"Ingen av datamater eller maskinar fungerte, bortsett frå maskinane som General Electric brukte, som magnetresonansebilder", minns Mykhailo Radutskyi, president for Boris-klinikken - den største kliniken i Kiev. "Hovudproblemet for oss var at ukrainske lovkrav krev at vi held på all pasientinforma si i 25 år, og vi mista den medisinske dokumentasjonen i 24 timar då systemene våre var nede", avslørte Radutskyi. "Men heldigvis held vi på backup, så vi mista ikkje nokon informasjon". Oschadbank - ein av dei største låntagarane i landet - var blant dei som nekta å intervjua BBC. Sjølv om det er nesten ein månad etter den såkalla NotPetya-streiken, står nokre selskap i og utanfor landet framfor forstyrringar. Og Sergiy Demedyuk - sjef for nettkriminalitet i ukrainske departement for indre saker - la til at han trur at det kan komme etterskot etter at hackarane tilsynelatande har kompromittert måla sine i ei stund før dei stormet, og kanskje sit der på data dei enno kunne utnytte. NotPetya synte opphavleg ut som eit ransomware-angrep, men mange mistenker no at utpressingsforspurnadene var eit skjold for noko meir ondsinnigt. Ekspertar som har snakka med BBC er tilsynelatande sikre på to ting: For det første var Ukraina målet, og for det andre handla det ikkje om pengar. Trass i fornektingar, har mistak falle på den austlege naboen til Ukraina, Russland. "Cyberangrep er berre ein del av dei breiare anstrengingane Russland gjer for å destabilisera landet", sa den tidlege hovudstjenaren i NATO, Anders Fogh Rasmussen, til BBC. "I min tid som generalsekretær var vi samde om at eit cyberangrep kunne utløse den gjensidige forsvarsklausulen til NATO. "Alliansen har hjelpt Ukraina særleg med å overvåka og undersøke sikkerhetsincidentar. Men... det trengs meir støtte for å forhindra dette". Ein veteran i nettvernsikkerhet har undersøkt korleis eit program for lokale programvareutviklarar, MeDoc, vart kapert for å spreia skadeleg programvare. "Det var ikkje berre [ein tilfelle av] å ta over oppdateringsserveren til MeDoc og presse ut NotPetya", forklarte Nicholas Weaver frå University of California, Berkeley. "Snarere hadde dei kompromittert MeDoc, gjort det til ein fjernstyrt trojan, og så var dei viljuge til å brenna denne ressursen for å starta dette angrepet", la han til, med referanse til det faktum at serverne sidan har vorte konfiskerte av politiet. "Det er verkeleg stort". Tjenesten til skattekontakter for MeDoc blei brukt av over 400.000 kundar over heile Ukraina, som representerte rundt 90% av dei innfødde selskapene. "Dette var gull dei hadde, i utgangspunktet ein kontrollpunkt i nesten alle verksemda som gjer forretningar i Ukraina", sa Weaver. "Og dei brente denne ressursen for å starta dette ødeleggande angrepet". Mr. Demedyuk sa at politiet hans hadde konkrete bevis for at MeDoc var hacka for lenge sidan og hadde vorte brukt til å spionera på økonomisk aktivitet på Ukraina. "De [utviklarane] hevda på heimesidene sine at det var sertifisert, at det hadde vorte undersøkt med internasjonal revisjon og at det var 100% trygt. Ein av dei tidlegare nettverksekspertane i den amerikanske hæren sa at hackarane kanskje hadde følt seg tvungna til å gjennomføre angrepet sitt av frykt for at MeDoc-servarane skulle sleppa ut av kontroll. "Om du les rapporten til ESET, ser du at dei fekk og mista tilgang fleire gonger ettersom legitime MeDocs-oppdateringer vart trekt", sa Jon Nichols. "Det er mogleg at aktørane berre ville føra så mykje skade som dei kunne før dei mista kontrollen igjen". Denne teorien vert støtta av ein annan amerikansk ekspert. "Det er ikkje uvanleg om du trur du vil mista stillinga din for å lansera for tidleg", sa Beau Woods, vise-direktør for Cyber Statecraft Initiative i Atlantic Council. Han la til at om gjerningsmennene faktisk hadde samla inn finansdata om dei fleste ukrainske selskapene, kunne dei likevel finna måtar å gjera meir skade. Mr Demedyuk sa at sjølv om berre fire politibetjenter hadde vorte tildelade NotPetya-etterforskinga hans på heltid, hadde han rundt 300 menneske over heile Ukraina som støtta etterforskinga. Han har òg møtt Interpol for å diskutera måtar å dela informasjon med andre internasjonale myndigheter. Mens dei prøver å avdekke korleis angrepet vart gjennomført, er andre i ferd med å forberede seg på oppfølgjande nettangrep. Han forklarte at ein avtale som firmaet hans har inngått med europeiske eltransmisjonsoperatørar for å modernisera kraftnettet i Ukraina, kunne ha sett selskapet i Moskva sitt fokus. Det kan høyrast som paranoia, men Ukrenergo hadde allereie vore ramma av to nettangrep før NotPetya. "Det samla inn informasjon og etter å ha samla inn informasjonen, sette hackarane inn ein annan skadelig programvare som var spesifikk for vår nordlege substasjon og sløkkte den av i 15 minuttar. Det var berre ein test, men dei freista og det lukkast". Før det vart Ukrenergo gripen i det illefrie Black Energy-angrepet i desember 2015. Det tok ned halvparten av strømmen i ein by i tre timer i den mørke vinteren. "Ein av dei ringte og sa at dei ikkje kunne gjera noko fordi alle skjerma var svart og dei ville ha pengar, " fortel Kovalchuk. "Det var klokka 11:02 i EET [øst-europeisk tid], og så, nokre minuttar seinare, var andre datamaskiner i den same situasjonen, så eg ringte til IT-ansvarigen min og spurde kva dette er, er det WannaCry eller noko liknande?" Han sa med referanse til eit ransomware-angrep som forstyrra NHS og andre i mai. "Vi koppla av nettverka våre, slokka av data, og så brukte me protokollane frå fortiden, med papirstandarder, telefonar, og heldt på å operere utan databasar, utan system". Denne gongen var elnet uberørt, og strømmen strøymde kontinuerleg. Men selskapet vart latt utan sekundære funksjonar i ti dagar. For Ukraina, ser det ut til at dei viktigaste spørsmålane heretter er: Kor vondt må et angrep vera før det blir sett i bruk internasjonalt? Og: Når blir det ein krigsforbryting? "Eg trur at kvar sjette måned vil me sjå angrep", forutsei professor Michael Schmitt, hovudforfattaren til Tallinn-handboken - den endelige internasjonale juridiske veiledinga for nettkonflikter. "Selv om eg ikkje er 100% sikker på at det er Russland, skjønar eg ikkje kva land som kan angripe Ukraina. Det er det einaste logiske svaret". Og ukrainske netttryggheitautoritrar som Alexey Yankovski trur at kvar einskild bedrift er i fare. "Ukraina er ein lekeplass for angrep, og ein stor del av nettverkssikkerheita her trur at dei fleste selskapene er smitta", sa han til BBC. "Ette selskap her burde vera klare for at dei før eller seinare blir hacka". Me får sjå meir om det neste videoen onsdag, og så får vi sjå dei to hendingane i Las Vegas dei neste dagane.
Då angrepet kom, gjekk det raskt og fekk mange bedrifter over heile Ukraina til å stoppe.