Partiet sa at det ville gje opp til 26 milliarder pund i neste parlament, om det vann valet. Det vil òg ha ein streit mot skatteunndring og vil kreve at ein million pund eller meir skal publiserast. Konservative skildra planane til Labour som "ett totalt rot". I mellomtiden lovar Tories at ein "ny generasjon" av sosial boliger skal byggjast i England om dei vinner valet. Liberaldemokratane har lagt fram eit økonomisk insentiv til ingeniør- og teknologiprofessorar som registrerer seg for å bli med i hæren. Partisjefen Tim Farron sa at den "guldne håndtrykkelsen" på £10.000 - som blir betalt til rekrutterar som forpliktar seg til å jobbe i fem år - vil hjelpa til med å løysa ein "kritisk kompetansemangel" i tjenestene. Shadow-kansler John McDonnell sa at planane til Labour om å auke skattar på transaksjonar i City ville vera ein "Robin Hood-skatt" som "vil få finanssektoren til å betala sin rettferdige del" etter skadeforløpet frå finanskrisen. Labour sa at det ville utvide den gjeldende stempelda på 0,5% som betales på aksjer til andre finanstilgjever, inkludert investeringar som er kjende som derivat. Det ville òg avslutta ein fritak, kjent som mellommann-løft, som gjeld for nokre banker og hedgefond, og sa at samanlagt ville måla gje mellom £4.7 og £5.6 milliarder i året. McDonnell la til: "Den vanlege folket blir framleis tvinga til å betala av Tories for ei krise som dei ikkje har påført gjennom dei verste utskipningsnedskytingane i generasjonar". Ei Robin Hood-skatt er ikkje ein ny ide, langt frå det. John McDonnell har lenge gjort kampanje for det. Det andre namnet for det er ein finanstransaksjonsskatt, der ein liten avgift blir lagt på visse finanstransaksjoner eller handlar. Her i Storbritannia, betaler vi allereie frimerkjeplikt når aksjer blir kjøpt og handla. Labour vil gå lenger og utvide avgiften til obligasjonar og meir komplekse finansielle instrument som blir kalla derivat, som dei hevdar vil samla £26 milliarder i løpet av det neste parlamentet, og hjelpa til å avskropa spekulativt datastyrt høgtfrekvent handel. Om planane til Labour skulle gå i verk, seier kritikarane at desse transaksjonane ville flytta til andre stader eller at kostnadene ville gå vidare til pensjonsfond, og til slutt treffe forbrukarane. Dette er på toppen av bekymringane for det potensielle tapet av næringsliv og arbeidsplasser i City på grunn av Brexit. Dette inkluderer aukande folk som granskar skattesaker for dei rikaste, forbod på selskap som slepp skatt frå offentlege kontrakter, sanksjonar mot "misbrukande" skattesparader og tvinginging avlegsmenn til å publisera detaljer om finansinteresser i utlandet. Arbeiderpartiets skattesaker for finanstransaksjonar vart angrepne av Institute of Economic Affairs, som skildra dei som "ein anna døme på fallet om at selskap kan bli hent for kontanter utan større kostnad". "I virkeligheten er det alltid vanlege menneske som til slutt betaler, inkludert forbrukarar og arbeidarar", sa Julian Jessop, sjefeøkonomen i den frie markedstanken. Tidlegare forretningsminister Vince Cable frå Lib Dem sa at økonomipolitikken til Labour var "mindre Robin Hood enn Mickey Mouse". Jane Ellison, finanssekretæren for den konservative finansdepartementet, sa at borgarmesteren i London, Sadiq Khan, hadde kalla ei skatt på finansielle transaksjonar for "vanvit". Ho sa at planen "risikar økonomisk vekst og arbeidsplassar". Ellison la til at regjeringa hadde fått tilbake 140 milliarder pund i skatt sidan 2010, som hadde gått tapt på grunn av skatteflykt eller -undgåing. Under boligforslagene til Tories ville regjeringa tilby engelske råd og boligforeningar finansiering for å gjera det lettere for dei å byggja fleire heim og skaffa land til utvikling. Konservativane sa at dette ville gjera det mogleg å reinvestera økningar i jord- og eigedomsverdi i sosial boligbygging.
Labour seier at dei vil skaffa milliarder av pund til offentleg tjeneste med ei ny skatt på finanstransaksjoner -- kjent som "Robin Hood-skatt".