ліворукий
Якщо вийшли комбінації :
ЛАЛ
ЛАА
ЛЛЛ
ЛЛА

Ви – чистий лівша
               Дякую за увагу !


title: Виникнення життя на Землі

text:
Виникнення життя на землі

Основні етапи виникнення життя
	Ознаки діяльності живих організмів виявлені багатократно в докембрійських породах, розсіяних по всій земній кулі. В Пд. Африці знайдені породи зі слідами діяльності мікроорганізмів, вік яких більше 3,5 млрд. років.
Передбачувана історія виникнення життя викладена в трьох основних частинах:
від атома до молекули;
від молекули до полімеру;
від полімеру до організму.
	Процеси, які передували виникненню життя на Землі, безперечно, здійснювались на основі тих же фізичних і хімічних законів, які діють на Землі і досі. Фізичні і хімічні властивості різних атомів і молекул робили обов’язковим взаємодію між ними. Говорячи про виникнення життя шляхом складних хімічних перетворень молекул, важливо мати на увазі, що ці процеси не мали єдиного і неповторюваного характеру, а могли протікати і, очевидно, протікали в неоднакових умовах і на різних ділянках поверхні Землі.
Умови на давній Землі
	Згідно з астрономічними та геологічними даними вік Землі становить приблизно 4,4 — 5 млрд. років. Поверхня планети була, напевно, голою і нерівною, оскільки на ній внаслідок вулканічної активності, переміщень і стиснень кори, викликаної охолодженням, відбувалося утворення складок і розривів.
Панспермія
	Панспермія — космогонічна гіпотеза про появу життя на Землі внаслідок перенесення з інших планет якихось «зародків життя». Була висунута німецьким ученим Германом Ріхтером у 1865 році і підтримана Германом Гельмгольцем і Сванте Арреніусом.
	За гіпотезою панспермії, розсіяні в космосі зародки життя (наприклад, спори мікроорганізмів) переносяться з одного небесного тіла на інше з метеоритами або під дією тиску світла. За допомогою панспермії пояснювали і появу життя на Землі. Після відкриття космічних променів і з'ясування дії радіації на біологічні об'єкти позиція гіпотези вельми ослабла.
Гіпотеза Опаріна-Холдейна
	1923 року О. І. Опарін, виходячи з теоретичних міркувань, запропонував гіпотезу, що органічні речовини, можливо вуглеводні, могли утворюватися в океані з простіших сполук. Енергію для цих процесів постачала інтенсивна сонячна радіація, головним чином ультрафіолетове випромінювання, що потрапляло на Землю до того, як утворився озоновий шар, який зараз затримує основну його частину. На думку Опаріна, різноманітність простих сполук, що були в океанах, площа поверхні Землі, доступність енергії й масштаби часу дозволяють припустити, що в океанах поступово накопичилися органічні речовини й утворився первісний бульйон. У такому первісному бульйоні, на його думку, могло виникнути життя.

Гіпотеза РНК-світу
 Ця гіпотеза полягає у припущенні, що попередниками живих клітин були молекули РНК, а не білки.

 Важливим для розвитку цієї теорії є відкриття явища самореплікації (самовідтворення) молекул РНК.

 Вважається, що шляхом самореплікації молекули РНК еволюціонували до складніших клітинних утворень.

 На думку автора головною проблемою гіпотези залишається перехід від світу РНК до сучасного світу з його генетично контрольованим біосинтезом білків.
Еволюційна теорія Дарвіна
Еволюційна теорія Дарвіна
	Еволюційна теорія Дарвіна є цілісне вчення про історичний розвиток органічного світу . Вона охоплює широке коло проблем , найважливішими з яких є докази еволюції , виявлення рушійних сил еволюції , визначення шляхів і закономірностей еволюційного процесу та ін.
Сутність еволюційного вчення полягає в наступних основних положеннях:

Всі види живих істот , що населяють Землю , ніколи не були кимось створені.

Виникнувши природним шляхом , органічні форми повільно і поступово перетворювалися й удосконалювалися відповідно до навколишніх умов.

В основі перетворення видів у природі лежать такі властивості організмів , як спадковість і мінливість , а також постійно відбувається в природі природний відбір. Природний відбір здійснюється через складну взаємодію організмів один з одним і з чинниками неживої природи ; ці взаємини Дарвін назвав боротьбою за існування.

Результатом еволюції є пристосованість організмів до умов їх проживання і різноманіття видів у природі .
Еволюційна теорія Дарвіна
	У еволюційної теорії Дарвіна передумовою еволюції є спадкова мінливість, а рушійними силами еволюції - боротьба за існування і природний добір. При створенні еволюційної теорії Ч. Дарвін багаторазово звертається до результатів селекційної практики. Він намагається з'ясувати походження порід домашніх тварин і сортів рослин, розкрити причини різноманіття порід та сортів і виявити методи, за допомогою яких вони були отримані. Дарвін виходив з того, що культурні рослини і свійські тварини за низкою ознак подібні з певними дикими видами, а це неможливо пояснити з позиції теорії творіння. Звідси випливала гіпотеза, згідно з якою культурні форми походять від диких видів.
Еволюційна теорія Дарвіна
Природний добір за Дарвіном
Обставини, що сприяють природному добору за Дарвіном:

	1. Мінливість властива будь-якій групі тварин і рослин, і організми відрізняються один від одного у багатьох напрямках.
	2. Число організмів кожного виду, які народжуються на світ, більше того числа, яке може знайти їжу і вижити. Тим не менш, оскільки чисельність кожного виду в природних умовах постійна, слід припускати, що велика частина потомства гине. Якщо б всі нащадки якого-небудь виду виживали і розмножувалися, то дуже скоро вони витіснили б всі інші види на земній кулі. Велика кількість особин виду збільшує ймовірність прояву мінливості.
	3. Неспоріднене схрещування, на думку Дарвіна, має велике значення. Він зазначає, що схрещування відбувається навіть там, де, як правило має місце самозапліднення. У цьому явищі, за словами Дарвіна, проявляється загальний закон корисності схрещування з іншими особинами того самого виду.
Природний добір за Дарвіном
	4. Ізоляція також сприяє добору. За Ч. Дарвіном «в обмеженому й ізольованому ареалі, якщо він невеликий, органічні і неорганічні умови життя будуть звичайно майже однорідними, тому природний добір прагнутиме змінити всі особини виду, що змінюються, в одному й тому самому напрямку».
	5. Величина ареалу виду також сприяє добору. У межах великого ареалу вид часто представлений великою кількістю особин, тим самим частіше проявляється мінливість. В умовах великого ареалу кожна нова форма, що має які-небудь переваги, дістає змоги широкого розселення. Широке розселення сприяє її диференціюванню на нові форми, тобто робить процес добору й еволюції інтенсивнішим.
	Головним результатом еволюції, за Ч. Дарвіном,є вдосконалення пристосованості організмів до умов існування, що тягне за собою вдосконалення їх організації. У результаті дії природного добору зберігаються особини з корисними для їх процвітання ознаками.


Типи червів


Рептилії


title: Становлення еволюційних поглядів

text:
Семінарське заняттяна тему«Основи еволюційного вчення»
Виживає не найсильніший і не найрозумніший, а той, хто краще за всіх пристосовується до змін.
                                           Ч.Дарвін
Становлення еволюційних поглядів
Еволюція - це процес необоротних змін у будові та функціях живих організмів протягом їхнього історичного розвитку. її наслідком є пристосованість організмів до умов середовища життя.
Загальні закономірності, фактори, механізми і наслідки еволюції живої матерії вивчає розділ біології - еволюційне вчення.
Геракліт
Демокріт
Тіт Лукрецій Кар
Жан-Батіст Ламарк
Вправляння органів та його результат у жирафи (за Ламарком)
Відомі цитологи та ембріологи 1 п. 19 ст.
Матіас Шлейден
Теодор Шванн
Рудольф Вірхов
Карл Бер
Жорж Леопольд Кюв’є
Засновники науки біогеографії
Олександр Гумбольдт
Петро-Симон Паллас
Походження від спільного предка
Чарльз Дарвін. Дарвінівські в’юрки
Юстус Лібіх
Чарльз Дарвін
                                   (1809-1882)


title: Увага та її властивості

text:
УРОК 3Увага та її властивості

                    План
1. Увага як психічний процес.
2. Види уваги.
3. Властивості уваги:
           а) стійкість;
           б)зосередженість;
           в)здатність до переключення;
           г)розподіл уваги;
          д)обсяг уваги.
4. Практична робота.

Увага — спрямованість психічної діяльності людини та її зосередженість у певний момент на об'єкти або явища, які мають для людини певне значення.
Види уваги:За характером цільового спрямування та за рівнем вольових зусиль виокремлюють мимовільну, довільну та післядовільну увагу.
Мимовільна увага — не пов'язана з цілеспрямованою діяльністю і вольовим зусиллям. Про мимовільну увагу говорять у тих випадках, коли увага людини залучається самим подразником.
Довільна увага має цілеспрямований характер і вимагає вольового зусилля. Цей вид уваги існує тільки в людини. Людина довільно може зосереджувати свою увагу то на одному, то на іншому об'єкті, навіть у тих випадках, коли в навколишній обстановці нічого не змінюється.
Післядовільна увага  - воля відходить на другий план, а її функції замінює інтерес.
За видом діяльності увагу поділяють на :

сенсорна увага – сприймання;

інтелектуальна увага – мислення й робота пам’яті;

моторна – рух.

Властивості уваги :
Стійкість уваги виявляється в здатності тривалий час утримуватися на будь-якому об'єкті, не відволікаючись і не послаблюючись.
   Стійкість залежить від:
- складності завдання;
- наявності перешкод;
- установки й інтересу;
- особливостей нервової системи.

Зосередженість (концентрація) - це утримання уваги на якому-небудь об'єкті. Таке утримання означає виділення «об'єкта» в якості деякої фігури із загального тла. Таким чином, під концентрацією уваги розуміють інтенсивність зосередження свідомості на об'єкті.

Здатність до переключення уваги – навмисне її переведення з одного об'єкта на інший, з одного виду діяльності на інший. Існують деякі закономірності переключення: успішність переключення знижується під час переходу від легкої до важкої діяльності; чим цікавіша була попередня й менш цікава подальша діяльність, тим важче переключення.

Розподіл уваги полягає в здатності роззосередити увагу на значному просторі, паралельно виконувати кілька видів діяльності або робити кілька різних дій. Розподіл уваги залежить від психологічного й фізіологічного стану людини. Розподіл уваги має певні закономірності: чим складніші види діяльності, які сполучаються, тим важче досягати розподілу уваги; розподіл найбільш ефективний за умови сполучення розумової й моторної діяльності.

Обсяг уваги – це така її характеристика, яка визначається кількістю інформації, здатної одночасно зберігатись у сфері підвищеної уваги (свідомості) людини. Кількісна характеристика середнього обсягу уваги людей: 7±2 слова, за один погляд (200 мсек) — дорослий здатний утримати стільки одиниць інформації. Ця характеристика пов'язана з обсягом короткочасного запам'ятовування. Легко сприймаються слова з 14 літер.

Питання для самоконтролю
1. Що таке увага ?

2. Назвати види уваги.

3. Назвати властивості уваги.

 4. Охарактеризувати   стійкість, зосередженість, здатність до переключення, розподіл уваги, обсяг уваги.

.
		         Список літератури:
1. Загальна психологія: Навч. посібник О. Скрипченко, Л. Долинська та ін. – К.: “А.П.Н.”, 1999.2. Ільїна Н.М. Загальна психологія в екзаменаційних питаннях і відповідях: навчальний посібник /  Н.М.Ільїна.- Суми : ВТД “Університетська книга”, 2009.3. Тернопільська В.І. Психологія для старшокласників (від самопізнання до соціальної відповідальності): Навчальний посібник / За ред. проф. М.В. Левківського. – К.: Центр навчальної літератури, 2004.4. Цимбалюк І.М. Психологія: Навч. посіб. – 2-ге вид-ня: випр. і доп. – К.: ВД “Професіонал”, 2006.
Інтернет ресурси :
А) uk.wikipedia.org
Б) www.br.com.ua
В) www.osvita.org.ua
Г) myref.org.ua

Дякую за увагу!


Воші


Відомості про клас Хижаки


Виробництво зернових кормів


Різноманітність павукоподібних. Їх роль у природі та житті людини


title: Паразитичні членистоногі

text:
Тип Членистоногие – наиболее богатый группами тип животных включающий свыше 1,5 млн видов. К ним относятся разнообразные водные и сухопутные формы, обладающие хитиновым покровом, членистыми конечностями и сегментированным телом.

3. Классификация типа Членистоногих.

Класс Ракообразные (дафния, речной рак, циклоп и др)
Класс Паукообразные (пауки, клещи, скорпионы и др)
Класс Насекомые (жуки, бабочки, стрекозы, двукрылые и др)

Ракообразные. Тело ракообразных составляет в длину от 0,5 мм до 80 см. Оно покрыто хитиновым панцирем и состоит из головогруди и брюшка. На голове имеются две пары осязательных придатков (антенн и антеннул) и три пары челюстей. Глаза сложные, фасеточные. Дышат всей поверхностью тела или жабрами.  Грудь и брюшко сегментированы. Количество ног у разных групп ракообразных может варьировать.  Раздельнополые.
Ракообразные
Значение ракообразных
1. Представители многих видов являются кормом
для рыб и других животных – дафнии, циклопы, бокоплавы.
2. Многие ракообразные используются человеком в пищу –
креветки, крабы, омары,  раки.
3. Среди ракообразных есть хищники и трупоеды, некоторые  питаются водорослями.

Класс паукообразные
насчитывает более 30 тыс. разновидностей. Самая многочисленная группа – пауки. (вставить фото паука) Все пауки производят паутину – тонкие, сильные нити, используемые для ловли насекомых, попадающихся в сплетенную пауком ловушку. Паутина также используется разными видами пауков для передвижения. Пауки живут во всем мире, на суше, под водой и на вершинах гор. Пищеварение – вне  организма, дышат при помощи легочных мешков,  Глаза простые – четыре пары.

Значение паукообразных
1. Среди паукообразных много хищников – они уничтожают многих вредных для человека животных.
2. Среди клещей много вредителей сельскохозяйственных культур и домашних животных.
3. Клещи являются  опасными переносчиками болезней человека и домашних животных.
4. У многих есть ядовитые железы и они опасны для человека- скорпионы, фаланги, тарантулы и др.

Класс насекомых
относятся наиболее высокоорганизованные членистоногие. Известно по разным данным 2-4 млн. видов. Большинство насекомых обитает на суше, некоторые — в пресных водоемах. Большинство летает, имея одну или две пары крыльев. Всё насекомые дышат трахеями. У  них  3 пары ног, фасеточные глаза.
Тело состоит из  головы, груди и брюшка. Дышат  через дыхальца. Развитие с превращением и без.

Значение насекомых
1. Активные опылители цветковых растений – бабочки, жуки и др.
2. Вредители сельскохозяйственных растений.
3. Одомашненные животные – тутовый шелкопряд производитель натуральной шелковой нити.
4. Пчёлы – производители мёда, воска, прополиса.
5. Тараканы загрязняют и портят продукты, разносят возбудителей дизентерии, тифа, холеры и др., а также яйца паразитических червей, споры грибов.
6. Вши и блохи – наружные паразиты млекопитающих и человека.
7. Хищные жуки приносят пользу человеку в борьбе с вредителями садов и огородов – жужелицы, жуки – красотелы.
8. Жуки-могильщики и трупоеды очищают почву от трупов, способствуют накоплению перегноя в почве.

Опасные Членистоногие
Сольпуга - паукообразное, довольно большое животное, серо-желтоватого цвета, с длинными ногами, в числе пяти пар, могущее наносить ядовитый укус. В Крыму оно водится в полосе предгорий и на Южном берегу. Реже встречается и по берегам северной части полуострова.

Тарантул свойственен вообще степной фауне. Это - крупный паук с ногами, окрашенными кольцеобразно в серый и черный цвета. Самка вдвое крупнее самца и поедает последнего. У тарантула брюшная сторона тела окрашена в черный цвет и имеет тоже биологическое значение угрожающей окраски.
Каракурт, небольшой паук (около 10 мм.) черного цвета, нередко с 13 красными точками,    водится преимущественно в полынных степях, прилегающих к морю, где устраивает себе между травами шалашик из паутины.
Ни комары , ни слепни не имеют ядовитых желёз.  При укусе эти насекомые вводят под кожу антикоагулянт – вещество, препятствующее свертыванию крови (чтобы «вдоволь её напиться). Волдырь и досадный  зуд, возникающий на месте комариного укуса, - не то иное, как аллергическая на это вещество. В подавляющем большинстве случаев реакция эта не опасна.
Меры оказания первой помощи:
1. Протереть место укуса сухой содой или раствором соды.
2. Смазать 1%-ным раствором бриллиантовой зелени
Осообразные
Осообразные в основном представлены осой обыкновенной и шершнем. Более агрессивными являются осы. Жалящий аппарат представлен жалом, куда открываются протоки двух ядовитых желёз. В основном они нападают на человека и животных, когда имеет место угрозы их жилищу или человек наступит на цветок, где сидела пчела или возьмёт рукой сладкий фрукт, на котором лакомилась оса. Наиболее болезненны и значительно более опасны укусы в слизистую оболочку рта. Такое происходит при попадании ос в рот с фруктами или вареньем.
На месте укуса возникает жгучая боль, краснота и отёк. Многие люди страдают аллергической реакцией на яд осообразных. Это проявляется в головокружении, слабости, тошноте и рвоте, повышении температуры тела, При обострённой реакции на яд может быть крапивница, сердцебиение, судороги и потеря сознания, Бывают и смертельные случаи при нападении роя пчёл на человека и животных.

Первая помощь при укусах
 1. Как можно скорее удалить застрявшее в коже жало и обработать ранку  метиловым спиртом, водкой.
2. Боль уменьшают пузырь со льдом.
3. При ужалении в слизистые оболочки рта и глоточного кольца  необходимо как можно скорее отправить пострадавшего в лечебное учреждение, т.к. быстро развивающийся отёк мягких тканей может распространиться на зев и гортань и вызвать удушье пострадавшего.

ОБОБЩЕНИЕ ИЗУЧЕННОГО МАТЕРИАЛА
Общая характеристика типа Членистоногих.
 Двусимметричные  животные.
Тело сегментировано.
Конечности членистые, служат органами передвижения, чувств, защиты и нападения.
Тело покрыто хитином.
Органами дыхания служат: жабры, трахеи и листовидные лёгкие.
Кровеносная система незамкнутая.
Глаза сложные, фасеточные. Зрение мозаичное.
Нервная система состоит из окологлоточного кольца и брюшной нервной цепочки.
 Раздельнополые, развитие идет с превращением или без.

Домашние  задание:


ТИП МОЛЛЮСКИ


Термічні опіки


Віл Снід


title: Розмноження організмів

text:
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Subtitle


title: Становлення еволюційних поглядів

text:
http://uk.wikipedia.org/wiki
http://www.homeoint.ru


Тип круглі черви


Порушення функцій ендокринної системи


ШКІРА


title: Виразкова Хвороба

text:
Effect (Species)
Receptor(s)
COX Isoform
Inhibition of gastric acid secretion (rat)
EP3
COX-1
Inhibition of gastric acid secretion (mouse)
EP3, IP
COX-1
Stimulation of gastric acid secretion (rat)
EP4
Mucus secretion in stomach (rabbit)
EP4
Bicarbonate secretion/juxtamucosal pH gradient in stomach (mouse)
EP1
COX-1
Maintenance of mucosal surface hydrophobicity (mouse)
COX-1
Decreased epithelial permeability to acid (rat)
COX-1
Mucosal blood flow (rat)
EP2, EP4
COX-1
Ulcer healing (rat)
EP4
COX-2
Ulcer healing (mouse)
EP4
COX-2
Enhancement of histamine-induced vascular permeability (rat)
EP1
Damage-induced gastric hyperemia (mouse)
EP1
Resistance to ischemia/reperfusion-induced gastric damage (mouse)
IP
COX-2
Prostaglandin (E2) protection against gastric injury induced by ethanol or indomethacin (rat)
EP1
Prostaglandin receptor and COX isoforms in gastric mucosal defense
Barry J. Marshall                J. Robin Warren
Urea breath test


Уява


"Різноманітність покритонасінних рослин"


title: Видове та сортове різноманіття роду Canna L. В м. Києві і перспективи його подальшого використання

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level

     06.02.
 1.8
   3.6
11.4
16.1
20.7
25.6
32.1
38.1
44.5
     27.02.
2.3
   5.2
10.6
16.4
19.5
23.2
27.3
31.5
35.3
    20.03.
2.9
7.4
9.8
14.2
16.9
19.3
21.8
25.7
27.4


title: Тваринки малюки!

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


title: "Порушення гормональних функцій ендокринних залоз"

text:
Порушення гормональних функцій ендокринних залоз(у рамках шкільної програми)
РОБОТА КЛОКОВА
Гормональні відхилення
У діяльності гіпофізу: карликовість, гігантизм, акромегалія, нецукровий діабет.
У діяльності щитоподібної: кретинізм, мікседема, зоб, базедова хвороба.
У діяльності підшлункової:                                    цукровий діабет.
У діяльності наднирників:                                                                  Аддісонова хвороба.
У діяльності статевих:                                                                           затримка або раннє                                                                         статеве дозрівання.
  Карликовість – захворювання, що викликається дефіцитом соматотропного гормону.
  Карлик – це доросла людина маленького росту.
		                 Причини карликовості

		                	* Спадкова схильність;
			* Вроджені дефекти
			   (порушення формування
			   гіпофіза у зародка);
			* Травми голови, в тому
			    числі під час пологів;
			* Пухлини гіпофіза та
			   оточуючих його структур;
			* Такі захворювання, як: туберкульоз, 		          			   сифіліс, саркоїдоз;
			* Перенесена променева чи хіміотерапія.
Карликовість
Симптоми
* Уповільнення окостеніння кістяка, порушення розвитку і зміни зубів;
* Слабкий розвиток м'язової системи;
* Недорозвинення статевих органів;
* Схильність до артеріальної гіпотонії;
* За наявності пухлини гіпофіза або навколишніх ділянок мозку поряд з перерахованими симптомами відзначається порушення зору.
Карликовість
Гігантизм - захворювання, що виникає  при надлишковій секреції гормону передньої долі гіпофіза - гормону росту. Частіше спостерігається у чоловіків. Проявляється  зазвичай у 9—10-річному віці або в період статевого дозрівання.
Великани при патологічному рості мають слабе здоров’я, до старості доживають рідко, психіка подібна до дитячої, статевий потяг знижений або відсутній.
Гігантизм
Акромегалія  — захворювання, пов’язане  із порушенням функції передньої долі гіпофіза.  					Супроводжується 						розширенням або 						потовщенням кистей, стоп, 				черепа, особливо лицьової 				частини: збільшення 					надбрівних дуг, виличних кісток, нижньої щелепи. Виявляється гіпертрофія м’яких тканин носа, губ, вух і, навіть, язика. Збільшення нижньої щелепи призводить до зміни прикусу за рахунок розходження міжзубних проміжків. Виникає акромегалія в основному після завершення росту організму.  Розвивається поступово і триває багато років.
Акромегалія
  Нецукровий діабет – захворювання, що зустрічається нечасто, близько 1 на 1000000, що пов’язане із порушенням функції гіпофізу та можливо й гіпоталамуса. Характеризується поліурією, тобто виділенням  6-15 літрів сечі на добу та полідипсією – спрагою.
  Нецукровий діабет — хронічне захворювання, що зустрічається у людей обох статей, як серед дорослих, так і серед дітей.  Частіше всього хворіють люди від     18 до 25 років.
Нецукровий діабет
Дефіцит таких гормонів як фолікулостимулюючого і лютеїнізуючого, що стимулюють вироблення статевих гормонів, призводить до затримки статевого потягу.
Гіпопітуїтаризм - дефіцит кількох або всіх гормонів гіпофіза, що призводить до гормонального дефіциту інших ендокринних залоз (щитоподібної, надниркових, статевих) та гальмуванню гормонально залежних процесів в організмі.
Причинами є:
туберкульоз, саркоїдоз, сифіліс,                                                  перенесені енцефаліти,                                                                 менінгіти, а також травми                                                               черепа.
Дефіцит гормонів гіпофізу
Гіпофункція щитоподібної залози
   Гіпотиреоз - це не захворювання, а специфічний стан організму, пов'язаний з реакцією на низький рівень концентрації гормонів щитовидної залози. Уперше гіпотиреоз як захворювання був описаний в 1873 році. Якщо гіпотиреоз розвивається в дитячому віці, виникає кретинізм. У дорослих це зумовлює інший патологічний стан - мікседему (слизовий набряк).
	  Кретинізм - природжений гіпотиреоз - ендокринне захворювання, що викликається недоліком гормонів щитовидної залози, характеризується порушенням функції щитовидної залози і затримкою розвитку. При цьому захворюванні спостерігається затримка росту, порушення пропорцій тіла, фізичного, статевого та психічного розвитку.
Кретинізм
	 Мікседема  - захворювання, обумовлене недостатнім забезпеченням органів і тканин гормонами щитовидної залози. Розглядається як крайня, 				клінічно виражена форма 				гіпотиреозу. Внаслідок порушення 			білкового обміну органи і тканини 			стають набряклими. Термін 				"мікседема" (слизовий набряк шкіри) 			по відношенню до важких форм 			гіпотиреозу став вживатися з 1878 року. У хворих відзначається збільшення маси тіла за рахунок надмірної кількості міжтканинної рідини, одутлість обличчя, психічна загальмованість, сонливість, зниження інтелекту, порушення статевих функцій та всіх видів обміну речовин.
Мікседема
	 Зоб - будь-яке збільшення щитовидної залози.
	 Тиреотоксикоз, Базедова хвороба - стан,                           викликаний стійким підвищенням рівня                                 тиреоїдних гормонів, що негативно впливає на життя людини: нервова система постійно збуджена, пульс та тиск крові підвищені, часто буває задишка, безсоння, тремтіння рук, вразливість. Описав це захворювання німецький учений Карл Базедов, тому і називають                                                              хворобу Базедовою. У хворих значно                                                  прискорюється обмін речовин та                                           енергії. За зовнішнім  виглядом таких                                      хворих можна визначити за допомогою                      симптому - витрішкуватість очей.
Гіперфункція щитоподібної залози
Цукровий діабет
 Розвивається внаслідок виділення недостатньої кількості гормону інсуліну, в результаті чого розвивається гіперглікемія - стійке збільшення глюкози в крові. Захворювання                                       характеризується хронічним                                                              перебігом та порушенням всіх                                                              видів обміну речовин:                                                               вуглеводного, жирового,                                                                   білкового, мінерального та                                                                             водно-сольового.
Аддісонова (бронзова) хвороба
  Вперше це захворювання було описане  англійським лікарем Аддисоном у 1855г.  В його основі лежать руйнуючі зміни у тканинах наднирників.  Причини : туберкульозне ураження залоз або інші інфекції, пухлини, хірургічні втручання, інколи гнійні процеси, крововиливи, і взагалі все, що призводить до атрофії  коркового шару. Симптомами є наростаюча загальна                                   слабкість, зниження м’язового тонусу, відсутність                                         апетиту, тошнота, рвота, болі в животі та попереково-                  крижовому відділі, кишкові кровотечі, втрата маси                                        тіла. Найбільш характерний симптом – земляний                                     відтінок шкіри та  поява темних плям на слизових                               оболонках губ, ясен, внутрішніх поверхнях щік, на язиці та піднебінні. Сама шкіра набуває бронзового блиску.
  При підвищеній гормональній функції яєчок та яєчників спостерігається раннє статеве дозрівання, а при зниженій функції навпаки – затримка статевого дозрівання. При цьому не зовсім помітні вторинні статеві ознаки. Порушення в секреції статевих гормонів супроводжується різноманітними патологічними відхиленнями в органах статевої сфери і в усьому організмі. У чоловіків часто зустрічається гіпофункція стероїдогенної тканини. При цьому спостерігається тривалий ріст людини, євнухоїдна будова тіла. У жінок буває гіпогонадизм - патологічний стан, що виявляється у виробленні яєчниками недостатньої кількості жіночих статевих гормонів.
Порушення діяльності             статевих залоз


title: "Виникнення життя на Землі"

text:
Виникнення життя на Землі: 7 найбільш поширених теорій
За підрахунками вчених, життя на Землі зародилося близько 3 мільярдів років тому: за цей час найпростіші організми розвинулися в складні форми життя. Однак для вчених дотепер залишається загадкою, як зародилося життя на планеті, і вони висунули кілька теорій, що пояснюють цей феномен.
Електричні іскри
В ході знаменитого експерименту Міллера-Юрі (Miller-Urey Experiment), вчені довели, що блискавки могли сприяти появі основних речовин, необхідних для зародження життя: електричні іскри утворюють амінокислоти в атмосфері, що складаються з величезної кількості води, метану, аміаку і водню. Потім з амінокислот розвинулися більш складні форми життя. Цю теорію дещо змінили після того, як дослідники з’ясували, що атмосфера планети мільярди років тому була бідна воднем. Вчені припустили, що метан, аміак і водень містилися у вулканічних хмарах, насичених електричними зарядами.
Глина
Хімік Олександр Грем Кернс-Сміт (Alexander Graham Cairns-Smith) з університету Глазго, Шотландія, висунув теорію про те, що на зорі зародження життя в глині містилося багато органічних компонентів, що знаходяться недалеко один від одного, і що глина сприяла організації цих речовин в структури, подібні нашим генам.
ДНК зберігає інформацію про структуру молекул, і генетичні послідовності ДНК вказують на те, як амінокислоти повинні вишикуватися в білки. Кернс-Сміт припускає, що кристали глини сприяли організації органічних молекул в впорядковані структури, а пізніше цим стали займатися самі молекули, “без допомоги” глини.
Глибоководні жерла
Відповідно до цієї теорії, життя зародилося в підводних гідротермальних жерлах, що викидають молекули, багаті воднем. На їх кам’янистій поверхні ці молекули могли зібратися разом і стати мінеральними каталізаторами для реакцій, які й привели до зародження життя. Навіть зараз у таких гідротермальних жерл, багатих хімічною та термальною енергією, мешкає досить велика кількість живих істот.

Крижаний початок
3 мільярди років тому Сонце світило далеко не так яскраво, як зараз, і, відповідно, тепла до Землі доходило менше. Цілком можливо, що поверхню землі покривав товстий шар льоду, який захищав тендітні органічні речовини, що знаходяться у воді під ним, від ультрафіолетових променів і космічного впливу. До того ж, холод допоміг молекулам довше проіснувати, в результаті чого стали можливі реакції, що призвели до виникнення життя.
Світ РНК
ДНК потрібні білки для формування, а білкам для утворення потрібна ДНК. Як могли вони сформуватися один без одного? Вчені припустили, що в цьому процесі брала участь РНК, яка, так само, як і ДНК, зберігає інформацію. З РНК, відповідно, утворилися білки і ДНК.
Виникло інше запитання: “Як з’явилася РНК?”. Деякі вважають, що вона мимоволі з’явилася на планеті, а інші заперечують таку можливість.

“Проста” теорія
Деякі вчені припустили, що життя розвинулося не з складних молекул на зразок РНК, а з простих, які взаємодіяли один з одним. Вони, можливо, перебували в простих оболонках, схожих з клітинними мембранами. В результаті взаємодії цих простих молекул з’явилися складні, які ефективніше вступали в реакції.
Панспермія
Зрештою, життя могло зародитися не на нашій планеті, а прийшло з космосу: в науці цей феномен називається панспермія. У цієї теорії є цілком міцна основа: через космічний вплив від Марса періодично відокремлюються уламки каміння, які долітають і до Землі. Після того, як учені виявили марсіанські метеорити на нашій планеті, вони припустили, що ці об’єкти і принесли з собою бактерії. Якщо вірити їм, то всі ми марсіани. Інші дослідники припустили, що життя принесли комети з інших зоряних систем. Навіть якщо вони мають рацію, то людство буде шукати відповідь на інше питання: “А як життя зародилося в космосі?”.


Поява


Травлення


title: Транскрипція про- та еукаріот!

text:
~ 70-90 bp
T
T
G
A
C
A
T
A
T
A
A
T
A/G
5'
5'
3'
3'
+1
-10
-35
5'
5'
UAAUCCCACA
G-C
A-U
C-G
C-G
G-C
C-G
C-G
G-CAUUUUUUU
     C
  U    C
 U      G
mRNA
TFII B
TBP
TAFs
TFII D
TATA box
TFII A
RNAP II
TFII F
TFII E
TFII H
TATA
-30
+1
+30
DPE
Inr


Віруси, їх будова, життєві цикли


Увага


Узагальнення


Використання ідей К. Д. Ушинського для розвитку біології


Translation_control_procariot


title: «Видове та сортове різноманіття трав’янистих рослин групи сухоцвітів і перспективи їх використання»

text:
25. 10
17. 06
17. 06
03. 06
17. 05
07. 05
7.
27. 09
21. 07
21. 07
14. 07
17. 05
07. 05
6.
29. 09
16. 07
16. 07
12. 07
21. 05
06. 05
5.
26. 09
19. 06
12. 06
05. 06
13. 05
07. 05
4.
28. 09
26. 08
18. 08
07. 08
22. 05
15. 04
3.
30. 08
25. 07
10. 07
29. 06
01. 06
17. 05
2.
14. 09
17. 07
21. 06
10. 06
02. 05
16. 04
1.
0
0
0
9(0)
20
100
6.
0
0
0
9(0)
20
100
5.
88
32
10(88)
6(32)
20
100
4.
79
46
9(79)
6(46)
20
100
3.
89
67
5(89)
3(67)
20
100
2.
92
81
5(92)
3(81)
20
100
1.


18_10__7_Translation_control_procariot_18 10 11


ВИДОЗМІНЕНІ ПАГОНИ. ЛАБОРАТОРНА РОБОТА № 6. ВИДОЗМІНИ ПАГОНА


"Сприйняття світу тваринами"


title: Стовбурові клітини. Диференціація клітин

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level


title: "Вирощування еліти зернових культур України"

text:
Презентація на тему: "Теоретичні основи ринкової економіки та її основні елементи"
Підготувала
Студентка 1 курсу 3 групи
Факультету аграрного менеджменту
Губка Олександра Романівна

Зміст
Основні положення соціально-орієнтованої економіки.
Положення теорій цін і ціноутворення.
Глосарій.
Основні положення соціально-орієнтованої економіки
Сьогодні в більшості розвинутих країн світу панує соціально орієнтована ринкова економіка, яка представляє собою найвищу стадію розвитку класичної ринкової економіки. В ній захист конкуренції та ринкові методи господарювання ефективно поєднуються з державним регулюванням національної економіки, з її соціальною спрямованістю. Соціально орієнтована ринкова економіка притаманна соціальній державі.
Соціальна економіка уявляє собою сукупність соціально-економічних стосунків проміж людьми, які виникають в процесі виробництва, розподілу, обміну та споживання матеріальних благ і послуг у світі обмежених ресурсів. Вона створює визначену економічну систему (господарство), яка свідомо орієнтована на розвиток особистості, економічне зростання та соціальний прогрес, підвищення добробуту та рівня життя в країні.
Для порівняння зупинимося на теоретичних засадах вільної ("чистої") ринкової економіки:
- приватна власність (на засоби виробництва);
- економічні стимули, мотиви (в першу чергу - прибуток);
- ринкове ціноутворення (встановлення цін шляхом вільної конкуренції);
- проведення національної політики "невтручання держави".

До недоліків вільної ринкової економіки, яка не існує у чистому вигляді можливо віднести:

- зосередження власності в руках окремих суб'єктів права (фізичних, юридичних осіб), що призводить до монопольного ціноутворення;

- страждає в першу чергу індивід, власник робочої сили та інтелекту, коли пропозиція робочої сили перевищує попит, і як наслідок - різке зменшення рівня оплати праці (нижче, за рівень бідності).

В центрі соціальної ринкової економіки знаходиться індивід з його потребами, інтересами, його стосунками з іншими людьми, членами суспільства, установами, організаціями, урядом держави, які проявляються в процесі виробництва, розподілу обміну та споживання.

Людські істоти - нещасні творіння, які обмежені потребами. В числі іншого їм потрібна любов, суспільне визнання, матеріальні блага та життєві зручності. Боротьба людини за підвищення рівня матеріального забезпечення, прагнення "заробити собі на життя" та забезпечити гідне існування своїх близьких, родичів, нащадків - є предметом соціально орієнтованої економіки.

Термін "соціальна" означає, що:

- ефективність функціонування ринкової економіки орієнтована на одночасне, комплексне досягнення економічних і соціальних цілей у визначений термін часу;
- ринкова економіка обмежується там, де вона неефективна і може призвести до соціально небажаних наслідків.
Засади та принципи соціально орієнтованої ринкової економіки:
♦ ринок виступає основою економіки, хоч йому не під силу розв'язання численних соціальних проблем;
♦ основний напрямок функціонування соціально орієнтованої економіки - це задоволення зростаючих потреб споживачів на основі створених умов для вирішення соціально-економічних проблем;
♦ принципи соціальної справедливості та соціальної захищеності, рівності усіх громадян перед Законом;
♦ єдність соціально орієнтованої економічної політики та економічно орієнтованої соціальної політики;
♦ розмежування та інтеграція складових соціальної економіки на мікро-, мезо- та макрорівнях;
♦ принцип системності та комплексності у використанні джерел й факторів соціально-економічного зростання;
♦ принцип ефективності системи соціального партнерства між суб'єктами, робочої сили, інтелекту, капіталу, нерухомості та політики як необхідна умова соціально-економічного зростання;
♦ принцип синергетичності при обґрунтуванні розмірів та наслідків соціально-економічних ефектів.

Економіка соціально-ринкового типу - це економічна система, заснована на пануванні колективних та індивідуальних форм капіталістичної власності (трудової і нетрудової), в якій органічно поєднані державне регулювання макро- та мікроекономічних процесів з ринковим саморегулюванням з перевагою перших, узгодження соціального з ринковим. В останні три десятиріччя XX ст. акціонерами-співвласниками крупних промислових корпорацій стають акціонери, які як дивіденди отримують до 10% річного заробітку. У США - майже 50 млн. акціонерів, в Англії 23% найманих працівників фірм (у Швеції продаж акцій своїм працівникам на пільгових умовах практикують до 50% крупних фірм), але тільки деякі з них стають співвласниками. Державна власність на засоби виробництва у країнах Заходу задовольняє інтереси підприємців, забезпечує загальні умови виробництва для народного господарства, послаблює економічні кризи, надає більші гарантії зайнятості.
Соціальним в економіці соціально-ринкового типу є розгалужена система соціального захисту широких верств населення у формі державних витрат на розвиток освіти, охорони здоров'я, навколишнього середовища, перекваліфікації працівників, виплати пенсій, пільг безробітним. У більшості розвинутих країн світу 60-70-х рр. XX ст. соціальні витрати держави посіли перше місце в структурі державних видатків, що свідчить про якісні зрушення в державних функціях, у зростанні ролі загальнолюдських цінностей в її діяльності.

Соціально орієнтована економіка передбачає такий механізм розподілу доходу, який би усував надмірне збагачення на одному полюсі та зубожіння на іншому. Його основним засобом є перерозподіл національного доходу через державний бюджет (соціальні витрати держави), відповідна фіскально-податкова політика. Прихильники концепції економіки соціально-ринкового типу не виступають за відродження вільної ринкової економіки, що функціонувала за принципом - природного порядку, природного розвитку явищ і процесів. Іншим критерієм соціального ринкового господарства є раціональне поєднання ринкової економіки та планового господарства, планомірність пронизує ринкову підсистему. Ерхард зазначав: "Ми повинні відшукати золоту середину, що визначає пропорції між компетентністю і діяльністю держави та компетентністю і діяльністю приватного господарства. Е. Хансен основними функціями такої економіки вважав створення держави добробуту та здійснення певних форм національного економічного планування (цим терміном позначають поєднання різних, навіть протилежних за змістом форм власності). Для цього необхідно здійснювати перерозподіл національного доходу через державний бюджет, що збільшує сукупний добробут.
При перерозподілі частини доходу на користь найбідніших верств населення сума їх задоволення зростає більше, ніж зменшується сума задоволення багатих. При плануванні головна проблема, полягає в тому, хто розроблятиме і затверджуватиме план - панівна еліта чи все суспільство.
У Німеччині підприємства всіх галузей економіки мають фінансову підтримку держави: на початку 90-х рр. XX ст. вона становила майже 50 млрд. марок. Після об'єднання Західної та Східної Німеччини на фінансову підтримку підприємств колишньої НДР уряд щорічно виділяє понад 50 млрд. марок.

Положення теорій цін і ціноутворення

Найбільший вклад у цю теорію належить Д. Рікардо, К. Марксу, М. Туган-Барановському та А. Маршаллу.
До них Ф. Кене (представник класичної політекономії) запропонував концепцію витрат виробництва, в якій стверджував, що рівень ціни товару визначається витратами на його виробництво. Проте цій концепції властива тавтологія: оскільки величина витрат виробництва залежить від цін на сировину, матеріали, паливо, транспортні послуги та ін., то ціна на кінцеву продукцію пояснюється цінами на окремі елементи затрат. Такий підхід також означає абстрагування від величини вартості додаткового продукту. Отже, додатковий продукт (а значить і додаткова вартість) є невід'ємним і важливим елементом ціни.
Тавтологія була притаманна концепції трьох факторів виробництва (Ж.-Б. Сей та Ф. Бастіа). Згідно з концепцією у процесі виробництва беруть участь такі фактори, як праця, земля і капітал, ціною яких є відповідно заробітна плата, рента і прибуток. Ціна факторів, на думку авторів, формує основу вартості, грошовим виразом якої і є ціна. Отже, у концепції трьох факторів виробництва ціни пояснюються цінами.
Д. Рікардо першим виокремив три основні фактори субстанції (тобто основи) вартості: працю, корисність (споживчу вартість) і рідкісність. Перші два фактори відіграють вартісно-утворюючу роль для більшості відтворних товарів (тобто товарів, які постійно виготовляються); третій важливий для невеликої групи товарів, які є невідтворними (шедеври мистецтва, рідкісні книги тощо). Він справедливо критикував положення Ж.-Б. Сея про те, що корисність товарів є регулятором їх вартості (пізніше ця теза була розвинута в теорію граничної корисності). Ступінь корисності, на думку Рікардо, не може бути мірою вартості, оскільки товар, який виробляється з більшими зусиллями, завжди дорожчий, ніж той, що виробляється з меншими зусиллями.
. Крім того, навіть двоє людей, які користуються однією і тією самою річчю, отримують від неї різне задоволення. Дещо однобічним було твердження Д. Рікардо про те, що визначення вартості не відтворювальних товарів (рідкісних творів мистецтва) залежить винятково від їх рідкісності, оскільки праця талановитих творців могла бути складною і тривалою.
У концепції граничної корисності основна роль у визначенні ціди відводилась суб'єктивно-психологічній оцінці споживачів. В. Парето вважав, що суб'єктивні оцінки покупців і продавців не можна зводити лише до психологічних, оскільки ринкові відносини також визначають правила поведінки.
Наприкінці XIX ст. виникла концепція попиту і пропозиції, яка пояснювала механізм ціноутворення лише співвідношенням між попитом і пропозицією. Проте і вона була однобічною, оскільки до уваги брався лише один фактор ціноутворення, до того ж опосередковано пов'язаний зі сферою безпосереднього виробництва, ігнорувалася залежність попиту і пропозиції від цін товарів. Ця концепція неспроможна пояснити, чим визначається рівень цін у разі рівноваги попиту і пропозиції.

Внеском К. Маркса у розвиток теорії ціни є чітке розмежування вартості і ціни. Вартість, на його думку, визначається суспільно необхідними витратами, є основою ціни, а співвідношення між попитом і пропозицією впливає на відхилення ціни від вартості. Визначається вартість не тим робочим часом, що витрачається на виробництво товарів, а тим, що витрачається на їх відтворення. К. Маркс поставив вартість у залежність не тільки від суспільно необхідної праці, а й від відповідності товарної маси величині суспільних потреб, суспільній споживчій вартості. Однак у його теорії ціноутворення не проаналізовано вплив на ціни витрат і результатів, тобто суспільно необхідних витрат виробництва і корисності товарів.
Вперше спробу синтезувати ці два фактори ціноутворення у вітчизняній теорії зробив М. Туган-Барановський. Він запровадив у науковий обіг поняття "вартість" (як витрати засобів виробництва і праці) і "трудова вартість" (витрати живої праці), розмежував категорії "вартість" і "цінність". Остання має суб'єктивний (психологічна оцінка корисності товару окремим споживачем) та об'єктивний (оцінка такої корисності з боку суспільства) аспекти. З об'єктивної точки зору цінність виступає як ціна. Тому при правильному розумінні концепції граничної корисності, ціна, на думку вченого, не заперечує теорію трудової вартості.

Вдало з приводу поєднання теорії витрат виробництва і концепції граничної корисності висловився А. Маршалл: "Сперечатися про те, регулюється вартість корисністю чи витратами виробництва, все одно, що з'ясовувати, розрізає аркуш паперу верхнє чи нижнє лезо ножиць". Він першим із західних економістів спробував синтезувати дві теорії. Будучи послідовником Д. Рікардо, він розглядав ринкову ціну як результат взаємодії витрат виробництва (персоніфікатором яких є продавці) та граничної корисності (уособленням якої є споживачі), зіткнення попиту і пропозиції.
При цьому А. Маршалл вважав граничну корисність другорядною. Такий підхід відображений у підручнику "Економікс" П. -Е. Самуельсона. Недоліками концепції витрат виробництва є те, що в ній різним факторам виробництва відводиться однакова роль у процесі створення товару, а також ідея А. Маршалла про можливість вимірювання абсолютної сторони суб'єктивної вартості.
Серед сучасних західних вчених поширилася багатофакторна теорія ціни. Зокрема, факторами ціни називають витрати виробництва, продуктивність праці, наявність циклів в економіці, стан грошового обігу, співвідношення попиту і пропозиції, характер державного регулювання та ін. Концепція попиту і пропозиції все більше відмежовується від концепції витрат виробництва, що значною мірою властиво ординалістській концепції ціни Дж. Хікса. Він та видатний український економіст Є. Слуцький відмовились від тези А. Маршалла про незмінну граничну корисність грошей, що дало змогу відокремлено аналізувати ефекти заміщення і доходу. Дж. Хікс також відмовився від закону знижувальної корисності (цінності, за його словами). Проте і ця абстрактна концепція відірвана від практики.

Глосарій
Інфраструктура ринку − це різні установи, підприємства, організації, що обслуговують різноманітні види ринків, створюють сприятливі умови для їхнього ефективного функціонування.
Недосконала конкуренція − ринкова ситуація, коли підприємство або об’єднання підприємств виробляє і постачає таку частку продукту, що може вирішальним чином впливати на формування ціни. Недосконалою конкуренцією є: чиста монополія, олігополія, монополістична конкуренція.
Ринковий механізм − координація діяльності суб’єктів через систему цін.
Рівноважна ціна − ціна, за якої не має ні дефіциту, ні надлишку товарів і послуг; ціна на конкурентному ринку, за якої величина попиту і величина пропозиції збігаються.
Рінова еластичність попиту − відношення відсотка зміни величини попиту до відсотка зміни ціни.


title: Тварини Африки

text:
Тварини Африки
Здивувалась дітвора: „Це тварина чи гора? Як же їсть він,
як він п’є?” А для цього хобот є!
Слон

Слон – найбільша тварина Африки. Зріст  декого з них може бути більшим за деякі будинки. Старі слони сягають в висоту до 4 метрів. У слона величезні вуха і довгі бивні.  Та головне – хобот. Він для слона важливіший, ніж рука ля людини. Хоботом слон дихає, рве і кладе в рот траву і листя, улюблену свою їжу. А захоче пити, набере в хобот відра два води і направляє струмінь води прямо в рот. Перепливаючи ріку, слон повністю занурюється в воду і тільки хобот тримає над поверхнею. Всупереч великим розмірам і незграбності, слон легко лазить по горам. І бігає слон швидко, на коні не наздоженеш. Слони живуть до 80-ти років, майже як люди.  Два роки треба слонисі, щоб виносити  маля. Маленькі слоненята годуються материнським молоком, а потім, як дорослі слони переходять на рослинну їжу.
Нижчі нього стіл та шафа,Довга шия, - це …
Жирафа
Жирафу впізнаєш з першого погляду: довжелезні шия і ноги, маленька голова, прикрашена парою маленьких ріжок, золотисте забарвлення з темними плямами – так виглядає жирафа. Це найвищий звір у світі, буває до 6 метрів у висоту. Живуть жирафи тільки в Африці, в саванах. Живляться листям акацій, мімоз та інших дерев. Ось для чого потрібна довга шия! Довга шия аж ніяк не заважає швидко бігати – доросла жирафа розвиває швидкість до 50-ти кілометрів за годину. Листя зриває довгим вузьким язиком, що не боїться колючок. А пастися на траві не можуть – заважають довгі ноги. І пити важко – доводиться широко розставляти передні ноги  і згинати шию. Жирафи – миролюбні тварини, але можуть за себе постояти: навіть лев боїться удару важкого копита передньої ноги жирафи.
Він незграбний і товстий, Завжди він чомусь сумний. А на лобі в нього ріг, Ця тварина _ _ _ _ _  .
Носоріг
Носоріг недаремно отримав таку назву: у нього дійсно на носі ріг, частіше два – передній великий, а задній маленький. Ріг – грізна зброя носорога, навіть слон поступається йому дорогою. Носоріг дуже погано бачить, але слух і чуття у нього прекрасні. Проти вітру до нього можна підійти майже впритул, та ледь вітер зміниться, звір відразу чує небезпеку і безстрашно атакує людину. Живуть носороги поодинці. Все життя носороги проводять на вибраній ділянці («домівці»)і відлучаються тільки до річки або озера – попити. Живиться носоріг гілочками чагарників і не боїться ні шипів, ні колючок.
Знову чути дикий рев?Це в савану вийшов...
Лев
Серед хижих тварин Африки лев беззаперечно посідає перше місце. Але колись давно леви жили не тільки в Африці, а навіть у Європі та Азії. Лев – величезна та сильна кішка. У самців на плечах і шиї густа грива; левиці менші, стрункіші і гриви у них немає. Леви живуть групами: один-два дорослих самців, декілька левиць та їх потомство різного віку. У кожного свої обов’язки: дорослі леви охороняють мисливську ділянку від чужаків, левиці полюють на здобич – зебр і антилоп. А левенята граються, як і всі діти у світі. Життя левів просте: цілий день вони сплять на сонечку, ворогів у них немає. Хіба що стадо слонів може потривожити. А з настанням сутінків вирушають на полювання. Лев може перемогти будь-яку тварину. Не наважується нападати лише на слонів, носорогів, африканських буйволів і горил.  Здобич поїдають всі разом.
Велетенський має ротАфриканський...
Бегемот
В ріках і озерах Африки живе один дивний звір – бегемот. У нього немає волосяного покриву, і все його життя пов’язане з водою. Лише в нічні прохолодні години бегемоти виходять пастися на сушу і з’їдають цілих 100 кілограмів трави. Незграбні на землі, вони прекрасно плавають і пірнають, подовгу залишаючись під водою. Бегемот може навіть ходити по дну на великій глибині. Рухатися у воді бегемотам допомагає плавальна перетинка між пальцями на ногах. Тримаються бегемоти сімейними групами по 10-12 тварин різного віку, де визнаним вожаком буває дорослий самець. Якщо на сімейну ділянку  забреде чужак, вожак вступає з ним в бійку і може нанести серйозні травми своїми величезними кликами.  Бегемот може атакувати навіть човен з людьми. Зі своїми найближчими сусідами, крокодилами, бегемоти підтримують нейтралітет: крокодил ніколи не нападе навіть на малят бегемота.
У савані проживає, Чорно-білі смужки має. І весела, і пригожа, На конячку нашу схожа.
Зебра
Дивлячись на зебру, дуже хочеться сказати: який гарненький смугастий коник! Дійсно, зебра дуже схожа на коня, тільки хвіст не пухнастий, а з китичкою на кінці, та грива коротка – сторчма, ніби підстрижена! Ну і забарвлення інше, чорно-біле смугасте. У зебр різних видів і смужки на шкірі різні. Пістрявий «одяг» допомагає зебрам ховатися у високій траві від левів та гієн. Зебри – справжні африканці, в інших місцях вони не живуть. Живуть зебри табунами, завжди об’єднуються з іншими травоїдними – газелями, антилопами різних видів, разом кочують в пошуках  свіжої трави по савані. Незважаючи на зовнішню миролюбність, зебри дикі і норовисті: ще нікому не вдалося приручити зебру.


title: статева система

text:
Дихальна система
Газообмін – процес обміну газами між організмом і зовнішнім середовищем

ДИХАННЯ- сукупність фізіологічних процесів , які забезпечують надходження до організму із зовнішнього середовища кисню , використання його клітинами і тканинами для окиснення органічних речовин та виведення з організму вуглекислого газу
Зовнішнє дихання (вентиляція легень) — надходження повітря в повітроносні шляхи і газообмін між альвеолами та зовнішнім середовищем. До цього процесу належать дихальні рухи — вдих і видих, спрямовані на надхождення повітря в дихальні шляхи, а з них — до легенів і в зворотному напрямі.
Клітинним диханням називають сукупність процесів одержання клітиною енергії за рахунок окиснення органічних речовин. Воно може здійснюватися як за відсутності, так і за наявності кисню. Реакції окиснення відбуваються в цитоплазмі та мітохондріях клітин.

Будова дихальної системи
ПОВІТРОНОСНІ (ДИХАЛЬНІ) ШЛЯХИ - це система з'єднаних між собою порожнистих  органів для перенесення вдихуваного та видихуваного повітря: носова порожнина  глотка , гортань , трахея , бронхи .
Носову порожнину та з’єднану з нею частину глотки називають носоглоткою.
Усі повітроносні шляхи побудовані з кісткової та хрящової тканин, що захищає від злипання стінок для неперервного надходження повітря.
Шлях повітря повітроносними шляхами при вдиху: з носової порожнини повітря потрапляє у носову частину глотки (носоглотка), далі — у ротову частину глотки (ротоглотка), проходить повз лімфоїдну тканину глотки (мигдалини), звідки надходить у гортань, потім у трахею, бронхи.
Верхні дихальні шляхи: носова порожнина, глотка.
Нижні дихальні шляхи: гортань, трахея, бронхи.
Будова повітроносних шляхів пристосована до проведення, зволоження, зігрівання чи охолодження, очищення та знешкодження повітря, що повинно потрапити в легені.
• ОРГАНИ ГАЗООБМІНУ – парні органи дихальної системи, де відбувається газообмін: легені

Газообмін у легенях і тканинах
Роблячи навперемінно вдих і видих, людина вентилює легені, підтримуючи в альвеолах відносно сталий газовий склад.
Людина дихає атмосферним повітрям з вмістом кисню 21%, вуглекислого газу 0,03%, а видихає кисню — 16%, вуглекислого газу — 4%. В альвеолярному повітрі кисню — 14,2%, вуглекислого газу — 5,2%. Альвеолярне повітря відрізняється від вдихуваного і видихуваного. Це пояснюється тим, що при вдихові в альвеоли надходить повітря повітроносних шляхів, а при видиху — навпаки, до видихуваного повітря домішується атмосферне повітря, яке знаходиться в тих же повітроносних шляхах.
+У легенях кисень із альвеолярного повітря переходить у кров, а вуглекислий газ із крові надходить у легені. Рух газів відбувається за законами дифузії, згідно з якими газ поширюється із середовища з високим парціальним тиском у середовище з меншим тиском (схема 4). Парціальним тиском називають частину загального тиску, яка припадає на цей газ у газовій суміші.
Дихальні рухи — вдих і видих відбуваються внаслідок ритмічного скорочення та розслаблення дихальних м'язів — міжреберних, діафрагми і м'язів передньої черевної стінки. Дихальні рухи регулюються дихальним центром, що розміщений в довгастому мозку, з двома вузлами — центром вдиху та центром видиху.


Старіння


Вища нервова діяльність


title: Травлення

text:
РІЗНОМАНІТНІСТЬ ТРАВНИХ СИСТЕМ

Травлення — сукупність процесів, що забезпечують механічне подрібнення та хімічне розщеплення харчових продуктів на компоненти, які всмоктуються та беруть участь в обміні речовин.
Внутрішньоклітинне травлення — субстрат  надходить у клітину, де розщеплюється ферментами цитоплазми або за участі лізосом, а також у травних вакуолях (піноцитоз, фагоцитоз) одноклітинних та нижчих багатоклітинних організмів.
Зовнішньоклітинне травлення — ферменти, що синтезуються в клітинах, виділяються в зовнішнє середовище та розщеплюють речовини на значній відстані від клітин, які декретують їх (кишковопорожнинні, кільчасті черви, ракоподібні, хордові, крім ланцетника).
Вищі багатоклітинні — порожнинне травлення.
Пристінкове, або мембранне, травлення — ферменти, що знаходяться на клітинній мембрані. У більшості високоорганізованих тварин такі процеси протікають на поверхні травних клітин.

Кишковопорожнинні, зокрема гідра, за допомогою щупалець уловлюють дрібну здобич: інфузорій, дрібних рачків, іноді личинок і мальків риб. У кишковій порожнині на їжу діють травні ферменти. їх виділяють залозисті клітини. Під впливом травних ферментів здобич розпадається на шматочки, що захоплюються травними клітинами. Неперетравлені рештки їжі виводяться через ротовий отвір.Отже, у кишковопорожнинних ми спостерігаємо два варіанти перетравлення їжі. Порожнинне травлення відбувається в кишковій порожнині під дією ферментів, які виділяють залозисті клітини, внутрішньоклітинне - у травних вакуолях травних клітин.

Вивчаючи паразитичних червів - гельмінтів, ви ознайомилися з представниками плоских червів - печінковим і котячим сисуном, бичачим ціп'яком.
У плоских червів кишечник замкнений.
У ціп'яків травна система в процесі історичного розвитку зовсім зникла. Поживні речовини вони вбирають через покриви тіла.
У кільчастих червів наскрізний кишечник закінчується анальним отвором. У цих тварин з'являються й примітивні слинні залози. У дощового черв'яка передній відділ кишечнику диференціюється на ротову порожнину, глотку та стравохід. Розширюючись, стравохід утворює воло, у якому на певний час може затримуватись їжа. У цей час на неї діють травні ферменти слини. Передня частина середнього відділу кишечнику утворює розширення - шлунок.

У членистоногих будова травної системи подібна. Але в них на голові є кінцівки, які формують ротовий апарат - щелепи.
Ротовий отвір веде в коротенькі глотку та стравохід, які переходять в об'ємний шлунок. Він складається з двох відділів: у передньому їжа подрібнюється; у задньому - тверді часточки відціджуються від рідини.
У річкового рака є й спеціалізована травна залоза - печінка.
Павук-хрестовик може живитись лише рідкою їжею. Тип травлення, який починається поза тілом тварини, називають позакишковим. Передній відділ кишечнику цих тварин складається з глотки, стравоходу та смоктального шлунка. При цьому глотка та смоктальний шлунок діють як насоси, що закачують у кишечник рідку їжу. Як і в річкового рака, у павука є печінка та невеликі слинні залози.
 Молюски, як і кільчасті черви та членистоногі, мають наскрізну травну систему.
У ротовій порожнині черевоногого молюска виноградного слимака є пластинка з органічної речовини - щелепа, а в глотці - мускульний язик з терткою.
У шлунок відкриваються протоки печінки. Задній відділ кишечнику відкривається назовні анальним отвором.
У двостулкового молюска жабуриці (беззубки) коротенький стравохід відкривається в об'ємний шлунок. Його оточує травна залоза - печінка.
Травна система риб починається ротовим отвором, обмеженим щелепами.
У більшості видів риб на щелепах та інших кістках черепа розташовані зуби, які допомагають схоплювати й утримувати здобич.
За шлунком знаходиться тонкий кишечник, у який відкриваються протоки спеціалізованих травних залоз - печінки та підшлункової залози.
Неперетравлені залишки їжі потрапляють у товстий кишечник, а з нього через пряму кишку та анальний отвір  - назовні (у кісткових риб). У хрящових риб кишечник відкривається в клоаку.

Травна система амфібій , як і риб, починається ротоглотковою порожниною, що переходить у стравохід. Сюди відкриваються протоки слинних залоз (у риб вони відсутні). Слина в амфібій не містить ферментів, а слугує лише для зволоження їжі, що полегшує її ковтання. Кишечник в амфібій, як і в хрящових риб, відкривається у клоаку.

Травна система рептилій дещо складніша порівняно з амфібіями.
Слина, яку виробляють слинні залози, містить травні ферменти.
Кишечник рептилій відкривається, як і в земноводних, у клоаку.
У них є невеличка сліпа кишка - передній відділ товстого кишечнику, де їжа перетравлюється за допомогою симбіотичних мікроорганізмів.

Травна система птахів починається дзьобом, який захоплює і подрібнює їжу. Форма дзьоба залежить від того, чим живляться птахи.
Язик, який міститься в ротовій порожнині, може допомагати в здобуванні їжі. Далі їжа через глотку потрапляє до стравоходу і на певний час затримується в його розширенні - волі.
Із стравоходу їжа надходить у шлунок, який складається з двох відділів. Передній відділ шлунка - залозистий. У ньому виділяється травний сік, під дією якого триває перетравлення їжі. У м'язовому відділі шлунка їжа перетирається до кашкоподібного стану. Мускульний відділ шлунка певною мірою компенсує птахам відсутність зубів.
Як і в плазунів, кишечник відкривається у клоаку.
Для забезпечення процесів життєдіяльності та постійної високої температури тіла (від + 38 °С до + 43 °С) птахи потребують великої кількості енергії. Тому їм потрібно багато їжі, яка у птахів перетравлюється дуже швидко.

 У ссавців добре розвинені травні залози: слинні, печінка та підшлункова.
Передротова порожнина та м'ясисті губи, за допомогою яких схоплюється їжа, притаманні лише ссавцям. У ротовій порожнині їжа подрібнюється за допомогою зубів, а також починається її перетравлення під дією травних соків, що їх виробляють слинні .
У ссавців, які споживають рослинну їжу, що погано перетравлюється, шлунок може мати складну будову.
Кишечник у ссавців, як і в інших хребетних тварин, поділяється на тонкий і товстий відділи.
Неперетравлені рештки їжі виводяться через анальний отвір. Лише в першозвірів кишечник відкривається у клоаку.

Наприклад, у жуйних (як ви пам'ятаєте, це група парнокопитних, до якої належать олені, лосі, жирафи, вівці, велика рогата худоба та ін.) шлунок складається із чотирьох відділів: рубця, сітки, книжки та сичуга.
У рубці мешкають мікроорганізми, які допомагають перетравлювати клітковину. З рубця їжа надходить до сітки, звідки вона відригується знову до ротової порожнини. Тут частково перетравлена їжа перетирається зубами й зволожується слиною. З ротової порожнини їжа надходить до книжки (її стінки мають згортки, що нагадують аркуші книжки), а з неї - до сичуга. Там виділяється шлунковий сік.
Довжина кишечнику ссавців залежить від типу їжі, яку споживає тварина. У травоїдних він довгий, у хижаків - короткий.
Узагальнення:травлення безхребетних
Узагальнення:травлення хребетних

Порівняйте:

Дякую за увагу!


title: "Тютюнокуріння"

text:
Тютюнокуріння
У тютюні міститься нікотин — надзвичайно отруйна речовина. Викуривши пачку сигарет, людина поглинає смертельну дозу цієї речовини. Але пачка викурюється не відразу — у людини виробляється деяка стійкість до отрути.
Нікотин
Склад
Крім нікотину, під час паління на організм негативно впливають й інші речовини:
чадний газ, який утворює з гемоглобіном стійку сполуку карбоксигемоглобін, після чого зменшується здатність крові переносити кисень;
недоокислені ароматичні та вуглеводні сполуки, зокрема бензпірен, який є сильним канцерогеном (від cancer — рак, genes — породжуючий);
смоли;
важкі метали та радіоактивні речовини, які потрапляють у рослину із грунту, а потім під час згоряння з димом надходять у дихальні шляхи і всмоктуються у кров.
Вплив тютюну на організм людини:
Легені
Серцево-судинна система
Мозок і нервова система
Шлунково-кишковий тракт
Смертельний результат
Ті, хто курить, хворіють на рак легень в двадцять разів частіше, ніж некурящі. Тому можна сміливо стверджувати, що рак легень в основному розвивається на ґрунті куріння. Нерідко рак виявляється настільки запущеним, що неможливо врятувати хворого навіть ціною видалення легені.
У медичній науці є багато робіт, які показують шкідливість куріння. Вчені досліджували 200-300 тисяч чоловік, близьких один до одного за віком, діяльністю, побутовими умовами. Різниця була тільки в тому, курять вони чи ні. Виявилося: серед некурців рак легень зустрічається 12 разів на сто тисяч чоловік. Серед тих, хто викурює пачку сигарет в день, — 112, а у тих, хто курить дві пачки, — 284.
Також доведено, що тютюновий дьоготь, введений експериментальним шляхом тваринам у легені або на шкіру, викликає рак у всіх випадках.
Легені
Куріння викликає передчасне зношування серця, судин, а також інших життєво важливих органів.
Одна викурена сигарета збільшує пульс на двадцять ударів за хвилину, піднімає тиск на кілька десятків міліметрів, зменшує температуру шкіри. Ці зміни тримаються близько тридцяти хвилин.
Таким чином, протягом дня серце постійно отримує додаткове навантаження, що згодом призводить до його захворювання.
Серцево-судинна система
Мозок і нервова система
Про шкідливу дію нікотину на центральну нервову систему можна судити за дією першої викуреної цигарки: нудота, блювота, холодний піт, іноді втрата свідомості — ось симптоми, які говорять про отруєння клітин мозку.
Шлунково-кишковий тракт
Курці іноді говорять, що куріння робить їжу смачнішою. Звичайно, якщо попередньо наповнити рот якоюсь гидотою, то після цього звичайна їжа здасться смачною. Насправді куріння знижує апетит. Давно помічено: той, хто кинув палити, починає набирати вагу. Після припинення нікотинової інтоксикації всі обмінні процеси поліпшуються, краще засвоюється споживана їжа.
Статистика говорить: смертність від серцево-судинних захворювань серед курців в два рази вище, ніж серед некурців.
За даними Всесвітньої організації охорони здоров'я, курці помирають від пневмонії в десять разів, а від виразки шлунку в шість разів частіше, ніж некурящі.