Manningham-Buller sa at handlinga hadde radikalisert "noe blant ei generasjon". Som eit resultat sa ho at ho ikkje var "forvåna" over at britiske borgarar var involvert i bombane i London den 7. 7. Manningham-Buller sa at ho hadde sagt til embetsmenn eit år før krigen at trugen Irak utgjorde for Storbritannia var "veldig begrenset", og at ho trudde at vurderinga hadde "utgått å vera den rette". Ho sa: "Om du skal gå til krig, må du ha ei ganske høg terskel for å avgjera det". I eit tidlegare hemmeleg dokument frå 2002 skreiv Baroness Manningham-Buller til Innenriksdepartementet: "Vi vurderer at Saddam berre er i stand til å beordra terrorhandlingar om han innser at overlevelsen til regimet hans er truet". Chilcot-etterforskinga held fram med å høyrde bevis på beslutninger som vart teke før invasjonen og etterpå. Manningham-Buller, leiaren for den innlendre etterretningsdepartementet mellom 2002 og 2007, sa at terrortrusselen til Storbritannia frå al-Qaida og andre grupper "forutdaterte" invasjonen i Irak og òg 9/11-angrepene i USA. Ho sa likevel at deltakinga til Storbritannia i den militære aksjonen i mars 2003 "utan tvil auka" nivået av terrortrusselen. Manningham-Buller gav vitnebevis i offentleg foredrag, men 35 vitne har før vitna om Irak-utforskinga bak lukka dører for å verna nasjonal tryggleik eller internasjonale samband. Som forventet blei fokuset på bevisene hennar på konsekvensane av invasjonen i 2003 for Storbritannia, i staden for den faktiske avgjøringa om å gå til krig. Med tanke på alvoret av situasjonen, med 16 mistenkte terrorplanter avdekka i Storbritannia mellom 2001 og 2008, kan det vera ei overrasking for nokre at ho ikkje hadde direkte samtaler med Tony Blair under tida som sjef for MI5. "Offisielt har ein av dei britiske borgarane sett på engasjementet vår i Irak som eit angrep på islam", sa ho, før ho straks korrigerte seg og la til: "Ikke ein generasjon, berre nokre av dei". Den eks-chefen for MI5 sa at ho delte bekymringane sine om at invasjonen av Irak ville auka eksponeringa til terrorismen i Storbritannia med den dåvarande inndomstolsministeren David Blunkett, men "minnet seg ikkje" om å ha diskutert saken med statsminister Tony Blair. MI5 forutsei ikkje i kva grad britiske borgarar ville bli involvert" i terroristaktivitet etter 2004, innrømde ho. "Det Irak gjorde var å produsera ny impuls på folk som var klare til å engasjere seg i terror", sa ho, og la til at ho kunne framleija bevis for å støtta dette. "Krigen i Irak forsterka den ekstremistiske oppfatninga at Vesten prøvde å bryta ned islam. Vi gav Bin Laden hans jihad". Lady Manningham-Buller sa at MI5 fekk ein budsjettøkning etter 9/11 og att i 2002, men byrået trengde enno langt større ressursar som eit resultat av invasjonen i Irak. "I 2003 fann eg det nødvendig å be statsministeren om å dobla budsjettet vårt", sa ho. "Dette er uvitande, absolutt uvitande i dag, men han og finansdepartementet og kansleren aksepterte det, fordi eg kunne visa omfanget av problemet vi var konfrontert med". Baroness Manningham-Buller var ein del av den sameinte etterretningsutvalget før krigen, som utarbeidde det kontroversielle dossieret om Irak sine påståtte masseøytingsvåpen i september 2002. Ho sa at ho hadde svært begrenset innverknad i samlinga av dokumentet, men det var klart, med baksýn, at det var ein "overtillit" til viss intelligens. "Vi vart beidde om å leggja inn nokre små, lågkvalitetsintelligens i det, og vi nekta fordi vi ikkje trudde det var påliteleg". Ho sa at ansvaret til MI5 var å samle og analysera etterretning og å "gjere noko på det der det var naudsynt" for å mildra terrortrådar, men understrekte at det ikkje var jobben hennar å "fylle i hull" i etterretning. Eit år før krigen, gav den tidlegare MI5-sjefen råd til embetsmenn i Innenriksdepartementet om at den direkte trugmen Irak utgjorde for Storbritannia var "veldig begrenset og nedtålebar". I eit nyleg avklassifisert dokument, publisert av etterforskinga, sa Baroness Manningham-Buller til den høge statsansettaren i Innenriksdepartementet i mars 2002 at det ikkje var bevis for at Irak hadde noko medverknad i angrepane på 11. september. I brevet sa ho at det ikkje kunne utelukkast at Irak kunne bruka terrortaktikk for å forsvara sitt eige territorium i tilfelle av ein invasjon. Men ho understrekte at irakiske agentar ikkje hadde "mange kapasitet" til å gjennomføre angrep i Storbritannia, og la til at synet hennar på dette aldri endra seg. I vitnemål i januar beskrev Tony Blair Saddam Hussein som eit "monster" og sa at verda var eit tryggare sted med han ikkje lenger i kontroll over Irak.
Invasjonen av Irak auka terrortrusselen for Storbritannia "vårleg", sa den tidlegare leiaren av MI5.