title: Клонування

text:
виконав учень 11-А класу
Сидоренко Данило
Застосування мінеральних добрив
Що таке мінеральні добрива
   Овочі, ягоди, чагарники для правильного росту і врожайності повинні отримувати багато різних елементів. Часто живлення не вистачає через особливості грунту:
глинистої – заліза, марганцю;
торфовищ – міді;
кислою, болотистій – цинку;
у пісковиків – недолік магнію, калію, азоту.
    Рослини сигналізують про свої проблеми зміною кольору листя, розмірами і формою плодів. Завдання людини – зробити своєчасно підгодівлю. Мінеральні добрива-це хімічні сполуки неорганічного походження. Вони мають один головний компонент або кілька. Корисні речовини, перебуваючи у вигляді мінеральних солей, допомагають:
збільшення врожаю;
зміцненню рослин;
захист від шкідників;
стимуляції росту та живлення;
поліпшення якості плодів;
відновлення ґрунту;
захист від бур’янів;
зміцненню імунітету рослин.
Види мінеральних добрив
    Тукова суміш застосовується при інтенсивному землеробстві в солідних фірмах, на дачних ділянках. Важливо знати характеристики різних категорій. Розрізняються види добрив та їх класифікація:
Прості або односторонні, що має у складі єдина речовина. До них відносять фосфорні, калійні, азотні туки.
Комплексні мінеральні – включають кілька активних речовин, що одночасно здійснюють вплив на грунт, рослини.
Мікродобрива зі складним складом мікроелементів – молібденом, кальцієм, йодом, марганцем.

Азотні добрива
    Застосування мінеральних туків з високим вмістом азоту допомагає розвитку стебла і листя рослини, що необхідно у весняний період. Хороша розчинність допускає їх рідке, тверде використання. Азотні мінеральні добрива мають класифікацію:
Нітратна – кальцієва, натрієва селітра, підходить для кислого грунту, рекомендована рослин з коротким періодом дозрівання – редис, салат. При надлишку завдає шкоди – накопичується плодами.
Амонійна – сульфат амонію – вимагає осіннього внесення. На нього добре реагують цибуля, томати, огірки.
Знаходять застосування у великих виробників і приватників такі різновиди добрив:
Амідна – сечовина – має найвищу концентрацію азоту, сприяє великому врожаю. Вона вимагає внесення в землю, корисна для томатів при зав’язуванні, зростанні.
Амонійно-нітратна – аміачна селітра – при комбінації з калієм, фосфором, підвищується урожай зернових культур, буряків, картоплі.
Калійні добрива
   Для підвищення опірності хворобам, поліпшення смаку, збільшення лежкості плодів не обійтися без калію. Популярні види калійних добрив:
Хлористий калій – природна сировина, що добувається з руди. Містить хлор, який завдає шкоди деякими рослинами. Щоб уникнути поганого впливу, слід проводити внесення добрива восени. Воно добре діє на буряк, ячмінь, картоплю, гречку.
   Спільно з мікроелементами, фосфором і азотом калій збільшує врожайність рослин. Поширення отримали добрива:
Калійна сіль – має високу концентрацію калію, вноситься восени. Сприяє зростанню картоплі, зернових культур.
Калійна селітра містить в складі азот, корисна при зав’язуванні і дозріванні плодів.
Сірчанокислий калій використовують при підгодівлі всіх культур, вносять у ґрунт при вирощуванні коренеплодів.

Фосфорні добрива
    Для живлення ягідних кущів, дерев необхідний фосфор. Його застосування прискорює зав’язування плодів, підвищує стійкість до морозів взимку. Ефективна підживлення фосфорними добривами:
Простий суперфосфат – засипають в землю, застосовують в період цвітіння. Ідеальне добриво для квітів.
Фосфоритне борошно – вимагає для дії кислий грунт. Підходить зернових, овочевих культур. Може забезпечити рослину фосфором на багато років.
Подвійний суперфосфат використовують для ягідних кущів, вносять восени під квіти для кращої зимівлі.
Застосування мінеральних добрив
    Досвідчений садівник за зовнішнім виглядом рослини визначить, яких речовин не вистачає. Які необхідні мінеральні добрива та їх використання на ділянці:
при дефіциті азоту уповільнений ріст, відмирають, нижні листки засихають;
нестача фосфору проявляється червонуватою, сіруватою їх забарвленням;
недолік калію зменшує схожість насіння, підвищує сприйнятливість до хвороб, нижні листя по краях починають жовтіти, стають бурого кольору, відмирають;
при відсутності цинку у яблунь формується маленька розетка;
дефіцит магнію відзначається блідою зеленню.
    Застосовують поживні туки шляхом внесення в ґрунт при перекопці, поливом розчинених препаратів. При використанні мінеральних сполук не можна змішувати групи добрив:
сечовину з вапном, простим суперфосфатом, гноєм, аміачною селітрою;
сульфат амонію з доломітом, крейдою;
простий суперфосфат з вапном, аміачною селітрою, сечовиною;
калійну сіль з доломітом, крейдою.
Внесення мінеральних добрив
    Перш ніж почати живлення рослин і ґрунту, необхідно розібратися з правилами застосування туків. Існують способи внесення мінеральних добрив, що залежать від складу:
Азот закладають в грунт навесні, при перекопці – має здатність до випаровування. При осінньому вживанні корисні речовини вимиються з дощами.
Аміачну селітру розсипають по снігу, який гранули розтоплюють, пробиваючись до ґрунті.
    Свої особливості при внесенні мають інші діючі мінеральні компоненти:
Калій закопують у грунт навесні і восени. Хлористий калій переважніше застосовувати в кінці літа, щоб вивітрився хлор.
Фосфор можна вносити в будь-який час. Потрібно враховувати, що він погано розчинний у воді, може досягти коренів через 2 місяці. Краще удобрювати в кінці літа для зміцнення рослин до зимового сезону.


title: Напрямки біології

text:
Напрямки Біології
Підготував:
Учень 9 класу
Томчук Остап
Молекулярна біологія
Молекуля́рна біоло́гія — галузь науки, яка вивчає біологічні процеси на рівні біополімерів — нуклеїнових кислот і білків та їх надмолекулярних структур.

Фундаментальними завданнями молекулярної біології є встановлення молекулярних механізмів основних біологічних процесів, таких як відтворення та реалізація генетичної інформації, біосинтез білків та інших зумовлених структурно-функціональними властивостями і взаємодією нуклеїнових кислот і білків, а також вивчення регуляторних механізмів даних процесів.
Основні напрямки досліджень:

    Організація макромолекул та надмолекулярних утворень, що зумовлюють такі специфічні ознаки живої матерії, як саморегулювання систем, спадковість та мінливість, ріст і розвиток.
    Молекулярні механізми процесів у клітині: біосинтез ДНК, синтез РНК на матричній ДНК, біосинтез білків на рибосомах, мембранний транспорт, ферментативний каталіз та інші.
    Принципи регулювання макромолекулярних функцій і процесів у клітині.
    Розроблення нових методів та біотехнологій для практичного використання.

Генетика
Гене́тика (грец. γεννώ — породжувати) — це наука про спадковість і мінливість ознак організмів, методи управління ними та організацію спадкового матеріалу. Через універсальність генетичного коду генетика лежить в основі вивчення всіх форм життя від вірусів до людини.

Генетична інформація — існування в клітинах організмів таких сукупностей генів, які зберігають відомості про послідовність процесів обміну речовин у періоди росту та розмноження, про склад, будову і функції білків та нуклеїнових кислот. Носієм генетичної інформації є нуклеїнові кислоти: ДНК та РНК.

Міколо́гія (грец. μύκης — гриб і ...логія) — наука, яка досліджує гриби як особливу групу організмів, що становлять самостійне царство живої природи. Раніше, коли гриби відносили до рослин, мікологія вважалась одним із розділів ботаніки.

Предметами мікології є систематика, морфологія, цитологія, біогеографія грибів, біологія їх індивідуального розвитку й біоценотичні властивості.
Основні напрямки досліджень:

    Систематика грибів.
    Морфологія грибів.
    Походження й еволюція грибів.
    Морфогенез та індивідуальний розвиток грибів.
    Функціональна роль грибів у біогеоценозах.
    Консортивні зв'язки грибів: паразитизм, симбіотрофізм.
    Біогеографія грибів.
    Явище мікотрофії.
    Систематика лишайників.
    Біологія і географія лишайників.
    Хемотаксономія грибів і лишайників.
    Механізми адаптації грибів до умов зовнішнього середовища.
    Розроблення методів польових та експериментальних мікологічних досліджень.
    Методи впливу на мікобіоту.
    Теоретичні засади промислової культивації їстівних грибів, а також грибів — продуцентів біологічно активних речовин.
    Механізми взаємовідносин грибів-паразитів і рослин-хазяїнів.
    Охорона і раціональне використання мікологічних ресурсів.

Мікологія
Мікробіоло́гія — розділ біології, що займається вивченням мікроорганізмів, в основному вірусів, бактерій, грибків, оноклітинних водоростей і найпростіших. Ця різнорідна, штучно об'єднана група мікроскопічно малих організмів складає предмет однієї науки в силу того, що для їхнього вивчення використовуються методи, спочатку розроблені для дослідження бактерій. В основі мікробіологічних методів лежить одержання чистих культур, вирощених з однієї клітини. (Способи культивування клітин багатоклітинних організмів теж запозичені з бактеріології.) В курси медичної мікробіології включають також імунологію та вивчення більш великих паразитів, таких, як черви і комахи.

Мікробіологія
Основні напрямки досліджень:

    Дослідження загальних закономірностей життєдіяльності всіх класів мікроорганізмів, їх систематики, генетики, молекулярної біології та фізіолого-біохімічних властивостей. Визначення ролі і значення мікроорганізмів у кругообігу речовин.
    Вивчення фундаментальних основ біологічної активності мікроорганізмів з метою її регуляції.
    Вивчення екології, систематики мікроорганізмів та виявлення видів і штамів для розроблення біотехнологічних процесів.
    Розроблення теоретичних основ одержання нових антибіотиків та інших біологічно активних речовин для боротьби з бактеріальними, грибковими й вірусними захворюваннями людини, тварин і рослин.
    Дослідження фізіології та систематики грибів, токсино- і антибіотикоутворення у ґрунтових, фітопатогенних та інших грибів.
    Вивчення ролі і значення мікроорганізмів у формуванні структури ґрунту, його родючості, в живленні рослин.

Методи і досягнення мікробіології збагатили багато розділів біології і сприяли їхньому розвиткові. Можливість швидко виростити величезні популяції мікробів і виявити серед них рідкісні варіанти (наприклад, мутантні й рекомбінантні форми) дозволила найдокладнішим образом досліджувати природу спадковості мікроорганізмів, аж до молекулярного рівня. Отримані дані про механізми спадкування були поширені на усі форми живого і лягли в основу генної інженерії.

Космічна біологія — грец. Βιοαστρονομία — біологічна наука, або розділ біології, що вивчає можливість існування живих організмів у космосі та на інших планетах, крім Землі. Ця наука розглядає вплив на можливо існуючих організмів космосу гравітації, температури, життя у вакуумі.

До космічної біології належить наука ксенобіологія, що розглядає можливість існування слідів розумних істот у космосі.
Космічна біологія
Анатомія людини — розділ анатомії, що вивчає органи та системи органів людського тіла. Анатомія людини вивчає зовнішні форми і пропорції тіла людини і його частин, окремі органи, їх мікроскопічну та макроскопічну будову.

Анатомія людини має клінічні підрозділи:

    нормальна анатомія — розділ анатомії, що вивчає органи та системи органів людського тіла в нормі.
    патологічна анатомія — вивчає вражені хворобою органи та тканини.
    хірургічна анатомія вивчає будову тіла по ділянкам, з врахуванням положення органів та їх взаємовідношень відносно одне одного та відносно скелету людини.

Анатомія
Патоло́гія (грец. παθός — страждання, біль, хвороба; та грец. λόγος — 1) — дослідження або наука про відхилення від норми та хвороби, зокрема — галузь медицини, біології, психології (патопсихологія); 2) відхилення від нормального стану або процесу розвитку, у медицині — синонім хвороби.
Патологія має зв'язок з іншими науками, з яких формувалася медицина: анатомією, фізіологією, ембріологією, біохімією, мікробіологією, імунологією і т. д. Вона синтезує та звіряє дані, отримані з цих дисциплін, із клінічною практикою. Науки також мають спільні методи досліджень, що доповнюють одне одного.
Найважливіші проблеми сучасної патології:
загальне вчення про хвороби;
реактивність організму;
патологія проникності біологічних мембран та мікроциркуляції;
механізми порушення та відновлення життєво важливих функцій;
механізми адаптації та ін.

Патологія


title: Мутаційна мінливість. Види мутацій

text:
Мутаційна мінливість. Види мутацій

Мутаційна мінливість — це поява нових ознак в організмі внаслідок раптових змін структури спадкових одиниць (генів, хромосом) та успадкування цих змін.

А — нормальне курча; Б — мутант.

Мутація (латин. mutatio — зміна) — це зміна, що зумовлена реорганізацією структур відтворення, перебудовою генетичного апарату. Мутації виникають раптово, що іноді різко відрізняє організм від вихідної форми.

Гуго де Фріз
Коржинський Сергій Іванович

Закон гомологічних рядів спадкової мінливості. Мутаційна теорія

Вивчаючи мінливість ознак у злаків та інших родин, М. І. Вавилов виявив, що:
Види та роди, генетично близькі між собою, характеризуються подібними рядами спадкової мінливості з такою правильністю, що, знаючи ряд форм одного виду, можна передбачити наявність подібних форм в інших близьких видів та родів.
Цілі родини рослин характеризуються певним циклом мінливості, що відбувається через усі роди, які утворюють родину.

М. І. Вавилов

Основні положення мутаційної теорії Гуго де Фріза:
•    мутації виникають дискретно;
•    нові форми є константними, найчастіше рецесивними;
•    мутація — це завжди якісні зміни;
•    мутації різнонаправлені (можуть бути корисними, шкідливими або нейтральними);
•    ступінь вияву мутацій залежить від величини вибірки організмів, що вивчаються;
•    одні й ті самі мутації можуть виникати повторно.

Види мутацій

Генні (точкові) мутації — зміни нуклеотидної послідовності ДНК унаслідок помилок реплікації. У результаті таких мутацій змінюється амінокислотна послідовність білка, який кодується геном, і, як наслідок, змінюються його властивості.

Хромосомні мутації (хромосомні аберації) — зміни в структурі хромосом, що виникають унаслідок їх перебудови (розриву хромосоми з утворенням фрагментів, які потім об’єднуються, але при цьому нормальна структура хромосоми не відновлюється). Розрізняють чотири основні типи хромосомних аберацій:
•    нестача;
•    делеція;
•    подвоєння (дуплікація);
•    інверсії;
•    транслокації.

Геномні мутації пов’язані зі зміною кількості наборів хромосом.
Гаплоїдний набір хромосом, а також сукупність генів, що містяться у гаплоїдному наборі хромосом, називають геномом.
Поліплоїдія(алоплоїдія) — це кратне збільшення хромосомного набору в результаті порушення мейозу.
Анеуплоїдія (гетероплоїдія) — зміна кількості хромосом в одній або декількох парах.
Американка Брук Грінберг у свої 17 років виглядає як кількарічна дитина, має вагу 7 кг і зріст 76 см: вчені впевнені, що її генна мутація приховує загадку старіння.
Брук Грінберг, який тоді було 9 років, на руках у своєї молодшої 6-річної сестри


title: "Ми проти Сніду"

text:
Презентація Дегтяра дмитра та Паламарчук Богдани
Ми проти Сніду
СНІД – страшна хвороба XXI століття!

Більша частина хворих — це люди або нетрадиційної орієнтації, або ж наркозалежні або повії
Замість сумнівного задоволення від пияцтва та наркотиків оберіть радість здорового та щасливого життя
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ


title: Нирки

text:
Нирки - нефрони – сеча

Нирки – парні органи
Нирки - життєво                                                                                важливий парний орган                                                  організму. Основна функція -                                   виведення продуктів                                              життєдіяльності шляхом                                         фільтрації крові. Також                                            нирки беруть участь в регуляції водно-сольового балансу, кров'яного тиску, кровотворення, кальцієвому обміні.
У зародків хребетних                                                              спочатку утворюється                                       головна нирка –                          пронефрос, потім закладаються                           тулубові нирки – мезонефрос та виникає                 Вольфів і Мюллерів канали. У другій                  половині зародкового розвитку в тазовій області утворюються канальці вторинної - тазової нирки.
Онтогенез нирки
Структура тканини нирки                                                  має особливу будову,                                                    тому і належить до                               паренхіматозних органів.
Нирки складаються з                                     мільйонів мікроскопічних капілярних ниркових клубочків – нефронів.
Будова нирки
Нефрон - структурно-                                         функціональна одиниця                                                  нирки. Кожен нефрон                                           складається з:
ниркового тільця, утвореного                                  клубочком кровоносних капілярів,                               який оточує бокалоподібна капсула                  Шумлянського;
звивистих канальців.
У кожній нирці нараховується близько двох мільйонів нефронів.
Нефрон
Капсула нефрону нагадує кулю, верхня частина якої втиснута у нижню таким чином, що між її стінками утворюється порожнина капсули.
Від капсули відходить тоненька довга звивиста трубочка - звивистий канадець першого порядку. Він доходить до межі коркової і мозкової речовини нирки, де звужується, випрямляється і в мозковій речовині утворює петлю нефрону - петлю Генле, що повертається у кіркову речовину. Тут каналець знову стає звивистим -звивистий каналець другого порядку і відкривається у збирну трубочку.
Збирні трубочки відкриваються у порожнини ниркових чашечок, які, у свою чергу, з'єднані з нирковою мискою.
Будова нефрону
Будова нефрону
Залежно від локалізації, особливостей будови та функції розрізняють такі типи нефронів:
кіркові - складають 1% від загальної кількості нефронів, їх структурні компоненти повністю розташовані в межах кіркової речовини нирки;
кіркові проміжні - складають 80% нефронів, які активно беруть участь у процесах сечоутворення;
навколомозкові - складають близько 20% нефронів. Їх ниркові тільця розташовуються поблизу основи мозкових пірамід. Вони забезпечують гіпертонічне середовище, яке сприяє концентрації сечі.

Типи нефронів
1. Мозкова речовина та ниркові
піраміди
2. Виносна клубочкова артеріола
3. Ниркова артерія   4. Ниркова вена
5. Ниркові ворота     6. Ниркова миска
7. Сечовід    8. Мала ниркова миска
9. Фіброзна капсула нирки
10. Нижній полюс нирки
11. Верхній полюс нирки
12. Приносна клубочкова артеріола
13. Нефрон    14. Ниркова пазуха
15. Велика ниркова миска
16. Вершина ниркової піраміди
Будова нирки
У процесі утворення сечі виділяють два етапи:
фільтрацію крові, внаслідок якої в капсулі нефрону утворюється первинна сеча;
реабсорбцію - проходження первинної сечі через ниркові канальці та утворення вторинної сечі.
Утворення сечі
Утворена в нирці сеча                                стікає в ниркову миску,                                          що переходить у сечовід.                                 Сеча пересувається по                                       сечоводу завдяки перистальтичним скороченням гладеньких м'язів його стінки (швидкість 2-3 см/с).
Обидва сечоводи відкриваються в сечовий міхур.
Сечовиділення
За 1 хвилину через нирки                                                                                проходить 1200 мл                                                            крові, яка фільтрується                                                        в клубочках, після чого в                                  канальцях вибірково                         всмоктується назад вода та інші речовини. Робота нирок залежить від часу доби, положення тіла, кров'яного тиску, стану організму. В нормі за добу виділяється 1,5 л сечі.
Робота нирки
Захворювання                                                                 нирок поділяються                                                               на запальні (виникають                                                        після перенесеної простуди,                                    ангіни, внаслідок попадання                                     інфекції в сечовивідні шляхи)                                  та незапальні - внаслідок гіпертензії,                          цукрового діабету, порушень обміну речовин, аномалії розвитку.
Захворювання
Запальні                                                              захворювання                                                            нирок виникають                                                            через кілька тижнів                                                              після перенесеної простуди,                                           ангіни або переохолодження                                              і можуть супроводжуватись                                             такими скаргами: біль у попереку, підвищення температури, порушення сечовиділення, загальна слабкість. Можуть бути набряки на тілі, підвищення тиску.
Захворювання
Незапальні                                                           захворювання                                                            нирок взагалі протікають                   безсимптомно, але якщо                                                не вживати заходів, можуть                                 призвести до порушення функції                         нирок. Тому хворим на гіпертонію, цукровий діабет при виявленні патологічних змін в аналізі сечі необхідно проконсультуватись у нефролога.
Захворювання
У жінок під                                                                         час вагітності                                                               може порушуватись                                                 робота нирок: виникати                                      запальні процеси, підвищення                                артеріального тиску, набряки, виділення білка з сечею. Після пологів може розвиватись надмірна рухомість нирки - блукаюча нирка.
Нирки і вагітність


title: Мутації в природі

text:
Мутації в природі
Сергієнко Єлизавети
10 клас
Мутації

Мутації тварин
Команда документального серіалу про вимираючі види тварин «Династії» зняла на відео імператорського пінгвіна з повністю чорним оперенням. Автори проекту припускають, що герой їх ролика може бути єдиним подібним пінгвіном на Землі.
Двоголова змія Ми
Ми - гримуча змія з рідкісною генетичною мутацією. У неї не тільки дві голови, але і два повноцінних комплекту статевих органів - чоловічих і жіночих. Треба сказати, подібні мутації у змій спостерігалися не раз, при цьому зафіксовано випадки, коли одна з голів намагалася зжерти іншу. Цей конкретний екземпляр, який отримав ім'я Ми, був придбаний акваріумом в Сент-Луїсі за 15 тисяч доларів. Вісім років по тому акваріум спробували продати за 150 тисяч. Але аукціон провалився, і Ми дістався за безцінь лабораторії біотехнологій. При цьому Ми прожив набагато довше, ніж звичайні змії, що стало для вчених вражаючим відкриттям: адже в природі тварини з подібними фізичними деформаціями зазвичай гинуть дуже швидко.
Ротвейлер з вітиліго
Цей пес страждає вітиліго - генетичним захворюванням, що призводить до втрати фарбувального шкіру пігменту. Це генетична хвороба, заснована, по суті, на мутації. Вона час від часу зустрічається у собак, як і у інших тварин (у людини в тому числі), проте ротвейлери їй особливо схильні. По суті, при цьому захворюванні власні імунні клітини тваринного атакують пігмент меланін, відповідальний за забарвлення шкіри. Вчені ще не все знають про вітіліго, проте відомо, що розвиток хвороби може підштовхнути стрес і ще ряд факторів. На щастя, хоча лікування від цієї хвороби поки не існує, життя вона не загрожує, на розумових і фізичних здібностей не відбивається. Все обмежується дивацтвами зовнішнього вигляду.
Кішка-химера
Цю кішку звуть Венера, і у неї навіть є власний аккаунт в інстаграме. Вона стала світовою знаменитістю завдяки своїй зовнішній особливості, яка, як вважають багато експертів, є проявом хімерізма - тобто, простіше кажучи, наявності в організмі генетично різнорідних клітин. Вченим, вивчав співіснування генетично різного матеріалу в одному організмі, вдавалося відтворювати цей стан у піддослідних тварин, але в природних умовах, так і ще виражене в настільки явною і ідеально симетричній формі, воно поки спостерігалося лише у Венери.
Істинний хімерізм трапляється, коли два різних ембріона чомусь зливаються в процесі розвитку, утворюючи єдиний організм. Втім, деякі експерти вважають, що у випадку з Венерою мова йде не про хімерізме, а про мозаїчності або навіть про простий збіг і незвичайної забарвленням. Але, так чи інакше, Венера - тварина незвичайна.

Ель чупакабра - козячий вампір
Чупакабра - істота, що займає почесне місце в міфології селян Мексики і країн Центральної Америки. За переказами, цей страшний хижак полює на домашніх тварин і висмоктує з них кров до останньої краплі, залишаючи м'ясо недоторканим. Чупакабру можна було б прічімсліть до міфологічним істотам - якби в Мексиці кілька разів не знаходили трупи незвичайних і страшних звірів, яких селяни вважають представниками цього таємничого вигляду. Правда, деякі вчені вважають, що мова йде всього лише про койота, які страждають на коросту і позбулися через це можливості ловити дику здобич. Але трупи чупакабр, при найближчому розгляді, спростовують це припущення. Шипи на спині, довгий хвіст, що нагадує щурячий, і незвичайні пропорції нітрохи не нагадують койота. Найбільш ймовірне на сьогодні припущення свідчить, що чупакабри - це м'ясоїдні мавпи, що потрапили в Мексику з більш південних країв і перехресні з якимось місцевим видом. Втім, феномен чупакабри ще чекає досліджень генетиків.
Змія з однією лапою
Це не ящірка, а справжнісінька змія. Її знайшли в китайському селі і вбили при спробі заповзти в будинок. Пізніше, розгледівши її дефект, змію вирішили зберегти. Так вона потрапила в руки вчених. Так що в існуванні цієї тварі сумніватися не доводиться - матеріальні докази наявності. А ось що зробило її такою? Більшість вчених відносять цей дефект на рахунок мутації, інші вважають, що лапа з'їденої цією змією ящірки якимось чином прижилася у неї в організмі і навіть зуміла прорости крізь шкуру.
Жаби "три в одному"
Така жаба-мутант була зустрінута лише одного разу в США. У неї було три повністю сформованих голови на загальному тілі і шість кінцівок. У 2004 вона була спіймана студентом-біологом, який відніс її в лабораторію для вивчення. Але, на жаль, вченим не вдалося дослідити феномен. Жаба якимось чином зуміла вибратися з тераріуму і зникла. За розповідями очевидців (з якими цілком узгоджується історія її чудесного порятунку), жахливо роздуте тулуб і три голови не заважали її рухливості, і виглядала вона такою ж здорового та активного, як і жаби зі звичайним набором голів і кінцівок. Втім, не факт, що людству одного разу вдасться дізнатися таємницю цієї моторошної мутації: більше такі жаби нікому в світі не траплялися.
Монтокський монстр
Це дивне і жахливе тварина, труп якого був викинутий океанськими хвилями на берег в Нью-Йорку в 2008 році, змусило багатьох здригнутися від страху і відрази. Роздуте безволосе тіло, довгі зуби, шкура в синювато-сірих плямах, короткі вуха і потужні задні лапи - це створення немов стало прямо з пекла. Знімок монстра миттєво розійшовся по мережі, породивши масу здогадок про те, що це за тварина, і як вона потрапила в наш світ. Найбільш скептично налаштовані вчені, втім, стверджували, що монтокскій монстр - всього-на-всього великий єнот, чиє тіло було позбавлене вовни і деформовано внаслідок тривалого перебування у воді. Однак ця гіпотеза, як і інші, не знайшла свого підтвердження. Залишається лише сподіватися, що мова йде про разову мутації, і подібні монстри більше не з'являться погляду наляканого людства.
Восьминоге козеня
У 2014 році у звичайнісінької кози, що належала хорватському фермеру Зорану Папарічу, народилося троє козенят. Двоє з них були звичайними козенятами, а ось третій з'явився на світло з вісьмома ногами. В іншому козеня був повністю нормальний. Хоча ветеринари стверджували, що він навряд чи проживе і тиждень, восьминогий козлик простягнув кілька років. Правда, ноги його залишалися слабкими, і він довше, ніж інші козенята, не міг встати на них, та й потім пересуватися йому було виразно незручно. На думку експертів, мутація, швидше за все, стала наслідком близькоспорідненого схрещування.
Френк-і-Луї
Досі незрозуміло, чи слід вважати Френка і Луї двома котами або ж все-таки одним. На двох у них - три очі, два роти, два носи і два вуха, а вуса ростуть, здається, де доведеться. Вони - не єдині в історії коти, постраждалі від "синдрому Януса" - генетичної мутації, в результаті якої на одному черепі розвивається відразу дві особи, найбільш характерною саме для кішок. При цьому з двох котячих ротів працює всього один (у другого відсутня нижня щелепа), а третій, центральний очей нічого не бачить. Стан здоров'я Френка і Луї не назвеш хорошим, і це дійсно диво, що тварині (або твариною) вдалося дожити до дорослого віку.


title: "Напрямки сучасної біотехнології"

text:
ОСНОВНІ НАПРЯМКИ СУЧАСНОЇ БІОТЕХНОЛОГІЇ
Біотехнологія — це сукупність промислових методів, які застосовують для виробництва різних речовин із використанням живих організмів, біологічних процесів чи явищ.
Сам термін «біотехнологія» з’явився в 70-х роках XX ст. (біос — життя; технос — мистецтво, майстерність; логос — слово, вчення), хоча біотехнологічні принципи людина розробила вже давно (використання життєдіяльності мікроорганізмів для випікання хліба, виготовлення сиру та інших молочних продуктів, виноробства, пивоварення).
Одним з найбільш перспективних напрямків традиційної біотехнології є використання мікроорганізмів як один із засобів захисту рослин від шкідників. Розвиток цього напрямку зумовлюється багатьма вадами пестицидів та інших засобів захисту рослин.
Біотехнологію умовно поділяють на два підрозділи: традиційна (куди входить технологічна мікробіологія, а також технічна, біохімічна та інженерна ензимологія) і нова (куди входять генетична та клітинна інженерія).
Методи біотехнології:
Синтез генів поза організмом(синтез генів)
Виділення з клітини та перебудова окремих генів або їх частин(генна інженерія )
Копіювання та розмноження виділених та синтезованих генів.
Введення генів та їхніх груп у геном інших організмів.
Поєднання різних геномів в одній клітині
Генна інженерія
Генна інженерія – прикладна галузь молекулярної генетики та біохімії. Її завдання – це розробки методів перебудови геномів організмів.
Суть генної інженерії полягає в штучному створенні (хімічний синтез, перекомбінації відомих структур) генів з конкретними необхідними для людини властивостями й уведенні його у відповідну клітину (на сьогодні це частіше за все бактеріальні клітини, наприклад кишкова паличка) — створення «штучної» бактерії — лабораторії з виготовлення необхідного для людини продукту.
Клітинна інженерія
Клітинна інженерія – галузь біотехнології, у якій застосовуються методи виділення клітин з організму і перенесення на штучні поживні середовища, де продовжується їх життєдіяльність. Її завданнями є: отримання соматичних клітин різних видів, створення культурних клітин (тканин) для отримання цінних речовин.
Химерні тварини - це генетичні мозаїки, що утворяться в результаті об'єднання бластомерів від ембріонів з різними генотипами.
Химерні організми
Трансгенні організми
Клонування – перспективний напрям клітинної інженерії.
Клон – сукупність клітин або особин, що виникли від спільного предка нестатевим шляхом.
Клонування
Стовбурові клітини, також відомі як штамові клітини — це первинні клітини, що зустрічаються в усіх багатоклітинних організмах. Ці клітини можуть самовідновлюватися шляхом поділу клітини,                 а також можуть                                          диференціюватися в досить                                       велику кількість                                                     спеціалізованих типів клітин.

Стовбурові клітини
Біотехнологія застосовується навколо нас у багатьох предметах щоденного вжитку — від одягу, який ми носимо, до сиру, який ми споживаємо. Протягом століть фермери, пекарі та пивовари використовували традиційні технології для зміни та модифікації рослин та продуктів харчування — пшениця може слугувати найдавнішим прикладом, а нектарин — одним з останніх. Сьогодні біотехнологія використовує сучасні наукові методи, які дозволяють покращити чи модифікувати рослини, тварини, мікроорганізми з більшою точністю та передбачуваністю.


title: "Людина,як частина природи"

text:
Людина,як частина природи
	У наші дні слово "природа" використовується в багатьох значеннях , йому може надаватися різний зміст. Широко розуміється природа - це буття , Всесвіт , все розмаїття рухомої матерії , її різноманітні стани і властивості . У цьому випадку природа включає в себе і суспільство
	Однак склалася і інша точка зору , згідно з якою природа - все те , що як би протистоїть суспільству , без чого суспільство , тобто люди разом із створеним їх руками продуктом не можуть існувати.

	Основу природи становлять
     елементарні частинки і поля ,
     що утворюють космічний простір ,
     Всесвіт. З елементарних
     Частинок  формуються атоми ,
     з яких    складаються хімічні
     елементи.  Хіміком Д. І. Менделєєвим
     (1834 - 1907) були розкриті закономірності виникнення хімічних елементів ,
     йому належить відкриття періодичного закону
     хімічних елементів.
    У ньому відображений стрибкоподібний характер змін хімізму залежно від зміни маси або атомної ваги . Закон Менделєєва вказує на єдність протилежних властивостей в кожному елементі , визначає його місце в загальному єдності.

     Космічний простір заселений гігантськими за масою і енергії згустками матерії - зірками і планетами , що утворюють Галактику . У свою чергу , сукупність галактик , що рухаються у величезних просторах Всесвіту , утворюють Метагалактику. Природа в межах Метагалактики відрізняється своєрідним будовою. Суттєвою ознакою структури природи є її стан - рухливе і мінливе , мінливий в кожен момент часу і ніколи не повертається до колишнього способу рівновагу.

    Видатний російський вчений В. І. Вернадський визначав таку будову природи поняттям організованість . Еволюція планет призводить до виникнення органічного світу і появи живої речовини.
   Подібний погляд на природу став можливий внаслідок тривалого вивчення її людиною. Одна з перших згадок про природу зберегли і донесли до нас пам'ятки древньої культури , серед яких важливе місце займає міфологія.
   Так , в міфопоетичному світогляді центральна роль відводилася космогонічним міфам і уявленням , оскільки в них описувалися просторово -часові параметри Всесвіту , можна сказати , космічні умови існування людини .
    Згідно міфологічним поглядам , існувала , як правило , однозначний зв'язок природи ( макрокосму ) і людини ( мікрокосму ) . Такий зв'язок увазі , що людина створена з елементів світобудови і , навпаки , Всесвіт відбувається з тіла першолюдини .
   Тому , будучи подобою Всесвіту , людина є лише один з елементів космологічної схеми . Більш того , космологічні принципи за аналогією переносилися і в соціальну сферу ( мезо -косм ) . Антропоцентристська погляд на космос вбачає в ньому вмістилище життя людини.

    Ці принципи склали основу різних міфологічних варіантів творіння природи, зокрема , Землі. Відповідно до них , відносини людини з природою здійснювалися через богів , які були вільні виконати або не виконати різні , в тому числі найпотаємніші та інтимні , прохання людини.
   Наприклад , найцінніші відомості про міфологічних відносинах людини і природи містяться в " Псалтирі " глави фінської реформації Мікаеля Агріколи . З цього твору відомо , що фіни поклонялися Тепіо - божеству лісу , посилали видобуток мисливцям ; Ахті - богу вод , давайте рибу ; Льекіо - богу трав , коренів дерев і т.д

	В силу своєї природи,  людина змінює середовище свого проживання. Ставлення громадськості до значного впливу людини на довкілля змінювалося впродовж 20 ст. Людство дедалі ясніше усвідомлює те, що його здатність викликати кліматичні зміни глобального масштабу, може поставити під загрозу його власне існування. Людина повинна ставитися до природи відповідально. Розпочався процес прийняття політичних рішень, вироблення заходів збереження середовища проживання, однак наразі незрозуміло, наскільки від буде ефективним, і чи ті зміни, що відбувалися в природі в останні роки й відбуваються зараз, не є початком незворотного процесу, який поставить під загрозу існування людства.
Дякую за увагу!
Підготував:
Учень 11 класу
Фесенко О.


title: Листок

text:
Незакінчене  речення
1. Рослина має вегетативні органи: корінь і ...
 2. Пагін – це … , а корінь – це … органи рослини.
3. Пагін і корінь мають провідні пучки, що складаються з …, …
4. Листок – це…
5. Листок  складається черешка і …, та іноді …
6. За наявністю або  відсутністю черешка листка поділяються на …,  або …
7. За кількістю листкових пластинок листки поділяються на … та …
8. Жилкування у листків буває …, …, …
9. Листки на стеблі розміщуються  …, …, …
Попрацюймо разом
Завдання
1. Визначте у рослин тип листка (простий чи складний)
2. Наявність черешка
3. Тип листкової пластинки (суцільна, розчленована)
4. Тип жилкування
5. Розміщення листків
Видозміни і додаткові функції листка
                        Запасна
Видозміни і додаткові функції листка
                                   Живильна                 Непентес
 Венерина мухоловка

                                    Росичка
Видозміни і додаткові функції листка
Захистна                               Видільна

Видозміни і додаткові функції листка
Вегетативне розмноження      Каланхое
Сенполія

Внутрішня будова листка
Пояснити, як внутрішня будова листка пов’язана з функціями
Які основні функції листка?

?
?
Функції листка
?
?
Функції листка
Функції листка
Функції листка

Фотосинтез
Газообмін
Функції листка
Транспірація
Транспорт речовин
Як ви зрозуміли зміст, що вам хотів донести автор?

Клімент
Аркадійович
Тімірязєв
Внутрішня будова
Допоможіть дослідникам ХVІІ ствстановити функцію листка

Допоможіть дослідникам ХVІІ ствстановити функцію листка
Допоможіть дослідникам ХVІІ ствстановити функцію листка
Допоможіть дослідникам ХVІІ ствстановити функцію листка
Транспорт речовин
Лабораторна робота №8
Тема. Внутрішня будова листка у зв’язку з його функціями.
Пазли: назви складову листка і вкажи функцію

Висновок
внутрішня будова листка пристосована для здійснення фотосинтезу, дихання і випаровування води – основних функцій листка.
Що я нового дізнався на уроці?
Оцінювання
Д/З Читати §14, замалювати іл. 14,6 ст. 63, №10, 11 ст. 64, підготувати повідомлення про кореневище, цибулину, стеблові бульби, принести цибулину і картоплину
Бажаю всім гарного настрою


title: "Макроеволюційний процес. Закони еволюційного процесу"

text:
Макроеволюційний процес. Закони еволюційного процесу.

2
Сєверцов Олексій Миколайович
Іван Іванович Шмальгаузен

Напрямки

біологічний прогрес
біологічний регрес

3

Прояви біологічного регресу

Прояви біологічного прогресу
Біологічний  регрес

4
Біологічний регрес характеризується звуженням ареалу, зменшенням чисельності виду, скороченням кількості популяцій і зменшенням систематичних одиниць, переважанням смертності над народжуваністю.
Біологічний прогрес

5
Шляхи досягнення біологічного прогресу встановлені О. М. Сєверцовим і пов’язані з різноманітними перетвореннями в будові організмів. До них належать ароморфоз, ідіоадаптація й загальна дегенерація.

Ароморфоз

6
Ароморфоз — орогенез, або морфофізіологічний прогрес, що супроводжується значними змінами в будові організмів, підвищенням рівня їхньої організації.
Ідіоадаптація

7
Ідіоадаптація — галогенез, що супроводжується виникненням в організмі окремих пристосувань до умов середовища, місця проживання без зміни рівня організації.
Приклад ідіоадаптації

8
Дегенерація

9
Загальна дегенерація — морфофізіологічний регрес, що супроводжується спрощенням рівня організації, зникненням деяких органів або систем органів.

10
Ще однією суттєвою відмінністю макроеволюційних процесів є можливість об’єднання в новій групі генетичного матеріалу й можливостей віддалених систематичних груп.

11
Кілька з них навіть опанували політ
Енанціорніс

Конфуціосорніс
(Гоацин)

12
Дякую за увагу!

Презентацію підготувала
Учениця 11-А класу
Невольниченко Юлія


title: Мило

text:
Продукти харчування

Підготувала учениця 9 класу
Гарбарук Наталія
 основа всіх клітин, вони є                             будівельним матеріалом тваринних організмів та організму людини, беруть участь в обміні речовин, у формуванні імунітету, в утворенні деяких сполук, що виконують в організмі складні функції. М’язи, гемоглобін крові, волосся, шкіра, ферменти мають білкову природу.
Білки - носії життя

Рослини синтезують амінокислоти з речовин, якими живляться. Тварин і людину  природа не наділила такою здатністю. Для нормального функціонування вони повинні постійно поповнювати запас амінокислот переважно за рахунок білкової їжі в готовому вигляді. Тому білки є незамінною частиною їжі.
Біологічна цінність білків обумовлюється їх амінокислотним складом. Із відомих нині 20 амінокислот 8 – незамінні. Вони не синтезуються в організмі і тому повинні обов’язково надходити з їжею.
є справжнім шедевром природи, прикладом співдружності органічної та неорганічної хімії.
Курячі яйця

Одне яйце середнього розміру містить:  6 г білка, 6 г жирів,
вітаміни А. В, Д, Е, К;
Неорганічні компоненти: цезій фосфор, кальцій, сірку, залізо.
В своєму складі має понад сто компонентів, основні з яких: вода, білки (казеїн, сироваточні білки), лактоза, мінеральні речовини (в тому числі і мікроелементи), гормони, вітаміни, ферменти, антитіла. Такі компоненти як казеїн і лактоза не зустрічаються в інших продуктах харчування.
Молоко

СМЕТАНА, СИР, ВЕРШКОВЕ МАСЛО, ЙОГУРТ

Тверді сири

                        Білки - 13-23 %,
                        жири   - 0,1-33 %,
                        мінеральні речовини - 1-2 %,
                        вітаміни А,D,Е, В1, В12, РР,С,
                        вуглеводи.
                        Хімічний склад риби не є
                        постійним,
                        він змінюється залежно від
                        виду, віку, місця і пори
                        вилову.
Хімічний склад
 і харчова цінність риби

   Всього в м'язовій тканині
  риби 85 % повноцінних
  білків. Вони майже повністю
  (97%) засвоюються
  організмом людини. Тому
  риба є джерелом білкового
  харчування.
М*ясо

       належить до найважливіших
       продуктів харчування, як
       джерело повноцінних білків,
       жирів, мінеральних речовин і
деяких вітамінів. За допомогою м'яса і м'ясних продуктів світові потреби в білку тваринного походження задовольняються приблизно на 27,4%.

Вироби з м'яса

харчовий продукт, одержаний від переробки круп'яного зерна, в якому сконцентровані добре засвоювані поживні речовини.
Крупи

Споживні властивості крупів   залежать від їх хімічного складу,засвоюваності окремих речовин (вуглеводів, білків, жирів) та енергетичної цінності. Крупи займають важливе місце в харчуванні жителів України.

ГРЕЧКА, РИС, ПШОНО,                МАННА КРУПА, ВІВСЯНА КРУПА

Бобові

Овочі

Борщ – джерело
 різноманітних денатурованих
рослинних і тваринних білків

https://phczt.org.ua/korysni-produkty-i-zdorove-harchuvannya-yak-pravylno-harchuvatysya-pid-chas-karantynu
Джерела інформації
Дякую за увагу


Колообіг речовин і потоки енергій як основні системоутворювальні чинники. Вплив антропогенних чинників на колообіг речовин
План:
1.Колообіг  речовин і потоки енергій як основні системоутворювальні чинники
2.Біохімічний цикл
3.Вплив господарської діяльності на колообіг речовин і потоки енергії
4.Причини скорочення запасів прісних підземних вод
5.Кругообіг води
6.Кругообіг біогенних елементів
Кругообіг речовин- основна властивість, характерна риса біосфери.
Повторюваний процес взаємопов’язаного перетворення, переміщення речовин у природі, який має циклічний характер, відбувається за обов’язковою участю живих організмів і часто порушується людською діяльністю
Завдяки біотичному кругообігу можливе тривале існування й розвиток життя при обмеженому запасі доступних хімічних елементів.
Використовуючи неорганічні речовини, зелені рослини за рахунок енергії сонця створюють органічні речовини, яка іншими живими істотами (гермафродитами-споживачами) руйнується з тим щоб продути цього руйнування могли бути використані рослинами для нових органічних синтезів.
Колообіги речовин є ландшафоутворювальними процесами, оскільки до них залучені всі компоненти природнього середовища
Біогеохімічний цикл - незамкнений і незворотній процес колообігів речовин і потоків енергії між компонентами біосферної ціліності
Біогеохімічеий цикл включає колообіг хімічних елементів з неорганічної природи через рослинні і тваринні організми назад у неорганічну природу.
Він відбувається з використанням сонячної енергії і енергії хімічних реакцій
У біосфері відбувається постійний колообіг активних елементів, які переходять від організму.
Елементи, які вивільняються мікроорганізмами при гнитті,  надходять у грунт і атмосферу ,знову включається в колообіг речовин біосфери, поглинаючи живими організмами, увесь цей процес і є біогенною міграцією
Біогенна міграція викликається процесами:
*обміном речовин
*ростом
*розмноженням
Вплив господарської діяльності на колообіг речовині потока енергії.

На сучасному етапі багатостороння діяльність людства охопило всі види колообігів і вносить кількісні та якісні зміни у колобіг, ставлячи під загрозу їх безперебійне функціонування і нормальні умови життєдіяльності людини
Один із прикладів- це є вирубування лісів
Також , в атмосферу щороку потрапляє близько 1 млрд тони аерозолів і газів.
Техногенні надходження окремих елементів і сполук в 10-100 раз перевищує природнє їх надходження.
Особливо таких елементів як:
 Na , Cl, Fe. Ti, B, F, Cu, Zn ,Ba.
Причини скорочення запасів прісної води

Завдяки вічному колообігу води, існують прісні водні ресурси.. Щороку випаровується шар води завтовшки приблизно 1250 мм. Частина її знову випадає з опадами в океан, а частина переноситься вітрами на сушу і тут живить ріки й озера, льодовики і підземні води. Ріки здавна вважалися джерелом прісної води. Однак у наш час вони стали переносниками відходів. Відходи на водозбірній території руслами рік стікають у моря й океани. Велика частина використаної річкової води повертається в ріки й водойми у вигляді стічних вод. Дотепер зростання очисних споруджень не відповідає зростанню споживання води. Навіть найдосконаліше очищення, включаючи біологічне, не гарантує, що зникнуть усі джерела забруднення. Підраховано, що всі розчинені неорганічні речовини і до 10 % органічних забруднюючих речовин залишаються в очищених стічних водах. Таку воду знову можна вживати тільки після багаторазового розведення чистою природною водою. І отут людині важливо знати співвідношення абсолютної кількості стічних вод, хоча б і очищених, і водного стоку рік.
Забруднення атмосфери та прісних водойм
Забруднення атмосфери

Колообіг води - це безперервний процес обертання води на земній кулі, що відбувається під впливом сонячної радіації і дії сили тяжіння
Колообіг води
Види колообігів води:
1-великий, або світовий, кругообіг — водяна пара, що утворилася над поверхнею океанів, переноситься вітрами на материки, випадає там у вигляді атмосферних опадів і повертається в океан у вигляді стоку. У процесі колообігу змінюється якість води: при випаровуванні солона морська вода перетворюється в прісну, а забруднена — очищається.
2-малий, або океанічний, кругообіг — водяна пара, що утворилася над поверхнею океану, сконденсується і випадає у вигляді опадів знову в океан.
3-внутрішньоконтинентальний кругообіг — вода, що випарувалась над поверхнею суходолу, знову випадають на суходіл у вигляді атмосферних опадів.

Біотичний кругообіг хімічних елементів - це постійна циркуляція речовин між ґрунтом , гідросферою , атмосферою та живими організмами. Він відбувається за участю всіх живих організмів, які населяють Землю. Завдяки кругообігу можливе існування та розвиток життя за обмеженого запасу речовин , необхідних для забезпечення життєдіяльності
Кругообіг карбону Вуглець – основний біогенний елемент. Він відіграє важливу роль в утворенні живої речовини біосфери. Вуглекислий газ із атмосфери в процесі фотосинтезу, який здійснюють зелені рослини, асимілюється і перетворюється на численні різноманітні органічні сполуки рослин. Рослинні організми, особливо нижчі мікроорганізми, морський фітопланктон, завдяки виключній швидкості розмноження, виробляють на рік близько 1,5• 107  вуглецю у вигляді органічної маси.
Кругообіг нітрогенуНітроген на Землі є газоподібний молекулярний азот атмосфери та зв'язаний азот літосфери
Кругообіг фосфору Фосфор належить до головних органогенних елементів, який живі організми вживають у достатньо великій кількості
Кругообіг сульфуру
Кругообіг оксигену
Висновки: Колообіги речовин і потоки енергії є  системоутворювальними процесами ,оскільки вони     пов'язують єдине ціле компоненти природного середовища.Сукупність колообігів формує біогеохімічні цикли-незворотні потоки енергіїі колообігр речовин між основними компонентами.Зміна ланок колообігів речовин і потоків енергії процесами господарської діяльності спричиняє зміну геохімічної ситуаціїв середовищі енергетичного, водного, теплового балансів, призводить до формування геохімічних аномалій, скорочення запасів прісних вод, поживних речовин.
 Запитання:1.Яку функцію виконують колообіги речовин і потоки енергії?2.Як називають сукупність речовин і потоки енергій у   геосистемі?3.Які зміни у геосистемі виникають унаслідок порушення колообігів речовин,води ,потоків енергії?4.Які зміни природного середовища спричиняють порушення колообігу речовин?


title: Нехай чашечка кави зігріє твій день

text:
нехай чашечка кави зігріє твій день
година спілкування
7а клас
класний керівник: КУЮН С.О.
Мета:
розглянути походження кави,
її використання та властивості;
формувати потребу у здоровому способі життя; розвивати навички пошукової діяльності, вміння працювати самостійно та в колективі; виховувати естетичний смак
та культуру харчування
Історія кави
Згідно одній легенді історія кави починається з шейха Омара. Він був одним із самих шанованих лікарів свого часу. Одночасно шейх Омар проводив дослідницьку роботу, знаходячи нові ліки. Таким чином, в поле його зору потрапили плоди кавового дерева. Так, згідно цій легенді, почалась історія кави. Але спочатку тільки як засобу, що допомагав від головного болю і розладу шлунку.
Сьогодні не знайдеться жодної людини, якому б так чи інакше не була відома історія кави.
Існують гарні ефіопські легенди присвячені історії кави. Адже Ефіопія вважається відправною точкою історії кави.
Історія кави
За іншою легендою,
історія кави почалася з пастуха Калдима.
Цей пастух дуже любив своїх кіз
 і завжди уважно слідкував за їхнім здоров'ям та самопочуттям.
Одного разу він помітив, що кози, поївши плодів кавового дерева,
стають бадьорішими.
Пастух Калдим вирішив наслідувати приклад кіз і відчув на собі той же дивний ефект.
Він став розповідати усім про своє відкриття,
таким чином
давши початок історії кави.
Перші кав’ярні
перша кав'ярня відчинила свої двері
у Венеції у 1646 році

кав'ярні швидко стали популярними місцями зустрічей, справжніми осередками культури та науки;
їхніми постійними відвідувачами були

Вольтер
Руссо
Бомарше
Робеспьєр
Наполеон
Гюго
Дідро
та інші особистості, що вершили історію
Досить випити кави, і усе немов би спалахує,
а думки тиснуть, як батальйони на полі бою.
О. де Бальзак
Оноре де Бальзак
міг випити до 60 чашок кави на день
Походження слова “кава”
в українській мові вживається два ряди слів для позначення
цієї рослини, її плодів, напою з них, посуду, місця вживання, ін.
від одного арабського кореня:
Кафф – гірська область в Ефіопії, яка є батьківщиною кавового дерева
Кавове деревоCoffea arabica
кавове дерево — вічнозелений чагарник з довгастим
шкірястим листям,
15см завдовжки, що звисає донизу
із горизонтально розгалужених гілок;

в оптимальних умовах кава цвіте майже цілий рік білими квітами діаметром 2см;

кавові деревця не переносять прямих сонячних променів, бо на батьківщині вони ростуть у затінку високих дерев
Види кави
промислове значення мають
два види кавових дерев:
арабіка та робуста
Хімія кави
усередині кавового зернятка
міститься
більше двох з половиною тисяч
хімічних речовин,
які зумовлюють її смак та аромат;
серед них:
вода,
кофеїн (0,65-2,7%),
жири (12%),
білки (13%)
кофеїн
головна діюча речовина;

алкалоїд —
органічна сполука
рослинного походження;

виявляє збуджуючий ефект
на центральну нервову систему
(розширює судини головного мозку,
стимулює мозкову діяльність)
Приготування кави
найкраща кава готується в турці
кава-еспрессо
Кавові напої
капучино — та ж сама кава-еспрессо,
але з молочною або вершковою піною
латте — коктейль, який складається з молока, еспрессо і молочної піни
Кава шкідлива
каву ні в якому разі не можна давати дітям
Кава корисна
Фестиваль кави
шукайте незвичайне в звичайних речах,
цікавтесь, звідки вони з'явилися,
і тоді світ засяє новими різноманітними барвами,
у ньому буде цікавіше жити


title: +Махаон

text:
Махаон

Махаон - широко поширений вид, що населяє всю Європу, зустрічається від морів Північного Льодовитого океану до узбережжя Чорного моря і Кавказу.
Є також в Азії, Північній Африці й Північній Америці.
Відсутній тільки в Ірландії, а в Англії мешкає тільки в графстві Норфолк.
                Ареал
                Ареал
В горах Європи махаон піднімається до висоти 2000 м над рівнем моря (Альпи), в Азії - до 4500 м (Тибет). На півдні Європи, в Азії та Африці має три генерації за рік.
В помірному кліматі, у тому числі в Україні, генерацій всього дві, а в північній частині ареалу та в горах — лише одна на рік.
У Європі махаон - один з найбільших метеликів. Крила перетинчастого типу, їхній розмах трішки менше 10 см. Належить до небагатьох європейських представників великої тропічної родини метеликів-парусників.
Дуже нечисленний. Дорослі комахи живляться нектаром квітів, гусінь - переважно дикими рослинами родини зонтичних.
Тривалість життя дорослої особини - 3-4 тижні.
Загальні положення
Спосіб життя
Метелики махаона  літають в травні-червні і в липні-серпні, іноді і у вересні, на польових дорогах, лісових  узліссях, лугах, в садах і на клумбах в міських парках (період лету може коливатися  залежно від погодних умов).
Гусінь махаона
Гусінь живиться рослинами  родини Зонтичних.
Гусінь молодших стадій за забарвленням схожа на пташині екскременти, що маскує їх від птахів. Доросла гусінь яскраво забарвлена зелена, з чорними  поперечними смужками і червоними крапками. При збудженні позаду голови висуваються назовні дві довгі оранжево-червоні ріжки, що в стані спокою втягнені в тіло, які виділяють ароматичні речовини, що відлякують мурашок і птахів.
Лялечка лялькується на стеблах кормової рослини або на сусідніх рослинах. Колір лялечки залежить від кольору субстрату - літні лялечки зеленого або жовтуватого кольору, покриті дрібними чорними крапками. Зимуючі лялечки - бурого забарвлення, з чорним головним кінцем і товстими ріжками на голові.
У Центральній Європі стадія річної лялечки триває 2-3 тижні, у зимуючих лялечок - кілька місяців.
Лялечка махаона
Розмноження
Шлюбний період як правило - весна-літо.
Яйця овальні, відкладаються по одному.
Гусенична стадія триває 6-7 тижнів, стадія лялечки від 2 до 24 тижнів.
Плодючість махаона дуже низька.
Самозахист
 Махаон на всіх стадіях життєвого циклу є поживою для павуків, птахів і дрібних ссавців. Найнебезпечніший період для комахи - стадії гусені і лялечки.
Самозахист
Як засіб самозахисту комаха використовує маскувальне забарвлення: юна гусениця своєю формою і забарвленням нагадує пташиний послід. Після третьої линьки світло-зелену шкіру гусениці прикрашають чорні і оранжеві цятки - яскраве забарвлення є застережним сигналом для хижаків, що свідчить про неїстівність її носія.
Будова імаго
Цей метелик постраждав від непомірного застосування отрутохімікатів та суцільного розорювання степів і луків. Охороняється міжнародним законодавством. Занесений до Червоної книги України.
Охорона махаона


title: Людина

text:
ГРА «ВСЕ ПРО ВСЕ»Людина
1 раунд «Хто швидше ?» «Професії»
Розіграш 2 загадкових балів.
 Загадка: Запитав орел шуліку: - Де дістати можна ліки? - Цей будинок недалеко, називається …
2 раунд «Мовний»
«Правопис»
           1 команда		         2 команда

ДЕВУШКА
ЧЕЛОВЕК
ЮНОША
МЛАДЕНЕЦ
МАЛЬЧИК
ХОЗЯИН
ЖЕНА
ШКОЛЬНИК
БОЛТУН
ЛЕНТЯЙ
«Переклад»
1 команда 1) свічка, яка от-от догорить
 	2) світильник у вигляді невеликої посудини, куди наливають оливу, олію, гас і вставляють ґніт      3) лампочка
 КАГАНЕЦЬ
«Пояснення слова»

2 команда: 1) металевий пристрій для замикання і відмикання замка 2) ряд послідовно з’єднаних одне з одним металевих кілець  3) мотузок
«Пояснення слова»

ЛАНЦЮГ
Розіграш 2 загадкових балів
Загадка: Два скельця, три дужки на ніс і за вушка.
3 раунд «Показую – відгадуйте»
Командир має «показати» слова, а команда – відгадати, до наступного слова переходить тільки тоді, як команда відгадає слово. За правильну відповідь – 1 бал
Розіграш 2 загадкових балів.
Загадка: Маленький хлопчик зліз на стовпчик, одежі не носить, їсти не просить, личенько рябе, що воно таке?
4 раунд «Вірю – не вірю» .
чи правда, що…
зуби людини
майже такі ж тверді,
 як вугілля?
…у кожної людини шлунок, як її кулак. Але при потребі він може збільшуватися
у 20 разів?
…людина може розрізняти
 до 3000 запахів,
а собака – 100 000 запахів?
… протягом життя людина
 спить приблизно 50 років?
…той, хто читає коли їсть,
«з'їдає» пам'ять і забуває те,
 що читав?
…люди високого зросту
менше хворіють
 і довше живуть?
…людський мозок може вмістити таку кількість інформації, яку не містить у собі жодна бібліотека світу?
…по-справжньому пітніти
 можуть лише люди і коні?
…шкіра –
найважчий орган тіла людини?
…у кожної людини 40 зубів?
Запитання 4 раунду для кожного учасника.
Якого кольору
буває шкіра у людей?
Чим чистять зуби?
Що служить
опорою тіла людини?
Скільки зубів у дорослої людини?
Скільки пальців
у 4 дорослих людей?
Навіщо людині їжа?
Чому ми дихаємо?
Який орган примушує кров рухатися?
Назвіть орган зору людини
Скільки вух у 9 людей?
Розіграш 2 загадкових балів.
Загадка:  Ось так дім –
	одне вікно, кожен день
	 в вікні – кіно.
 5 раунд «Загадковий»
 Є собі два брати,І обидва Кіндрати.Через доріжку живуть, А один одного не бачать.
2. Ношу їх багато років, а кількості їхньої не знаю.
Все життя один одного наздоганяють, а обігнати один одного не можуть.
 У двох матерів по п'ятьох синів, одне ім'я всім.
  Два ряди сорочок,     А між ними фартушок.
Розіграш 2 загадкових балів.
Загадка:  На світ разом народилисьІ ніколи не різнились - Схожі, наче близнюки.Одна другу доглядає,Одна другу обмиває,Щиро дбають, залюбки.Де одна, там друга буде,І усюди добрі людиЗвикли бачить їх обох:Як одна чого не вдіє,Зараз друга тут наспіє - Дружно зроблять справу вдвох.
6 раунд «Алфавітна естафета».

7 раунд «Статистика» або «Вгадай число»

Нерви передають свої імпульси
від мозку до всіх частин вашого тіла з швидкістю… (_ _ _  м/с)
7 раунд «Статистика» або «Вгадай число»

Скільки волосин налічується на голові дорослої людини? (_ _ _ тисяч)

Який шлях проходить наша кров, подорожуючи тілом, щодоби? (_ _ км)

7 раунд «Статистика» або «Вгадай число»

Результати гри
источник шаблона: Костромина Ольга Владимировна, ГОУСОШ №121 Санкт-Петербурга, учитель начальных классов ,название сайта «http://pedsovet.su/».
Анимационные картинки http://lisyonok.ucoz.ru/index/0-97
 и фигуры SmartArt.
Картинка http://fotki.yandex.ru/contest.xml?id=103&&p=3#images


title: "Онтогенез"

text:
Онтогенез
Онтогене́з  — індивідуальний розвиток організму з моменту утворення зиготи до природної смерті.У багатоклітинних тварин у складі онтогенезу прийнято розрізняти фази ембріонального (під покровом яйцевих оболонок) і постембріонального (за межами яйця) розвитку, а у живонародних тварин — пренатальний (до народження) і постнатальний (після народження) онтогенез.У багатоклітинних рослин до ембріонального розвитку відносять процеси, які відбуваються в зародковому мішку насіннєвих рослин.Термін «онтогенез» вперше був введений Ернстом Геккелем в 1866 році. В ході онтогенезу відбувається процес реалізації генетичної інформації, отриманої від батьків.
Ембріональний період (ембріогенез) у тварин[ред. • ред. код]У ембріональному періоді виділяють три основні етапи: дроблення, гаструляцію і первинний органогенез. Ембріональний, або зародковий період онтогенезу починається з моменту запліднення і триває до виходу зародка з яєчних оболонок. У більшості хребетних він включає стадії (фази) дроблення, гаструляції, гісто- і органогенеза.Запліднення[ред. • ред. код]Початкова стадія розвитку, триває від кількох хвилин до кількох годин. У зиготі людини до початку наступної стадії ембріогенезу відбувається диференціювання і переміщення ділянок цитоплазми, що призводить до двобічної симетрії.
ДробленняДроблення — ряд послідовних мітотичних поділів заплідненого або ініційованого до розвитку яйця. Дроблення є в онтогенезі всіх багатоклітинних тварин і призводить до утворення зародка, званого бластулою (зародок одношаровий). При цьому маса зародка і його об'єм не змінюються, тобто вони залишаються такими ж, як у зиготи, а яйце поділяється на все дрібніші клітини — бластомери. Після кожного поділу клітини зародка стають все дрібнішими, тобто змінюються ядерно-плазмові співвідношення: ядро залишається таким самим, а об'єм цитоплазми зменшується. Процесс протікає до тих пір, поки ці показники не досягнуть значень, характерних для соматичних клітин. Тип дроблення залежить від кількості жовтка і його розташування в яйці.Якщо жовтка мало і він рівномірно розподілений в цитоплазмі (ізолецитальні яйця: голкошкірі, плоскі черви, ссавці), то дроблення протікає за типом повного рівномірного: бластомери однакові за розмірами, дробиться все яйце.
Якщо жовток розподілений нерівномірно (телолецитальні яйця: амфібії), то дроблення протікає за типом повного нерівномірного: бластомери — різної величини, ті, які містять жовток, — більше, яйце дробиться цілком. При неповному дробенні жовтка в яйцях настільки багато, що борозни дроблення не можуть розділити його повністю.Дроблення яйця, у якого дробиться тільки сконцентрована на анімальному полюсі «шапочка» цитоплазми, де знаходиться ядро зиготи, називається неповним дискоїдальним (телолецитальні яйця: плазуни, птахи).При неповному поверхневому дробленні в глибині жовтка відбуваються перші синхронні, ядерні ділення, що не супроводжуються утворенням міжклітинних меж. Ядра, оточені невеликою кількістю цитоплазми, рівномірно розподіляються в жовтку. Коли їх стає достатньо багато, вони мігрують в цитоплазму, де потім після утворення міжклітинних меж виникає бластодерма (центролецитальні яйця: комахи).
Гаструляція
Один з механізмів гаструляції — інвагінація (вкладання частини стінки бластули всередину зародка).
Гаструляція — процес розділення зародка на зародкові листки. В ході гаструляції клітини зародка практично не діляться і не ростуть. Відбувається активне пересування клітинних мас (морфогенетичні рухи). В результаті гаструляції формуються зародкові листки (пласти кліток). Гаструляція призводить до утвореня зародка, званогогаструлою.

Гаструляція
Первинний органогенез — процес утворення комплексу осьових органів. У різних групах тварин цей процес характеризується своїми особливостями. Наприклад, ухордових на цьому етапі відбувається закладання нервової трубки, хорди і кишкової трубки.
В ході подальшого розвитку формування зародка здійснюється за рахунок процесів зростання, диференціювання і морфогенезу. Зростання забезпечує накопичення клітинної маси зародка. В ході процесу диференціювання виникають різно спеціалізовані клітини, що формують різні тканини і органи. Процес морфогенезу забезпечує придбання зародком спеціальної форми

Первинний органогенез


title: Насіння. Проростання насіння

text:
Людина не повинна соромитися цікавості, яку пробуджує в ній природа.Н. Тінберген
1
1. ВЧЕНИЙ , ЯКИЙ ВІДКРИВ ПОДВІЙНЕ ЗАПЛІДНЕННЯ У РОСЛИН
2. ЧАСТИНА КВІТКИ, У ЯКІЙ УТВОРЮЄТЬСЯ НАСІННИЙ ЗАЧАТОК
3. СУЦВІТТЯ ПШЕНИЦІ
4. РЕПРОДУКТИВНИЙ ОРГАН РОСЛИНИ
5. ЧАСТИНА КВІТКИ, У ЯКІЙ УТВОРЮЄТЬСЯ ПИЛОК
6. СУКУПНІСТЬ ПЕЛЮСТОК У КВІТЦІ
7. НИЖНЯ РОЗШИРЕНА ЧАСТИНА МАТОЧКИ
2

.
НАСІННЯ.
ПРОРОСТАННЯ
НАСІННЯ.
3
МЕТА УРОКУ
ОЗНАЙОМИТИСЯ  :                                                      - З БУДОВОЮ НАСІННЯ
    - З УМОВАМИ ,ЩО НЕОБХІДНІ НАСІНИНІ ДЛЯ ПРОРОСТАННЯ
   - З ХІМІЧНИМ СКЛАДОМ НАСІННЯ
З’ЯСУВАТИ:                                                                           - РОЛЬ НАСІННЯ У ПРИРОДІ ТА ЖИТТІ ЛЮДИНИ
    - СПОСОБИ ЗБЕРЕЖЕННЯ НАСІННЕВОГО ГЕНОФОНДУ
4

СТАНЦІЯ « БІОЛОГІЧНА »
5
Найбільша насінина
Сейшельський або морський горіх
6
Найменша насінина
Орхідеї
7
          Різні    сорти  квасолі
8

Пшениця остиста і безоста
9

10
8о
4. Зародкове стебло
5. Зародкова брунька з листками
3. Зародковий корінь
1.Насінна шкірка
2. Сім’ядолі
Будова дводольної насінини
11
2. Сім’ядоля
1. Насінна шкірка
5. Брунька
4. Зародкове стебло
3. Зародковий корінь
6. Ендосперм
Будова однодольної насінини
Проростання – це вихід насіння зі стану спокою
12
Підземне і надземне проростання
13
14
Кружляє над нами насіння крилате,
Радіє насіння, що вміє літати.
Це клени високі з осінньої гілки
Синів проводжають в далеку мандрівку.
І згадують сумно дерева бувалі:
Колись і вони над землею літали.
— Ми знову знялись би, як наше насіння,
Та роки не ті, і тримає коріння.
Кружляє у небі насіння крилате,
Радіє насіння, що вміє літати.
Одна насінина з кленової крони
Довірливо сіла мені на долоню.
і каже: — Я довго блукала над містом,
Але на асфальт не наважилась сісти.
Благаю, мій друже, якщо це не важко,
Візьми й посади мене в землю, будь ласка.
Я виросту кленом у нашому краї
І листом зеленим тебе привітаю.
Умови проростання

Тепло
Вода
Повітря
Поживні
речовин
15
вв

СТАНЦІЯ  «ХІМІЧНА»
Склад
насіння
неорганічні
речовини
Органічні
речовини
вода
солі

білки
вугле-
води
жири
16

СТАНЦІЯ « МЕДИЧНА»
Проростки збагачують організм
вітамінами та мікроелементами
17
Лікарське насіння
Пшениця
Льон
Петрушка
Кріп
18
Отруйне насіння
Дурман
звичайний
Рицина
звичайна
19
СТАНЦІЯ «ЕКОЛОГІЧНА»
ВСЕСВІТНІЙ БАНК НАСІННЯ  в НОРВЕГІЇ
20
СТАНЦІЯ « ГЕНЕТИЧНА»
21
СТАНЦІЯ « ТВОРЧА»
Вироби з насіння
22
23
Карта Тернопільської
 області
24
Карта України
25
Тема: Насіння. Проростання насіння.
                                                     Завдання 1.
Порівняйте будову насіння однодольних і дводольних.  Результати внесіть в таблицю.

       Завдання 2.
Вкажіть умови необхідні для проростання насіння.
1. __________________________   3. _______________________
2. __________________________  4. ________________________

Завдання 3.
Яке значення насіння у природі та житті людини?
26

Домашнє завдання
Вивчити :

параграф 22;
2.   виписати в зошит і вивчити нові терміни

27
Знову продзвенів дзвінок
І закінчився урок.
Всі ми гарно працювали,
Нові знання здобували,
Тож зерно цих знань візьмімо
Й в добру землю посадімо!
Хай воно заколоситься
Й у житті вам знадобиться!


title: Надряд безкільові

text:
Надряд безкільові
Вчитель Світова Т.О
Розмаїтість птахів
Надряд об'єднує великих птахів, які не мають грудного кіля, махових пер, полегшеного скелета і не здатні літати.
Надряд складається з чотирьох рядів:

Ряд Африканські страуси
Ряд Американські страуси
Ряд Австралійські страуси
Ряд Ківіподібні

Коротка характеристика
     Ряди Безкільових     птахів
Найбільший сучасний птах.
Висота 2, 7 м
Маса = до 90 кг
Швидкість бігу 70км/год
Довжина кроку = 5 м
Поширені в савані
Колись був в Китаї, Азії, півдні України
В Україні живе в Асканії - Новій
Вид   Африканський  страус
Особливість цих
 птахів –
Відсутність
 пер на хвості і
крилах.
Висота = 1, 5 м
Маса – до 50 кг
Живуть в степах
 Південної
 Америки
Ряд Американські страуси включає 2 види:                 Нанду і Нанду Дарвіна
Ему схожий на нанду, живе в сухих степах Австралії
До ряду Австралійські  страуси відносяться             казуари та Ему
Казуари – поширені в Новій Гвінеї і Пн. Австралії
Казуар шоломоносний
Мають волосоподібне оперення, має 2 види.
Ківі мають довгий тонкий дзьоб, у них добре розвинений нюх
Ряд Ківіподібні
Плід ківі названий в честь
                                    цього птаха
Древні предки страусів
Яйця страуса у співвідношенні з курячими
                                                            - Вітаю…
Безвідходне птахівництво
Страусині ферми – перспективна справа. Попитом користується все: м’ясо, шкіра, жир, пір'я, яйця, кігті. Африканський страус – невибагливий птах, який пристосувався до нашого клімату.
М’ясо страуса – чудовий дієтичний продукт
Яйця приваблюють розмірами (1, 5 – 2 кг)
Д
И
З
А
Й
н…
“ Саванна ” пропонує…..
На страусах можна їздити верхи, а сідла не потрібно – адже під таким вершником “ перина ”. Дорослий самець везе людину без особливої напруги.
Яйця страуса мають міцну шкаралупу, яку можна розламати за допомогою молотка або пилки.
Чи знаєте ви, що?...
Цікаво знати:
Відносно найбільші яйця відкладає ківі. Їх довжина 12-2о см, маса до 450 г. Це = ¼ або 1/5 маси самки. Найбільші яйця відкладає африканський страус –  1, 5 – 2 кг,                          але це = лише 1/60 маси самки.
Австралійський ему відкладає яйця темно – зеленого кольору.
Біля самця нанду тримається від 3 до 7 самок, які відкладають яйця у спільне гніздо. Їх там буває від 13 до 20, а іноді 50 або і 80. у таких випадках нормальне насиджування неможливе. Насиджування і турбота про потомство – доля самця. Воно відбувається тільки вночі і вранці, доки спаде роса.
Дещо з сімейного устрою страусів
Бажаємо успіху


title: Нервова система. Зміцнення нервової системи

text:
Водний баланс боліт та рух води в болотах
Підготував студент 33 групи
Шинкар Олександр

Рівняння водного балансу болота має такий вигляд:
x + yn + W1 = Z + yn + W2 ± u,
де х – атмосферні опади;
yn – притік поверхневих вод;
W1 – притік підземних вод;
Z – випаровування;
yn – відтік поверхневих вод;
W2 – підземний відтік;
± u – накопичення вологи або її витрачання.
Для верхового болота члени yn і W1 дорівнюють нулю

опадами, низинні – поверхневими й підземДжерелами живлення боліт є атмосферні опади, поверхневий і підземний притік з-за меж болота. Для верхових і низинних боліт співвідношення цих джерел живлення різне: верхові болота живляться переважно атмосферними опадами, низинні – поверхневими й підземними (ґрунтовими) водами.

Головна стаття витрат води в болотах – це випаровування з поверхні болота, включаючи транспірацію рослинністю. Найбільшу кількість води випаровують болота в умовах сухого субтропічного клімату. З плавнів у дельтах річок випаровується за рік до 1300 мм води. Багато води випаровують заболочені тропічні ліси. В умовах помірного клімату найбільшу кількість води випаровують сфагново-осокові й лісові драговини (до 600 мм за літо), найменше – сфагнові болота з чагарниками (до 300 мм за літо).
Рух води в болотахРух води в болотах відбувається залежно від стану, в якому вона знаходиться. Кількість води, яка є в природних болотних масивах, становить 87-97%. Переважна частина води перебуває у зв’язаному стані. Вільна вода знаходиться у крупних капілярах, пустотах торфу, у руслах болотних струмків, озерцях та трясовинах.Рух вільної води відбувається або шляхом фільтрації у рослинному очосі і в торфовій масі, або шляхом вільних потоків по поверхні болота. Водопровідність болотного масиву являє собою дуже неоднорідну масу. Верхній шар його, складений живим рослинним покривом і моховим очосом, має дуже високу водопровідність порівняно з водопровідністю основної торфової маси, особливо її нижніх шарів.

У болотному масиві виділяють два основних горизонти: верхній – активний (діяльний) та нижній – інертний.Активний (діяльний) шар болота– це шар активного водообміну на болоті, що є перехідним від торфових покладів до поверхні не розкладених залишків рослин чи мохового покриву, із періодичними коливаннями в його межах рівнів ґрунтових (болотних) вод і змінним умістом вологи; високою водопроникністю, змінним вмістом вологи; періодичним доступом повітря в пори, які звільнилися від води під час зниження рівня ґрунтових вод; великою кількістю аеробних бактерій та мікроорганізмів, що сприяють процесу торфоутворення та наявності кореневої системи рослин.Інертний горизонт– це горизонт із постійною кількістю води протягом року; повільним вологообміном із підстилаючою поверхнею, яка складена торф’яними відкладами; дуже низькою водопроникністю торфу; відсутністю доступу повітря в пори торфу, загальним зменшенням кількості мікроорганізмів та наявністю аеробних бактерій.
Швидкість рухуводи у торфовій масі залежить від водопровідності, показником якого є коефіцієнт фільтрації, що залежить від ступеня розкладання торфу. Швидкість фільтрації у діяльному шарі може досягати кількох десятків і навіть сотень метрів за добу, а в інертному шарі – максимум 6 м за рік.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ


title: Метаболізм вуглеводів

text:
Частина 1. Клітинна біохімія
Лекція 1. Метаболізм вуглеводів
Авторський пілотний проект
Вступне слово
Медицина — галузь наукової та практичної діяльності, що вивчає процеси в організмі людини, різноманітні захворювання, патологічні стани, методи їх запобігання та зміцнення здоров'я людини.
До теоретичної медицини входять такі науки: анатомія, гістологія, цитологія, ембріологія, біофізика, біохімія, фізіологія, вікова морфологія та фізіологія, загальна патологія.
Біохімія
Біохімія (біологічна хімія) – наука про про хімічний склад організмів або їхніх складових частин та про хімічні процеси, що протікають в організмах.
Органічні речовини
Органічні сполуки — клас сполук, до складу яких обов’язково входить сполука Карбон. Окрім Карбону, вони завжди містять Гідроген, досить часто – Оксиген та Нітроген. В органічних сполуках Карбон завжди має валентність IV, а його зв’язки (за умови, що вони одинарні ковалентні) розташовані під кутом 109,5° один до одного у трьохвимірному просторі.
Біогенні молекули
Біогенні (органогенні) молекули – Карбон, Гідроген, Оксиген та Нітроген. Це чотири основні молекули, які фігурують у більшості органічних речовин.
С
H
O
N
Клітина
Клітина – це основна структурна одиниця будь-якого організму, що належить до домену Клітинних.
Будь-яка клітина складається з таких основних компонентів як клітинна стінка або мембрана, внутрішній вміст клітини або плазмолемма та органели або субклітинні структури.
Мембрана клітини
Мембрана клітини – це подвійний шар монофосфоліпідів, які обернені гідрофільними «головками» назовні, а гідрофобними «хвостами» – всередину. Мембрана повністю непроникна для будь-яких хімічних речовин та елементів. Тим не менш, через мембрану може спокійно проходити вода, створюючи осмотичний тиск.
Осмос
Осмос або осмотичний тиск – це направлений рух розчинника через напівпроникну мембрану від області меншої концентрації розчиненої речовини до області більшої її концентрації. У вигляді розчиненої речовини може виступати будь-яка «осмотично активна» речовина – тобто та, яка збирає навколо себе молекули води чи іншого полярного розчинника.
Органели
	Органели – це ультраструктурні елементи клітини, що спеціалізуються на виконанні певних функцій, та мають у своєму складі всі необхідні для цього хімічні речовини.
	Органели поділяють на загальні (присутні у всіх клітинах, за винятком певних спеціалізованих клітин) та спеціальні (присутні лише у тих клітинах, які виконують якусь специфічну функцію)
Мітохондрія
Мітохондрія – це головна органела клітини. Саме в ній відбуваються процеси утворення макроергічних сполук, які потім використовуються з метою синтезу клітиною різних хімічних речовин.
Мітохондрія має 2 стінки (мембрани) – зовнішню і внутрішню. Внутрішня мембрана утворює гребні, і саме на цих гребнях відбувається синтез макроергічних сполук.
Вуглеводи
Вуглеводи – це органічні хімічні сполуки, що мають загальну формулу СnH2nOn, молярну масу 30х ммоль/л, гідрофільні (мономери) або гідрофобні (полімери), полярні, осмотично активні, оптично активні.

Залежно від кількості атомів Карбону, вуглеводи ділять на тріози (3С), тетрози (4С), пентози (5С), гексози (6С), гептози (7С) і т.д.
Залежно від активних груп в вуглеводах, вони поділяються на альдози (наявна альдегідна група) та кетози (наявна кетонова група)
Цікавий факт!
Форміловий альдегід – не вуглевод, але фізичні та хімічні властивості його зустрічаються у всіх вуглеводів-альдоз. Це зумовлено тим, що всі альдози мають альдегідну групу у «першому положенні»
Ізомери
Ізомер – це речовина, яка має спільну з іншою речовиною молекулярну будову, але при цьому ці речовини різняться між собою якимось параметром.
Ізомери у вуглеводів можуть класифікуватися
За положенням радикалів у просторі
За оптичними властивостями
За видом зв’язків у межах речовини
Оптична активність
Вуглеводи – оптично активні речовини. Це значить, що вони можуть поляризувати світло, що проходить через розчинник.
В залежності від того, в яку сторону вони повертають світлові хвилі, вуглеводи поділяються на правообертаючі ізомери      (D [dextrous] або R [right-rotating]) та лівообертаючі ізомери (S [sinistrous] або         L [left-rotating])
Важливо знати!
У природі зустрічаються обидва типи оптичних ізомерів, але людським організмом засвоюються і включаються до метаболізму лише один ізомер для кожного вуглевода!
Переважно це – правообертаючі ізомери, хоча є і виключення.
Лівообертаючі ізомери здебільшого проходять через організм неперетравленими.
Епімери
Схематичне зображення вуглеводів
Глюкоза
Скорочена формула: С6Н12О6
Молекулярна маса: 180 г/моль
Тип вуглеводу: альдогексоза
Оптичний ізомер у людини: D
Додаткова інформація: основне джерело електронів для метаболічних процесів в організмі.
Отже, назад до мітохондрії
В мітохондрії відбувається метаболізм всіх поживних речовин, які надходять до організму.
Але перш ніж вони зможуть бути задіяні у клітинному метаболізмі, вони повинні бути перетворені на речовину під назвою…

Ацетил-Коензим-Аденозин
Ацетил-Коензим-Аденозин
Біохімічна карта метаболізму
Процес перетворення вуглеводів на АКоА складається з 2 етапів:
Гліколіз. Фінальний продукт цієї стадії – піровиноградна кислота (ПВК).
Окисне декарбоксилювання ПВК. В результаті цього процесу утворюється Ацетил-Коензим-Аденозин
Але спочатку…
Кілька слів про енергетичнозалежні реакції…

Перед вами
Аденозитрифосфат!
Отже, гліколіз…
Анаеробний шлях
Декарбоксилювання ПВК
Цикл лимонної кислоти
Дихальний ланцюг
ЦЛК + ДЛ = «Тканинне дихання»
Сумарна формула
C6H12O6 + 6 O2 + 38 ADP + 38 Pi

=

6 CO2 + 6 H2O + 38 ATP
Галактоза
Скорочена формула: С6Н12О6
Молекулярна маса: 180 г/моль
Тип вуглеводу: альдогексоза
Оптичний ізомер у людини: D
Додаткова інформація: основний мономерний вуглевод у молочних продуктах.
Фруктоза
Скорочена формула: С6Н12О6
Молекулярна маса: 180 г/моль
Тип вуглеводу: кетогексоза
Оптичний ізомер у людини: D
Додаткова інформація: основний мономерний вуглевод у всіх покритонасінних (у плодах).
Фруктоза і галактоза у гліколізі
«Відкат» гліколізу
Синонім:
Глюконеогенез
Пентозо-фосафтний цикл
Полімери вуглеводів
	Полімери вуглеводів – це речовини, що містять за свою основу один чи декілька мономерних вуглеводів, що можуть повторюватися в певній послідовності у межах молекули.
	Полімери, які містять у ланцюгу не більше 10 вуглеводів, часто іменують олігополімерами. В більшості випадків послідовність мономерів в них не повторюється.
Мальтоза
Скорочена формула: С12Н22О11
Молекулярна маса: 342 г/моль
Оптичний ізомер у людини: D
Тип полімеру: димер
Задіяні мономери: Глюкоза+Глюкоза
Полімерний тип зв’язку: альфа-1-6, бета-1-6

Лактоза
Скорочена формула: С12Н22О11
Молекулярна маса: 342 г/моль
Оптичний ізомер у людини: D
Тип полімеру: димер
Задіяні мономери: Глюкоза+Галактоза
Полімерний тип зв’язку: альфа-1-6, бета-1-6

Сахароза
Скорочена формула: С12Н22О11
Молекулярна маса: 342 г/моль
Оптичний ізомер у людини: D
Тип полімеру: димер
Задіяні мономери: Глюкоза+Фруктоза
Полімерний тип зв’язку: альфа-1-5, бета-1-5

Крохмаль
Скорочена формула: [С6Н10О5]n
Молекулярна маса: 162n г/моль
Оптичний ізомер у людини: D
Задіяні мономери: Глюкоза
Тип зв’язку в основному ланцюгу: альфа-1-6
Тип зв’язку у розгалуженні: альфа-1-4
Частота розгалужень: кожні 12 мономерів

Глікоген
Скорочена формула: [С6Н10О5]n
Молекулярна маса: 162n г/моль
Оптичний ізомер у людини: D
Задіяні мономери: Глюкоза
Тип зв’язку в основному ланцюгу: альфа-1-6
Тип зв’язку у розгалуженні: альфа-1-4
Частота розгалужень: кожні 24 мономери

Целюлоза
Скорочена формула: [С6Н10О5]n
Молекулярна маса: 162n г/моль
Оптичний ізомер у людини: D
Задіяні мономери: Глюкоза
Тип зв’язку в основному ланцюгу: альфа-1-6
Тип зв’язку у розгалуженні: бета-1-4
Частота розгалужень: кожні 18 мономерів

Глікогенез
Глікогенез – процес утворення полімерного вуглеводу глікогену з мономерних вуглеводів.
Процес відбувається в усіх клітинах, але найінтенсивніше протікає у гепатоцитах (клітинах печінки), скелетних м’язах та атипових клітинах серцевого м’яза
Глікогеноліз
Глікогеноліз – процес, зворотний до глікогенезу. Відбувається для того, щоб поповнити кількість мономерних вуглеводів в організмі при умові їх виснаження
Кетогенез
Кетогенез – процес утворення кетонових тіл. Кетонові тіла утворюються в організмі тоді, коли є недостаток мономерних вуглеводів, і наявний надлишок АКоА. В даному випадку його треба “ліквідувати” – і АКоА спонтанно декарбоксилюється, запускаючи кетогенез.
В організмі людини виділяють 3 основних кетонових тіла: ацетон, ацетооцтова кислота, гамма-оксимасляна кислота (γ-оксибутаноат)
Наступна лекція
Тема: «Метаболізм жирів та білків»
Дата проведення: 5 вересня 2014 року

Пропозиції та побажання, а також заохочення та підтримку кидайте в урну


Онтогенез


title: НЕБЕЗПЕЧНІ ТВАРИНИ УКРАЇНИ

text:
НЕБЕЗПЕЧНІ ТВАРИНИ УКРАЇНИ
Як поводити себе
при зустрічі з ними?
Кожен із нас  любить природу, але часто забуває, що дика природа і парк у місті це зовсім різні речі. В Україні небагато небезпечних для людини тварин, та все одно вони є! Пригадайте, які з них є небезпечними для нас?

Шершні, бджоли, оси…
Згадуючи небезпечних тварин, відразу приходять на думку отруйні змії. Дійсно, вони небезпечні, але вас, можливо,  здивує той факт, що в Україні значно більше потерпілих від бджіл та ос, чим від усіх інших отруйних тварин разом узятих! До того ж,  серед людей – багато таких, хто має високу  чутливість до отрути ос і бджіл.

Що робити?
  Якщо вас вкусила бджола, спочатку витягніть жало, потім протріть  вражене місце ваткою, змоченою нашатирним спиртом чи соком кульбаби ; згодиться і зелень петрушки. Людям з алергією на бджолину отруту треба завжди мати при собі необхідні препарати, щоб не ризикувати своїм життям. Якщо ж ви постраждали від масового нападу цих комах, то  вам необхідні більш енергійні заходи допомоги, тому що тепер мова може йти про життя постраждалого.    В подібних небезпечних ситуаціях необхідно прийняти антигістамінні препарати (димедрол або гідрокортизон), після чого викликати швидку допомогу і госпіталізувати.  При нападі бджолиного рою є ефективний  народний спосіб першої допомоги: якнайшвидше пірнути  в найближчу водойму – річку або озеро. До того ж купання  чудово спасає від стресу.
Отруйні павуки
            Отруйних павуків в Україні небагато, та серед них каракурт є самим отруйним серед наземної фауни у нас і в Європі загалом. Він дуже небезпечний, смертність від його укусів сягає 6 - 10%.  Зустрічається в степному Криму, особливо в малолюдних районах, рідко в Північному Причорномор’ї та Приазов’ї. Укус каракурта небезпечний, та в перші пару хвилин після нього можна встигнути багато чого зробити. Хеліцери павука не дозволяють зробити глибокий укус, тому отрута не так швидко  потрапляє  в кров потерпілого. Професор П. Мариковський рекомендував, не втрачаючи жодної секунди, прикласти 2-3 сірника головками до місця укусу, запалити ще один сірник і піднести його до них. Сірники спалахнуть, а їхнє полум’я тут же знешкодить ще не всмоктану отруту павука. Так людина отримує невеликий опік, а отруєння не відбувається зовсім.  Тисячі людей, застосувавших цей простий спосіб, вбереглися від отруєння! Якщо ж отруєння все ж таки відбулося, то долікарняна допомога аналогічна як при укусі гадюк (див. нижче), и постраждалого негайно госпіталізують!

Що робити?
Лікують від укусу каракурта специфічною сироваткою. В останні роки  випадки укусів людей цим чорним павуком в нашій країна почастішали, тож пора починати виробництво цього спеціального протикаракуртного препарату в Україні.
Укуси тарантула і самки павука ерезуса неприємні і болючі, та для життя не є небезпечними. Тарантул – самий великий павук Європи, живе в нірках, швидко бігає і стрибає, він виділяється чорними плямами і смугами. Самець ерезуса червоно-чорного кольору, а самка - чорного. Від вас буде досить обережного ставлення до чорнозафарбованих павуків.

Переходимо до змій
В Україні з 11 видів змій отруйні тільки гадюки. В лісах Полісся, Карпат живе гадюка звичайна. В  Лісостепу зустрічається гадюка Нікольського  -  найбільша гадюка країни. Степ є життєвим середовищем для гадюки степової - найдрібнішого виду. Звичайна і степова гадюки на сіруватому чи буроватому тлі мають характерний візерунок  у вигляді зигзагоподібної смуги вздовж хребта, а дорослі гадюки Нікольського повністю чорні. Всі вони уникають зустрічі з людиною, тому випадки укусів завжди мають випадковий характер.

Що робити?
 Отрута гадюк порівняно з південними зміями не така токсична, і організм середньостатистичної людини в змозі її витримати. Зрозуміло, що для людини з пониженим опором організму не виключений і летальний кінець.    Після укусу гадюки в першу чергу не треба нервувати, а просто  викликати швидку допомогу. Потерпілого треба покласти у прохолодне місце, забезпечити питтям, але не приймати алкоголь. Підтримають потерпілого заспокійливі і знеболюючі препарати, а сердечникам підійдуть їхні звичні ліки. По можливості можна прикладати до враженої ділянки лід і змазувати протиалергічною маззю. А ось прижигання, розрізання ранки, прикладання до неї землі – виключаються! Довгі отрутоносні зуби гадюк дозволяють отруті глибоко проникати в тканини, тому прижигання або розрізання лише погіршать стан потерпілого.

Змії - сусіди
Тим, кого непокоїть сусідство змій, спеціалісти радять:
     1.      Там де бувають люди, змії не люблять відкритої місцевості. Тому по зовнішньому периметру дачі необхідно звільнити від кущів та бур’яну смугу 20-30 м завширшки. Траву потрібно регулярно зкошувати і прибирати.
     2.      На території присадибної ділянки також зкошуйте траву, а дрова для печі, каміну або шашликів складайте на спеціальні підставки. Слідкуйте за тим, щоб на ділянці не було нір гризунів, засмічених місць. На чистих ділянках і городах змії жити не будуть. Крім того, вони не люблять стрижених газонів.

Скат-хвостокол або морський кіт
Не треба ходити босими ногами по морському дну. На піщаних ділянках є ризик наступити на ската-хвостокола або скорпену.  Уколи отруйних колючок цих риб дуже болючі. Потерпілого треба негайно доставити до лікарні! Перед цим вражені ділянки обробляються, як звичайні поранення.

Отруйні жителі моря - медузи
В Чорному і Азовському морях немає великих акул, електричних скатів, косаток, але й у нас  зустрічаються небезпечні морські жителі. Тим, хто полюбляє морскі купання слід остерігатися медуз: корнерота та аурелії, які можуть суттєво «обстрекати» неуважного.
Рекомендується вимити з милом ті ділянки тіла, до яких торкалися медузи любого виду. Це пов’язано з ризиком занести жгучі стрекальні клітини з рук на слизові оболонки очей і рота.

Правила для туристів
1.      Не просувати руки в щілини між камінням, в нірки та різного роду пустоти в грунті.
2.      Намет ставити лише на рівній поверхні відкритого місця. Територію навколо намету прибрати від сміття і каміння.
3.      На ніч намет треба закрити або захистити протимоскітною  сіткою. Не залишати ніяких щілин!
4.      Вранці не забувати перевіряти предмети, які пролежали вночі не в наметі.
5.      Не ходити в лісі, степу і горах в босоніжках і шортах.
6.      Зберігати розумну увагу навіть на відпочинку.

Кровосисні членистоногі
З переліченими вище тваринами людина зустрічається не часто. Значно більшу небезпеку для нас становлять іксодові кліщі, комарі  тощо. Вони самі нападають на людей, щоб насмоктатися крові. Серед них є переносники небезпечних хвороб, особливо це стосується кліщів.
В продажу зараз є багато різних репелентів від них. Якщо весною і влітку ви буваєте на природі -  застосовуйте ці засоби! Не забувайте, що в Україні зростає число випадків захворювань, що переносяться кровосисними членистоногими.

Бажаю вам доброго здоров’я!


title: математика

text:
Одеський національний академічний театр опери та балету
Одеський національний академічний театр опери та балету — один із найдавніших оперних театрів України.
Театр був зведений в 1809 році. Автором цього проекту був відомий французький архітектор Тома де Томон, автор ряду будівель в Петербурзі.
10 лютого 1810 року відбулося урочисте відкриття. Першою виставою були одноактна опера Фреліха «Нове Сімейство» і водевіль «Утішена вдова» російської трупи Порфирія Фортунатова.
Для виправлення недоліків будівлі театру проводилися неодноразові перебудови. Роботи по останній переробці будівлі закінчилися 31 грудня 1872 року, а в ніч на 2 січня 1873 театр повністю згорів через загоряння газового ріжка, що висвітлює годинник в нічний час.
Створити проект нового міського театру запропонували віденським архітекторам Герману Гельмеру  і Фердинанду Фельнеру. Урочисте відкриття театру відбулося 13 жовтня 1887 року.
Будівля театру виконана в стилі віденського бароко. Зовні структурно складається з 3 поверхів. 1-й  2-й, прикрашені колонами тосканського ордеру в лоджіях, утворюють одне ціле, виглядають фундаментально, надаючи будівлі статичності. 3-й поверх — ажурний, із колонами та пілястрами. Він приховує тяжкість нижніх поверхів і створює ілюзію легкості.
Зала глядачів, створена в стилі пізнього французького рококо та прикрашена ліпними позолоченими орнаментами. В основу композиції, що прикрашає стелю, покладено 4 картини-медальйони роботи Лефлера на сюжети з Шекспіра. Вражає витонченістю ажурних деталей велика люстра в центрі стелі.
Вид із залу на сцену
Вид із залу на стелю
Золоті скульптури на сходах
Люстра у залі
У театрі відбуваються симфонічні концерти, зокрема, органні, бо театр має найкращі в місті акустичні дані та вбудований орган.

При театрі впродовж кількох десятків років працює дитяча балетна школа — унікальний творчий заклад міста і «кузня кадрів» для балетної трупи театру.

Афіша на відкриття 1-го сезону театра Одеси, 1887 рік.
Панорама
Дякую за увагу!


title: "Негативний вплив наркотиків"

text:
Негативний вплив наркотиків
Виконали:
учениці групи 11-2
Ступар Дар’я, Коновалова Тетяна
Наркоманія
       При вживанні наркотиків розвивається наркоманія – захворювання, при якому психічний і фізичний стан людини, її самопочуття й настрій цілком залежать від наявності в організмі наркотика.

       Люди, які вживають наркотики, значно більше, ніж інші, ризикують отримати ВІЛ-інфекцію, оскільки вірус може передаватися через кров, а наркотики призводять до втрати контролю над поведінкою, адже вони сильно впливають на роботу головного мозку, нервову систему і разом з цим – на самоконтроль.

Багаторазове проколювання вен може призводити до утворення тромбів і рубців.
У жінок, котрі вживають наркотики під час вагітності, можуть народитися мертві діти або ж діти з дуже серйозними вадами: клишоногістю, відсутністю кінцівок, розщепленим піднебінням, "заячою губою”, дефектами внутрішніх органів.
Вживання дурманних токсичних речовин (тобто летких речовин, які використовують у побутовій хімії, бензині тощо) може пригнічувати функції дихання (можлива навіть зупинка дихання), порушення серцевої діяльності, а часом – непритомність і навіть смерть.
Люди, що розповсюджують наркотики, діють, як справжні рекламні агенти, і переконують своїх потенційних клієнтів у привабливості наркотиків:
Але вони безсоромно обманюють вас, а можливо, і себе! Тому насправді:
У житті є багато можливостей відчути і побачити цікаве і нове, але для тих, хто спробував наркотики, на цьому всі відчуття і закінчуються.

Дякуємо за увагу!


title: Колообіг Нітрогену в природі. Вплив азотних добрив на ріст та розвиток рослин

text:
N2
N2


title: Макро

text:
N
A
Z
B
C
D
E1
D1
E2
E
C1
D2
E3
F
F1
E4
F2
G
G1
G2
F3
G3
C2
D3
E5
F4
G4
B1
H
D4
E6
F5
G5
H1
E6
F6
G6
H2
D4
E7
F7
G7
H3
Protoavis
Hesperornis
Ichtyornis
Chaoyangia
Archaeopteryx
Enantior-nithes
Confucius-ornis
Hopiophoneus
Dinictus
Pseudaelurus
Thylacosmilus
Inostrancevia
Deltatherium
Arctocion
Mammalia
4
0,450
Insectivora+Chiroptera+Rodentia
0,5
Proboscifera+Artiodactyla+Perissodactyla
0,2
Aves
10
0,7
0,120
Reptilia
20
0,650
Amphibia
10
Pisces
0,7
Insecta
40
1,056
Mollusca
60
Foraminifera
230
Fannia canicularis


Кровообіг людини


"Опіки"


"Око. Вади зору"


title: Опіки і перехолодження

text:
Судова експертиза при опіках і перехолодження

Опіки

ушкодження тканин. організму, яке виникає внаслідок місцевої дії високої температури, а також хімічних речовин, електрики або іонізуючих променів.
	Місцеву дію спричиняють термічні опіки, від полум'я, гарячих рідин,смоли, газу, пари, нагрітих речей і інші. Вдихання гарячихгазів є основною причиною ураження дихальних шляхів. У тварин опіки можуть спостерігатися при пожежах,прикладанні гарячих розпечених , підков , підошви,тавруванні і т.п.	,
	В судовій практиці необхідно вирішувати питання про джерело опіків. Для опіків, спричинених ..рідинами,, характерне утворення патьоків від стікання рідини, - яка потрапляє на інші ділянки тіла. На опікових поверхнях від полум'я зберігаються сліди кіптю, відбувається обпалювання волосся; ураження відбувається за ходом язиків полум'я. 	Опіки, які охоплюють 40%. поверхні тіла, несумісні ,із життям.
	Обварювання частіше спостерігається у дрібних тварин. при поїданні гарячого корму, при цьому опіки спостерігаються на слизовій оболонці рота, стравоходу, шлунку. Обварювання 1/3 поверхні тіла смертельне.
Локалізація опіків нерідко допомагає вирішити питання, яке положення мала тварина в момент опіку.
	При проведенні експертизи ушкодження шкіри слід розрізняти чотири ступені опіків, а також враховувати, що зміни можуть бути обумовлені розвитком опікової хвороби. Через це слід розглядати опік як хворобу взагалі.
	І-й ступінь опіку характеризується підпалинами волосся, шкіри,   набряканням шкіри внаслідок гострого запалення;
	ІІ- й ступінь виникає, при тривалому або різкому впливівисокої температури, при цьому виникає серозне запалення, з утворенням пухирів;
	ІІІ- й ступінь характеризується вологим або сухим некрозом, виразками,можливе загоєння через рубцювання;
	IV- й ступінь - обвуглювання.
	Протягом опікової хвороби виділяють кілька періодів: опіковий шок, токсемію, інфекцію, виснаження і одужання. Опіковий шок розвивається в перші 2-3 дні. Тяжкість його залежить від площі безжиттєвої поверхні. Де шкіра некротизована, з 3-4-го дня переважає синдром опікової токсемії, яка є результатом інтоксикації організму продуктами розпаду білка. Надалі може розвиватися септикопіємія, обумовлена нагниванням у ділянці опіку. Вона може ускладнюватися утворенням піємічних осередків у печінці, легенях та інших органів. Тривала інтоксикація, бактеріємія, септицемія, призводить до дистрофічних змін внутрішніх органів, вичерпання захисних сил, можливі різноманітні інфекційні ускладнення.

	При проведенні експертизи ушкодження шкіри слід розрізняти чотири ступені опіків, а також враховувати, що зміни можуть бути обумовлені розвитком опікової хвороби. Через це слід розглядати опік як хворобу взагалі.
        І- й ступінь опіку характеризується підпалинами волосся, 	шкіри, набряканням шкіри внаслідок гострого запалення;
        ІІ- й ступінь виникає, при тривалому або різкому впливі	високої температури, при цьому виникає серозне запалення, 	утворенням пухирів;
        ІІІ- й ступінь характеризується вологим або сухим некрозом, 	виразками; можливе загоєння через рубцювання;
         IV-й ступінь - обвуглювання


title: Матіола

text:
Матіола ДВОРОГА
 Матіола – декоративна  квіткова рослина родини капустяних.                        Наукова родова назва походить від імені натураліста
Пьєтро Андреа Маттіолі.

Пьєтро Андреа Маттіолі.
Матіола дворога

 Невибаглива декоративна однорічна рослина родини хрестоцвітих.

 Рослина висотою до 1 м. Стебла прямі або трохи     зігнуті, слабо гіл -лясті, з густим листям. Листя ланцетної форми, цільні або  зубчасті.
Плоди - сухі плоскі стручки з виступаючими        горбиками від        насіння.

Матіола дворога
Матіола дворога

  Світлолюбна. Холодостійка, посухостійка, вимоглива до грунтів.
  Цвіте рясно з кінця червня протягом місяця.
  Для продовження цвітіння можна проводити повторні посіви з інтервалом в два тижні протягом усього літа.
Матіола дворога
 Квітки дрібні, від білого до рожево-лілового кольорів, що мають сильний природний аромат, особливо у вечірні та нічні години.

Матіола дворога

 Головна гідність матіоли - чарівливий аромат, який посилюється до вечора. За це матіолу дворогу називають нічною фіалкою.
Матіола дворога
 Від віку матіолу садили біля лавок, альтанок, терас.
  Її вирощують в змішаних квітниках, іноді використовують в мавританському газоні. Хороша для букетів.
Матіола дворога


title: "Ланцюг живлення"

text:
Презентація на тему «Ланцюги живлення»
Приклади ланцюгів живлення
У водному середовищі:
1)Ряска→
2)Личинки комах→ 3)Комахи→
4)Жаба→
5)Чапля.
У лісі
1)Кора дуба→
2)Заєць-русак→
3)Лисиця звичайна→
4)Жук-мертвоїд.