Det var ein dom i ein sak føres inn av to kvinner som ville ha på seg niqab, som dekker alt bortsett frå auga. Belgia forbød å ha på seg delvis eller totalt ansikt i offentleg stad i 2011. Den europeiske domstolen for menneskerettar er ein internasjonal domstol som vart oppretta i 1959 og dømmer på individuelle eller statlege søknader som hevdar å ha vore brutt sivile og politiske rettar som er fastsette i den europeiske menneskerettarkonvensjonen. Belcacemi tok av seg sløret for å ikkje bli bøta eller fengsla, medan Oussar valde å bli heime og kortrekkje det sosiale livet sitt, la domstolen til. I dommen tok domstolen i betrakting ei dom han hadde gjeve i ein liknande sak mot Frankrike om å innføra eit slørforbod. Han bemerket: "Domstolen fann at omtanke om å sikre respekten for minimumsgarantiane for livet i samfunnet kunne settast på som eit element av "vern av rettane og fridomane til andre" og at forbodet var rettferdig i prinsippet, berre i den grad det søkte å garantera omstenda for "å leva saman". I det andre tilfellet, gav domstolen ein liknande dom mot søknaden som den belgiske statsborgaren Fouzia Dakir hadde motført seg mot forbodet som kommunale byane i Pepinster, Dison og Verviers hadde innført i 2008. I mars vedtok den høgaste domstolen i Europa, Domstolen, at forbud mot å ha på seg "noe politiske, filosofiske eller religiøse teikn" som hovudskarv, ikkje nødvendigvis er direkte diskriminering.
Den europeiske menneskerettdomstolen har avgjørt at forbannet i Belgia på ansiktsmasker ikkje er i strid med den europeiske menneskerettskonvensjonen.