Grekland er no halvveis gjennom sitt tredje bergingsplan for euro-sone, som er verdt opptil 86 milliarder euro. Programmet har møtt fleire forsinkingar ettersom lånarane overser følginga av politikkvilkår. Tekniske representantar ventar på å koma tilbake til Athen snart for å fullføra forhandlingane. Det siste avtalen er ein av dei største lovnadsakarane til å redusera utgiftene til pensjonar frå 2019 og å heita meir inntektsskatt frå 2020 ved å senka skatteløpet. Samt skal dei to måla forbedre finansene til den greske regjeringa med like stor som 2% av den økonomiske aktiviteten i landet, eller BNP. For å søta ein pille som ikkje vil vera populær i Hellas, samde dei andre euro-sone-landa seg om at Athen ville kunna ta andre tiltak for å stimulera økonomien, om finansene til regjeringa hadde ein betre utgang enn forventet. Det neste steget er at tekniske ekspertar frå tre europeiske institusjonar og IMF skal koma tilbake til Athen for å prøve å forhandle om dei siste detaljene. Den nederlandske finansministeren, Jeroen Dijsselbloem, som presiderer møtene til ministerane i euro-sone, kalla på dei til å setja dei siste punktane på "i" og nå til ein fullstendig avtale så snart som mulig på personalnivå - det vil seia personalen i institusjonane som er involvert i å overvåka programmet. Etter at det er blitt avtalt om ein avtale, sa Dijsselbloem at Eurogruppens ministrar òg ville sjå på måla som Hellas må streva etter i finanspolitikken etter at dei siste utbetalingane av redningsprogrammet er gjorte (som skal gjelde i 2018), og spørsmålet om gjeldsbærekraft - som tyder skuldrelatering utover det euroområdet har gjeve. Euro-sone-ministrane har sagt det mange gonger, og det er vanskelegare for dei å avskrive noko av det dei har lånt ut, fordi det er politisk vanskeleg for dei å gjere det. Internasjonal valutafondet har lenge sagt at Hellas treng meir skuldrelatering. Det har stått bak mangel på økonomisk hjelp til den tredje utløysinga. (Det gjorde det i dei to første) Involusjon i den tredje utløysinga er å vera ein rådgjevar og ein overvåkar av gresk prestasjon. Dei andre medlemmane av euro-sone, men særleg Tyskland, ville gjerne hatt IMF til å leggja inn nokre pengar. Det er ikkje så mykje for å redusere bidraget til euro-sone, men for å få meir trugsmannskap til programmet, som dei trur IMF ville hatt om IMF fekk nokre pengar. Men IMF-ansettane er fram til no ikkje viljuge til å anbefale det til styresmaktene sine, som er skipa av representantar frå medlemsland i byrået. Etter møtet i Malta sa talsmann for IMF, Gerry Rice: "Vi er på eit punkt der vi meiner at det er gode utsikter for å fullføra diskusjonar om desse utestående politiske spørsmål under det neste misjonen til Athen. "Slik ein avtale om politikk må følges av diskusjonar med landa i euroområdet for å sikre tilfredsstillande forsikringar om ei trugeleg strategi for å gjenoppretta gjeldsbærekraft, før eit program blir lagt fram for IMF-direktoriet". Den viktigaste fristen for neste utbetalingsskifte frå euroområdet er juli. Grekland treng meir pengar for skuldbetalingar som skal gjelde. I Athen sa den greske statsministeren Alexis Tsipras: "Den greske økonomien er klar til å la krisen vera bak seg". Men det er mykje skepsis om det. Hugo Dixon frå BreakingViews seier at den nåværende diskusjonen vil berre gje Grekland meir tid, fram til midten av 2018.
Finansministrane i euro-området seier at dei har samde dei viktigaste delane av ei avtale med Hellas om å gje dei utbetalingar dei måtte gjere.