Av dei 245 familiane som vart intervjute, sa 76% at sjukdomen til barnet deira hadde hatt ein stor innverknad på økonomien, med to av tre foreldrar som hadde tapt inntekter. Undersøkelsen vart utført av barna-kreft-velgjeringsorganisasjonen CLIC Sargent. Foreldrar og unge fortalde til velgjerningsorganisasjonen at dei brukte i gjennomsnitt £367 og £277 på utgiftar som hadde med kreft å gjera kvar månad, og med behandling som varte opp til tre år, gjekk regningane raskt opp. Dette tillegga til ein utgift på £4,400 for foreldra og £3,325 for unge kvart år, sa rapporten. Rapporten fann at av dei foreldra som hadde skulda, hadde 41% lånt 1000 eller meir pund, og 27% hadde lånt over 2000 pund. Seks prosent av foreldra som vart undersøkte, sa at dei hadde vendt seg til høg rente, kortsiktige lån for å takle dei tilleggskostnadene. "Vi tok eit lån på 20.000 pund for å få dekke dei ekstra kostnadene for å ta vare på han", seier Eileen. "Eg vart med Ross på Yorkhill Hospital i fem månader. Eg måtte kjøpa mat og klede for han. Samstundes var Shaun på turar på 70 mil for å koma til oss. "Det var ei svært vanskeleg tid. Vi beta framleis ut lånet og vil gjere det til Ross byrjar på vidarskolen". Dei fekk ingen økonomisk hjelp i dei første tre månadene, før dei fekk arbeidsledige livsbidrag og nokre små bidrag frå velgjerningsorganisasjonar. Ross er åtte år gamal no. Han har berre ein halv nyre og kan ha behov for ei transplantasjon når han blir eldre. Både Eileen og Shaun har kome tilbake til jobben sin, men begge har bytt jobb for å passa til omstenda sine. "Fem månadene etter at han blei diagnostisert var svært vanskelege. Styresmaktene burde ha gjort meir for å hjelpa". Familjefinansane vart òg under press av tida som trengst for å ta vare på barnet med kreft, med tre av fem respondentar som sa at dei måtte redusere talet på timar dei arbeidde. CLIC Sargent sa at det var uroleg at regjeringsreformer ville avgrensa familjene sine alternativ til økonomisk støtte gjennom styresystemet. Lorraine Clifton, sjef for CLIC Sargent, sa at kostnaden for å ta vare på barn med kreft ofte var uventet. "Alle lid i dette økonomiske klimaet, men foreldra til barn med kreft er blant dei hardaste. "Vi er avhengige av den generøse støtten frå offentligheten og andre givare for å finansiera vårt vitalske arbeid for å støtte unge kreftpasientar, men pengane vi samlar opp kan berre vera ein del av løsningen. "Vi vil arbeide med regjeringa og andre organisasjonar for å finna betre måtar å sikre at unge og born med kreft, og familiene deira, får den økonomiske støtten dei treng". Rapporten fann òg ein signifikant innverknad på livet til unge som hadde kreft. Fem av seks spurte sa at livskvaliteten deira var påverka, og to av tre ungdomar følte at dei var mindre i stand til å studere godt. Ein talsmann frå Arbeids- og pensjonsdepartementet sa at folk med terminal kreft blir raskt sporte. "I desse tilfellene betaler vi den høgaste avgiftene til omsorgsmedlar i funksjonshemma livsbidrag umiddelbart og vilkårleg, uavhengig av dagleg omsorgsbehov. "Under dei nye personlege sjølvstende-utbetalingane (PIP) innfør vi ei ny objektiv vurdering og regelmessige omprøvingar for å sikre at folk får rett nivå av støtte".
To tredjedelar av foreldra til barn med kreft som vart surveyert av ein organisasjon som gjer veldedighetsarbeid for kreft, sa at dei var tvunge til å låna pengar for å få til med livet deira.