Social mobility kommisjonen varnar for mange "treadmillfamiljer som går vanskelegare og vanskelegare, men som står stille". Det pekar på eit urettferdig utdanningssystem, eit to-tier arbeidsmarked, ein regional ubalansert økonomi og uforførleg bolig. statsminister Theresa May har lova å takle sosiale ulikheter. Kommisjonen oppfordrar regjeringa til å forplikta seg til å byggja tre millionar heimar i det neste tiåret og utvide salget av land i den offentlege sektoren til nye heimar. Det burde òg tillata målrett husbygging på grøntbeltland og endra start-huse-initiativet for å fokusere på heimar med gjennomsnittlig inntekt. Alan Milburn teiknar eit deprimerende kjend bilde av ein "dei og oss" Storbritannia delt langs feillinjene av rikdom og høve. Men konklusjonen i rapporten hans - dei fleste familiane har det dårlegare enn foreldra si generasjon - er forbløffande. Det tyder at sosial mobilitet går bakover, og ikkje framover, trass i at det har vore påtvingar å takle den. Fraser som: "Store deler av Storbritannia føler seg ute" og: "Hønene er no komne heim til høstet", peber i rapporten. "Sjå mange familjer strevar med å få over livet, og heller ikkje å koma opp", sa Milburn. Han understreker at av dei 65 områda i landet som kommisjonen hans har identifisert som "koldspottar for sosial mobilitet", stemde berre tre for å bli verande i EU. Milburn, som sjølv har vore fordømt i seks år med problematikken med sosial mobilitet, syner at stemninga i landet no er blitt farlig. Med ein vinkj til Europa på 1930-talet sa han til journalistane: "Vi veit frå historia på vår eigen kontinent at når folk føler at dei går ut av det urettferdige, kan stemninga verta stygg". Kommisjonen bemerker at eit barn som bur i eit av dei mest utsette områda i England har 27 gonger større sannsyn for å gå på ei dårleg skule enn eit barn som bur i dei mest fordelade områda. Og unge frå heimar med låge inntekter er ein tredjedel meir sannsynleg for å droppa ut utdanning enn dei som har dei beste klassekameratene med like gode GCSE. Rapporten seier at regjeringa burde ha "som sitt kjernemål" å stramma skilnaden i GCSE-utdanning mellom fattige born og dei beste klassekameratene sine med to tredeler i det neste tiåret. Rapporten seier at grammatikken "i beste fall er ein distraksjon, og i verste fall ein risiko for innsatsane som har til formål å stramma dei betydelege sosiale og geografiske skilnadane som plager det engelske skulesystemet". Rapporten bemerker ein aukande kløft mellom generasjonane og advarer om at dei som er fødd på 1980-talet er den første etterkrigsida som ikkje starta sitt yrkesliv med høgare lønn enn dei umiddelbare forgjengjarane sine. I rapporten vert det sagt at regjeringa må arbeide med store arbeidsgivere, lokale råd og lokale foretakspartnerskap for å gje høgt kvalitativt arbeid - støttet av økonomiske insentiver - til dei "kalde punktene" for sosial mobilitet i Storbritannia. Kommisjonen seier at problemet ikkje berre er sosialt, men òg geografisk, med ein utvida kløft mellom dei store byane - særleg London - og dei mange byane og fylkene som "ver etterlate økonomisk og utholte sosialt". Det seier at i London har talet på topp-jobbar auka med 700.000 i dei siste 10 åra samanlikna med litt under 56.000 i nord-øst England. Rapporten varnar: "Den vaksande kjensla om at vi har vorte eit oss-og-dei-samfunn - der nokre urettferdig har rikdom og makt - er djupt korrosiv for samhørigheita vår som samfunn. "Referendumet i EU i juni i år avslørte dype skilningar som går langt utover det som folk kryssa. "Den offentlege bekymra - ja, raseriet - for spørsmål om identitet, innvandring og ulikdom fann ei røyst den 23. juni og eit mål å strekke seg mot. "Av dei 65 delane av landet som vi identifiserte som "koldspottar" for sosial mobilitet - dei med dei dårlegaste utdanna og sysselsettingshåva - stemde berre tre område for å bli verande i EU". Andre bekymringar som vart reist av rapporten er: Styrmannen for Social Mobility Commission, Alan Milburn, sa at tråda på stigen for sosial mobilitet vart stadig meir avstengde. "Det er blitt vanskelegare for denne generasjonen av vanskelege familier å flytte opp", sa han. "Hele deler av samfunnet og heile deler av Storbritannia føler seg ute. "Som resultatet av EU-fullmotsetjinga viste, er det offentlege humøret surt, og beslutningstakarane har vore altfor treg til å svara". Theresa May tok til i juli med eit lovnad om å leia ei regjering med éi nasjon som arbeidde for alle, ikkje berre for dei "privilegerte". Milburn sa at kommisjonen applauderte besluttsomheten hennar til å gjera meir sosial framgang, men advarte om at dette var ein "store ambisjon" og burde vera "den heilage gralen" i offentleg politikk. "Vi vil gjera dette til eit land som fungerer for alle, ikkje berre for dei få privilegerte - om det handlar om utdanning, jobb eller bolig, det vil seie at me gir familiane meir kontroll over livet deira og gjer meir for å hjelpa dei som berre styrer seg". Som statsministeren sa på trappane til Downing Street, er denne regjeringa forplikta til å kjempe mot urettferdighet kvar det kjem til og sørge for at alle i landet får høve til å gå så langt som deira talent kan ta dei". Angela Rayner, skuggutdanningsminister, sa at rapporten burde vera "dåande lesning" for dei konservative. "Sida dei kom til makta i 2010, har vi sett landet vårt gå bakover i den framgangen Labour-regjeringa gjorde på sosial mobilitet", sa ho. "Lykken på utdanninga mellom born med lågare inntekter og dei rikare klassekameratane deira, blir større, og desse borna har enno lite sjanse til å gå inn i yrker på høge nivå. "Og under Theresa May kan vi forvente meir av det same: grammatikkskoler for få utvalde, overfylte klasserom for mange". Rapporten vart publisert som ein undersøking av 1.655 britiske vaksne for kommisjonen som fann at nesten halvparten trudde at det som endar i livet for folk, hovudsakleg er bakgrunnen og foreldra. Hald på med samtalen - finn oss på Facebook
Ei rapport varnar om at både middels- og lågeinntektfamilier i Storbritannia blir hindra av "et stort problem med å flytte seg".