FN tek som regel avkall på søk- og redningsprosjekt mellom fem og sju dagar etter ein katastrofe, når ingen har vorte frelst i ein eller to dagar - men det er kjent at folk overlevde mykje lenger. I 1995 blei Park Seung Hyun teken ut av vrakene av eit kollapset supermarked i Seoul, Sør-Korea, 16 dagar etter at det kollapste, og i januar 2004 blei Shahr-Banu Mazandarani, ei iransk kvinne på 90-talet, redda etter ni dagar gravd i ruinane i huset sitt etter jordskjelvet i Bam. I desember 2005 blei det funne ei 40 år gammal kvinne som var gravlagd i kjøkkenet hennar i Kashmir, som er under pakistansk styre, meir enn to månader etter eit jordskjelv. Legene sa at det var eit mirakel at Naqsha Bibi hadde overlevd så lenge i eit så lite rom at ho ikkje kunne røra seg. Julie Ryan, ein koordinator for den britiske gruppa International Rescue Corps (IRC), seier at overlevelsen i stor grad avhenger av kva som skjer i det øyeblikket jordskjelvet først treff. "Ideale situasjonen er at du blir fast i ei fangst og gravlagd, men du har noko slag oksygenforsyning frå omverdenen, du er ikkje skadd, og du har òg noko slag av tilgang til vatn", sa ho til BBC. "Du har vanlegvis klart å komme deg inn i noko slag av tomrom der du er omringa av bygningen, men det skadar deg ikkje". Ho sa at eit IRC-team reddet tre gutar som hadde vore gravlagde i ruinene av skulen sin i fem dagar etter jordskjelvet i Pakistan i 2005. "Dei låg flatt på ryggen, langs hverandre, med taket som rørte ved neven, men dei vart heilt uskade", sa ho. "Ein annan gutt deriblant dei hadde døydd". Etter so lenge i mørkret måtte redningsgrupperne dekke auga på gutane då dei drog dei ut, for å verna dei mot det sterke sollyset. Men ho seier at dersom folk er fast, "skjer det berre sjansen for å overleve". At ein ikkje kan røra seg eller at ein får skade på lemene, kan føre til å ha krympsyndrom, som er ein forstyrring av blodstrømmen til lemene. "Det fører til nyreskader og sjokk, folk lid smerte og har høge risiko for å få nyresvikt om dei ikkje får nøye medisinsk hjelp", sa ho. Dr. Shah seier at det er rapporter om menneske som overlevde i rusk i meir enn to veker, men slike tilfelle er "utroleg sjeldne". "Sjansane for å få nokon ut i live minkar med kvar dag", seier ho. Å vera fast i eit lukka rom tyder òg på at temperaturen stiger og at koletmonet øker, og om det når eit for høgt nivå fører det til kveiskning. Søketeam overvåkar for å sjå om CO2 i ein bygning stiger - ein stigning tyder at nokon er fast i bygningen og puster. Når CO2-nivået slutar å stiga, trengs ikkje søket lenger. Graham Payne, formann og grunnleggar av redningsorganisasjonen Rapid, sa til BBC at folk som er fast kan vera stille i timar om dei vaknar eller sovnar, men at dei aldri har gjeve opp. "Du trur du har mist dei, men du held fram. Det kan vera åtte timar til, og så byrjar dei å lage lyd igjen. "Men om dei er fast og vi kan høyra dei, då får vi dei ut, og vi gir ikkje opp". Dersom du ikkje er skadd, har luftforsyning og er i eit godt rom - uansett kor lite - er den neste prioritera vatnet. "Det avhenger av omstende temperatur, kor mykje væske du mista gjennom svette, om du har diaré, kor sunt du er, kor gamal du er", seier ho. "No kan nokre heldige folk finnast fast i ei rein forsyning, men andre finn eit dråpe av regnvatn, kondensasjon eller til og med vatn frå inne i radiatorar". Etter at den sørkoreanske supermarkedet kollapsade, reddet IRC ein mann som hadde vore fast i 13 dagar - han hadde drukket dråper av regnvatn og et papp rundt seg for å avverta hungeren. Nokre av dei som vart berga på Haiti har sagt at det er oppmuntrande å høyra røystar rundt seg, men Ryan seier at med tiden kan det vera meir uroleg enn trøyst å vita at andre menneske er fast. "Mannen som var fast i Korea låg i byrjinga med ei mengde menneske, men ein etter ein slutta dei alle å snakke. Så psykologisk er det ikkje til nokon nytte". Ho seier at det beste overlevende kan gjera er å halde seg stille og lytte, sjølv om det kan vera vanskeleg. "Vi brukar lydlokaliseringsutstyr for å leita etter overlevende, som oppdager trykk", seier ho. "Om du høyrer trykk, trykk tilbake eller rop", seier ho. Men trass i dei beste tilberedingane og rådene, seier redningsarbeidarane at det ofte handlar om "det å vera fast beslutte". "Det er viljen", seier Payne. "No er det som om nokre folk berre aksepterer at dei er fast i fjellet og at det er skjebnen. Andre held fram med å gå".
Anna Jones frå BBC undersøker korleis folk overlevde i øydelegg etter eit jordskjelv - og kva som gjer at søkoperaasjonane varar.