Dei hevdar at det totale volumet av vatn i akviferar under jorda er 100 gonger den mengden som er funne på overflata. Teamet har produsert det mest detaljerte kartet til denne skjulte ressursen. Freshvatnstrekkar og innsjøar er utsette for årstidsfylt og tørke som kan begrensa tilgjengeligheten til menneske og landbruk. Foreløpig er berre 5% av arable jord irrigert. Når vatn fell som regn eller snø, renn mykje av det antingen inn i elver eller vert brukt til å gje fuktighet til planter og avlinger. Det som er igjen, drikkjer ned til steinlagene som sit under jorda. Dette er eit grunnvatn som er sett på som ein grunnvatn. Det er eit grunnvatn som er sett på som ein grunnvatn. No har vitskapsmenn for første gong kunna gjennomføre ein kontinent-omspennande analyse av vatnet som er gjemt under overflata i akvifer. Forskarar frå British Geological Survey og University College London (UCL) har kartlagt i detalj mengda og potensialet til avkastning av denne grunnvatnresursen over kontinentet. Helen Bonsor frå BGS er ein av forfattarane av artikkelen. Ho seier at fram til no var grunnvatnet ute av syne og ut av sinn. Ho vonar at dei nye kartane vil opna auga for potensialet. "Der det finst størst lagring av grunnvatn er i Nord-Afrika, i dei store sedimentbassengane, i Libya, Algeria og Tsjad", sa ho. "Mengda lagring i desse bassengane tilsvarer 75m tjukke vatn i dette området - det er ei stor mengd". På grunn av klimaendringane som har gjort Sahara til ein ørken i århundrar, vart mange av vatnskjelder under Sahara for siste gong fylt med vatn for over 5000 år sidan. Forskarane samla opplysingane sine frå eksisterende hydrogeologiske kart frå nasjonale regjeringar og 283 akviferstudiar. Forskarane seier at dei nye kartane tyder på at mange land som for tida er utnevnte som "vatnskorte" har betydelege grunnvatnreserver. Dr. Alan MacDonald frå BGS, hovudforfattaren av studien, sa til BBC: "Borehull med høgt utbytte bør ikkje utviklast utan ein grundig kjensle av dei lokale grunnvatnskondisjonane. "Borehull som er plasserte og utvikla på rett måte for å få lite utbytte i landsbygda og for handpumpar, vil sannsynlegvis bli vellukka". Med mange akviferar som ikkje vert fylte på grunn av mangel på regn, er vitskapsmenn urolege for at store borehullsbyggingar raskt kan utarmera ressursen. Helen Bonsor seier at det kan vera meir effektivt å utvinna vatn på ein sakte måte. "Mange av dei lavare akviferane i Afrika sør for Sahara er til stede", forklarte ho. "Våre arbeid viser likevel at med nøye utforsking og bygging finst det nok grunnvatn under Afrika til å kunne halda på med vann med låg avkastning for drikking og vanndryking". Vitskapsmennene seier at det finst nok vatnreserver til å kunne takle klimaendringane. "Selv i dei lågaste lagringsakviferane i halvutørre område med svært lite nedbør i dag, er det indikert at grunnvatnet har ein opphaldstid i jorda på 20 til 70 år". Dr. Bonsor sa. "Då det no er utvinningskvalitet for drikking og småskala vanndryking for landbruk, vil grunnvatnet gje og fortsette å gje ein buffer for klimavariasjon". Publikasjonen av det nye kartet vart velkomnet av den britiske statssekretæren for internasjonal utvikling, Andrew Mitchell. "Dette er ein viktig funn", sa han. "Dette forskingsprosjektet, som er finansiert av den britiske regjeringa, kan ha ei stor innverknad på nokre av dei fattigaste i verda, og kan hjelpa dei til å bli mindre sårbare for tørke og til å tilpasse seg konsekvensane av klimaendringane".
Vitskapsmenn seier at det berykt tørre kontinentet Afrika sit på eit stort reservoar med grunnvatn.