title: "Рослинний покрив України"

text:
Рослинний покрив України

Флора України характеризується значною різноманітністю. На території України нараховується до 16 тис. видів рослин, в тому числі понад 4 тис. видів дикорослих рослин. Сучасна флора України сформувалася в кінці антропогену, після материкового зледеніння. Впродовж попередніх періодів вона зазнавала значних змін.
Лісова             рослинність
Ліс – безцінний дар природи. Значення його в природі неможливо переоцінити. Ліси впливають на клімат, пом’якшуючи його, мають величезне водорегулююче значення.  Ліс впливає на формування грунтів. Лісові насадження захищають поля від суховіїв, вітрової та водної ерозії грунтів. Лісове повітря позбавлене пилу, наповнене корисними виділеннями лісових рослин, які відновлюють сили людини, дарують їй здоров’я.
У житті людини ліс відіграє першочергову роль ,як надзвичайно важливий природний ресурс. Він дає матеріали для будівництва, деревообробної та меблевої промисловості, постачає сировину для паперової, сірникової та хімічної промисловості.

У лісах росте багато рослин. Це суниця, чорниця, брусниця, журавлина, малина, буяни, ожина, черемха, ліщина. В лісах зростає велика кількість різних видів грибів.

Сосна
Сосна – окраса лісу. Сосни потребують сонця і ростуть там, де багато світла. Дуже часто вони ростуть на піску, тому що у них дуже глибоке коріння, Якби сосна не закріплювала своїм корінням піски, вітер розвіяв би їх, а вода заливала б пісок у річку і замулювала б її. Сосни приносять велику користь природі. Насінням з шишок люблять ласувати білки і дятли.
Ялина
Ялина європейська – витривале дерево. Воно не боїться морозів і навіть при температурі -5оС не впадає у сон, а продовжує рости. Голки ялини – це своєрідні листки, які тримаються на дереві по 5-7 років. Деревину ялини використовують як будівельний матеріал, на виготовлення паперу. З неї виготовляють скрипки.

Дуб
Серед листяних дерев наших лісів досить поширеним є дуб звичайний, а на заході України дуб скельний. Дуби найпізніше прокидаються від зимового сну. Деревина дуба міцна і гарна, а тому з неї роблять паркет і меблі, будують кораблі. Молодою корою дуба лікують людей, тварин, з жолудів роблять каву.
Граб
Досить поширеним у наших лісах є граб звичайний, який ціниться за міцну деревину.

Береза
Найчастіше в Україні зустрічається береза бородавчаста, або повисла і береза пухнаста. Береза – світлолюбна порода. Берези підгодовують у узимку пташок, весною бджоли збирають з квітучих берізок пилок, а з листків клей.

                         Клен
Справжньою окрасою наших лисів є клен гостролистий. Це високе, струнке дерево з колоподібним стовбуром. Кора у клена дуже гарного сірого відтінку, покрита дрібними тріщинками. Клени – тіньовитривалі, у лісі вони часто ростуть під іншими деревами.

Липа
Липа – тіньовитривале деревина, доживає до 1000 років. З квіток липи бджоли збирають багато нектару і вироблять липовий мед. Квітки липи збирають, сушать і заварюють як чай для лікування людей.

Досить звичними у листяних лісах є ясен звичайний, верба, вільха.

Горобина
На галявинах і узліссях можна зустріти горобину звичайну, плодами якої люблять ласувати снігурі, дрозди.

Другий ярус лісу представлений різноманітними кущами. Досить поширеними є ліщина звичайна, калина, шипшина собача бруслина бородавчаста, барбарис звичайний, малина, ожина, бузина чорна, бузина червона і бузина трав’яниста, чорниця. До третього ярусу лісових рослин належать трав’янисті рослини.

У березні і квітні починають цвісти рослини, які називають ефемероїдами, що з перекладу означає швидкоплинний. Серед них: підсніжник, проліска, мати-й-мачуха, ряст, зірочки жовті, медунка, фіалки, сон, первоцвіт весняний.

Найбільш цікавими у травні є конвалія звичайна, купина лікарська, горлянка повзуча, веснівка дволиста, суниці лісові.
звіробій
У серпні-вересні в лісах продовжують квітнути трав’янисті рослини. В лісі можна знайти гвоздики, енатеру, звіробій, цмин.

П’ятий ярус лісової рослинності займають гриби і бактерії.

Рослинність луків
Всі луки поділяють на заплавні, материкові і гірські. Заплавні луки розташовані по долинах річок і щороку заливаються весняними водами. Грунти поживні, в основному наносні. Материкові луки розташовуються поза річковими заплавами, а гірські – в горах вище від межі лісової рослинності. На луках відсутні дерева. Майже всі лучні рослини належать до багаторічних. Трав’янисті рослини, що ростуть на луках, належать до різних родин.
Крім того, їх поділяють на такі господарські грунти: злаки, бобові, різнотрав’я, осоки.
Найбільш поширені злаки – це тимофіївка, лисохвіст, тонконіг, грястиця, костриця лучна.

 На заплавних луках поширені зарості лози, трави з вівсяниці, мітлиці, келерії, а також конюшина, жовтець, щавель, деревій тощо. На суходільних луках ростуть мітлиця, пахучий колосок, костриця, кульбаба, волошки.

ВОЛОШКИ
Осока
Осоки зустрічаються найчастіше на заплавних луках. Їхні пагони поїдають тварини.

Степова рослинність
На Україні степова зона займає 40% усієї території.  Степова рослинність в природному вигляді до нього часу збереглася тільки на схилах балок, у передгір'ях Криму, на піщаних косах Азово-Чорноморського узбережжя, островах. Ділянки цілинних степів охороняються в заповідниках.

Типчак
Єдиною незайманою територією з типчаком в Україні (і в Європі взагалі) є заповідний степ в Асканії-Нова

 Пирій
 Лікарська, кормова і харчова рослина.

Ковила
До роду відносяться біля 300 видів багаторічних сухолюбивих трав, що ростуть переважно в тропічних і теплих степових районах.

Тонконіг
Один з найцінніших багаторічних злаків, заввишки 40-60см.
Костриця
Костриця— цінна кормова культура лісостепових, поліських та західних районів України. Трава й сіно її добре поїдаються тваринами.

Шавлія
Батьківщина шавлії — Середземномор’я та Південна Європа. Шавлія — пряність, яка збагачує смак та сприяє покращенню засвоювання жирних м'ясних страв.

Конюшина
Росте на заплавних луках, у чагарниках, на узліссях, по балках в лісових і лісостепових районах, рідше в Степу і Криму.

Болотна рослинність
Болотна рослинність розвивається в зниженнях з надмірним зволоженням. Болота займають близько 2% території України. Найбільше поширення вони дістали на Поліссі.  Врослинному покриві переважають трав'яні і трав'яно-мохові угруповання. Поширені осока, очерет, рогіз, тростяниця, хвощ, лепеха та ін. З дерев – вільха чорна, менше – сосна, береза, верба, чагарники з верби і берези

Рослинність боліт: хвощі і мохи.

На території України нині зростає понад 10 тис. видів рослин і 15 тис. видів грибів. Але діяльність людини створила серйозну загрозу для існування багатьох видів рослин, тварин і грибів. Тому виникла потреба їхньої охорони та збереження. Що таке Червона книга? Розуміння необхідності ретельного обліку рідкісних і зникаючих видів організмів, зокрема рослин, зумовилостворення Міжнародним союзом охорони природи й природних ресурсів Міжнародної Червоної книги, окремі випуски якої почали видавати з 1966 року. Види, занесені до Міжнародної Червоної книги, мають охороняти на терені всіх країн, де вони поширені.Види, які потребують охорони в межах певної країни, занесені до національних Червоних книг окремих держав. Крім видів, занесених до Міжнародної Червоної книги, туди включені й ті, що є рідкісними або зникаючими на території певної країни. Види, що потребують охорони на терені країн Європи, заносять до Європейського Червоного списку видів

Перші тварини  на території України
Велетенські мамонти

Печерні ведмеді
Печерні леви
Коні-тарпани
Північний олень
Шерстистий носоріг
 білка
Звичайна білка - це один з найвідоміших гризунів, до якого багато людей ставляться із симпатією. Спочатку вона була мешканцем хвойних лісів. Нині її можна зустріти в міських садках і парках.

Дикий кабан
Дикий кабан передав своєму нащадкові, домашній свині, багато важливих особливостей. Хоча він і менший за розмірами, але жвавіший, ніж його одомашнений родич.

борсук
Небагато ссавців Центральної Європи є більш відомими, ніж борсук. Він відмінно пристосований до риття нір, у яких проводить більшу частину життя, тому спосіб життя борсука маловідомий.

Кріт
Крота в оксамитовій шубці людина бачить рідко, хоча ця тварина с одним з найпоширеніших дрібних ссавців. Більшу частину життя кріт проводить у своїй підземній норі.

Благородний олень є одним з найбільших ссавців, що населяє територію Центральної Європи. Його великі, гіллясті роги справді вражають своєю красою і величчю.

руда рись
Попри те, що руда рись е однією з найчисленніших невеликих кішок, що мешкають у Північній Америці, зустріти її в природі випадає нечасто.

Бурий ведмідь
Бурий ведмідь  - хижий ссавець родини ведмежих, один з найбільших і найнебезпечніших наземних хижаків. Найбільший хижак фауни України.

Козуля
Козуля - найменший представник родини в Центральній Європі. Вона мешкає в лісистій місцевості. Іноді в лісі можна знайти сліди роздвоєних копит козулі.

Лисиця
Тетерук
Тетерук мешканець різноманітних ландшафтів, зустрічається в Центральній і Північній Євразії – від Альпійських гір і Британських островів на заході до Усурійського краю і Корейського півострова на сході.

Рябчик
Рябчик — вид невеликих птахів. Дуже широко поширений в північній половині Європи і по всій сибірській тайгі, один з найхарактерніших лісових птахів. Цей птах розмірами лише дещо більше голуба.

Глухар
Глухар у звичайний час - дуже обережний птах, проте навесні під час виконання токової пісні самець на деякий час втрачає здатність чути й бачити.

Чорний лелека
Чорний лелека є типовим мешканцем незайманих природних лісів. На відміну від свого близького родича - білого лелеки, чорний лелека уникає цивілізації

Чапля
Чапля — птах колоніальний, але не зграйний. Усі чаплі  птахи легкі, й у сірої при її метровому зрості буквально куряча вага.

Крижень
Крижень живе переважно на прісних водах, особливо стоячих і зарослих очеретами, травою, хоча під час прольоту і взимку тримається і в морі біля берегів. Це обережний птах, який швидко літає,

ховрах
Цей рід також називають в україномовній науковій літературі як "ховрашок" та "єврашка".

Бабак
Бабаки завжди були символом степових просторів. Бабак степовий є на гербі Луганщини , на території якої розташовані найбільші популяції цього виду.

Тушканчик
Тушканові поширені у Азії, на східній частині Європии та у Північній Америці.

Тхір
Тхір - це нічний мисливець-одинак. Сьогодні в багатьох районах Європи він зустрічається рідко, оскільки в результаті меліорації було знищено багато місць його існування.

жайворонок
Польовий жайворонок піднімається високо в небо рано-вранці, ще вдосвіта. Злітає майже вертикально вгору, зависає в небі і без втоми співає — його пісня лунає далеко над полями.

перепілка
Загалом перепілки — одні з найменших представників ряду куроподібних , їх маса становить 90-130 г, довжина тіла — 16-20 см.

Риби
Щука
Карась
Сом
Лин

Короп
Окунь
Форель

Вугор
Камбала
Тюлька
Виконала учениця 4-Б класу Похна Анастасія


"Стрес"


РОДИНА ЗЛАКОВІ


Структури клітинного рівня: біомолекули та органели клітини


Способи живлення тварин. Ланцюги живлення


Структури клітинного рівня: біомолекули та органели клітини у біології


Презентація на тему: Квіти


Презентація на тему: "Методика проведення штучного дихання і закритого масажу серця"


Структури клітинного рівня1


ракоподібні


title: Страус

text:
Чим цікаві нелітаючі страуси

     Найбільший птах
 Страус - найбільший у світі птах, що може сягати 2 м 70 см. Дорослий самець страуса може мати масу до 100 кг. Із-за відсутності кіля і через велику масу тіла страуси не можуть літати, але можуть розвивати швидкість до 50 км/год.
     Загальна характеристика
	Страуси можуть довгий час обходитися без води, але при нагоді охоче її п'ють та купаються. В неволі страуси живуть до 50 років.
     Розповсюдження
	Мешкають в степах та напівпустелях Африки. Живуть гуртами від 10 до 50 особин. Часто із страусами в савані пасуться стада гну, зебр та інших тварин.
     Розповсюдження
	Сотні тисяч років тому страуси жили також на півдні України. А сьогодні ми все частіше зустрічаємо страусові ферми на нашій території, де можна насолодитися спостереженням за цими незвичайними птахами.
     Спосіб життя
	Найчастіше страус уникає хижаків втечею. Часто молоді страуси припадають до землі, витягуючи при цьому свою довгу шию. У такій чудернацькій позі ворогу страуса тяжко помітити свою жертву.
     Спосіб життя
	Якщо до птаха наблизитися, він миттєво схоплюється і тікає.
	Коли ж птахові нікуди відступати, він стає небезпечним. Його особливі двопалі лапи - надійна зброя.
     Спосіб життя
	Легенда, що наляканий страус ховає голову в пісок, ймовірно, походить від того факту, що самиця, яка сидить на гнізді, у випадку небезпеки розпластує по землі шию і голову, прагнучи стати непомітною на тлі навколишньої савани.     Так само діють страуси, помітивши хижаків.
    Харчування
	Оскільки у страусів немає зубів, для подрібнення їжі в шлунку вони ковтають дрібні камінці, а часто і все, що їм трапляється: цвяхи, шматки дерева, заліза, пластмаси …
     Розмноження
	Самець обирає 2-3 самиці і риє у піску ямку - гніздо. Всі самиці туди відкладають свої яйця, а потім по черзі їх висиджують.
     Розмноження
	Яйця вдень висиджують самки, оскільки їхнє сіре оперення непомітне хижакові на тлі ландшафту. А вночі їх замінює самець, чиє чорне оперення непомітне на тлі нічного неба.
     Розмноження
	Малята виростають швидко: майже на 30 см 						щомісяця.
Страусові ферми стають все численнішими. Вони спеціалізуються і на м’ясі, і на яйцях, і на перах.
Одна пара страусів за рік дає 1800 кг м’яса,    50 кв. м шкіри та 36 кг пір’я.
     Продуктивність
Завітайте на страусову ферму!


title: Птахи

text:
Птахи
Соколенко Олена Анатоліївна
вчитель початкових класів
Криворізька гімназія № 127

Розповідь про рибу
 за планом
Декоративна, прісно-
водна чи морська?
Форма тіла,
 забарвлення.
Чим живиться?
Яке значення має
 для людини?
Декоративна, прісно-
водна чи морська?
Форма тіла,
 забарвлення.
Чим живиться?
Яке значення має
 для людини?
Декоративна, прісно-
водна чи морська?
Форма тіла,
 забарвлення.
Чим живиться?
Яке значення має
 для людини?

Хто це? Відповідь
 починай так:
Це не комаха, тому що…
Це не риба, тому що…
До якої ж групи тварин
належить ця тварина?
Це птах.

Яких птахів ви знаєте?
Хто такі птахи?

Будова тіла птаха
дзьоб
голова
шия
тулуб
крила
хвіст
ноги
Птахи – тварини, тіло
 яких укрите пір’ям.

Відгадайте   загадки
Страус і пінгвін не літають.
Чому ж ми відносимо їх
 до групи «Птахи».

Що ви можете
розповісти про…
горобець
синичка
дятел

Гра
«Риба, птах, комаха»

Вам було цікаво?
Що нового
 дізналися?
Молодці!


title: Спорові рослини

text:
1
Урок №6
ТЕМА.
Органические вещества:
нуклеиновые кислоти.
Мельникова Евгения Юрьевна
2
Нуклеиновые кислоты –
это  высокомолекулярные,
органические, Р – содержащие биополимеры, мономерами которых явля-       ются  нуклеотиды.
Мельникова Евгения Юрьевна
3
Открыты в 1869 г.  швейцарским биохимиком Ф.Мишером
Мельникова Евгения Юрьевна
   в ядрах лейкоцитов
«нуклеус»- от лат. –ядро.
4
Упаковка ДНК
Мельникова Евгения Юрьевна
5
Модель ДНК
Гуанин
Цитозин
Аденин
Тимин
1953р- Джеймс Уотсон и Френсис Крик открыли пространственную организацию молекулы ДНК.
Мельникова Евгения Юрьевна
6
Строение нуклеотида
Азотистое основание
Пентоза
Фосфат
Мельникова Евгения Юрьевна
7
1-водород, 2-кислород,
3-углерод,
4-азотистое
основание,
 5-фосфор.
Диаметр-2нм
Шаг спирали -3,4нм
Длина 1нуклеотида-0,34нм
Каждый виток-10 пар нуклеотидов
Мельникова Евгения Юрьевна
8
Принцип комплементарности
Правило Чаргаффа:
∑(А) = ∑(Т)
∑(Г) = ∑(Ц)
∑(А+Г) = ∑(Т+Ц)
Мельникова Евгения Юрьевна
9
Сравнение      ДНК    и   РНК
ДНК

РНК

Нитратное основание
(А, У, Г, Ц)
Углевод- дезоксирибоза
Остаток Ф.К
Нитратное основание
(А, Т, Г, Ц)
Углевод-рибоза

Остаток Ф.К

Мельникова Евгения Юрьевна
10
Сравнение ДНК и РНК
                  ДНК
   Две
 полинуклеотидные
   цепи в виде спирали
           РНК
   Одна полинуклеотидная
 нить

Мельникова Евгения Юрьевна
11
Свойства:
1. Денатурация
2. Ренатурация
3. Самоудвоение молекули ДНК-  репликация.

4. Транскрипция-синтез и-РНК на ДНК.
5. Трансляция- сборка полипептидной молекули на  и-РНК.
Мельникова Евгения Юрьевна
12
ФУНКЦИИ
1. Хранение и передача наследственной информации
2. Организация синтэтических процессов в клетке.
Мельникова Евгения Юрьевна
13
Строение молекули АТФ
1) АТФ-1ост.фосфорной к.=АДФ(освобождается 42кДж энергии)
2) АТФ-2ост.фосфорной к.=АМФ(освобождается 84кДж энергии)
Мельникова Евгения Юрьевна
14
Задачи
Необходимые знания:

относительная молекулярная масса одного нуклеотида – 345

расстояние между нуклеотидами в цепи молекулы ДНК (=длинна        одного нуклеотида)-    0, 34 нм

Правила Чаргаффа:
1.∑(А) = ∑(Т); ∑(Г) = ∑(Ц)
 2.∑(А+Г)=∑(Т+Ц)

         Принцип комплементарности:
     ДНК  - А-Т;Г-Ц

     РНК- А-У; Г-Ц

Мельникова Евгения Юрьевна
15
Решите задачи
Задача №1
Определите последовательность нуклеотидов
 1 фрагмента цепи ДНК, если фрагмент
 второй цепи  имеет такой состав:
 АГГ-ТАА-ЦТГ-ЦТА

Задача №2
Определите  последовательность нуклеотидов
фрагмента  и- РНК, если участок
соответствующей цепи  ДНК
 имеет такой состав:
ЦГГ-АЦТ-ТГА-ТАГ
Мельникова Евгения Юрьевна
16
Ответы
№1
ТЦЦ-АТТ-ГАЦ-ГАТ (по принципу комплементарности, А-Т; Г-Ц)

№ 2
ГЦЦ-УГА-АЦУ-АУЦ (по принципу комплементарности, А-У; Г-Ц)
Мельникова Евгения Юрьевна
17
Домашнее задание
Конспект-выучить
§ 7(Стр.33-37)(загальна біологія:10 кл./М.Є.Кучеренко,Ю.Г.Вервес.та ін.-К.:Генеза,2001)
Контрольные вопросы-стор. 37
Завдання 1,3,4 рабоч.тетр.
(стр 24-25).
 дополнительное: написать реферат.
(тема: мутации) или
Придумать условие  2 задач или
Составить кроссворд,ребус

Мельникова Евгения Юрьевна


title: Скільки м'язів у людському тілі?

text:
Скільки м'язів у людському тілі?
Загалом налічується 640 м'язів. Найбільші з них – м'язи торса, плечей, стегон і тазу. Під час руху їх помітно під шкірою. Але більшість м'язів досить малі за розміром. Око, наприклад, утримується за допомогою шести невеликих м'язів, завдяки яким воно добре рухається і створює значний кут огляду.
Яку роботу виконують мязи?
М'язи виконують два види роботи. Перший вид – рух, тобто переміщення тіла в просторі або частин тіла відносно одна одної – це динамічна робота. Другий вид роботи, яку виконують м'язи, - це утримання частин тіла у певному положенні (стоячому, сидячому тощо). Це статична робота м'язів, під час якої вони не скорочуються, а лише напружуються.
Як швидко працюють м'язи?
М'язи різних типів працюють із різною швидкістю. Наприклад, м'язи в пальцях, на обличчі та біля очей скорочуються за 1/20 с, тобто вони працюють швидко, але й швидко втомлюються. М'язи спини скорочуються набагато повільніше, але можуть працювати довго й не стомлюватись.
Що контролює м'язи?
Роботу м'язів контролює мозок, посилаючи до них імпульси рухомими нервами. Таким чином він передає інформацію про те, яке м'язове волокно має збуджуватись і на який час. Багато дій людина виконує автоматично (жує, ходить, говорить), вона не задумується, як це зробити. Навіть для того, щоб стояти, людина користується можливостями і працею м'язів. Мозок, звичайно, теж контролює ці дії,        але не так сильно,                                                                      як інші.
Рефлекси – зверни увагу!
Рефлекс – це рух тіла, який відбувається незалежно від волі людини (без команди мозку). Багато рефлексів допомагають людині уникнути небезпеки ушкодження частин тіла. М'язи швидко “забирають” частину тіла від небезпечного подразника. Наприклад, якщо до обличчя наближається якийсь предмет (згадаймо спортивні ігри), то тіло має декілька рефлексів, щоб зреагувати:
Повіки закриваються, щоб захистити око
М'язи на обличчі напружуються
Голова повертається, щоб уникнути удару
Руки рефлекторно піднімаються, щоб відбити м'яч

Рефлекси
Чому м'язи виснажуються?
Кров доставляє до м'язів кисень та поживні речовини і видаляє з них кінцеві продукти обміну, чим забезпечує їх продуктивну роботу. Коли серце працює погано, кров рухається повільніше, тому м'язи виснажуються через брак поживних речовин. М'язи також виснажуються внаслідок хвороб та у людей літнього віку, коли відбуваються ушкодження м'язової тканини і зниження її активності.
Чи можна збільшити кількість мязів?
Людина може збільшити лише масу м'язів, але не їх кількість. М'язи можна “накачати”, виконуючи фізичні вправи. Постійні тренування, гімнастика, рухливі ігри та фізичні навантаження роблять м'язи міцнішими, людину – здоровішою. Такі заняття також позитивно впливають на роботу серця та легень.
Фізичні вправи
Фізичні вправи роблять м'язи більшими та міцнішими. Такі вправи, як піднімання штанги, корисні для людського організму, оскільки людина вчиться бути стійкою та сильною як фізично, так і духовно.
Рухливі ігри
Під час гри в теніс працюють не лише м'язи рук, а й шиї, спини та ніг. Щоб навчитися добре грати, треба не боятись фізичних навантажень.
Цікаві факти
Вага м'язів становить 2/5 усієї ваги людини
У чоловіків м'язова система розвинена краще, ніж у жінок
Найбільший м'яз – сідничний, він допомагає людині ходити, бігати чи стрибати
Найменший м'яз – вушний, його розміри можна порівняти з розмірами літери “і”
Будова і функції зубів
Красива посмішка і рівні зуби- мрія мільйонів.
Сучасне уявлення про красиву і здорову людину нерозривно пов'язане зі сліпучою посмішкою, що відкриває ряд рівних білосніжних зубів.
Зуб - орган, який служить в основному для первинної механічної обробки їжі. А також бере участь в утворенні звуків мови.
Молочні зуби
Молочні зуби
Зачатки
постійних
зубів
Ротова порожнинадорослої людини
Формула зубів
32
Зовнішня будова зуба
коронка
шийка
корінь
Різці, ікламають по одному кореню
Великі корінні зуби - по 2-3 кореня
Корні зубів
Строение зуба в разрезе
Пульпа зуба складається з пухкої сполучної тканини з великою кількістю кровоносних і лімфатичних судин, нервів.
Повторимо!
Емаль
Десна
Дентин
Пульпа
Функції зубів
Різці - ріжуть.Ікла - розривають.Великі і малі корінні - перемелюють
Брекети
відмінний спосіб отримати здорові зуби в будь-якому віці.

Виправлення прикусу відіграє величезну роль у справі збереження Вашого здоров'я. Неправильний прикус найчастіше стає причиною таких неприємних захворювань як: карієс, пародонтоз, гінгівіт і навіть гастрит.

керамічні
брекети
сапфірові
брекети
Звичайні брекети
Карієс
руйнування емалі зубів

Карієсогенні фактори
Залишки їжі

утворюється зубний наліт, який створює сприятливе середовище для мікроорганізмів, утворення молочної кислоти, що викликає розчинення емалі
Нестача
іонів фтора

емаль  стає менш міцною
F

Карієсогенні фактори

Куріння
викликає утворення нальоту на емалі, через перепад температури в ротовій порожнині на емалі утворюються тріщини

Карієсогенні фактори
Етапи розвитку карієсу

Зміна зовнішнього вигляду емалі зуба (стає тьмяна, меловідного).
Освіта порожнини в зубі.
Пульпіт - запалення пульпи зуба в результаті проникнення мікроорганізмів у пульпової камеру через каріозну порожнину.
Періодонтит - запалення кореневої оболонки зуба, що викликає набряк м'яких тканин обличчя
Профілактика захворювань

необхідно вести здоровий спосіб життя
проводити фторування водопровідної води
систематично відвідувати стоматолога з метою профілактичного огляду порожнини рота
 проводити гігієнічний догляд за порожниною рота-чистка зубів:
зубна щітка (змінюється не рідше 1 разу на 3 місяці)
зубна паста
зубна нитка
Профілактика захворювань

 поновлення та дезодорація:
зубний еліксир
дезодорант для порожнини рота
жувальна гумка
Профілактика захворювань
Посміхайтесь на здоров’я!
Харчування та здоров'я
Харчування відіграє життєво важливу роль у нашому повсякденному існуванні, в тому, наскільки ми енергійні, бадьорі, і яка наша сила в опорі хворобам.
Здоров'я людини багато в чому залежить від того, чим і як він харчується. При правильному харчуванні людина отримує всі необхідні для організму речовини.
Їжа має бути поживною та різноманітною. Одноманітна їжа приїдається, гірше засвоюється.
До складу їжі повинні входити продукти рослинного і тваринного походження
Хорошому відділенню травних соків сприяють фруктові соки, овочеві салати і вживання перших страв
Піраміда харчування
Баланс між споживанням і фізичною активністю
Потреба в їжі відчувається періодично. Коли вміст поживних речовин в шлунку, кишечнику, крові опускається нижче норми, збуджуються центри голоду в головному мозку, і людина починає шукати їжу.
Режим харчування
Для нормальної роботи травної системи важливо харчуватися в одні й ті ж години - дотримуватися режиму харчування.
Дотримання режиму харчування забезпечує більш швидке переварювання і краще засвоєння їжі.
«Краще 7 разів поїсти, ніж один раз наїстися»
Золоті правила
харчування
«Їж стільки, щоб тіла будівля не гинула від переїдання» (А. Джамі)
Золоті правила
харчування
 «Хто довго жує – той довго живе»
Золоті правила
харчування
 При чотириразовому харчуванні споживання їжі розподіляють так:сніданок - 25%обід - 40%полудень - 15%вечеря - 20%
Харчуватися краще 4 рази на день. Дорослі люди можуть їсти 3 рази на день.
Пропустити сніданок або перекусити вранці незбалансованої їжею - все одно, що рушити в дорогу на машині з напівпорожнім баком.
Правила прийому їжі
Тривалі проміжки між їжею, харчування всухом'ятку призводять до захворювань шлунка.
Вечеряти треба за 2 год до сну. За цей час їжа в шлунку встигає перетравитися.
Їжа повинна бути не дуже гарячою і не дуже холодною. Не слід зловживати гострою їжею.
Після їжі потрібно сполоснути рот, очистити зуби від залишків їжі.
Їжа з приємним запахом і смаком викликає апетит і виділення травних соків
Спочатку вживають страви, які посилюють сокоотделеніе (салат, вінегрет, бульйон)
Пам’ятайте! Солодощі знижують апетит!

Не їжте відразу після серйозних фізичних навантажень: занять спортом, важкої фізичної роботи, переохолодження або перегріву організму, а також після бурхливих емоцій.

Не треба пити безпосередньо перед прийомом їжі, під час і відразу після їжі. Виняток можна зробити лише в тому випадку, якщо вживаєте дуже суху їжу, яку можна запивати невеликими ковтками. Пити треба мінімум за півгодини до їжі і не раніше години після їжі.

Відразу після їжі не беріться за роботу, а трохи відпочиньте. Але не лежите і не спите. Найкраще неквапливо прогуляйтеся. Перерва має становити не менше 15 хвилин у разі легкої роботи і не менше півгодини в разі тяжкої фізичної. А при серйозних заняттях спортом перерва між закінченням їжі і початком тренування повинен становити не менше години.
Якомога менше споживайте жарених страв!
Ми їмо, щоб жити,
                               а не живемо, щоб їсти!
Слідкуйте за вагою
ІМТ – індекс маси тіла

ІМТ = маса тіла (кг): зріст (м2)
Норма 18,5-24,9
Надлишок 25, 0-29,9
Більше 30 – необхідно знижувати вагу
Показник ІМТ
Їжа на ніч веде до збільшення маси тіла
Вітаміни
Вітаміни – біологічно активні речовини різної хімічної природи, що необхідні для забезпечення важливих процесів в організмі.
Вітаміни
На добу організмові людини необхідно кілька міліграмів вітамінів.
Вони відіграють значну роль в обміні речовин і енергії.
Вітаміни швидко розпадаються в огранізмі. Більшість з них не відкладаються про запас і не синтезуються в організмі. Тому необхідно постійно вживати продукти, що містять вітаміни.
Найбільше вітамінів міститься в свіжих фруктах, овочах, у молоці та м`ясі.
За відсутності вітамінів у їжі в організмі виникають захворювання – авітаміноз, а за їх нестачі – гіповітаміноз.
Вітаміни
Відомо 50 вітамінів.
Їх поділяють на водорозчинні та жиророзчинні.
До водорозчинних належать вітаміни групи В, вітаміни Р, С.
До жиророзчинних – A, D, E, F, K.
Водорозчинні
Вітамін В1 (тіамін) бере участь а обміні білків, жирів, вуглеводів. За нестачі вітаміну втрачається апетит, людина швидко стомлюється, стає дратівливою, у неї порушується діяльність нервової системи. Найбільший вміст вітаміну В1 у чорному хлібі, вівсяній крупі, яєчних жовтках, печінці. Добова потреба становить 2-3 мг.
Вітамін В1
Водорозчинні
Вітамін В2 (рибофлавін) необхідний для синтезу ферментів. За нестачі вітаміну порушується діяльність нервової системи, уражається рогівка очей, шкіра, слизові оболонки порожнини рота. Вітамін В2 у значних кількостях є в рибних продуктах, печінці, молоці, гречаній крупі. Добова потреба становить 2-4 мг.
Вітамін В2
Водорозчинні
Вітамін С  (аскорбінова кислота) міститься у відносно великій кількості в багатьох плодах, зелених частинах рослин – шипшині, чорній смородині, лимонах, помідорах, цибулі, часнику. За його недостатньої кількості кістки робляться крихкими, виникає біль у суглобах, настає недокрів`я, на слизових оболонках рота з`являються виразки, зуби розхитуються і випадають – розвивається захворювання цинга. Добова потреба становить 100 мг.
Вітамін С
Жиророзчинні
Вітамін А (ретинол) міститься в основному в їжі тваринного походження – вершковому маслі, риб`ячому жирі та ікрі, печінці, яєчних жовтках, молоці. При нестачі вітаміну А сповільнюється ріст організму й волосся, порушується формування зубів, уражаються легені, кишечник. Одне з захворювань – куряча сліпота, коли з настанням сутінок слабне зір. Добова потреба у вітаміні 1-2 мг.
Вітамін А
Жиророзчинні
Вітамін D (протирахітний) міститься у відносно великій кількості в риб`ячому жирі, ікрі, печінці, яєчному жовтку. За його нестачі в дітей зменшується вміст солей у кістках, скелет формується неправильно, знижується опір організму до захворювань – розвивається рахіт. Під впливом сонячного проміння в організмі синтезується речовина, здатна перетворюватись на вітамін D.
 Вітаміни A, C, D
Вітаміни
Вітамі́ни (лат. vitae — життя і "амін" - азотиста речовина, що містить NH2) — органічні сполуки різної хімічної природи, необхідні в невеликих кількостях для нормального обміну речовин і життєдіяльності живих організмів. Багато вітамінів є попередниками коферментів, які беруть участь у ферментативних реакціях. Людина і тварини не синтезують вітаміни, або синтезують у недостатній кількості, тому повинні одержувати їх з їжею. Нестача вітамінів приводить до порушення обміну речовин. Джерелом вітамінів найчастіше є рослини.
Ретинол Вітамін А
Норми споживання
Вітамін А
Вітамін А (аксерофтол, ретинол, антксерофтальмічний, вітамін росту) відносять до групи жиророзчинних вітамінів. Вітамін регулює обмінні процеси в шкірі, слизових оболонках очей, дихальних та сечових шляхів, травного каналу. Він значно підвищує опірність організму до інфекційних хвороб. Вітамін спричиняє значний вплив на стан клітинних мембран, тканинне дихання, функціонування ендокринних залоз.
Він міститься в деяких продуктах тваринного походження - риб'ячий жир, печінка, нирки, молочні продукти (сметана, вершкове масло), курячі яйця, ікра осетрових риб. Але тільки половина необхідної для організму людини добової норми вітаміну А задовольняється після їх вживання.

Вітаміни А
Вітаміни А
Решта надходить із рослинних продуктів, які містять пігментний каротин. Каротиноїдні (від французького carrot - морква) - оранжево-червоні пігменти, які при попаданні в організм людини мають властивість під впливом ферменту каротинази перетворюватися на вітамін А. Вони містяться в листі, квітках і плодах багатьох рослин, а також у грибах і водоростях. В організмі людини з цих попередників вітамінів у результаті складних окислювальних реакцій утворюється ретинол (вітамін А1), а в організмі прісноводних риб - вітамін А2. Ретинол у вільному стані має кристалічну будову. Його кристали жовтого кольору, розчиняються в жирах, ефірі, ацетоні та інших органічних розчинниках, які є нерозчинними у воді. Оскільки каротин (попередник вітаміну А) втричі слабший від вітаміну А, його необхідно вживати втричі більше. Наприклад, якщо добова норма для організму вітаміну А 1,5 мг, то каротину необхідно 4,5 мг.
Вітаміни А
Вітаміни А
Найбагатші на каротин ті частини рослин і плоди, які забарвлені у оранжево-червоний або зелений колір. Багато цієї речовини в моркві, червоному перці, помідорах, кропиві, шпинаті, салаті, гарбузі, зеленій цибулі, петрушці, щавлі, персиках, абрикосах, плодах обліпихи і шипшини.
Вітаміни А
Вітамін А
Вітамін А і каротин мають чудову властивість накопичуватися в організмі і їх надлишки можуть зберігатися більше року, тому достатньо наситити себе в літньо-осінній період відповідними продуктами, щоб потім цілу зиму потихеньку використовувати ці елементи з "власних" запасів. Резерв вітаміну А може витрачатися впродовж 2-3 років.
Для засвоєння ретинолу та каротину в кишечнику необхідна присутність жирів та жовчних кислот.
Звичайна теплова обробка майже не впливає на вміст у продуктах ретинолу. Засвоєння організмом каротину і перетворенням його в ретинол покращується, якщо овочеві страви готувати з жиром (наприклад, тушкувати моркву зі сметаною).
Потреба людини у цьому вітаміні значно зростає при хворобах кишечника, підшлункової залози, шкіри, дихальних шляхів, щитовидної залози, при опіках, переломах, нефролітіазі, гнійних ранах і ін. Ретинол руйнується під дією сонячних променів та при згіркненні жирів, що містять цей вітамін.

Аскорбінова кислотаВітамін С
Норми споживання
Вітаміни С
Аскорбíнова кислотá (гамма-лактон 2,3-дегідро-L-гулонової кислоти, вітамін C) C6H8O6, відносно проста органічна кислота, міститься у свіжих фруктах і овочах. Вона не синтезується у організмі людини і надходить лише з продуктами харчування. Розчиняється у воді і руйнується при тривалому кип'ятінні, тому вимочування або переробка овочів знижує вміст у них вітаміну С. Велика кількість вітаміну C міститься в лимонах, плодах шипшини, червоного перцю, смородини, зеленої цибулі. Добова потреба людини в аскорбіновій кислоті досить велика - 63—105 мг. Нестача аскорбінової кислоти може привести до цинги. Отримана 1934 Тадеушем Рейхштейном, швейцарським хіміком, нобелянтом.
Вітаміни С
Вітаміни С
Багато вітаміну «С» містить хрін, який слід натирати відразу ж на оцет, так як кислота сприяє збереженню вітаміну. Саме тому кисла капуста зберігає вітамін протягом цілого року.
Вітаміни С
Варка овочів, бобів, гороху з содою прискорює руйнування вітаміну, так само як і повільне нагрівання. При приготуванні їжі слід кидати овочі та картоплю в киплячу воду і споживати відразу, не даючи довго стояти звареній їжі. Ягоди, плоди та овочі краще вживати сирими або у вигляді свіжих соків і сиропів.
Вітаміни С
КальциферолВітамін D
Норми споживання
Вітаміни D
Вітамі́н D має кілька форм. Їх називають кальцифероли і представлені вони переважно у вигляді двох речовин: ергокальциферолу (вітаміну D2), що надходить із дріжджів, та холекальциферолу (вітаміну D3), який отримано із тканин тварин. В організмі людини обидві ці речовини перетворюються в активні форми вітаміну. Потреба в кальциферолах складає в середньому 100 МО (міжнародних одиниць) на добу.
До препаратів групи «Вітамін D та аналоги» згідно з міжнародною класифікацією відносять: альфакальцидол, дигідротахистерол, ергокальциферол, кальцитріол., колекальциферол, парикальцитол

Вітаміни D

Крім того існують такі аналоги вітаміну D: доксеркальциферол — doxercalciferol, максакальцитол — maxacalcitol, фалекальцитріол — falecalcitriol.
Отже, за недостатності вітамінів групи D, у дітей переважно перших трьох років життя з'являються ознаки рахіту. В дорослих (особливо у вагітних жінок), які мало перебувають на сонці, не вживають достатньо повноцінної їжі, кісткова тканина втрачає кальцій і кістки розм'якшуються. В цих випадках таке явище називають остеопорозом. Недостатність вітамінів групи D може розвинутись і у дітей старших трьох років, особливо в періоди інтенсивного росту, якщо їх білкове харчування є недостатнім, а також має місце різка зміна кліматичних умов. Крім того, до розвитку D-вітамінної недостатності ведуть хронічна ниркова недостатність, хвороби печінки, тривалий прийом протисудомних препаратів, синдром мальабсорбції (порушеного всмоктування в кишечнику) різного генезу.

Вітаміни D


title: основний катаболізм

text:
Загальна карта метаболічних шляхів

http://www.expasy.ch/cgi-bin/show_thumbnails.pl
Трофічна класифікація живих організмів
Різноманіття способів живлення є характерним для прокаріотичних організмів.
Натомність всі рослини -  фотолітоавтотрофи,   всі тварини і гриби - хемоорганогетеротрофи
Енергетичні зв’язки між анаболізмом і катаболізмом
Стадії перетворення основних поживних речовин клітини
Шляхи утилізації пірувату
Основні стадії клітинного дихання
Стадії основного катаболічного шляху тваринної клітини
Гліко́лиз

Окислювальне декарбоксилювання пірувата

Цикл лимонної кислоти (цикл трикарбонових кислот, цикл Кребса)

Окислювальне фосфорилювання
Гликолиз
Глико́лиз (фосфотриозный путь, или шунт Эмбдена — Мейерхофа, или путь Эмбдена-Мейергофа-Парнаса ) — ферментативный процесс последовательного расщепления глюкозы в клетках, сопровождающийся синтезом АТФ. Гликолиз при аэробных условиях ведёт к образованию пировиноградной кислоты (пирувата), гликолиз в анаэробных условиях ведёт к образованию молочной кислоты (лактата). Гликолиз является основным путём катаболизма глюкозы в организме животных. Осуществляется в цитоплазме.
Гликолиз

Баланс гликолиза : в аэробных условиях молекула глюкозы деградирует до двух молекул пирувата. Кроме того, образуются по две молекулы АТФ и НАДН + H+ (аэробный гликолиз). В анаэробных условиях пируват претерпевает дальнейшие превращения, обеспечивая при этом регенерацию НАД+ . При этом образуются продукты брожения, такие, как лактат или этанол (анаэробный гликолиз). В этих условиях гликолиз является единственным способом получения энергии для синтеза АТФ из АДФ и неорганического фосфата.
Some important compounds of general catabolic pathways

Гликолиз

Реакции гликолиза
1.Сахара подвергаются метаболическим превращениям преимущественно в виде сложных эфиров фосфорной кислоты. Глюкоза, которую ткани получают из крови, в клетке также предварительно активируется путем фосфорилирования. В АТФ-зависимой реакции, катализируемой гексокиназой [1] глюкоза превращается в глюкозо-6-фосфат.

2.После изомеризации глюкозо-6-фосфата в фруктозо-6-фосфат [2]

Реакции гликолиза
3. последний вновь фосфорилируется с образованием фруктозо-1,6-дифосфата. Фосфофруктокиназа [3], катализирующая эту стадию, является важным ключевым ферментом гликолиза . До этого момента на одну молекулу глюкозы расходуются две молекулы АТФ.

4. фруктозо-1,6-дифосфат расщепляется далее альдолазой [4] на два фосфорилированных С3-фрагмента.
Реакции гликолиза
5. Эти фрагменты — глицеральдегид-3-фосфат и дигидроксиацетонфосфат — превращаются один в другой триозофосфатизомеразой [5].

6. Глицеральдегид-3-фосфат затем окисляется глицеральдегид-З-фосфатдегидрогеназой [6] с образованием НАДН + Н+. В этой реакции в молекулу включается неорганический фосфат («субстратное фосфорилирование») с образованием 1,3-дифосфоглицерата. Такое промежуточное соединение содержит смешанную ангидридную связь, расщепление которой является высоко экзоэргическим процессом.
Реакции гликолиза
7.На следующей стадии (катализируемой фосфоглицераткиназой [7]) гидролиз этого соединения сопряжен с образованием АТФ.

8. Следующий промежуточный продукт, гидролиз которого может быть сопряжен с синтезом АТФ, образуется в реакции изомеризации 3-фосфоглицерата, полученного в результате реакции [7], в 2-фосфоглицерат (фермент: фосфоглицератмутаза [8]) .
Реакции гликолиза
9. и последующего отщепления воды (фермент: енолаза [9]). Продукт представляет собой сложный эфир фосфорной кислоты и енольной формы пирувата и потому называется фосфоенолпируватом (PEP).

10. На последней стадии, которая катализируется пируваткиназой [10], образуются пируват и АТФ. Наряду со стадией [6] и тиокиназной реакцией в цитратном цикле  это третья реакция, позволяющая клеткам синтезировать АТФ независимо от дыхательной цепи. Несмотря на образование АТФ она высоко экзоэргична и потому необратима.
Молочнокислое брожение

11. В результате одиннадцатой реакции происходит восстановление
пировиноградной кислоты и образуется молочная кислота. Реакция протекает при участии фермента лактатдегидрогеназы и кофермента НАДН, образовавшегося в шестой реакции
Спиртовое брожение
Пируват вначале подвергается декарбоксилированию, в результате чего образуется ацетальдегид. Данная реакция катализируется ферментом пируватдекарбоксилазой, который требует наличия ионов Mg и кофермента ТПФ

Образовавшийся ацетальдегид присоединяет к себе водород, отщепляемый от НАДН, восстанавливаясь при этом в этанол. Реакция катализируется ферментом алкогольдегидрогеназой
Гликолиз – энергетический баланс

Окислительное декарбоксилирование пирувата
Пируватдегидрогеназный комплекс включает в себя 3 фермента, 3 кофактора (простетическая группа, связанная с апоферментом прочно ковалентно), 2 кофермента (простетическая группа, связанная с апоферментом непрочно нековалентно):
Е1 — пируватдегидрогеназа декарбоксилирующая.
Кофактором является активная формавитамина В1 — тиаминпирофосфат.
Е2 — дигидролипоилацетилтрансфераза.
Кофактором является витаминоподобное вещество — липоевая кислота, которая присоединив 2 атома водорода может превращаться в дигидролипоил.
Коферментом является активная формапантотеновой кислоты — НS-КоА, она принимает ацетильный остаток от липоевой кислоты.
Е3 — дигидролипоилдегидрогеназа .
Кофактором является флавинадениндинуклеотид (ФАД) — активная форма витамина В2.
Коферментом является активная форма витамина PP — никотинамидадениндинуклеотид (НАД+).
Окислительное декарбоксилирование пирувата

Acetyl coenzyme A

Окислительное декарбоксилирование пирувата

Окислительное декарбоксилирование пирувата
Реакции окислительного декарбоксилирования пирувата
Пируватдегидрогеназа (Е1) катализирует декарбоксилирование пирувата, перенос образованного гидроксиэтильного остатка на тиаминдифосфат (TPP, 1а), а также окисление гидроксиэтильной группы с образованием ацетильного остатка. Этот остаток и полученные восстановительные эквиваленты переносятся на липоамид .
Следующий фермент, дигидролипоамидацетилтрансфераза (Е2) переносит ацетильный остаток с липоамида на кофермент А (2), при этом липоамид восстанавливается до дигидролипоамида.
Последний снова окисляется до липоамида третьим ферментом, дигидролипоамиддегидрогеназой (Е3) с образованием НАДН + Н+ (NADH + Н+) (3). Электроны переносятся на растворимый НАД+ через ФАД и каталитически активный дисульфидный мостик субъединицы Е3.
Цикл трикарбоновых кислот
Ацетил-КоА под действием цитратсинтазы передаёт ацетильную группу оксалоацетату с образованием лимонной кислоты, которая поcтупает в цикл трикарбоновых кислот (цикл Кребса). В ходе одного оборота цикла лимонная кислота несколько раз дегидрируется и дважды декарбоксилируется с регенерацией оксалоацетата и образованием одной молекулы ГТФ (способом субстратного фосфорилирования), трёх НАДН и ФАДН2.
Суммарное уравнение реакций:
Ацетил-КоА + 3НАД+ + ФАД + ГДФ + Фн + 2H2O + КоА-SH = 2КоА-SH + 3НАДH + 3H+ + ФАДН2 + ГТФ + 2CO2
У эукариот ферменты цикла находятся в свободном состоянии в матриксе митохондрий, только сукцинатдегидрогеназавстроена во внутреннюю митохондриальную мембрану.
.
Цикл трикарбоновых кислот
Реакции цикла трикарбоновых кислот
1.Сначала ацетильная группа в реакции, катализируемой цитрат-синтазой [1], конденсируется с молекулой оксалоацетата с образованием цитрата (цикл получил свое название по продукту этой реакции).

2.На следующей стадии [2] цитрат изомеризуется в изоцитрат с переносом гидроксильной группы внутри молекулы. При этом промежуточный продукт реакции, ненасыщенный аконитат, остается во время реакции связанным с ферментом. Поэтому фермент, катализирующий реакцию, называют аконитат-гидратазой [2] («аконитазой»).

Реакции цикла трикарбоновых кислот
3.На следующей стадии изоцитратдегидрогеназа (3) окисляет  гидроксигруппу изоцитрата в оксогруппу с одновременным отщеплением одной из карбоксильных групп в виде CO2 и образованием 2-оксоглутарата.

4.Последующее образование сукцинил-КоА [4], включающее реакции окисления и декарбоксилирования, катализируется мультиферментным комплексом, 2-оксоглутаратдегидрогеназой
Реакции цикла трикарбоновых кислот
5. Расщепление тиолсложноэфирной связи сукцинил-КоА с образованием сукцината и кофермента А, катализируемое сукцинат-КоА-лигазой («тиокиназой» (5)], — высокоэкзоэргическая реакция, энергия которой используется для синтеза фосфоангидридной связи («субстратного фосфорилирования»). В цитратном цикле синтезируется не АТФ, как в большинстве таких реакций, а гуанозинтрифосфат [ГТФ (GTP)], который легко превращается в АТФ нуклеозиддифосфаткиназой.
Реакции цикла трикарбоновых кислот
6. В приведенных реакциях ацетильный остаток полностью окисляется до CO2. Однако одновременно молекула переносчика оксалоацетата восстанавливается в сукцинат. В трех последующих реакциях цикла сукцинат снова превращается в оксалоацетат. Вначале сукцинатдегидрогеназа [6] окисляет сукцинат в фумарат. В отличие от других ферментов цикла сукцинатдегидрогеназа является интегральным белком внутренней митохондриальной мембраны. Поэтому ее относят также к комплексу II дыхательной цепи. Сукцинатдегидрогеназа содержит ФАД (FAD) в качестве простетической группы, однако фактическим акцептором электронов является убихинон.
Реакции цикла трикарбоновых кислот
Затем к двойной связи фумарата с помощью фумарат-гидратазы («фумаразы», [7]) присоединяется вода и образуется хиральный (2S)-малат.

На последней стадии цикла малат окисляется малатдегидрогеназой (8) в оксалоацетат с образованием НАДН + Н+. Эта реакция замыкает цитратный цикл.
Окислительное фосфорилирование
Основное количество молекул АТФ вырабатывается по способу окислительного фосфорилирования на последней стадии клеточного дыхания: в электронтранспортной цепи. Здесь происходит окисление НАД∙Н и ФАДН2, восстановленных в процессах гликолиза, β-окисления, цикла Кребса и т. д.. Энергия, выделяющаяся в ходе этих реакций, благодаря цепи переносчиков электронов, локализованной во внутренней мембране митохондрий (у прокариот — в цитоплазматической мембране), трансформируется в трансмембранный протонный потенциал. Фермент АТФ-синтаза использует этот градиент для синтеза АТФ, преобразуя его энергию в энергию химических связей. Подсчитано, что молекула НАД∙Н может дать в ходе этого процесса 2.5 молекулы АТФ, ФАДН2 — 1.5 молекулы.

Конечным акцептором электрона в дыхательной цепи аэробов является кислород.
Окислительное фосфорилирование
Окислительное фосфорилирование
Общее уравнение дыхания, баланс АТФ


title: Птахи-носороги

text:
Птахи - носороги
Роботу виконали:
Опятюк Анастасія та  Брайчук Дарина
учениці 8-б клас СШ № 273
Птахи-носороги  - належать до ряду сиворакшеподібних, що мешкають в Африці і Південно-Східній Азії, на островах Тихого і Індійського океанів; 10 з них є ендеміками південної Африки.
Наукова назва цих птахів походить від грец. βουσ — «бик» і κέρας — «ріг», що буквально переводиться як «бичачий ріг». Всі птахи-носороги дуже схожі один на одного за способом життя, але в інших відношеннях надзвичайно різноманітні.
Хто ж вони?
	 Птахи-носороги отримали свою назву із-за великих довгих дзьобів, що різко заломлені вниз і мають біля своєї основи значні вирости різної форми.
      Незважаючи на свою величину, такі дзьоби дуже легкі, оскільки усередині них (як і усередині кісток) знаходяться великі повітряні пустоти.
Зовнішній вигляд
	 Функція виростІв не зовсім з’ясована, проте учені припускають, що вони можуть служити для підтримання крупних дзьобів, посилення криків або статевої поведінки.
Зовнішній вигляд
	  Розміри птахів-носорогів варіюють від 30 см до 1 м. Вага від 111 г до 6 кг. Незважаючи на такий діапазон, птахи-носороги в основному крупні коренасті птахи. Для них характерне зрощення пальців ніг: другий і третій пальці зростаються на половину довжини основної фаланги, третій і четвертий — на 2/3 фаланги.
Розміри тіла
	  Для того, щоб утримувати голову і великий дзьоб, у птахів-носорогів досить міцні м'язи шиї. Голова щодо розмірів тіла маленька; хвіст і шия — довгі; крила досить довгі, могутні, широкі і сильно заокруглені; ноги дуже короткі.
Розміри тіла
	  Політ рідко буває тривалим, хоча незважаючи на це, вони здатні пролітати досить великі відстані.
	  Під час польоту птахи-носороги створюють своїми крилами сильний шум, схожий на звук потягу, що наближається. Причиною цього є повітряні простори між маховими пір'ями, які у них не закриті дрібним пір'ям, як у інших птахів. Тому під час польоту, повітря проходить через крила і виникає цей вібруючий звук.
Політ
	  Птахи-носороги досить галасливі; практично у всіх видів часто повторюється, особливо в період гніздування, різкий глухий односкладовий або двоскладовий крик. Його час від часу можна почути під час польоту птахів, або коли вони стривожені.
Голос
	  Якщо птах поранений або спійманий живцем, він видає безперервний страхітливий виск. Цей звук можна почути, навіть, за кілометр.
Голос
	  Птахи-носороги поширені у вологих тропічних лісах Африки, на південному заході Аравійського півострова, в Південно-Східній Азії, на островах Тихого та Індійського океанів.  Гніздяться в природних дуплах. Живуть завжди в густих, високих лісах і проводять велику частину свого часу на деревах.
Місця проживання
	  Різні види займають, як правило, різні екологічні ніші, що дозволяє різним видам птахів-носорогів жити на одних і тих же територіях.
	  Птахи-носороги відносяться до осілих птахів.
Місця проживання
	  Людству ці птахи відомі дуже давно. Вже в Стародавньому Римі вони були відомі як «птахи-носороги».
	  Їхні довгі дзьоби і великі шоломи часто використовуються як церемоніальні головні прикраси. Спочатку такі убори носили тільки вожді і священики, проте сьогодні їх носять як символ мужності.
Птахи-носороги і людина
	  Малайський гомрай є національним символом малайського штату Саравак, що знайшло віддзеркалення в його гербі, на якому цей птах зображений з розпростертими крилами. Для місцевого населення цей птах є символом непорочності і чистоти. Люди часто використовують або самого птаха, або його зображення в релігійних обрядах. Малайський гомрай з його задертим вгору шоломом символізує одного з наймогутніших даякських богів — бога війни Сінгаланг , який грає важливу роль в релігійних фестивалях ібанів. У цьому штаті водиться безліч видів цих птахів, із-за чого його часто називають «країною птахів-носорогів». У Сараваці, як і на інших територіях Південно-Східної Азії, птахи-носороги знаходяться під охороною.
Птахи-носороги і людина


title: Різноманітність грибів

text:
Різноманітність грибів
Підготувала учениця 10-Б класу Мороз Марія
План
ОЗНАКИ ГРИБІВ;
РІЗНОМАНІТНІСТЬ ГРИБІВ;
ЇСТІВНІ ГРИБИ;
ОТРУЙНІ ГРИБИ ;
ЗНАЧЕННЯ ГРИБІВ У ПРИРОДІ;
ЗНАЧЕННЯ ГРИБІВ ДЛЯ ЛЮДИНИ;
2
22.10.2019
Ознаки грибів
Гриби живляться готовими органічними речовинами, як тварини, але  поглинають з живих або мертвих організмів (наприклад, пенька) усією поверхнею тіла (виділяють ферменти, які розчиняють органічні речовини).
Гриби ведуть прикріплений спосіб життя, як рослини, проте не мають хлорофілу.
Гриби живуть у всіх середовищах: ґрунті і на його поверхні, у воді й на деревині, на поверхні і всередині рослин і тварин.

22.10.2019
Різноманітність грибів
22.10.2019
22.10.2019
Цвілеві гриби
Дріжджі
Шапинкові(білий гриб)
Гриби-паразити

Їстівні гриби
ЇСТІВНІ ГРИБИ - білі гриби, маслюки, печериці, лисички справжні, підосиновик, опеньок тощо.
На жаль, вони можуть бути небезпечними, коли ростуть на забрудненій території, бо гриби мають здатність вбирати токсичні речовини.
Збираючи гриби, слід акуратно зрізати плодові тіла, намагаючись не пошкодити грибницю, бо з грибниці знову виросте новий гриб.

22.10.2019
22.10.2019
Отруйні гриби
ОТРУЙНІ ГРИБИ - бліда поганка, чортів гриб, гірчичний гриб, червоний і пантерний мухомори тощо.
Приводять до отруєння, порушення здоров'я, навіть смерті людини, але їх споживають тварини (лосі, кабани, білки, миші).

22.10.2019

22.10.2019
Чортів гриб
Опеньки несправжні
Бліда поганка
Мухомор
ЗНАЧЕННЯ ГРИБІВ У ПРИРОДІ
 Гриби вживають тварини лісу (комахи, білки, кабани тощо).
Грибниці підберезника, підосичника, білого гриба, опенька від рослин беруть органічні речовини, а з ними діляться водою та мінеральними речовинами.
 Цвілеві гриби зумовлюють гниття.
Деякі гриби перетворюють гнилі рештки на неорганічні речовини.

22.10.2019
ЗНАЧЕННЯ ГРИБІВ ДЛЯ ЛЮДИНИ
їстівні шапинкові гриби вживає в їжу;
з цвілевих грибів роблять антибіотики, використовують при виготовленні твердих сортів сиру;
дріжджові гриби використовує у випічці.

22.10.2019
Дякую за увагу!
22.10.2019


title: Стрес та його біологічне значення

text:
МБУДО «Детская музыкально-хоровая школа «Мечта»  Нижнекамского муниципального района РТ

Презентация на тему:
«Фридерик Шопен»

                                                                                Нырова А.В., преподаватель
                                                                                музыкально-теоретических дисциплин

г. Нижнекамск, 2014 г.

Фридерик Франсуа Шопен 1810 - 1849Польский композитор, пианист-виртуоз, педагог
          Шопен – величайший пианист и композитор, родившийся в Варшаве
и покоривший Париж своими великолепными сочинениями –
мазурками, полонезами, фортепианными концертами и этюдами, искрящимися виртуозным блеском.
Семья
Николя Шопен. Отец Ф. Шопена
        Когда в 1735 году  бывший король Польши Станислав I стал герцогом Лотарингии, часть поляков последовала за ним на эту землю. Николя Шопен родился в 1771 году в деревне Маранвилль, принадлежавшей польскому дворянину, последовавшему за своим королём. Николя прекрасно владел польским языком и, когда ему исполнилось шестнадцать лет, приехал в Варшаву. Обретя новую родину, во Францию он больше не возвращался. В 1802 году Николя Шопен был приглашён в качестве воспитателя к детям графа Скарбека и в его имении познакомился с Юстыной Кжижановской. Они поженились в 1806 году.

Юстына Шопен. Мать Ф. Шопена
Место рождения Ф. Шопена в Желязовой Воле. Польша
           Музыка звучала в их доме постоянно: отец играл на скрипке и флейте, а мама немного играла на фортепиано и пела. Сначала родители подумали, что мальчик не любит музыку, потому что, когда мама начинала играть, ребёнок начинал волноваться и плакать. Но оказалось, что причина этого - влечение к музыке. К пяти годам он уже умел неплохо играть на фортепиано.
          Серьёзно учить его стал известнейший польский музыкант той поры Войцех Живный. В семь лет состоялся первый концерт мальчика, имевший большой успех. Тогда же было издано первое композиторское произведение Шопена - фортепианный Полонез. По этому поводу варшавская газета писала, что сын профессора французского языка – «подлинный гений».
            Успехи мальчика были так велики, что когда ему исполнилось 12 лет, Живный сам отказался с ним заниматься. Он сказал, что ничего уже не сможет дать своему выдающемуся ученику. Больше учителей фортепианной игры у Шопена не было. Всё чего он достиг – результат самостоятельного труда внутреннего развития и роста.

Фортепиано марки Erard, на котором играл Ф. Шопен
Фридерик Шопен в детстве
Летнее увлечение
        Шопен был общительным мальчиком и легко находил новых друзей, даже среди молодых аристократов, которые учились у его отца. Жарким летом 1824 года Шопен с сестрой Эмилией проводили каникулы у друзей в Шафарне. Там они и составили рукописный журнал под названием «Курьер шафарнский», где и отразилось увлечение Шопена народной музыкой и крестьянскими танцами (вдохновлённый лёгкими мелодиями, он сам научился танцевать мазурку). Некоторые заметки впоследствии стали фортепианными миниатюрами.
         В 1826 году Шопен поступил в Варшавскую консерваторию. В 1828 году он посетил Берлин вместе с другом отца – профессором, отправлявшимся туда на конгресс. В этом городе Шопен получил незабываемые впечатления, посещая музеи, театры и встречаясь с известными людьми своего времени.
Фридерик Шопен в юном возрасте
Время перемен
          В 1829 году в Варшаве состоялась коронация русского императора Николая I, который был объявлен польским королём. Это событие не могло не привести к гражданским волнениям.
           К слову, Шопена в данный момент занимало совсем иное: Варшаву посетил легендарный скрипач-виртуоз – Паганини. Отец считал, что для полного расцвета таланта Шопену необходимо поехать за границу, и в 1830 году молодой человек прибыл в Вену. Он дал здесь два концерта, в которых выступил и как автор. Оба концерта прошли с огромным успехом. Венские музыкальные критики писали о нем как о гении. Вырученных денег могло хватить на некоторое время проживания за границей.
          Можно было отправляться в путешествие, но Шопен откладывал поездку со дня на день. Политическая обстановка в Польше обострялась все больше: польские патриоты готовили восстание против русского царизма.
Наконец, день отъезда был назначен.

Главные ворота и пристройки Дворца Чапских. Варшава
В южной пристройке (слева) на 3 этаже Маленький салон семьи Шопен.
Маленький салон семьи Шопен
Вдали от родины
       2 ноября 1830 года Шопен выехал в Париж. Накануне друзья устроили прощальный вечер и вручили ему серебряный кубок с польской землёй. Принимая его, Шопен сказал слова, оказавшиеся пророческими: «Я убеждён, что покидаю Варшаву и никогда в неё больше не вернусь, и что я говорю вечное «прощай» моей родине». Словам этим суждено было сбыться.
        Спустя две недели после его отъезда в Варшаве началось восстание. Узнав об этом, Шопен хотел уехать домой. Но друзья убедили его, что он должен служить родине своим искусством, которое при сложившейся в Польше обстановке было бы обречено на гибель. Ему оставалось только тревожиться за участь своих родных, за исход восстания издали.
        Попытка поляков добиться победы не увенчалась успехом. Польша стала частью Российской империи, на неё даже распространялись действовавшие по всей России монетная система, системы мер и весов. Только в 1918 году Польша восстановила свою независимость.

Шопен. Портрет написан неизвестным художником в 1831 г.
Панорама М. Залеского. Взятие варшавского арсенала
Успех в Париже
Поражение восстания навсегда отрезало Шопену путь на родину. Осенью 1831 года, будучи 21-летним, он приехал в Париж, где оставался до конца своей жизни.
Именно здесь он завоевал репутацию замечательного пианиста и композитора. В салонах французской и польской аристократии слава Шопена росла чрезвычайно быстро, знатные вельможи с удовольствием слушали его игру и становились преданными поклонниками композитора. Великолепные миниатюры Шопена – вальсы, мазурки, ноктюрны и этюды как нельзя лучше подходили для исполнения в таких тесных кружках, поскольку сам Шопен не любил играть для большой аудитории.
Прослушав одно из произведений Шопена - Вариации на тему из оперы Моцарта «Дон-Жуан»,- немецкий композитор Р. Шуман писал: «Шапки долой, господа, перед вами гений!»

Шопен, играющий на фортепиано в салоне князя Радзивилла Г. Семирадский
Портрет Ф. Шопена кисти М. Водзиньской
Поворот судьбы. 1838
В Париже Шопен встретил главную любовь своей жизни – писательницу Аврору Дюдеван, известную под псевдонимом Жорж Санд.  Его первоначальная настороженность и предубеждение постепенно переросли в страсть. Мужское имя в качестве псевдонима, мужские наряды, сигары, свободные взгляды писательницы шокировали многих. К тому же она была на шесть лет старше композитора и в разводе с мужем. Однако ее смелость увлекала Шопена.
Это была талантливая писательница, художественно одарённая натура, обладавшая и музыкальными способностями. Она сыграла большую роль в жизни Шопена. Их роман длился девять лет.
Дом, где поселились Шопен и Жорж Санд, стал одним из интереснейших салонов. Здесь можно было встретить Мицкевича, Бальзака, Гейне, представителей польской аристократии.
В ноябре 1838 года Шопен и Жорж Санд уехали на Майорку в надежде, что тёплый климат окажет благотворное влияние на здоровье композитора.

Жорж Санд (Амандина Аврора Люсиль Дюпен)
1804 – 1876
Французская писательница
Конец романа
Зима, проведённая на Майорке в заброшенном монастыре в Вальдемоссе, стала испытанием для их чувств. Болезнь в сочетании с тревогой о судьбе Польши чуть не убила Шопена, поэтому в 1839 году было принято решение вернуться во Францию. Летом Шопен и Санд жили в ее поместье в Ноане, а остальное время проводили в Париже. Девять лет Жорж Санд самоотверженно ухаживала за Шопеном, но обязанности сиделки не способствовали поддержанию пылких чувств.  Их отношения были бурными и завершились отнюдь не счастливой развязкой, которую ускорила ссора композитора с сыном писательницы Морисом. Их последняя встреча состоялась в начале марта 1848 года. Шопен всегда носил с собой локон ее волос, который хранился в записной книжке композитора, и он каждый раз перекладывал его из старой книжки в новую.

Городок Вальдемосса уютно расположился у подножия гор
Монастырь Ла Картуха, где жили Ф. Шопен и Ж. Санд
Бронзовая скульптура Шопена.
Ла Картуха. Вальдемосса
Последние годы жизни
Однако жизнь композитора все больше омрачала тоска по родине. Разрыв с Жорж Санд подорвал его здоровье. Болезнь лёгких, которой он страдал с юности, обострилась. Последние годы стали самыми мрачными в его жизни. Средства его иссякли. Не только потребность в деньгах, но и безразличие к своей судьбе побудили его совершить поездку в Лондон, Шотландию.
В конце ноября 1848 года по совету врачей смертельно больным он вернулся в Париж. Была вызвана сестра Шопена Людовика. Ей он завещал свою предсмертную просьбу: «Я знаю, вам не разрешат перевезти моё тело в Варшаву, отвезите туда, по крайней мере, моё сердце».
В ночь на 17 октября 1849 года Шопена не стало. Весь музыкальный мир был ошеломлён его смертью. В Париже прошли его торжественные похороны, где известнейшие артисты того времени исполнили Реквием Моцарта. В могилу Шопена высыпали горсть польской земли из кубка, который подарили ему друзья при прощании с родиной.

Ф. Шопен. 1849 г.
Могила Шопена на Пер-Лашез
в Париже. Эвтерпа.
Звуки музыки
Этюд С-moll «Революционный»
Вальс-минутка
Des-dur
Ноктюрн
Es-dur
Вальс
cis-moll
1.http://www.peoples.ru/art/music/composer/chopin/
Список используемой литературы
2.http://to-name.ru/biography/friderik-shopen.htm
3.http://tonnel.ru/?l=fonoteka&main=336


title: Прокаріоти

text:
Cliquez pour modifier le style du titre
Cliquez pour modifier les styles du texte du masque
Deuxième niveau
Troisième niveau
Quatrième niveau
Cinquième niveau


Спадкові хвороби


Сучасні уявлення про історичний розвиток бактерій, грибів, рослин


Сучасне визначення життя, його основні ознаки. Рівні організації живої матерії


title: сульфати

text:
;
,
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12


title: Сучасні біологічні науки. Зв’язок біології з іншими науками

text:
Сучасні біологічні науки.Зв’язок біології з іншими науками
Біологію називають провідною наукою ХХІ століття. Без досягнень біології нині неможливий прогрес аграрних наук, охорони здоров'я і навколишнього природного середовища, біотехнології тощо.

Біологія- система наук про життя на різних рівнях його організації; вивчає живі організми та узагальнює закономірності, притамані всім організмам, її завдання- пізнання суті життя
БІОХІМІЯ- наука про хімічний склад живих організмів і хімічні процеси, які в них відбуваються
БІОТЕХНОЛОГІЯ- прикладна наука, яка розробляє й впроваджує у виробництво промислові методи з використанням живих організмів і біологічних процесів
БІОЛОГІЯ ІНДИВІДУАЛЬНОГО РОЗВИТКУ- наука про закономірності індивідуального розвитку організмів віл зародження до смерті
ЕКОЛОГІЯ- наука про взаємозвязки між собою та умовами середовища мешкання, структуру та функціонування багатовидових систем (екосистем, біосфери). Екологічні принципи слугують теоретичним підгрунтям охорони природи
МОЛЕКУЛЯРНА БІОЛОГІЯ вивчає процеси, що відбуваються в живих системах на молекулярному рівні

СИСТЕМАТИКА- наука про видову різноманітність сучасних і вимерлих живих істот. Систематики описують нові для науки види, відносять їх до вищих систематичних одиниць- родів, родин і т.д. та на основі узагальнення досягнень інших галузей біології впорядковують (класифікують) знання про живу матерію, створюючи систему організмів. ЇЇ завдання: опис нових для науки видів, розподіл їх по систематичних одиницях- родах, родинах тощо

ГЕНЕТИКА- наука про закономірності спадковості та мінливості, механізми передачі спадкової інформації від батьків нащадкам
СЕЛЕКЦІЯ- прикладна наука про створення нових штамів мікроорганізмів, сортів рослин і порід тварин
ЕВОЛЮЦІЙНЕ ВЧЕННЯ- наука, яка встановлює закономірності історичного розвитку живої матерії на нашій планеті
ФІЛОГЕНІЯ- наука про конкретні шляхи та етапи історичного розвитку різних груп живих організмів
БАКТЕРІОЛОГІЯ- наука про прокаріотичні організми

Взаємозв'язки біології з іншими науками
Біологія тісно пов'язана з іншими природничими та гуманітарними науками. Унаслідок взаємодії з хімією виникла біохімія, а з фізикою – біофізика. Біогеографія- комплексна наука про поширення живих організмів на Землі - розроблена зусиллями кількох поколінь учених, що вивчали флору, фауну, угруповання видів у різних географічних частинах нашої планети. В усіх галузях біології застосовують математичні методи обробки зібраного матеріалу.
Унаслідок взаємодії екології з гуманітарними науками виникла соціоекологія (вивчає закономірності взаємодії людського суспільства та навколишнього природного середовища), а взаємодія біологїі людини з гуманітарними науками сформувала антропологію - науку про походження та еволюцію людини як особливого біосоціального виду, людські раси тощо.
Філософія біології - наука, що виникла внаслідок взаємодії класичної філософії з біологією. Вона вивчає проблеми світосприйняття у світлі досягнень біології.

У другій половині ХХ ст. завдяки успіхам різних природничих наук (фізики, математики, кібернетики, хімії та інших) сформувалися нові напрями біологічних досліджень:
•    космічна біологія - вивчає особливості функціонування живих систем в умовах космічних апаратів і Всесвіту;•    біоніка - досліджує особливості будови та життєдіяльності організмів з метою створення різних технічних систем і приладів;•    радіобіологія - наука про вплив різних видів іонізуючого випромінювання на живі системи;•    кріобіологія - наука про вплив на живу матерію низьких температур.

Сучасне суспільство часто стикається з проблемами, що виникають на стику з іншими науками. Наприклад, для оцінки наслідків антропогенних впливів на живі системи (як-от, радіаційних, хімічних тощо) потрібні спільні зусилля біологів, медиків, фізиків, хіміків та ін. Створення біоінформаційних технологій (наприклад, для вивчення структури і функцій наборів спадкової інформації організмів) неможливо без спеціальних комп'ютерних програм. Вивчення спадкових хвороб людини - також завдання для багатьох наук (генетики, біохімії, медицини тощо). Саме це так тісно пов*язує біологію з іншими науками.


title: Спадкові хвороби людини

text:
Welcome to London!!!
It is the best place in the world.
London is situated upon both banks of the
River Thames, it is the largest city in Britain
and one of the largest in the world.
Its population is about
 7 million people.
Trafalgar square is a very famous square where on New Year's Eve people gather to celebrate. At midnight people jump into the fountains fully clothed and enjoy themselves.
In the middle of the square there is a very famous statue "Nelson's Column" which is over 170 feet high. The statue on the top is in memory of Lord Horatio Nelson who won the most famous sea battle at Trafalgar. Trafalgar Square has become famous as a rallying point for all kinds of demonstrations, marches and political meetings. Some people say it is the most beautiful place in London.
It is a square in the central part of London, where we can see people of many nationalities.
The popular place is  Piccadilly Circus.
Piccadilly Circus
is the meeting point of six streets.
London’s famous restaurants and best-known theatres
 and cinemas are on Piccadilly Circus.
London is very rich in museums and art galleries. If you are fond of painting you'll go to the Tate Gallery.
There are about 300 oils and 19000 watercolours and drawings
The British Museum is the largest and richest of its kind in the world. The present building was built in 1852.
This collection is so vast that only a very small percentage of it is on show to the public.
Buckingham Palace
Buckingham Palace is the official residence of the Queen.

Buckingham Palace has 600 rooms, a swimming pool, a cinema, a ballroom, a nuclear cellar and a garden, which is like a private park. In summer the Queen gives three garden parties for about 9,000 guests.
Buckingham Palace has the “Changing of the Guard” in front of the palace every morning at 11 o’clock.
The Houses of Parliament
The Houses of Parliament in London, known also as the Palace of Westminster is the place where members of Parliament gather to make laws.
The Houses of Parliament
The Palace of Westminster stands on the riverside near Westminster Abbey. Tourists always go to see them.
Westminster Abbey
It is the traditional place of coronation and burial site for British monarchs and other famous people of England.
Westminster Abbey
Westminster Abbey, is a large, mainly Gothic church, in Westminster, London, located just to the west of the Palace of Westminster.
Big Ben
The Clock Tower with the biggest bell is known as Big Ben. The tower is 96.3 meters high. It weights 13 tons.
Big Ben
Besides Big Ben there are four Little Bens which strike before Big Ben.
Tower Bridge is one of the finest  bridges over the River Thames not only in  England.
The Tower Bridge
The Tower Bridge
It is close to the Tower of London, which gives it its name. It has become an iconic symbol of London.
Tower
The Tower of London has been a fortress, a palace, an arsenal, a mint, a prison, an observatory, a zoo, the home of the Crown Jewels and a tourist attraction.
The Tower’s greatest treasure is the Imperial State Crown.
There are 2 800 diamonds on it.
The quards of the Tower are called Beefeaters.
The  legend says that if the ravens leave, the Tower and the country will fall.
St. Paul’s Cathedral
St.Paul’s Cathedral is a famous building too.
Prince Charles and Princess Diana married here in 1981.

Double-deckers
There are big red buses called double-deckers in London.
People sit upstairs and downstairs on these buses.
Tourists like them very much.

Taxis
Taxis in London are old-fashioned black cars.

Telephone booths
From here you can call your friends.
Thank you for attention!!!


СУЧАСНІ ПИТАННЯ


title: Сови

text:
Сова вухатата сова болотяна

Вступ
	Жили-були дві сови: болотяна та вухата. Між ними виникла суперечка з приводу, хто має кращий зовнішній вигляд, хто більше приносить користі природі, чий ареал ширший та кого     з них більше залишилося на планеті?
 Вигляд сови вухатої
	 Сова вухата - птах середнього розміру. Забарвлення досить строкате з домінуванням рудих тонів. Спина сірувато-бура з рудим відтінком, груди і черевце руді або жовтуваті з продовгуватими чорними смугами, які перекреслені плоскими поперечними штрихами. Низ черевця і підхвістя білі. Хвіст знизу жовтуватий з рівномірною темною смугастістю.
Голова сови вухатої
	 Очі жовто-помаранчеві. Дзьоб темно-сірий або чорнуватий. Овал обличчя рудо-сіруватий, обрамлений білою і чорною смугами. Довкола очей чорні півмісяці зі сторони дзьоба. Під дзьобом чорне пір’я. Між очима білі валики у вигляді півмісяців. Пір’яні "вушка" довгі.
Вигляд сови болотяної
	 Сова болотяна - птах середніх розмірів, схожа на сову вухату. Забарвлення з домінуванням жовтуватих або вохристих тонів. Верх рудо-бурий, низ світлий з вузькими продовгуватими плямами (без поперечних штрихів). Низ грудей, черевце і підхвістя білі. «Вушка» дуже маленькі, ледь помітні (вночі їх притискає).
	 Лицевий диск болотяної сови рудий з ледве помітними бурими штрихами, не обмежений, через що, часто зливається. «Лице» витягнуте, на відміну від плоского лиця сови вухатої. Очі жовті, з широкими чорними кругами довкола очей.  Дзьоб темно-сірий або чорнуватий.
Голова сови болотяної
Як сови сидять?
	 Коли сови сидять, вони добре відрізняються від інших птахів своєю манерою сидіння: наприклад, сова вухата сидить стовпчиком з витягнутими вертикально вгору пір’яними вушками.
Поширення вухатої
	 Поширені вухаті сови в Європі та Північній Азії, на північ до Охотського узбережжя, Примор'я та Японії (Хоккайдо), на південь до Іраку, Середньої Азії, Гімалаїв, Китаю.  Мешкає також в Північній Африці на Канарських островах, у Північній Америці.  Максимальної чисельності досягає в заплавних лісах, особливо в степовій і тайговій зоні.

Поширення болотяної
	 Гніздовий ареал болотяної охоплює Північну Євразію, Північну Америку та частково Півд. Америку.         Ця сова - мешканець відкритих просторів, через що, найбільшої чисельності досягає в степах і тундрі. У степовій зоні максималь-ної чисельності досягає у високо-трав'яному степу, часто з солончаками. У лісовій зоні тяжіє до річкових долин.
Спосіб життя вухатої
	 Сова вухата - типовий лісовий вид. Для полювання їй потрібні відкриті простори, а тому, суцільних лісів вона уникає.
	 Характерною рисою сов вухатих є збирання у групи на денний відпочинок. Найчастіше групи відпочиваючих сов можна зустріти у осінньо-зимовий період. Інколи у них нараховується до 100 і більше особин.
	 Шлюбний сигнал самця - монотонне низьке "укання". Під час токування в проміжках між звуками часто літає і хлопає крилами. Самка видає плакучий звук "няяя", часто в дуеті з самцем. Крик хвилювання - різке "квяк", "квяк-квяк". Пташенята тонко свистять, при чому інтонація свисту залежить від віку.
Шлюбний період вухатої
	 Весною при світлі західного сонця можна побачити характерний шлюбний політ самця з різкими зниженнями і підйомами, крутими поворотами, з повільними і глибокими помахами крил, серіями ударів крильми перед собою в піке. Шлюбний сигнал самця - глуха монотонна трель, яка складається, як правило, з 18 складів. Самка видає різкі "вякаючі" звуки. При хвилюванні - уривисте "квік“.
Шлюбний період болотяної
Гніздування вухатої
	 В кладці від 3 до 9, частіше 4-6 яєць білого кольору. Під час висиджування деякі яйця забруднюються і стають брудно-білі.
	 Відстань між гніздами різних пар в щільних гніздових угрупуваннях коливається від 100 до 800 м, в менш насичених - від 0,8 до 3 км.
Гніздування болотяної
	 Гнізда болотяна сова влаштовує виключно на землі.  Розташовує вона його серед високої трави або під прикриттям куща. На відміну від вухатої, болотяна зрідка будує  гніздо самостійно.
	 В залежності від зволоження ґрунту гніздо представляє собою витоптану в траві площадку або ямку в ґрунті.
	 Пташенята в першому пуховому вбранні білі, мають білий дзьоб з легким сірим нальотом, який з віком темніє, в другому пуховому вбранні - світло-сірі з рудим відтінком і деякою рябизною, великими чорними полями довкола очей, що з’єднуються під дзьобом, білим пір’ям між очима над наддзьобком, сірим дзьобом і добре вираженими пуховими "вушками".
Пташенята вухатої
Пташенята болотяної
	 Пташенята в першому пуховому вбранні білі з рожевим відтінком і сіруватим дзьобом. Довкола очей великі чорні поля. Між очима над наддзьобком чорне пір'я, обрамлене по боках вузькими білими смугами. Під дзьобом досить довга і вузька біла пляма. Дзьоб чорний. Пухові вушка відсутні.
	 У порівнянні з іншими птахами, сови часто гинуть від отрутохімікатів, що використовуються в сільському господарстві. Це пояснюється тим, що сови заковтують свою здобич цілою, а нею є в основному гризуни. Якщо сова піймала гризуна, який щойно з’їв отруєну приманку, то вся отрута потрапляє сові у шлунок, разом із жертвою.
Причини зменшення сов
Червона книга
	 У 2009 р. сову болотяну було включено до Червоної книги України, до Конвенції з міжнародної торгівлі вимираючими видами дикої фауни і флори та до Бернської конвенції.
	 Разом з іншими птахами охороняється в заповідниках та національних природних парках України. Треба охороняти придатні для гніздування виду водно-болотні біотопи, проводити роз'яснювальну роботу серед мисливців.
“Не бійтеся
зустрічатися з нами, ми хороші і корисні”.	     				Сови.


Сучасна клітинна теорія. Цитотехнології


"Суспільні комахи"


СВІЙСЬКА ПТИЦЯ


"Сумчастий вовк"


Поведінка тварин


title: Структура і функції імунної системи

text:
CD8
CD4
CD8
CD20
CD16,56
CD16
Fc
Fab
IgM
Fab
IgM
Fab
IgG2
Fab


title: "Шкідливість фастфуду у нашому житті"

text:
Шкідливість фастфуду у нашому житті

Найпопулярніші продукти:
картопля фрі (french fries — «картопля, смажена по-французьки»). Ця їжа являє собою дуже шкідливе сполучення картоплі, масла, цукру і синтетичних харчових добавок. Вона продається практично у всіх фаст-фудах;
солодкі глазуровані пончики-донатс (donats);
чіпси;
солодкі газовані напої, до складу яких входить багато шкідливих хімічних компонентів у вигляді харчових добавок;
шоколадні батончики, що містять велику кількість цукру і харчових добавок;
смажена свиняча шкіра (дуже популярна в Америці їжа, уживана переважно в холодному виді і продається в пакетиках);
печиво зі зниженим вмістом жиру, що збільшує кількість синтетичних компонентів, що виступають у ролі замінників жиру;
крекери, що містять багато хімічних добавок;
претцели (pretzel) — солоні кренделі і ін.

Канцерогени
 Для початку поговоримо про найстрашніше звинувачення на адресу фаст-фуду – канцерогенність. При згадці про вміст у продукті канцерогенних речовин потрібно розуміти, що мова йде не про склад самого продукту, а про низьку технологію його приготування.
        Високотехнологічні способи приготування продуктів, вживані в промислових масштабах (а саме такі продукти використовуються в мережах ресторанів швидкого харчування), практично виключають нанесення шкоди здоров'ю споживача. Набагато частіше канцерогени можна знайти в домашній копченині – рибі або м'ясі, або в печені, приготованій на перегорілому маслі.
Навесні 2002 р. у Швеції вчені Стокгольмського університету з відділу національного відомства по контролі за харчовими продуктами провели обстеження закладів, де готується і продається продукція фаст-фуд. Ученими було виявлено, що при тепловій обробці їжі, багатої вмістом вуглеводів (наприклад, картоплі) утвориться велика кількість акриламіду.
Акриламід - (амід акрилової кислоти) є канцерогеном. Потрапляючи в організм людини, він робить генотоксичну дію, ушкоджує гени, що і стає причиною розвитку онкологічних захворювань. Акриламід також може вражати нервову систему і приводити до безпліддя.
У харчові продукти Акриламід частково попадає з навколишнього середовища, забрудненої цією речовиною, через стічні води і викиди в атмосферу хімічних підприємств, а також у результаті використання акриламіду для очищення води.
У зв’язку із цим була встановлена допустима норма вмісту Акриламіду в харчових продуктах у межах 0,2 мг/кг.
При дослідженні їжі фаст-фуд було виявлено значне перевищення цієї норми. Так, у хрустких картопляних чіпсах кількість акриламіду перевищує граничну норму в 500-1000 разів. Картопля фрі містить цю речовину в кількості, в 100 разів перевищуючу припустиму норму.

Канадські вчені при дослідженні Акриламіду виявили, що ця речовина утвориться в процесі готування швидкої їжі. Аналогічні результати були отримані також працівниками британського Агентства стандартизації продуктів харчування.
Всесвітньою організацією охорони здоров’я обговорювалася проблема великого вмісту Акриламіду в харчових продуктах. Про неї говорили фахівці в області онкології, токсикології, біохімії, аналітичній хімії і технології виробництва продуктів.
У результаті наукових досліджень було встановлено, що Акриламід утримується майже у всіх продуктах харчування, богатих крохмалем і обробкою з високою температурою. До таких продуктів відносяться: зернові культури і вироби з борошна, кукурудза, картопля і т.д.
Небезпека Акриламіду складається і у тім, що він є не тільки канцерогеном, але і генотоксичною речовиною. Ця властивість робить їжу небезпечною для людини при будь-якому кількісному вмісті речовини. Ризик захворювання існує завжди, навіть при самих маленьких дозах акриламіду.

Гранично припустимий рівень надходження цієї речовини в організм людини становить 1 мкг у день, однак уживання в їжу всього 0, 5 гр чіпсів або 2 гр картоплі фрі вже перевищує цю норму.
- Самими небезпечними в цьому плані продуктами є:
- картопляні чіпси (вони містять 980 мкг акриламіду / 1 кг продукту);
- картопля фрі (містить 410 мкг акриламіду / 1 кг продукту);
- пироги і кекси (содрежат 280 мкг акриламіду / 1 кг продукту);
- звичайний хліб (160 мкг акриламіду / 1 кг продукту).

         Небезпечна для здоров’я речовина акриламід утвориться в більших кількостях при обробці продуктів при температурі не нижче 120 °С. Це відбувається в основному при смаженні, випіканні в духовці, готуванні у фритюрі або на грилі. Однак акриламід майже не утвориться при варінні.
Збільшення змісту канцерогену відбувається і під час повторного розігрівання їжі.

Кінець!


світовий океан


Птахи і кондитерські вироби


сучасні уявлення про фактори еволюції


Тема уроку: Органи травлення


title: Примати

text:
Дитячі хрестові походи

Дитячі хрестові походи — подія, що відбулася на початку літа 1212, коли тисячі дітей, підлітків та дорослих з Франції та Німеччини, на чолі яких був харизматичний хлопчик Етьєн, вирушили в беззбройний Хрестовий похід у Святу землю. За історичними документами, цей похід обірвався вже на середземноморському узбережжі Італії.

Історії про дитячі хрестові походи деколи вважають вигадкою, легендами. Однак багато історичних джерел, літописи спростовують такі припущення. Дитячі хрестові походи справді були. Хрестові походи дітей стали результатом тяжкого становища простого люду і одночасно в смерті величезної кількості хлопчиків обвинувачують католицьку церкву, що розпалювала в серцях несформованих людей фанатичну пристрасть.

Причини Увірування
Ніхто й ніколи не зможе пояснити чрму діти селян,начебто б навчені гірким досвідом своїх батьків, так рвалися в хрестовий похід.Адже вони знали про те,що нічого доброго із цьго не вийде

Однчасно із французькими хлопчаками хрестові походи прибивали й німецьких підлітків

Дякую за увагу


title: Таємниці кон’югації

text:
Таємниці кон’югації

Таємниці кон’югації
Кон'югація (conjugatio - з'єднання) - це особлива форма статевого процесу, що зустрічається у клітинах одноклітинних і багатоклітинних організмів та ядерних структурах:
у бактерій;
у інфузорій;
у водоростей;
у грибів;
у хромосом.
Кон'югація у бактерій - передача генетичного матеріалу між бактеріями через прямий міжклітинний контакт, тобто від однієї бактеріальної клітини до іншої.
При цьому дві бактерії з'єднуються тонким містком, через який з однієї клітки (донора) в іншу (реципієнт) переходить відрізок нитки дезоксирибонуклеїнової кислоти (ДНК).
Таємниці кон’югації
Спадкові властивості реципієнта змінюються відповідно до кількості генетичної інформації, поміщеної в переданому шматочку ДНК.
Таємниці кон’югації
В інфузорій кон’югація - це обмін статевими ядрами і подальше їх попарне злиття.
Інфузорії при цьому зближуються сторонами, на яких знаходиться ротовий отвір. При злитті вегетативне ядро - макронуклеус поступово руйнується, а статеве ядро - мікронуклеус подвійно ділиться шляхом мейозу, після чого три ядра руйнуються, а одне ділиться знову і кожна з його половинок обмінюється на половинку ядра партнера, тобто відбувається їх злиття.
Таємниці кон’югації
 Після цього в результаті кількох поділів кожної з цих клітин нормальний ядерний набір відновлюється: вегетативне та генеративне ядра.
Біологічне значення кон'югації полягає в обміні спадковим матеріалом між особинами, що сприяє комбінативній мінливості -  спадкова мінливість підвищується завдяки утворенню нових комбінацій хромосом.
Таємниці кон’югації
Під час кон'югації у інфузорій відбувається обмін генетичним матеріалом: одне з гаплоїдних ядер кожної клітини (мігруюче або чоловіче) по цитоплазматичному містку переходить в іншу клітину і там зливається з іншим гаплоїдним ядром (стаціонарним або жіночим).
Таємниці кон’югації
У водоростей кон'югація – це своєрідний статевий процес, при якому відбувається злиття вмісту двох зовні схожих вегетативних клітин.
Таємниці кон’югації
У багатьох груп грибів: зигоміцетів, аскоміцетів і базидіоміцетів статевий процес  розпочинається з кон’югації генетично різних гіфів.
Біла цвіль pозмножується споpами, які утворюються шляхом кон'югації в окpуглих чоpних головках, що знаходяться на піднятих і розширених вгорі кінцях нитки.
Таємниці кон’югації
Кон'югація хромосом - це попарне тимчасове зближення гомологічних хромосом, під час якого між ними може статися обмін гомологічними ділянками. Після чого хромосоми розходяться уже з новими ділянками.
Таємниці кон’югації
Таким чином:
кон’югація у водоростей полягає у злитті вмісту двох вегетативних клітин, які на цей час функціонують як гамети;
кон’югація у грибів полягає у злитті вмісту протопластів двох гілок грибниці – зигогамія, з утворенням зиготи;
кон’югація у інфузорій полягає у тимчасовому сполученні клітин, при якому вони обмінюються частинами ядерного апарату і цитоплазми;
кон’югація у бактерій - спосіб перенесення генетичного матеріалу від однієї бактеріальної клітини до іншої, що відбувається при сполученні двох бактерій тонким місточком;
кон’югація хромосом - попарне тимчасове зближення гомологічних (парних) хромосом, під час якого вони можуть обмінюватися гомологічними ділянками.
Таємниці кон’югації


"Стовбурові клітини"


title: Спинний мозок

text:
1
2
3
2
3
1
5
4
6
7
8


Суцвіття


title: "Теорії особистості"

text:
Теорії особистості

Що таке особистість?
Особистість – соціально-психологічна сутність людини, яка формується в результаті засвоєння індивідом суспільних форм свідомості і поведінки, суспільно-історичного досвіду людства. Особистістю ми стаємо під впливом суспільства, виховання, навчання, взаємодії, спілкування тощо.

процес становлення людини як особистості в результаті включеності її в різні спільності називають соціалізацією особистості.
Фрейдизм
Зігмунд Фрейд(1856 – 1939)
«Людина – це замкнута енергетична система, кількість енергії у кожної людини постійна величина.»

Фрейд
Зигмунд Фрейд рос в многодетной семье
он перечитывал все книги, какие ему попадались,
Оценки у Фрейда были идеальны, но назвать его образцовым студентом не приходится — именно в студенческие годы он приобрел зависимость от кокаина
Зигмунд Фрейд владел : Латинским, Греческим, Французским, Английским, Итальянским, Испанским, Древнееврейским и Немецким языками
Біхевіоризм
напрям в американській психології ХХ ст., який зводить психіку до різних форм поведінки як сукупності реакцій організму на стимули зовнішнього середовища.
Тому особистість – це сукупність поведінкових реакцій, які притаманні даній людині, це організована і відносно стійка система навиків.
Гуманістична психологія особистості
Маслоу, один з засновників гуманістичної теорії особистості, головною характеристикою особистості вважав потяг до самоактуалізації, самовираження, розкриття тенденцій до творчості та любові, в основі яких лежить гуманістична потреба приносити людям добро.
Ієрархія потреб особистості:


title: "Шкідливість ГМО"

text:
Шкідливість ГМО
Виконала учениця IV-Б курсу
Слободяник Єлизавета
ШКІДЛИВИЙ ВПЛИВ ГМО
Генетично модифіковані організми (ГМО) це широка група рослин, тварин і бактерій, які розроблені для широкого спектру використання, починаючи від виробництва сільськогосподарської продукції і закінчуючи науковими дослідженнями.
Типи потенційних небезпек, пов'язаних з ГМО залежать від виду організму,в який вносяться зміни та його застосування. Занепокоєння щодо ГМО зумовлене їх потенціалом до негативного впливу на навколишнє середовище та здоров'я людини.
Шкідливість ГМО та похідних продуктів є контраверсійним питанням – так як такі продукти мають і своїх прихильників і противників.
Всі генетично модифіковані продукти, які були офіційно затверджені для застосування , на думку уряду,не шкідливі. Однак є кілька можливих наслідків для здоров'я, які можуть виникнути в результаті введення нових генів в організм.
Шкідливість ГМО може заключатися в наступному: виникнення нових алергенів, підвищена токсичність, понижена поживністі харчових продуктів, і резистентність до антибіотиків.

Харчовою алергією страждають приблизно 5% дітей і 2% дорослих у США, вона становить значну загрозу для здоров'я громадян. Алергічні реакції у людей відбуваються, колизвичайний нешкідливий білок потрапляє в організм і стимулює імунну відповідь.
Відповідно змінені білки,до яких організм людини не звик можуть викликати посилену імунну реакцію.Хоча жодного випадку алергічних реакцій на генетично модифіковані продукти не було підтверджено,певні лабораторні дослідження спонукали біотехнологічні компанії припинити розробки деяких ГМО похідних культур.
ХАРЧОВА АЛЕРГІЯ
Багато рослин виробляють речовини, які є токсичними для людини. Більшість рослин, що споживаються людьми, виділяють токсини, але в таких малих кількостях, що вони не шкодять здоров’ю. Існує думка, що включення екзотичних генів в рослину може викликати в ній синтез отруйних речовин в значно більших кількостях, що може бути небезпечно для людини. Це може статися в процесі вбудовування в ген рослини інородного гену.

Якщо інші гени рослини були пошкоджені під час процесу залучення гену це може призвести до запуску виробництва рослиною отруйних речовин. Хоча ці ефекти не спостерігалися в ГМО рослинах, вони простежувались в процесі традиційних методів селекції якими намагались запобігти швидкому розвитку ГМО технологій. Наприклад, картопля,яку вивели селективно, для збільшення резистентності хворобам,виробляла більш високі рівні глікоалкалоїдів.
ПІДВИЩЕНА ТОКСИЧНІСТЬ
Генетично модифіковані рослини теоретично мають більш низьку поживну цінність, ніж їх традиційні види, так як поживні речовини ГМО рослин можуть погано,або зовсім не засвоюватись травною системою людини. Дослідження показали, що генетично модифікована соя виробляє значно менші кількості фітоестрогенів (сполук,які як захищають людей від серцевих захворювань і раку), ніж традиційні соєві боби.
ЗНИЖЕННЯ ХАРЧОВОЇ ЦІННОСТІ
В останні роки медики стурбовані збільшенням числа бактеріальних штамів, які виявляють стійкість до антибіотиків. Бактерії виробляють стійкість до антибіотиків, створивши ген резистентності до антибіотиків шляхом природних мутацій. Біотехнологи використовують гени резистентності до антибіотиків в якості маркерів при вбудовуванні нових генів в рослини.

 У ранніх стадіях процесу вченим не відомо, чи приживеться екзотичний ген у новому геномі. Приєднавши потрібний ген до гену стійкості до антибіотика нова ГМО рослина може бути досліджена,шляхом вирощування в середовищі,що містить відповідний антибіотик. Якщо рослина виживає, значить що вона взяла ген стійкості до антибіотика разом із вбудованим геном.

Існує побоювання, що бактерії, що живуть у кишечнику людини і тварини можуть забрати ген стійкості до антибіотика із генетично модифікованої рослини.
СТІЙКІСТЬ ДО АНТИБІОТИКІВ
Поки що не ясно, які ризики можливі при такому трансгенезі.Офіційні дослідження ГМО бактерій із застосуванням ДНК з травної системи в контрольованих лабораторних умовах не проводилися.
 Біотехнологами використовуються два типи генів резистентності до антибіотиків ті, які вже існують у бактерій в природі. Уряди багатьох країн заохочують біотехнологів до припинення експериментів в області резистентності до антибіотиків.
The End^^


title: СУРЗА

text:
Фармакогенетичні особливості цитохромів CYP3A
Один із найважливіших цитохромів, оскільки здійснює біотрансформацію, принаймні, частково, близько 60% препаратів.

CYP3A4
Складається з 502 амінокислотних залишків, молекулярна маса 57 кДальтон.
Ген CYP3А4 знаходиться в 7-й хромосомі, локусі 7q22.1.
Генетичний поліморфізм не характерний CYP3A4, тобто не виявлено поширених алельних варіантів гена CYP3A4, носійство яких знижувало б активність CYP3A4.

CYP3А4 виявляється в основному в печінці і клітинах слизової кишечника – ентероцитах, де бере участь у активації про-ліків. Не виявляється в фетальній печінці. До першого місяця життя спостерігається 30-40% активності CYP3А4 від рівня дорослих.

CYP3А4 виявлено у нейронах головного мозку, хоча його роль у ЦНС поки що не встановлена.

Активність CYP3A4 залежить від багатьох факторів:
 рівнів стероїдних гормонів в організмі (глюкокортикоїдів, статевих гормонів);
 спільного застосовування індукторів, що підвищують активність CYP3A4 (барбітурати, рифампіни, карбамазепін, препарати звіробою та ін), і інгібіторів, що знижують активність CYP3A4 (циметидин, протигрибкові ЛП, макроліди, сік грейпфрута);
 печінкового кровотоку, який знижується при захворюваннях печінки (жировий гепатоз, гепатити, цироз);
 біоритмів.

Незважаючи на те, що було виявлено 28 одиночних нуклеотидних поліморфізмів (SNP) в гені CYP3A4, було встановлено, що це не призводить до значної індивідуальної варіабельності в природних умовах. Припускають, що це може бути пов'язано з індукцією CYP3A4 під дією субстратів.
Варіабельність CYP3A4 може бути визначена неінвазивно за допомогою еритроміцинового дихального тесту (ERMBT). ERMBT in vivo полягає у вимірюванні міченого вуглекислого газу, що видихається після внутрішньовенної дози (14С-N-метил)-еритроміцину.
CYP3A4 Є ОСНОВНИМ ФЕРМЕНТОМ ПРИ МЕТАБОЛІЗМІ НАСТУПНИХ ЛІКІВ:
імуннодепресанти (циклоспорин, сиролімус, такролімус);
засоби, що застосовуються при хіміотерапії (анастрозол, циклофосфамід, доцетаксел, ерлотинібу, тірфостін, етопозид, іфосфамід, паклітаксел, тамоксифен, теніпозід, вінбластин, віндезін);
протигрибкові засоби (клотримазол, кетоконазол, ітраконазол);
макроліди (кларитроміцин, еритроміцин);
трициклічні антидепресанти (амітриптилін, кломіпрамін, іміпрамін);
 антидепресанти - селективні інгібітори зворотного захоплення серотоніну (циталопрам, Езопрам, флуоксетин, сертралін);
 антипсихотики (арипіпразол, галоперидол, зіпрасідон, рисперидон);
опіоїдні анальгетики (альфентанілу, кодеїн, метадон, фентаніл);
бензодіазепіни (алпразолам, клоназепам, мідазолам, флунитразепам);
 гіполіпідемічні статини (аторвастатин, ловастатин, симвастатин);
блокатори кальцієвих каналів (амлодипін, верпаміл, дилтіазем, ніфедипін, фелодипін);
 статеві гормони (левоноргестрел, міфепристон, тестостерон, естрадіол, етинілестрадіол, фінастерід);
а також аміодарон, буспірон, венлафаксин, силденафіл та інші.
 CYP3A4 ТАКОЖ БЕРЕ УЧАСТЬ (АЛЕ НЕ Є ОСНОВНИМ ФЕРМЕНТОМ) в метаболізмі ІПП (омепразол і езомепразол), цизаприду і багатьох інших ліків.

CYP3A4
Протигрибкові засоби
Психотропні речовини
Гіполіпідемічні статини
Імунодепресанти
Статеві гормони
Блокатори Са2+ каналів
Макроліди
Опіоїди
Хіміотерапія
ІПП
Регуляція
 сильні інгібітори CYP3A4: інгібітори ВІЛ-протеаз (індинавір, нелфінавір, ритонавір), антибіотики-макроліди (кларитроміцин, телітроміцин, еритроміцин), компоненти соку грейпфрута (бергамоттін), протигрибкові засоби (ітраконазол, кетоконазол, флуконазол, а також кверцетин, нефазодон та інші.
 інгібітори CYP3A4: Н2-блокатор циметидин, знеболююче бупренорфін, компонент кави кофестол і багато інших.
індуктори CYP3A4: антиконвульсанти і нормотиміки (карбамазепін, окскарбазепін, фенітоїн), компонент звіробою гіперфорин, а також кіпротерон, модафініл, невірапін, рифампіцин, фенобарбітал, етравірин, ефавіренз і багато інших.

CYP3A4
CYP3A4
CYP3A4
Індуктори
Інгібітори
Сильні інгібітори
CYP3A5
CYP3A5 є основною позапечінковою ізоформою CYP3A, його поліморфізм може бути причетний до захворювань, пов’язаних з  метаболізмом ендогенних стероїдів або ксенобіотиків.
Ген CYP3A5 має 13 екзонів, дикий тип (CYP3A5*1) зазнає нормального сплайсингу, в результаті якого утворюється функціональний транскрипт.
 CYP3A5*1 експресується на 50% у афроамериканців і 20% у людей європеоїдної раси.

Точкова мутація в інтроні 3  CYP3A5 (CYP3A5 * 3 алель) призводить до вставки невідповідного 3B "екзону" в транскрипт. Цей екзон вводить ранній стоп-кодон, в результаті чого утворюється нефункціональний фрагмент білка.

Каталітична активність CYP3A5  вища у пацієнтів з принаймні одним алелем дикого типу (* 1) , ніж у осіб, гомозиготних по CYP3A5 * 3. Мікросоми печінки з CYP3A5 * 3 / * 3 характеризуються дуже низьким рівнем CYP3A5  і зниженою каталітичною активністю по відношенню до мідазоламу.

CYP3A7 вважається основною фетальною ізоформою CYP3A. Незважаючи на те, що експресія CYP3A7 значно пригнічується після народження, протеїн та мРНК були виявлені у дорослих.
Останнім часом експресію CYP3A7 пов’язують з заміною 60 п.о. у ділянці промотора CYP3A7 з гомологічних сегментів промотора CYP3A4 (CYP3A7 * 1С алелі).

Дякую за увагу!