Ei ny studie spurde om 72 koala som budde i nærleiken av seks kryssingar for dyreliv, som Queensland-regjeringa installerte mellom 2010 og 2013. Det var den første studien som testa effektiviteten til kryssingar, som var ein del av eit oppgraderingsprojekt på 20 millionar dollar for å hjelpa til med å stoppe død på vegane til det sårbare marsupialen. "Eg var verkeleg skeptisk når det gjaldt om dyrene ville bruka dei", seier professor Darryl Jones, ein atferdsøkolog ved Griffith University i Brisbane som studerer påverknaden av vegar på dyrelivet. "Eg må innrømme at eg trudde koala var eit ganske dumt dyr. Dei tilbringar mesteparten av tida sin steina på eukalyptusolje". "Men det er ikkje sant. Dette beviser at dei kan innove", seier han. "Ingen koala har nokon gong før i sin evolusjonære historie gått under ein veg på ein kant, og dei gjorde det i løpet av eit par månader". "Dei kunne læra nye triks langt raskare enn nokon hadde truga". Studien, som vart publisert i tidsskriftet Wildlife Research, brukte fleire teknologiar for å spora individuelle koala, inkludert kamera, GPS-kragar og nyutvikla trådløse identifikasjonschip, som kommuniserte med anlegg ved inngangen og utgangen til kvar kryssing. "Dette vil ha stor innverknad når det gjeld å visa nøyaktig og påliteleg at dyrene bruker desse strukturane", seier professor Jones. I 2010 gav Queensland-regjeringa ut ein Koala-populasjonsrapport som viste at det hadde vore ein reduksjon på 68% i den lokale populasjonen av koala nær Brisbane over 10 år. "Dette er ein skremmende nedgang", seier professor Jones. "Det kan ikkje fortsette, eller så ser du på at du verkeleg kjemper til å døy ut". Trass i at koala er tre-dvyande skapningar, flyttar dei seg ofte langs jorda i søk etter nye trær, matkilder, vatn og kammerater. Mykje av denne flytta skjer om natta, og vegane blir sett på som ein av dei største trugene til koala. For å redusere veggjengjelden, byrja staten å rulla ut spesialiserte viltlivsfjerder. "Det er verkeleg viktig at dyrene kan flytta seg frå ein stad til ein annan", seier han. "Om dei blir avgrensa i to avskilde område, er sjansen for at dei skal overleve så mykje mindre". Prof. Jones og teamet hans vart rekruttert til å hjelpa til med å utforma ei kostnadseffektive løysing. For å testa effektiviteten, fangar forskarlaget og taggar koala på begge sider av kryssingane, i ein region som strekkjer seg frå Brisbane til Gold Coast. I løpet av den 30-månedrege studien, verifiserte forskarane 130 koala-kryssingar, men berre rundt 21% av koala-tagga brukte strukturane. "Dei har brukt fleire teknikkar og vist at koala vil bruka desse strukturane", seier Mathew Crowther, som er økolog ved University of Sydney, og som ikkje var involvert i studien. "Studiet er viktig fordi det tester effektiviteten til infrastrukturen". "Mange gonger målar forskarane berre fall i populasjonen på begge sider av vegen", seier han. "Dette er studiet av kva einskilde koala gjer". Professor Crowther seier at den største truggen for koala er habitattap, og at vegane er knytte til dette, og det dannar "døydeltar" mellom habitat. Han seier at dyrelivskryssingar er eit godt alternativ for å redusere dødsfall på vegane til koala og andre dyr, men dei må følges opp for å sikre at dei fungerer. Sjølv om synet er dårleg, så meiner han at koala har eit fantastisk hørje og ein fantastisk luktesinn. Og dei bevegar seg konstant rundt det komplekse landskapet.
Koala har raskt lært å bruka dyrepassage for å krysse bussige vegar i den australske delstaten Queensland når dei flyttar mellom bustadene, skriver Myles Gough.