I det neste parlamentet treng ein nedskjering av utgiftene på 51,4 milliarder pund, eller 14,1 prosent, for å oppfylle planane som vart kunngjorde i høstuttala i fjor, sa IFS. Nedskjeringar i det nåværende parlamentet ventar å nå 38,3 milliarder pund, eller 9,5 prosent. IFS sa at Storbritannia over dei neste fire åra planlegger den største finanskonsolidasjonen av 32 utvikla økonomiar. Det ville føre til at utgiftene fall til den lågaste andelen av nasjonalinntekt sidan 1948 og at færre menneske jobba i den offentlege sektoren enn nokon gong sidan 1971. Men rapporten er optimistisk om vekst i Storbritannia, og vurderer at det ikkje vil vera noko inflasjon og at veksten vil bli tre prosent i år. Andrew Goodwin, seniorøkonom ved Oxford Economics og medforfatter av eit kapittel i Green Budget, sa: "Prognosen for økonomien i Storbritannia er ganske optimistisk", og han spådde "ein stor omvending i økonomien til hushaldene" i løpet av det neste året. I det grønne budsjettet stod det at utgiftsskytinga hittil har vore mindre enn planlagt. Paul Johnson, direktør for IFS, sa: "Mr. Osborne har kanskje ikkje vore ein så streng kansler som verken hans eige retorik eller kritikarane hans kunne tru. "Og han har skurt utgiftene til investeringane i avdelingar med berre halvparten av det han opprinneleg hadde planlagt". "Eit resultat er at han eller etterfølgjaren hans framleis skal ha mykje finanspolitisk arbeid å gjera i løpet av det neste parlamentet". Rapporten sa at det høge underskuddet på over 5% av nasjonalinntekt, og den totale gjelden på over 80% av inntekt, er på grunn av dårlege økonomiske resultat ved opphavet av dette parlamentet. Men koalisjonsregjeringa har gjennomført færre reelle utgiftsskytingar enn opprinneleg planlagt, ingen netto tilleggsskattare har blitt gjennomført, og skattaregningane har auka saktere enn forventet. Det har ikkje vore noko reelt nedgang i utgiftene til sosial tryggleik sidan talet på pensjonistar og storpensionen har auka. Grønt budsjett frå IFS illustrerer sterkt det sentrale økonomiske valet som veljarane står overfor i mai: større nedskjeringar med ei Tory- eller Tory-leide regjering; større skuld i den offentlege sektoren med ein Labour-regjering. Toryane vil ha eit overskudd innen 2018 og overskudd etter det i alle "normale" år; Labour vil ha balanse berre på det gjeldende budsjettet - det vil seia utgiftar dagleg, ekskludert investeringar - fram til 2020. IFS har gjeve ein nyttig numerisk måte å forstå Toryane og Labour sine motstridende økonomiske visjonar på - som i det vesle er at konservative trur at det er nødvendig å kutta gjeld og storleiken på staten, medan Labour vil ha potensielt større budsjettet for å byggja vegar, jernbane og skular, og for å finansiera politi og fengsel. I tillegg til å gje dei ein grunn til å gå ned i utgiftene, har dei også lov til å gå ned i utgiftene til andre land. Begge partiene lovar å verna utgiftene til helse, utdanning og utanlandshjelp. Les Robert Peston i sin helhet her. IFS sa at 98% av den gjenværende konsolideringa er planlagt å koma frå utgiftsreduksjon i staden for høgare skattar. Det seier at dei tre hovudpartiene i Storbritannia alle kunne kutta utgiftene sine med mindre enn det som er implisert i planane for høstuttala og likevel nå sine finansmål. Labour og Liberal Democrats ville måtte innføre nedleggingar i utgiftene til avdelingane på 1,4% (£5,2 milliarder) og 2,1% (£7,9 milliarder) for å vera i samsvar med finansmålene sine og dei erklærte intensjonane sine om skatt- og fordelingspolitikk. Men dersom Labour-planane blei halde fram i 2020-talet, ville nedgangen i den totale gjelden vera 9% av BNP, samanlikna med 19% under den totale budsjettbalansa som blei foreslått av konservative.
Institute for Fiscal Studies (IFS) har sagt at dei verste av dei britiske utgiftsreduksjonane kjem framover.