Trass i at det kalla det ein "gimmick", støtta Labour Charter for Budget Responsibility, og sa at det var "fullstendig i samsvar" med tilnærminga. Men då dei to partane kom i konflikt om utgiftsplanar, sa kansler George Osborne at Labour ville skapa "ein skattekamp eller ein låneball". Tidlegare sa Institute for Fiscal Studies at veljarane stod overfor eit "stark val" mellom dei to partane. Då charteret vart avdekka av regjeringa i desember, førte det til ein stridighet mellom Tories og Labour over utgiftsplanane sine, med begge partane som beskylde kvarandre for å skifta målene sine for å redusere underskuddet. Det forplikter regjeringa til å balansera utgiftene dagleg - det strukturelle gjeldende underskuddet - til 2017-18. Det ville òg sikre at gjeldet fall som ein prosentandel av bruttonasjonalproduktet (BNP) til 2016-17. Treasury seier at for å nå desse måla ville ei ny regjering måtte gjera tilleggs skattekøkning eller utgiftsskyting på rundt 30 milliarder pund - meir enn Labour-planane. Men Labour seier at måla samsvarer med planane til å utrydda det gjeldende underskuddet "så snart som mulig" i det neste parlamentet. Men Balls sa at Osborne hadde "flatlined" økonomien og mislyktar målet sitt for å balansera bokføringane i 2015-16. Lib Dem-sjefskritikaren for finansdepartementet, Danny Alexander, kritiserte Labour-rekordet, men la til at planen til det konservative partiet om å eliminera undersvalet med utgiftsreduksjonar var "grovt urettferdig". "Skatt på dei rike burde, og må, spela ei viktig rolle", la han til. Osborne refererte til kommentarar frå IFS om at ei framtida Labour-regjering kunne leggja 170 milliarder pund til den nasjonale gjelden innen 2030 basert på utgiftsplanane. IFS-direktøren Paul Johnson sa at planen til Labour om å lette utgiftsavskytinga kan kreve at dei låner opp til 50 milliarder pund per år meir til 2020 enn konservative. Dette kan hindra Storbritannias evne til å takle ein framtida recession, sa han. I ei analyse av planane til regjeringa til dei ulike partiene, sa Johnson at veljarane stod overfor eit sterkt val mellom dei to partia. Han sa at Tories hadde tenkt å stytta utgiftene med minst 33 milliarder pund, medan Labour hadde tenkt å kutta utgiftene med 7 milliarder pund. "Før det ikkje skal finnast nokon tvil, det finst ei stor skilnad mellom 7 milliarder pund i nedskjerningar og 33 milliarder pund i nedskjeringar", sa han. "Om du tek planane som er sett fram i høstuttala til nominell verdi, kan det vera naudsynt å kutta utgiftene på over 50 milliarder pund etter 2015-16". Og økonomen gav ei varsel om langsiktige risikoar for å auka gjeldsnivået til landet. "Problemet er at ein annan nedgang skal koma ein dag. Å gå inn i ein ny recession med en gjeld som er framleis høg - og den er høgare enn nokon gong sidan slutten av 1960-talet - kan gje mindre manevringsrom. "Den typen tilleggslån som vi kan støtta ettersom vi har gjort vegen vår gjennom den siste perioden, kan ikkje bli like lett finansiert". Johnson sa at sjølv om Labour heldt nedskjeringane til eit minimum i det neste parlamentet, kan det vera naudsynt at det blir ytterligere skattestigingar eller utgiftssnippingar "for å redusera risikoane med den langsiktige tilstanden til finansane på det offentlige lenger". Labour avviste spådommen frå IFS fordi han bygde på ein "ludikøs forheit" om kva dei ville gjera etter 2020. Ein talsmann sa: "Labour vil kutta underskuddet kvart år og få det gjeldende budsjettet til å bli til overskudd, og den nasjonale gjelden som ein del av BNP skal falla så snart som mulig i det neste parlamentet". Johnson, direktør for den økonomiske tenkstanken, varna òg for at det ville vera vanskeleg å fullføra utgiftsutskotten som blei foreslått av konservative. David Cameron har forplikta seg til å få til eit overskudd i overskuddet til slutten av neste parlamentsval gjennom å kutta utgiftane og sløsingane, i staden for å øke skattane. I ein tale på måndag, varna Cameron for å gå vidare med "gjelde av gjeld" til framtidige generasjonar. "Selv for å oppfylle det meir besette målet må desse budsjettane kutast med meir enn 15% etter 2015/16.
Det er ein viktig del av den økonomiske situasjonen i Europa.