meta: {"file": "/data/tomer/Sefaria-Export/txt/Tanaitic/Commentary/Haggahot/Minor Tractates/Haggahot on Tractate Kutim/Hebrew/Talmud Bavli, Vilna 1883 ed..txt"}
text: Haggahot on Tractate Kutim
  הגהות על מסכת כותים
  Talmud Bavli, Vilna 1883 ed.
  
  
  הגהות על מסכת כותים
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  נדרים ונדבות מקבלין כצ"ל:
  
  
  
  אין מקנין. ע״ז י״ט ב׳ משום דכתיב לא תחנם כו׳ ומשמע בתוספתא שם פ״ב דגם לכותים אסור ואפשר דהטעם משום דחשידי למכור לעובדי כוכבים וכמו כלי זיין דסיפא דמפורש הטעם בגמ׳:
  שחת לגזוז כצ׳׳ל וסתמא כר״מ בע״ז דף כ' ב׳:
  לקוץ ולא בהמה לשחוט כצ״ל וע׳׳ש:
  
  
  
  ע״ז דף י״ד ב׳. וע״ש ט״ו ב׳ דגם לישראל החשוד למכור אסור:
  כר׳ יהודה שם י״ד ב' ט״ז א׳:
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  לקט שכחה כצ״ל פי׳ דנוהג בשלהם. והם נאמנים כו׳. עי' פאה פ״ח מ״ב וצ״ל דמיירי שאוכלין בעצמן ג"כ ממנו בלי מעשר דאל״ה הא חשידי אלפני עור:
  
  
  
  ע״ז דף כ״ו בעובדת כוכבים אבל בכותית מפורש בתוספתא שם פ"ג בת ישראל מילדת ומניקה בנה של כותית וכותית מילדת ומניקה בנה של בת ישראל. וכצ״ל כאן בת ישראל מילדת (והו׳ כנ״ל עד) ישראל. בת ישראל אינה מילדת את העובדת כוכבים כו׳ אבל העובדת כוכבים כו׳. ונשמט בהעתקה מן בת ישראל עד בת ישראל:
  
  
  
  
  
  
  
  ומתיחדים עמהם ומסתפרים מהם כצ״ל ובכולהי הטעם משום דלא חשידי אש״ד:
  עי׳ חולין דף צ״ד א׳:
  
  
  
  
  
  
  
  מתה כצ״ל ועי׳ רש״י שם:
  עי׳ רש״י שם ל״ז ב׳ ד"ה כוס:
  
  
  
  כשאתה קדוש לא תעשה עם אחר קדוש למעלה ממך. כ״ה בנ״א:
  על נ״ר ועל הערלה. בנדה שם ליתא. וצ״ל דמיירי באוכלין הן עצמו ממנו דומיא דאינך כמ״ש בגמ׳ דנדה שם:
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  כ"ה בתוס׳ פ״ד דב״ק וקמ״ל דל׳׳ת דיו לקונסו בתם בנ׳׳ש מגופו אבל בדברי ת״ק אצ״ל ובתוספתא שם קתני גם בת״ק הכי ואם לא ט״ס הוא צ״ל משום איידי דר״מ [וט״ס בתוספתא שכתב עו׳׳ג במקום כותי וגם חסר מלת פטור בדברי ת״ק וכצ״ל שור של ישראל שנגח שור של כותי פטור ושל כו']:
  
  
  
  עי׳ ע״ז דף ל״ט ב' ת״ר אין לוקחין כו׳ ועי׳ רש״י שם ד״ה אין כו׳:
  עי' רשב״ם ב״ב פ״ח א׳ ד"ה הסיטון וש״מ:
  
  
  
  עי׳ כתובות דף כ"ה:
  דילמא תרומה היא והוא חשוד אלפני עור משא״כ בטומאה לדידיה נמי אסור:
  
  
  
  מצת כותי מותרת ור״א אוסר כצ"ל ומ״ש לפי שא״י לשמור כו׳ עי׳ רש״י חולין דף ד׳ ע"א ד"ה קסבר לא בקיאי בשימור:
  
  
  
  
  
  
  
  דברי ר׳ ישמעאל ר"ע אומר כו׳ כצ״ל: 