title: Селекція рослин

text:
Селекція рослин
Підготувала Боженко Марія 11-Б
Селекція − наука про методи створення сортів, гібридів рослин та порід тварин, штамів мікроорганізмів з потрібними людині якостями. В результаті селекційного процесу створено велику кількість сортів сільськогосподарських рослин і порід свійських тварин.

Основними методами селекції є:

добір
гібридизація з використанням гетерозису та цитоплазматичної чоловічої стерильності
поліплоїдія
 мутагенез
Історія розвитку селекції
Наукові основи селекції вперше заклав Чарльз Дарвін . У зв'язку з розвитком генетики селекція вийшла з стану комплексу практичних заходів для виведення і поліпшення сортів рослин, порід свійських тварин і штамів мікроорганізмів і перетворилася на точну науку, базовану на експерименті.

На українських землях були створені такі сорти сільськогосподарських рослин, як озима пшениця Кримка, яра — Полтавка, конюшина Глухівка, яра вика Вишневецька та багато інших. Як наука, селекція почала розвиватися в Україні наприкінці 19 ст., коли виникли перші станції для селекції цукрового буряка й інших сільськогосподарських культур.
Селекція в рослинництві
Примітивна селекція рослин виникла одночасно із землеробством. Почавши обробляти рослини, людина стала відбирати, зберігати і розмножувати найкращіз них. Багато культурні рослини вирощувалися приблизно за 10 тисяч роківдо нашої ери. Алезначний вплив на розвиток селекції рослин справила робота західно -європейських селекціонерів-практиків 18 століття, наприклад, англійських вчених
Галлета, Шірефа, німецького вченого Рімпау. Вони створили кілька сортівпшениці, розробили способи виведення нових сортів.
Мічурін і його робота
 Мічурін - видатний вчений-селекціонер, один із засновників науки про селекції плодових культур. Він жив і працював у повітовому місті Козлові, перейменованому в 1932 р. в Мічурінськ. Робота в садуз юних років була його улюбленою справою. Він поставив за мету свого життя збагатитисади Росії новими сортами і добився здійснення цієї мрії, не дивлячись нанеймовірні труднощі і позбавлення.
Поставивши перед собою завдання просування південних сортів плодових дерев у середню смугу Росії,  Мічурін спочатку намагався вирішити її шляхом акліматизації  в нових умовах. Але вирощені їм південні сорти зимою вимерзають. Переконавшись у непридатність методу акліматизації, Мічурін присвятив своє життя селекційній роботі, в якій використовував

три основних види впливу на природу рослини:
гібридизацію
виховання, що розвивається гібрида в різних умовах
 відбір.
Метод попереднього вегетативного зближення
Однорічні держак гібридного сіянця горобини (прищепа) прищеплюється в кронурослини іншого виду або роду, наприклад до груші (підщепа). Після 5-6 --річного харчування за рахунок речовин, що виробляються підщепою, відбуваєтьсядеяка зміна, зближення фізіологічних і біохімічних властивостейпривою.
 Під час цвітіння горобини її квіти запилюють пилком підщепи. При цьомуздійснюється схрещування.
Метод посередника
Застосовувався Мічуріним при здійсненні гібридизації культурного персиказ диким монгольським мигдалем бобовніком (з метою просування персика напівніч). Оскільки пряме схрещування зазначених форм не вдавалося, Мічурінсхрестив бобовнік з полукультурним персиком Давида. Їх гібрид схрещуються зкультурним персиком, за-що і був названий посередником.
У Сполучених Штатах  Америки дозволяється використовувати геномодифіковані продукти без будь-яких обмежень (і навіть без вказівки, що це дітище генної інженерії). У країнах Євросоюзу продаж модифікованих продуктів дозволили з умовою постачати їх  зі спеціальною етикеткою. У нашій країні кожен продукт зі зміненим геном повинен отримати державне реєстраційне посвідчення, яке підтверджує  його безпеку. Все виглядає відносно благополучно. Але на практиці все на багато складніше. Продукт може містити всього один компонент, отриманий з трансгенної сировини. Хто нам скаже, модифікований він тепер чи ні.
З огляду на цю обставину, медики та фахівці з харчування наполягають,щоб кожен такий продукт мав спеціальну етикетку, на якій би вказувалося, яка модифікована складова і в якій пропорції в ньому міститься. Кожен з нас має право знати, що лежить в його тарілці.
ВИСНОВОК
Таке явище як селекція стало продуктом розвитку людськоїцивілізації. Тут є і погані і хороші сторони, але факту не піти.
Значить потрібно отримувати користь з відкриття. Один тільки Мічурін увійшов донауку як творець понад 300 видів рослин. Страшно уявити на щоздатні сучасні вчені. Будемо сподіватися, що люди не зашкодять самісобі, як це вже не раз траплялося ...


title: Пандемії світу

text:
2009
1981
1919
1918
1959
1855
1353
1334
700
540
180
165


Регульовані шкідливі організми


title: Різмаїтість ракоподібних. Їхня роль у природі та житті людини

text:
Відкритий урок у 8 класі
Вчитель:Милосердна А.Н

Тема уроку:розмаїтість ракоподібних. Їхня роль у природі та житті людини.
Мета: продовжити формувати знання учнів про підтип Ракоподібні, ознайомити з різноманітністю представників цього типу, показати їхню роль в екосистемах і значення для людини; розвивати вміння самостійно працювати з додатковою літературою; розвивати логічне мислення, виховувати екологічне мислення та бережливе ставлення до природи.
6. Домашнє завдання.
Читати пар. 21.
Питання 1-7 усно
Скласти невеличкий твір «На морському дні»
І.Термінологічна естафета.
 Продовжити  речення:
1.Пульсуючий орган, який забезпечує рух гемолімфи по кровоносних судинах…
2.Органи, які забезпечують поглинання кисню, розчиненого у воді …
3.Кров змішана з порожнинною рідиною, утворює рідку тканину внутрішнього середовища, яка називається…
4.Тіло ракоподібних вкрите міцним зовнішнім скелетом…
5.До складу кутикули входить речовина…
6.Мускулатура ракоподібних складається з окремих…
7.Подібні за будовою групи елементів формують…
8.Пара залоз, які через своє забарвлення дістали назву…
9.Органи, утворені на першій парі ходильних ніг…
ІІ. Гра «Так чи ні»
Я зачитаю вам твердження, а ви підніміть картки: якщо «так» - зелені, якщо «ні» - червоні.
Органи дихання ракоподібних – зябра.
Кровоносна система незамкненого типу.
Черевце не членисте.
Мають черевні ніжки.
У більшості по два складні фасеткові ока.
На голові є одна пара вусиків.
Органи виділення – нирки.
Періодично в рака річкового відбувається линька.
Мають павутинні залози.

ІІІ.« Запитай мене»
Запитання:
Яке значення черевних ніжок самки рака?
Чим представлені органи дихання ракоподібних?
Що розміщено в передній частині тіла на рухомих стебельцях?
З яких відділів складається тіло річкового рака?
Як називається речовина, що є основою зовнішнього скелета ракоподібних?
Як називається передня частина органів травлення?
З чого складається нервова системи ракоподібних?
Де зимують раки?
Чому раки червоніють під час варіння?
Чим заповнені проміжки  між внутрішніми органами ракоподібних?

Відповіді:
Запліднені яйця – ікринки – самка відкладає на черевних ніжках; маленькі рачки перебувають деякий час на черевці.
Зябрами.
Очі складні.
Головогрудей і черевця.
Хітин.
Рот.
Головний мозок і черевний нервовий ланцюжок.
У норах.
Тому що руйнуються всі інші пігменти, які наявні в живих раків і переважають над червоними. Не руйнуються лише червоні.
Жировим тілом.

Вивчення нового матеріалу
                                  Казка
          На балу у ракоподібних

Блакитний рак
Дафнія
Камчацький краб

Лангуст і омар
Рак самітник з актинією

Роль ракоподібних в екосистемі та житті людини
Вплив людини на чисельність крабів
4. Узагальнення і систематизація знань
Метод « Бісер»
Сиділи на дні водойми різні представники ракоподібних, потім вони полаялися і розповзлися в різні сторони. Допоможіть старому крабу зібрати своїх родичів, як бісер на ниточку. На дошці представники тваринного світу. Треба залишити тільки представників ракоподібних.
5. Підбиття підсумків.
«Незакінчені речення»
На сьогоднішньому уроці для мене найважливішим відкриттям було…
Урок важливий тому, що…
Мені сподобалося…
Мені не сподобалося…
Виставлення оцінок.


"Серце людини і тварин"


Родина платинових


title: Регенерація

text:
Регенерация
Морская звезда регенерирует потерянные лучи
Эпиморфоз -вариант процесса регенерации органа при потере части органа, характеризующийся, отрастанием недостающей части органа без изменения формы и размера оставшейся части органа.

Морфаллаксис -х вариант процесса регенерации органа при потере части органа, арактеризующийся, перестройкой оставшейся части органа (изменение формы и размера органа ), в результате которой орган приобретает первоначальную форму и размеры).

Регенерация комплекса органов у некоторых видов беспозвоночных животных. А — гидра;Б — кольчатый червь; В — морская звезда
Регенерация хрусталика у взрослого тритона (схема). Римскими цифрами (I—XI) обозначены стадии регенерации; 1 — пигментированные клетки внутреннего и наружного листков радужной оболочки глаза; 2 — зачаток хрусталика; 3 — восстановленный функционирующий хрусталик.
Регенерация  морской звезды
Регенерация плавников рыб
Отверстия в ушах мыши
Регенерация костной ткани
РЕГЕНЕРАЦИЯ (от позднелат. regenera-tio —возрождение, возобновление)

 -   восстановление   организмом утраченных или повреждённых органов и тканей, а также восстановление целого организма из его части.

Регенерация  наблюдается в естественных условиях, а также может быть вызвана экспериментально.
Термин « регенерация» предложен в 1712 франц. учёным Р. Реомюром, изучавшим регенерацию ног речного рака.

Главная проблема состоит в том, что регенерация тканей у человека происходит очень медленно.
 Слишком медленно, чтобы произошло восстановление действительно значительного повреждения.
 Если бы этот процесс удалось хоть немного ускорить, то результат оказался бы куда как значительным.
Знание механизмов регуляции регенерационной способности органов и тканей открывает перспективы
для разработки научных основ стимуляции репаративной регенерации и управления процессами выздоровления.
Всего доброго!


Все про риб


Регульовані шкідливі організми. Клас комахи


title: серцеві хвороби

text:
Серцеві хвороби
Підготувала учениця 5-В класу
Доманюк  Анастасія
Поширеність
У 2007 році, це — провідна причина смерті в Сполучених Штатах, Англії, Канаді і Уельсі. Лише тільки у Сполучених Штатах вони вбивають одну особу кожні 34 секунди.
Щорічно вперше виявляється близько 2 млн хворих з цією патологією, з них кожний другий — працездатного віку. Смертність від хвороб серця та системи кровообігу в Україні займає перше місце і у 2-4 рази вища, ніж у країнах ЄС та світу, причому в нашій країні вмирають від цих захворювань не тільки частіше, але й раніше
Захворювання серця належать до найбільш складних і життєвозагрозливих в Україні. У 2004 році зареєстровано понад 10 млн хворих на гіпертонічну хворобу, 7,6 млн хворих — на ішемічну хворобу серця і майже 3 млн осіб — з цереброваскулярними захворюваннями.

Чинники ризику виникнення хвороб серця
Виникнення і перебіг хвороб серця, серцево-судинних та судинно-мозкових захворювань тісно пов'язані з наявністю чинників ризику, основними серед яких є:
Підвищений артеріальний тиск;
Порушення ліпідного обміну;
Надлишкова маса тіла;
Нездоровий спосіб життя:
Тютюнопаління;
Нераціональне харчування;
Зловживання алкоголем;
Недостатня фізична активність.
Шкідливі фактори:
Психоемоційні перевантаження;
Шкідливе довкілля на виробництві та в побуті.

Серцево-судинні захворювання
Ішемічна хвороба серця (ІХС)— захворювання, яке характеризується порушенням кровопостачання міокарду внаслідок пошкодження коронарних артерій. Ішемічна хвороба серця, переважно зумовлюється атеросклерозом. Внаслідок появи атеросклеротичної бляшки просвіт судини звужується. Порушення кровоплину в коронарних судинах, призводить до недостатнього кровопостачання серцевого м'яза. Внаслідок припинення кровопостачання серцевого м'яза в зоні ураженої артерії гинуть (некротизуються) його окремі ділянки.
Раптова коронарна смерть.
Стенокардія.
Інфаркт міокарда: Гострий інфаркт міокарда — некроз ділянки серцевого мяза (міокарду) внаслідок абсолютної або відносної недостатності кровопостачання у цій ділянці.
Кардіосклероз
Безбольова форма ішемічної хвороби серця.
Гостра емболія легеневої артерії
Артеріальна гіпертензія.
Дисліпідемії
Кардіоміопатія буквально означає «хвороба серцевого м'яза». Це погіршення моторної функції міокарду (тобто, серцевого м'яза) з будь-якої причини. Люди з кардіоміопатіями, звичайно піддаються небезпеці аритмії та раптовій серцевій смерті.

Скрцевий м”яз уражений інфарктом

Щоб немати проблем із серцем потрібно вести здоровий спосіб життя, активно займатись спортом, раціонально харчуватись, не мати шкідливих звичок (вживання алкоголю, тютюнопаління, наркотики), не переїдати, не знаходитись довго у сидячому положенні, регулярно проходити медичні обстеження


title: Ожина

text:
сиза
Ожина
Презентація по біології
Царство: Рослини
Відділ: Покритонасінні
Клас: Дводольні
Родина: Розові
Рід: Ожинові
Вид: Ожина сиза

Ожина сиза
Річні пагони дугоподібно вигнуті, циліндричні, з сизим нальотом, густо вкриті прямими або вигнутими шипиками. Верхівки пагонів, пригинаючись до поверхні ґрунту, здатні укорінюватись.
Ожина сиза
Листки трійчасті, з обох боків розсіяноволосисті, з широколанцетними прилистками.
 Листкові пластинки по краю неправильно надрізано-зубчасті.
Ожина сиза
Квітки великі, білі, зібрані в негусті щитки, квітконоси довгі, тонкі. Чашолистків і пелюсток по п'ять, тичинок багато, зав'язь верхня.
Ожина сиза
Плід - складна кістянка , тьмяно-чорна, соковита, вкрита сизим нальотом. Кісточка сплюснута, з гачкоподібним, загостреним кінчиком.
Ожина сиза
 Тіньовитривала рослина. Росте в підліску мішаних і листяних лісів, по берегах озер, річок, на вирубках, по балках.
   Період цвітіння розтягнутий з травня по серпень, плоди достигають через 4-6 тижнів після цвітіння.
Ожина сиза
  Поширена ожина сиза майже по всій Україні, заготовляють у районах поширення.
   Запаси значні, особливо на Поліссі і в північно-західних районах Лісостепу.
Ожина сиза
  Ожина споріднена з суницею і також відноситься до родини розоцвітих. Ягоди кислуваті, тьмяно-чорні з сизим нальотом сидять по кілька плодиків на одному ложі.
   І.В.Мічурін з дикої ожини вивів культурну великоплідну.
Ожина сиза
  Ягоди, листки і корінь ожини має протизапальні, бактерицидні, заспокійливі, кровоочисні та загальнозміцнювальні властивості.
  Найчастіше ліки з цієї рослини вживають при порушеннях нервової системи, склерозі, застуді, недокрів’ї, а також для збільшення статевого потягу.
Ожина сиза
  Листя має антисептичну, в'яжучу, кровоспинну, потогінну, ранозаживля -
ючу дію. Настій з листків характеризується закріпляючим моторику кишечнику ефектом.
  Корінь має в'яжучу і кровоспинну дію; сік з кореня - сечогінну дію.
Ожина сиза
  Збирають плоди вручну в маленькі 3-5 кг кошики.
  Свіжими зберігають протягом трьох-п'яти днів.
  Сушать їх на сонці або в вогневих сушарках при температурі 55-60°.
  Висушені плоди тривалий період не втрачають своїх смакових і поживних якостей. Зберігають їх у картонних ящиках або паперових мішках.
Ожина сиза
  Ожина - добрий медонос, дає багато нектару і пилку. Мед світлий, прозорий, але зі слабким ароматом.
  Медопродуктивність 20-25 кг з 1 га.
  Сік використовують для підфарбування вин:
 з кислотами він дає червоний колір;
 з лугами - синій.
Ожина сиза
  Пагони й листки ожини містять таніди (4 −7%), придатні для дублення шкір, для фарбування тканин у фіолетовий, ніжно-рожевий, коричнево-фіолетовий кольори.
  Як декоративна рослина ожина придатна для вертикального озеленення, прикриття стін і альтанок.
Ожина сиза


title: Радіаційне ураження

text:
Радіаційне ураження
Радіаційне або променеве ураження — ушкодження органа, тканини або системи органів, спричинене діянням іонізуючого випромінювання і деякими іншими видами випромінювання наприклад — інфрачервоного, ультрафіолетового тощо. Зумовлене найчастіше біологічною дією іонізуючого випромінювання.
	Стохастичні наслідки опромінення пов'язані з довгостроковим опроміненням при мінімальному рівні радіації (сама назва «стохастичний» означає ймовірність чого-небудь).
Рак
клітинні мутації
	Нестохастичні наслідки для здоров'я людини пов'язані з опроміненням високої інтенсивності – чим інтенсивніший вплив радіації на організм людини, тим серйозніші наслідки для здоров'я. Короткострокове інтенсивне опромінення називають гострим опроміненням.
Променева хвороба
Промене́ва хворо́ба— захворювання, що виникає в результаті одержання підвищеної дози радіації, включаючи опромінення рентгенівськими променями, гамма-променями, нейтронами й іншими видами ядерного випромінювання у вигляді опадів чи вибуху атомної бомби. Подібне випромінювання іонізує атоми тіла, виникає слабкість, нудота й інші симптоми.
Ступені
	Променева хвороба 1-го (легкого) ступеня виникає при загальній експозиційній дозі опромінення 100…200Р. Прихований період може тривати 2-3 тижні, після чого з'являється нездужання, загальна слабкість, почуття важкості в голові, стиснення в грудях, підвищення пітливості, періодичне підвищення температури. У крові зменшується вміст лейкоцитів.
	Променева хвороба 2-го (середнього) ступеня виникає при загальній експозиційній дозі опромінення 200…400Р. Прихований період триває близько 1 тижня. Проявляється у вигляді важкого нездужання, розладу нервової системи, головних болях, запамороченнях, часто буває блювота й понос, підвищується температура, кількість лейкоцитів (особливо лімфоцитів) зменшується в 2 рази. Лікування триває 1,5-2 місяці. Смертність - до 20% випадків.
	Променева хвороба 3-го (важкого) ступеня виникає при загальній експозиційній дозі опромінення 400…600Р. Прихований період — до декількох годин. Відзначають ті ж ознаки, тільки у важчій формі. Крім того, можлива втрата свідомості, крововиливи на слизуваті оболонки і як наслідок — запальні процеси. Без лікування в 20…70% випадків наступає смерть від інфекційних ускладнень або кровотеч.
	Променева хвороба 4-го (украй важкого) ступеня виникає при дозі більше 600 Р, що без лікування звичайно закінчується смертю впродовж 2-х тижнів.

Негайне виведення людей з небезпечної зони в радіологічно "чисті" зони поза впливом радіоактивного хмари (радіометрія територій), якщо доза експозиції перевищує 25 мікрорентген / ч.
Проведення первинної медичної сортування уражених і населення прилеглих районів.
Медична допомога при радіаційних ураженнях
	Здійснення запобіжних заходів, що запобігають зростання дозових навантажень: укриття, евакуація, обмеження користування відкритими забрудненими продуктами, особливо молоком.

Проведення йодної профілактики (метод йодного розведення):
дорослі - 125 мг / сут. стабільного йоду
діти до 2 років - 40 мг / сут. стабільного йоду при відсутності готових препаратів:
дорослі - 5 кап. 5% спиртового розчину йоду
діти - 1 - 2 кап. 5% спиртового розчину йоду (можна додати в молоко)
профілактика триває не менше 8 днів!
Профілактичне застосування ферраціна (4 г / д) для зв'язування цезію та інших рідкоземельних металів в ШКТ.
	Змивання радіоактивних речовин з шкіри і слизових оболонок. Механічний спосіб:
за допомогою липких пластирів
за допомогою індиферентних порошків
за допомогою ватно-марлевих тампонів
		хімічний спосіб:
 обробка шкіри різними дезактивуючий розчинами:
препарат "Захист-7"
Деконтамін
пасти 11, 11 Б, 6
	Надання невідкладної допомоги при опіках, пораненнях, порушеннях серцево-судинної діяльності.


Экология дома, в котором мы живём”


Міжвидові гібриди


"Ознаки фізіологічної та соціальної зрілості"


title: "Породи гусей на території України"

text:
42-е група

Шманай Тетяна
Породи гусей
 на території України

Середня жива маса гуся 6, 5 кг,
 гусок - 5, 7 кг.
Несучість гусок становить 45-50 яєць,
маса яйця - 150 г.
Італійські гуси
Китайські гуси походять від дикого шишкуватою гуся.

За забарвленням є два різновиди: білі й бурі (сірі).

Середня жива маса гусок становить -4, 3 кг,
гусей - 5 кг.
Несучість: за рік несуть до 80 яєць.
Середня маса яйця -155 г
Китайські гуси
Великі сірі гуси - відносно нова вітчизняна порода гусей , створена в 50- х роках XX століття шляхом схрещування роменських гусей з Тулузький .

Жива маса самців у середньому дорівнює 6, 5 кг (але деякі екземпляри досягають і 9, 5 кг),
 самок - 6, 3 кг (максимальна 9, 1 кг).
Несучість становить 35-45 яєць на рік.
Середня маса яйця дорівнює 180 г

Великі сірі гуси
Горьківські гуси виведені шляхом схрещування китайської породи з місцевими гусями, а також з подальшим схрещуванням з Сонячногірськими гусями.

Жива маса гуски - 6, 5 кг; гусака -7, 5 кг. Несучість - 45-50 яєць,
маса яйця -155 г.

Горьківські гуси
Кубанські гуси виведені шляхом схрещування китайських, горьковских і холмогорских гусей.

Жива маса гуся складає 5, 2 кг,
 гуски - 4, 5 кг.
 Несучість - 75-85 яєць,
 маса яйця - 150 г.

Кубанські гуси
Холмогорський гуси - найстаріша порода, створена схрещуванням місцевих білих гусей з гусьми китайської породи.

Середня жива маса гуся дорівнює 7, 5 кг,
 гуски - 6, 5 кг.
Середня несучість на одну гуску складає 25-30 яєць.
Середня маса яйця гуски у першому році- 170 г,
У другому році-190 р.

Холмогорські гуси
Порода створена в Німеччині шляхом схрещування місцевих і емденскіх гусей.

Жива маса гусей становить 6, 7 кг,
гусок - 5, 7 кг.
Несучість дорівнює 45-50 яєць.

Рейнські білі гуси
Псковскі лисі гуси походять від схрещування місцевих гусей з прирученими дикими білолобих гусьми.

Жива маса гусей досягає 7 кг,
 гусок - 6 кг.
Несучість на гуску складає 20-25 яєць.

Псковські лисі гуси
Ліндовскіе гуси виведені в Нижегородської області шляхом схрещування місцевих гусей горьківською породної групи з гусьми китайської породи.В надалі схрещували з гусьми Солнечногорской породної групи. Потім трехпородних помісей розводили "в собі" і відбирали гусей з підвищеною живою масою , яйценоскостью . Для поліпшення м'ясних якостей ,  підвищення життєздатності молодняку і поліпшення якості пуху гусей схрещували з Адлерська гусямі.Для обважнення птиці і поліпшення здатності її до відгодівлі на жирну печінку - схрещували з Арзамаському гусьми і гусьми ландской породи. У подальшому птицю цих груп спарювали між собою.
Ліндовскіе гуси
.

Роменські гуси
Роменські гуси (від назва м. Ромни Сумської області) широко поширені в багатьох областях України
Датська порода гусей - Легарт Данська, була завезена в Україну зовсім недавно, тому ще не отримала належного визнання.

Дацький Легарт


title: Внутрішня будова птахів

text:
Презентація на тему
Внутрішня будова птахів
Робота учня 8-А класу СШ № 273
Ткачука Богдана
Травна система
Велике значення для захоплення їжі відіграє дзьоб, форма та розміри якого значно варіюють у різних видів, що залежить від способу живлення.
Ротова порожнина переходить у стравохід, який у багатьох видів має розширення — воло, в якому їжа накопичується.
Характерною особливістю травної системи є наявність складного шлунку з двох відділів — залозистого і м'язового. Кишечник поділяється на тонкий та товстий. Розвинені травні залози — печінка та підшлункова, протоки яких відкриваються в дванадцятипалу кишку.
Інтенсивність травлення у птахів дуже висока. Наприклад, у горобців, від заковтування гусені до виведення її неперетравлених решток з екскрементами минає лише 15—20 хвилин, жуків — близько 1 години та насіння — 3—4 години.
Дихальна система характеризується розвитком повітряних мішків та подвійним диханням. Через високий рівень метаболізму, потрібний для польоту, птахи вимагають високого рівня постачання кисню.
Велику роль у диханні відіграють повітряні мішки, які слугують як резервуар повітря. Завдяки повітряним мішкам, газообмін у легенях відбувається як під час вдиху, так і під час видиху. Через те, що свіже повітря проходить через легені в одному напрямку, у них не відбувається змішування багатого та бідного на кисень повітря, як це відбувається в легенях ссавців.
Легені птахів містять мільйони тонких трубочок - парабронхів, що сполучаються з дорсобронхами та вентобронхами. Повітря потрапляє до сліпозамкнених закінчень бронхів - бронхіол, оточених капілярами, де і відбувається газообмін.
Дихальна система
Кровоносна система має два кола кровообігу, артеріальна і венозна кров не змішується. Ця адаптація дозволяє ефективне постачання поживних речовин та кисню до всіх тканин тіла, забезпечуючи високий рівень активності.
Серце чотирикамерне, з однією правою дугою аорти. Відрізняється високою частотою серцевого ритму, особливо у дрібних птахів, наприклад, серце червоногорлого колібрі б'ється з частотою 1200 ударів за хвилину (або 20 ударів за секунду).
Кровоносна система
Органи виділення — тазові нирки, від яких відходять сечоводи, що відкриваються в клоаку.
Сечовий міхур відсутній, це як пристосування до польоту.
Основним продуктом азотистого обміну птахів є сечова кислота, у зв'язку з чим сечовий міхур  редукується.
Видільна система
Головний мозок птахів досить великих розмірів:
-   півкулі переднього мозку гладенькі, без звивин та порівняно невеликих розмірів, що складаються переважно не з сірої речовини, а зі смугастих тіл:
-   півкулі відповідають за керування поведінкою, орієнтацію в просторі, споживання їжі, спаровування та здатність до побудови гнізд;
проміжний мозок порівняно невеликий;
середній мозок із зоровими буграми;
мозочок відповідає за координацію рухів;
довгастий мозок переходить у спинний мозок.
Нервова система
М'язова система сильно диференційована. Найбільші м'язи - грудні, що опускають крило.
Добре розвинені підключичні, міжреберні, шийні, підшкірні і м'язи ніг.
Рухи птахів швидкі й різноманітні: ходьба, біг, стрибки, лазіння, плавання. Види польоту -махаючий і ширяючий.
Птахи багатьох видів здатні здійснювати дальні перельоти.
М’язова система
Птахи роздільностатеві, більшості видів властивий статевий диморфізм. У самок розвинений тільки лівий яєчник.
Запліднення внутрішнє, розвиток прямий.
Птахи більшості видів відкладають яйця в гнізда, обігрівають їх теплом свого тіла – насиджуванням. Пташенят, що вилупилися, вигодовують.
У залежності від ступеня розвиненості пташенят, які вилупилися з яєць, виділяють гніздових і виводкових птахів.
Статева система


title: "Роль бактерій у природі та житті людини"

text:
Роль бактерій у природі та житті людини
Виконала
 учениця 10-Б класу
Халімон Заріна
 Загальна характеристика
Бактерії - найдревніша група організмів з нині існуючих на Землі. Перші бактерії з'явилися, ймовірно, більше 3,5 млрд років тому.
Бактерії - мікроскопічні, переважно одноклітинні відносяться до прокаріотичних організмів, а тобто вони не мають ядра та деяких інших органел.
Більшість бактерій безбарвні. Тільки деякі з них пофарбовані в пурпуровий або в зелений колір.
Першовідкривачем світу бактерій був Антоній Левенгук - голландський натураліст 17 століття, вперше створив досконалу лупу-мікроскоп, що збільшує предмети в 160-270 разів.
Різновиди бактерій
Форми бактерій: 1 - мікрококи; 2 - диплококки і тетракокки;   3 - сарцини; 4 - стрептококи; 5 - стафілококи; 6, 7 - палички, або бацили; 8 - вібріони; 9 - спірілли;          10 - спірохети
Значення бактерій у природі
Необхідні ланки колообігу в природі.
Бактерії рецуденти – “санітари” природи
Ґрунтоутворення
Корисне співіснування бактерій і  живих організмів

Хвороботворні бактерії
Значення бактерій у житті людини
Харчова промисловість – “кислі” бактерії
Очищення водойм
Біосинтетичні можливості бактерій
Використання в лікуванні “світових”хвороб
Псування продуктів харчування
Викликання небезпечних хвороб людини
Дякую за увагу


title: Серцево-судинні хвороби та їх профілактика

text:
Серцево – судинні хвороби та їх профілактика
Захворювання серцево – судинної системи

Хвороби серця
Хвороби артерій
Хвороби вен
Хвороби серця
Інфаркт міокарда
Аритмія
Пороки серця
Інфаркт міокарда

Просвіт коронарної судини:
1 — непошкодженої;
2 — атеросклеротично ураженої, де на місці атеросклеротичної бляшки утворився тромб, який став причиною інфаркту міокарда

Гостре захворювання серця, виникає внаслідок розвитку одного чи декількох вогнищ омертвіння серцевого м’яза, що призводить до порушення діяльності серця. Спостерігається як правило в чоловіків віком 40 – 60 років. Найчастіше виникає внаслідок ураження коронарних артерій при атеросклерозі із звуженням просвіту судин. Інколи до цього додається закупорка судин, що призводить до зменшення постачання його клітин киснем і поживними  відповідній ділянці серцевого м’яза.
Причини хвороби:
 фізичне і психологічне перевантаження організму;
 гіпертонія;
 шкідливі звичкам, зокрема куріння;
 гіпертонія.

Аритмія
порушення частоти, ритмічності і послідовності роботи серця, внаслідок чого виникають сповільнення ритму серцебиття, або прискорення, неритмічність. Симптоматика хвороби проявляється через різке збільшення або зменшення серцебиття,його  неритмічності.
Причини хвороби:
 вроджені пороки серця;
 різноманітні розлади вегетативної і ендокринної системи;
 захворювання серцевого м’яза;
 алергія на лікарські препарати;
 інфекційні хвороби;
 отруєння організму;
 психологічні перенавантаження.
Пороки серця
патологічні зміни в будові серця й судин, що від нього відходять, які порушують діяльність серця. Розрізняють вроджені пороки серця, які виникають в період внутрішньоутробного розвитку плода, й набуті, які з'являються після народження в результаті ушкодження клапанів або перегородок камер серця під час різних захворювань.
Хвороби артерій
Дистонія
Атеросклероз
Гіпертонічні  хвороби
Артеріальна гіпотонія
Інсульт
Дистонія
порушення тонусу судин, внаслідок чого порушується кровообіг і кровопостачання органів. З'являються головний біль, стомлюваність. Найчастіше причиною дистонії є невідповідна нервова регуляція судин, неврози, низька фізична активність.
Атеросклероз
Атеросклероз — називають «іржею життя», бо він руйнує стінки артерій. Захворювання, що характеризується ущільненням стінок артерій, звуженням їх просвіту і частим утворенням тромбів. Внаслідок атеросклерозу порушується кровопостачання органів. При цьому кровообіг по артеріям, які насичують киснем і поживними речовинами відповідний інтенсивно працюючий орган, з появою атеросклерозу стає недостатнім. В результаті чого функціональні можливості його суттєво знижуються, що призводить до патологічних змін органів і систем органів.
В уражених ділянках артеріальної стінки завжди зустрічається скупчення холестерину з волокнами фіброзної тканини. Розвиток атеросклерозу розпочинається з підвищення вмісту жиру та холестерину (жироподібної речовини) у крові. Ці речовини проникають у стінку артерії й, поступово відкладаючись у ній, утворюють атеросклеротичну бляшку. Вона складається з жирового ядра та фіброзної покришки. Бляшки зумовлюють потовщення стінок артерій, звуження просвіту судини та погіршення кровообігу Атеросклеротична бляшка може стати причиною утворення тромбу в середині судини. просвіт артерії.
 Причини хвороби:
 Гіпертонічна хвороба;
 Цукровий діабет;
 Нервові перенапруження;
 Спадкова схильність до захворювання;
 Шкідливі звичкам, зокрема  вживання алкоголю.

1 - атеросклеротична
     бляшка;
2 - звужений простір
     артерій.

Гіпертонічні  хвороби
хронічне загальне захворювання, основною її ознакою є підвищення (майже постійне), іноді до дуже високого рівня, артеріального тиску, погіршення кровопостачання внутрішніх органів, виникнення розривів артерій або їхні тромбози.  На відміну від інших форм гіпертензії підвищення артеріального тиску не є наслідком іншої хвороби (нирок, залоз внутрішньої секреції, тощо). Гіпертонічна хвороба одна з найбільш розповсюджених хвороб, як правило зустрічається у жінок після 40 років. Розвиткові гіпертонічної хвороби сприяють перевантаження, напружена розумова праця, атеросклероз, куріння, надмірне вживання алкоголю, спадкова схильність. Ускладненнями гіпертонічної хвороби є інфаркт міокарда, інсульт, недостатність функції нирок. Цю хворобу можна назвати хворобою неправильного способу життя, бо її спричиняють малорухливість, особливо в людей напруженої розумової праці (математики, програмісти, учителі, диспетчери залізниць та аеропортів), куріння, переїдання, недосипання. Знижують артеріальний тиск відвари деяких лікарських рослин: глоду, барвінку, собачої кропиви, чорноплідної горобини, меліси.

Інсульт
гостре порушення мозкового кровообігу, що призводить до ушкодження тканин мозку і розладів його функцій. При цьому відбувається розрив кровоносних судин і крововилив у мозок. Причиною інсульту є різке зменшення еластичності судин, зменшення їх діаметра і різке підвищення кров'яного тиску. Інсульт можуть спричиняти значні емоційні напруження, гіпертонія, атеросклероз.
Артеріальна гіпотонія
стан стійкого зниження артеріального тиску внаслідок постійного розширення артеріол. Вона часто спостерігається в підлітковому та юнацькому віці. Її причиною можуть бути гіподинамія, недостатнє харчування, різні зловживання. Проявляється гіпотонія загальною слабкістю, кволістю, запамороченнями, пригніченим настроєм. Профілактика артеріальної гіпотонії та гіпертонії полягає в частому перебуванні на свіжому повітрі, виконанні фізичних вправ, раціональному харчуванні, дотриманні правильного способу життя, режиму праці та відпочинку, позбавленні від шкідливих звичок
Хвороби вен
Тромбофлебіт
Варикозне розширення вен
Варикозне розширення вен
Варикозне розширення вен — захворювання, що проявляється нерівномірним розширенням вен, збільшенням їх розмірів, зміною форми і зменшенню еластичності.. Його виникненню сприяють природжена слабкість венозних стінок і неповноцінність їхніх клапанів, що утруднює течію крові і підвищує внутрішній тиск. Вражаються як правило вени нижніх кінцівок, венозні сплетіння прямої кишки, вени ворітної системи. Варикозне розширення вен часто призводить до тромбофлебіту — запалення стінки вени з утворенням тромбу в її просвіті.
Причини хвороби:
 систематичне перебування на ногах пов’язане з професійною діяльністю (офіціант, продавець);
 передавлення тазових вен при вагітності.
Тромбофлебіт
Тромбофлебіт – гостре запалення внутрішніх стінок вен, яке супроводжується утворенням в їх просвіті інфікованих згустків крові (тромбів) і запаленням навколовенних м’яких тканин. Розрізняють тромбофлебіт поверхневих вен та глибоких вен кінцівок. Найчастіше виникає в варикозно-розвинених венах нижніх кінцівок.
Фактори захворювання:
 хірургічні операції;
 онкологічні захворювання;
 різноманітні травми.

гіподинамія,
шкідливі звички(алкоголь, паління, наркотики),
емоційні стреси,
нераціональне харчування,
недотримання режиму відпочинку і праці,
забруднення навколишнього середовища.
Причини серцево - судинних захворювань
Попередження серцево – судинних хвороб
фізична праця і спорт (біг, плавання, велоспорт та ін.) зміцнюють серцевий м'яз, підвищують його працездатність і тонус судин,
загартування організму,
раціональне харчування,
суворе  дотримання режиму праці і відпочинку,
відмова від шкідливих звичок.

   Дослідження учених про роль впливу способу життя на здоров'я показали, що чоловіки в середньому можуть продовжити життя на 13, а жінки на 9 років, якщо не будуть уживати алкоголь, не будуть палити, будуть раціонально харчуватись і спати 8 годин у нічний час.


"Серцевий цикл. Робота серця"


"Перспектива використання ГМО"


title: "Порівняння екології країн: Китай, Україна, Швейцарія"

text:
Порівняння екології країн: Китай, Україна, Швейцарія
Роботу виконали
Учениці 10-Б класу
Максимова Валерія
Пісарєва Таїсія
Суми 2014

План порівняння
Короткі відомості про країну та її екологічний стан.
2. Причини занепаду чи покращення екології.
3. Найактуальніші екологічні проблеми.
4. Наслідки екологічних проблем країни.
5. Шляхи вирішення екологічних проблем країни.
6. Висновки.

Китай
1. Китай розташовується в Східній Азії і займає більшу частину західного узбережжя Тихого океану. Ця країна вважається третьою за площею країною на земній кулі: її площа дорівнює 9,6 мільйона квадратних кілометрів.

 2.Причиною кризи є довготривала політика досягнення максимального економічного зростання в умовах абсолютного приросту населення. Крім того, роз'єднаність соціуму та протистояння економічних інтересів різних соціальних груп перешкоджають формуванню єдиної екологічної свідомості, дбайливого відношення до збереження і використання природних багатств.

3. Ерозія      ґрунтів

Забруднення атмосферного повітря.

Використання вугільних електростанцій.

Забруднення водойм.

4. Екологічні проблеми Китаю ведуть до значних економічних збитків і серйозно загрожують життю і здоров'ю населення країни , заявив начальник Держуправління КНР з охорони навколишнього середовища Чжоу Шенсянь ( Zhou Shengxian ) в інтерв'ю агентству Сіньхуа . «Не тільки не вирішені питання, що накопичилися в галузі охорони навколишнього середовища , але постійно з'являються нові проблеми ... Забруднення води , атмосфери , грунту стає з кожним днем все серйозніше » , - сказав Чжоу Шенсянь .

6. Забруднення природного середовища в Китаї далеко перевершує його здатність до самоочищення, а діючі конституційні норми і закони, спрямовані на підтримку екологічної безпеки, виконуються погано. У країні практично відсутній суспільний контроль за діями влади і підприємців, що наносять непоправний збиток природному середовищу.

1. Швейцарія  або Швейцарська Конфедерація. Держава в Західній Європі. Площа – 41,28 тис. кв. км.
 На півночі межує з Німеччиною, на заході – з Францією, на півдні – з Італією, на сході – з Австрією і Ліхтенштейном.

Швейцарія є однією з найблагополучніших в екологічному відношенні країн світу.

2. Міські озера придатні для купання , їх вода за складом вважається майже питної . А вода , що тече з кранів , за якістю не поступається бутильованої мінеральної воді.

Суворі правила введені для збереження унікальної природи Швейцарії , насамперед , гірської екосистеми , за дотриманням яких стежать загони поліції.

Багато чого робиться для підтримки чистоти повітря .Високі вимоги пред'являються до автомобільних викидів.

Компостер
Загальна пральня
Паперові пакети

6. Журнал Forbes на основі досліджень експертів склав рейтинг найчистіших країн світу. Першою за екологічними досягненнями стала Швейцарія.
Система, складена на основі Індексу екологічних досягнень, оцінює стан екології держави за 25 критеріями - від якості води і повітря до використання пестицидів і біологічної варіативності.
Швейцарія набрала 95,5 балів зі 100 можливих. За вісьма показниками: якість води, асенізація, здоров'я лісів, обмеження на використання пестицидів тощо, - держава показала 100% результат. Багато в чому завдяки стану екології середня тривалість життя в Швейцарії становить 81 рік.

Україна
1. Держава у Східній Європі, у південно-західній частині Східноєвропейської рівнини. Площа становить 603 628 км². Найбільша країна, чия територія повністю лежить в Європі.

2. Головними причинами екологічної напруги стали: широкомасштабна розробка надр і видобуток мінеральної сировини (Кривий Ріг, Донбас, ЛьвівськоВолинський басейн, Прикарпаття); спорудження каскаду водосховищ на Дніпрі, що призвело до замулення його природної екосистеми; катастрофа на Чорнобильській АЕС. необмежене нарощування в минулі десятиріччя потужностей атомної енергетики; необгрунтоване осушення заболочених і перезволожених територій на Поліссі; надмірна концентрація виробництва у містах, особливо великих; відставання темпів лісовідновлення від вирубки лісів па Поліссі і в Карпатах; масове проведення зрошувальних меліорацій у Причорномор'ї, що призвело до процесів засолення, зменшення родючості грунтів і виснаження водних ресурсів.

Також однією з причин є аварія на ЧАЕС. З 1987 р. Лише у Києві втричі збільшилася кількість онкологічних захворювань, у шість з половиною разів – захворювань ендокринної системи, в шість – крові, в 31 – органів дихання. Це – наслідки чорнобильської екологічної катастрофи.

3. Забруднення атмосфери.

Забруднення ґрунтів

4. Винятковою особливістю екологічного стану України є те, що екологічно гострі локальні ситуації поглиблюються великими регіональними кризами. Чорнобильська катастрофа з її довготривалими медико-біологічними, економічними та соціальними наслідками спричинила в Україні ситуацію, яка наближається до рівня глобальної екологічної катастрофи.

5. Шляхи подолання екологічної кризи в Україні та Китаї:
Переробка сміття
Будування водоочисних споруд
Контроль радіаційного стану
Обмеження використання пестицидів та нітратів в сільському господарстві
Встановлення санкцій на вирубку лісів
Створення заповідників
Маловідходне та безвідходне виробництво
Використання дизельного палива та заміна вугілля біопаливом та ін.

6. Отже, бережемо  наше довкілля, природу, яка піклується про нас і якій ми останнім часом не дуже вдячні. Підіймемо екологію нашої країни на вищий рівень разом! Станемо ж прикладом для інших!


Постембріональний розвиток людини


title: Пантеологія докази ег

text:
Ендотермічні реакції на службі людини

Е́ндотермі́чна реа́кція — хімічна або ядерна реакція, яка супроводжується поглинанням тепла  (наприклад,  розклад вапняку на негашене вапно й вуглекислий газ). Кількісно характеризується різницею ентальпії, яка є додатньою, продуктів реакції та вихідних реагентів.
Тепловий ефект реакції залежить тільки від початкового і кінцевого стану речовини і не залежить від провідних стадій процесу.
Застосування теплового ефекту на практиці
Лікарі-дієтологи використовують теплові ефекти окислення харчових продуктів в організмі для складання правильних раціонів харчування не тільки для хворих, але і для здорових людей - спортсменів, працівників різних професій. За традицією для розрахунків калорії (1кал = 4,1868 Дж). Енергетичний зміст їжі відносять до якої-небудь маси харчових продуктів: до 1 г, до 100 г або навіть до стандартної упаковки продуктів. Наприклад, на етикетці баночки зі згущеним молоком можна прочитати такий напис - "калорійність 320 ккал/100 г".
В хімічній промисловості теплові ефекти потрібні для розрахунку кількості теплоти для нагрівання реактивів, в яких проходять ендотермічні реакції. В енергетиці за допомогою теплоти згорання палива розраховується вироблення теплової енергії.
Хімічне, військове, будівельне, харчове, гірничовидобувне і багато інших галузей використовують тепловий ефект у своїх розробках. Він застосовується в двигунах внутрішнього згоряння, холодильних установках і різних топкових пристроях, а також у виробництві хірургічних приборів, жароміцних покриттів, в нових видах будівельних матеріалів і так далі.
Реакції відновлення металів з їх оксидів використовують в металургії.
Реакції йонізації  використовують для визначення оптимальних умов для розведення і виведення певних видів тварин.
Електролітами в металевих покриттях очищуюють стічні води.
У результаті електролізу отримують

метали
водень
хлор

Отже, провівши аналіз практичного застосування теплового ефекту хімічних реакцій, можна зробити висновок: тепловий ефект щільно пов'язаний з нашим повсякденним життям, він піддається постійному дослідженню і знаходить все новіші застосування на практиці.
ДЯКУЮ ЗА УВАГУ!


title: Роль білків в організмі людини

text:
Роль білків в організмі людини
Підготувала
Сипень Юлія
З повною впевненість  можна стверджувати, що білки – найважливіші з усіх речовин, що входять до складу организмів тварин і рослин.                             Л. Полінг
Мета:Розглянути роль білків в організмі людини.
Властивості білка залежать і від його складу і від розташування амінокислот в молекулі. Причому порядок амінокислот в молекулі білка відіграє дуже важливу роль у виконанні їхніх функцій.

Амінокислоти, що синтезуються в нашому організмі, називають замінними. Деякі амінокислоти в організмі людини не утворюються - це незамінні амінокислоти. Білки, що містять весь набір незамінних амінокислот, біологічно повноцінні. Вони містяться і в тваринній їжі, і в деяких харчових рослинах - сої, горосі, квасолі.

З їжею обов'язково повинні надходити всі незамінні амінокислоти, дефіцит хоча б однієї з них може привести до загибелі організму, так як кожна з незамінних амінокислот впливає на певні його функції.

Велике значення білків не тільки в травленні, але і у всій життєдіяльності людини. З білків побудовані ферменти - біологічні каталізатори, що прискорюють хід хімічних реакцій, що протікають в організмі.

Білкова їжа допомагає засвоєнню кальцію, в той час як зниження рівня білка в їжі погіршує всмоктуваність цього елементу слизової кишечника. Адже в кістках людини кальцію зосереджено більше 90%: саме цей елемент додає міцність скелету. Однак цим функції кальцію в організмі не вичерпуються; він підвищує збудливість нервово-м'язового апарату, сприяє згортання крові, зменшує проникність стінок кровоносних судин. Кальцій бере участь у роботі м'язи серця, сприяє реалізації лікувальної дії серцевих глікозидів, стимулює функції печінки, активізує фермент ліпазу.

Дефіцит кальцію в організмі, спровокований відмовою від тваринних білків, призводить до порушення ряду фізіологічних функцій, зокрема знижується розумова і фізична працездатність, у дітей гальмується утворення кісток, а у дорослих кістки розсмоктуються.

Нескомпенсірованность білка в організмі несприятливо позначається на діяльності серцево-судинної, дихальної та інших систем. Недолік білка погіршує апетит, що в свою чергу зменшує приплив білка з їжею - виникає порочне коло.

Для того щоб цього не відбулося, потрібно постійно вводити в організм фізіологічно необхідну кількість білка з їжею.

Висновок:
«Я завжди говорив і не втомлююся повторювати, що світ не міг би існувати, якби був так просто влаштований»
                                   Гете


title: "Космічна роль зелених рослин"

text:
Космічна роль зелених рослин
З появою автотрофних організмів, насамперед зелених рослин, став можливим синтез органічних речовин з неорганічних сполук завдяки використанню сонячної енергії (космічна роль рослин), а отже, існування і подальший розвиток життя.
З виникненням фотосинтезу відбулася дивергенція органічного світу в двох напрямках, які відрізнялися способом живлення (автотрофні і гетеротрофні організми). Завдяки появі автотрофних фотосинтезуючих організмів вода й атмосфера почали збагачуватися на вільний кисень. Це стало передумовою появи аеробних організмів, здатних до ефективнішого використання енергії в процесі життєдіяльності.
Вагомий внесок у вивчення ролі світла і хлорофілу в процесі фотосинтезу зробив видатний російський вчений К. А. Тімірязєв. За його словами, зелені рослини відіграють космічну роль завдяки тому, що вони здатні засвоювати сонячну енергію. Ця енергія, акумульована в органічних речовинах, використовується всіма живими організмами нашої планети.
Нагромадження кисню зумовило утворення у верхніх шарах атмосфери озонового екрана, який не пропускав згубного для життя ультрафіолетового випромінювання. Це забезпечило можливість виходу життя на суходіл. Поява фотосинтезуючих рослин, у свою чергу, забезпечила можливість існування і прогресивного розвитку гетеротрофних організмів.
Фотосинтез має велике значення для існування біосфери. Зелені рослини завдяки фотосинтезу щорічно вносять до складу органічних речовин близько 170 млрд. т вуглецю, здатні поновити увесь кисень атмосфери приблизно за 2 тис. років і увесь вуглекислий газ — за 300 років


title: Роль бактерій у природі та житті людини

text:
Роль бактерій у природі та житті людини
Учениці 10 класу Яворської Олени
Яку роль прокаріоти відіграють у природі?
     Може, в це важко повірити, проте існування життя на нашій планеті багато в чому залежить від прокаріотів. Родючість ґрунту залежить насамперед від організмів, які там мешкають. Провідну роль у забезпеченні родючості ґрунту відіграють бактерії. Вони розкладають органічні речовини до неорганічних, які споживають рослини. Бактерії також створюють органічну речовину ґрунту. Азотфіксуючі бактерії та ціанобактерії здатні засвоювати азот повітря. Тим самим вони повертають його в ґрунт. А одна з таких груп - бульбочкові бактерії -оселяється на коренях деяких рослин.

Бульбочкові бактерії на коренях рослин
Які зв'язки виникають між бактеріями та іншими організмами?
Кишкова паличка
       Бактерії та ціанобактерії можуть оселятися в організмах інших істот. Між ними та організмом хазяїна виникають різні типи взаємозв'язків. Взаємокорисні - мутуалістичні - зв'язки виникають між бульбочковими бактеріями та бобовими рослинами. А в кишечнику людини живуть бактерії (наприклад, кишкова паличка), які сприяють процесам травлення, синтезують деякі вітаміни та перешкоджають діяльності хвороботворних мікроорганізмів. У разі надмірного застосування антибіотиків ці корисні бактерії гинуть, що погано впливає на здоров'я. Сама ж кишкова паличка в кишечнику людини постійно забезпечена поживними речовинами. У шлунку корів, овець, кіз, у кишечнику коней також живуть бактерії. Ці тварини споживають багату на клітковину рослинну їжу, але самостійно її перетравлювати не здатні. Цю функцію здійснюють бактерії. Отже, таке співжиття бактерій та травоїдних тварин взаємовигідне: бактерії допомагають тваринам перетравлювати та засвоювати їжу. З іншого боку, вони самі забезпечені поживними речовинами та захищені від несприятливих впливів довкілля.
Чи всі бактерії корисні?
Проте не всі бактерії, які мешкають в організмі інших істот, приносять користь. Серед них є багато паразитичних видів. У людини бактерії спричиняють такі захворювання, як дифтерія, туберкульоз, ангіна, холера, дизентерія, тиф, чума, скарлатина, правець та багато інших. Свійські тварини можуть хворіти на сибірку, бруцельоз. Ці захворювання часто супроводжуються підвищенням температури, погіршенням самопочуття і потребують негайного лікування. Несвоєчасне звернення до лікаря та недотримання його порад може призвести до смерті хворої людини або тварини.
Бактерії можуть спричинювати різноманітні захворювання рослин, на уражених органах яких з'являються плями, пухлини тощо, вони зрештою загнивають і відмирають.
Як хвороботворні бактерії потрапляють в інший організм?
В іншу істоту бактерії можуть проникати разом із їжею, водою, повітрям, через покриви тіла. Одним із найпоширеніших шляхів проникнення бактерій в організм людини є повітряно-краплинний. Під час кашлю та чхання хворих людей у повітря разом із дрібними краплинками рідини (слизу, слини) потрапляють мільйони бактеріальних клітин. Якщо поруч із хворою людиною перебуває здорова, клітини бактерій можуть потрапити до неї через органи дихання і спричинити захворювання. Ось чому для захисту дихальних шляхів слід користуватися захисними марлевими масками.Деякі хвороботворні бактерії, наприклад лептоспіри, можуть потрапити в організм людини з водою. Це може статися під час купання у стоячих водоймах, забруднених органікою, або коли пити сиру воду з цих водойм. Лептоспіри з течією крові проникають у печінку, нирки та порушують роботу цих органів, спричинюючи крововиливи.

Як запобігти бактеріальним захворюванням?
      Щоб запобігти поширенню хвороботворних бактерій, хворих людей та тварин потрібно ізолювати від здорових до моменту одужання. Ці заходи мають назву карантин. Інші заходи - це профілактичні щеплення, наприклад проти дифтерії, правця. У такому разі в організм людини чи тварини вводять убитих або послаблених збудників захворювання. Унаслідок цього в організмі формуються захисні реакції, які забезпечують несприйнятність до збудників захворювання впродовж тривалого часу або навіть усього життя.

Щоб підвищити стійкість організму до збудників захворювань, слід регулярно вживати вітаміни, загартовуватися, споживати лише кип'ячену воду, правильно кулінарно оброблені харчові продукти, дотримуватись особистої гігієни.
Як людина використовує прокаріотів у своєму господарстві?
      З давніх-давен людина використовує здатність деяких бактерій спричиняти бродіння. За участі таких бактерій отримують кисломолочні продукти (кефір, сири, йогурти тощо), оцтову, масляну кислоти тощо. Застосовують певні групи бактерій і в мікробіологічній промисловості для отримання антибіотиків, вітамінів та деяких інших речовин. У сільському господарстві їх використовують для силосування зелених кормів для тварин.Здатність бактерій розкладати органічні рештки людина використовує для очищення забруднених водойм, а також побутових і промислових стоків. Крім того, підраховуючи кількість бактерій у воді, людина може визначити ступінь забрудненості водойми. Цей метод називають біологічною індикацією.За допомогою бактерій людина бореться зі шкідниками сільського та лісового господарств. Створені особливі бактеріальні препарати, які вражають лише певні шкідливі види і не зачіпають корисні.

Якої шкоди бактерії можуть завдавати людині?
Багато бактерій можуть не лише бути корисними, а й завдавати людині значної шкоди: псувати продукти харчування, різноманітні вироби тощо. Оселяючись у харчових продуктах, бактерії виробляють шкідливі речовини, які можуть отруїти організм людини або тварини. Наприклад, паличка ботулізму може розмножуватись у м'ясних та рослинних консервах. Тому під час консервування необхідно суворо дотримуватися технології цього процесу.Пам'ятайте! Здуті консерви споживати не слід, бо це може призвести до тяжкого отруєння.

Яку шкоду несуть бактерії?
Улітку ви всі помічали, що поверхня води неглибоких водойм, які добре прогріваються, часто вкрита зеленкувато-сизуватою плівкою. Це явище дістало назву «цвітіння» води. Воно зумовлене масовим розмноженням ціанобактерій. Виділяючи отруйні речовини, вони можуть спричинювати загибель мешканців водойм. Вода з таких водойм непридатна для пиття, а купання в ній може спричинити різні захворювання чи алергічні реакції.


Регуляції функцій у багатоклітинних організмів НЕРВОВА РЕГУЛЯЦІЯ


title: Органи чуттів

text:
ФОТО ДО ТЕМИ
ФОТО ДО ТЕМИ
Органи чуттів
Кожна людина має відчуття. Їх п’ять: зір , слух, нюх, смак, дотик. Вони допомагають людині зрозуміти, що відбувається навкруги, а також у власному тілі.
Як працює око?
Око змінює кольори та світлові промені у код нервових сигналів, які передаються до мозку. Пройшовши крізь рогівку, прозору оболонку, промені проходять крізь зіницю, а потім потрапляють на опуклий диск – кришталик. Рогівка та кришталик фокусують зображення. Кришталик заломлює промені так, що на сітківці утворюється перевернене зображення. Світлочутливі рецептори переводять зображення в імпульс і посилають їх до мозку.
Очі
Навколо зіниці розташована райдужна оболонка, яка складається із м'язів. Ці м'язи регулюють розмір зіниці. Кришталик теж може бути більшим чи меншим, щоб фокусувати наближені та віддалені предмети. Коли кришталик погано працює, люди використовують лінзи чи окуляри.
Сльози
Сльозова рідина утворюється у сльозовій залозі й витікає з куточків очей, сльозових каналів, до носа.
Чого в оці найбільше?
На сітківці є світлочутливі рецептори – палички та колбочки. Вони подають нервові імпульси, коли на них потрапляє світло. Існує 120 млн паличок і 6 млн колбочок. Палички розрізняють лише сірий колір і працюють навіть за мінімального освітлення, а колбочки розрізняють усі кольори і діють лише при яскравому світлі.
Розпізнавання кольорів
В оці є три види колбочок. Одні чутливі до червоного кольору, другі – до зеленого, треті – до синього. Коли вони працюють разом, усі три кольори змішуються у певних пропорціях і дають змогу людині розрізняти відтінки кольорів. Вроджене ушкодження колбочок спричиняє хворобу, яка називається дальтонізм. Дальтоніки не розрізняють окремі кольори або бачать усе в чорно-білому кольорі.
Світлочутливі рецептори
Палички та колбочки у сітківці подають сигнали через нервові клітини
Чи всі звуки чує людина?
Слуховий апарат людини не сприймає дуже високі (ультразвуки) та низькі звуки (інфразвуки), хоча деякі тварини здатні їх чути. Звукові хвилі, потрапляючи у вухо, подразнюють своєю вібрацією барабанну перетинку. Вібрації проходять крізь слухові кісточки до завитки, розташованої глибоко в вусі, потім передаються на мембрану – перетинку. На мембрані розміщені слухові рецептори, які перетворюють вібрацію на нервові імпульси та спрямовують їх до головного мозку.
Звукові хвилі
Вібрації звукових хвиль проходять крізь слуховий канал до барабанної перетинки, вздовж маленьких слухових кісточок до слухового нерва.
У чому вимірюються звуки?
Гучність і сила звуків вимірюється у децибелах (дБ). Звук у 90 дБ шкідливий для нашого слуху, особливо тоді, коли він високий і тривалий.
Зліт літака
120-140 дБ
Мотоцикл
70-90 дБ
Пилосос
60-80 дБ
Розмова
40-60 дБ
Шепіт
20-30дБ
Напрямок звуків
Звуки можуть бути правосторонніми та лівосторонніми, відповідно вони проходять через праве та ліве вухо. Поєднання таких звуків називають стереозвуком.
Звукові хвилі рухаються у повітрі зі швидкістю 340 м/с. Лівосторонній звук потрапляє спочатку до лівого вуха, а потім – до правого, запізнюючись на 0,001 с.
Будова носа
Повітря крізь ніздрі потрапляє до носової порожнини, досить великої за розмірами. У верхній частині носової порожнини розташована нюхова поверхня, на якій є нюхові рецептори. Останні мають мікроскопічні вирости – нюхові війки. Їх у людини налічується приблизно 25 млн. “Пахучі” молекули розчиняються у слизі та всмоктуються війками. Далі інформація про запах надходить до мозку. Так відбувається розпізнавання ароматів і запахів.
Нюхові війки
Нюхові війки – маленькі мікроскопічні клітини – розташовані у верхній частині носової порожнини, у верхній носовій раковині, в носі над ротовою порожниною.
Нюх
Принюхуючись, ми здійснюємо серію коротких вдихів і видихів, щоб вдихнути повітря з “пахучими” молекулами в чутливу зону носової порожнини – так краще відчувається запах.
Як язик розрізняє смаки?
На поверхні язика є смакові сосочки зі смаковими рецепторами, які передають до мозку інформацію про смак у вигляді нервових імпульсів. Кожна ділянка язика розрізняє різні смаки, маючи по 25 смакових рецепторів. Язик аналізує смаки так само, як ніс – запахи та аромати.
Смаки
Кінчик язика розпізнає солодкий смак, трохи вище (справа та зліва) відчуває солоний, ще вище – кислий, а гіркий – лише біля самого кореня язика.
Цікаві факти!
Язик розрізняє чотири основних смаки: солодкий, солоний, кислий і гіркий. Смак їжі – це різні комбінації цих чотирьох смаків.
Ніс може розрізняти до 10 000 різних запахів та ароматів.
Коли ми їмо, язик розрізняє смаки, а ніс відчуває запахи страв. Таким чином, у нас складається загальне враження про подану нам страву.
Коли ми думаємо про їжу, в нас виникають не тільки смакові асоціації, а й нюхові. Ми пригадуємо аромат.
Зорова сенсорна система
Зорова сенсорна система забезпечує сприйняття різноманітних предметів, їхнього кольору, форми, величини, відстані до них, розташування у просторі, рухів  живих  та неживих  тіл природи.                    Більшість видів трудової діяльності людина     здійснює  з допомогою  органу  зору.

Зорова сенсорна система людини

    Око – унікальний і дуже складний витвір природи.       У людини бінокулярний, тобто стереоскопічний зір.
Складається око із периферичного відділу – органу зору, провідникового відділу – зорового нерву та центрального відділу – зорового центру кори кінцевого мозку.
                                                     Форма очного яблука має
                                                     кулясту форму, що дає
                                                     йому змогу рухатися в
                                                     певних межах очної ямки
                                                                                черепа.

Зорова сенсорна система людини

Завдяки м’язам око постійно рухається в очній ямці.

Зорова сенсорна система людини
М’язи ока
Розрізняють прямі   та косі м’язи ока.

Зорова сенсорна система людини
М’язи ока
    Око має три оболонки: зовнішню – білкову,
середню – судинну, внутрішню – сітківку.

Зорова сенсорна система людини
 білкова
судинна
сітківка
Зовнішня оболонка ока включає білкову оболонку – склеру та рогівку. Вона найщільніша та найміцніша і складається із сполучної тканини, в якій переплелися колагенові та еластичні волокна. Спереду білкова оболонка переходить у рогівку. Рогівка – прозора частина ока, через яку всередину проникають світлові промені.                                                          Вона має здатність їх заломлювати.                                                      У ній містяться механорецептори,                                                  дотик до них спричиняє безумовний                                    рефлекс моргання.
Білкова оболонка захищає око від                                     механічних та хімічних пошкоджень, від                          мікроорганізмів, пропускає та заломлює промені світла.

Зорова сенсорна система людини
    Середня оболонка пронизана кровоносними судинами. Вона складається з райдужки, ціліарного тіла і власне судинної оболонки. У центрі райдужки є отвір – зіниця. Вона регулює кількість світла, що потрапляє в очі. Ціліарне тіло складається з війкового м’яза і зв’язок, до яких                                             прикріплюється
кришталик. Власне                                                     судинна оболонка  -
це густа сітка                                                                  кровоносних судин,                                                              які забезпечують                                                  безперервне живлення всього ока.

Зорова сенсорна система людини

Зорова сенсорна система людини
    Райдужка містить спеціальний пігмент – меланін, який зумовлює її забарвлення – від блакитного до темного.

Зорова сенсорна система людини
    Внутрішня оболонка – сітківка – світлосприймальна. Це складна оболонка, що містить кілька шарів клітин, різних за формою та функціями. Перший шар – пігментний, складається із щільно розташованих епітеліальних клітин, які містять чорний пігмент фусцин. Він поглинає світлові промені. Другий шар – рецепторний, утворений світлочутливими клітинами – фоторецепторами – колбочками і паличками.
Сітківка перетворює світлову енергію – подразнення – на нервовий імпульс і здійснює первинну обробку зорового сигналу. У фоторецепторах містяться особливі світлочутливі речовини (пігменти): у паличках – речовина пурпурового кольору – родопсин, а у колбочках – речовина фіолетового кольору – йодопсин. У складі цих речовин є білок – опсин і окиснений вітамін А.                              Порушення діяльності                                             колбочок – дальтонізм.

Зорова сенсорна система людини

Зорова сенсорна система людини
    У сітківці нараховують 130 млн. паличок і 7 млн. колбочок.  Розміщені вони нерівномірно: у центрі сітківки розташовані                                               переважно колбочки,                                                            далі від центру –                                                         колбочки і палички                                                          разом, а на периферії                                                  переважають палички.
Колбочки забезпечують
сприймання форми і
кольору предмету, тобто
це рецептори денного
бачення, а палички – рецептори сутінкового зору.
   Найбільше колбочок навколо центральної ямки. Це місце скупчення колбочок називають жовтою плямою. Її ще називають місцем                                               найкращого бачення.                                                                У нормі зображення                                                         завжди фокусується                                                           оптичною системою                                                               ока на жовтій плямі.                                                              При цьому предмети,                                                            які сприймаються                                                    периферичним зором,                                                                   розрізняються гірше.

Зорова сенсорна система людини
   Місце, де зоровий нерв виходить із сітківки, позбавлене фоторецепторів і називається сліпою плямою. Світло у ньому не сприймається і предметів, зображення яких потрапляє на                                        цю ділянку, ми не бачимо.                                                 Площа її може бути                                                              від 2,5 до 6 кв.мм.
Зорова сенсорна система людини

Зорова сенсорна система людини
Схема визначення жовтої та сліпої плями
   Багатоколірність сприймається завдяки тому, що колбочки реагують на певний спектр світла, тобто на довжину хвилі, ізольовано. Існує три типи колбочок: перший реагує на червоний колір, другий на зелений, а третій на синій. Ці кольори вважаються основними. Коли ми дивимося на веселку, то найпомітнішими для нас є саме основні кольори. Оптичним змішуванням основних кольорів можна одержати всі кольори та їхні відтінки. Якщо всі три типи колбочок збуджуються водночас і однаково, виникає відчуття білого кольору.

Зорова сенсорна система людини
     У порожнині ока міститься кришталик - світлозаломлювальний апарат. Він прозорий і еластичний. Розміщений у тонкій прозорій  капсулі,
                                                      яка переходить  по краях у
                         зв’язки, що прикріплені до
                                                       ціліарного тіла.
                                                       Завдяки цьому кришталик
                                                може  змінювати свою
                                                       кривизну і бути
                                  опуклішим або
                                                                                плоскішим.

Зорова сенсорна система людини
Кришталик
    Всю порожнину ока заповнює прозора желеподібна
 маса, як розплавлене скло, і тому його назва – склисте тіло. Кришталик та склисте тіло пропускають світлові промені всередину ока та заломлюють їх.
                                                             Склисте тіло ще
                                                            підтримує
                                                            внутрішньоочний тиск.
Зорова сенсорна система людини

Склисте тіло
    До допоміжного апарату ока відносяться брови, повіки з віями, слізні залози та м’язи ока. Завдяки бровам піт не потрапляє в очі. Повіки мимовільно змикаються і розмикаються (мигальний рефлекс), рівномірно зволожуючи поверхню ока.

Зорова сенсорна система людини
Слізний апарат складається із слізної залози, слізного мішка та носослізного каналу. Сльози,  що утворюються, зволожують, дезінфікують і очищають рогівку ока.

Зорова сенсорна система людини

Зорова сенсорна система людини
Загальна будова ока людини

Зорова сенсорна система людини
Загальна будова ока людини
    Інформація зоровими нервами через середній і проміжний мозок передається до зорових зон кори великого мозку. Зорові нерви перехрещуються, тому частина інформації від правого ока надходить у ліву півкулю і навпаки.

Зорова сенсорна система людини

Зорова сенсорна система людини
Чітке зображення предметів на сітківці забезпечується оптичною системою. Вона складається із рогівки, рідин передньої та задньої камер, кришталика та склистого тіла. Світлові промені проходять крізь дані середовища і заломлюються в них згідно із законами оптики. На сітківці зображення зменшене та обернене.

Зорова сенсорна система людини
    Здатність ока пристосовуватись до чіткого бачення предметів, розташованих на різних відстанях називають акомодацією.  Порушення акомодаційної здатності призводить до порушення гостроти зору та виникнення короткозорості або далекозорості.

Зорова сенсорна система людини
    Поле зору – це простір, який можна охопити оком при фіксованому стані очного яблука.  З віддаленням предметів від ока зменшуються їхні розміри, рельєфність форми, насиченість кольорів, аж поки предмет не зникне з поля зору. Наші очі мають змогу сприймати рух предметів і їхню швидкість. Точній оцінці просторового розташування предметів, їхнього руху сприяє саме бінокулярний зір, завдяки чому визначається місце
                                         розташування предмета у просторі та
                                         відстань до нього. Ще одним із механізмів
                                         просторового сприйняття є сходження
                                         очей – конвергенція, тобто осі обох очей за
                                          допомогою окорухового м’яза сходяться
                                          на предметі, що розглядається.

Зорова сенсорна система людини

Зорова сенсорна система людини
Рухи очей при розгляданні предметів
Смакові рецептори
Смак - це відчуття, що виникає при дії розчинів хімічних речовин на спеціальні рецептори, що містяться в ротовій порожнині.
Смакові відчуття є індивідуальними.                                             Більшість учених виділяє чотири                                               елементарні смакові відчуття:                                                 солодке, солоне, кисле і гірке.
Відчуття смаку відіграє велику роль у регуляції надходження хімічних речовин до організму з їжею, формуванні апетиту, регуляції травлення.
 Смак
Рецептори смаку
Рецептори смаку – хеморецептори – входять до складу смакових бруньок або цибулин, що розміщені у ротовій порожнині, а найбільше - на язику.
Смакові бруньки розташовані на язиці нерівномірно, певними групами від 10 до 300 клітин: чутливіші до солодких речовин – на кінчику язика, до кислих – по краях, до гірких – на корені,  а до                                          солоних – і на кінчику, і по краях.
1. гіркого;
	2. кислого;
	3. солоного;
	4. солодкого.
Рецептори смаку
Кожна зі смакових цибулин містить 2-6 рецепторних клітини, між якими розташовані опорні клітини. Смакова брунька не досягає поверхні слизової оболонки язика і з’єднується з порожниною рота через смакову пору.
Сосочків є 4 види:
 	а) ниткоподібні;
 	б) грибоподібні;
	в) жолобкуваті;
 	г) листоподібні.
 Смаковий аналізатор
Види сосочків
 Всі сосочки є похідними слизової оболонки. Поверхня сосочків утворена багатошаровим плоским неорогівіваючим або частково орогівіваючим (у ниткоподібних сосочках) епітелієм, що лежить на базальній мембрані.
Збудники смаку
Збудниками смакових рецепторів можуть бути вода, пекучі речовини та хімічні речовини їжі, що знаходяться в розчиненому стані, природним розчинником якої виступає слина.
Чутливість смакових рецепторів                                           значною мірою залежить від                                       температури їстівної маси і найвища                                   при температурі від +10 до +35°.
Холодна і гаряча їжа знижують                                      смакові відчуття.
Піраміда смаку
Піраміда смаку розділяє смак на шість рівнів:
- емоційне сприйняття;
- візуальне сприйняття;
- аромат;
- структура;
- відчуття;
- основні смаки.
Чим більше рівнів буде використано при створенні смаку, тим складнішим і успішнішим буде смак Вашого продукту.
Піраміда смаку
На формування смакових відчуттів впливає не лише смак, але і зір та нюх.
Смаковий аналізатор разом з нюховим бере участь у регуляції обміну речовин людини.
Вплив на смак
Дякую за увагу!


Постембріональний розвиток багатоклітинних організмів


title: Органогенні елементи

text:
  Органогенні елементи

Періодична система Д.Менделєєва стала важливою віхою у розвитку атомно-молекулярного вчення. Завдяки їй склалося сучасне поняття про хімічний елемент, були уточнені уявлення щодо простих речовин і сполук.
Із понад 100 хімічних елементів в організмах зустрічаються понад 80.  Одні з них є обов’язковими в усіх організмах без винятку, інші – лише в окремих.
Хімія в організмах

Чотири елементи відносять до органогенних, оскільки їхня сумарна частка становить майже 98% маси живих істот.
Вони є основними складовими органічних сполук. До них належать:
Гідроген – Н;
Карбон – С;
Нітроген – N;
Оксиген – О.
Хімія в організмах

Гідроген (Н) - хімічний елемент, що є складовою частиною майже всіх природних неорганічних та органічних сполук, найважливіша з яких вода.
Він входить до складу нафти, кам‘яного вугілля, деяких мінералів.
Сполуки з неметалами та металами називаються гідриди. Гримучий газ - суміш водню з киснем є вибухонебезпечним.
Гідроген (Н)

Проста речовина Гідрогену - водень H2 - газ без кольору, запаху і смаку. Погано розчинний у воді та інших розчинниках, а добре в багатьох металах.
Водень найлегший газ, він легший за повітря в 14,5 разів. Молекули водню рухаються швидше молекул будь-якого іншого газу і тим самим швидше можуть передавати теплоту від одного тіла до іншого.
Він виникає при гнитті і бродінні органічних речовин, тому міститься в кишкових газах людини і тварин.
Гідроген (Н)

Карбон є складовою частиною молекул усіх органічних і багатьох неорганічних сполук.
Входить до складу зовнішнього скелету: черепашок форамініфер, молюсків, кутикули десятиногих раків також до складу внутрішнього скелету хребетних тварин.
Карбон (С)

Карбон входить до складу вуглекислого газу, який фіксують рослини в процесі фотосинтезу, чим забезпечує їхнє повітряне живлення.
Деякі інші організми здатні також до фотосинтезу: пурпурні та зелені сіркобактерії, ціанобактерії, евгленові.
 З виникненням життя єдиним джерелом вуглецю для утворення органічної речовини є вуглекислий газ біосфери.
Карбон (С)

Карбон (С)

Атоми Нітрогену входять до складу мінеральних сполук, які споживають з грунту рослини, тому сполуки Нітрогену сприяють росту рослин та підвищенню їхньої зимостійкості.
Азот переважає серед інших атмосферних газів – близько 79%. Його засвоюють з атмосфери азотфіксуючі та ціанобактерії.                                 Завдяки цьому сполуки Нітрогену                    надходять у грунт, зберігаючи та                підвищуючи його родючість.
Нітроген (N)

Нітроген входить до складу білків та інших органічних речовин, його сполуки необхідні для нормального росту організмів.
Нітроген входить до складу хітину – складової клітинної стінки грибів і зовнішнього скелету членистоногих, яка надає їм                           додаткової міцності.
В медицині вуглець використовується під назвою “вугілля активоване”, яке використовують при диспепсії,                   метеоризмі, харчових та інших                      отруєннях в якості лікарського засобу.
Нітроген (N)

Нітроген - хімічний елемент два атоми якого, об'єднюючись, складають молекулу хімічної речовини азоту, що є головною складовою частиною повітря.                У формі нітратів і солей амонію,                                       входить до складу вугілля, нафти,                                   алкалоїдів, білкових речовин.
Азот малорозчинний у воді. При                                   звичайних умовах азот хімічно малоактивний, але при високих температурах і тиску та при наявності каталізаторів, азот утворює сполуки з воднем, металами, киснем.

Нітроген (N)

Аміак - сполука азоту і водню застосовують для виробництва азотної кислоти і азотних добрив.
Його використовують для добування аміачної води (розчин аміаку у воді), яку застосовують у с/г (як добриво), в медицині і в повсякденному житті. Аміачну воду іноді називають гідрооксидом амонію, а в побуті – нашатирним спиртом.
Нітроген (N)

Оксиген (О)
Оксиген - хімічний елемент, простими речовинами якого є гази кисень та озон.
Кисень - безбарвний газ без запаху і смаку. При температурі 183°С він скрапляється у рідину голубуватого кольору, яка при 218,7°С замерзає в синю кристалічну масу.
Розчинність кисню у воді невелика і при звичайній температурі становить всього                  3,1 см³ в 100 г води.
Для потреб поступає в сталевих балонах             під тиском близько 150 атм.

Оксиген (О)
Оксиген в цілому становить 30-85% маси тваринних і рослинних тканин. Він входить до складу білків, нуклеїнових кислот, жирів, вуглеводів.
Зелені рослини і деякі бактерії є джерелом вільного кисню на Землі.

Оксиген (О)
Вільний кисень відіграє велику роль в біохімічних і фізіологічних процесах, зокрема в диханні. Він забезпечує дихання більшості живих організмів на Землі.
Крізь легені кисень потрапляє                                    у кров, розноситься з нею по                                      всьому організму і в клітинах                       забезпечує перебіг реакцій                            окислення.
Реакції окислення відбуваються і в рослинах, які також поглинають кисень у час дихання.

При недостаньому постачанні організму тварин і людини киснем розвивається гіпоксія.
Фізіологічна дія кисню різнобічна, але вирішальне значення має здатність відшкодовувати дефіцит кисню в тканинах організму при гіпоксії - недостатньому постачанні тканин киснем або порушенні його засвоєння.
Оксиген (О)

Оксиген (О)
Оксиген використовується для загального поліпшення обмінних процесів у комплексній терапії серцево-судинних захворювань, порушень обміну речовин та інших патологічних станів, пов'язаних з                кисневою недостатністю організму.
Чистим киснем користуються для дихання також льотчики при високих польотах, водолази, та на підводних човнах.
Кисневі подушки застосовують при деяких захворюваннях для полегшення дихання.

В анестезіології кисень широко використовують в суміші із                                  засобами для інгаляційного                                    наркозу, а також призначають в післяопераційний період.
Кисень ефективний для лікування гальмінтозів, аскаридозу, трихоценофельозу.
Кисень володіє антисептичними властивостями, він використовується для анаеробної інфекції.
Оксиген (О)

Органогенні елементи


title: "Внутрішня будова скелета птахів"

text:
Внутрішня будова скелета птахів.
Кротова Іра
Скелет птаха
 - череп;
 - шийні хребці;
 - вилка;
 - цівка;
 - стегно;
 - куприкова кістка;
 - лопатка;
 - плечова кістка;
 - пальці;
 - кіль;
 - кість;
 - передпліччя;
 - гомілка;

10
1
2
3
4
5
6
7
8
9
12
13

11

Шийний відділ складається з великої кількості хребців, що забезпечують  значну рухливість голови
Скелет крила має 3 відділи: плече, передпліччя та кисть
Кіль – плоский виріст, що виступає вперед. До нього прикріплюються м'язи, що забезпечують рухи крил
Куприкова залоза у пташеня
За допомогою куприкової залози птахи змащують пір'яний покрив

Дихальна система птаха
Легеня
Повітряний простір в кості
Трахея
Бронхи
Повітряні мішки
Ніздрі – трахея – 2 центральні бронхи – легені – задні повітряні мішки – передні повітряні мішки. З них через центральний бронх і трахею повітря виводиться назовні.
Повітряні мішки
Бронхи
Трахея
Легені
Подвійне дихання
Притаманний особливий механізм газообміну, що дістав назву подвійне дихання
Кровоносна система птаха
1. Чотирикамерне  серце;
2. Венозна та артеріальна кров не змішуються;
3. Не змішується артер. та  веноз. поза серцем.

1
2
3
4
5
1.  Велике коло кровообігу;
2.  Мале коло кровообігу;
Передсердя;
Серце;
Шлуночки.
Статева система птаха

Сім’яники;
Сім'япроводи;
6.  Яєчник;

Нирка;
Сечовід;
Клоака.
3
1
2
4
5
6
Нервова система птаха
Головний мозок;
Спинний мозок;
Периферійна нервова система.
Травна система птаха
Дзьоб;
Ротова порожнина;
Стравохід
Волі;
Залозистий шлунок;
Мускульний шлунок;
Тонкий кишечник;
Товстий кишечник;
Клоака.
Трішки фактів

 Очі страуса більші ,  за його  мозок.

Кури здатні розрізняти  всі кольори веселки.
Сова - єдина птиця, що кліпає  з розплющеними очима.
Трішки фактів

Бачить у 2,6 разів краще за людину.
Трішки фактів

Буревісник відчуває запах приманки за 30 км.


title: Серцево-судинні захворювання

text:
Серцево-судинні захворювання
Тонкушиної Катерини 11-Ф клас
До серцево-судинної системи відносяться:

*серце
*капіляри
*артерії
*вени
*кров
Серцево-судинна система забезпечує обмін речовин в організмі. Вона переносить кисень, який зв'язується з гемоглобіном в легенях, гормони, медіатори, виводить продукти обміну — вуглекислий газ, водні розчини азотистих шлаків через нирки. Тому ця система дуже важлива для нашого організму.
Серцеві хвороби  — це цілий ряд різних захворювань які вражають серце та серцево-судинну систему.
ПРИЧИНИ
*Підвищений артеріальний тиск;
*Порушення ліпідного обміну;
*Надлишкова маса тіла;
*Нездоровий спосіб життя:
А)Тютюнопаління;
Б)Нераціональне харчування;
В)Зловживання алкоголем;
Г)Недостатня фізична активність.
*Шкідливі фактори:
А)Психоемоційні перевантаження;
Б)Шкідливе довкілля на виробництві та в побуті.
Хвороби
Атеросклероз

Інфаркт міокарда

Аритмії серця

Ішемічна хвороба серця

Гіпертонічна хвороба
Атеросклеро́з — хронічне захворювання, що уражає переважно великі артеріальні судини; здебільшого спостерігається у людей похилого віку.

Атеросклероз характеризується ущільненням артеріальної стінки за рахунок розростання сполучної тканини через відкладення жовтої жирової речовини на поверхні стінок артерій, утворенням «атеросклеротичних бляшок». Потік крові зменшується і збільшується кров'яний тиск, що може привести до інфаркту, інсульту та деяких інших захворювань у середньому і літньому віці.
Гострий інфаркт міокарда — крайня ступінь ішемічної хвороби серця, яка характеризується розвитком ішемічного некрозу ділянки міокарда, що виник внаслідок абсолютної або відносної недостатності кровопостачання у цій ділянці.

Щорічно в США реєструється 800 000 людей з гострим інфарктом міокарда, з яких 213 000 помирають. У більшості випадків причиною ранньої смертності при гострому інфаркті міокарда є шлуночкові аритмії.
У 2007 році, це — провідна причина смерті в Сполучених Штатах, Англії, Канаді і Уельсі. Лише тільки у Сполучених Штатах вони вбивають одну особу кожні 34 секунди.
Щорічно вперше виявляється близько 2 млн. хворих з цією патологією. Смертність від хвороб серця та системи кровообігу в Україні займає перше місце і у 2-4 рази вища, ніж у країнах ЄС та світу.
Захворювання серця належать до найбільш складних і життєвозагрозливих в Україні. У 2004 році зареєстровано понад 10 млн хворих на гіпертонічну хворобу, 7,6 млн. хворих — на ішемічну хворобу серця і майже 3 млн. осіб — з цереброваскулярними захворюваннями.
Передчасна смерть
від ССЗ
Профілактика хвороб серця
Вести здоровий спосіб життя, активно займатись спортом, раціонально харчуватись, не мати шкідливих звичок (вживання алкоголю, тютюнопаління, наркотики), не переїдати, не знаходитись довго у сидячому положенні.
Під час тренування потрібно контролювати частоту пульсу. Він не повинен перевищувати 150 ударів за хвилину. Фізичні вправи потрібно робити на свіжому повітрі або у добре провітрюваному приміщені.
ПМД при неврозі
Прийняти усередину 25 крапель корвалолу, валокордину або настойки валеріани. На ніч прийняти заспокійливі або снодійні ліки - седуксен чи феназепам по одній таблетці. Припинити паління і вживання алкоголю. Може бути рекомендований точковий масаж.
ПМД при міокардиті
Хворого варто покласти в ліжко. Усередину призначити кордіамін по 20-25 капель 3 рази в день, кофеїн по одній таблетці 3 рази в день. Необхідно викликати лікаря.
Недотримання постільного режиму при міокардиті може привести до хронічної серцевої недостатності!

ПМД при стенокардії
Хворого варто негайно покласти в ліжко, дати таблетку нітрогліцерину під мову, повторювати прийом нітрогліцерину до чи затихання повного зникнення болю. Додатково, при прискореному пульсі, дати одну таблетку обзидана. При відсутності нітрогліцерину дати валідол. Хвор показана госпіталізація санітарним транспортом.

Необхідно пам'ятати, що тривалий приступ стенокардії може привести до омертвляння ділянки серцевого м'яза - інфаркту!
ПМД при інфаркті
Усередину необхідно прийняти нітрогліцерин і анальгін багаторазово. Корисне змазування області серця нітрогліцериновою маззю. Та викликати лікаря
ПМД при непритомності
Потерпілого варто негайно покласти з низько опущеною головою з метою припливу крові до головного мозку, розстібнути його одяг, що стискує, дати понюхати нашатирний спирт, обтерти або обприскати обличчя холодною водою, забезпечити приплив у приміщення свіжого повітря. Усередину дати 30 краплин кордіаміну або корвалолу і напоїти гарячим солодким чаєм чи кава.

Найефективнішим способом виведення потерпілого з непритомності є надання тілу горизонтального положення з піднятими ногами!

Іноді при наданні допомоги намагаються посадити хворого на стілець, напоїти холодною водою, що нерідко збільшує глибину непритомності і приводить до появи судорог. Якщо хворий не приходить у себе після перерахованих вище заходів, негайно викликайте лікаря!


title: Організмовий рівень реалізації генетичної інформації. Взаємодія генів та їх прояв при різних типах успадкування. Зчеплене успадкування. Мінливість у людини як властивість життя і генетичне явище.

text:
------
A B
IAIB
IV (AB)
B
IBIB, IBIi
III (B)
A
IAIA, IAIi
II(A)
-------
  ii
I (0)


title: Потоки

text:
 new Thread () {

            @Override
            public void run() {
                for (int i=0;i<1000;i++) {
                    result+=Math.random()-0.5;
                }
                System.out.println("Test indicator is "+result);
            }

        }.start();
public void run() {
while (Passes<MaxPasses) {
Passes++;
TotalPasses++;
System.out.println(Passes+"-th pass of thread number "+Nomer+"; total passes - "+TotalPasses);
try {sleep(Delay);
}
catch (InterruptedException e) {
System.out.println("Something strange...");
}}
System.out.println ("Thread number "+Nomer+" stopped");
}
public potok(int Delay) {
this.Delay=Delay;
this.start();
Number++;
Nomer=Number;
System.out.println("Thread number "+Nomer+ " started");
}
static int MaxPasses;
static {System.out.println("Enter amounts of passes");
try {BufferedReader br=new BufferedReader( new InputStreamReader
(System.in));
MaxPasses = Integer.parseInt(br.readLine());
}
catch (Exception e) {System.exit(1);}
}
static int Number=0;
static int TotalPasses=0;
int Nomer=0;
int Passes=0;
int Delay;
potok tr1=new potok(1000);
potok tr2=new potok(2000);
potok tr3=new potok(5000);
Thread t = new MyThread();
        t.start();
        t.interrupt();
        try {
        t.join();
        }
        catch (InterruptedException ir) {
            System.out.println("InterruptedException happened");
        }
    }
class MyThread extends Thread {
    @Override
    public void run() {
        boolean b=true;
       while (b) {
           if (isInterrupted()) System.out.println("Request for interruption received");
           System.out.println("I am still working!");
       }
        System.out.println("Thread finished");
    }
}
public void run() {
        boolean b=true;
       while (b) {
           if (isInterrupted()) {
               System.out.println("Request for interruption received");
               b=false;
           }
           System.out.println("I am still working!");
       }
        System.out.println("Thread finished");
    }
Collections.synchronizedList(new ArrayList());
Concurrent API.


РІЧКОВИЙ_РАК


title: "Селекція організмів"

text:
Селекція організмів
Селекція займається створенням сортів і гібридів сільськогосподарських рослин, порід тварин, штамів мікроорганізмів і вивчає методи всього вище перерахованого. Селекцією також називають галузь сільськогосподарського виробництва, що займається виведенням порід тварин, сортів і гібридів різних культур.

За допомогою селекції розробляються способи впливу на рослини й тварин. Це відбувається з метою зміни їхніх спадкових якостей у потрібному для людини напрямку. Селекція стала однією з форм еволюції рослинного й тваринного світу. Вона підпорядкована тим самим законам, що й еволюція видів у природі, однак природний добір тут частково замінений штучним.

Залежно від цілей селекцію проводять на якість (смак, зовнішній вигляд, збереження плодів та овочів, вміст білка та амінокислот у зерні, жирномолочність), стійкість до хвороб, шкідників та несприятливих кліматичних умов, урожайність рослин, плодючість та продуктивність у тварин тощо.
Основними методами селекції є добір, гібридизація з використанням гетерозису та цитоплазматичної чоловічої стерильності, поліплоїдія та мутагенез.

1. Південноазіатський (Індія) — рис, цукрова тростина, манго, цитрусові…
2. Східноазіатський (Китай) — просо, соя, гречка, ячмінь, цибуля, груша...
3. Південно-Західноазіатський (Середня і Мала Азія) — пшениця, бавовник…
4. Середземноморський — сочевиця, маслини, капуста, буряк, редька…
5. Абіссінський (Африка) — тверда пшениця, ячмінь, кава, сорго, банан…
6. Центральноамериканський (Мексика) — кукурудза, бавовник, какао…
7. Андійський (Південна Америка) — картопля, ананас, кокаїновий кущ…

Центри походження рослин
СЕЛЕКЦІЯ В РОСЛИННИЦТВІ
Основною задачею селекції рослин є підвищення врожайності в рослинництві шляхом створення високопродуктивних сортів. Основними методами селекції рослин є гібридизація і штучний добір.
  На початку селекційної роботи ставиться конкретна задача, для виконання якої підбирають відповідні батьківські форми. При неможливості знайти потрібний початковий матеріал застосовують різні мутагенні чинники (хімічні речовини, випромінювання) для прискорення отримання індукованих мутацій. При дії мутагенних чинників, які руйнують веретено поділу (наприклад, колхіцина), часто вдається отримати рослини з кратним збільшенням набору хромосом — поліплоїдні форми. Поліплоїди рослин мають більшу врожайність і стійкість до несприятливих умов середовища в порівнянні з диплоїдними.

Гібридизація — процес утворення або отримання гібридів, в основі якого лежить об'єднання генетичного матеріалу різних клітин в одній клітині. У селекції застосовують близькоспоріднене схрещування (інбридинг) і схрещування неспоріднених організмів (аутбридинг). Близькоспоріднена гібридизація у рослин заснована на штучному запиленні своїм пилком звичайно перехресно-запилюваних рослин. Самозапилення веде до підвищення гомозиготності і закріплення спадкових властивостей. Потомство, отримане від однієї гомозиготної рослини шляхом самозапилення, називається чистою лінією. У особин чистих ліній часто знижується життєздатність і падає врожайність. Але якщо схрестити різні чисті лінії між собою (міжлінійна гібридизація), то спостерігається явище гетерозису — підвищена життєздатність і плодючість в першому поколінні гібридів, яка поступово знижується. Гетерозис пояснюється переходом більшості генів в гетерозиготний стан. Явище гетерозису у рослин можна закріпити при вегетативному розмноженні (бульбами, живцями, цибулинами тощо).
Віддалена гібридизація дозволяє поєднувати в одному організмі цінні ознаки різних видів і навіть родів. Така гібридизація здійснюється насилу, і міжвидові гібриди звичайно безплідні, оскільки утруднена кон'югація хромосом різних видів при мейозі. Подолати безплідність міжвидових гібридів вперше вдалося Г. Д. Карпеченку в 1924 р. Він отримав гібрид редьки і капусти з диплоїдним набором хромосом 18 (9 «редькових» і 9  «капустяних»), який був абсолютно безплідний. Для подолання безплідності учений подвоїв число хромосом кожного виду (отримав поліплоїдну форму гібрида), внаслідок чого в каріотипі опинилося 36 хромосом (по 18 «редькових» і «капустяних»). Це створило можливість кон'югації гомологічних хромосом капусти з «капустяними» і редьки з «редьковими». Кожна гамета несла по одному набору хромосом капусти і редьки (9+9 = 18). В зиготі знову виявлялося 36 хромосом. Отриманий міжвидовий гібрид став плодовитим. Таким чином, поліплоїдія е одним із способів відновлення плодючості міжвидових гібридів у рослин.
 Великий внесок в селекцію рослин зробив І. В. Мічурін (1855—1935). В основі його робіт лежить поєднання трьох основних методів: гібридизації, добору і дії умов середовища на гібриди, що розвиваються (їх «виховання» в бажаному напрямі). Велике значення І. В. Мічурін надавав підбору початкових батьківських форм для гібридизації. Він схрещував місцеві морозостійкі сорти з південними. Одержувані сіянці піддавав строгому добору і поміщав у відносно суворі умови. Цим методом отримана яблуня Слов'янка, гібрид Антонівки та південного Ранету ананасового.
  Особливе значення Мічурін надавав схрещуванню географічyо віддалених форм, що не ростуть в тій місцевості, де здійснюється гібридизація. Таким методом виведений сорт Бельфлер-китайка, отриманий у результаті гібридизації китайської яблуні з Сибіру і американського сорту Бельфлер жовтий.
  Серед методів «виховання» гібридів І. В. Мічуріним розроблений метод ментора. Він полягає у тому, що ознаки гібрида, що розвивається, змінюються під впливом щепи або підщепи. Цей метод застосовувався при виведенні сорту Бьфлер-китаелйка, оскільки перші гібридні плоди дрібні та кислі. Вплив ментора слід розглядати як зміну домінування в процесі розвитку гібрида.

Селекція тварин
Як і в селекції рослин, на ранніх етапах розвитку тваринництва породи створювалися в результаті несвідомого добору або під впливом природноекономічних умов. Але процес нагромадження зоотехнічної інформації тривав, і незабаром склалися певні методи створення порід за заздалегідь наміченою програмою добору й підбору. Почав використовуватися інбридинг, щоб закріпити певні якості. Інбридинг — близькоспоріднене схрещування тварин. У такий спосіб були виведені чимало порід світового значення (шортгорнська, голландська породи великої рогатої худоби й ін.).

У селекції тварин широко застосовуються сучасні генетичні методи. Серед них велике значення мають генетика популяцій, а також імуногенетика. Постійно розробляються методи вивчення мінливості, спадковості й генетичної кореляції. Ознак, оцінки генотипу тварин і добору плюсівваріантів, що й забезпечило вищий науковометодичний рівень селекційних робіт.
У домашніх тварин, подібно до рослин, часто можна спостерігати явище гетерозису. Він застосовується у тваринництві й птахівництві.
За допомогою селекції стало можливим підвищення білковості молока в молочної худоби, збільшення виходу м'яса і зменшення вмісту жиру в тушах м'ясних порід великої рогатої худоби і свиней, одержання вовни необхідної довжини й тонкості в овець і т. д.

Селекція мікроорганізмів
Важливу роль у житті людини відіграють і мікроорганізми. За їхньою допомогою можна створювати речовини, що використовуються в різних областях медицини й промисловості (виробництво деяких органічних кислот, спирту, хлібопечення, виноробство ґрунтуються на діяльності мікроорганізмів).
Виняткове значення для здоров'я людини мають антибіотики, їх відносять до особливих речовин. Антибіотики є продуктами життєдіяльності деяких мікробів і грибів, що вбивають хвороботворні мікроби й віруси.

Методи селекції широко застосовуються, щоб одержати найпродуктивніші форми мікроорганізмів. За допомогою методів добору вчені виділяли штами мікроорганізмів, які були активними синтезаторами того або іншого продукту, використовуваного людиною. Це можуть бути антибіотики, вітаміни й інші речовини.
Мікроорганізми можуть мутувати, що закріплено спадково. Учені широко використовують метод експериментального отримання мутацій під дією рентгенівських, ультрафіолетових променів і деяких хімічних сполук. За допомогою таких методів спадкова мінливість мікроорганізмів підвищується в десятки і навіть сотні разів.

Презентацію виконала
учениця 11-А класу
Конюх Анастасія
Дякую за увагу!!!


title: Пам’ять Види пам’яті

text:
Тема уроку: Пам’ять Види пам’яті .

Мета: Сформувати знання про па’мять її види і властивості. Розвивати навички розрізняти різні види пам’яті  за допомогою тренувальних тестів . Виховувати дбайливе ставлення до свого здоров’я.

Навіщо людині пам’ять?  Які властивості запам’ятовування?
Па́м'ять - психічний процес, який полягає в закріпленні, збереженні та наступному відтворенні минулого досвіду, що дає можливість його повторного застосування в життєдіяльності людини.
Властивості  пам’яті:
Швидкість;
Тривалість;
Готовність;
Обсяг;
Точність.
Основні риси пам’яті :запам’ятовування ;збереження ;відтворення ;забування.
Види пам’яті:
 -за методами запам’ятовування :
мимовільна ;
довільна .
-за збереженням інформації:
 короткочасна ;
довготривала.

За характером переважаючої психічної активності:
рухова — пам'ять на рухи та їх системи.
емоційна — пам'ять на почуття, які виступають стимулом до діяльності.
образна — пам'ять на уявлення: зорова, слухова, нюхова, смакова, дотикова.
словесно-логічна — специфічна людська, запам'ятовується думка у формі понять.
За тривалістю збереження інформації:
сенсорна пам'ять триває 0,2 - 0,5 секунди, дозволяє людині орієнтуватися в оточенні.
короткочасна пам'ять забезпечує запам'ятовування одноразової інформації на короткий проміжок часу - від кількох секунд до хвилини;
довготривала пам'ять — збереження інформації протягом тривалого часу;
оперативна пам'ять — проявляється під час виконання певної діяльності і необхідна для її виконання в кожний заданий проміжок часу.
        Практична робота:“    Дослідження різних видів  пам’яті”
     Завдання №1  Дослідити короткочасні пам’ять .
    На слайді 12 фотографій. Відтворіть їх  у пам’яті  і запишіть їх у зошит у тій послідовності , в якій вони зображені на слайді.
Завдання 2. Дослідити логічно смислову пам’ять .
Відтворіть протягом 30 сек. Запропоновані для запам’ятовування 10 пар слів.
Ліс- дерево
Око-ніс
Сніг-зима
День-сонце
Рука-пальці
Дощ-парасолька
Кущ-троянда
Риба-вода
Пісок-пустеля
Ніч-місяць
Завдання № 3 . Дослідити механічну пам’ять .
Розгляньте уважно цифри протягом 30 сек. запишіть їх по пам’яті.
     Домашнє завдання:
    Прочитати параграф з теми.
Скласти правила тренування пам’яті.
Дізнатися які існують тренувальні вправи для розвитку пам’яті.


title: Прогулянка до лісу

text:
Прогулянка до лісу
З якої гілки ці плоди?
Що переплутав Незнайко?
Барвінок
Пролісок
Конвалія
Знайди зайве
ЛКААНИ
МЛАИАН
ЩИІЛАН
ЛЯИАН

КАЛИНА
МАЛИНА
ЛІЩИНА
ЯЛИНА
Що дають рослини людям?
ОЛІЯ
ХЛІБ
ЦУКОР
МЕБЛІ
ЛІКИ
БУРЯК
СОНЯШНИК
ПШЕНИЦЯ
ШИПШИНА
ДУБ

Про що шепочуться рослини?
Підсніжник
Допоможи дівчинці
Сон великий
Вийти зможуть лише уважні!
Рослини! Які вони?
РАДІСНІ
ОСІННІ
СВІТЛІ, СОНЯЧНІ
ЛІКАРСЬКІ, ЛАГІДНІ
ІДЕАЛЬНІ
НІЖНІ, НІЧНІ
АРОМАТНІ
Р
О
С
Л
И
Н
А
До нових зустрічей!
(І)


title: Прісноводні риби

text:
Click to edit Master title style
Click to edit Master text styles
Second level
Third level
Fourth level
Fifth level