Fossene på overflaten av Khumbu-glaciaren i Himalaya har utvidast og gått saman til å danna større vatn. Fossar må kryssa glaciaren, inkludert den svikame Khumbu-isfallet, for å bestige den mektige toppen. Den akselererande smeltinga av glaciarane i regionen skaper bekymring mot bakgrunnen av auke i global temperatur. Vitskapsmenn seier at varsla er den første av sitt slag for Khumbu, sjølv om andre glasiararar i Himalaya har sett ein auke i talet på innsjøar som blir danna. Slike ny danna isjøar kan fletta over og føre til flom, og med det tap av liv og skade nedstrøms. Dette er det første forskarlaget som har besøkt regionen etter det ødeleggande jordskjelvet i april i fjor. "For eit tiår eller så, var det individuelle dammar på Khumbu-gletsjeren, men i dei siste fem åra eller så har dei byrja å bli større og samla seg", sa Ann Rowan, som leidde feltstudiet frå universitetane i Sheffield og Leeds. "Særleg på venstre sida av den nederste delen av isen, er det ei rekkje på sju eller åtte store dammar som no byrjar å knytte saman og danne ei stor kjede", sa ho til BBC. "Vann strømmer frå den øvre delen av isen gjennom denne rekkja av dammar, og det vil oppmuntra dei til å bli til. "No ser det ut til at isen er i oppløysing, og det kan danne seg nokre store og potensielt farlege innsjøar på overflaten av isen". Teamet til Dr. Rowan har studert satellittbilder av Khumbu-glaceren som går tilbake til 15 år og har òg gjennomført tre jordundersøkingar sidan 2009. Vitskapsmennene fann at deler av den nedre delen av den avfallskulde glaceren har minka på grunn av tap av is under. Dette har gjort det mulig å danna og utvide vatnskorper. Undersøkelsen seier at målingar gjennom dei siste 15 åra viser at overflata av den avfallskjulle glasierane har minka med to meter per år. I motsetning til de vanlege glasierane med glatt i andre deler av verda, er mange av dei i Himalaya-regionen dekka av avfall, noko som tyder at dei er overlagde med eit lag av sand, grus og stein. Vitskapsmenn seier at sidan øvre delane av mange av glasierane i Himalaya mister ismasse på grunn av høgare temperaturar, er det i mange fall så mykje is som kan koma på grunn av kor mange av dei som er i ferd med å klata. Andre eksperter på isbreid i regionen seier at dei òg har sett liknande utviklingar. "Storing av overflate gjer det vanskeleg for isbreid å få vatn ut av overflata forbi dei store avgreningsmorene", sa Lindsey Nicholson, frå University of Innsbruck. "Nivået på rennestrømmen som skyt over terminalmorene, set eit 'basnivå' for det indre grunnvatnet i isbreen, og det ser ut til at det vanlegvis er tilknytning til denne grunnvatnet som skapar raske innsjøar". Hydrologen Jeffrey Kargel frå University of Arizona har studert isbrear i Himalaya i fleire år og sa at det utviklar seg eit mønster. "Det bekymringsfulle er at om prosessen held fram, så vil det finnast ei ny isbrear som er å bry seg om i ei folkeleg og tungt brukte dal", sa han. Dig Tsho-glacialsjøen i Khumbu-dalen sprang i 1985, og øydeleggje eit vannkraftverk og annan infrastruktur nedstrøms. Ifølgje United Nations Environment Programme (UNEP) har det vore minst 35 hendingar med utbrot av glacialsjøar i Nepal, Pakistan, Bhutan og Kina i det siste århundret. "Som glasieret held fram å senka seg, blir det meir og meir avskilt frå Khumbu-isfallet, og det kan føre til at det blir vanskelegare for fjellklatrarar å klatra", sa Cameron Watson, ein forskar ved Leeds University. "Vi høyrer slike alarmerande meldingar av og til", sa Ang Kami Sherpa, leiaren for eit team av Sherpa som er kjend som isfalllege leger som kvart år fikser ruten på Khumbu-isfallet for fjellklatrar. "Påkane kjem og går, men så lenge vi held dei gudane våre på fjellet glade, har vi ingenting å frykta".
Sjør som har vorte nær Mount Everest kan tru at busetjingar blir bygd nedanfor hvis dei overflate.