James Parker tok kameraet sitt og fann ut det ved å kjøre 9.898 mil i ein klassisk Morris Minor frå 1972, og samla inn pengar til veldedighetsverk under vegen. Parker var 53 dagar på vegen, og han drog gjennom 19 land, over tre ørkengar og over to hav. Han fokuserte særleg på å fange mannlege motiv, og ville finne ut om forventingane til kjønn endra seg frå Vest til Aust. På reisa skjøna Parker: "Eg var ganske reflekterande med kven eg fotograferte... Eg fokuserte på situasjonar eg hadde rekna meg i". Som resultat var mange av motivet hans unge menn som han sjølv. Han knytte seg til dei gjennom transport, "sykkelen er eit universelt objekt som ingen språkbarriere hindrar i å bruka". Det var ofte til nytte å kjøre ei så uvanleg bil. "Vi stoppet for å hvile og strekke beina, og det neste vi visste var at kaffen kom ut av ingenstans", minnt han seg. "Tenmechanics" dukka opp, mottaket var opi, og det var som ein formel 1-bitsmannskap... men med nokre fleire mage!" Reisa hadde mange høgt høgtingspunkter for Parker, men han skjøna snart at det kunne vera ekstremt anstrengande å kjøre opptil 10 timar om dagen. Likevel var "kamp under stjernene i Gobi-ørkenen, å gå fortapt i Istanbul under kuppforsøket", og "å rida i ein ballong over Kappadokia (Mellan-Anatolia) under soloppgang" særleg minneverdig.
Alle fotografiene er av James Parker.