title: "Життя та діяльність М.П. Драгоманова"

text:
Презентація на тему: Життя та діяльність М.П. Драгоманова
Виконала:
студентка 211-к групи
факультету дошкільної та корекційної освіти
Лялюк В.П.
Міністерство освіти і науки УкраїниДепартаменту науки і освітиХарківської обласної державної адміністраціїКомунальний заклад «Харківська гуманітарно–педагогічна академія»Харківської обласної ради
Михайло Петрович Драгомаанов (6 (18) вересня 1841, Гадяч — 20 червня (2 липня) 1895, м. Софія) — український публіцист, історик, філософ, економіст, літературознавець, фольклорист, громадський діяч, представник відомого роду українських громадських і культурних діячів Драгоманових.
Один із організаторів «Старої громади» у Києві. Доцент Київського університету (1864 —1875). Після звільнення за політичну неблагонадійність емігрував до Женеви, де очолював осередок української політичної еміграції (1876–1889). Професор Вищої школи у Софії (зараз — Софійський університет) (1889–1895).
Брат письменниці та громадської діячки Олени Пчілки, дядько Лесі Українки й Оксани Драгоманової.
Біографія
Батьки М. Драгоманова, дрібнопомісні дворяни, нащадки козацької старшини, були освіченими людьми, поділяли ліберальні для свого часу погляди. «Я надто зобов'язаний своєму батьку, який розвив у мені інтелектуальні інтереси, з яким у мене не було морального розладу і боротьби…» — згадував пізніше М. Драгоманов.
Біографія
Гадяцьке повітове училище
У 1849–1853 навчався в Гадяцькому повітовому училищі, де, з-поміж інших дисциплін, виділяв історію, географію, мови, захоплювався античним світом.
Біографія
Полтавська гімназія
Продовжив навчання в Полтавській гімназії. Вражав викладачів своєю надзвичайною цілеспрямованістю, працьовитістю, освіченістю.
Біографія
Восени 1859 вступив на історико-філологічний факультет Київського університету. Тут у нього з'являються значно ширші і більші можливості вдосконалювати свою загальну освіту, повніше і живіше знайомитися з тими суспільними і політичними процесами, що постійно зароджувалися у студентському середовищі.
Біографія
Університет тих часів являв собою один із найважливіших осередків наукового, культурного і громадського життя. Значною мірою це була заслуга попечителя Київського навчального округу, славетного хірурга М.Пирогова, який «допустив у Києві de facto академічну свободу, схожу на європейську». М. Драгоманов намагався органічно поєднувати процес навчання з практичною громадською роботою, на яку підштовхували розбуджені загальною ситуацією політичні настрої.
Біографія
Етапним у справі становлення М. Драгоманова як політичного і громадського діяча став його виступ над труною Шевченка у Києві, коли прах великого Кобзаря перевозили до Чернечої гори.
Біографія
1863 — став членом товариства «Громада», об'єднання, що було формою пробудження свідомості національної інтелігенції до пізнання української історії, культури, народного побуту, права. Пізніше, у 1870-х рр., з'явилися нові, «молоді» Громади, в статутах яких уже стояло питання про «самостійне політичне існування» України з «виборним народним правлінням».
Біографія
Особливе місце в політично-публіцистичній діяльності М. Драгоманова посідала Галичина. Він намагався «розбудити» галицьке громадське життя (так, як він це розумів), піднести рівень суспільної свідомості.
Біографія
Наступ реакції, повторне запровадження утисків проти відроджуваних проявів української культури змусили М.Драгоманова виїхати за кордон і стати політичним емігрантом. Восени 1875 року через Галичину й Угорщину він вирушив до Відня з наміром створити там осередок національної політичної думки, започаткувати випуск української газети.
Біографія
Восени 1876 М.Драгоманов створив у Женеві громадсько-політичний збірник «Громада». Було видано 5 томів збірника. Головна тема «Громади» — дати якнайбільше матеріалів для вивчення України і її народу, його духовних починань і прагнення до свободи і рівності серед світової спільноти.
Біографія
1889 — запрошений викладати на кафедрі загальної історії історико-філологічного факультету Софійського університету (Болгарія), де працював до кінця свого життя.
Софійський університет Святого Климента Охридського
Біографія
Наукова кар'єра
У студентські роки захопився історією стародавнього світу. Під керівництвом професора В. Я. Шульгіна підготував дисертацію на право читання лекцій в університеті «Імператор Тиберій», яку захистив у 1864.
Працював учителем географії у 2-й Київській гімназії.
1865 — прийнятий на посаду приват-доцента на кафедру загальної історії історико-філологічного факультету Київського університету Св. Володимира. Читав лекції з історії Стародавнього Сходу, історії та історіографії Стародавньої Греції, історії Стародавнього Риму, Нової історії (доби Реформації та Відродження). Опублікував низку статей зі стародавньої історії.
Наукова кар'єра
1870 — захистив магістерську дисертацію на ступінь магістра загальної історії на тему «Питання про історичне значення Римської імперії та Тацит».
Після наукового відрядження за кордон у 1873 призначений на посаду штатного доцента.
1875 — звільнений з університету за політичну діяльність.
Літературознавчі погляди
М.Драгоманов у своїх наукових і літературно-критичних працях 1870-1890-х років («Література російська, великоруська, українська і галицька», 1873–1874; «Листи на Наддніпрянську Україну», 1893–1894; "Святкування роковин Шевченка в «руському обществі», 1873; «Війна з пам'яттю про Шевченка», 1882; «Т.Шевченко в чужій хаті його імені», 1893 та ін.) вимагав, щоб література неодмінно керувалася принципами вірності правді життя, відповідала своєму часові, сягала проблемами та героями глибин суспільного життя.
Велике значення мала розробка Драгомановим концепції народності літератури. Він наголошував на історичності цієї категорії, яка, постійно розвиваючись, оновлюючи зміст і форму, виявляла глибоку чутливість до суспільних і естетичних потреб народу. Підтримуючи у творчості українських письменників справді народне, М.Драгоманов вів рішучу боротьбу проти псевдонародності, провінційності та обмеженості літератури.
Літературознавчі погляди
Одним із перших в українському літературознавстві М.Драгоманов звернувся до аналізу романтизму як напряму в мистецтві, що в попередні десятиліття відіграло позитивну роль у становленні національної літератури, викликавши зацікавленість до усної народної творчості, етнографії, міфології українців. Цим самим було підготовлено передумови для реалізму, який став домінувати в українській літературі 2-ї половини XIX століття.
Літературознавчі погляди
Цікавою є сама концепція реалізму в естетиці М.Драгоманова, осердям якої є вимога безтенденційного, об'єктивного змалювання життя. Недооцінка переваг реалістичного способу відображення дійсності вела до того, що окремі українські письменники (наприклад, О.Стороженко) малювали абстрактні схеми, а не живих людей, захоплювалися дидактизмом, у той час як художня творчість вимагає «виводити на сцену існуючі, а не видумані особи й становище». Досягнення реалізму в українській літературі вчений пов'язував з творчістю Тараса Шевченка, Марка Вовчка, Панаса Мирного, Івана Нечуя-Левицького, частково Юрія Федьковича. Займаючись порівняльним літературознавством, М. Драгоманов пропагував важливість загальнолюдських естетичних цінностей у розвиткові культури українського народу.
Літературознавчі погляди
Бібліографія
Автор праць «Шевченко, українофіли і соціалізм» (1879), «Историческая Польша и великорусская демократия» (1883), «Чудацькі думки про українську національну справу» (1891), «Листи на Наддніпрянську Україну» (1893); «Автобіографічної замітки» (1883) та «Добавлення» до неї (1889); мемуарів «Австро-руські спомини. 1867–1877» (1889–1892); «Исторические песни малорусского народа» (1874–1875, у співавторстві з В.Антоновичем), «Малорусские народныя предания и рассказы» (1876), «Нові українські пісні про громадські справи: 1764–1880» (1881), «Політичні пісні українського народу 18-19 ст.» (1883–1885) та інших.
Дякую за увагу!


title: Життя та творчість Оскара Уайльда

text:
Життя та творчість Оскара Уайльда

Народився видатний письменник 16 жовтня 1854р. у м. Дубліні в заможній родині. Батьки його: Уильям Уайльд та Джейн Франческі Уайльд були доволі ексцентричними людьми.
   Мати мріяла, щоб у неї
   народилася дочка.
   Коли ж народився
   другий син, Оскар Фінгал
   О''Флагерті Уїллз Уайлд,
   вона почала одягати
   його в дівочий одяг.

Погляди майбутнього письменника формувалися в батьківському домі: тут же влаштовувалися поетичні вечори, дім відвідували цікаві, творчо обдаровані люди. У шкільні роки читав в оригіналі трагедії Есхіла і з дитинства привчався існувати у світі поетичних образів, поваги до краси, створеної людиною. Атмосферу краси, що панувала у батьківському домі,
                                    сприймав як єдину
                                    можливу атмосферу
                                    існування.
Він почав вчитися в Оксфорді, де і сформувалися його неповторна дотепність, витончені манери і своєрідний стиль одягу. Незабаром після закінчення університету Уайлд став улюбленцем лондонського суспільства. Він був дорогим гостем на будь-якій вечірці і в усіх салонах, і його буквально завалювали запрошеннями.
Першим його коханням була Флоррі Белкум, з якою він познайомився, коли йому був 21 рік. Серце його було розбите, коли вона вирішила вийти заміж за Брема Стокера, автора "Дракули". Через декілька днів Уайлд закохався у красуню-актрису Ліллі Лангтрі, яка була тоді заміжньою, але й вона йому відмовила.
У 1881 році Оскар познайомився з Констанцією Ллойд, красивою і ласкавою дівчиною, за якою став палко залицятися і якій став писати пристрасні поетичні листи. Вони були шалено закохані один в одного і одружилися в 1884 році. Медовий місяць провели в Парижі. Протягом декількох наступних років Оскар і Констанція гаряче любили один одного. У них народилися два сини, яких вони назвали Сиріл і Вівіан. Оскар обожнював своїх дітей, але був абсолютно не пристосований до повсякденного мирного родинного життя.
У 1881 p. вийшла друком перша збірка його поезій. Проте, з 1882 по 1888 рр., щоб здобути кошти на утримання сім'ї, займається здебільшого журналістською працею: редагує дамський журнал «Жіночий світ», часопис «Драматичне рев'ю». У 1888 p. вийшла друком збірка казок «Щасливий принц».
Уайльд ішов власним шляхом, засвоївши з ренесансної естетики положення про те, що мудрість досягається лише через досвід. Шлях цей був і складним, і небезпечним: досягав успіху, і робив помилки. Напередодні 1882 p., маючи лише першу книжку
   (збірку поезій), але вже
   знаменитий незвичністю своїх
   суджень та неординарною
   поведінкою, вирушив на
   «завоювання» Америки.
   Там читає «естетські» лекції,
   пропагує «нове відродження»
   в англійській літературі.
1891 p. позначився збіркою «Злочин лорда Артура Севіля» та інші оповідання»,що вийшли друком, та оприлюдненням, як критичних критичних праць
«Задуми»,
«Занепад неправди»,
«Критик як художник»,
«Душа людська при
    соціалізмі»,
    так і єдиного роману
   «Портрет Доріана Грея»
— тепер найбільш уславленого його твору, який після публікації приніс доволі неслави.
Уайлд заробляв собі на життя тим, що писав рецензії на книги і витвори мистецтва, а також читанням лекцій в Англії і Америці. Потім він став писати комедійні твори і добився на цьому терені величезного успіху. Він був екстравагантний, щедрий, скандальний і, найголовніше, щасливий. Історія його падіння звучить сьогодні просто неймовірно і до цього дня залишається одній з найзнаменитіших літературних катастроф.
Після виходу низки скандальних творів автора над Оскаром Уайльдом було проведено два судових процеси, котрі не понесли за собою покарань. Та третій процес завершився для Уайлда трагічно: і він був засуджений до двох років каторжних робіт, що було максимальним покаранням за чинним у той час законодавством. Умови тюремного ув’язнення в Англії в ті часи були важкими. Жахи в'язниці позначилися на психічному здоров'ї Уайлда.
Після виходу на свободу Уайлд, розбитий і морально, і фізично, не став повертатися до Англії. Під ім'ям Себастьян Мелмот він жив спочатку у Франції, а
   потім перебрався до Італії.
   Останні роки життя провів
   у Парижі, де й
   помер 30 листопада1900р.
   Письменника і вигнанця
   блюзнірського
   суспільства
   вікторианської Англії
   поховали на цвинтарі
   Пер-Лашез у Парижі.
Тест до змісту роману «Портрет Доріана Грея»

1. Яка робота Безіла Голуорда була кращою?
      а)портрет Доріана Грея; б) портрет леді Гамільтон; в) зимовий пейзаж.
     2.  Чи був одружений лорд Генрі?
      а)так; б)ні; в)про це не йдеться.
     3.  Де Безіл Голуорд познайомився з Доріаном?
      а)у вітальні знатної леді; б)у клубі; в)у нічному клубі.
     4.  Якою репутацією користувався Доріан на початку розповіді?
      а)як звичайна пересічна людина; б) як добрий молодик; в) користувався
      тільки у злочинців.
     5.  Чому Безіл Голуорд не хотів, щоб Доріан Грей і лорд Генрі
     Познайомились?
      а)боявся,що буде розкрито сімейну таємницю; б)боявся, що лорд Генрі
      зродить Доріана банкрутом; в) боявся, що лорд Генрі розпестить Доріана.
     6.  Як лорд Генрі познайомився  з Доріаном?
      а)Доріан прийшов до його доньки; б) вони зустрілись у будинку Безіла
      Голуорда; в) вони були коханцями однієї жінки.
     7.  Що боявся втратити Доріан?
      а)красу; б)гроші; в)кохання.
     8.  Що, на думку Генрі було в Доріана прекрасним?
      а)зовнішність; б) походження; в)розум.
     9.  Хто батьки Доріана?
      а)гувернантка і відомий лорд; б) красуня-аристократка і офіцер; в)це невідомо.

 10.  У чому головна зброя лорда Генрі?
      а)у його походженні; б) у його красі; в) у його думці і слові.
   11.  Ким була Сибіла Вейн?
      а)актрисою; б)прислужницею; в)герцогинею.
  12.  Як називала Сибіла Доріана?
     а)прекрасний принц; б) мілорд; в)злий чаклун.
  13.  Чому Сибіла розчарувала Доріана?
     а)він дізнався, з якої вона родини; б) вона почала погано грати на сцені;
     в)з’ясувалось що в неї є дитина.
  14.  Що сталося з Сибілою після розлучення з Доріаном?
     а)нічого особливого; б) вона поїхала з міста; в)вона отруїлася.
  15.  Що зробив Доріан з портретом, щоб ніхто не дізнався його
  Таємницю?
     а)спалив; б) сховав; в) продав.
  16.  Чи дізнався Голуорд про таємницю портрета?
     а)так; б)ні; в) про це не йдеться.
  17.  Що трапилось з Безілом Голуордом?
     а)потонув у річці; б) переїхав до іншої країни; в) його вбив Доріан.
  18.  Навіщо Доріан одягав лахміття?
     а)щоб відвідувати брудні клуби; б)так він жартував з друзями;
     в)такого не було.
  19.  Хто намагався вбити Доріана?
     а)ніхто; б)брат Сибіли; в) мати Кембела.
  20.  Коли портрет став знову гарний?
     а)ніколи; б)по смерті Доріана; в) по смерті Голуорда.


Життя та творчість Сергія Жадана


title: аминокислот

text:
 (pI)
gly
5.97
ala
6.02
val
5.97
leu
5.98
pro
6.10
phe
5.88
try
5.88
 (pI)
asn
5.41
glu
3.22
lys
9.74
arg
10.76
 (pI)
his
7.58
tyr
5.65
cySH
5.02


Презентація на тему:«Адаптація людини до навколишнього середовища . Фізіологічні основи загартування»
Підготувала:
Адаптація — здатність живого організму пристосовуватися до мінливих умов навколишнього середовища, що виробилась у процесі еволюційного розвитку.
Значення адаптації:
Допомагає організму переносити значні зміни в навколишньому середовищі;

Допомагає перебудувати фізіологічні функції,поведінку відповідно до змін;

Забезпечує підтримку сталості внутрішнього середовища організму, якщо параметри деяких чинників навколишнього середовища виходять за межі оптимальних.
Організми, що адаптовані до свого оточуючого середовища, здатні до наступних дій:
Отримувати повітря, воду, їжу та поживні речовини;
Пристосовуватись до фізичних характеристик оточуючого середовища, таких як температура, освітленість та вологість;
Захищатись від природніх ворогів;
Розмножуватись;
Реагувати на зміни оточуючого середовища.

Структурні адаптації — це спеціальні частини організму, що допомагають йому виживати в природніх умовах.

Наприклад:
бути колір шкіри;
форма тіла;
відозміни покривів;

Адаптації поведінки — це відозміни поведінкових реакцій організму у відповідь на зміни в оточуючому середовищі.

 Наприклад
умовні або безумовні рефлекси.

Фізіологічні адаптації — це системи всередині організму, що дозволяють виконувати деякі біохімічні або фізіологічні процеси .
Наприклад:
 секрецію отрути;
підтримання температури тіла;
 нейтралізацію токсинів при травленні.
Маладаптація
Можливою є ситуація, коли деяка перевага, що її надає адаптація, з часом зменшується, аж до стану, коли минула адаптація стає шкідливою для виживання виду. Таке явище відомо під назвою «маладаптація», і може зустрічатись серед рослин, тварин або людей в таких областях як біологічні процеси, психологія, та безумовні рефлекси.
Акліматизація

Існує велика різниця між адаптацією та зовнішньо схожою на неї акліматизацією. Адаптація виникає та стабілізується протягом поколінь, що змінюють одне одного; акліматизація ж відбувається на проміжку часу всередині життєвого циклу однієї особини, і звичайно пов'язана з набагато менш критичними впливами оточуючого середовища.
Проблеми адаптації людини до навколишнього середовища.
Людина, як і інші види живих організмів, здатний адаптуватися, тобто пристосовуватися до умов навколишнього середовища.

Адаптацію людини до нових природних і виробничих умов –це сукупність соціально-біологічних властивостей і особливостей, необхідних для стійкого існування організму в конкретній екологічному середовищі.
В даний час значна частина хвороб людини пов'язані з погіршенням екологічної ситуації в нашому середовищі проживання:

 Забрудненнями атмосфери, води та грунту;
 Недоброякісними продуктами харчування;
Зростанням шуму.
Пристосовуючись до несприятливих екологічних умов, організм людини відчуває стан напруги, стомлення.

Серед людей можна виділити два крайніх адаптивних типу людини:

Спринтер;
Стаєр.

Серед людей можна виділити два крайніх адаптивних типу людини:
Засоби підвищення адаптаційних можливостей організму.
Кожна людина повинна сприяти підвищенню витривалості свого організму.

Необхідні умови:

Вчасне і раціональне харчування;
Чергування режиму сну та активності, праці і відпочинку;

Але особливу роль у підвищенні адаптаційних можливостей організму відіграють фізичне тренування і загартовування.

	Регулярні фізичні вправи є найефективнішим засобом підвищення опірності організму хворобам та несприятливим впливам довкілля.

	Завдяки тренованості полегшується становлення адаптаційних реакцій організму до екстремальних умов.

Регулярне заняття спортом(без зловживання фізичними навантаженнями) сприяє високому рівню витривалості.
Позитивний вплив рухової активності на життєдіяльність організму:
збалансованість метаболізму,
активація вегетативних систем           (кровообігу, дихання),
формування нервових механізмів керування процесами,
розвиток організму в цілому.

Висновок:
Людство - лише незначна частина біосфери, а людина є лише одним із видів органічного життя - Homo sapiens. Розум виділив людину з тваринного світу і дав йому величезну могутність. Людина протягом століть прагнула не пристосуватися до природного середовища, а зробити його зручним для свого існування. Тепер всім зрозуміло, що будь-яка діяльність людини впливає на навколишнє середовище, а погіршення стану біосфери небезпечно для всіх живих істот, у тому числі і для людини.
Дякую за увагу!


title: "Ілья Рєпін"

text:
«Запорожці пишуть листа турецькому султану» (1880)

«Бурлаки на Волзі» 1870–1873
 «Іван Грозний і син його Іван» (1870–1873)

«Українська хата», 1880
«Букет. Абрамцево», 1878
«Садко», 1876,
«Воскресіння доньки Іаіра», 1871 р.,
«Христос у Гетсиманському саду».
«Голгофа», бл. 1922 р.,
«Іов та його друзі»,
«Протодиякон»
«Хресний хід в Курській губернії»
«Діоген і хлопчик»
«Арешт пропагандиста»
«Негритянка»
« Не чекали»
«Яблука і листя»
«Панянки серед стада корів»
«Відмова від сповіді»
«Царівна Софія»
«18 жовтня 1905»
« В залі Державної думи»
Портрет Яницької
Портрет Миколи ІІ
«Два українських хритиянина»
« Українка»
«Вечорниці»
«Гопак»
«Солоха і дяк»
« Запорожець»


title: "Йоган Себастьян Бах "

text:
Йоган Себастьян Бах
видатний німецький композитор і органіст
Йоганн Себастьян Бах
(нім. Johann Sebastian Bach; 21 (31) березня 1685, Айзенах — 28 липня 1750, Лейпциг) — видатний німецький композитор і органіст, представник стилю бароко, вважається одним із найвизначніших композиторів світу.
Його роботи, відзначені інтелектуальною глибиною, технічною досконалістю, та мистецькою красою, давали надхнення майже кожному композитору Європейської традиції, від Моцарта до Шонберга. Йоганн Бах узагальнив досягнення музичного мистецтва перехідного періоду від бароко до класицизму. Бах — неперевершений майстер поліфонії.
Біографія.
Йоганн Себастьян Бах був шостою дитиною скрипаля Йоганна Амвросія Баха, і майбутнє його було визначено. Усі Бахи жили у гірській Тюрінгії, з початку XVI століття були флейтистами, сурмачами, органістами, скрипалями, капельмейстерами. Їх музичне обдарування передавалося з покоління в покоління. Коли Йогану Себастьяну виповнилося п'ять, батько подарував йому скрипку. Він швидко вивчився на ній грати, і музика заповнила все його життя.
Природа, що оточувала його рідне місто Айзенах, співала на всі голоси, і маленький скрипаль намагався відтворювати її звуки. Його щасливе дитинство скінчилося рано, коли майбутньому композитору виповнилося 9 років. Спочатку померла його мати, а через рік — батько. Хлопчика узяв до себе його старший брат, що був органістом у містечку. Йоганн Себастьян вступив у гімназію — брат же навчав його грі на органі та клавірі.

 Але одного виконання хлопчику було мало — він тягнувся до творчості. Якось йому вдалося отримати з завжди замкненої шафи заповітний нотний зошит, де у брата були записані твори знаменитих у той час композиторів. Ночами потайки він переписував його. Коли піврічна робота уже наближалася до завершення, брат застав його за цим заняттям і відібрав усе, що було зроблено… Ці безсонні години при місячному світлі надалі згубно позначаться на зір Баха.

По закінченні навчання Бах був зайнятий пошуком роботи, яка забезпечує насущником і залишає час для творчості. З 1703 по 1708 він служить в Веймарі, Арнштаді, Мюльхаузені. У 1707 одружується на своїй кузині Марії Барбарі Бах. Його творчі інтереси були зосереджені тоді, головним чином, на музиці для органа та клавіра. Найвідоміший твір тих часів — «Капріччо на від'їзд коханого брата».
«Капріччо на відїзд коханого брата.»
Веймар (1708—1717)
Отримавши в 1708 місце придворного музиканта у герцога Веймарського, Бах облаштовується у Веймарі, де проводить 9 років. Ці роки в біографії Баха стали часом інтенсивної творчості, в якій основне місце належало творам для органа, серед них численні хоральні прелюдії, органна токата і фуга ре-мінор, пассакалия до-мінор. Композитор писав музику для клавіра, духовні кантати (понад 20). Використовуючи традиційні форми, Йоганн Бах доводив їх до найвищої досконалості.
У Веймарі в Баха народилися сини, майбутні відомі композитори Вільгельм Фрідеман і Карл Філіп Еммануїл.

Родина Баха.
Власна печатка Баха.
Триптих присвячення баху.
Реконструкція обличчя Баха.
Смерть баха.
Наприкінці 1740-х років здоров'я Баха погіршилося, особливо турбувала різка втрата зору. Дві невдалі операції з видалення катаракти спричинили повну сліпоту, але й тоді він продовжував творити, диктуючи ноти для запису.
За десять днів до смерті Бах, начебто, прозрів, проте за кілька годин з ним стався удар. Незважаючи на старання лікарів, Бах відійшов 28 липня 1750 року. Можливою причиною смерті композитора називають ускладнення після операції.
Урочисте поховання Йоганна Себастьяна Баха викликало величезний наплив народу з різних куточків німецьких земель. Композитора поховали поблизу церкви св. Томи (Thomaskirche), у якій він прослужив 27 років. Однак територією цвинтаря згодом проклали дорогу і могила загубилася. Лише в 1894 залишки його тіла випадково знайшли під час будівельних робіт, тоді й відбулося перепоховання.


Жан Фуке: біографія


"Амброзія полинолиста"


title: Іоган Кепплер

text: 1,  1,  2,  3,  5,  8,  13,  21,  34,  56, ...


Живопис наприкінці XVIII – у першій половині XIX ст.


title: Життєвий шлях В.О. Сухомлинського

text:
1918 - 1970
1918 - 1970
1918 - 1970


Життєвий і творчий шлях Теліженко Галини Дмитрівни


Богдан Ігор Антонич


Річард Бах


Адаптації як результат еволюційного процессу


Зорі


title: Аборти

text:
Аборти

Розвиток дитини в утробі матері
Перший триместр
Другий триместр
Третій триместр

6 тижнів
Розвиток дитини в утробі матері

7 тижнів
Розвиток дитини в утробі матері

9 тижнів
Розвиток дитини в утробі матері

10 тижнів
Розвиток дитини в утробі матері

14 тижнів
Розвиток дитини в утробі матері

20 тижнів
Розвиток дитини в утробі матері

Восьмитижнева дитина до і після аборту
Розвиток дитини в утробі матері

Методи абортації
Висмоктування
Вишкрібання
Кесаревий розтин
Солевий метод

Висмоктування

Висмоктування

Висмоктування

Висмоктування

Висмоктування

Висмоктування

Вишкрібання

Вишкрібання

Вишкрібання

Вишкрібання

Вишкрібання

Вишкрібання

Вишкрібання

Солевий метод

Солевий метод

Солевий метод

Солевий метод

Солевий метод

Кесаревий розтин

Кесаревий розтин

Кесаревий розтин

Кесаревий розтин

Кесаревий розтин

Не вбивай мене, мамо!!!

Аборти


title: Такий близький далекий космос

text:
1
1991
2
1968
3
1985
4
1984
5
1985, 1988, 1992
6
1996
7
1971
8
1976
9
1980, 1984, 1986
10
1987
11
1979, 1985, 1988
12
1994
13
1996
14
1980,1981,1982
15
1962, 1974
16
1994
17
1969


title: "Алкоголь і алкоголізм"

text:
9 689      2 370
1007        468
589          64
3 344       545


Життя Т.Г. Шевченка


title: Яків Щоголів

text: uk.wikipedia.org/wiki


Богдан Зиновій Хмельницький: історичний внесок


"Жофре Рюдель"


title: Олександр Попов(1859-1906)

text: Allo


Дорога в космос


title: Золотий шлях

text:
Size of OA citation advantage when found (and where explicitly stated by discipline)
% increase in citations with Open Access
Physics/astronomy
170 to 580
Mathematics
35 to 91
Biology
5 to 36
Electrical engineering
51
Computer science
157
Political science
86
Philosophy
45
Medicine
300 to 450
Communications studies (IT)
200
Agricultural sciences
200 to 600
The Open Access citation advantage: Studies and results to date (Alma Swan, Key Perspectives Ltd, 48 Old Coach Road, Playing Place, Truro, TR3 6ET, United Kingdom)
Open Access to the Scientific Journal Literature: Situation 2009

SPARC
(The Schoolary Publishing & Academic Resources Coalition)

0.372
1.298
Optics Express
10.768
21.819
Cancer Journal for Clinicians
2.052
1.638
Nucleic Acids Research
2.052
1.638
Nucleic Acids Research
2.687
1.536
Molecular Systems Biology
1.936
1.037
PLoS Biology
0.406
1.121
European Cells and Materials (ECM)
2.052
1.638
Nucleic Acids Research
CJR                    (Tomson Reuters)
SNIP (Scopus)
Paul de Laat, University of Groningen https://docs.google.com/file/d/0B1rF9RcqzpowYmY3ZTdkYWItZmQ0OS00YmFiLThjY2EtMzI1MjljYmE2NTE2/edit?num=50&sort=name&layout=list
Open Access Directory - http://oad.simmons.edu

DiVA (Electronic Publishing Centre, Uppsala University Library)
DPubS (Cornell University Library, Pennsylvania State University Libraries and Press)
E-Journal (Drupal)
ePublishing Toolkit  (Max Planck Gesellschaft)
GAPworks (German Academic Publishers (GAP))
HyperJournal (University of Pisa)
Lodel (Revues.org)
OpenACS
Open Journal Systems (Public Knowledge Project)
SOPS (SciX)
Topaz (Public Library of Science)
Archimede, Laval University Library
Dienst, Cornell Digital Library Research Group
DSpace, DSpace Foundation
EPrints Free Software
ETD-db, Virginia Tech University Libraries
Fedora, Fedora Commons
Greenstone, New Zealand Digital Library Project, University of Wankato
Invenio, CERN Integrated Digital Library System,
Omeka, Center for History and New Media, George Mason University
OPUS, Stuttgart University Library
Ranking Web of Repositories (2008)
Ranking Web of Repositories (2008)

SHERPA/ROMEOhttp://www.sherpa.ac.uk/romeoinfo.html
Creative Commons -  http://creativecommons.org

Devon Greyson, Information Specialist with the UBC Centre for Health Services and Policy ResearchDonald Taylor, Electronic Resources Librarian at Simon Fraser University

Size of OA citation advantage when found (and where explicitly stated by discipline)
% increase in citations with Open Access
Physics/astronomy
170 to 580
Mathematics
35 to 91
Biology
5 to 36
Electrical engineering
51
Computer science
157
Political science
86
Philosophy
45
Medicine
300 to 450
Communications studies (IT)
200
Agricultural sciences
200 to 600
The Open Access citation advantage: Studies and results to date (Alma Swan, Key Perspectives Ltd, United Kingdom)


title: "Амінокислоти. Історія їх відкриття"

text:
1820
1820
1839
1848
1865
1866
1868
1881
1888
1889
1895
1896
1899
1901
1901
1902
1902
1904
1922
1925
1925


Жуль Верн: біографія та творчий шлях


"Алкоголь і Людина"


"Астрономія – фундаментальная наука, яка вивчає Всесвіт у цілому"


Чарльз Діккенс( 1812-1870 )


Антисептичні засоби


Антибіотики


title: Віртуальна подорож планетами земної групи

text:
1
2
3
4
5

6
8
9
10
11
12
13
14
15
16
17
18
19
20
21
22
23
24
25
26
27
28
29
30
31
32
33


"Алкоголь та його згубна дія на організм"


Аналогічні,гомологічні органи, рудименти та автавізми


"Сузір'я Волосся Вероніки"


Життя, і творчість Оноре де Бальзака


Життя i творчiсть Михайла Драй-Хмари


title: Анаеробні процеси переробки відходів

text:
800
50
200
25
200
25
100
3


title: Аналіз білку

text:
The Birth of Biotech
Herbert Boyer and Stanley Cohen started a revolution
3
1
2
4
5
6
7
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
13
14
1
2
3
4
5
6
7
8
9
10
11
12
14
13
15


Зв'язок Гоголя і України


Амфибии


антивітаміни


title: "Йоганн Штраус II"

text:
Йоганн                      Штраус

Народився 25 жовтня 1825 у Відні.
   Хлопчик вчився грати на скрипці потайки від батька, який хотів бачити сина банкіром і влаштовував запеклі скандали, коли заставав сина зі скрипкою в руках. Проте за допомогою матері Йоганн-молодший продовжував таємно удосконалюватися в музиці. Батько незабаром віддав Йоганна-молодшого у Вище комерційне училище, а вечорами змушував працювати рахівником. В 1844 Йганн-молодший закінчив свою музичну освіту у відомих педагогів, які дали йому блискучі рекомендації (для отримання ліцензії на професію).

Незабаром Штраусу вдається набрати невеликий власний оркестр, і він з успіхом виступає у віденському казино Доммайер. Репертуар оркестру в значній мірі складався з його власних творів. Перший час сильно заважала заздрість з боку впливового батька, який заносив до чорного списку ті заклади, де виступав син, не допускав його на придворні бали і на інші престижні заходи, які вважав своєю вотчиною. Але, всупереч усім зусиллям батька і завдяки шанувальникам таланту Йоганна-молодшого його призначили капельмейстером військового оркестру другого полку цивільної міліції (батько був керівником оркестру першого полку).
Ще більше поглибила конфлікт батька з сином революція 1848 року. Штраус-старший підтримав монархію і написав вірнопідданський " Марш Радецького ". Штраус-молодший у дні революції грав" Марсельєзу "і сам написав ряд революційних маршів і вальсів. Після придушення революції його притягнули до суду, але врешті-решт виправдали.
1849 : Штраус-старший помер від скарлатини. Йоганн на могилі батька зіграв " Реквієм " Моцарта, присвятив пам'яті батька вальс "еолові арфа" і видав за свій рахунок повне зібрання творів батька. Батьківський оркестр вирішив приєднатися до музикантів сина, і об'єднаний оркестр вирушає на гастролі по Австрії,Польщі, Німеччині. Скрізь він мав величезний успіх.
Щоб налагодити відносини з новим імператором Францем-Йосипом I, Штраус присвячує йому два марші. Незабаром йому передають усі батьківські повноваження на придворних балах і концертах ( 1852). Запрошень так багато, що він нерідко відправляє замість себе одного з братів. На відміну від батька, він нікому не заздрив і жартував, що "брати талановитіший мене, просто я популярнішим".

1856 : перші гастролі Штрауса в Росії. Він став постійним диригентом літніх концертів при Павловському вокзалі з величезним окладом (22 тисячі рублів за сезон). Протягом п'яти років виступів у Павловську Штраус переживає серйозне захоплення російською дівчиною, Ольгою Смирнитською, але батьки Ольги перешкодили їх шлюбу. Цьому роману були присвячені радянський фільм "Прощання з Петербургом" і книга Айгнера "Йоганн Штраус - Ольга Смирнитською. 100 листів про кохання".
В 1862 Штраус, після повідомлення Ольги про своє весілля з російським офіцером, одружився на оперній співачці Єтти Халупецкой, що виступала під псевдонімом "Трефц". Біографи відзначають, що Єтти була зовні схожа на Ольгу Смирнитську. Єтти була старше Штрауса на 7 років і до того ж мала сімох позашлюбних дітей від різних батьків. Проте шлюб виявився щасливим, Генрієта стала вірною і турботливою дружиною.
Кінець 1860-х - початок 1870-х років: розквіт штраусовских генія. У цей період він створює свої найкращі вальси: " На прекрасному блакитному Дунаї "( 1866) і "Казки Віденського лісу" ( 1868), кращі оперети.
Ольга Смирнитська

1878 : після смерті Єтти Штраус одружився на молодій німецькій співачці Ангеліні Дітріх. Незабаром цей шлюб розпадається. В 1882 Штраус одружується в третій і останній раз, на Аделі Дойч (1856-1930), вдові сина банкіра Антона Штрауса. Вона була єврейкою і не хотіла переходити в християнську віру. У католицькій церкві їх би не стали вінчати, тому для оформлення розлучення і нового шлюбу Штраус стає протестантом -євангелістом і приймає німецьке громадянство, ставши підданим герцога Саксен-Кобург-Готського. Остаточно шлюб з Адель був оформлений в 1887 році. Штраус присвятив дружині вальс "Адель". Їх спільне життя склалося вдало. Незважаючи на три шлюби, своїх дітей у Штрауса не було.
Останні роки Штраус не концертував і практично не виходив з дому. Але з нагоди 25-річчя оперети "Летюча миша" його умовили диригувати увертюрою. Він занадто розпалився і по дорозі додому сильно застудився. Штраус помер у Відні у віці 73 років від пневмонії, не встигнувши закінчити балет "Попелюшка". Завершив роботу над балетом в наступному році Йозеф Байєр.
Все своє стан Йоганн заповідав музичному суспільству. Аделі дісталася тільки рента. Вона пережила чоловіка на 31 рік, повністю присвятивши себе створенню музею Штрауса та публікації його творів. Вона навіть розшукала і зберегла любовні листи чоловіка до Ольги.

 Другий шлюб Й.Штрауса з актрисою Анжелікою Дітріх не був щасливим, що змусило композитора подавати на розлучення. Відмова Римо-католицької церкви у розлученні змушує Й.Штрауса перейти у протестантизм та змінити громадянство. В серпні 1887 Й.Штраус одружується втретє на Адель Штраус, якій пізніше він присвятив популярний вальс Адель.
В 1892 Й.Штраус спробував себе в оперному жанрі, проте його єдина опера — «Лицар Пасман» не набула популярності. У травні 1899 року він простудився на ранку в придворному театрі, де диригував увертюрою до «Кажану», почалося запалення легенів, яке стало для композитора фатальним. 30 червня 1899 Й.Штраус помер. Похований Й.Штраус на центральному цвинтарі Відня «Zentralfriedhof»
Творчість

   Штраус створив величезну кількість творів: 168 вальсів, 117 польок
, 73 кадрилі, 43 маршу, 31 мазурку, 15 оперет, комічну оперу і балет. Він зробив з танцювальною музикою те, що пізніше Гершвін зробив з джазом : підняв до симфонічних вершин.

           Оперети і інші театральні постановки:
Індиго і сорок розбійників (Indigo und die Vierzig Ruber, 1871)
Карнавал в Римі (Der Karneval in Rom, 1873)
Летюча миша (Die Fledermaus, 1874)
Каліостро у Відні (Cagliostro in Wien, 1875)
Принц Мафусаїл (Prinz Methusalem, 1877)
Сліпа корова (або "Корова сліпця") Blindekuh (1878)
Мереживний хустку королеви (Das Spitzentuch der Knigin, 1880)
Весела війна (Der lustige Krieg, 1881)
Ніч у Венеції (Eine Nacht in Venedig, 1883)
Циганський барон (Der Zigeunerbaron, 1885)
Симплициус (Simplicius. 1887)
Лицар Пашман (Ritter Psmn, опера, 1892)
Принцеса Нінетта (Frstin Ninetta, 1893)
Яблучне свято (Jabuka, 1894)
Лісничий (Waldmeister) (1895)
Богиня Розуму (Die Gttin der Vernunft, 1897)
Попелюшка (Aschenbrdel, 1899, балет, посмертно)
Віденська кров (Wiener Blut, 1899, посмертно)

                           Знамениті вальси:
   Пісні кохання (Liebeslieder, op. 114, 1852)
Прощання з Петербургом (Abschied von St Petersburg, op. 210, 1858)
На прекрасному блакитному Дунаї (An der schnen blauen Donau, op. 314, 1867)
Життя артиста (Knstlerleben, op. 316, 1867)
Казки Віденського лісу (G'schichten aus dem Wienerwald, op. 325, 1868)
Вино, жінки та пісні (Wein, Weib und Gesang, op. 333, 1869)
Тисяча і одна ніч (Tausend und eine Nacht, op. 346, 1871)
Віденська кров (Wiener Blut, op. 354, 1873)
Каліостро (Cagliostro-Walzer, op. 370, 1875)
Прекрасний травень (O schner Mai!, Op. 375, 1877)
Троянди з півдня (Rosen aus dem Sden, op. 388, 1880)
Поцілунок (Kuss-Walzer, op. 400, 1881)
Весняні голоси (Frhlingsstimmen, op. 410, 1883)
Лагуни (Lagunen-Walzer, op. 411, 1883)
Віденські жінки (Wiener Frauen, op. 423, 1886)
Імператорський вальс (Kaiser-Walzer, op. 437, 1888)

                        Музика Штрауса в кіно
Фільм "Віденські вальси" ( англ. Waltzes from Vienna, 1934) режисера Альфреда Хічкока. Фільм розповідає про написання вальсу "На прекрасному блакитному Дунаї" австрійського композитора Йоганна Штрауса-молодшого.
Життя і мелодій Йоганна Штрауса присвячений популярний американський фільм "Великий вальс" ( 1938). Сюжет фільму має мало спільного з реальним життям композитора.
Караяновский запис вальсу "На прекрасному блакитному Дунаї" був використаний кінорежисером Стенлі Кубриком у звуковій доріжці до фільму "Космічна одіссея 2001 року "(Кубрик перемонтував кадри, щоб" потрапити "в музику).
Фільм "Прощання з Петербургом" (СРСР) розповідає про перебування Штрауса в Росії.

Виконав учень 8фм/хб класу нвк"сзш ІІ ст.-ліцей"шибіко василь


Чарльз Дарвін


title: Алельні гени

text:
Алельні гени.Взаємодії алельних генів

Про алельні гени
Алельні гени - це гени, що перебувають у різних станах, але займають одне й те саме місце (локус) в хромосомах однієї пари (гомологічних хромосомах) та визначають різні стани певної ознаки (високий чи низький зріст, руде чи чорне волосся, блакитні чи карі очі, овальна чи куляста форма плоду тощо).
До складу генотипу входить велика кількість генів, які функціонують і взаємодіють як цілісна система. Г.Мендель у своїх дослідах виявив тільки одну форму взаємодії між алельними генами - повне домінування одного алеля і повну рецесивність іншого.
Генотип організму не можна розглядати як просту суму незалежних генів, кожен з яких функціонує поза зв'язком з іншими.
Фенотипні прояви тієї або іншої ознаки є результатом взаємодії багатьох генів.

Про алельні гени
Розрізняють дві основних групи взаємодії генів:
- взаємодія між алельними генами;
- взаємодія між неалельними генами.
Це не фізична взаємодія самих генів, а взаємодія первинних і вторинних продуктів, які зумовлять ту чи іншу ознаку.
У цитоплазмі відбувається взаємодія між білками- ферментами, синтез яких визначається генами, або між речовинами, які утворюються під впливом цих ферментів.
Про алельні гени
Можливі такі типи взаємодії:
для утворення певної ознаки необхідна взаємодія двох ферментів, синтез яких визначається двома неалельними генами;
фермент, який синтезувався за участю одного гена, повністю пригнічує або інактивує дію ферменту, утвореного іншим неалельним геном;
два ферменти, утворення яких контролюється двома неалельними генами, впливають на одну ознаку або на один процес так, що їх сумісна дія призводить до виникнення і підсилення прояву ознаки.
Про алельні гени
У кожного організму є лише по два алельних гени.
Відомі такі форми взаємодії між алельними генами:
повне домінування;
неповне домінування;
кодомінування;
наддомінування.
Про алельні гени
Основна форма взаємодії - повне домінування, яке вперше описано Г. Менделем. Суть його полягає в тому, що в гетерозиготного організму прояв одного з алелів домінує над проявом іншого.
За повного домінування розщеплення за генотипом 1:2:1 не співпадає з розщепленням за фенотипом - 3:1.
У медичній практиці з двох тисяч моногенних спадкових хвороб у майже половини має місце домінування прояву патологічних генів над нормальними.
Про алельні гени
Неповне домінування - така форма взаємодії, коли у гетерозиготного організму (Аа) домінантний ген (А) не повністю пригнічує рецесивний ген (а), внаслідок чого проявляється проміжна між батьківськими ознака. Тут розщеплення за генотипом і фенотипом співпадає і складає 1:2:1
Про алельні гени
При кодомінуванні в гетерозиготних організмів кожний з алельних генів викликає формування залежного від нього продукту, тобто виявляються продукти обох алелів.
Класичним прикладом                                                          такого прояву є система                                                        груп крові, зокрема система                                              АBО, коли еритроцити                                                     людини несуть на поверхні                                             антигени, що контролюються                                                 обома алелями.

Про алельні гени
Наддомінування - коли домінантний ген у гетерозиготному стані виявляється сильніше, ніж у гомозиготному. Так, у дрозофіли при генотипах:
АА -нормальна тривалість життя;
Аа - подовжена триватість життя;
аа - летальний наслідок.

Про алельні гени


title: Злата Огневич

text:
Злата Огневич
У 2010 році вона стала фіналісткою національного відбору конкурсу «Євробачення-2010» від України, але не здобула перемогу. У 2011 році взяла участь у відборі «Євробачення-2011», але також не здобула перемогу.
Найпопулярніші пісні Злати Огневич
2010 — Остров любви (Tiny Island)
2010 — Ангелы
2010— Пристрасть
2010 — Кукушка
2011 — My bunny
2011 — Далеко
2012 — One Day
2012 — За лісами-горами
2012 — Gravity

У 2011 році на конкурсі Crimea Music Fest зайняла перше місце з піснею «Japan»
У 2013 році представляла Україну на конкурсі Євробачення в Мальме з піснею «Gravity», на якому зайняла 3-е місце
Дякую за увагу!


Живой лес


title: Яків Щоголів

text:
Бій під Крутами

"Бій під Крутами – це символ жертовності і подвигу в ім’я свободи і Української держави. Але політики зобов’язані пам’ятати, що дуже часто за подвигом одних стоїть безвідповідальність і непрофесіоналізм інших”
Уявіть собі!
    Стоять двадцять сім студентів і гімназистів приречені на смерть. Один із них, ще зовсім малий хлопець, семиклассник, починає співати ,,Ще не вмерла України…”, а інші підхоплюють, і гімн лунає, розсікаючи повітря. Багато в той день полягло українців. Двадцять дев’ятого січня 1918 року, недалеко від залізничної станції поблизу селища Крути (Чернігівської області), відбулася страшна, але героїчна битва молодих українських студентів з більшовицькою армією.
А почалося все…
    Сьомого листопада Центральна Рада проголосила незалежність УНР. Тоді Україна знаходилася в не дуже сприятливому становищі - у стані війни з більшовицькою Росією, після приходу до влади уряду Леніна. Укладено IV Універсал , у якому уряд УНР закликав до боротьби з більшовицькими військами, а п’ятого січня 1918 року на зборах студентів молодших курсів Київського університету Св.Володимира й Українського народного університету було ухвалено приступити до створення Студентського куреня Січових Стрільців.
Бій, що не мав вирішального значення!!!
    Триста студентів-добровольців вирішили прийняти бій. Це вірна смерть, адже протистояти більшовицькому війську із шести тисяч петроградських і московських червоногвардійців та матросів Балтійського флоту неможливо!
    Ці ворожі війська складалася з загонів П.Єгорова, Р.Берзіна та С.Кудинського
    Тільки тепер Україна в особі її громадянського суспільства та владних інституцій може відкрито, чесно, на загальнонаціональному рівні віддати належну шану усім тим, хто в різні часи боровся за свободу України, і тим, хто став жертвами тоталітарних режимів, незалежно від назв і прапорів останніх. В тому числі героям – і жертвам – Крут.

Військова тактика
Перебіг бою
    Сотня бійців Студентського куреня, на чолі з сотником Андрієм Омельченком, зайняла оборону обабіч залізничної колії поблизу станції Крути. Інша студентська сотня почала рити окопи вздовж залізничної колії і споруджувати земні укріплення. Переважна більшість студентів не мала ніякої військової підготовки, погано озброєні, вони сміло пішли вперед проти страшної кількатисячної навали Михайла Муравйова. Атаковані вогнепальною зброєю і ворожим бронепоїздом, гімназисти продовжували відстоювати свою свободу.
        Чи боялися вони? Мабуть. Те, що вони робили, було божевіллям, але ж молоді герої боролися далі й далі, знаючи, що можливо роблять або найбільшу помилку, або найдостойніший вибір у своєму житті. Протягом п’яти годин українські підрозділи стримували атаки ворога, проте, скориставшись своєю перевагою, наступаючі почали оточувати українські частини. Але мужня душа студентів не бажала здаватися в полон ворогові й кидалась в атаку з фатальним для молодих українців кінцем. Кожного з них чекала своя доля, і, на жаль, вона не завжди була втішною…

            …приблизно тридцять студентів не встигли врятуватись і потрапили в полон, де їх вирішено було стратити. Двісті п’ятдесят студентів загинуло. А можливо, хтось із них міг стати великим діячем, письменником, драматургом, але, мабуть, не судилося... Декілька бійців, яким вдалося врятуватись, не втекли від біди подалі, а вночі розібрали залізничну колію і все-таки на кілька днів затримати наступ червоної гвардії.
В пам’ять загиблим

.
.
У березні 1918 року, коли більшовики підписали Брестську мирну угоду, уряд УНР повернувся до Києва. Тоді ж було вирішено поховати полеглих у нерівному бою студентів на Аскольдовій могилі в Києві.
В літературі про Крути

Ось так обірвалось життя молодих людей під Крутами - в змаганні за кращу долю. Ця подія залишила свій відбиток не лише в історії і в пам’яті народу, а й в літературі. Цій трагедії Павло Тичина присвячує вірш ,,Пам’яті тридцяти”:
“Пам’ять тридцяти”

На Аскольдовій могилі Поховали їх — Тридцять мучнів українців, Славних, молодих… На Аскольдовій могилі Український цвіт! — По кривавій по дорозі Нам іти у світ. На кого посміла знятись Зрадника рука? — Квитне сонце, грає вітер І Дніпро-ріка… На кого завзявся Каїн? Боже, покарай! — Понад все вони любили Свій коханий край. Вмерли в Новім Заповіті З славою святих. — На Аскольдовій могилі Поховали їх.

 Ці юнаки здійснили великий подвиг, захищаючи рідну землю. Не кожен дорослий зважиться на таке, адже змагатися в нерівному бою, де шансів вижити небагато, мало хто погодиться. Говорити про це легко, бо ми не були там і не брали участі в цій страшній битві під Крутами, але низько вклоняємось і шануємо тих, хто там загинув.


title: "Пер Гюнт"

text:
Пер Гюнт

Це була людина,яку мало хто розумів, та мало хто поважав…

Не треба ні чого казати, щоб зрозуміти, потрібно лише подивитись на обкладинку
“ПЕр Гюнт” – це закінчене розмежовування Ібсена з національною романтикою
Головний герой – селянський парубок, який може звикнути до будь-яких умов, у нього не має ні якого внутрішнього стержня

Перша частина , "Ранок" , малює картину світлої , безтурботним природи . Друга частина , "Смерть Озе" , передає настрій скорботи. Третя - "Танець Анітри " - легка і граціозна п'єса , що нагадує мазурку . Остання , четверта частина - " У печері гірського короля " зображує казкове хода .
Що стосується самої п'єси то вирішуючим опинився чисто людський початок – глибокі переживання людської душі, які співвідносяться з загальним фоном п'єси…
Мелодії Грига дуже відомі і зараз дуже часто використовуються.
 В печері гірського короля
Ранок
Танець Анитри
Пісня Сольвейх
Смерть Озе


title: Юрій Яновський

text:
1902 -1954
Юрій Яновський
   Я входив у життя, міцно затиснувши олівець у руці, широко розплющивши очі на всі чуда світу…                             Юрій Яновський

О. Довженко і
 Ю. Яновський

Годі думати, що я буду інщим.
Навіть якби мене доля
позбавила не половини шлунка,
а руки, я й тоді
писав би, як пишу, - співав би.
Народився 17 серпня 1902 року на хуторі Майєрово на Єлисаветградщині
 (тепер село Нечаївка Компаніївського р-ну Кіровоградської обл.)
З 1911 по 1919 – навчання в Єлисаветградському реальному училищі
У 1922 вступив до КПІ на електротехнічний факультет
Сергій Корольов
Дмитро Ревуцький
Юрій Яновський
1924 – перший друкований
Вірш українською
Мовою “Дзвін”
1925 – перша збірка оповідань “Мамутові бивні”
1926

Харків.
ВАПЛІТЕ

Одеса.
Кінофабрика
“Тарас Шевченко” і “Тарас Трясило”
 П. Чардиніна, “Борислав сміється” Й. Рони,
“Вася-реформатор”і “Сумка дипкур’єра”
 О. Довженка
1928 – роман “Майстер корабля”

Тамара
Жевченко
1930 – роман «Чотири шаблі», яким започаткував в
українській літературі
новий різновид
роману – роман у новелах

1935
Ця книга – немов патент  На одержання зрілості Прози української.
               Павло тичина.
1941- 1945.
Уфа
1947 – роман
“Жива вода”

 (перша назва
 “Дві сестри  й полковник”)

“Мир” (після виправлень)
Юрій яновський –
талановитий драматург
Помер
25 лютого
 1954року
в лікарні.
Похований на Байковому цвинтарі.
	Нещасливий мій друг. Скільки й пам’ятаю я, весь час мучився, страждав і фізично, і душевно. Все життя його було скорботне. Навіть писати перед смертю почав по-руськи, очевидно, з огиди до обвинувачень у націоналізмі, з огиди до дурнів безперечних, злих гайдуків і кар’єристів. Чоловік талановитий, чесний, тонкий, ображений до краю життям…
О. Довженко.


Презентація на тему:

Захворювання дихальної системи. Бронхіт. Пневмонія. Астма
Причини захворювання:
4
1
2
3

Віруси та інфекції;
Бронхіт
Бронхіт- захворювання дихальної системи , при якому в запальний процес втягуються бронхи .  Входить до десятки найпоширеніших причин звернення за медичною допомогою.
Виникнення запалення бронхів унаслідок розвитку інфекційних захворювань або впливу деяких речовин (отруйних, алергенів тощо);
Загальне нездужання, м’язові болі, нежить, запальні ураження глотки, сильний кашель
Лікування бронхіту
Лікування бронхіту залежить від тяжкості захворювання. Лікарі призначають постільний режим при високій температурі. Необхідно провітрювати кімнату, а також припинити куріння. Пити гарячі настої різних трав. А ось про призначення антибіотиків вирішує ї лікар.
Пневмонія
Пневмонія – це запальне захворювання легких, переважно інфекційної природи із поразкою альвеол.
Розвиток у легенях запальних процесів, викликаних різними бактеріями або вірусами під впливом сильного переохолодження, значних фізичних і нервово-психічних перевантажень та інших чинників, що знижують імунітет
Значне підвищення температури тіла, сильний озноб, кашель, болі в боці, дихання поверхневе, прискорене
Лікування пневмонії
-зробити ренген;
-визначити в якій стадії пневмонії перебуває хворий;
-постільний режим;
-часто заміняти положення хворого в ліжку;
-пити тільки ті ліки, які радив лікар;
-ні в якому  разі займатись самолікуванням;
-вживати більше вітамінів;
-у разі важкої стадії госпіталізувати у лікарню.
Бронхіальна астма
А́стма бронхіа́льна — алергічне захворювання, що спричиняє задишку.
Порушення прохідності бронхів унаслідок спазму мускулатури дрібних бронхів, набряку слизової оболонки й закупорення їх в’язкими виділеннями під час розвитку алергічних процесів у бронхах;
Напади ядухи, утруднене дихання, задишка, кашель.
Лікування астми
• Консультація з лікарем;
• Користуватись інгалятором;• Проходження регулярних оглядів;
Запобігати куріння;
Запобігти алергії: забрати всі джерела,які можуть її провокувати;
Вживати тільки ті ліки,які прописав лікар.
Виконала учениця 10-А класу Куйдан Юлія

Дякую за увагу!


title: Амфібії

text:
Амфібії
Світлофор
Тіло риби складається з трьох відділів.
Зяброві кришки є тільки в кісткових риб.
За характером живлення – фільтратори.
Травні залози кісткових риб представлені печінкою й підшлунковою залозою.
У хрящових риб відсутній плавальний міхур.
Органи дихання акули – легені.
Кровоносна система риб незамкненого типу.
Спинний мозок розташований у хребетному каналі.
Риби – різностатеві тварини.
Риби бачать предмети на далекій відстані.
Запліднення в риб завжди внутрішнє.
Турбота про ікринки та потомство збільшує відсоток виживання молодняку.

Завдання уроку
З'ясувати характерні ознаки Амфібій, які пов'язані з подвійним способом життя.
Розглянути особливості зовнішньої будови на прикладі жаби озерної.
Розглянути внутрішню будову земноводних.
Ознайомитися з різноманітністю класу Амфібії.
Характерні ознаки Амфібій
Поширені на суходолі та у воді.
Дві пари кінцівок для пересування на суходолі.
Серце трикамерне, два кола кровообігу.
Роздільностатеві, розвиток – непрямий.
Зовнішня будова земноводних
Шкіра
Гола, без лусок.
Велика кількість залоз, які виділяють слиз.

Користуючись підручником на с. 124, з'ясуйте значення слизу.
Череп
Кисть
Передпліччя
Плече
Лопатка
Уростиль
Стегно
Гомілка
Стопа
Хребці
Тазові кістки
Внутрішня будоваСкелет
Травна система
Дихальна система
Кровоносна система
Видільна та статева системи
Самки
Самця
Нервова система
Органи чуття
Вухо
Око
Розвиток
Турбота про потомство
Різноманітність земноводних
Земноводні України


title: "Життєвий І творчий шлях Олександра Сєрова"

text:
Життєвий
І творчий шлях
Олександра сєрова

Валенти́н Олекса́ндрович Сєро́в— російський художник кінця 19 — початку 20 ст., представник російської гілки імпресіонізму. Малював портрети, побутові картини, пейзажі. Зробив спроби в стінопису. Надзвичайно обдарований художник-графік.

Дитинство
Валентин Олександрович Сєров народився в артистичній родині. Мати була піаністкою, батько — композитор. Як і в багатьох артистичних родинах, дитина була покинута. Сєрова підлітка пам'ятають похмурим, мовчазним, малоконтактним. Про невеселе дитинство та юність майбутнього художника свідчать і його ранішні графічні автопортрети, яких він зробив декілька
«Автопортрет в 15-річному віці», 1880 р.
«Автопортрет», 1883 р.
«Автопортрет», 1887 р.

Навчання
1880 року він вступив до Імператорської Академії мистецтв. Головним наставником в академії був П. П. Чистяков, другорядний художник, але цікавий педагог. Саме у нього начався і Врубель. Серов залишив Академію у 1884 році і почав працювати самостійно.

Початок творчості
В класичній гімназії закінчив лише три класи і покинув її. Художнє навчання почав у 1878 році у Іллі Репіна, в родині якого і жив 2 роки. Рєпін брав з собою підлітка на відвідини в різні родини, в тому числі в палац мільонера Мамонтова С. І. (1841 — 1918), відомого мецената і покровителя оперних співаків і художників. Відвідували Репін і Серов і садибу Абрамцево, що належала родині Мамонтових. Молодь брала участь у домашніх виставах. Окрім вистав, Серов малював. Саме в садибі Абрамцево він напише перші значні твори — «Дівчина, осяяна сонцем» та «Дівчина з персиками», 1887 р.

Видатний художник
Серов рано перетворився на видатного художника. Пройшовши могутню художню школу у Рєпіна, доброго малювальника, Серов вдосконалював мистецтво малювання усе життя. Він з тих, чиї малюнки дорівнюють картинам олійними фарбами і мають окрему мистецьку вартість.
Пізніше він з віртуозною легкістю виконуватиме замови на театральні афіші, що стали новим словом в російському мистецтві, як новим словом в мистецтві Франції стали афіші Тулуз-Лотрека (1864 — 1901).

Театральні афіші
   Афіша для балерини Анни Павлової, 1909 р.
Ольга Орлова
Балерина Т.Карсавіна

Марія Мамонтова верхи, 1884 р.
Балерина Т. Карсавіна
Портрет співака Шаляпіна, 1905 р.
Ескізи, що дорівнюють
шедеврам

Ескіз до портрета
Ілля Репін , 1901 р.
Костянтин Бальмонт, 1905 р.
Генріетта Гіршман

Пейзажі
Російське село взимку.

Російське село взимку

Венеція

В садибі Домотканово

Жіночі портрети
Ольга Орлова, Фрагмент
Зінаїда Юсупова, Фрагмент
Софья Боткіна, Фрагмент
Марія Акімова

В творчому доробку майстра важко виділити головні і неголовні твори. Він натхненно і завзято брався до всякої роботи і тому значно збільшив кількість шедеврів мистецтва.

Дякую за увагу!


title: "Юрій Андрухович"

text:
Юрій Андрухович
Юрій Ігорович Андрухович (13 березня 1960, Станіслав) — український поет, прозаїк, перекладач, есеїст. Живе і працює в Івано-Франківську. Віце-президент Асоціації українських письменників.
1985 разом з Віктором Небораком та Олександром Ірванцем заснував поетичну групу Бу-Ба-Бу, котра одною з перших почала відновлювати в українській літературі традиції. З 1991 року Андрухович — співредактор літературно-мистецького журналу «Четвер», співпрацював також із журналом «Перевал», виступивши упорядником двох його номерів.У часописі «Сучасність» вперше побачили світ найвагоміші прозові твори письменника: «Рекреації» (1992), «Московіада» (1993), «Перверзія» (1996), видані у 1997 році окремими книгами, есей «Центрально-східна ревізія»
Юрій був лідером відомої поетичної групи Бу-Ба-Бу («Бурлеск-Балаган-Буфонада»), яка об'єднала авторів з Києва, Львова, Івано-Франківська. В ієрархії Бу-Ба-Бу займає посаду Патріарха, звідки й походить прізвисько «Патріарх української поезії». А також він - один із засновників постмодерністської течії в українській літературі, яку умовно називають «станіславським феноменом».

Творчий доробок Юрія Андруховича формально можна поділити на два головні річища: поетичне й прозове. Його поетичний дебют відбувся в першій половині 80-х років і завершився виходом у світ збірки «Небо і площі» (1985). Проте друга поетична збірка Юрія Андруховича («Середмістя», 1989) носить швидше «елегійно-класицистичний» характер. Поетичне річище Юрія Андруховича вичерпується десь наприкінці 1990 року і завершується друкованими поза збірками циклами «Листи в Україну» та «Індія». Домінантою поетичної картини Юрія Андруховича в усі періоди його творчості видається напружене шукання «духовної вертикалі буття», суттєво занижене тенденцією до примирення «вертикального з горизонтальним». Звідси — стале поєднання патетики з іронією, нахил до стилізаторства і заміна «ліричного героя» щоразу новою «маскою». Західна критика визначає Андруховича як одного із найяскравіших представників постмодернізму. Його твори перекладені вісьмома європейськими мовами.

З прозових творів Юрія Андруховича найперше був опублікований цикл оповідань «Зліва, де серце»— майже фактографія служби автора у війську, своєрідна «захалявна книжечка», що поставала під час чергувань у варті. У 1991 році з'являється друком параісторичне оповідання «Самійло з Немирова, прекрасний розбишака», що ніби заповідає характерні для подальшої прози Андруховича риси:
схильність до гри з текстом і з читачем,
містифікаторство (зрештою, достатньо прозоре),
колажність,
любов до маґічного і надзвичайного.

 Як послідовний митець постмодерністського напряму Андрухович оригінально поєднує тон розмови з іронією, часом захоплюється стилістичними прийомами або ж ніби замінює ліричного героя якоюсь новою «маскою». Твори поета й прозаїка внесли в українську літературу своєрідну стихію вільного мислення, не обтяженого сумнівними умовностями, і найперше, що привертає увагу, — у них постає новий образ вільної творчої особистості.
У творі «Пісня мандрівного спудея» автор навмисно використовує архаїзми, і зокрема слово «спудей», аби надати цьому слову того глибокого значення, що мала назва молодих людей, які вивчали науки. За часів Сковороди й трохи пізніше абихто не міг стати «спудєєм», отже, це були люди високоосвічені, талановиті, творчі.
Власне, таким є ліричний герой, він не просто собі мандрує, він досліджує життя, і своїм поетичним словом хоче творити добро, «щоб явір тихі сльози витирав, щоб небо, нахилившись, наслухало, щоб завше був натхненний соловій». Мандрівка — не задля споглядання, він у пошуку свободи для своєї творчості, хоча, як справжній спудей, мусить дотримуватися правил, усталених канонів, та він протестує проти цього.

Поет ніби стверджує думку: справжня поезія може творитися там, де люди, де вирує життя. По-доброму й іронічно ліричний герой ставиться до моменту творчого виявлення своєї особистості: він творить поезію. Він свої неслухняні римовані рядки називає «маленькими чортенятами», що допомагають йому. Незвичним використанням епітета «на зелену прощу» автор декларує, що справжній вияв натхнення — у вільному леті думок й образів, коли хочеться «читати вірші травам і вітрам!..»
Слід зауважити, що Андрухович належить до Асоціації українських письменників (АУП), свого часу він відмовився від Національної премії імені Т. Г. Шевченка, висловивши цим своє незадоволення колишньою владою і Спілкою письменників.

Разом із тим засвідчив свій мистецький розрив не стільки з шевченківськими традиціями, скільки з застійними явищами літературного процесу, спричиненими довготривалим «соціалістичним реалізмом».
Проте внесок митця в літературу високо оцінений у світі, він є лауреатом кількох міжнародних і вітчизняних премій. Творчість Андрухови-ча має значний вплив на сучасний літературний процес. Його твори перекладено й видано в багатьох країнах світу, тож Україна має сучасного письменника, творчість якого гідно презентує нашу країну у світовій спільноті.

Список використаної літератури:
http://uk.wikipedia.org/wiki/Андрухович_Юрій_Ігорович
http://tsn.ua/authors/yuriy-andruhovich
http://lessons.com.ua/tvorcha-osobistist-u-poetichnix-tvorax-yuriya-andruxovicha/
http://www.ukrlitzno.com.ua/yuriy-andruhovich-zhittya-tvorchist/
http://uk.wikipedia.org/wiki/Асоціація_українських_письменників

Дякуємо за увагу!


title: АМІНОКИСЛОТИ

text:
Амінокислоти
Амінокислота
Органічна сполука, молекули якої одночасно містять аміно- (-NH2) та карбоксильну (-COOH) групи;
Є мономерними одиницями білків, у складі яких залишки амінокислот з’єднані пептидними зв’язками;
Більшість побудовані із комбінації 19 “первинних” амінокислот, тобто таких, що містять первинну аміногрупу, і однієї “вторинної” амінокислоти аба імінокислоти проліну, що кодуються генетичним кодом.
Класифікація амінокислот
номенклатура
Систематична номенклатура: назва утворюється від назви відповідного алкану (нумерація ланцюжка від атома Карбону карбоксильної групи) додаванням префікса аміно-, суфікса –ова і слова кислота.
Традиційна номенклатура: до назви відповідної карбонової кислоти додають префікс аміно-, а місце аміногрупи позначають літерами ά, β, γ, δ тощо.
 Для амінокислот, що входять до складу білків, використовують тривіальні назви, причому скорочені, в тому числі у латинському написанні.

номенклатура
Кожна із двадцяти стандартних, і багато нестандратних, амінокислот мають тривіальні назви. Частина цих назв пов'язана із джерелами, з яких вперше було виділено сполуку: наприклад, аспарагін виділений зі спаржі (лат. Asparagus), глутамін — з глютену пшениці, тирозин — із сиру (сир грецькою tyros). Для скороченого запису протеїногенні амінокислоти позначають трибуквенним кодом, використовуючи перші три літери тривіальної назви (за винятком аспарагіну (Асн), глутаміну (Глн), ізолейцину (Іле) і триптофану (Трп), для останнього використовують також скорочення «три»).
Абревіатури амінокислот
Для позначення шести амінокислот використані їх початкові літери (в англійській мові), оскільки вони є унікальними (CHIMSV). Ще у п'яти (AGLPT) перші букви не є унікальними, але позначають більш розповсюджені амінокислоти (наприклад, літера L позначає лейцин, оскільки він зустрічається частіше ніж лізин).

 будова
Усі амінокислоти містять карбоксильну й аміногрупи. В α-амінокислот вони приєднані до одного і того ж атома карбону. Решту молекули називають бічним ланцюгом або R-групою. Ці групи відрізняються за розміром, формою, гідрофільністю, електричним зарядом, схильністю формувати водневі зв'язки і загальною реакційною здатністю надаючи кожній амінокислоті унікальних властивостей. У найменшої амінокислоти — гліцину — бічного ланцюга немає, біля α-атома карбону крім карбоксильної і аміногрупи розташовані два атоми водню.
Особливості будови
Особливості будови
Особливості будови
Особливості будови
Особливості будови
Особливості будови
ФІЗИЧНІ та хімічні ВЛАСТИВОСТІ
Тверді кристалічні речовини.
Мають високі температури плавлення.
Добре розчиняються у воді.
Мають різний смак: солодкий, гіркий або зовсім без смаку; все залежить від радикала – R в молекулі амінокислоти.
Мають властивості основ та кислот — амфотерні сполуки
ФІЗИЧНІ та хімічні ВЛАСТИВОСТІ
Як основи амінокислоти взаємодіють з кислотами:

Кислотні властивості амінокислот проявляються в реакціях з лугами:

ФІЗИЧНІ та хімічні ВЛАСТИВОСТІ
Утворення внутрішньої солі (біполярного йона):

У реакції зі спиртами утворюються естери.

ФІЗИЧНІ та хімічні ВЛАСТИВОСТІ
Реакції утворення пептидів з амінокислот відносяться до реакцій поліконденсації
СПОСОБИ ДОБУВАННЯ
В промисловості - гідролізом білків, а іноді через мікробіологічний синтез.
В лабораторії поетапно.

 Наприклад:
оцтова кислота → хлороцтова кислота →
                → амінооцтова кислота
ЗНАЧЕННЯ АМІНОКИСЛОТ
20 α - амінокислот входять до складу білків, причому 8 з них належать до незамінних.
Хворим або виснаженим людям іноді вводять амінокислоти у кров для підтримки сил організму.
Деякі амінокислоти являються ліками.
Синтетичні амінокислотами підгодовують сільськогосподарських тварин.

Незамінні  амінокислоти:
Валін. Один з головних компонентів в рості і синтезі тканин тіла. Основне джерело - тваринні продукти. Досліди на лабораторних щурах показали, що валін підвищує м’язову координацію і знижує чутливість організму до болю, холоду та спеки.
Гістидин. Амінокислота, сприяє росту і відновленню тканин. У великій кількості міститься в гемоглобіні; використовується при лікуванні ревматоїдних артритів, алергій, виразок і анемії. Недолік гістидину може викликати ослаблення слуху.
Ізолейцин. Постачається усіма продуктами, що містять повноцінний білок - м'ясом, птицею, рибою, яйцями, молочними продуктами.
Лейцин. Одна з  незамінних" амінокислот. Поставляється усіма продуктами, що містять повноцінний білок - м'ясом, птицею, рибою, яйцями, молочними продуктами. Необхідна не тільки для синтезу протеїну організмом, але й для зміцнення імунної системи.
Лізин. Гарні джерела - сир, риба. Одна з важливих складових у виробництві карнітину. Забезпечує належне засвоєння кальцію; бере участь в утворенні колагену (з якого потім формуються хрящі і сполучні тканини); бере активну участь у виробленні антитіл, гормонів і ферментів. Недавні дослідження показали, що лізин, покращуючи загальний баланс поживних речовин, може бути корисний при боротьбі з герпесом. Недолік може виражатися в підвищеній втомлюваності, нездатності до концентрації, дратівливості, пошкодження судин очей, втрати волосся, анемії і проблем в репродуктивної сфері

Незамінні  амінокислоти:
Метіонін. Добрі джерела - зернові, горіхи та злакові. Важливий в метаболізмі жирів і білків, організм використовує її також для виробництва цистеїну. Є основним постачальником сульфуру, який запобігає розлади у формуванні волосся, шкіри та нігтів; сприяє зниженню рівня холестерину, підсилюючи вироблення лецитину печінкою; знижує рівень жирів у печінці, захищає нирки; бере участь у виведення важких металів з організму; регулює утворення аміаку і очищає від нього сечу, що знижує навантаження на сечовий міхур; впливає на цибулини волосся і підтримує зростання волосся.
Треонін. Важлива складова в синтезі пуринів, які, у свою чергу, розкладають сечовину, побічний продукт синтезу білка. Важлива складова колагену, еластину і протеїну емалі, бере участь у боротьбі з відкладенням жиру в печінці; підтримує більш рівну роботу травного і кишкового трактів; приймають загальну участь у процесах метаболізму і засвоєння.
Триптофан.  Є первинним по відношенню до ніацин (вітаміну В) і серотоніну, який, беручи участь в мозкових процесах управляє апетитом, сном, настрою і больовим порогом. Природний релаксант, допомагає боротися з безсонням, викликаючи нормальний сон, допомагає боротися зі станом неспокою і депресії.
Фенілалаін. Використовується організмом для виробництва тирозину і трьох важливих гормонів - епінерфіна, норепінерфіна і тироксину. Використовується головним мозком для виробництва Норепінерфіна, речовини, яка передає сигнали від нервових клітин до головного мозку; підтримує нас в у стані неспання і сприйнятливості.

Умовно незамінні
Тирозин. Використовується організмом замість фенілаланіну при синтезі білка. Джерела - молоко, м'ясо, риба. Мозок використовує тирозин при виробленні норепінерфіна, що підвищує ментальний тонус. Багатообіцяючі результати показали спроби використовувати тирозин як засіб боротьби з втомою і стресами.
Цистин (цистеїн). Якщо в раціоні достатню кількість цистину, організм може використовувати його замість метіоніну для виробництва білка. Гарні джерела цистину - м'ясо, риба, соя, овес і пшениця. Цистин використовують в харчовій промисловості як антиоксидант для збереження вітаміну С у готових продуктах.

Замінні амінокислоти:
Аланін. Є важливим джерелом енергії для м'язових тканин, головного мозку та центральної нервової системи; зміцнює імунну систему шляхом вироблення антитіл; активно бере участь у метаболізмі цукру і органічних кислот.
Аргінін. Викликає уповільнення розвитку пухлин і ракових утворень. Очищає печінку. Допомагає виділення гормону росту, зміцнює імунну систему, сприяє виробленню сперми і корисна при лікуванні розладів і травм нирок. Також корисний при розладах печінки, таких, як цироз.
Аспарагін. Аспартова кислота. Бере активну участь у виведенні аміаку, шкідливого для центральної нервової системи. Недавні дослідження показали, що аспартова кислота може підвищувати стійкість до втомлюваності.
Карнітин. Карнітин допомагає зв'язувати і виводити з організму довгі ланцюжки жирних кислот. Печінка і нирки виробляють карнітин з двох інших амінокислот - глютаміну і метіоніну. У великій кількості поставляється в організм м'ясом і молочними продуктами.. Вважається, що для найкращої утилізації жиру денна норма карнітину повинна становити 1500 міліграмів.
Орнітин. Орнітин сприяє виробленню гормону росту. Необхідний для роботи печінки та імунної системи.
Замінні амінокислоти:
Пролін. Гранично важливий для правильного функціонування зв'язок і суглобів; також бере участь у підтриманні працездатності і зміцнення серцевого м'яза.
Серін. Бере участь у створені запасів печінкою і м'язами глікогену; бере активну участь у посиленні імунної системи, забезпечуючи її антитілами; формує жирові "чохли" навколо нервових волокон.
Глютамін. Важливий для нормалізації рівня цукру, підвищення працездатності мозку, при лікуванні імпотенції, при лікуванні алкоголізму, допомагає боротися з втомою, мозковими розладами - епілепсією, шизофренією і просто загальмованістю, потрібний при лікуванні виразки шлунка, і формування здорового травного тракту. У мозку перетворюється в глютамінову кислоту, важливу для роботи мозку.
Глютамінова кислота. Вважається природним "паливом" для головного мозку, покращує розумові здібності. сприяє прискоренню лікування виразок, підвищує опірність втоми.
Гліцин. Бере активну участь у забезпеченні киснем процесу утворення нових клітин. Є важливим учасником вироблення гормонів, відповідальних за посилення імунної системи.
“нестандартні амінокислоти”
Крім 20 «стандартних» амінокислот, що кодуються генетичним кодом, у живих організмах також трапляється велика кількість так званих нестандартних амінокислот.
У складі готових поліпептидних ланцюгів деякі залишки амінокислот можуть модифікуватись. Таким чином, наприклад, утворюються нестандарнті амінокислоти 5-гідроксилізин і 4-гідроксипролін. Обидві входять до складу білка сполучної тканини колагену, а гідроксипролін знайдений також у клітинних стінках рослин.
“нестандартні” амінокислоти
6-N-метиллізин є складовою скоротливого білка міозину. Деякі білки, які зв'язують іони кальцію, наприклад, протромбін, містять γ-карбоксиглутамат. Десмозин — складна амінокислота, що утворюється із чотирьох залишків лізину — знайдена у фібрилярному білку еластині. Багато залишків амінокислот можуть бути посттрансляційно модифіковані тимчасово з метою регуляції функції білків. До таких модифікацій належить приєднання фосфтаних, метильних, ацетильних, аденільних, АДФ-рибозильних та інших груп.
“нестандартні” аміноксилоти
Всього у живих клітинах зустрічається близько 700 різних амінокислот, багато із яких виконують самостійні функції. Наприклад, орнітин і цитрулін є ключовими метаболітами у циклі сечовини і шляху біосинтезу аргініну, гомоцистеїн — проміжний продукт метаболізму деяких амінокислот, S-аденозилметіонін – відіграє роль метилюючого агенту.
Деякі з амінокислот також знайдені і в метеоритах, особливо в карбонових хондритах.
Функції амінокислот
На додаток до синтезу білків, стандартні і нестандартні амінокислоти в тваринному організмі виконують багато інших важливих біологічних функцій. Гліцин та глутамат (аніон глутамінової кислоти) використовуються як нейромедіатори при нервовій передачі через хімічні синапси, нейромедіаторами також є нестандартна амінокислота гамма-аміномасляна кислота, що є продуктом декарбоксилювання глутамату, дофамін — похідне тирозину, і серотонін, який утворюється із триптофану. Гістидин є попередником гістаміну – локального медіатора запальних і алергічних реакцій. Йодовмісний гормон щитоподібної залози тироксин утворюється із тирозину. Гліцин є одним із метаболічних попередників порфіринів (таких як дихальний пігмент гем)
Функції амінокислот
Деякі з 20-ти протеїногенних амінокислот називаються «незамінними» — це такі, що не виробляються в організмі і повинні надходити з їжею. Для людини це лізин, лейцин, ізолейцин, метіонін, фенілаланін, треонін, триптофан, валін, а для дітей також гістидин та аргінін.
Кислотно-основні властивості
Амінокислоти є амфотерними сполуками або амфолітами (від «амфотерний електроліт»). Вони можуть виступати як кислотами, так і основами завдяки наявності карбоксильної і аміногрупи відповідно. Якщо амінокислоту із бічним ланцюгом не здатним до іонізації розчинити у воді при pH 7,0 вона перебуватиме у формі цвітеріона (від нім. Zwitter — гібридний), тобто нестиме одночасно позитивний і негативний заряди. (Амінокислота у неіонізованій (зліва) і цвітеріонній формі (справа)).


title: 123456

text:
CHERNIVTSI - UKRAINISCHES PARIS
Die Präsentation wurde von Godunova Kateryna vorbereitet
 Schüler der 7. Klasse
 Abteilung für Fremdsprachen
Prag, Österreich und die Schweiz können durch eine Reise nach Tscherniwtsi ersetzt werden.  Lokale Landschaften und Architektur schaffen die Atmosphäre des alten Europa.
Yuriy Fedkovych Chernivtsi National University
Eine der ältesten klassischen Universitäten der Ukraine.  Es befindet sich im majestätischen Gebäude des modernen Czernowitz - einem Komplex, der zwischen 1864 und 1882 als Residenz der bukowynischen Metropoliten erbaut wurde und vom berühmten tschechischen Architekten Josef Hlavka entworfen wurde.  Die Innenarbeiten wurden von den Wiener Künstlern K. Iobst, I. Klein, dem Tschechen K. Svoboda, dem Bukowiner E. Buchevsky und E. Maksimovich angefertigt.  Der Stil der Gebäude ist vielseitig mit einem dominanten Motiv byzantinischer und romanischer Architektur.
Stadtrundgang, Mittagessen in einem Café.
Die große Fußgängerzone von Tscherniwtsi führt Sie ins alte Europa.  Es herrscht eine besondere Atmosphäre.  Alle Häuser hier wurden von den Österreichern gebaut.  Es wird gesagt, dass diese Straße einst Panska Street genannt wurde.  Und auf der Straße sehen Sie eine schmiedeeiserne Skulptur eines Hausmeisters mit einer Rose.  Der Legende nach wurde in österreichischen Zeiten die Straße mit diesen Blumen gefegt.
Tulpenfeld
Leonid Kadenyuk Space Museum und Ethno-Museum.
Reitclub und Mini-Zoo
Besichtigung des Mini-Zoos: 25 UAN.
Reiten: 25 UAN.
 ATV fahren – 25 UAN .


title: Вивчення всесвіту

text:
Вивчення Всесвіту за допомогою космічних апаратів

Із початком космічної ери настає новий етап вивчення Всесвіту за допомогою ШСЗ та АМС.
Космічні методи мають суттєву перевагу перед наземними спостереженнями, тому що значна частина електромагнітного випромінювання зір і планет затримується в земній атмосфері.
Великий внесок у вивчення Всесвіту зробили українські вчені. За їхньою участю були створені перші КА, які почали досліджувати не тільки навколоземний простір, але й інші планети.
Автоматичні міжпланетні станції серії «Луна», «Марс», «Венера» передали на Землю зображення інших планет із такою роздільною здатністю, яка в тисячі разів перевершує можливості наземних телескопів.
Космічний телескоп «Габбл»
Виготовлення оптичної системи
 Допуск для виготовлення його головного дзеркала було встановлено в 1/20 довжини хвилі видимого світла (приблизно 30 нанометрів).
Незважаючи на невдалий початок роботи (телескоп було запущено на орбіту із дефектом головного дзеркала) зусиллями космічної експедиції дефект вдалося майже повністю компенсувати, що надало змогу наблизитися до розрахункових характеристик
 Іншою складною інженерною проблемою було створення космічного корабля для телескопа і решти приладів. Основними вимогами були захист устаткування від постійних перепадів температур (через нагрів від прямого сонячного освітлення та охолодження в тіні Землі), а також особливо точне орієнтування телескопа.
Телескоп змонтовано усередині легкої алюмінієвої капсули, яку вкрито багатошаровою термоізоляцією, що забезпечує стабільну температуру. Жорсткість капсули і кріплення приладів забезпечує внутрішня просторова рама з вуглецевого волокна. До травня 1985 року перевитрата коштів склала близько 30 % від початкового обсягу, а відставання від плану — 3 місяці
За 15 років роботи на навколоземній орбіті «Габбл» отримав 700 тисяч зображень 22 тисяч небесних об'єктів — зірок, туманностей, галактик, планет. Потік даних, які він щоденно генерує в процесі спостережень, становить близько 15 Гб. Загальний їхній обсяг, накопичений за весь час роботи телескопа, перевищує 20 терабайт. Близько 4000 астрономів дістали можливість застосовувати його для спостережень, опубліковано близько 4000 статей у наукових журналах.


title: "Амінокислоти"

text:
Амінокислоти
Корєшкова А. В.
Амінокислота
Органічна сполука, молекули якої одночасно містять аміно- (-NH2) та карбоксильну (-COOH) групи;
Є мономерними одиницями білків, у складі яких залишки амінокислот з’єднані пептидними зв’язками;
Більшість побудовані із комбінації 19 “первинних” амінокислот, тобто таких, що містять первинну аміногрупу, і однієї “вторинної” амінокислоти аба імінокислоти проліну, що кодуються генетичним кодом.
номенклатура
Кожна із двадцяти стандартних, і багато нестандратних, амінокислот мають тривіальні назви. Частина цих назв пов'язана із джерелами, з яких вперше було виділено сполуку: наприклад, аспарагін виділений зі спаржі (лат. Asparagus), глутамін — з глютену пшениці, тирозин — із сиру (сир грецькою tyros). Для скороченого запису протеїногенні амінокислоти позначають трибуквенним кодом, використовуючи перші три літери тривіальної назви (за винятком аспарагіну (Асн), глутаміну (Глн), ізолейцину (Іле) і триптофану (Трп), для останнього використовують також скорочення «три»).
Абревіатури амінокислот
Для позначення шести амінокислот використані їх початкові літери (в англійській мові), оскільки вони є унікальними (CHIMSV). Ще у п'яти (AGLPT) перші букви не є унікальними, але позначають більш розповсюджені амінокислоти (наприклад, літера L позначає лейцин, оскільки він зустрічається частіше ніж лізин).

Хімічна будова
Усі амінокислоти містять карбоксильну й аміногрупи. В α-амінокислот вони приєднані до одного і того ж атома карбону. Решту молекули називають бічним ланцюгом або R-групою. Ці групи відрізняються за розміром, формою, гідрофільністю, електричним зарядом, схильністю формувати водневі зв'язки і загальною реакційною здатністю надаючи кожній амінокислоті унікальних властивостей. У найменшої амінокислоти — гліцину — бічного ланцюга немає, біля α-атома карбону крім карбоксильної і аміногрупи розташовані два атоми водню.
“нестандартні амінокислоти”
Крім 20 «стандартних» амінокислот, що кодуються генетичним кодом, у живих організмах також трапляється велика кількість так званих нестандартних амінокислот.

У складі готових поліпептидних ланцюгів деякі залишки амінокислот можуть модифікуватись. Таким чином, наприклад, утворюються нестандарнті амінокислоти 5-гідроксилізин і 4-гідроксипролін. Обидві входять до складу білка сполучної тканини колагену, а гідроксипролін знайдений також у клітинних стінках рослин.
“нестандартні” амінокислоти
6-N-метиллізин є складовою скоротливого білка міозину. Деякі білки, які зв'язують іони кальцію, наприклад, протромбін, містять γ-карбоксиглутамат. Десмозин — складна амінокислота, що утворюється із чотирьох залишків лізину — знайдена у фібрилярному білку еластині. Багато залишків амінокислот можуть бути посттрансляційно модифіковані тимчасово з метою регуляції функції білків. До таких модифікацій належить приєднання фосфтаних, метильних, ацетильних, аденільних, АДФ-рибозильних та інших груп.
“нестандартні” аміноксилоти
Всього у живих клітинах зустрічається близько 700 різних амінокислот, багато із яких виконують самостійні функції. Наприклад, орнітин і цитрулін є ключовими метаболітами у циклі сечовини і шляху біосинтезу аргініну, гомоцистеїн — проміжний продукт метаболізму деяких амінокислот, S-аденозилметіонін – відіграє роль метилюючого агенту.
Деякі з амінокислот також знайдені і в метеоритах, особливо в карбонових хондритах.
Функції амінокислот
На додаток до синтезу білків, стандартні і нестандартні амінокислоти в тваринному організмі виконують багато інших важливих біологічних функцій. Гліцин та глутамат (аніон глутамінової кислоти) використовуються як нейромедіатори при нервовій передачі через хімічні синапси, нейромедіаторами також є нестандартна амінокислота гамма-аміномасляна кислота, що є продуктом декарбоксилювання глутамату, дофамін — похідне тирозину, і серотонін, який утворюється із триптофану. Гістидин є попередником гістаміну – локального медіатора запальних і алергічних реакцій. Йодовмісний гормон щитоподібної залози тироксин утворюється із тирозину. Гліцин є одним із метаболічних попередників порфіринів (таких як дихальний пігмент гем)
Функції амінокислот
Деякі з 20-ти протеїногенних амінокислот називаються «незамінними» — це такі, що не виробляються в організмі і повинні надходити з їжею. Для людини це лізин, лейцин, ізолейцин, метіонін, фенілаланін, треонін, триптофан, валін, а для дітей також гістидин та аргінін.
Кислотно-основні властивості
Амінокислоти є амфотерними сполуками або амфолітами (від «амфотерний електроліт»). Вони можуть виступати як кислотами, так і основами завдяки наявності карбоксильної і аміногрупи відповідно. Якщо амінокислоту із бічним ланцюгом не здатним до іонізації розчинити у воді при pH 7,0 вона перебуватиме у формі цвітеріона (від нім. Zwitter — гібридний), тобто нестиме одночасно позитивний і негативний заряди. (Амінокислота у неіонізованій (зліва) і цвітеріонній формі (справа)).


title: "Алкоголь і алкоголізм, їх шкідливий вплив"

text:
Алкоголь і алкоголізм, їх шкідливий вплив
Зміст
Основні відомості
Ступені алкогольного сп’яніння
Історія виникнення алкоголю
Чи знаєте ви..?
Вплив алкоголю на печінку
Вплив алкоголю на майбутнє потомство

Алкоголі́зм — захворювання, що викликається систематичним вживанням алкогольних напоїв, що характеризується патологічним потягом до них, призводить до психічних і фізичних розладів та порушує соціальні стосунки особи, яка страждає цим захворюванням.
У ширшому розумінні алкоголізм — сукупність шкідливих звичок, пов'язаних із зловживанням алкоголем, впливів на здоров'я, життя, працю і добробут людей. Психологічно має дві стадії: звичка та хвороба.

Алкоголь — наркотична отрута, що діє насамперед на нервові клітини кори головного мозку.
Алкоголізм викликає глибокі розлади діяльності шлунково-кишкового тракту, печінки, органів дихання, нирок, статевих залоз та ін.
Алкоголізм зумовлює стійкі порушення психіки, велике зниження працездатності, швидку стомлюваність, ослаблення пам'яті, деяку безтурботність, брехливість, несталість настрою, дратівливість і схильність до конфліктів.
Розрізняють три ступені гострого алкогольного сп'яніння

Початковий ступінь сп'яніння виявляється у відчутті тепла, легкого запаморочення.
При вживанні великої кількості алкоголю наступає середній ступінь сп'яніння. П'яний нервується, йому властиві спалахи гніву, озлобленості, буяння, він втрачає почуття відповідальності за свої вчинки, прихильний до вихваляння і агресії.
Важкий ступінь сп'яніння наступає при вживанні великої дози алкоголю. Для цього стану характерні дві фази: збудження і гальмування.
Хронічний алкоголізм, або алкогольна наркоманія, — хвороба, при якій у людини з'являється неймовірний потяг до спиртних напоїв, спостерігається симптоми астенії і абстиненції та інші алкогольні розлади.
Про оп'яняючі властивості спиртних напоїв люди довідалися не менш чим за 8000 років до нашої ери - з появою керамічного посуду, що дала можливість виготовлення алкогольних напоїв з меду, плодових соків і дикоростучого винограду. Можливо, виноробство виникло ще до початку культурного землеробства.
Чистий спирт почали одержувати в 6-7 століттях араби і назвали його "аль коголь", що означає "одурманюючий"
У середньовіччі, в Західній Європі також навчилися одержувати міцні спиртні напої шляхом сублімації вина й інших  цукристих рідин, що бродять.
В 1914 році, на початку війни, був виданий царський указ про заборону виробництва й продажу всіх видів алкогольної продукції на всій території Росії.
В.І. Ленін також закликав до нещадного припинення всіх проявів п'янства, з огляду на те, що воно несумісне зі світлими ідеалами революції й прогресом, тими високими завданнями, які стоять перед робітничим класом, перед всією нашою країною.
І в програмі більшовиків, прийнятій на VIII з'їзді партії в 1919 році, завдання боротьби з алкоголізмом були поставлені нарівні з боротьбою проти таких соціально небезпечних хвороб як туберкульоз і венеричні захворювання.

Важливо розуміти, що в наш час алкоголь є провідним наркотиком. Його застосування для цілей отруєння населення надійно легалізовано.
Особливо поширеним в останні роки в усьому світі є вживання спиртних виробів серед молоді.
Великим фактором, що сприяє росту споживання алкоголю, є низькі ціни на спиртні «напої».

Чи знаєте ви..?
Чи знаєте ви, що алкоголь знищує нервові клітини головного мозку: 1 літр пива вбиває до 6000 нервових клітин, а 100 грам горілки – 7000.

Чи знаєте ви, що синдром похмілля – не що інше, як процес, пов’язаний з виведенням з головного мозку загиблих через відсутність кровопостачання нейронів. Організм відторгає загиблі клітини, з цим і пов’язані ранкові головні болі.

Чи знаєте ви, що вживання пива підвищує більш ніж на 30% вірогідність розвитку раку грудей, причому відсутня чітка залежність від розміру дози.

Алкоголь надзвичайно руйнівно діє на печінку, яка зазнає першого удару спиртної отрути. Клітини цього внутрішнього органу відмирають, їх зміщують жир і сполучні тканини. Починається переродження печінки - гепатоз. Потім настає цероз, за ним - рак.
Проведено експерименти на тваринах: вагітним крільчихам протягом тривалого часу давали малі дози алкоголю. У них загинув після народження 61% потомства.

На жаль, така доля може спіткати і дітей, народжених від батьків-алкоголіків. Навіть після одноразового вживання невеликої дози спиртного напою чоловічі статеві органи виявляються отруєними, а при регулярному вживанні тканина сім’яних залоз перероджується. Тому в сім’ях, де хоча б один з подружжя хворий на алкоголізм, діти часто народжуються кволі, хворобливі, розумово відсталі, схильні до різних захворювань.

У сім’ях алкоголіків діти частіше хворіють на шизофренію, недоумство, народжуються глухонімими, з тяжкими розладами функції залоз внутрішньої секреції, кожна третя дитина — психічно неповноцінна.


title: "Алкалоїди"

text:
Алкалоїди

Алкало́їди, функції алкалоїдів
Алкало́їди — складні органічні азотовмісні сполуки лужної реакції переважно рослинного походження, також є продуктом життєдіяльності грибів та деяких нижчих тварин
Зараз відомо понад 5000 різноманітних алкалоїдів.

 Функції алкалоїдів  алкалоїди - це побічні продукти обміну речовин в рослинах, або вони служать резервом для синтезу білків, хімічним захистом від тварин і комах, регуляторами фізіологічних процесів або кінцевими продуктами детоксикації, знешкоджуючої речовини, накопичення яких могло б зашкодити рослині.

Відомості про діючі речовини лікарських рослин
Складні гетероциклічні сполуки, за допомогою яких відбувається перетворення і збереження азоту в рослинах У рослинах алкалоїди перебувають у сполуках солей численних, іноді неорганічних кислот Солі алкалоїдів добре розчиняються у воді.
Найвідоміші алкалоїди, що знаходять застосування в медицині, містяться в таких рослинах: у головках маку снотворного — морфін, у беладонні лікарській — атропін, у листках чаю китайського і зернах кави — кофеїн.

Відомості про діючі речовини лікарських рослин

Найбільше алкалоїдів у рослинах таких родин: макових, пасльонових, жовтецевих, метеликових.

Властивості алкалоїдів
Алкалоїди, молекули яких містять атоми кисню при стандартних умовах, як правило, являють собою безбарвні кристали.
Алкалоїди, молекули яких не містять атомів кисню, найчастіше є летючими безбарвними маслянистими рідинами.
Більшість алкалоїдів має властивості слабких основ, але деякі з них.
Більшість алкалоїдів має гіркий смак. Передбачається, що таким чином природний відбі захистив тварин від вироблюваних рослинами алкалоїдів, багато з яких сильно отруйні.

Дія на людський організм

Алкалоїд хелідонін, який міститься в чистотілі звичайному, розслаблює гладенькі м'язи кровоносних судин, знижуючи артеріальний тиск.

Після вживання атропіновміспих рослин зменшується секреція залоз травного апарату, розширюються зіниці очей, пульс прискорюється, знижується тонус гладеньких м'язів.

Найпоширеніші алкалоїди
Атропін - антихолінергічну засіб, алкалоїд, що міститься в різних рослинах родини пасльонових: красавка, блекоті, різних видах дурману.
Застосовують атропін при виразковій хворобі шлунка і дванадцятипалої кишки, пілороспазмі, холециститі, жовчнокам'яній хворобі, при спазмах кишечнику і сечових шляхів, бронхіальній астмі, для зменшення секреції слинних, шлункових і бронхіальних залоз, при брадикардії, що розвилася в результаті підвищення тонусу блукаючого нерва.
Найпоширеніші алкалоїди
Кокаїн - стимулюючий засіб, що отримується з південноамериканської рослини коки.
Жування листя коки допомагало індіанцям стародавньої імперії інків переносити високогірний клімат.
Як і інші стимулюючі засоби, кокаїн зменшує апетит і може призвести лише до повного руйнування особи.
Найпоширеніші алкалоїди
Кофеїн - психоактивну стимулюючий засіб з гірким смаком, без запаху. Дія кофеїну проявляється дуже швидко, через декілька хвилин після вживання.
 Впливаючи на центральну нервову систему головний і спинний мозок, кофеїн підсилює дихання, підвищує частоту і силу серцевих скорочень, прискорює обмін речовин, а тим самим створює відчуття бадьорості, знімає втому і сонливість.

Найпоширеніші алкалоїди
Морфін - один з головних алкалоїдів опію.
Він використовувався і продовжує використовуватися під суворим контроле для полегшення болю. Крім того, його застосовували як «лікування» опіумної та алкогольної залежності.

Найпоширеніші алкалоїди
Хінін - основний алкалоїд кори хінного дерева.
 Являє собою білий кристалічний порошок з сильним гірким смаком, що володіє жарознижувальну і знеболювальну властивостями, а також вираженим дією проти малярійних плазмодіїв.
 Це дозволило протягом тривалого часу використовувати хінін як засіб лікування малярії. Сьогодні з цією метою застосовують більш ефективні синтетичні препарати.

Висновки
Значення алкалоїдів для живих організмів, їх синтезують, досі вивчено недостатньо. Спочатку передбачалося, що алкалоїди є кінцевими продуктами метаболізму азоту у рослин, як сечовина у ссавців
Більшість відомих функцій алкалоїдів відносяться до захисту рослин від зовнішніх впливів.
 Алкалоїди мають і ендогенне значення. Такі речовини, як серотонін, дофамін і гістамін, іноді також зараховують до алкалоїдів, є важливими нейромедіаторами у тварин. Відома роль алкалоїдів в регулюванні росту рослин.


title: Богдан-Ігор Антонич

text:
Богдан-Ігор Антонич(1909-1937)
Підготувала учениця 11 класу Степанова Тетяна
Коли слова на порох стерті, сповідатись зорям зайво…    Богдан-Ігор Антонич
Дитинство
Богдан-Ігор Антонин народився 5 жовтня 1909р. на Лемківщині в родині сільського священика Василя Кота, котрий незадовго до народження дитини змінив прізвище на Антонин.
Ґрунтовне вивчення духовної й матеріальної культури лемків було здійснене Я. Головацьким. Автор подає детальний опис походження русинів-лемків, чисельності групи, рис характеру, географії, господарства, відносин з сусідніми етносами.
Лемківщина
Лемківські писанки
Рідна домівка поета…
Вплив національного ентузіазму на формування особистості поета…

Труднощі війни відбилися на здоров'ї хлопця. Він часто і тяжко слабував. Тому спершу йому найняли приватну домашню вчительку, а в 11 років віддали до Сяноцької гімназії.
Два останні роки навчання в гімназії, його вчителем був Лев Гец.
З 1931 р. почав друкуватися в періодиці. Саме тоді в бібліотеці журналу «Дажбог» заявилася його перша збірка «Привітання життя».

У 193б р. виходить найбільша прижиттЄва збірка Б-І. Антонича «Книга Лева».

      Видужування після операції у 1937р. ускладнилося запаленням легенів. Слабе серце не витримало. 6 липня Богдан-Ігор Антонич помер. Поховано поета на Янівському цвинтарі у Львові.
Джерела інформації
http://www.ukrlib.com.ua/bio/printout.php?id=10
http://yandex.ua/yandsearch?text
www.google.com.ua
http://muzofon.com/search/

Дякую за увагу