For det første: Vil det tyske parlamentet, Bundestaget, støtta den foreslåtte utløysinga, utan støtte frå IMF? At Merkel, som tvingar den greske statsministeren Alexis Tsipras til å godta den framtida innverknaden til IMF i utløysinga, tyder på at ho trur at IMF-understøyt og innverknaden er det som er nødvendig for at Bundestaget skal godta det. Og om Bundestaget seier nei, er vi tilbake på gresk territorium som kjører mot den markerte utgangsporten til euroen og trengsel. For det andre: Dersom IMF seier - som det gjer i gjeldsdygdskapen - at Hellas er insolvent utan ein massiv skuldsavskriving, og at regjeringane i euroområdet ikkje syner på at dei vil godta skuldsavskrivinga, kan ECB då, i god samvit, utvida nødhjelpslån til bankane, eller nødhjelpslinjene? Fordi bankane vil opna dørene sine om dei er under slike omstende - antingen i morgon (no er det usannsynleg) eller på måndag. Det vil ikkje vera som før. Men dei økonomiske konsekvensane av kapitalkontrollen - som for det meste vil halde fram - vil bli avgrensa. Her er kva bankane gjer om ECB gjev litt meir nødhjelp. Bankane ville då byrja å gje finansiering til selskap som ville importera varer og råvaror som var vitlege for gresk økonomi. Det vil seie at dei to farene ville gå vekk, økonomien som hadde stega ned for mangel på import og ein humanitær krise som var på grunn av mangel på medisinar og mat. For det andre ville kassearbeidarane byrja å motta sjekkar att, og folk kunne trekkje ut maksimalt 60 euro per konto over disken, og ikkje berre på pengemaskinane. For å vera klar, ville grensa på 60 euro for uttaksprosentasjoner halde fram, kanskje i månader. Og overføringar til utlandet ville halde fram å vera sterkt begrenste. Men bankane kunne byrja å gje nokre grunnleggende støyt til økonomien, i staden for nesten ingen som for tida. Men, for å gjere dette endå ein gong til, denne begrenste gjenopprettinga av bankstjenestene er berre mogleg om ECB slår på nødhjelpslånet i ein liten mengd i dag. I mangel på det, vil den nåværende drakoniske kontrollen fortsette. Grunnen til dette er at bankane har litt meir kontanter i dag enn dei hadde tenkt seg i forrige uke - fordi nokre kontanter, som til dømes frå supermarkadar og bensinstasjonar, blir gjenvunne i det bankverkstedet. Sjølv om det er ein instinkt for kvar gresk person eller institusjon å samla kontanter, har store selskap som supermarkadar valt å overlata noko av det til bankane. Det er ifrå å rekne, og kanskje feil, at dei har avgjort at risikoen for eit røykje er større enn risikoen for at Hellas skal bli tvungen ut av euroen.
Så to fleire spørsmål om konsekvensane av at IMF held fast på planen om å redde Hellas.