22-åringen, som vann sølvmedalje for England ved Commonwealth Games 2014, sette ein ny britisk rekord i utandrekning på 1.97m tidlegare i år. I den første kolumnen til BBC Sport-nettstedet diskuterer ho "jobb" som idrettsutøvar, familiofest og positiv tenking. Jobben min som heltids-idrettsutøvar er langt mer innblandande enn ein vanlig ni-til-fem-jobb - det er ein hel livsstil. Det er mitt ansvar å ta vare på kroppen min, verna om han og respektera han slik at han kan belønna meg for framførslene mine. Men det er eit like viktig aspekt som ofte vert oversett, og det er den mentale og emosjonelle styrken som ein treng for å oppfylle potensialet sitt. Så det er viktig for velstanden min at eg lærer meg å kanalisera tankar og følelser i ein positiv og styrkande retning slik at suksess blir meir og meir uunngåeleg. For no er me midt i vintertrening, som er då me legg grunnlaget for det neste året når det gjeld form, styrke og teknikk. Det er den vanskelegaste delen av heile året og involverer den største mengden trening og krev ei flittig og fast tilnærming. Det er nyttig å ha mål på kort og lang sikt og å halda dei i hug så mykje du kan. I mitt tilfelle kan det vera eit kortvarig mål å overleve neste sett med øvingar og fullføra dei på ein god måte. Alternativt kan eg konsentrera meg om å trene så hard som mulig i den neste uken, av å vita at eg har ein oppvakningsperiode som kjem etterpå. Dette held meg fokusert på oppgåva og hindrar meg i å gå tapt i den enorme mengden trening eg må takle. Skip i høgd er svært teknisk, og det er naudsynt å halde kvaliteten så høg som mulig, så denne tilnærminga hjelper meg å konsentrere meg om arbeidet mitt i staden for å gå gjennom det og trilla den totale leksjonen. Eg liker òg å sjå tilbake på framgangsmåte - og skuffelser - for å motivera meg til framtida. Eg gjer ein medviten innsats for å sjå det positive i enhver situasjon og glede meg over dei enkleste gleda og dei minste framgangsmåta. Små skritt som dette hjelper meg å halde meg optimistisk, motstandsdyktig og takksam, noko som gjer livet moro og på mange måter føles som ein suksess i seg sjølv, sjølv om det ikkje har noko med sportsutvikling å gjera. Eg lærer å forstå at kroppen og sinnet mitt er eit integrert system, og eg må lytte til dei begge og vere like kjær for dei. Tenk på det slik - det er vanskeleg å hoppa høgt om du har ein knekke som skremmer, men er like tøff med eit tungt hjerte. Med tru på at alt er mogleg, føler eg meg mektig til å fullføra draumen mine med alt eg har. Eg gleder meg verkeleg til å få vera saman med familien min om eit par veker, for dei er så kjære for meg, og eg savnar dei alltid medan eg er i Midlands-treningane. I det nye året, har eg kryssnings- og underlagskonkurransar som startar i januar, og eg er verkeleg opprømt for at dei skal bli ei sjanse til å høste fordelene ved alt dette harde arbeidet.
Den britiske høgtprøymjaren Isobel Pooley arbeider for tida for å få ein plass i Team GB sin skare for OL i Rio 2016.