title: "Вплив діяльності людини на гідросферу"

text:
Вплив діяльності людини на гідросферу
     Гідросфера, або водяна оболонка Землі, - це її моря і океани, крижані шапки приполярних районів, ріки, озера й підземні води.
Запаси води на Землі величезні, і становлять 0,025% усієї маси Землі. Проте абсолютна більшість цієї колосальної маси – це гірко-солона морська вода, непридатна для пиття та технологічного використання.
Прісна вода на планеті становить лише 2% від її загальної кількості, причому 85% її зосереджено в льодовикових щитах Гренландії й Антарктиди, айсбергах і гірських льодовиках.
Лише близько 1% прісної води – річки, прісноводні озера й деяка частина підземних вод - саме ці джерела й використовуються людством для своїх портеб.

Вода виконує дуже важливі екологічні функції:
1) це головна складова частина всіх живих організмів(тіло людини, наприклад, на 70% складається з води, а деякі організми, такі, як медуза чи огірок, містять у собі від 98 до 99% води);
2)основний механізм здійснення взаємозв'язків усіх процесів у екосистемах(обмін речовин, тепла, ріст біомаси);
3)головний агент-переносник глобальних біоенергетичних екологічних циклів;

4)води Світового океану є основним кліматоутворюючим фактором, основним акумулятором сонячної енергії і “кухнею” погоди для всієї планети;
5)один з найважливіших видів матеріальної сировини, головний природний ресурс споживання людства(людство використовує її в тисячу разів більше, ніж нафти чи вугілля).

Вода виконує дуже важливі екологічні функції:
    Для багатьох організмів вода є середовищем їхнього життя.

Хімічний склад морської води дуже схожий на склад людської крові – містить ті ж хімічні елементи й приблизно в тих же пропорціях.
Це – один з тих доказів того, що предки людей, як і інших ссавців, колись жили в морі.

 Головним постачальником прісної води  для України є Дніпро. Іншими річками, що забезпечують потреби у воді, є Дунай, Дністер, Південний Буг, Тиса, Прут та ін.
Стан води й повноводдя цих водних артерій залежить головним чином від стану їх приток – малих річок, яких в Україні налічується близько 63 тис. Вони мають велике значення – досить згадати, що 90% населених пунктів республіки розташовані саме в долинах малих річок і користуються їхньою водою, а проте стан малих річок України викликає сьогодні велику тривогу.
Понад 20 тис. їх вже зникло, пересохло. Це не відворотно веде до деградації великих річок, тому проблема їх збереження й оздоровлення – одна з найгостріших для нашої молодої держави.

 Підземні води України мають не менше значення для забезпечення водою населення.
Досить зазначити, що близько 70% населення сіл і селищ міського типу задовольняє свої потреби в питній воді за рахунок грунтових вод(колодязі) чи глибших водоносних горизонтів(свердловини).
Стан піземних вод України в цілому кращий, ніж поверхневого стоку, хоча місцями спостерігається забруднення їх стоками промислових підприємств, тваринницьких комплексів тощо.
 В деяких промислових ройонах(Донбас, тощо) розвиток шахт і кар'єрів негативно впливає на якість і запаси підземних вод. За рахунок багаторічної відкачки води з цих об'єктів їхній рівень дуже знизився, а з деяких водоносних горизонтів вода зникла зовсім.

Промисловість використовує близько 20% споживаної людством прісної води. Кількість води, що споживається підприємством, залежить від того, яку продукцію воно випускає, від системи водопостачання(прямоточної чи оборотної) й інших причин.

Основним споживачем прісної води між тим є сільське господарство(70% її загального використання). Це зумовлено в першу чергу зростанням площ зрошуваного землеробства. Зрошувані землі набагато продуктивніші ніж незрошувані. Сьогодні в світі зрошувані землі становлять 15% площ усіх сільськогосподарських угідь й дають понад 50% всієї продукції.

Водопостачання населення(близько 10% всієї споживаної людством води) задовольняє потреби в питній воді й комунікально-побутові потреби (робота підприємств побутового обслуговування, поливання вулиць і зелених насаджень, протипожежні заходи тощо).
Існує поняття питоме водоспоживання, що означає добрий об’єм в літрах, необхідний для задоволення потреб одного жителя міста чи села.
Забруднення води
У результаті діяльності людей гідросфера Землі змінюється.
Серед цих змін розрізняють кількісні(зміна кількості води, придатної для використання) й якісні (забруднення води в наслідок антропогенного впливу).

Забруднення води поділяють:
 -фізичне;
-хімічне;
-біологічне;
 -теплове.

Фізичне забруднення
Фізичне забруднення виникає в наслідок збільшення у воді нерозчинених домішок – піску, глини, намулу за рахунок змиву дощовими водами з розораних ділянок(полів), надходження суспензій з діючих підприємств гірничорудної промисловості, пилу, що переноситься вітром в суху погоду тощо. Тверді частинки знижують прозорість води, пригнічуючи розвиток рослин, збивають зябри риб та інших водних тварин, погіршують смакові якості води, а то й роблять її взагалі непридатною для споживання.

Хімічне забруднення
Хімічне забруднення води відбувається за рахунок надходження у водойми з стічними водами різних шкідливих домішок неорганічного(кислоти, луги, мінеральні солі) і органічного надходження(нафта і нафтопродукти, миючі засоби, пестициди тощо).
Особливої шкоди водоймам завдають нафта й нафтопродукти, які утворюють на поверхні плівку, що перешкоджає газообмінові між водою і атмосферою і знижує вміст кисню у воді.
Основними забруднювачами води є хімічні, нафтопереробні й целюлозопаперові заводи, великі тваринницькі комплекси, гірничорудна промисловість.
Останнім часом особливе місце серед забруднювачів води посівдають синтетичі миючі засоби. Ці речовини надзвичайно стійкі, зберігаються у воді роками.
Біологічне забруднення
Біологічне забруднення водойм полягає у надходженні в них із стічними водами різних мікроорганізмів(бактерій, вірусів), спор грибків, яєць червів і т. д., багато з яких є хвороботворними для людей, тварин і рослин.
Теплове забруднення
Теплове забруднення води спричиняється спуском у водойми підігрітих вод від ТЕС, АЕС та інших енергетичних установок.
Очищення стічних вод
Усі природні водойми мають здатність до сомоочищення.
 Самоочищення води – це нейтралізація стічних вод, випадіння в осадок твердих забруднювачів, хімічні, біохімічні та інші природні процеси, що призводить до видалення з водойми забруднювачів й повернення води до її первісного стану.
До заходів, що мають забезпечити нормальний стан водних об’єктів, можна віднести:
-   нормування якості води, тобто розробку критеріїв щодо її придатності для різних видів водокористування;
-   скорочення обсягів скидів забруднень у водойми шляхом вдосконалення технологічних процесів;
-   очищення стічних вод.

Головним напрямом захисту водного середовища в промисловості є перехід підприємств до роботи за схемою замкнутого циклу водопостачання, коли підприємство після очищення власних стічних вод повторно використовує їх у технологічному циклі, й забруднені стічні води взагалі не потрапляє у водойми.

У сільському господарстві, що є основним споживачем води, слід запровадити сувору економію води, раціональне її використання.
Очищення стічних вод
Очищення стічних вод – це руйнування або видалення з них забруднювачів і знищення в них хвороботворних мікробів(стерилізація). Сьогодні застосовується два методи очищення стічних вод: в штучних умовах(на спеціально створених спорудах) і в природних(на полях зрошення, в біологічних ставках тощо).
Забруднені стічні води послідовно піддають механічному, хімічному і біологічному очищенню.

Механічне очищення полягає у видаленні зі стічних вод нерозчинних речовин(піску, глини, намулу), а також жирів і смол. Для цього використовуються відстійники, сита, фільтри, центрифуги тощо. Сучасні передові методи на кращих зарубіжних установах дозволяють виділяти до 95% твердих нерозчинних забруднювачів зі стічних вод.

Хімічне очищення стічних вод проводиться після їх механічного очищення. При цьому в забруднену різними сполуками воду додають спеціальні речовини-реагенти, які, вступаючи в реакцію з забруднювачами, утворюють нешкідливі або нерозчинні речовини, що випадають в осадок і видаляються.

Біологічне очищення полягає у використанні природних або штучних водойм, де в стічні води(вже очищені механічним і хімічним способами) додають спеціальні мікроорганізми, що харчуються органічними домішками, наявними в стічних водах(органічними кислотами, білками, фенолами тощо), розкладаючи до простих нешкідливих сполук(води, вуглекислого газу, мінеральних солей).


title: Проблема прісної води в Україні та світі

text:
Сучасне промислове виробництво використовує велику кількість води. За даними ООН з кожним роком зростають потреби в прісної води в світі та в Україні на найближче майбутнє
Вода! У тебе нема ні смаку, ні кольору, ні запаху, тебе не опишеш, тобою насолоджуєшся, не розуміючи що ти таке! Ти не просто необхідна для життя, ти і є життя.
Рік: 1990. Опис: Перший номер журналу Кур'єр ЮНЕСКО українською мовою
Мало хто усвідомлює ,наскільки гострий брак прісної води. Багатьох уводить в оману широченний розлив голубої фарби на мапах світу. Вони не знають ,що 97,5% планетарної води солона і що більша частина решти світових запасів прісної води – непридатна для використання
70 % її заморожено у крижаних шапках Антарктиди та Гренландії, а з того, що зостається, майже все виступає у формі ґрунтової вологи чи підземних водних резервуарів, надто глибоких, аби робити свердловини. Загалом лише 1% світової води – 0,007 усіх світових вод – легкодоступні
Щодо України. Головним постачальником води для України є Дніпро. Іншими річками, що забезпечують потреби у воді, є Дунай, Дністер, Південний Буг, Тиса, Прут та ін. Стан води й повноводдя цих водних артерій залежать головним чином від стану їх приток -  малих річок, яких в Україні налічується близько 63 тис.
Підземні води України мають не менше значення для забезпечення водою населення. Не сперечатимусь, вода з підземних джерел є чистішою за наземні джерела водопостачання. Та антропогенний вплив дістався вже і до підземного водоносного горизонту. Найгостріша ситуація склалася в степовому Криму, де підземні води забруднені на 38% усієї його площі.

Найбільшими споживачами води є сільське господарство, промисловість, комунальне господарство. Сільське господарство використовує майже 70 % загального споживання води, причому більша частина цього об’єму незворотно втрачається під час зрошення. Промисловість забирає понад 1/5 води. Кількість води, що споживає підприємство, залежить від того ,яку продукцію воно випускає, від системи водопостачання(прямої чи оборотної) й інших причин. На виробництво 1т бавовняної тканини витрачається близько 150 м3 води, виробництво 1т аміаку – близько 1000м3.

Наприклад, на вирощування 1т. цукрових буряків витрачається 130-160 м3 води, 1 т пшениці – 800-1200.

Найбільш водомісткими галузями є целюлозно-паперова, хімічна, металургійна промисловість та легка.
Водопостачання населення (близько 10% всієї споживаної людством води) задовольняє потреби в питній воді й комунально-побутові потреби (роботи підприємств побутового обслуговування ,поливання вулиць і зелених насаджень, протипожежні заходить тощо).
Існує поняття питоме водопостачання, що означає добовий об’єм води в літрах, необхідний для задоволення потреб одного жителя міста чи села. У великих містах світу питоме водоспоживання сьогодні становить (л/добу)
Лондон – 263
Москва – 400
Нью-Йорк – 600
Київ – 333
Париж – 500
Об’єм прісної води, що є в розпорядженні людини для споживання, залежить від тієї швидкості, з якою джерела прісної води відновлюються, або поновлюються в процесі глобального гідрологічного циклу, а не від загальної кількості запасів прісної води у світі.
Якщо всю воду світу вилити в ванну, то її порція, що може бути використана безперервно протягом року, ледве наповнить чайну ложку.
За запасами прісної води наша держава вважається однією з найменш забезпечених у Європі. Ми можемо забезпечити лише 1 тис. кубометрів води на 1 жителя. Для порівняння: у Швеції та Німеччині — це 2,5 тис. кубометрів, у Франції — 3,5, у Великобританії — 5. Близько 1300 наших населених пунктів живуть на привізній воді, а це близько 1 мільйона громадян
Степовий
Донбаський
Поліський
Подільський
Крим
Карпатський

Разом з тим, обсяг водоспоживання в Україні за останні 20 років зріс приблизно вдвічі.
Головний шлях подолання проблеми — зменшення витрат води, особливо у сільському господарстві. Слід також знижувати водомісткість виробництва: запроваджувати маловодні та безводні технології
Одним з дієвих способів подолання регіонального дефіциту води є перерозподіл річкового стоку за допомогою спорудження каналів та водосховищ. Нині у світі побудовано й експлуатується понад 40 тис. водосховищ. Найбільше великих за площею водосховищ — у Північній Америці, Азії та Європі. Проте цей шлях має й свої недоліки: застій та цвітіння води, руйнування берегів, затоплення орних земель, підвищення рівня ґрунтових вод тощо. На малюнку до речі Малинське водосховище.
Необхідно широко запроваджувати очисні споруди, хоча їх ефективність залишається невисокою.
система опріснення води
1.визначити на законодавчому рівні межі основних річкових басейнів України;
2.розробити до 2015 року та впровадити Плани управління річковими басейнами для Дніпра, Прип'яті, Десни, Дністра, Сіверського Дінця, Південного Бугу, Західного Бугу, Тиси, Нижнього Дунаю;
3.розробити Закон України «Про питну воду», спрямований на розвиток нормативно-правової бази з питань питного водопостачання та водовідведення, господарського механізму водокористування, що стимулює економію питної води, у тому числі - за рахунок державної підтримки розвитку та сталого функціонування водопровідно-каналізаційної мережі;
 впровадити нову редакцію Державних санітарних правил і норм «Гігієнічні вимоги до якості води питної, призначеної до споживання людиною», в якій встановити стандарти питної води, наближені до тих, що прийняті в Європі.
Не потрібно винаходити нові технології; необхідно просто прискорити введення існуючих методів збереження і примноження джерел води. Вирішити проблему її нестачі буде нелегко, але ми доб'ємося успіху, якщо почнемо прямо зараз і будемо послідовні. В іншому разі більшій частині світу доведеться відчувати спрагу.


title: "Основні антропогенні джерела забруднення"

text:
Основні антропогенні джерела забруднення навколишнього середовища.Види забруднень та їх вплив на компоненти природи та живі організми.
Основні антропогенні джерела забруднення навколишнього середовища.Види забруднень та їх вплив на компоненти природи , живі організми.
Забруднення –це привнесення надмірної кількості хімічних елементів та їхніх сполук у природне середовище.
Надмір тих чи інших хімічних елементів у компонентах природного середовища визначають за показниками їх  гранично допустимих концентрацій (ГДК),які з урахуванням санітарно-гігієнічних норм встановлено для водного ,атмосферного  і грунтового середовищ.
Одним із показників забруднень води органічними сполуками є біологічна потреба кисню (БПК),що  визначається як кількість оксигену ,необхідна для біохімічного окиснення органічних речовин ,що містяться в одиниці об’єму  води за певний період часу;БПК5-оцінюють за 5 діб;БПК20 –за 20 діб.Інтегральним показником забрудняння навколишнього природного середовища є модуль техногенного навантаження ,який визначається як відношення кількості викидів забруднювальних речовиндо одиниці площі.Його величина в Україні становить 1170т/км^2
У результаті техногенезу в природнє                       середовище потрапляють гази і газоподібні речовини,аерозолі,пил,                             сажа,радіонукліди,                                                         теплові і електромагнітні випромінювання,                                         шуми і вібрації,забруднені стічні води,тверді відходи тощо.
Небезпечні забруднювачі  довкілля
Оксид карбону Двооксид сульфіду
Шкідливі вуглеводні
Аерозолі
ПАР і СПАР
Пестициди
Важкі метали
Нафтопродукти
Забруднювальні речовини ,потрапляючи в компоненти природнього середовища,змінюють їхній хімічний склад і властивості,погіршують якість,призводять до їхньої деградації,руйнування.Так,забруднена атмосфера втрачає  свої фізико-хімічні властивості,стає шкідливою для живих організмів і  джерелом руйнації архітектурних та інженерних споруд .
Забруднені грунти втрачають природну родючість через масову загибель мікроорганізмів ,які забезпечують грунтоутворення і насичення грунтів поживними речовинами .
Забруднена вода несприятлива для водних і наземних організмів ,зумовлює деградацію
гідробіоценозів,погіршує умови життя і виробничої діяльності людини.
Здатність самоочищуватися рятує від катастроф великого масштабу
Основні    джерела забруднення   природного середовища    України:
1)Промислові підприємства
2)Транспорт
3)Комунальне господарство
4)Сільське господарство
Промислові підприємства і підприємства комунального господарства поширені територією країни локально (4,5% площі),а сільськогосподарські  угіддя охоплюють близько 71% її території, а отже вплив  сільськогосподарського виробництва на довкілля є визначальним у територіальному аспекті.Транспортні засоби належать до мобільних забруднювачів довкілля з лінійно –вузловим характером поширення.
Нині спостерігається катастрофічне зменшення вмісту кисню в атмосфері. За останні 10—20 років його кількість зменшилася настільки, наскільки за попередні 10 тис. років. Серед основних причин цього явища вирізняють такі:

— зменшення обсягів потрапляння кисню у зв'язку зі скороченням зеленого покриву планети;

— зменшення фітопланктону Світового океану внаслідок його забруднення;

— використання кисню транспортними засобами (наприклад, легковий автомобіль протягом 1 тис. км пробігу спалює річну норму споживання кисню людиною);

— споживання живими організмами (у середньому людина споживає 500 л кисню на добу);

— використання промисловістю шляхом спалювання викопного палива.
Геосистеми – природні системи різних рівнів, які охоплюють взаємодіючі частини літосфери, гідросфери, біосфери і атмосфери. Компоненти геосистеми пов’язані між собою перетворенням речовин і потоками енергії, процесами гравітаційного переміщення твердого матеріалу, вологообміном, біогенною міграцією хімічних елементів.
Форми стійкості геосистем
- інертність – здатність геосистеми при дії факторів не виходити із заданої області станів на протязі певного інтервалу часу;
- відновлюваність – здатність геосистеми повертатись за час до області станів після виходу з неї під впливом певного фактора;
- пластичність – наявність в геосистемі кількох областей станів в рамках інваріанта та її здатність переходити при дії факторів з однієї такої області до інших, не залишаючи при цьому інваріантної області на протязі певного часу.
Отже,стійкість геосистеми полягає  в її здатності у разі дії  зовнішнього  чинника
перебувати в одній області станів і повертатись  до неї завдяки інертності й відновлюваності,а  також переходити  завдяки пластичності  з однієї області станів до інших ,не виходячи при цьому за рамки інваріантних змін упродовж  заданого інтервалу часу.
Потенціал стійкості атмосфери-це здатність атмосфери виводити за власні межі  забруднювальні речовини(самоочищуватися).

Сприяють очищенню атмосфери інтенсивні вітри і часті опади.
Несприятливими для очищення атмосфери є відсутність опадів і вітрів,тумани,приземна інверсія й інші метеорологічні явища.Тому аналіз погодних умов у межах пір року,окремих місяців дає змогу констатувати  і прогнозувати періоди з високим і низьким потенціалами стійкості атмосфери.


28.02.2012
ГЛОБАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ ЛЮДСТВА ТА ШЛЯХИ ЇХ ВИРІШЕННЯ.
Круглий стіл за темою:
Вид роботи: обговорення в групах
ГЛОБАЛЬНІ ПРОБЛЕМИ ЛЮДСТВА
Актуальні проблеми людства
Екологія: сучасне становище та перспективи
Природні ресурси
Демографічна проблема
Проблема міжнародної безпеки у світі
Проблема поширення невиліковних хвороб
Проблема загальної кризи моралі
ШЛЯХИ ПОДОЛАННЯ НИНІШНІХ ПРОБЛЕМ ЛЮДСТВА
Пошуки рівноваги людини та середовища.  Кіотський протокол
Подолання глобальних проблем сучасності
Глобальні проблеми людства (глобальні проблеми, глобальні проблеми сучасності) - комплекс проблем і ситуацій, що зачіпають життєві інтереси всіх народів світу і вимагають для свого розв’язання колективних зусиль світової громадськості.

Геоглобалістика – міждисциплінарний науковий підхід, спрямований на комплексний розгляд глобальних проблем людства та пошук шляхів їх вирішення.

КІНЦЕВА МЕТА КРУГЛОГО СТОЛУ: 1.Чи є сенс брати участь у нескінченній гонитві за матеріальними потребами, які постійно зростають? 2. Куди приведе це прагнення в умовах зменшення уже й так обмежених ресурсів планети?
3.Чи варто міняти духовне багатство та свободу на надмірний матеріальний добробут?
? ….- війна, в якій основним засобом ураження є ядерна зброя
?.... – явище спонтанного перетворення нестійкого ізотопа хімічного елемента в інший ізотоп (зазвичай іншого елемента) …..
Забруднення атмосфери шкідливими продуктами металургійної, хімічної, залізорудної промисловості, застосування пестицидів і гербіцидів тощо.
Назвіть проблему…. ?
?
Поясніть і обґрунтуйте термінологію
?
?
Природні ресурси
Хоуптоунського водоспаду, Австралія
Бахальпзее у Швейцарських Альпах
Шахта в Луганську: знайти живих ще можна.
Шахтарське селище на Луганщині
?
Екологія: сучасне становище та перспективи
Луганська обл. забруднення р.Сіверський Донець
?
Екологія - перспективи
?
Актуальні проблеми людства
Бідність
Бомжі
Голод
Пам'ятник у Дубліні, про пам'ять великого голоду в Ірландії 1845 — 1849 роках
Тероризм
?
Епідемії
Проблема поширення невиліковних хвороб
?
Україна 2007
Україна 2007
Демографічна проблема
Ріст населення Землі за останні 12 тисяч років
Зміна чисельності населення

Демографічна проблема
Прогнози ООН до 2050 року
Демографічна проблема
Проблема міжнародної безпеки у світі
=
=

Проблема загальної кризи моралі
Тріада «культура — суспільство — особистість»
?
Пошуки рівноваги людини та середовища
Япония приступила к выполнению обязательств по Киотскому протоколу.
Вудроу Кларк поможет Украине в работе над Киотским протоколом.
В Парламенте Казхстана ратифицирован Киотский протокол
+
павільйон Данії отримав премію за кращий екологічний дизайн
На всесвітній промисловій виставці Expo 2010 Shanghai China
Для Shanghai World Expo 2010 итальянский архитектор Mario Occhiuto
Павильон Украины


title: ВСЕУКРАЇНСЬКА АКЦІЯ З КОРПОРАТИВНОЇ ПОСАДКИ ДЕРЕВ ТА БЛАГОУСТРОЮ

text:
ФІНАЛЬНИЙ ЗВІТ-ПРЕЗЕНТАЦІЯ
ВСЕУКРАЇНСЬКААКЦІЯ З КОРПОРАТИВНОЇ ПОСАДКИ ДЕРЕВ ТА БЛАГОУСТРОЮ
Зміст
Сlean up the world
 Ідея акції Не Забудь
Акція Не Забудь 2013: активності
Результати Не Забудь 2013
Соціальний ефект
Організатор акції
Партнери акції
Медіа-партнери
Визнання
Приєднуйтеся!
Clean up the World
130 країн
35 000 000
волонтерів
20 років
	“Не Забудь” – всеукраїнська акція з корпоративної посадки дерев та благоустрою, яка є частиною всесвітньї екологічної кампанії Clean Up The World, започаткованої у 1993р

ІДЕЯ АКЦІЇ НЕ ЗАБУДЬ
Привернути увагу бізнесу до можливості озеленення і благоустрою територій як способу реалізаціїкорпоративної соціальної відповідальності (КСО), розвитку корпоративного волонтерства та внутрішніх комунікацій між співробітниками.
АКЦІЯ НЕ ЗАБУДЬ 2013: активності
УНІАН
Arcane Art Gallery
ВДНГ
UkrLifeTV
Результати Не Забудь 2013
19 жовтня створено дружній
сквер “Виставковий центр”
ДУБ
52
ЯЛИНКА
2
ПЛАТАН
13
КАТАЛЬП
6
ГРАБ
2
120
КУЩІ СПІРЕЇ І ФОРЗИЦІЇ
ПЕРШІ ТЮЛЬПАНОВІ ДЕРЕВА В ГОЛОСІЇВСЬКОМУ РАЙОНІ
3

			       Компанії та організації по всій Україні щороку 		          використовують  тисячі тонн паперу, який 			          виробляється переважно із деревини. Далеко не всі 		       можуть відмовитися від його використання, але 		       натомість мають
                                           можливість саджати
			           нові дерева.

СОЦІАЛЬНИЙ ЕФЕКТ
В той же час Україна потребує більшої кількості та кращого благоустрою зелених зон, які є одночасно і місцем відпочинку для жителів, і важливою складовою 			для очищення повітря.
Тому систематична допомога частково компенсує
природні збитки і стає імпульсом для підвищення
еко-активності людей
та соціальної
відповідальності компаній

Організатор акції “Не забудь” 2013
Асоціація Заготівельників і Переробників вторинної сировини
Нашою місією є перевести Україну на роздільний збір сміття
і
Партнери акції “Не забудь” 2013
Генеральні партнери
Організаційні партнери

ПЕРЕВАГИ КОМПАНІЇ УЧАСНИКА
Розвиток корпоративного волонтерства в компанії,
Внутрішній та зовнішній PR,
Реалізація корпоративної соціальної відповідальності,
Team-building,
Формування бренду відповідального роботодавця.

Медіа партнери
Генеральний медіа-партнер:

Інформаційна підтримка:

Додаткова інформація
Відео-ролик з дня акції від ТРК “Україна”
Відео анонс акції партнерів у прямому ефірі на ukrlife.tv
Радіо-ефір дискусія з організаторами на “Радіо ЕРА”
Радіо-ефір дискусія з організаторами на “Радіо Київ”

Переглянути  детальний звіт висвітлення проекту в ЗМІ

Промо-матеріали акції

ВИЗНАННЯ
	Акція НЕ ЗАБУДЬ отримала “бронзу” в номінаціїКращий проект з озеленення територійпрестижної премії в сфері екологічних проектів Green Awards Ukraine 2012

ПРИЄДНУЙТЕСЬ!
Для того, щоб приєднатися, компанії/організації необхідно:
Підтвердити участь в акції,
Повідомити пріоритетні для допомоги міста і райони (у разі потреби організатори можуть надати варіанти)
Визначити відповідальну людину з боку компанії та надати її контактні дані
Виділити бюджет.*
Надати фото та відео матеріали компанії для розміщення на сайті проекту (по завершенню акції).

	* Бюджет формується відповідно до кількості учасників від компанії та обсягу зелених насаджень, елементів благоустрою, які необхідно придбати. Організаційні витрати рахуються окремо.
Запрошуємо до співпраці!
Наші контакти: Оксана Тюпа,
Національний координатор по роботі з партнерами,
+38 67 328 63 89; oksana.tjupa@gmail.com
http://www.ne-smity.com.ua/


title: "Вплив транспорту на навколишнє середовище"

text:
Вплив транспорту на навколишнє середовище
Підготувала
Учениця 11-Б класу
Халімон Заріна
Види транспорту
Автомобільний
Авіаційний
Водний
Залізничний
Вплив залізничного транспорту
Напрями впливу
Зміна природного ландшафту
Біологічне забруднення
Забруднення повітря
Забруднення грунту
Шумове забруднення
 будівництво залізничних колій та інфраструктури

Викиди двигунів
Сухі та рідкі відходи
часточки вантажу
Під час проходження потяга
перенесенням поверхнею транспортних засобів адвентивних видів рослин (алергени)
Автомобільний транспорт

Транспортний
(вантажний, пасажирський)

перевезення вантажу і пасажирів

Спеціальний
виконання різних технічних функцій (підйомні крани, пересувні компресори тощо)

Спортивний
досягнення певних рекордів швидкості

Напрями впливу
руйнування природних ландшафтів
стічні води, що утворюються при обслуговуванні
Вплив автомобільного транспорту
викиди в атмосферне середовище
вплив на флору і фауну
Шумове забруднення
тверді відходи.
Водний транспорт

Морський

перевезення вантажу і пасажирів

Річковий
досягнення певних рекордів швидкості

Напрями впливу
Вплив водного транспорту
Забруднення відходами, що утворюються в результаті експлуатаційної діяльності
Забруднення скидами у випадках аварій суден з токсичними вантажами, здебільшого нафтою і нафтопродуктами.
Напрями впливу
Вплив авіаційного транспорту
Забруднення атмосфери викидами від згорання палива
Можливе руйнування озонового шару


title: Вікторина «екологічна гра»

text:
Вікторина «екологічна гра»
Підготувала
Тарасенко М.В.
Вчитель Смілянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1
Тур № 1
“Що ми викидаємо, або золоті розсипи смітників”
Питання №1
	Більшу частину сміття, що забруднює Землю, становить:

	а) пластмаса

А) пластмаса
Б) скло
В) метал
Питання №2
	Перед  початком утилізації відходів їх необхідно
	а) розсортувати

А) розсортувати
Б) зібрати в одному місці
В) подрібнити
Питання  №3
	Для того, щоб переробити пластмасу, її необхідно:

б )  спалити при певних умовах

А) компостувати
Б) спалити при певних умовах
В) переплавити
Питання  №4
	Першочергове завдання під час вибору місця звилища:

а ) захист поверхні землі і ґрунтових вод

А) захист поверхні землі і ґрунтових вод
Б) огородження місця звалища
В) укомплектування певною технікою

Питання  №5
	Поява  несанкціонованих звалищ тягне за собою:

 В) зміну кліматичних умов

А) забруднення грунту
Б) спотворення ландшафту
В) зміну кліматичних умов
Питання  №6
	Яку країну називають «смітником Європи»

А) Британію

А) Британію
Б) Росію
В) Польщу
Питання №7
	Які з радіоактивних відходів цілеспрямовано розсіюють у навколишнє середовище

А) гази

А) гази
Б) рідини
В) тверді речовини
Питання  №8
    Пляшка чи банка з пластмаси, залишена в лісі, пролежить без змін:

В) 100 років і більше

А) 10 років
Б) 50 років
В) 100 років і більше
Питання №9
	Викинутий папір «з їдять» невидимки-мікроби за:

	а) 1-2 роки

А) 1-2 роки
Б) 2-5 років
В) 20 і більше років
Тур № 2
“Вустами дитини”
Тур № 3
“Чорна скринька”

	про картоплю

	Цю рослину вперше знайшли іспанські конкіскадори в Перу. В 16 ст. при королівських дворах Європи вважалося особливим шармом прикрашати її скромними білими, рожевими чи фіолетовими квітами зачіски придворних дам. У Франції її поширенням  займався дворянин, який вирощуючи її, поставив на полі варту, якій було дано наказ не чіпати злодіїв.  У Росію її привіз цар, проте довгий час люди відмовлялися її вирощувати, вважаючи отруйною.  Вони замість підземної частини вживали плоди. Особливо протистояло цьому духівництво, що називали її яблуком.
	Про що йдеться?

	про каву

	Її батьківщина – Африка, а точніше – Ефіопія. У Європу її завезли турки. Хоча зараз її асоціюють з двома країнами Південної Америки. За однією з легенд людство зобовязане її використанню спостережливому пастуху, який помітив, що кози, споживши її, почували себе краще, були більш жваві і не втомлювалися. За іншою версією, честь відкриття належить настоятелю одного монастиря, який давав споживати її своїм “братам”, щоб вони не засинали під час довгих нічних богослужінь.
	Про що йдеться?

про розу

	Багато хто вважає її найкращою у своїй категорії не лише через виняткову красу та витонченість, а й за здатність захищати себе. Вона походить з Персії. Вже в епоху Парфянського царства були відомі майже всі її кольорові різновиди. Вона зіграла видатну роль у середньовічній історії Англії. За кольором її різновидів було названо найтривалішу в історії Британії громадянську війну за корону Англії, її як правило, дарують коханій людині.
Тур № 4
Конкурс “Анаграми”
Тур № 5
“Екологічна листівка”


title: "Природоохоронні ІТ та перспективи розвитку в розв’язанні проблеми забруднення водних ресурсів"

text:
Природоохоронні ІТ та перспективи розвитку в розв’язанні проблеми забруднення водних ресурсів
1. Значення.
2. Статистика. Факти.
3. Види забруднень.
4. Сучасні технології очистки, їх недосконалість.
5. Вторинна переробка.
6. Власне вирішення.
7. Висновки.
8. Список використаних джерел.
План
2
В організмі людини:
3
Вміст в організмі, %
4
Вміст в рослинах і тваринах, %
5
Використання у світі, %
6
Витрати (л) на виробництво:
7
Світові запаси прісної води
8
Населення без доступу до води, млн. осіб
9
За даними 2012 р.:
10
Вода і здоров'я
11
Види забруднення
12
13
Чи знаєте ви ?
14
Це варто знати
15
Стан справ в Україні
16
Критична ситуація!
17
Бутильована вода
18
Заходи, що сприяють очищенню водойм
19
Вторинна переробка води
20
Вирішення проблеми
21
   Вода під впливом думок людини змінює структуру свого кристала.
22
23
24
Висновок: необхідно перейти до раціонального використання водних ресурсів. Воно повинно базуватися на:
Як зменшити споживання води?
В середньому одна людина в день використовує в домашньому господарстві біля 150 л питної води.
25
26
Зменшити обсяги використання можна!
27
22 БЕРЕЗНЯ – ВСЕСВІТНІЙ ДЕНЬ ВОДИ
Цілі проведення Всесвітнього дня водних ресурсів:
28
Почни економити воду
– врятуй життя майбутніх поколінь!
http://library.if.ua/book/4/524.html
http://conferences.neasmo.org.ua/node/811
http://www.time.org.ua/2011/04/blog-post_18.html
https://sites.google.com/site/yaknehvoriti/home/ak-vplivae-zabrudnene-povitra-na-zdorov-a-ludini
http://cd.greenpack.in.ua/vplyv-antropogennyh-chynnykiv-zabrudnennya-dovkillya-na-zdorovya-naselennya-ukrany/
http://www.arista.com.ua/inform/1355/1739/
http://zet.in.ua/markets/prirodnye-resursy/statistika-zapasov-i-potrebleniya-vody-v-mire/
https://www.youtube.com/watch?v=XVioSBErS4s
https://www.youtube.com/watch?v=BCHhwxvQqxg

Джерела інформації
29
30
Підготували учні 10-Б класу:

Алєксєєнко В.,
Жуковська Т.,

Осідак А.,
Поліщук М.,

Ленський Н.,
 Суярко О.


title: Презентація Ужанського національного природного парку

text:
Виконала студентка  2 курсу

групи   ЕіСР 2 група

Мілінчук  Анастасія

Ужанський НПП створено з метою збереження , відтворення та ефективного використання типових та унікальних природних комплексів Східних Карпат, що мають важливе природоохоронне, естетичне, наукове, освітнє, рекреаційне та оздоровче значення.
Ужанський національний природний парк розташований у західній частині Закарпаття в басейні річки Уж і простягається з південного заходу від с. Забродь (226 м н. р. м.) на північний схід до Ужоцького перевалу (852 м н. р. м.). Площа його становить 39159 га.
Згідно з Проектом організації території заповідна зона займає 3530,5 га (23,7% загальної площі парку). Зона регульованої рекреації займає 5146,4 га (34,5 %), зона стаціонарної рекреації займає 89,1 га (0,6 %), господарська зона займає 6138,6 га (41,2 %). Територія, що надана парку без вилучення в землекористувачів, тобто 24254,7 га (62%), зарахована до господарської зони.
Умовні позначення:
1 - праліси, зона «А»,
2 - ліси буферної зони «В»,
3 - транзитна зона «С»,
3а – сільськогосподарські угіддя,
3b – ліси,
4 - межа парку,
5 - державний кордон.
Карто-схема рослинності Ужанського національного природнього парку.
я
Ужанський національний природний парк — національний парк в Україні, в межах Українських Карпат. Створено у вересні 1999 року на основі природо-заповідних об'єктів, які існували у верхів'ях річки Уж вже на початку ХХ-го століття. Зокрема, ще за часів Австро-Угорщини в 1908 році з метою охорони пралісів тут були створені резервати «Стужиця» та «Тихий», котрі отримали свої назви від найближчих населених пунктів сіл Стужиця та Тихий.
я
Враховуючи пропозиції українських та зарубіжних вчених та потребу збереження в Східних Бескидах унікальним природних ландшафтів, їх оригінальної флори й фауни Державний комітет охорони природи України створив у 1974 р. ландшафтний заказник республіканського значення "Стужиця" (2542 га), який включив і територію довоєнного природного резервату. Він безпосередньо межує із польським Бещадським парком народовим та Словацьким народним парком „Східні Карпати” і створює з ними єдиний природний територіальний комплекс.
я
З цією метою в 1995 р. обґрунтували проект створення на правобережжі басейну Ужанського ландшафтного природного парку республіканського значення. Оскільки в таких межах ландшафтний парк не репрезентував все різноманіття природної спадщини басейну Ужа був обґрунтований проект створення Ужанського національного парку на площі 39159 га. Національний парк охоплює природні угіддя трьох землекористувачів – Ужанського НПП, без вилучення три лісництва Велико-Березнянського лісгоспу, а також ліси Агролісу. В таких межах Ужанський НПП був затверджений Указом Президента України в 1999 р.
я
За пропозицією національних комітетів МАБ ЮНЕСКО трьох країн в 1998 р був офіційно затверджений Польсько-Словацько-Український біосферний резерват "Східні Карпати" на площі 208089,75 га. Він включає: з польської сторони Бещадський парк народовий (27833,68 га) та два парки крайобразові –Ціснянсько-Ветлінський (46025 га) та Долина Сяну (34865,41 га); із словацької сторони – національний парк "Полонини"(29805,05га) та буферну зону парку (10973,29 га); з української сторони – Ужанський НПП (39159 га), та Надсянський РЛП (I9428 га).
Територія Закарпаття має м’який помірно-континентальний клімат. Він сформувався під впливом сонячної радіації, що потрапляє на поверхню, циркуляції повітряних мас і рельєфу території. Карпатські гори перешкоджають проникненю холодних повітряних мас з півночі, тому клімат тут формується переважно вологими повітряними масами з Атлантичного океану і континентальним повітрям помірних широт. Гори зумовлюють “мозаїчність” клімату. Гірський рельєф посилює континентальність повітря. В гірській частині області спостерігаються найнижчі середні температури січня (-80 –60) і липня (+140 +160). Таким чином, у горах помітні зміни температури, що приводить до формування певних мікрокліматичних особливостей
Ізотерми липня простягаються паралельно до напрямку хребтів і зображені на рисунку.
Середня річна кількість опадів на території змінюється від 636 до 1411 мм. Таку значну різницю можна пояснити наявністю гір, які зумовлюють підняття повітряних мас по схилах з подальшим утворенням орографічних хмар.Річний хід опадів характеризується одним максимумом і одним мінімумом. Як видно з таблиці, за холодний період року (листопад-березень) випадає 220...526 мм, а за теплий (квітень-жовтень) — 416...902 мм. У гірських районах області наявний другий максимум у жовтні, який дещо менший літнього. За теплий період опадів майже у два рази більше. Розподіл опадів зумовлюється впливом висоти та форм рельєфу.
Ужанський НПП розташований в південно-західній підобласті атлантико-континентальної кліматичної області помірного поясу, в низькогірній зоні помірного відносно вологого клімату. На території парку панують вітри північних напрямків. Парк розташований у гірських умовах. З висотою над рівнем моря на кожних 100 м висоти температура знижується в середньому на 0,6°С, а кількість опадів зростає на 70 мм.
Хоча територія Закарпатської області порівняно невелика, проте вона відзначається різноманітною природою (рис). Чотири п'ятих її території зайнято гірськими хребтами і міжгірськими улоговинами та долинами і лише п'ята частина — це рівнина, причому в переважній частині ідеальні низини. Північна межа області проходить по так званому Вододільному хребту.
На південь від загального пониження в Карпатах простягається найбільш високий і масивний хребет усіх Українських Карпат — Полонинський. Починаючись від Ужа між с. Ставне і смт Перечин, Полонинський хребет утворює декілька високих та широковерхих масивів, вкритих полонинами: Рівна між Ужом і Латорицею з максимальною висотою 1479 м, Боржава між Латорицею та Рікою з максимальною висотою 1777 м (г. Стій), Красна між Тереблею і Тересвою з максимальною висотою 1497 м (г. Менчул).
Різкі відміни у ландшафтах Закарпатської області зумовлені великою різноманітністю геологічної будови та історії розвитку окремих її частин. Рівнинна частина території області відноситься до великої депресійної геологічної структури — Закарпатського внутрішнього прогину, а гірська розміщена у межах молодої альпійської складчастої системи — Карпат. Ці два основні геологічні структурні елементи відрізняються між собою як особливостями поширення в них осадових, метаморфічних і магматичних гірських порід, так і морфологією, часом формування складчастих і розривних дислокацій, комплексом корисних копалин.
У межах Карпат з північного сходу на південний захід за цими ж критеріями виділяють тектонічні одиниці: Флішові (або Зовнішні) Карпати, Мармароський кристалічний масив та його продовження на північний захід — зону Мармароських стрімчаків, зону Ленінських стрімчаків, які є межею між Зовнішніми і Внутрішніми Карпатами, та, нарешті, Вулканічні Карпати.
У межах Закарпатської області безпосередньо на поверхні або на глибині виявлені осадові та метаморфічні утворення, від верхньопротерозойських до четвертинних. Площа поширення і потужність відкладів різко відмінні у різних вікових товщах. Закарпатський прогин — область розвитку молодих (міоценових і пліоценових) відкладів, а більш древні утворення виявлені тут тільки за допомогою буріння. У Карпатах, навпаки, неогенові відклади не відкладались взагалі, а більша частина їх складена крейдовими та палеогеновими відкладами.
Флішові Карпати. У межах Закарпатської області зі сходу на захід виділяють Кросненську зону та декілька покривних флішових структур: Чорногірську, Поркулецьку, Дуклянську, Магурську та Рахівську. Всі вони — покривні чохли, складені крейдовим і палеогеновим флішем. Перелічені структурні одиниці різняться між собою будовою флішових відкладів, які їх складають, і деякими морфологічними особливостями складчастих і розривних дислокацій (рис). Час формування складок і покривів у Флішових Карпатах міоценовий (савська фаза). Не виключено, що час перших дислокацій порід Рахівського покриву — крейда.
Поділля – давня назва південно-західної окраїни Східноєвропейської рівнини, що зрошується лівими допливами р. Дністер, верхів’ями і правими допливами р. Південний Буг. Найвища точка Подільської височинної області – г. Камула. На території Прут-Дністерської височинної області знаходиться найвища точка рівнинної частини України – г. Берда (515 м). Загальною рисою рельєфу території є глибокий уріз річкових долин: долини вузькі і каньйоноподібні, розчленовують поверхню на рівнобіжні гряди, які простягаються із півночі на південь. Різка контрастність між пологими слабо розчленованими межиріччями і глибокими скельними долинами – головна геоморфологічна особливість території Карпато-Подільського регіону представлена на рисунку.
У геологічній будові території приймають участь утворення двох структурних поверхів. Нижній структурний поверх формує фундамент Закарпатського прогину і Складчасті Карпати. У фундаменті прогину розвинені інтенсивно дислоковані осадові, вулканогенні та метаморфічні утворення палеозою та мезозой-кайнозою. Складчасті Карпати сформовано карбонатно-теригенними та теригенними мезозой-кайнозойськими формаціями, що складають декілька структурно-фаціальних зон. Вони інтенсивно дислоковані і утворюють пакет покривних структур. Схема структурно-фаціального районування території зображена на рисунку.
Відклади верхнього структурного поверху виповнюють Закарпатський внутрішній прогин. Це неоген–четвертинні осадові, вулканогенні та вулканоміктові, подекуди вугленосні моласові утворення, що залягають переважно субгоризонтально і утворюють покривний комплекс. Загальна покривно-лускувата структура Карпат ускладнена серією регіональних і локальних повздовжніх і поперечних розломів, найкрупніші з яких визначали фаціальну поширеність осадових відкладів, розвиток соляно-діапірових структур і блокової тектоніки, і, таким чином, значною мірою контролюють розвиток сучасних морфоструктур і геолого-гідрогеологічні умови формування підземних водних тіл.
Особливості геологічної будови та формування різних районів Закарпаття наклали свій відбиток і на характер проявів у них корисних копалин. Міогеосинклінальний тип структури Флішових Карпат зумовив відсутність у них нагромаджень рудних мінералів. Досить поширений палеозойський, мезозойський і особливо неогеновий магма-тизм сприяв формуванню різноманітних за складом і практичним значенням рудних корисних копалин. Крім родовищ ртуті, свинцю, цинку та міді в Закарпатті наявні поклади солей, каолінів, бурого вугілля, алунітів, баритів, будівельних матеріалів, мінеральних фарб, сировини для цементної промисловості тощо. Відоме Закарпаття і своїми цілющими мінеральними водами.
Розміщення мінеральних вод Закарпаття пов'язане з його геоструктурними особливостями та історією геологічного розвитку. В його межах наявні дві крупні гідрохімічні провінції: 1) вуглекислих вод областей молодих магматичних і термометаморфічних процесів; 2) азотних, азотно-метанових і метанових вод артезіанських басейнів. Для кожної з них характерні певні типи мінеральних вод хімічного та газового складу.
Характерна особливість багатьох мінеральних вод Закарпаття — підвищена температура. Це здебільшого стосується вод Закарпатського прогину. Поява тут крупних басейнів термальних вод пов'язана з неогеновою вулканічною діяльністю, притоком значної кількості тепла з глибинних частин земної кори та верхньої мантії.
Мінеральні води неспецифічного складу. Їх лікувальна дія визначається іонним складом і мінералізацією при наявності метану й азоту в газовій складовій. З цієї групи виділяють ряд гідрохімічних типів.
Мінеральні води специфічного складу. Лікувальна дія їх визначається наявністю у воді біологічно активних компонентів таких як CO2, Н2S, Br, І, Fе, Аs тощо.
Вуглекислі води. Це одна з найбільших груп мінеральних вод Закарпаття. Поширені вони в області Складчастих Карпат, де утворюють обширну провінцію вуглекислих вод. Окремі їх родовища виявлені у Закарпатському прогині (Ужгородське, Шаянське, Берегівське).
Територія Ужанського НПП відноситься до басейну річки Уж. Особливість водного режиму ,полягає у накопиченні твердих опадів у зимовий період та у значній кількості опадів у літню пору. Гідрогеологічними об'єктами є виходи мінеральних вод, вони приурочені до розривних порушень та до зон контактів літологічних порід. На території парку є 21 джерело мінеральних вод. Мінеральні джерела відносяться до типу вуглекислих з підвищеним вмістом бору.
Гідрологічні басейни регіону зображені на рисунках.
Природні умови Закарпатської області характеризуються значною різноманітністю, що спричинює диференціацію формування ґрунтового і рослинного покриву в гірській, передгірській та рівнинній території. Аналіз карти ґрунтів свідчить, що у верхів’ях басейнових систем Ужа, Латориці, Ріки,  сформувались світлобурі лісові ґрунти, а у верхів’ях – Боржави, Тереблі, Тересви, Чорної і Білої Тиси  – бурі гірсько-лісові ґрунти. Вони формуються під смерековими, дубовими та буковими лісами і розвинулись до нижньої межі альпійських і субальпійських лук. Це найбільш поширений фоновий тип ґрунтів. Їх ґрунтоутворюючий процес проходить в умовах вологого клімату під дерев’янистою рослинною формацією на всіх добре дренованих щебенюватих, багатих первинними мінералами породах – елювії і делювії карпатського флішу, метаморфічних і магматичних породах.
У межах парку поширені переважно бурі гірсько-лісові ґрунти (буроземи), серед яких виділяються два підтипи: темно-бурі та світло-бурі гірсько-лісові ґрунти. На після лісових луках поширені дерново-буроземні ґрунти. Ці ґрунти сформувались на елювії-делювії карпатського флішу. Вздовж річок на сучасних алювіальних відкладах поширені дерново-алювіальні грунти, Іноді на сучасних алювіальних відкладах зустрічаються дерново-буроземні, дерново-глейові та світло-бурі грунти.
Згідно з районуванням України територія Ужанського національного природного парку розташована в Ставненсько-Жденіївському геоботанічному районі Карпатського геоботанічного округу.
Завдяки сприятливим кліматичним та різноманітним географічним і геоморфологічним умовам, флора Ужанського НПП відзначається значним видовим багатством. За результатами досліджень тут відомо 878 видів вищих судинних рослин, які належать до 99 родин і 376 родів, 312 лишайників, 143 мохоподібних, 66 грибів та 165 водоростей. З вищих судинних рослин відділ Хвощеподібні нараховує 7 видів, Папоротеподібні – 23 види, Голонасінні – 7 видів, відділ Покритонасінні є найбільш чисельним – 838 видів.
У флорі парку зберігся ряд третинних реліктів, які збереглися тут із давніх геологічних епох. Місцевої охорони з них потребують вовчі ягоди звичайні, мірикарія німецька, жовтець гірськолюбний та лунарія оживаюча.
У складі флори парку переважають види неморального елементу, що цілком закономірно, оскільки тут панують лісові угруповання. Найцікавішими, проте, є альпійські рослини, які залишилися тут з часів зледенінь, зокрема на вапнякових грядах окремих гірських вершин Полонинського масиву і в Східних Бескидах. Посеред альпійців, що не мають червонокнижного статусу, однак потребують місцевої охорони, назвемо льонолисник альпійський, перстач жовтий, водянку гермафродитну, поросинець одноквітковий.
Багатою є група субальпійських видів, яка налічує близько 30 рослин. Вони звичайно поширені на полонинах і на скелястих виходах на висоті понад 1000 м н.р.м., однак інколи вздовж потоків спускаються і трохи нижче в лісовий пояс. До найцікавіших із них, які заслуговують на місцеву охорону, належать щавель альпійський Rumex alpinus, порічки карпатські Ribes petraeum, горобина звичайна Sorbus aucuparia subsp. glabrata, зніт альпійський Epilobium alpestre, аденостилес сіролистий Adenostyles alliariae, цицербіта альпійська Cicerbita alpina, золотушник альпійський Solidago virgaurea subsp. alpestris, чемериця біла Veratrum album, куничник волохатий Calamagrostis villosa, жовтець платанолистий Ranunculus platanifolius, перестріч скельний Melampyrum saxosum.
У склад флори Ужанського НПП входять ендемічні види рослин, які занесені до Червоної книги України: порічки карпатські, тоція карпатська, аконіт Госта, волошка карпатська, молочай карпатський, жовтець карпатський, бузок східно карпатський та інші.
В Ужанському НПП проростають наступні види рослин які занесені до Червоної книги України, а саме Пальчатокорінник Фукса (Dactylorhiza fuchsii (Druce) Soó). На луках та узліссях, на узбіччях лісових доріг.
А також Лілія лісова (Lilium martagon L.). У світлих лісах, на високогірних луках.
Та ще також Траунштейнера куляста (Traunsteinera globosa (L.) Rchb.). На високогірних луках.
Тваринний світ території національного парку є типовим для Східних Карпат. В лісах водяться олені карпатський, козуля, дикий кабан, борсук, ласка, куниця лісова, заєць-русак. На рисунку Олень карпатський.
Тваринний світ території національного парку є типовим для Східних Карпат. В лісах водяться олені карпатський, козуля, дикий кабан, борсук, ласка, куниця лісова, заєць-русак. На рисунку Дикий кабан.
Тваринний світ території національного парку є типовим для Східних Карпат. В лісах водяться олені карпатський, козуля, дикий кабан, борсук, ласка, куниця лісова, заєць-русак.  На рисунку Борсук.
Тваринний світ території національного парку є типовим для Східних Карпат. В лісах водяться олені карпатський, козуля, дикий кабан, борсук, ласка, куниця лісова, заєць-русак. На рисунку Козулі.
В трухла пнях і гниючого деревині часто зустрічаються мокриці, живуть личинки жуків-носорогів, жуків-рогачів, бронзивок.
У рідкісних тварин можна віднести рись, вовка, бурого ведмідь кота лісового.
У рідкісних тварин можна віднести рись, вовка, бурого ведмідь кота лісового.
У рідкісних тварин можна віднести рись, бурого ведмідь, кота лісового.
У рідкісних тварин можна віднести рись, бурого ведмідь, кота лісового. Карпатську вогняну саламандру
Карпатська вогняна саламандра занесена до Червоної книги України.
З птахів тут поширені сокіл, сова сіра, дятел та інші типові представникі Карпат.
З птахів тут поширені сокіл, сова сіра, дятел та інші типові представники Карпат.
До зникаючих видів слід віднести - лелеку чорного, сову долгохвоста, беркута.
До зникаючих видів слід віднести - лелеку чорного, сову долгохвоста, беркута.
У річці Уж та гірських потоках парку водиться форель та харіус, бичок-головач.
У річці Уж та гірських потоках парку водиться форель та харіус, бичок-головач.
Рекреаційно-туристичний потенціал Ужанського парку досить великий. Населені пункти розташовані в мальовничих гірських долинах, сполучені залізницею і шосейними дорогами і тому легкодоступні, а також віддалені від промислових підприємств. У гірських селах збереглися традиційний побут, ремесла, культура, кухня. В агротехніці не використовуються хімічні засоби, тому продукти харчування є екологічно чистими.
На території парку відновлено 17 давніх туристичних маршрутів, створено 6 екологічних стежок, організовується низка нових. Також на території парку облаштована мережа рекреаційних зон з місцями відпочинку та наметовими полями, збудовані навіси, бесідки, колиби.
Ужанський національний природний парк є науково-дослідною установою загальнодержавного значення, входить до складу природно-заповідного фонду України і підпорядковується Міністерству екології та природних ресурсів України. Науково-дослідні роботи проводяться згідно робочих планів наукового відділу, які погоджені з науковими кураторами парку – Інститутом екології Карпат НАНУ України та біологічним факультетом Ужгородського національного університету.
З 2004 року робота направлена на ботанічні дослідження на популяційному рівні – вивчення вікової структури популяцій рідкісних видів, опис біоморфи, фітоценотичний опис фітоценозів з участю рідкісних видів. Проводиться дослідження рослинності, визначення формацій та асоціацій, в тому числі рідкісних, що занесені до Зеленої книги України. Проводиться картування рідкісних видів рослин та рідкісних рослинних угруповань. Проведено дослідження антропогенної трансформації флори парку. З метою дослідження сукцесійних змін рослинності на приполонинних луках в зв’язку з припиненням сінокосіння та випасання худоби закладено чотири постійні пробні площі.
В результаті проведених ботанічних досліджень загальний список флори поповнився 310 видами рослин і зараз складає 878 видів. Виявлено 5 червонокнижних і рідкісних видів, які раніше не були відомі на території парку, виявлено новий для Українських Карпат вид – скрученик спіральний. При картуванні рідкісних видів рослин Ужанського НПП виявлено 96 нових локалітетів 29 видів рослин.
Крім науково-дослідної роботи, проводиться значна еколого-освітня робота серед місцевого населення та школярів. Налагоджена співпраця з екогуртками в школах, з учнями проводяться різні природоохоронні акції, читаються лекції з метою підвищення екологічної культури школярів, учні виконують конкретні завдання по спостереженню за окремими видами рослин і тварин. Співробітники наукового відділу приймають участь у роботі конкурсних комісій щорічних оглядів учнівських екологічних гуртків. В районну пресу регулярно подаються матеріали про життя і діяльність парку та основні екологічні проблеми району.
Враховуючи, що Ужанський НПП є складовою частиною Міжнародного біосферного заповідника „Східні Карпати”, налагоджено міжнародне співробітництво з наукових питань. Проводяться спільні експедиції, участь у конференціях, обмін науковим матеріалом. Розроблена програма наукових досліджень на транскордонних територіях Польщі, Словаччини та України. Науковий відділ приймає участь у виконанні міжнародного Проекту „Збереження та стале використання природних ресурсів Українських Карпат” в рамках Карпато-Дунайської програми Міжнародного фонду охорони диких тварин.
Кінець
nik245


Стихійні лиха, їх класифікація та медико-тактична характеристика. Основи організації та проведення аварійно-рятувальних та невідкладних робіт, медична допомога в районах стихійних лих