Skodespelaren avslørte i mai i fjor at ho hadde hatt operasjonen, etter at ho vart fortalt at ho hadde ein 87% sjanse for å få sjukdomen på grunn av eit høgtrisikogene. Nyhetane oppmuntra kvinner med ekte bekymringer for familiehistorien sin til å få råd, funne ein studie. Om lag 5% av brystkreft blir trudd å vera arveleg. "Effekten av Angelina Jolie har vore langvarig og global, og det ser ut til å ha auka henvisningar til sentra på rett måte", sa eit team leidd av professor Gareth Evans frå University of Manchester. Forskarane såg på overføringar til meir enn 20 genetiske sentre og klinikar i Storbritannia etter at forteljinga kom ut i media i mai 2013. I juni og juli auka talet på overføringar til alminnelege leger for genetisk rådgivning og DNA-test for mutasjonar i brystkreft to og ein halv gonger samanlikna med den same perioden i 2012. "Angelina Jolie som seier at ho har ei BRCA1-mutasjon og at ho skal ha ein mastectomi som reduserer risikoen, har truleg hatt ein større innverknad enn andre kjendisar som har kunngjort det, kanskje på grunn av bildet hennar som ei glamourøs og sterk kvinne", sa professor Evans. "Dette kan ha redusert frykta til pasientane for å miste seksuell identitet etter forebyggingsoperasjon og oppmuntra dei som ikkje har vore involvert i helsestyresaker før til å tenkja på genetisk testing". Dei fleste brystkrefttilfella skjer tilfeldig, men ei lita mengd av folk som blir diagnostisert med brystkreft (5%) har arveleg eit feil i eit av dei kjende brystkreftgenane; BRCA1, BRCA2 eller TP53 som gjer at dei er i høgare risiko. Angelina Jolie er ikkje åleine i å påverka helsemeiendinga. Baroness Delyth Morgan er sjef for Brustkreftkampanjen, som delvis finansierte forskinga. "Utan Angelina Jolies opne tale om BRCA1-mutasjonen hennar og beslutningen om å få ein risiko-reduserende mastektomi, følgd av publiseringa og publiseringa av dei oppdaterte retningslinjene til NICE kort tid etter det, kan mange kvinner ikkje ha kome til helsestasjonen, og dei hadde aldri fått forklaringa på korleis dei kunne redusera risikoen", sa ho. Finansiering for genetiske tenester må kunne svara raskt på etterspurnaden, for å sikre at risiko-rådgivning og genetisk testing er tilgjengeleg for alle som treng det, la ho til. "Det nåværende nivået på finansiering til denne tenesta bør endrast, for å unngå unødvendige forsinkingar, som kan vera svært stressande for pasientene". Kvinner har generelt ein av åtte sjans for å utvikla brystkreft i løpet av livet, men gener kan setja nokre i høgare risiko. I Storbritannia vil om lag ein av 1000 menneske ha arveleg ei BRCA1-mutasjon og ei liknande andel vil ha arveleg ei BRCA2-mutasjon. Kvinner som blir testa tidleg kan ta skritt for å hindre seg sjølve frå å utvikla sjukdomen. Dette kan innebera ein risiko-reduserende mastektomi, kreftforebyggjande medisinar, som tamoxifen, og visse livsstilsendringar som eit sunt kosthold og meir trening. Lester Barr, formann for Genesis Breast Cancer Prevention, sa: "Selv om risikoen for at ei kvinne skal få brystkreft og/eller eggstokkreft er mykje større om ho har den skadelege mutasjonen i BRCA1- eller BRCA2-genet, er det ikkje for alle å gjere forebyggande operasjon. "Ein forebyggande mastectomi er sjølvsagt den mest effektive måten å redusere risikoen for brystkreft på, men det er òg andre alternativ som bør vurderast. "Mange kvinner med eit mutert BRCA-gen veljer å ha årleg kontroll som kan ordnas gjennom NHS".
Overføringar til brystekreft klinikar har meir enn dobla i Storbritannia etter at Angelina Jolie kunngjorde at ho hadde hatt ein dobbelt mastectomi for å unngå brystkreft.