Det oppstod med hjelp frå Iran under den israelske okkupasjonen av Libanon på tidleg 1980-tallet, men ideologiske røtene går tilbake til den shiitiske islamske gjenoppvakinga i Libanon på 1960- og 70-talet. Etter at Israel trekte seg tilbake i 2000, motstod Hizbollah trykket til å avvæpne og heldt fram med å styrkja den militære vingen sin, den islamske motstandsherredøming. På ein eller annan måte overgår kapasitetane no dei libanesiske hæren, som hadde mykje eldkraft brukt mot Israel i krigen i 2006. Gruppa har gradvis vorte ein viktig maktmekler i det politiske systemet i Libanon, og har effektivt vunne veto i kabinettet. Hizbollah har vorte beskyldd for å gjennomføre ei rekkje bombing og komplottar mot jødiske og israelske mål og er utnemnd som ein terroristorganisasjon av vestlege stater, Israel, dei arabiske Gulf-land og Arabiska liga. Det er vanskeleg å finne ut kva Hezbollah er i dag, men forløparane til organisasjonen oppsto etter den israelske invasjonen av Sør-Libanon i 1982 som svar på angrep frå palestinske militantar, då shiitiske leiarar som ville ha ein militant respons bryt seg frå den leiande Amal-rørsla. Den nye organisasjonen, Islamic Amal, fekk betydeleg militær og organisatorisk støtte frå Irans revolusjonære gardar som var basert i Bekaa-dalen, og kom fram som den mest framtredande og effektive av dei shiitiske militsane som seinare skulle skipa Hezbollah. Gruppa lanserte angrep på den israelske militæret og allierte hæren i Sør-Lebanon (SLA), og på framandemakt i Libanon. Dei vert trudd å ha stått bak bombingane av den amerikanske ambassaden og US Marine-kaserrakta i 1983, som tilsammen lét 258 amerikanarar og 58 franske soldater døy, og førte til at vestlege fredsbevaringsstyrkar trekte seg tilbake. I 1985 kunngjorde Hizbollah offisielt opprettinga si ved å publisera eit "åpne brev" som identifiserte USA og Sovjetunionen som dei største fiendane til islam og kalla på "utmontering" av Israel, som han sa var å okkuperere muslimske land. Han kalla òg på "innføring av det islamske systemet på grunnlag av fritt og direkte val av folket, ikkje på grunnlag av tvang". Avtalen i Taif i 1989 som endra borgerkrigen i Libanon og kalla på avvæpning av militsane, fekk Hizbollah til å ommerka den militære vingen sin til ei "islamsk motstandsstyrke" som var dedikert til å avslutta okkupasjonen av Israel, og som lét Hizbollah halde på våpen. I 2006 tok Hizbollah til å rydde ut i ein grenseoverskridande angrep der åtte israelske soldatar vart drepne og to andre kidnappa, og det førte til ein massiv israelsk respons. Israelske krigsfly bombar Hizbollahs festningsstaðir i sør og i sørlege forstadane av Beirut, medan Hizbollah skyter om lag 4000 raketter mot Israel. Over 1.125 libanesarar, dei fleste sivile, døydde i løpet av den 34-dagare konflikten, og 119 israelske soldatar og 45 sivile. Sjølv om det har blitt oppgradert og utvida arsenalet sitt og rekruttert mange nye kjemper, har det ikkje vore noko større oppbrot langs grenseområdet, som no er patrullert av FN-fredshjelpar og den libanesiske hæren. I 2008, då den veststøtte regjeringa i Libanon slo ned det private telekommunikasjonsnettet til Hizbollah og fjerna sikkerhetschefen på flyplassen i Beirut på grunn av band til gruppen, svara Hizbollah ved å ta over mykje av hovudstaden og kjempa mot rivaliserande sunni-grupper. For å få slutt på dei sekteriske samkomstane som lét 81 menneske døy og førte Libanon til grensa til ein ny borgarkrig, trakk regjeringa seg tilbake og ein maktdelingsavtale gav Hizbollah og allierte hans makt til å setja veto på kva som helst kabinettbeslutning. I val 2009 vann Hizbollah 10 seter i parlamentet og blei verande i einingsregjeringa. Seinare same år gav sjeik Hassan Nasrallah, generalsekretæren til Hizbollah, ut eit nytt politisk manifest som søkte å understreke gruppa si "politiske visjon". Det droppa referansen til ein islamsk republikk som blei funne i manifestet i 1985, men heldt fram med ei hard linje mot Israel og USA og sa at Hizbollah måtte halde på med våpen. I 2011 tvinga gruppen og allierte hennar til å bryta ned einingsregjeringa leidd av Saad Hariri, ein sunni som blei støttet av Saudi-Arabia, med Hizbollah som varna om at den ikkje ville stå stille då fire av medlemmane var skulda for å ha vore involvert i drapet på faren til Hariri, Rafik, i 2005. Hizbollah og allierte har halde fram å vera ein del av etterfølgjande regjeringar, der dei har stor innverknad. Då krigen i Syria eskalerte, gjekk tusenvis av Hizbollah-militantar ut for å kjempa for den syriske presidenten Bashar al-Assad, og viste seg avgjørende for å hjelpa regjeringsviljestyrkar til å gjenvinne land som var tapt for opprørarane, særleg langs den libanesiske grensa. Støtten til den syriske presidenten og alliansen til Iran har òg ført til ein forverkande fiendskap frå dei arabiske statane i Golfen, som er leidd av den regionale rivalen til Iran, Saudi-Arabia. I byrjinga av 2016 leid Saudi-Arabia Gulf-land og Arabiske liga til å erklære Hizbollah for ein terroristgruppe, og beskylde den for "fiendelege handlingar".
Hezbollah - Guds parti - er ein shiitisk islamistisk politisk, militær og sosial organisasjon som har ei stor makt i Libanon.