Festivalen var ein av dei største kunst- og kunstprosjektane i Storbritannia. Det fireåra programmet som kostar 127 millionar pund, byrja i 2008 og kom til høgkvalet med London 2012 Festivalen i fjor sommar. Festivalen inkluderte ein landsomspennande bellsringing, ein springande Stonehenge og ein strengkvartet i helikopter. I september 2012 sa rapporten at 29% av den britiske folkesetnaden var klar over Olympiaden og festivalen. I studien frå Liverpool University, som vart publisert torsdag, kom det fram at olympiska leiken bidrog til å forsterka oppfatninga av Storbritannia i utlandet. Men ein kunstekspert har ifråsett kor effektivt meldinga om London 2012 Festivalen kom fram. "Tallene lyver ikkje", sa Marc Sands, direktør for publikum og media i Tate. "Åtverige delar av den britiske folkesetnaden og turistane som besøkte Storbritannia for den utrolege sommaren, opplevde på ein eller annan måte London 2012 Festivalen. "Sjeks månader etter slutten av London 2012 ser mange på deg tomt når du spør dei om London 2012 Festivalen", fortsatte han. "Dei minner seg klårt om OL, men er litt fuzzier om den kulturelle festivalen. "Når du spør om dei kulturelle hendingane som utgjorde festivalen, minner dei seg godt og med stor kjærleik. "Dette var det markedsføringsdilemma, eit gap i kommunikasjonen til festivalen og ei utfordring som markedsføring burde ha løyst". Sands blei bestilt av arrangørane til London 2012 Festival for å gje han sin personlige refleksjon over hendinga som tok 12 veker. I innleiinga til rapporten sa Tony Hall, formann for kulturell olympisk styresett, at festivalorganisatorane hadde håpa at det kulturelle programmet ville vera "ein game changer". Han skreiv i innleiinga til rapporten at han hadde tenkt å "sett kunsten i sentrum av spelet, og visa fram det britiske fortrein i verdsklasse med høge økonomiske insatser for å få kulturturisme og kreative industriar til å spille". "Felskapa over heile Storbritannia deltok med entusiasme, og dei fleste har vorte inspirerte til å fortsette å nyte kultur og kreativitet", fortsatte han. Høydepunktane i London 2012 Festival-programmet var World Shakespeare Festival, sonettane til Mark Rylance om London Underground og Peace Camp-prosjektet til Deborah Warner, som hadde leir av gløysande telt i avlägsne kystlege stader. Kulturelle olympida inkluderte òg Unlimited - den største kunstkommisjonen av handikappa og døve kunstnarar - under Paralympiska lekar. Kultursekretær Maria Miller skildra hendingane i fjor som ein "enorme suksess". Då ho presenterte rapporten på Barbican i London, sa ho: "Kultur-olympida inspirerte ei heile generasjon til å tenke nytt om korleis dei deltok i kulturelle arrangement og aktivitetar". Ruth Mackenzie, som er direktør for Kultur-olympida, sa at ho hadde vore i Rio - der dei neste OL skal ha stad i 2016 - for å diskutera med kunstorganisasjonar " korleis kultur kan leggjast i sentrum av lekane".
Ei offisiell rapport om konsekvensane av London 2012 si kulturell olympikk seier at den fekk eit "ungfengt" publikum.