Dette er første gong ein amerikansk statsleiar får denne æra frå India og reflekterer, meir enn noko anna, graden av komfort som Delhi har i tilhøvet til Washington. India har tradisjonelt bjóðt inn sine gjester på republikkdagen som ikkje vil tiltrekke seg kontroversar heime og kjem frå land som det har nære strategiske samband med. Det seier noko om kor vanskelege dei har vore i samband med India-USA at det har teke over sju tiår for Delhi å invitera den amerikanske presidenten til å delta i ei seremoni som markerer oppstoda som eit fullverdig konstitusjonelt demokrati. Obama og Modi hadde eit fruktbart toppmøte i september i fjor, og denne invitasjonen vart utvida av Modi som det høyrst var i augneblikk, då dei to møtte på kanten av Aust-Asia-toppmøtet i Myanmar (Burma) i november i fjor. Dette har medført, som embetsmenn på begge sider innrømmer, at det har vore relativt lite tid til å sette saman ein vesentlig dagsorden. Dette er alle i den sensitive sonen til dei fleste regjeringar, og dypdommen i diskusjonen i kvar av desse understreker kor nært dei to landa har vorte. I forsvaret er spira i forholdet mindre handelen med å selge og kjøpa våpen enn forsøkene til India og USA å utvikla og produsera ei ny generasjon av våpen. Forventinga er at minst ein, om ikkje fleire, slike avtale vil bli undertekne seinare i denne månaden. Nokre dusin mulige teknologiar og våpensystemer har vorte bjóðe fram av USA. India er særleg interessert i dronar, flygefartsteknologi og så vidare som forsterkar kapasiteten til å projisera luft- og sjøsmakt. I energi ser dei to regjeringane på motstridende interesser - å forbetra forsyninga av fossile brensel og hemma klimaendringane. Mr Modi og Mr Obama er relativt uvanlege blant verdsleiarane i sin personlige tru på at global oppvarming er eit spørsmål av overordnadskritisk betydning. USA har dermed vore ein sterk støttakar - men med nokre kommersielle høve i tankar - av ambisiøse planar til den indiske regjeringa for fornybar energi, særleg solenergi. Det ser i aukande grad til USA for billig naturgas - og har drivet på ein langsiktig forpliktelse frå Washington til å tillata slik import. USA, i retur, vil fortsette å presse India til å endra ei feilkjempeleg lov om kjernefysisk ansvar som gjer det vanskeleg for USA og andre land å selge reaktorar til eit energifattig India. India er framleis forsiktig med graden av etterretningssamarbeid mellom USA og den regionale rivalen i India, Pakistan. Jo meir amerikanske og indiske etterretningsorgan samarbeider, desto mindre viktig blir skuggen til Pakistan i samband med bilaterale tilhøyringar. Eit område der dei to partane arbeider tettare saman, er likevel nettvernstryggleik. Eit stadig meir tilknytta India vert meir bevisst på sårbarheita i dette området og forstår behovet for internasjonal støtte. Men det spektaklet som vil fylgje toppmøtet på republikkdagen vil dykke ned svakheita i den same store strategiske tenkingen mellom dei to landa. Dei to leiarane er ekstremt fokuserte på heimlege bekymmer, og ser utanrikspolitikken som ein sidestykke til den økonomiske og sosiale agenda dei har for dei eigne landa. Obama er ein av dei som har sett fram til at det er eit viktig tema for dei nordamerikanske styresmaktene, og han er ein av dei som har sett fram til at det er eit viktig tema for dei nordamerikanske styresmaktene.
Det viktigaste i det kommende toppmøtet mellom den amerikanske presidenten, Barack Obama, og den indiske statsministeren, Narendra Modi, er at Obama skal vera hovudgast på republikkdagen i India.