meta: {"file": "/data/tomer/Sefaria-Export/txt/Tanaitic/Commentary/Nuschaot from Manuscripts/Minor Tractates/Nuschaot from Manuscripts on Tractate Soferim/Hebrew/Talmud Bavli, Vilna 1883 ed..txt"}
text: Nuschaot from Manuscripts on Tractate Soferim
  נוסחאות כ״י על מסכת סופרים
  Talmud Bavli, Vilna 1883 ed.
  
  
  נוסחאות כ״י על מסכת סופרים
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"א) חיה  טמאה ולא תופרין אותן בגידין ולא כורכין בשערן הל"מ שיהיו כתובין (וכו׳) ותופרין בגידין טהורים וכורכין בשערות טהורין וכותבין בדיו שהרי יש לו סמך מן: 
  
  
  
  (הל"ב)  (שאל כו׳ עד מכאן שכותבין ליתא וה"ג) כותבין על (וכו׳): 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ד)  שער ואם שינה בזה ובזה אל יקרא בו: 
  
  
  
  (הל"ה) דיפתרא  ולא ע"ג פינקס ולא (וכו׳) בקנקתום ולא נותנים קנקתום בדיו אמר ר׳ יעקב משום ר"מ נותנין קנקתום בדיו אמר ר׳ יהודה היה ר"מ אומר כותבין תורה בקנקתום חוץ מפרשת סוטה א"ר יעקב לא היה אומר כן אלא חוץ מפרשת סוטה שבמקדש מפני שהיא נמחקת א"ר שמעון בן אלעזר משום ר"מ שאמר משום ר׳ ישמעאל שנותנין קנקתום בדיו: 
  (נ"א כנ"ל עד) לא היה אומר חוץ מפ׳ סוטה אלא שבמקדש מפני שהיא נמחקת א"ר שמעון בן לקיש משום ר"מ משום ר׳ ישמעאל שנותנים קנקתום בדיו (ואפשר שבדפוס שלנו נשמט מן קנקתום בדיו עד קנקתום בדיו. ועי׳ עירובין דף יג סוטה רף כ׳): 
  
  
  
  (הל"ו)  לשון בכל הכתובים: 
  (נ"א) אין  כותבין עברית ולא מדית ולא עילמת ולא יונית שבעים זקנים כתבו התורה לתלמי המלך כתיבה יונית והיה אותו היום קשה לישראל כיום שעשו את העגל שלא היתה תורה יכולה להתרגם כל צרכה: 
  י"ג  דברים שינו (וכו׳ ושבנתיים ליתא): 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ח) ואבלה  שם (ליתא בכ"י וכן ליתא בירושלמי פ"א דמגילה וכ"כ בתוס׳ הרא"ש במגילה בשם רשנ"ם דל"ג אבלה דלא שינו אלא ארדה אבל נבלה קאי לעם ע"ש): 
  ישבו  בארץ כנען ובארץ מצרים שלשים:(נ"א) מצרים ובשאר ארצות שלשים: 
  מאות  שנה לא חמד (ושבנתיים ליתא וכן ליתא בירושלמי שם ומכילתא פרשת בא ומכוון מספר י"ג דברים): 
  
  
  
  (הל"ט) בתורתן  של אלכסנררים: 
  
  
  
  (הל"י) ואיזהו  תרגום כגון יגר שהדותא וחביריו: 
  (נ"א) עברית  שכתבו תרגום תרגום שכתבו עברית האזינו שעשו רצוף או שעשו את המסורג (ומ"ש בתחלת ההלכה כל התורה כו׳ עד עברית שכתבו ליתא): 
  
  
  
  (הלי"א) כל  הספר ושייר בו פחות מדף מסרנו (וכו') קטן ואינו נמנע: 
  
  
  
  (הלי"ב) שלשה  ואינו רשאי לכתוב אא"כ סרגל כתב יריעה שאינה מסורגלת פסולה ואינו (וכ"ה בתוס׳ גיטין ו׳ ב׳ סד"ה אמר בשם מ"ס בזה"ל ובתוס׳ מנחות ל"ב ב׳ ד"ה הא וברא"ש הל׳ ס"ת הביאו בקצור ונראה שבנוסחא שלנו כאן נשמט מן ואינו רשאי לכתוב אא"כ עד ואינו רשאי לכתוב אא"כ):(נ"א הלכה י"ב ׳"ג ליתא): 
  
  
  
  (הלי"ג) מסור  אשה ממזר או גר או עבד או חרש או שוטה וקטן: 
  כל  המוציא את הרבים י"ח אם כתבו מוציא בו הרבים י"ח: 
  (נ"א) כל  המוציא את הרבים ידי חובתן אף כתבן מוציא את הרבים ידי חובתן: 
  
  
  
  (הלי"ד) הרי  זו תגנז איזו היא פתוחה כל שהתחיל מראש השיטה כמה יהא בסוף השיטה ויתחיל מראש השיטה והיא נקראת פתוחה כדי לכתוב שם של שלש אותיות גמר כל הפרשה בסוף הדף אם שייר שיטה אחת ופרשה סתומה היא מתחיל באמצע השיטה ואם פתוחה היא מתחיל מלמעלה ומניח את השיטה ההיא: 
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"א) שלא  יהיו מעורבין עירב: 
  
  
  
  (הל"ב)  (ליתא בכ"י ואולי נשמט מן עירב את האותיות כו׳ אל יקרא בו שבפעם הראשון עד פעם השני): 
  
  
  
  (הל"ג) מביאין  בין דפין ב׳ אותיות משם גדול אבל לא משם קטן ואם היה שם קטן בפ"ע אסור: 
  
  
  
  (הל"ד) מניחין  בתורה (וכו׳) הגודל מניחין (וכו׳) לספר בתורה ריוח ד׳ שיטין ובנביא של תרי עשר ג':(נ"א) ובנביאים של שנים עשר ג׳ שיטין: 
  
  
  
  (הל"ה) מניחין  בסוף הספר ובתחלתו כדי להקים ובתורה לא נתנו שיעור אלא עושה עמוד בסוף הספר ואינו צריך לעשות כן אלא בתחלתן (והשאר שבדפוס ליתא): 
  
  
  
  (הל"ו) דפים  ואין מוסיפין על שמנה ובקלפים לא נתנו שיעור אלא מוסיף כל מה שהוא רוצה ובלבד שלא יפחות מג׳ דפין גמר כל הספר ושייר בו דף אחד עושה אותו יריעה קטנה בפני עצמה ואינו נמנע: 
  
  
  
  (הל"ז) ג׳  ומחזיר (וכו׳) הראשון: 
  
  
  
  (הל"ח) כדי  שהוא רואהו: 
  
  
  
  (הל"ט) לא  יעשה ארכו יתר על רחבו ולא רחבו יתר על ארכו אבל ממציעו: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הלי"א) אבל  אין כותבין במקום הכתב וספר שנקרע טולה עליו מטלית מבחוץ (והשאר שבדפוס בסוף ההלכה ליתא): 
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"א) עושה  אדם: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ד) עתיד  להוסיף: 
  
  
  
  (הל"ה) עצמו  א"ר מעשה בא׳ שהביא לפנינו תורה נביאים מדובקים כאחת והכשרנו: 
  
  
  
  (הל"ו) אבל  בגוילין:(נ"א הל"ה ו׳ ליתא): 
  
  
  
  (הל"ז) ספר  שנפסק או שנקד ר"פ אל יקרא בו גלפו או שעירב אותיותיו (נ"א אות באות) א"י בו: 
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"ט) בו אות אחת (וכו׳) נמחק רובו ומיעוטו קיים מותר (והשאר ליתא): 
  (נ"א) אסור  לקרות בו נמחק (וכו׳) אומר ג' בדף א׳ אל: 
  
  
  
  (הל"י) אין  פותחין בתורה יותר מד׳ דפין אבל קורין אפילו עשרה כאחת ואין נמנעין (והשאר ליתא): 
  (נ"א) אין  פותחין בתורה יותר מג' (וכו') היריעה והמהדק ס"ת (וכו') מבחוץ כלפי פנים והנותן: 
  
  
  
  (הלי"א) ולא  יאחז בקלפים ויתירן אלא יאחז בקלפים ויוציא כתב מבחוץ ולא יוציאנו מתוכו.ויחלצו (וכו') מותר לא יתננו ע"ג הכסא ויתן אציליו עליו ויהא קורא בו כדברי ר"נ: 
  
  
  
  (הלי"ב) וקורא  בו כשם (וכו') בספרים (והשאר ליתא):(נ"א) למקום לפי שנוהג בהן בזיון: 
  
  
  
  (הלי"ג) ועמד  כאדם שנשכו נחש שנאמר (וכו׳) שנאמר אש"ת ומקדשי תיראו אני ה׳ חייב (וכו') אומר אדבר בנאות (וכו׳) אתה היה רו"ח: 
  
  
  
  (הלי"ד) באוכלין  לא ישב (וכו׳) קטניות ואע"ג עיגול דבילה מפני שנהגו בו כן (והשאר ליתא): 
  
  
  
  (הלט"ו)  (אם כו׳ עד אין ליתא) אין מכסין (וכו') מותר ר"י (וכו׳) מותר אין (וכו׳) אא"כ אוכלין בב"א (והשאר ליתא): 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"ד) שאותיותיהם  כאותיות: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ו) ר׳  חנינא (נ"א חנניה) בן אחיו: 
  
  
  
  (הל"ז) מן  האחרון במיכה חול אפילו יה בנבות קדש אפילו אל (והשאר עד אלהים נצב שבהל"ט ליתא): 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ט) אלהים  נצב (וכו׳) האמר הראשון חול והשני קדש ואל יהי מקום לזעקתי חול ואלהים אמר (וכו׳) צריך להיות קורא ומפסיק (והשאר ליתא):(נ"א) מלך מלכי המלכים מרומם גדול ונורא עליון: 
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"א) הכותב  שני (וכו׳) אם היה האחרון בסוף (וכו׳) היה האחרון בראש: 
  
  
  
  (הל"ב) אע"פ  שנתן בו דלת מחטיבו: 
  
  
  
  (הל"ג) ונתכוין  לכתוב יהודה: 
  
  
  
  (הל"ד)  וטעה אות א׳ יתלנו מלמעלה טעה את השם כולו יתלנו בין השיטין כדברי ר' יהודה ר׳ יוסי אומר מוחק מה שלפניו וכותב את השם וחוזר ותולה מה שמוחק ר׳ חנניה בן עקשיא אומר צריך לגנוז את כל היריעה: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ח) הטועה  בשיטה שלימה אינו תולה מנגד (בנ"א כל ההלכה ליתא): 
  
  
  
  (הל"ט) אין  עושין מגילה והלל לתינוקת (וכו') ואם עתיד להוסיף עליהם מותר: 
  
  
  
  (הל"י) שבע  פוטיפרע צפנת פענח וחרה (וכו׳) נחלקים הכל: 
  
  
  
  (הלי"א) ישראל ראובן געתם (בנ"א כל ההלכה ליתא): 
  
  
  
  (הלי"ב) הכותב  שם (וכו׳) ר"י אומר מותר: 
  
  
  
  (הלי"ג) גוררן  וגונזן: 
  
  
  
  (הלי"ד)  (ספר כו' עד המחתך ליתא) המחתך בספרים בחדשים (וכו') יגנזו אבל לא יניחם אלא במקום תורפה והן מרקבין מאליהם (והשאר עד סוף המס' ליתא בנ"א): 
  
  
  
  (הלט"ו) לומר  דבר מה (וכו׳) אמור א"ל צופה (וכו') במקום הטינא אלא במקום התורפה והן מתאבדין מאליהן: 
  
  
  
  (הלט"ז) יום  ישן אחד לי"ב חדש וחכמים אומרים אחד: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ג) וי"ו  שבקומה נקוד ויפול (וכו') לנו ולבנינו כולו נקוד: 
  
  
  
  (הל"ד) כתוב  מעון אלהי קדם ובשנים: 
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"א) וקבלו  חנניה מלכיה: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ג) צ"ל  חית פשוט: 
  
  
  
  (הל"ד) בסוף  השיטה וד׳ תפשוט (אולי צ"ל ודלת פשוט) מכל האותיות והיא בסוף שיטה: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הלי"א) אחריו  ומצאו בו שמץ פסול: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"ד) שם  מתחילין במנחה: 
  
  
  
  (הל"ה) מוסף  ואינו י"ט: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ז) לא  בישיבה ולא בעמידה ואין (וכו׳) ואפילו לאחר קריאת התורה: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"א) ובלבד  שישהא בין: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"א) מובהק  מצרפן: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ח) המפורש  ור יוחנן אמר (וכו׳) חיי העולמים במרומים: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"י) ומקיים  שכל דבריו (וכו׳) אלהינו ונאמנים (וכו׳) תמיד תמלוך (וכו׳) שהדבר תלוי: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הלי"ג) שלא  יכבה נרו לעולם ועד: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ג) צריך  לברך ולומר: 
  
  
  
  (הל"ד) צריך  לברך ברוך (וכו׳) לקרוא: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ז) ר"ב  בשם ר׳ (וכו׳) רשיעא שחיק גרמי למזגא: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הלי"א) עוז  לאלהינו (וכו׳) שלשה ובגדלו: 
  
  
  
  (הלי"ב) וכרצון  יראיו וכרצון (וכו') ופליטת ע"י בהמון רחמיו וברוב חסדיו לחן ולחסד ולרחמים לחיים ולשלום והוא ירחם עלינו ועל כל עמו בית ישראל בעבור: (הלי"ג) התורה למעלה ואומר: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הלי"ד) האנשים  והנשים (וכו') ישראל ועוד אומר תורת:(נ"א) ישראל ועוד אמר ברוך שנתן תורה לעמו ישראל בקדושתו תורת (וכו׳) נפש וגו׳ כל הפסוקים והמפטיר: (הלט"ו) אור בצבור ואינו (וכו׳) אבל בראשו: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
   (הלי"ח) לוי  צריך (וכו') משום יזמרך כבוד ולא ידום ושבקון (וכו׳) עצרת קורין עד חציו ומשלימין: 
  
  
  
  (הלי"ט) שברו  וגו׳ ותני: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ו) אמר  הדא דתימר עד: 
  
  
  
  (הל"ז) משנה  ובלא תלמוד (את"ז מתחיל הלכה ח׳): 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"י) חמר  גמל ספן ספר: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"ו) ודגלו  עלי אהבה ודגלו: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ח) ומשלות  שועלים הכל (וכו') דיו אינם (וכו׳) מרבותי ולא אצלתי מחכמתם כשם שזבוב הזו טובלת: 
  
  
  
  (הל"ט) דברי  חכמה (וכו') ומשלות כובסין ומשלות שועלים הכל: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הלי"א) יעקב  אבינו (וכו׳) אבינו שנאמר: 
  
  
  
  (הלי"ב) אינו  מן הדין (וכו׳) שלש עשרה שנה ויום אחד: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"א) כדרבונות  וגו׳ (ובדפוס צ"ל כו׳ והוא כמו וגו׳) נתנו (וכו׳) ליכתב מצילין: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ג) מפסיקין  לר"ח ולחנוכה: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ה) דתנינן  (וכו׳) מתענין בשני (וכו׳) שלא תפול בהן (וכו׳) שלא ימותו בניהן (וכו׳) שרץ נפש חיה בערב שבת: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ט) באחד  בשבת מפטיר בשבת שלפני (וכו׳) אין קורין ומתחילין בפ׳: 
  
  
  
  (הל"י) ד׳  פסוקים והרביעי קורא (וכו') כל הפרשה: 
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"א) אומרין  מזמור בכל (וכו') עליו הכתוב כאילו בנה מזבח חדש והקריב: 
  
  
  
   (הל"ב) ארוממך ה׳ כי דליתני: 
  
  
  
  (הל"ג) מאסת  את יהודה אם בציון נגעלה נפשך: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"ו)  (והן לקבל שכר ליתא): 
   (הל"ז) והקורא בט' באב אומר: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ז) אנא  השם אלהינו יעלה (וכו׳) וחותמים ברוך: 
  
  
  
  (הל"ח) ימים  כך: 
  הל"ט) אמן  ( ירבו שמחות בישראל ירבו שמחות (נ׳ דצ"ל בשורות) טובות (וכו') תלמידי חכמים בישראל (וכו׳) טוב וגו׳ כולכם ברוכים ועל: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"י) שבטים  ושנים עשר חדשים: 
  
  
  
  (הלי"א) וגמר  על הכוס בברכת:(נ"א) וגו׳ על הכוס ברכת המזון (וכו׳) בבקר ברכת חתנים על:(נ"א) וגו׳ על הכוס ברכת המזון (וכו׳) בבקר ברכת חתנים על: 
  
  
  
  
  
  
  
   (הל"א) ולפאר  ליוצרם: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ו) שלש  בא"י אמ"ה אקב"ו להדליק נר של חנוכה ואומר (וכו׳) חנוכה הנרות הללו קדש הם ואין (וכו') ישועתך ואומר ברוך: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ח) בהודייה  וכניסי פלאות (וכו') כן (וכו׳) ונסי (וכו׳) בברכת הארץ: 
  
  
  
   (הל"ט) ומשיבין  מפני הכבוד (וכו׳) פסח ולילו וח׳ ימי החג ובגולה: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הלי"א) ביום  הראשון ביום השני: 
  
  
  
  (הלי"ב) קודם  לחבירו אבל: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ד) אבל  להטריח צבור (וכו׳) לשקול ככרותיו על (וכו') קודמין לשקלי המן: 
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ו) רבה  מברך בעמידה: 
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  
  (הל"ט) שבעים  אנשים (וכו׳) שבעים אנשים מה: 