Det internasjonale laget analyserte 77 gener. Individuelt hadde kvar av dei ein låg innverknad på kreftrisiko, men var ein mektig kombinasjon. Funnene, i Journal of the National Cancer Institute, kunne til slutt omvandla screening, forebyggande behandlingar og til og med HRT. Kreftvelder sa at feltet utvikla seg raskt. Genetiske test som alt er utvikla, er avgrensa i Storbritannia til dei kvinnene med den høgaste risikoen for å utvikla brystkreft. Dei søkjer etter endringar som mutasjonar i BRCA-genene som førte til at Hollywood-skodespelaren Angelina Jolie fekk bryst og eggstokkar fjernne. Dei kan gje opptil 90% sjanse for kreft i livet til ei kvinne, men er sjeldne. Teamet, leidd av Institute of Cancer Research i London og University of Cambridge, såg på dei delane av den genetiske koden som har ein meir subtil effekt, men som likevel vil påverka sjansen for kreft hos kvar kvinne. Av dei 77 kreftrisiko-stasjonane i DNA-en som er arveleg frå mor og dei matching 77 frå far, ville ein gjennomsnittleg kvinne ha 66. Det lét laget utregne sannsynet for at kvinner utviklar brystkreft. "Dette er ganske betydelege risikoar", sa professor Montserrat Garcia-Closas frå Institute of Cancer Research. "Eg trur det er svært spennende no. Oppdaginga av desse variantarne har gått veldig raskt på dei siste fem åra, og eg trur det er på eit plan. Og på det tidspunktet er det på tide å byrja å designa ein genetisk test som inkluderer alle desse elementane. Evnen til å forutse nøyaktig risiko for brystkreft kan ha ei mektig innverknad på medisin. Det kan tydleg visa kva kvinner treng medisinar, som tamoxifen og raloxifen, for å redusere risikoen for brystkreft. Dei minst risikofulle kvinnene treng kanskje ikkje brystkreftskreining, medan dei med høgaste risiko kanskje må byrja tidlegare. Hormon erstatningsterapi har mange fordelar, men det øker risikoen for kreft. Så å kjenne bakgrunnen genetisk risiko kan òg fortelje kven som skal og ikkje skal ha HRT. Men ein av dei største utfordringane er å kombinera desse testane med dei gjeldende teknikkane. Prof. Douglas Easton frå University of Cambridge sa: "No er vi på eit avgjørende stadium der all denne forskinga kan kombineres for å hjelpa til med å teikna screening og råd til dei kvinnene som treng det mest. "Det er enno arbeid som må gjerast for å finne ut korleis slike test kan fylgje med andre risikofaktorar, som alder, livsstil og familiehistorie, men det er eit stort skritt i den rette retningen som forhåpentlegvis vil få genetisk risikoforutseining til å bli ein del av rutinemessig brystundersøkning i årene som kjem". Dr. Matthew Lam, som er med i velgjeringsorganisasjonen Breakthrough Breast Cancer, sa: "I dei siste åra har vi lært så mykje om genetiske risikofaktorar for brystkreft. Det som er fantastisk no er at desse funnene er byrja å verta omsett til praktiske metoder for å forutse risiko". Nell Barrie, som er med i Cancer Research UK, sa: "Dette studiet viser at det genetiske kartet over brystkreft som vitskapsmenn har bygd opp gjennom åra kan brukast for å identifisera kvinner som er mest i fare, slik at vi kan ta tiltak for å redusere sjansane for at dei utviklar sjukdomen eller å få henne på eit tidlegare stadium".
Vitskapsmenn har forutsei sannsynet for at kvinner utviklar brystkreft ved å sjå etter småfeil i DNA-en.