Han var i Brussel denne viken, og han var ikkje i tvil om at det å trekkja seg ut av Europa var den største umiddelbare trusselen mot økonomien i Nord-Irland og øya som helhet. Han insisterte på at ein Brexit - den uelegante kortsette for å seie at Storbritannia skal forlate Europa - "vil undergrave og destabilisere strukturen i dei påfølgende Anglo-Irske avtalane". Han la til at han ville "undergrava og destabilisera institusjonane våre mellom nord og sør", og at han ville "åregreta grenser og gjenoppbygge hindrar for næringslivet". I Nord-Irland, i det demokratiske unionistpartiet (DUP), hadde Sammy Wilson det motsatte synet. Han sa òg at det "vil gjera det mulig for oss å inngå ei handelsavtale med veksande delar av verda og frigjøre oss frå dei kvalmande byråkratane i Europa". Finansminister Mervyn Storey, som er ein av Wilson sine DUP-kollegaar, var til stede på ein hending denne uken for å velkomna tildeling av over 400 millionar pund i EU-freden og grensekrepande finansiering til Nord-Irland. Tidlegare i denne månaden, Emma Pengelly, ein annan DUP-minister, skildra fredspengar og den europeiske arbeidsgruppen for Nord-Irland som "vonordentlig for å få Nord-Irland til å fungere og byggja den bedre framtida vi vil sjå". I det same høvet, DUP-politikarar seier at det er rett at Nord-Irland får si del, og at Storbritannia legg 1,50 pund i den europeiske potten for kvar einaste pund som vert motteke. I underhuset synte SDLP, Scottish National Party og Labour Party som vil avsløre skilnaden mellom det dei kalla "blanda meldinga" frå den euroskeptiske Nordirland-sekretæren Theresa Villiers og Ben Wallace, den juniorministeren som er europafil. I det siste hadde han sett på at det britiske budsjettet til Europa skulle ha gått opp mot £18 milliarder. Både Nigel Dodds, næstleiar i DUP, og Arlene Foster, som var førsteminister, hadde for nylig sett på det som var langt meir konservativt, og som hadde gått opp mot £9 milliarder. Det er iallefall det same som det finansdeficit som Nord-Irland har med Westminster, i samsvar med det siste Stormont-budsjettet. Dodds sa til BBCs spørsmålstund at Nord-Irland og Storbritannia kunne overleve ganske godt utanfor EU. Både han og Foster held seg til den offisielle linjen til DUP om at dei ikkje vil ta ei endelig avgjørelse før statsminister David Cameron har fullført forhandlingane om EU-reformen. Men med tanke på at Wilson trur at omforhandlinga til Cameron er dømd til å mislykkast, og DUP-medlemmet Diane Dodds har kritisert "barrenness of ambition" frå statsministeren, er det nesten sikkert at DUP endeleg vil gå med i kampanjen for å trilla ut EU, saman med Traditional Unionist Voice og UK Independence Party. SDLP, Sinn Féin og Alliance Party vil vera i den pro-EU-leiren. Ulster Unionists er framleis i vingstilstand. Om Cameron veljer ei sommerfullkalle, vil veljarane i Nord-Irland ikkje ha tid til å komme seg over det som skjedde i maj før dei blir beidde om å gå til urlar att. Ho sa til meg at ho ville ha meir klarleik om planane til Westminster for økonomisk støtte til Nord-Irland i tilfelle Storbritannia forlater EU og det følgjande tapet av fred og grensekrege pengar. Om ho får slik klarleik er tvifleg, sidan statsministeren kanskje er motvillig til å tenkja på ei slik mulighet. Det er ein viktig del av den økonomiske situasjonen i Europa, og det er ein del av den økonomiske situasjonen i Europa, som er den største i Europa. Som med den skotske uavhengighetsröskja, kan EU-kampanjen i Nord-Irland i det siste handla meir om hjartet og sinnet enn om fakta og tall.
Er det no betre for Nord-Irland å vera i EU eller ikkje?