I Plos One blei det publisert at studien fann ut at empatiske menneske foretrekke meir mellow, låg-energisk musikk. Mens dei som var "systemiserarar" - folk som søkte å analysera mønster i verda - likte punk, heavy metal og meir kompleks musikk generelt. Forskarar seier at arbeidet deira kunne ha implikasjonar for musikkindustrien. Mange menneske tek snapp avgjøringar om melodiane dei liker eller ikkje liker, men vitskapsmenn seier at det som driv desse preferansane forblir uklart. For å avdekke dette, rekrutterte forskarar 4000 deltakarar og sette dei gjennom ei serie ulike test. Dei vart først spurt om å fylle ut fråspurnad med utsagnar som var utformade for å meta om dei var "empatiserer" eller "systematiserer" generelt. For eksempel vart folk spurt om dei var interessert i å designa og konstruera bilmotorar og separat om dei var gode til å forutse korleis folk følte seg. Deltakarane vart deretter utsette for 50 korte musikkstykker som spente over 26 ulike stilar, og blei spurt om å gje kvar einaste ein rangering mellom ein og 10. Dei som hadde høgare poeng på systemisering, hadde i motsetning til dette, en tendens til å tyda musikk frå heavy metal-band og meir komplekse, avantgarde jazz. Folk som hadde høgare poeng på empati kunne tyda på songar som Hallelujah av Jeff Buckley og Come Away with me av Norah Jones. Mens folk som identifiserer seg som systemisatorar, vert oppfordra til å prøva Enter Sandman av Metallica. David Greenberg, ein doktorgradsstudent ved Cambridge University, meiner at desse funnene kan bli brukt av musikkindustrien. "Mange pengar vert brukt på algoritmer som kan velja kva musikk du vil høyra, til dømes på Spotify og Apple Music". Ved å kjenne til den einaste tankestyleen til ein person, kan slike tjenestemyndigheita i framtida kunne finjustera musikkarrekommandane sine til den einaste personen".
Forskarar ved Cambridge University seier at det kan vera musikksmak som gjer at ein kan skjøna korleis ein tenkar.