Vel, det er fordi regjeringens prognostikar, Office for Budget Responsibility, har auka prognosen om kor mykje finansdepartementet vil heita på gjeld (ikke nye) og redusert det han trur kanselæren vil betale ut som renter på dei massive skuldane. Eller, å seia det på ein annan måte, George Osborne er i dag 23 milliarder pund betre enn han trudde i juli, og han gjorde ingenting. På papiret ser det ut til at kansleren faktisk er litt meir forsiktig enn han var i juli, sjølv om nokre vil seie at han kost kost kostnaden for å flytte partiet sitt nærare sentrum av den britiske politikken - som han meiner har vorte tomt av Jeremy Corbyns Labour. Det kan vera feil å vera optimistisk om budsjettinngangen til OBR, særleg sidan vi såg at statleg låneinntekt vart dårlegare enn forventet. Men viss skattalønningane blir lavere og renten høyere enn det kanselæren no er ute på, kan han freiste å klandra og sparka prognosebyrået, OBR, som han skapte. Og han vil forhåpentlegvis håpa at veljarane ikkje vil sjå dobbelt standard i åra han har krenka på forgjengjarane hans på Labour for å ha brukt skatteinntekter som aldri såg bærekraftig ut. George Osborne har ikkje heilt forvandla seg til den gamle motsetnaren sin, Ed Balls. Men han er, på ein meir ballsisk måte, på rekning med den økonomiske oppvakinga for å bøta på dei overstrekte finansane.
Korleis har George Osborne greidd ut det magiske trikset med å halde fram med utgiftene til politiet, med mindre reduksjon i utgiftene til departementet enn forventet, og med ein dyr omlegging av skatteskapsle, samtidig som han tilsynelatande held fram til å omsette underskuddet på 74 milliarder til overskudd på 10 milliarder i 2020.