Sidan George Osborne applauderte skattsavtalen til Google med HM Revenue & Customs (HMRC) for to veker sidan, har offentleg meining gått opp mot det som mange ser som overdreivt gunstige skattarordningar for verds multinasjonale selskap. I dette tilfellet ser det ut til at myndighetane i Storbritannia og utanfor det ser ut til å konkludera med at det som trengs er ei endring i lova. Kanselar George Osborne har allereie sett i gang ein avbrot på måten at multinasjonale selskap flyttar overskuddet sitt til ulike jurisdiksjonar for å betale mindre skatt, kjent som "avvikla fortjeneste skatt". HMRC har sagt at den nye skatten, som kom i kraft i april i fjor, er ment å ta skatt frå organisasjonar som ikkje betaler selskapsskatt på fortjenesten sin i Storbritannia. Google, seier HMRC, har betalt skattane som det skal betala. Det tyder, som kritikarar, at denne nye skatten ikkje går langt nok. Sist månad var OECD vellukka med å forandra ei avtale som var utformad for å forbetra det gjeldende systemet. Alle dei 31 medlemslandane, som inkluderer USA, Bermuda og Guernsey, har samd om å dela informasjon om skatt som internasjonale firma betaler, og gjev dei mindre rom for å flytta vinninga sine til lavt skattelova. Men planen vil framleis kreve gjennomføring på nasjonalt nivå. I kjernen av avtalen er det konseptet om gjennomsiktighet, særleg det som er kjent som "land-for-land-rapportering". Dette ville tvinga selskapene til å fortelje skattestasjonen i hvert land der dei opererer, kor mange arbeidarar dei har der, kor mange inntekter og fortjeneste dei har og kor mykje skatt dei betaler. Kommisjonen har sagt at ho også særskilt ser på om dette skal opna for offentleg kontroll og vil publisera funnene sine i vår. Om slik kontroll ein gong blir gjennomført, kan det vera eit sterkt insentiv for firma å endra, seier Richard Murphy, professor i internasjonal politisk økonomi ved London's City University. "Om multinasjonale selskap ser at dei er ute av augene til offentligheten, då ser dei at dei kan halda fram på same måten med skattemyndighetene - og ingenting endrar seg. "Det er berre ved å ha sakene sine i offentligheten, når alle kan sjå dei valane dei gjer og pressen kan ha ein dag på marken, at du får atferdsendring". Prospektet gjer investorar nervøse, ifølge professor Murphy: "Investorar er avgjørende for dette. Dei byrjar å stille spørsmål om kva selskap som er fri. Dersom det er offentleg kontroll av regnskapen deira som representerer ein reell risiko, kan det føre til ei reell endring i oppfatninga av desse selskapene". Det ser ut til å vera ein impuls som byggjer bak denne ideen. Til og med den britiske regjeringa, som tidlegare har vorte kritisert for å ha sleit føtene sine i dette spørsmålet, har kome ut for full gjennomsiktighet, og kanselleren har sagt til Financial Times at han vil at skattinformasjon skal bli offentleg så lenge det kan vera avtalt på ein multilateral måte. "Vi kjenner til behovet for større gjennomsiktighet og vi deler de same målene for å takle svindel og flykting", seier James Watson frå lobbygruppen Business Europe, som representerar nasjonale forretningsforeningar som den franske MEDEF og den britiske CBI. "Men vi er urolege for initiativ som kan gjera EU til ein forløgar og skapa ein konkurransefordrag. "Om selskapene føler at dei må avsløra meir informasjon og informasjon som er kommersielt sensitiv, kan det skade EU som ein investeringsdestinasjon om EU går framåt ensidigt". For nokre går likevel ikkje endå det mektige insentivet til større gjennomsiktighet nok - dei krev ei omendring av systemet og innføring av "enheitleg skattlegging". Dette er ei meir radikal løysing av problemet som har plaga Storbritannia medan Google prøvde å takle skattemåte. Google hevdar at all salga hennar kom ut av Irland, og at Storbritannia representerte ein av mange markedsføringsoperasjonar, og at det difor gjorde svært lite skattepliktig fortjeneste i Storbritannia. Men einhetsskatting ville sjå eit selskap, uansett storleik, og uansett variert, som ein enhet med éin base og éin fortjeneste. EU-kommisjonen har foreslått eit einastandande skattesystem som heiter den same konsoliderte bedriftsskattbasen (CCCTB), medan både USA og Canada allereie har ei form for einastandande skatting for inndomsvinsten til selskapene sine. Sol Picciotto, emeritusprofessor ved Lancaster University Law School, seier at det er fornuftig å behandle multinasjonale selskap som ein enkelt enhet, men at det kan vera vanskeleg for land å samde seg om korleis dei skal arbeida ut dette. Den mest åpenbare formelen, meiner han, er å basera skatting av fortjenst på kvar ein firma har sine arbeidarar, eigedomar og sal. "Eg trur det må vera noko å endra seg på. "Riktinga må vera mot å behandle multinasjonale selskap som einaste enheter. Hithera har dei vore sett på som ein samling av uavhengige enheter, og eg trur det er eit feil", seier han.
Då Google sin europeiske sjef, Matt Brittin, kom fram for Folketingsutvalget for offentlege regnskap torsdag, møtte han ei bølge av opprøyme frå parlamentarikarar.