{"file": "/data/tomer/Sefaria-Export/txt/Midrash/Aggadic Midrash/Midrash Rabbah/Esther Rabbah/Hebrew/merged.txt"}
Esther Rabbah
אסתר רבה
merged

This file contains merged sections from the following text versions:
-Midrash Rabbah -- TE
-

אסתר רבה

פתיחתא

וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁרַב פָּתַח (דברים כח, סו): וְהָיוּ חַיֶּיךָ תְּלֻאִים לְךָ מִנֶּגֶד, רַבָּנָן וְרַבִּי בֶּרֶכְיָה, רַבָּנָן אָמְרֵי וְהָיוּ חַיֶּיךָ תְּלֻאִים לְךָ, זֶה שֶׁהוּא לוֹקֵחַ חִטִּים לְשָׁנָה. (דברים כח, סו): וּפָחַדְתָּ לַיְלָה וְיוֹמָם, זֶה שֶׁהוּא לוֹקֵחַ חִטִּין מִן הַסִּידְקִי. וְלֹא תַאֲמִין בְּחַיֶּיךָ, זֶה שֶׁהוּא לוֹקֵחַ לוֹ מִן הַפַּלְטֵר. וְרַבִּי בֶּרֶכְיָה אָמַר: וְהָיוּ חַיֶּיךָ תְּלֻאִים לְךָ, זֶה שֶׁהוּא לוֹקֵחַ לוֹ חִטִּים לְשָׁלשׁ שָׁנִים. וּפָחַדְתָּ לַיְלָה וְיוֹמָם, זֶה שֶׁהוּא לוֹקֵחַ לוֹ חִטִּים לְשָׁנָה. וְלֹא תַאֲמִין בְּחַיֶּיךָ, זֶה שֶׁהוּא לוֹקֵחַ לוֹ חִטִּים מִן הַסִּידְקִי. מְתִיבִין רַבָּנָן לְרַבִּי בֶּרֶכְיָה וְהַלּוֹקֵחַ מִן הַפַּלְטֵר מַהוּ, אָמַר לָהֶם לֹא דִבְּרָה תּוֹרָה בַּמֵּתִים. דָּבָר אַחֵר, וְהָיוּ חַיֶּיךָ תְּלֻאִים לְךָ מִנֶּגֶד, זֶה שֶׁהוּא נָתוּן בִּדְיוֹטִי שֶׁל קֵיסָרִין. וּפָחַדְתָּ לַיְלָה וְיוֹמָם, זֶה שֶׁהוּא יוֹצֵא לִדּוֹן. וְלֹא תַאֲמִין בְּחַיֶּיךָ, זֶה שֶׁהוּא יוֹצֵא לְהִצָּלֵב. רַב פָּתַר קְרָיָיה בְּהָמָן, וְהָיוּ חַיֶּיךָ תְּלֻאִים לְךָ מִנֶּגֶד, מֵעֵת לְעֵת מֵהֲסָרַת טַבַּעַת. וּפָחַדְתָּ לַיְלָה וְיוֹמָם, בְּשָׁעָה שֶׁהַכְּתָבִים פּוֹרְחִין. וְלֹא תַאֲמִין בְּחַיֶּיךָ (אסתר ג, יד): לִהְיוֹת עֲתִדִים לַיּוֹם הַזֶּה. 
בַּבֹּקֶר תֹּאמַר מִי יִתֵּן עֶרֶב (דברים כח, סז), בְּבָקְרָהּ שֶׁל בָּבֶל תֹּאמַר מִי יִתֵּן עַרְבָּהּ. בְּבָקְרָהּ שֶׁל מָדַי תֹּאמַר מִי יִתֵּן עַרְבָּהּ, בְּבָקְרָהּ שֶׁל יָוָן תֹּאמַר מִי יִתֵּן עַרְבָּהּ, בְּבָקְרָהּ שֶׁל אֱדוֹם תֹּאמַר מִי יִתֵּן עַרְבָּהּ. דָּבָר אַחֵר, בַּבֹּקֶר תֹּאמַר מִי יִתֵּן עֶרֶב, בְּבָקְרָהּ שֶׁל בָּבֶל תֹּאמַר מִי יִתֵּן עַרְבָּהּ שֶׁל מָדַי, וּבְבָקְרָהּ שֶׁל מָדַי תֹּאמַר מִי יִתֵּן עַרְבָּהּ שֶׁל יָוָן, וּבְבָקְרָהּ שֶׁל יָוָן תֹּאמַר מִי יִתֵּן עַרְבָּהּ שֶׁל אֱדוֹם. לָמָּה, מִפַּחַד לְבָבְךָ אֲשֶׁר תִּפְחָד וּמִמַּרְאֵה עֵינֶיךָ אֲשֶׁר תִּרְאֶה. 
וֶהֱשִׁיבְךָ ה' מִצְרַיִם בָּאֳנִיּוֹת (דברים כח, סח). אָמַר רַבִּי יִצְחָק בָּאֳנִיּוֹת, בַּעֲנִיּוּת מִמַּעֲשִׂים טוֹבִים. וְלָמָּה לְמִצְרַיִם, שֶׁכִּעוּר וָרַע יֵשׁ לְעֶבֶד כְּשֶׁהוּא חוֹזֵר לְרַבּוֹ הָרִאשׁוֹן. אָמַר רַבִּי שִׁמְעוֹן בֶּן יוֹחָאי בִּשְׁלשָׁה מְקוֹמוֹת הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מַזְהִיר לְיִשְׂרָאֵל שֶׁלֹא יַחְזְרוּ לְמִצְרַיִם, הָרִאשׁוֹן שֶׁנֶּאֱמַר (שמות יד, יג): כִּי אֲשֶׁר רְאִיתֶם אֶת מִצְרַיִם וגו', וְהַשֵּׁנִי כְּתִיב (דברים יז, טז): וַה' אָמַר לָכֶם לֹא תֹסִפוּן לָשׁוּב בַּדֶּרֶךְ הַזֶּה, וְהָדֵין שְׁלִישִׁי, דִּכְתִיב: וֶהֱשִׁיבְךָ ה' מִצְרַיִם בָּאֳנִיּוֹת. בִּשְׁלָשְׁתָּן כָּפְרוּ וּבִשְׁלָשְׁתָּן לָקוּ. הָרִאשׁוֹנָה בִּימֵי סַנְחֵרִיב, שֶׁנֶּאֱמַר (ישעיה לא, א): הוֹי הַיֹּרְדִים מִצְרַיִם לְעֶזְרָה, מַה כְּתִיב בַּתְרֵיהּ: וּמִצְרַיִם אָדָם וְלֹא אֵל. שֵׁנִית, בִּימֵי יוֹחָנָן בֶּן קָרֵחַ, שֶׁנֶּאֱמַר (ירמיה מב, טז): וְהָיְתָה הַחֶרֶב אֲשֶׁר אַתֶּם יְרֵאִים מִמֶּנָּה וגו'. וְהַשְּׁלִישִׁית בִּימֵי טְרַכִינוּס שְׁחִיק עֲצָמוֹת, יָלְדָה אִשְׁתּוֹ בְּלֵיל תִּשְׁעָה בְּאָב וְהָיוּ כָּל יִשְׂרָאֵל אֲבֵלִים, נִשְׁחַק הַוְּלַד בַּחֲנֻכָּה, אָמְרוּ יִשְׂרָאֵל נַדְלִיק אוֹ לֹא נַדְלִיק, אָמְרוּ נַדְלִיק וְכָל מַה דְּבָעֵי לִימְטֵי עֲלָן יִמְטֵי, אַדְלִיקוּ, אֲזַלוּן וַאֲמַרוּן לִישְׁנָא בִּישׁ לְאִשְׁתּוֹ שֶׁל טְרַכִינוּס, אִילֵין יְהוּדָאִין כַּד יְלֵידַתְּ הֲווֹ מִתְאַבְּלִין, וְכַד מָיֵית וַלְדָּא אַדְלִיקוּ בּוּצִינִין. שָׁלְחָה וְכָתְבָה לְבַעְלָהּ עַד דְּאַתְּ מְכַבֵּשׁ בַּרְבָּרִיִּין, בּוֹא וּכְבוֹשׁ אִילֵין יְהוּדָאִין דִּמְרָדוּ בָּךְ. סְלִיק לְאִילְפָא וַחֲשַׁב לְמֵיתֵי בַּעֲשָׂרָה יוֹמִין, וְאַיְיתֵיהּ רוּחָא בַּחֲמִשָּׁה יוֹמִין, אֲתָא וְאַשְׁכְּחִינוּן דַּהֲווֹ עֲסִיקִין בְּהָדֵין פְּסוּקָא (דברים כח, מט): יִשָֹּׂא ה' עָלֶיךָ גּוֹי מֵרָחֹק מִקְצֵה הָאָרֶץ כַּאֲשֶׁר יִדְאֶה הַנָּשֶׁר, אֲמַר לְהוֹן אֲנָא הוּא נִשְׁרָא דַּחֲשֵׁיבִית לְמֵיתֵי בַּעֲשָׂרָה יוֹמִין וְאַיְתִיתַנִי רוּחָא בַּחֲמִשָּׁה יוֹמִין, הֵקִיפוֹן לִגְיוֹנוֹתָיו וַהֲרָגָן. וְאֵין קוֹנֶה, לָמָּה אֵין קוֹנֶה, רַב אָמַר עַל יְדֵי שֶׁלֹא הִקְנֵיתֶם דִּבְרֵי הַבְּרִית, שֶׁאֵין בָּכֶם מִי קוֹנֶה דִּבְרֵי חֲמִשָּׁה סִפְרֵי תוֹרָה, מִנְיַן שֶׁל קוֹנֶה. אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן עַל יְדֵי שֶׁחָזַרְתִּי עַל כָּל הָאֻמּוֹת שֶׁבָּעוֹלָם וְאֵין מִי קוֹנֶה דִבְרֵי תוֹרָה כַּיּוֹצֵא בָכֶם. אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר יִצְחָק אַתֶּם יֵשׁ לָכֶם קִנְיָן בְּאֻמּוֹת הָעוֹלָם, שֶׁנֶּאֱמַר (ויקרא כה, מה): וְגַם מִבְּנֵי הַתּוֹשָׁבִים הַגָּרִים עִמָּכֶם מֵהֶם תִּקְנוּ, אֲבָל לָאֻמּוֹת אֵין לָהֶם קִנְיָן בָּכֶם. וְלָמָּה יֵשׁ לָכֶם קִנְיָן בְּאֻמּוֹת הָעוֹלָם, עַל יְדֵי שֶׁהִקְנֵיתֶם אֵלֶּה דִבְרֵי הַבְּרִית. וְלָמָּה אֻמּוֹת הָעוֹלָם אֵין לָהֶן קִנְיָן בָּכֶם, עַל יְדֵי שֶׁלֹא קָנוּ אֵלֶּה דִבְרֵי הַבְּרִית. אָמַר רַבִּי יוֹנָתָן אַתֶּם יֵשׁ לָכֶם פַּטְרוֹנוֹת, וּמָה הֵן אֵלֶּה דִבְרֵי הַבְּרִית. אָמַר רַבִּי יוּדָא אַתֶּם טַמִּיקָא אַתֶּם, הַלּוֹקֵחַ לוֹ עֶבֶד מִן הַטַּמִּיקָא שׁוּב אֵינוֹ מִתְחַיֵּב בְּנַפְשׁוֹ, שֶׁכֵּן אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ אוֹמֵר לְאִשְׁתּוֹ (אסתר ח, ז): הִנֵּה בֵית הָמָן נָתַתִּי לְאֶסְתֵּר, וְאָמַר רַבִּי יוּדָא בַּר רַבִּי סִימוֹן עַל דְּפָשַׁט יָדֵיהּ בְּטַמִּיקָא כֵּן הֲוָה לֵיהּ. אָמַר רַבִּי יִצְחָק מַעֲשֶׂה בִּפְרוֹצֶפְּיָה בְּאִשָּׁה אַחַת שֶׁהָיְתָה פּוֹדָה אֶת הַשְּׁבוּיִים, בָּאֲתָה שְׁבוּיָה אַחַת וּפְדָאַתָּהּ, שְׁנִיָּה, וּפְדָאַתָּהּ, וְכֵיוָן שֶׁמָּטָה יָדָהּ וְלֹא הָיְתָה יְכוֹלָה לִפְדוֹת, מִיָּד הִקִּיפוּהָ לִגְיוֹנוֹת וַהֲרָגוּהָ, וְכָל כָּךְ לָמָּה, כְּדֵי לְזָרֵז הַשַּׁבָּאִים הַבָּאִים. רַבִּי לֵוִי וְרַבִּי יִצְחָק, רַבִּי לֵוִי אוֹמֵר מִי לָקַח לוֹ חָבֵר וּלְמָחָר הוּא לַהֲרִיגָה, מִי לָקַח לוֹ אִשָּׁה וּלְמָחָר הִיא לַהֲרִיגָה. רַבִּי יִצְחָק אָמַר לַעֲבָדִים וְלִשְׁפָחוֹת אִי אַתֶּם נִקְנִין, אֲבָל אַתֶּם נִקְנִין לְהַשְּׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד, שֶׁכֵּן אֶסְתֵּר אוֹמֶרֶת לַאֲחַשְׁוֵרוֹשׁ: וְאִלּוּ לַעֲבָדִים וְלִשְׁפָחוֹת נִמְכַּרְנוּ וגו'. שֶׁכֵּן כָּתַב לָנוּ משֶׁה רַבֵּנוּ בַּתּוֹרָה (דברים כח, סח): וְהִתְמַכַּרְתֶּם שָׁם לְאֹיְבֵיכֶם לַעֲבָדִים וְלִשְׁפָחוֹת וְאֵין קוֹנֶה, שֶׁמָּא לְהַשְּׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד, כֵּיוָן שֶׁרָאוּ הַכֹּל הִתְחִילוּ צוֹוְחִין וַוי, וַיְהִי, וַוי שֶׁהָיָה בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. 
שְׁמוּאֵל פָּתַח (ויקרא כו, מד): וְאַף גַּם זֹאת בִּהְיוֹתָם בְּאֶרֶץ אֹיְבֵיהֶם לֹא מְאַסְתִּים וְלֹא גְעַלְתִּים לְכַלֹּתָם לְהָפֵר בְּריתִי אִתָּם כִּי אֲנִי ה' אֱלֹהֵיהֶם. לֹא מְאַסְתִּים בְּבָבֶל, וְלֹא גְּעַלְתִּים בְּמָדַי, לְכַלּוֹתָם בְּיָוָן, לְהָפֵר בְּרִיתִי אִתָּם בְּמַלְכוּת הָרְשָׁעָה. כִּי אֲנִי ה' אֱלֹהֵיהֶם לֶעָתִיד לָבוֹא. תָּנֵי רַבִּי חִיָּא, לֹא מְאַסְתִּים בִּימֵי אַסְפַּיָאנוּס, וְלֹא גְעַלְתִּים בִּימֵי טְרַקְוִוינוֹס, לְכַלֹּתָם בִּימֵי הָמָן, לְהָפֵר בְּרִיתִי אִתָּם בִּימֵי רוֹמִיִּים, כִּי אֲנִי ה' אֱלֹהֵיהֶם בִּימֵי גּוֹג וּמָגוֹג. 
רַבִּי יוּדָא בַּר רַבִּי סִימוֹן פָּתַח (עמוס ה, יט): כַּאֲשֶׁר יָנוּס אִישׁ מִפְּנֵי הָאֲרִי, רַבִּי הוּנָא וְרַבִּי אַחָא בְּשֵׁם רַבִּי חָמָא בַּר רַבִּי חֲנִינָא, כַּאֲשֶׁר יָנוּס אִישׁ מִפְּנֵי הָאֲרִי וגו' זוֹ בָּבֶל, עַל שֵׁם (דניאל ז, ד): קַדְמָיְתָא כְאַרְיֵה, וּפְגָעוֹ הַדֹּוֹב זוֹ מָדַי, עַל שֵׁם (דניאל ז, ה): וַאֲרוּ חֵיוָה אָחֳרִי תִנְיָנָה דָּמְיָה לְדֹב. רַבִּי יוֹחָנָן אָמַר לְדֹב כְּתִיב, דָּא הִיא דַעְתֵּיהּ דְּרַבִּי יוֹחָנָן, דְּאָמַר רַבִּי יוֹחָנָן (ירמיה ה, ו): עַל כֵּן הִכָּם אַרְיֵה מִיַּעַר זוֹ בָּבֶל, (ירמיה ה, ו): זְאֵב עֲרָבוֹת יְשָׁדְדֵם זוֹ מָדַי. נָמֵר שֹׁקֵד עַל עָרֵיהֶם זוֹ יָוָן. (ירמיה ה, ו): כָּל הַיּוֹצֵא מֵהֵנָּה יִטָּרֵף זוֹ אֱדוֹם, (עמוס ה, יט): וּבָא הַבַּיִת זֶה יָוָן, שֶׁהָיָה הַבַּיִת קַיָּם. וּנְשָׁכוֹ הַנָּחָשׁ זוֹ אֱדוֹם, שֶׁנֶּאֱמַר (ירמיה מו, כב): קוֹלָהּ כַּנָּחָשׁ יֵלֵךְ, וְכֵן הוּא אוֹמֵר (שיר השירים ה, ב): פִּתְחִי לִי אֲחֹתִי זוֹ בָּבֶל. רַעְיָתִי זוֹ מָדַי. יוֹנָתִי בְּיָוָן. תַּמָּתִי בֶּאֱדוֹם, שֶׁכָּל יְמֵי יָוָן הָיָה בֵּית הַמִּקְדָּשׁ קַיָּם, וְהָיוּ יִשְׂרָאֵל מַקְרִיבִין בּוֹ תּוֹרִים וּבְנֵי יוֹנָה עַל גַּבֵּי הַמִּזְבֵּחַ. רַבִּי פִּנְחָס וְרַבִּי לֵוִי בְּשֵׁם רַבִּי חָמָא בַּר חֲנִינָא פָּתְרִין, כְּתִיב (תהלים יח, ז): בַּצַּר לִי אֶקְרָא ה' בְּבָבֶל, וְאֶל אֱלֹהַי אֲשַׁוֵּעַ בְּמָדַי, יִשְׁמַע מֵהֵיכָלוֹ קוֹלִי בְּיָוָן. דְּאָמַר רַבִּי הוּנָא לְגַרְמֵיהּ, יוֹנָתִי בְּמַלְכוּת יָוָן, שֶׁכָּל יְמֵי יָוָן הָיָה הַהֵיכָל קַיָּם וְהָיוּ יִשְׂרָאֵל מַקְרִיבִין תּוֹרִים וּבְנֵי יוֹנָה עַל גַּבֵּי הַמִּזְבֵּחַ. הֱוֵי: יִשְׁמַע מֵהֵיכָלוֹ קוֹלִי וְשַׁוְעָתִי לְפָנָיו תָּבוֹא בְאָזְנָיו בְּמַלְכוּת אֱדוֹם. דָּבָר אַחֵר, כַּאֲשֶׁר יָנוּס אִישׁ מִפְּנֵי הָאֲרִי זֶה נְבוּכַדְנֶצַּר, וּפְגָעוֹ הַדֹּב זֶה בֵּלְשַׁצַר, וּבָא הַבַּיִת וְסָמַךְ יָדוֹ עַל הַקִּיר וּנְשָׁכוֹ הַנָּחָשׁ זֶה הָמָן, שֶׁהָיָה נוֹשֵׁף עַמָּא כְּנָחָשׁ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (עזרא ד, ח): רְחוּם בְּעֵל טְעֵם וְשִׁמְשַׁי סָפְרָא זֶה בְּנוֹ שֶׁל הָמָן. (עזרא ד, ח): כְּתַבוּ אִגְּרָה חֲדָה לְאַרְתַּחְשַׁשְׂתְּא מַלְכָּא כְּנֵמָא, וּמַה כְּתִיב בָּהּ (עזרא ד, כא): כְּעַן שִׂימוּ טְעֵם לְבַטָּלָא וגו' (עזרא ד, יג): מִנְדָּה זוֹ מִדַּת הָאָרֶץ, בְלוֹ זוֹ פְּרוֹגִינוֹן, וַהֲלָךְ זוֹ אַנְגַרְיָא, וְאַפְתֹם מַלְכִים תְּהַנְזִק. רַב הוּנָא וְרַבִּי פִּנְחָס אָמְרִין אֲפִלּוּ דְּבָרִים שֶׁהַמַּלְכוּת מִתְפַּתָּה בָּהֶם, כְּגוֹן בֵּי טֵיאַטְרָאוֹת וּבֵי קַרְקְסָאוֹת הִיא מַזֶּקֶת, כֵּיוָן שֶׁשָּׁלַח שָׁמַע וּבִטֵּל מְלֶאכֶת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, וְכֵיוָן שֶׁרָאוּ כָךְ הִתְחִילוּ הַכֹּל צוֹוְחִין וַוי, וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. 
רַבִּי יִצְחָק פָּתַח (משלי כט, ב): בִּרְבוֹת צַדִּיקִים יִשְׂמַח הָעָם וּבִמְשֹׁל רָשָׁע יֵאָנַח עָם, בְּשָׁעָה שֶׁהַצַּדִּיקִים נוֹטְלִין גְּדֻלָּה, חֶדְוָה וְשִׂמְחָה בָּעוֹלָם, וָהּ וָהּ בָּעוֹלָם, וְהַמֶּלֶךְ דָּוִד, וָהּ שֶׁמָּלַךְ דָּוִד. וְהַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה, וָהּ שֶׁמָּלַךְ שְׁלֹמֹה. וְהַמֶּלֶךְ אָסָא, וָהּ שֶׁמָּלַךְ אָסָא. אֵלּוּ בְּמַלְכֵי יִשְׂרָאֵל, בְּמַלְכֵי אֻמּוֹת הָעוֹלָם מִנַּיִן, שֶׁנֶּאֱמַר (עזרא א, ד): וְהַמֶּלֶךְ כּוֹרֶשׁ, וָהּ שֶׁמָּלַךְ כּוֹרֶשׁ. וּבְשָׁעָה שֶׁהָרְשָׁעִים נוֹטְלִין גְּדֻלָּה, וַוי וַאֲנָחָה וַחֲרוֹן אַף בָּעוֹלָם, (מלכים א טז, כח): וַיִּמְלֹךְ אַחְאָב בֶּן עָמְרִי, וַוי שֶׁמָּלַךְ אַחְאָב בֶּן עָמְרִי. וַיִּמְלֹךְ הוֹשֵׁעַ בֶּן אֵלָה, וַוי שֶׁמָּלַךְ הוֹשֵׁעַ בֶּן אֵלָה, (ירמיה לז, א): וַיִּמְלֹךְ מֶלֶךְ צִדְקִיָּהוּ בֶּן יֹאשִׁיָּהוּ, וַוי שֶׁמָּלַךְ צִדְקִיָּהוּ בֶּן יֹאשִׁיָּהוּ. בְּמַלְכֵי אֻמּוֹת הָעוֹלָם, שֶׁנֶּאֱמַר וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, וַוי שֶׁמָּלַךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. 
רַבִּי לֵוִי פָּתַח (במדבר לג, נה): וְאִם לֹא תוֹרִישׁוּ אֶת ישְׁבֵי הָאָרֶץ מִפְּנֵיכֶם וְהָיָה אֲשֶׁר תּוֹתִירוּ מֵהֶם, מְדַבֵּר בְּשָׁאוּל, בְּשָׁעָה שֶׁאָמַר לוֹ שְׁמוּאֵל (שמואל א טו, ג): עַתָּה לֵךְ וְהִכִּיתָ אֶת עֲמָלֵק, אֲמַר לֵיהּ אֲזַלְתְּ זַכָּאָה וַאֲתֵית חַיָּיבָא וְחַסְתְּ עֲלוֹי, שֶׁנֶּאֱמַר (שמואל א טו, ט): וַיַּחְמֹל שָׁאוּל וְהָעָם עַל אֲגָג, וְהָא צִמְחָא קַיָּימָא מִינֵּיהּ שֶׁהוּא עוֹשֶׂה לָכֶם דְּבָרִים קָשִׁים, לְשִׂכִּים בְּעֵינֵיכֶם וְלִצְנִינִם בְּצִדֵּיכֶם, וְאֵיזֶה זֶה, זֶה הָמָן, שֶׁאָמַר: לְהַשְׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד, וְכֵיוָן שֶׁרָאוּ הַכֹּל כֵּן, הִתְחִילוּ צוֹוְחִין וַוי, וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. 
רַבִּי חֲנִינָא בַּר אָדָא פָּתַח (קהלת י, יב): דִּבְרֵי פִי חָכָם חֵן זֶה כּוֹרֶשׁ, שֶׁנֶּאֱמַר (עזרא א, ב): כֹּה אָמַר כֹּרֶשׁ מֶלֶךְ פָּרַס כֹּל מַמְלְכוֹת הָאָרֶץ נָתַן לִי ה' אֱלֹהֵי הַשָּׁמָיִם וְהוּא פָקַד עָלַי לִבְנוֹת לוֹ בַיִת בִּירוּשָׁלַיִם אֲשֶׁר בִּיהוּדָה. (קהלת י, יב): וְשִׂפְתוֹת כְּסִיל תְּבַלְּעֶנּוּ, שֶׁאָמַר (עזרא א, ג): הוּא הָאֱלֹהִים אֲשֶׁר בִּירוּשָׁלָיִם, (קהלת י, יג): תְּחִלַּת דִּבְרֵי פִיהוּ סִכְלוּת, מַה הַסִּכְלוּת (עזרא א, ג): מִי בָכֶם בְּכָל עַמּוֹ יְהִי אֱלֹהָיו עִמּוֹ. (קהלת י, יג): וְאַחֲרִית פִּיהוּ הוֹלֵלוּת רָעָה, דִּי גְּזַר וַאֲמַר דִּי עֲבַר פְּרָת עֲבַר וְדִי לָא עֲבַר לָא יַעֲבֹר. דָּבָר אַחֵר, תְּחִלַּת דִּבְרֵי וגו', זֶה אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁנֶּאֱמַר (עזרא ד, ו): וּבְמַלְכוּת אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ בִּתְחִלַּת מַלְכוּתוֹ כָּתְבוּ שִׂטְנָה וגו', וְאַחְרִית פִּיהוּ וגו', שֶׁעָלָה וּבִטֵּל מְלֶאכֶת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, כֵּיוָן שֶׁרָאוּ הַכֹּל כֵּן הִתְחִילוּ צוֹוְחִין וַוי, וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. 
רַבִּי יוּדָא בְּרַבִּי סִימוֹן פָּתַח (איוב לד, ל): מִמְּלֹךְ אָדָם חָנֵף מִמֹּקְשֵׁי עָם, רַבִּי יוֹחָנָן וְרֵישׁ לָקִישׁ, רַבִּי יוֹחָנָן אָמַר בְּשָׁעָה שֶׁהַמֶּלֶךְ חָנֵף וּמוֹשֵׁל עַל הַבְּרִיּוֹת, מִמֹּקְשֵׁי עָם, מִן קַשְׁיוּתֵיהֶן וְחוֹבֵיהֶן דִּבְרִיָּתָא דִּי לָא עָבְדִין רְעוּתֵיהּ דְּבָרְיָיא עָלְמָא, רַבִּי שִׁמְעוֹן בֶּן לָקִישׁ אוֹמֵר נוֹחַ לָהֶן לַבְּרִיּוֹת לְהַגְדִּיל לָהֶן כְּנָפַיִם וְלִפְרֹחַ בָּאֲוִיר, וְאַל יִמָּסְרוּ וְיִשְׁתַּעְבְּדוּ תַּחַת יַד מֶלֶךְ חָנֵף. דָּבָר אַחֵר, מִמְלֹךְ אָדָם חָנֵף, זֶה אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁהָיָה חָנֵף, שֶׁהָרַג אֶת אִשְׁתּוֹ מִפְּנֵי אוֹהֲבוֹ, וּפַעַם אַחֶרֶת הָרַג אֶת אוֹהֲבוֹ מִפְּנֵי אִשְׁתּוֹ. אַבָּא אוֹרְיָן אִישׁ צִידָן אָמַר חֲמִשָּׁה דְבָרִים מִשֵּׁם רַבָּן גַּמְלִיאֵל, מִן דִּסְגוֹ דַּיָּינֵי שִׁקְרָא סְגוֹן סַהֲדֵי שִׁקְרָא. מִן דִּסְגוֹן דֵּלָטוֹרְיָא סַגִיָן מָמוֹנְהוֹן דִּבְרִיָּיתָא מִתְבַּזְּזָה. מִדִּסְגוֹ אַפַּיָּיא חֲצִיפָתָא, אִיתְנְסֵיב הוֹדָא וַהֲדָרָא וִיקָרָא מִן בְּרִיָּיתָא. מִן דְּאַכְעֲסוּן בְּנַיָא חֲבִיבַיָא עוֹבָדֵיהוֹן קֳדָם אֲבוּהוֹן דְּבִשְׁמַיָא, אֲקֵים עֲלֵיהוֹן מַלְכָּא חֲנֵפָא וְיִתְפְּרַע מִנְּהוֹן, וְאֵי זֶה זֶה אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. וְכֵיוָן שֶׁרָאוּ הַכֹּל כֵּן, הִתְחִלּוּ צוֹוְחִין וַי, וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. 
רַבִּי בֶּרֶכְיָה פָּתַח (ישעיה מא, ד): מִי פָעַל וְעָשָׂה קֹרֵא הַדֹּרוֹת מֵרֹאשׁ וגו', מִתְּחִלַּת בְּרִיָּתוֹ שֶׁל עוֹלָם הִתְקִין הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לְכָל אֶחָד וְאֶחָד מַה שֶּׁרָאוּי לוֹ, אָדָם רֹאשׁ לַיְצוּרִים, קַיִן רֹאשׁ לַהוֹרְגִים, הֶבֶל רֹאשׁ לַנֶּהֱרָגִים, נֹחַ רֹאשׁ לַנִּמְלָטִים, אַבְרָהָם רֹאשׁ לַמּוּלִים, יִצְחָק רֹאשׁ לַנֶּעֱקָדִים, יַעֲקֹב רֹאשׁ לַתְּמִימִים, יְהוּדָה רֹאשׁ לַשְּׁבָטִים, יוֹסֵף רֹאשׁ לַחֲסִידִים, אַהֲרֹן רֹאשׁ לַכֹּהֲנִים, משֶׁה רֹאשׁ לַנְּבִיאִים, יְהוֹשֻׁעַ רֹאשׁ לַכּוֹבְשִׁים, עָתְנִיאֵל רֹאשׁ לַמְּחַלְּקִים, שְׁמוּאֵל לַמּוֹשְׁחִים, שָׁאוּל לַנִּמְשָׁחִים, דָּוִד רֹאשׁ לַמְּנַגְנִים, שְׁלֹמֹה רֹאשׁ לַבּוֹנִים, נְבוּכַדְנֶצַּר רֹאשׁ לַמַּחֲרִיבִים, אֲחַשְׁוֵרשׁ רֹאשׁ לַמּוֹכְרִים, הָמָן רֹאשׁ לַקּוֹנִים, וְכֵיוָן שֶׁרָאוּי הַכֹּל כֵּן, הִתְחִלּוּ צוֹוְחִין וַוי, וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. 
רַבִּי תַּנְחוּמָא וְרַבִּי בֶּרֶכְיָה וְרַבִּי חִיָּיא רַבָּה בְּשֵׁם רַבִּי אֶלְעָזָר פָּתְרִין, הַמִּדְרָשׁ הַזֶּה עָלָה בְּיָדֵינוּ מִן הַגּוֹלָה, כָּל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר וַיְהִי אֵינוֹ אֶלָּא צָרָה. וְרַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן בְּשֵׁם רַבִּי יוֹנָתָן פָּתַר מִדְרָשׁ זֶה עָלָה בְּיָדֵינוּ, כָּל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר וַיְהִי בִּימֵי, אֵינוֹ אֶלָּא צָרָה. אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן וַחֲמִשָּׁה הֵן, (בראשית יד, א): וַיְהִי בִּימֵי אַמְרָפֶל, וּמַה צָרָה הָיְתָה שָׁם עָשׂוּ מִלְחָמָה וגו'. לְאוֹהֲבוֹ שֶׁל מֶלֶךְ שֶׁהָיָה שָׁרוּי בַּמְּדִינָה, וּבִשְׁבִילוֹ הַמֶּלֶךְ נִזְקַק לַמְּדִינָה, וְכֵיוָן שֶׁבָּאוּ בַּרְבָּרִין וְנִזְדַּוְּגוּ לוֹ, אָמְרוּ וַוי שֶׁאֵין הַמֶּלֶךְ נִזְקַק לַמְּדִינָה כְּמוֹת שֶׁהָיָה עוֹשֶׂה. כָּךְ אַבְרָהָם אָבִינוּ אוֹהֲבוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, (בראשית יב, ג): וְנִבְרְכוּ בְךָ כֹּל מִשְׁפְּחֹת הָאֲדָמָה וּבְזַרְעֶךָ. וּבִשְׁבִילוֹ הָיָה הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא נִזְקָק לְכָל עוֹלָמוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית יד, ז): וַיָּשֻׁבוּ וַיָּבֹאוּ אֶל עֵין מִשְׁפָּט הִוא קָדֵשׁ, לֹא בִקְשׁוּ לְהִזְדַּוֵּג אֶלָּא לְגַלְגַּל עֵינוֹ שֶׁל עוֹלָם, עַיִן שֶׁעָשְׂתָה מִדַּת הַדִּין בָּעוֹלָם בִּקְּשׁוּ לְסַמּוֹתָה, הִוא קָדֵשׁ, אָמַר רַבִּי אַחָא הוּא כְּתִיב, הוּא שֶׁקִּדֵּשׁ שְׁמוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְיָרַד לְכִבְשַׁן הָאֵשׁ, כֵּיוָן שֶׁרָאוּ הַכֹּל שֶׁבָּאוּ כָּל הַמְּלָכִים וְנִזְדַּוְּגוּ לוֹ, הִתְחִילוּ צוֹוְחִין וַוי, וַיְהִי בִּימֵי אַמְרָפֶל. (רות א, א): וַיְהִי בִּימֵי שְׁפֹט הַשֹּׁפְטִים, וּמַה צָּרָה הָיְתָה שָׁם, וַיְהִי רָעָב בָּאָרֶץ, לִמְדִינָה שֶׁהָיְתָה חַיֶּבֶת לִיפַס שֶׁל מֶלֶךְ, וְשָׁלַח הַמֶּלֶךְ גַּבַּאי טַמְיוֹן לִגְבּוֹתָהּ, מֶה עָשׂוּ בְּנֵי הַמְּדִינָה, תָּלוּ אוֹתוֹ וְהִכּוּ אוֹתוֹ וְגָבוּ אוֹתָהּ. אָמְרוּ וַוי לִכְשֶׁיַּרְגִּישׁ הַמֶּלֶךְ בַּדְּבָרִים הַלָּלוּ, מַה שֶּׁשְׁלוּחוֹ שֶׁל מֶלֶךְ מְבַקֵּשׁ לַעֲשׂוֹת לָנוּ עָשִׂינוּ לוֹ. כָּךְ כְּשֶׁהָיָה אֶחָד מִיִּשְׂרָאֵל הָיָה עוֹשֶׂה דְבָרִים שֶׁלֹא כָּרָאוּי מוֹלִיכִין אוֹתוֹ אֶל הַדַּיָּן, וּמַה שֶּׁהַדַּיָּן מְבַקֵּשׁ לַעֲשׂוֹת לַנִּשְׁפָּט הָיָה הַנִּשְׁפָּט עוֹשֶׂה לַדַּיָּן, אָמַר לָהֶם הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אַתֶּם מְבַזִּים אֶת שׁוֹפְטֵיכֶם חַיֵּיכֶם שֶׁאֲנִי מֵבִיא עֲלֵיכֶם דָּבָר שֶׁאֵין אַתֶּם יְכוֹלִין לַעֲמֹד בּוֹ, וְאֵיזֶה זֶה, זֶה הָרָעָב, שֶׁנֶּאֱמַר: וַיְהִי בִּימֵי שְׁפֹט הַשֹּׁפְטִים וַיְהִי רָעָב בָּאָרֶץ. (ישעיה ז, א): וַיְהִי בִּימֵי אָחָז, וּמַה צָּרָה הָיְתָה שָׁם, דִּכְתִיב (ישעיה ט, יא): אֲרָם מִקֶּדֶם וּפְלִשְׁתִּים מֵאָחוֹר, לְמֶלֶךְ שֶׁמָּסַר בְּנוֹ לְפַדְגוֹג וְהָיָה פַּדְגוֹגוֹ שׂוֹנֵא אוֹתוֹ, אָמַר אִם אֲנִי הוֹרְגוֹ אֲנִי מִתְחַיֵּב מִיתָה לַמֶּלֶךְ, אֶלָּא הֲרֵינִי מוֹשֵׁךְ מֵינִקְתּוֹ מִמֶּנּוּ וְהוּא מֵת מֵאֵלָיו. כָּךְ אָמַר אָחָז אִם אֵין גְּדָיִים אֵין תְּיָשִׁים אִם אֵין תְּיָשִׁים אֵין צֹאן, אִם אֵין צֹאן אֵין רוֹעֶה אִם אֵין רוֹעֶה אֵין עוֹלָם מִתְקַיֵּם, כָּךְ הָיָה אָחָז סָבוּר וְאוֹמֵר אִם אֵין קְטַנִּים אֵין גְּדוֹלִים, אִם אֵין גְּדוֹלִים אֵין תַּלְמִידִים, אִם אֵין תַּלְמִידִים אֵין חֲכָמִים, אִם אֵין חֲכָמִים אֵין זְקֵנִים, אִם אֵין זְקֵנִים אֵין תּוֹרָה, אִם אֵין תּוֹרָה אֵין בָּתֵּי כְנֵסִיּוֹת וּבָתֵּי מִדְרָשׁוֹת, אִם אֵין בָּתֵּי כְנֵסִיּוֹת וּמִדְרָשׁוֹת אֵין הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מַשְׁרֶה שְׁכִינָתוֹ בָּעוֹלָם, מֶה עָשָׂה עָמַד וְנָעַל כָּל בָּתֵּי כְנֵסִיּוֹת וּמִדְרָשׁוֹת שֶׁלֹא לְהִתְעַסֵּק בַּתּוֹרָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה ח, טז): צוֹר תְּעוּדָה חֲתוֹם תּוֹרָה בְּלִמֻּדָי. רַבִּי הוּנָא בְּשֵׁם רַבִּי אֶלְעָזָר אָמַר לָמָּה נִקְרָא שְׁמוֹ אָחָז, שֶׁאָחַז בָּתֵּי כְנֵסִיּוֹת וּמִדְרָשׁוֹת. רַבִּי יַעֲקֹב בַּר אַבָּא בְּשֵׁם רַבִּי אַחָא שָׁמַע לָהּ מִן הָדֵין קְרָא, דִּכְתִיב (ישעיה ח, יז): וְחִכִּיתִי לַה' הַמַּסְתִּיר פָּנָיו מִבֵּית יַעֲקֹב וְקִוֵּיתִי לוֹ, אֵין לְךָ שָׁעָה שֶׁהָיְתָה קָשָׁה לְיִשְׂרָאֵל כְּאוֹתָהּ שָׁעָה, שֶׁנֶּאֱמַר (דברים לא, יח): וְאָנֹכִי הַסְתֵּר אַסְתִּיר אֶת פָּנַי בַּיּוֹם הַהוּא עַל כָּל הָרָעָה אֲשֶׁר עָשָׂה וגו', וּמֵאוֹתָהּ שָׁעָה קִוֵּיתִי לוֹ, דִּכְתִיב: כִּי לֹא תִשָּׁכַח מִפִּי זַרְעוֹ, וּמָה אַתְּ מוֹעִיל (ישעיה ח, יח): הִנֵּה אָֹנכִי וְהַיְלָדִים אֲשֶׁר נָתַן לִי ה' לְאֹתוֹת וּלְמוֹפְתִים בְּיִשְׂרָאֵל, וְכִי יְלָדָיו הָיוּ וַהֲלֹא לֹא הָיוּ אֶלָּא תַּלְמִידָיו, אֶלָּא מִכָּאן שֶׁתַּלְמִידוֹ שֶׁל אָדָם נִקְרָא בְּנוֹ, וְכֵיוָן שֶׁרָאוּ הַכֹּל שֶׁאָחַז בָּתֵּי כְנֵסִיּוֹת וּבָתֵּי מִדְרָשׁוֹת, הִתְחִילוּ אוֹמְרִים וַוי, וַיְהִי בִּימֵי אָחָז. (ירמיה א, ג): וַיְהִי בִּימֵי יְהוֹיָקִים בֶּן יֹאשִׁיָּהוּ, מַה צָּרָה הָיְתָה שָׁם (ירמיה ד, כג): רָאִיתִי אֶת הָאָרֶץ וְהִנֵּה תֹהוּ וָבֹהוּ וגו', לְמֶלֶךְ שֶׁשָּׁלַח כְּתָבִים מִמְּדִינָה לִמְדִינָה וּבְכָל מְדִינָה וּמְדִינָה שֶׁהָיוּ מַגִּיעִים כְּתָבָיו שֶׁל מֶלֶךְ הָיוּ מְחַבְּקִים וּמְנַשְּׁקִים אוֹתָם עוֹמְדִים עַל רַגְלֵיהֶם וּפוֹרְעִים רָאשֵׁיהֶם וְקוֹרִין אוֹתָם בְּיִרְאָה בְּאֵימָה בִּרְתֵת וּבְזִיעַ, וְכֵיוָן שֶׁהִגִּיעוּ לִמְדִינָתוֹ שֶׁל מֶלֶךְ קָרְאוּם וּקְרָעוּם וּשְׂרָפוּם. הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ירמיה לו, כג): וַיְהִי כִּקְרוֹא יְהוּדִי שָׁלשׁ דְּלָתוֹת וְאַרְבָּעָה וגו', כִּתְלָתָא אוֹ כְּאַרְבָּעָה פְּסוּקִים, וְכֵיוָן שֶׁהִגִּיעוּ לַפָּסוּק הַחֲמִישִׁי הָיוּ צָרֶיהָ לְרֹאשׁ, מִיָּד (ירמיה לו, כג): יִקְרָעֶהָ בְּתַעַר הַסֹּפֵר וְהַשְׁלֵךְ אֶל הָאֵשׁ אֲשֶׁר אֶל הָאָח וגו', וְכֵיוָן שֶׁרָאוּ הַכֹּל כָּךְ הִתְחִילוּ צוֹוְחִין וַוי, וַיְהִי בִּימֵי יְהוֹיָקִים, וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, מַה צָּרָה הָיְתָה שָׁם, לְהַשְׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד. לְמֶלֶךְ שֶׁנִּכְנַס בְּכֶרֶם וְנִזְדַּוְגוּ לוֹ שְׁלשָׁה שׂוֹנְאִים, הָרִאשׁוֹן הִתְחִיל מְקַטֵּף בָּעוֹלֵלוֹת, הַשֵּׁנִי הִתְחִיל מְזַנֵּב בָּאֶשְׁכּוֹלוֹת, וְהַשְּׁלִישִׁי הִתְחִיל עוֹקֵר בַּגְּפָנִים. כָּךְ פַּרְעֹה הָרָשָׁע הִתְחִיל מְקַטֵּף בָּעוֹלֵלוֹת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמות א, כב): וַיְצַו פַּרְעֹה לְכָל עַמּוֹ לֵאמֹר כָּל הַבֵּן הַיִּלּוֹד הַיְאֹרָה תַּשְׁלִיכֻהוּ. נְבוּכַדְנֶצַּר שְׁחִיק עֲצָמוֹת הִתְחִיל מְזַנֵּב בָּאֶשְׁכּוֹלוֹת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (מלכים ב כד, טז): וְהֶחָרָשׁ וְהַמַּסְגֵּר אֶלֶף. רַבִּי בֶּרֶכְיָה בְּשֵׁם רַבִּי יְהוּדָה הֶחָרָשׁ אֶלֶף וְהַמַּסְגֵּר אֶלֶף. וְרַבָּנָן אָמְרֵי הֶחָרָשׁ וְהַמַּסְגֵּר אֶלֶף. רַבִּי יוּדָא בְּרַבִּי סִימוֹן אָמַר אֵלּוּ תַּלְמִידֵי חֲכָמִים. וְרַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר רַבִּי יִצְחָק אָמַר אֵלּוּ הַּבַּלְיוֹטִין. הָמָן הָרָשָׁע שְׁחִיק מְחִיק הִתְחִיל עוֹקֵר בַּגְּפָנִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: לְהַשְׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד, בִּקֵּשׁ לְקַעְקֵעַ בֵּיצָתָן שֶׁל יִשְׂרָאֵל, בְּעָא דְּיִזְבּוֹן בְּכָל בֵּיתָא, וְכֵיוָן שֶׁרָאוּ הַכֹּל כֵּן, הִתְחִלּוּ צוֹוְחִין וַוי, וַיְהִי בִּימֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. שִׁמְעוֹן בַּר אַבָּא בְּשֵׁם רַבִּי יוֹנָתָן אָמַר כָּל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר וַיְהִי, מְשַׁמֵּשׁ צָרָה וְשִׂמְחָה, אִם צָרָה אֵין צָרָה כַּיּוֹצֵא בָהּ, אִם שִׂמְחָה אֵין שִׂמְחָה כַּיּוֹצֵא בָהּ. אֲתָא רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן וַעֲבָדָהּ פַּלְגוּ, כָּל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר וַיְהִי מְשַׁמֵּשׁ צָרָה, וְכָל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר וְהָיָה, שִׂמְחָה. אֲתִיבוּן וְהָא כְתִיב וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים יְהִי אוֹר וַיְהִי אוֹר. אֲמַר לוֹן אַף הִיא אֵינָהּ שִׂמְחָה, שֶׁלֹא זָכָה הָעוֹלָם לְהִשְׁתַּמֵּשׁ לְאוֹתָהּ אוֹרָה. אָמַר רַבִּי יוּדָא בְּרַבִּי סִימוֹן, אוֹרָה שֶׁנִּבְרֵאת בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן הָיָה אָדָם צוֹפֶה וּמַבִּיט בָּהּ מִסּוֹף הָעוֹלָם וְעַד סוֹפוֹ, וְכֵיוָן שֶׁצָּפָה הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא בְּדוֹר אֱנוֹשׁ וּבְדוֹר הַמַּבּוּל וּבְדוֹר הַפְלָגָה שֶׁהֵן עֲתִידִין לַחֲטוֹא לְפָנָיו, עָמַד וּגְנָזָהּ מֵהֶם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (איוב לח, טו): וְיִמָּנַע מֵרְשָׁעִים אוֹרָם, וְהֵיכָן גְּנָזָהּ, בְּגַן עֵדֶן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים צז, יא): אוֹר זָרֻעַ לַצַּדִּיק וּלְיִשְׁרֵי לֵב שִׂמְחָה. אֲתִיבוּן וַיְהִי עֶרֶב וַיְהִי בֹקֶר יוֹם אֶחָד, אֲמַר לוֹן אַף הֲדָא אֵינָהּ שִׂמְחָה, שֶׁכָּל מַה שֶּׁנִּבְרָא בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן הֵן עֲתִידִין לְהִבָּלוֹת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה נא, ו): כִּי שָׁמַיִם כֶּעָשָׁן נִמְלָחוּ וְהָאָרֶץ כַּבֶּגֶד תִּבְלֶה. אֲתִיבוּן וְהָכְתִיב יוֹם שֵׁנִי, יוֹם שְׁלִישִׁי, עַד יוֹם הַשִּׁשִּׁי, אֲמַר לוֹן אַף הֲדָא אֵינָהּ שִׂמְחָה, שֶׁכָּל מַה שֶּׁנִּבְרָא בְּשֵׁשֶׁת יְמֵי בְרֵאשִׁית צְרִיכִין עֲשִׂיָּה, שֶׁאֵינָן נַעֲשִׂין עֲשִׂיָּה שְׁלֵמָה, כְּגוֹן הַחִטִּים צְרִיכִים לְהִטָּחֵן, וְהַחַרְדָּל וְהַתֻּרְמוֹסִין צְרִיכִין לְהִמָּתֵק. אֲתִיבוּן (בראשית לט, ב): וַיְהִי ה' אֶת יוֹסֵף, אֲמַר לוֹן אַף הֲדָא אֵינָהּ שִׂמְחָה, שֶׁמִּתּוֹךְ כָּךְ נִתְגָרְתָה אוֹתָהּ הַדֹּב. אֲתִיבוּן (ויקרא ט, א): וַיְהִי בַּיּוֹם הַשְּׁמִינִי קָרָא משֶׁה לְאַהֲרֹן וּלְבָנָיו, אֲמַר לוֹן אַף הֲדָא אֵינוֹ טוֹב, שֶׁבְּאוֹתוֹ הַיּוֹם מֵתוּ נָדָב וַאֲבִיהוּא וּבָכוּ לָהֶם כָּל יִשְׂרָאֵל, שֶׁנֶּאֱמַר (ויקרא י, ו): וַאֲחֵיכֶם כָּל בֵּית יִשְׂרָאֵל יִבְכּוּ אֶת הַשְֹּׂרֵפָה. אֲתִיבוּן (במדבר ז, א): וַיְהִי בְּיוֹם כַּלּוֹת משֶׁה לְהָקִים אֶת הַמִּשְׁכָּן, אֲמַר לוֹן אַף הֲדָא אֵינָהּ שִׂמְחָה, שֶׁנִּגְנַז בּוֹ בִּנְיָנוֹ שֶׁל עוֹלָם. אֲתִיבוּן (יהושע ז, א): וַיְהִי ה' אֶת יְהוֹשֻׁעַ, אֲמַר לוֹן אֵינָהּ שִׂמְחָה שֶׁבּוֹ בַּיּוֹם נֶהֱרַג יָאִיר שֶׁהָיָה שָׁקוּל כְּרֻבָּה שֶׁל סַנְהֶדְּרִין, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (יהושע ז, ה): וַיַּכּוּ מֵהֶם אַנְשֵׁי הָעַי כִּשְׁלשִׁים וְשִׁשָּׁה אִישׁ, שְׁלשִׁים וְשִׁשָּׁה אֲנָשִׁים אֵין כְּתִיב כָּאן אֶלָּא כִּשְׁלשִׁים וְשִׁשָּׁה אִישׁ זֶה יָאִיר שֶׁשָּׁקוּל כְּרֻבָּה שֶׁל סַנְהֶדְּרִין, מַה כְּתִיב שָׁם וַיִּקְרַע יְהוֹשֻׁעַ שִׂמְלוֹתָיו. אֲתִיבוּן (שמואל א יח, יד): וַיְהִי דָוִד בְּכָל דְּרָכָו מַשְׂכִּיל, אֲמַר לוֹן אֵינָהּ שִׂמְחָה, שֶׁמִּתּוֹךְ כָּךְ כְּתִיב (שמואל א יח, ט): וַיְהִי שָׁאוּל עוֹיֵן אֶת דָּוִד. אֲתִיבוּן (דברי הימים א יז, א): וַיְהִי כַּאֲשֶׁר יָשַׁב דָּוִד בְּבֵיתוֹ, אֲמַר לוֹן אֵינָהּ שִׂמְחָה, שֶׁבְּאוֹתוֹ הַיּוֹם בָּא נָתָן הַנָּבִיא וְאָמַר לוֹ (דברי הימים א יז, א): לֹא אַתָּה תִּבְנֶה לִי הַבַּיִת. אָמְרִין לֵיהּ אַמְרִינַן דִּילָן, אֱמֹר אַתְּ דִּילָךְ, אָמַר לָהֶם כְּתִיב (יואל ד, יח): וְהָיָה בַיּוֹם הַהוּא יִטְפוּ הֶהָרִים עָסִיס. (זכריה יד, ח): וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא יֵצְאוּ מַיִם חַיִּים מִירוּשָׁלַיִם. (ישעיה ז, כא): וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא יְחַיֶּה אִישׁ עֶגְלַת בָּקָר וּשְׁתֵּי צֹאן. (מיכה ה, ז): וְהָיָה שְׁאֵרִית יַעֲקֹב בַּגּוֹיִם. (ישעיה כז, יג): וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא יִתָּקַע בְּשׁוֹפָר גָּדוֹל. (תהלים א, ג): וְהָיָה כְּעֵץ שָׁתוּל עַל פַּלְגֵי מָיִם. אֲתִיבוּן לֵיהּ (ירמיה לח, כח): וְהָיָה כַּאֲשֶׁר נִלְכְּדָה יְרוּשָׁלָיִם. אֲמַר לוֹן אַף הַהִיא אֵינָהּ צָרָה אֶלָּא שִׂמְחָה, שֶׁבּוֹ בַּיּוֹם נוֹלַד מְנַחֵם וְנָטְלוּ יִשְׂרָאֵל אַפּוּכֵי עַל עֲוֹנוֹתֵיהֶן, דְּאָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל אַפּוּכֵי גְדוֹלָה נָטְלוּ יִשְׂרָאֵל עַל עֲוֹנוֹתֵיהֶן בְּשָׁעָה שֶׁחָרַב בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (איכה ד, כב): תַּם עֲוֹנֵךְ בַּת צִיּוֹן. 
רַב וּשְׁמוּאֵל, רַב אָמַר כָּל מַה שֶּׁאָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, בּוֹ אָמַר, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה יד, כב): וְהִכְרַתִּי לְבָבֶל שֵׁם וּשְׁאָר וְנִין וָנֶכֶד, שֵׁם זֶה נְבוּכַדְנֶצַּר, וּשְׁאָר זֶה אֱוִיל מְרוֹדַךְ, וְנִין זֶה בֵּלְשַׁצַר, וָנֶכֶד זוֹהִי וַשְׁתִּי. דָּבָר אַחֵר, שֵׁם זֶה הַכְּתָב שֶׁלָּהֶן, וּשְׁאָר זֶה לָשׁוֹן, וְנִין וָנֶכֶד בַּר וּבַר בַּר. וּשְׁמוּאֵל אָמַר כָּל מַה שֶּׁאָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, בּוֹ אָמַר, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ירמיה מט, לח): וְשַׂמְתִּי כִסְאִי בְּעֵילָם וְהַאֲבַדְתִּי מִשָּׁם מֶלֶךְ וְשָׂרִים, מֶלֶךְ זוֹ וַשְׁתִּי, וְשָׂרִים אֵלּוּ שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדַי. רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָנִי אָמַר (דברים כח, לו): יוֹלֵךְ ה' אֹתְךָ וְאֶת מַלְכְּךָ, אִם תֹּאמַר לְבָבֶל, וַהֲלֹא מִבָּבֶל הָיוּ, אִם כֵּן לָמָּה נֶאֱמַר: אֶל גּוֹי אֲשֶׁר לֹא יָדַעְתָּ אַתָּה וַאֲבֹתֶיךָ, אֶלָּא זוֹ מָדַי, הֱוֵי וַיְהִי בִּימֵי. 







וַיְהִי בִּימֵי (אסתר א, א), אָמַר רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ בֶּן קָרְחָה שֶׁהִשְׁחִיר פְּנֵיהֶם שֶׁל יִשְׂרָאֵל כְּשׁוּלֵי קְדֵרָה. וְרַבִּי בֶּרֶכְיָה אָמַר שֶׁהִכְחִישׁ רֹאשָׁן שֶׁל יִשְׂרָאֵל בְּצוֹם וְתַעֲנִיּוֹת. רַבִּי לֵוִי אָמַר שֶׁהִשְׁקָה אוֹתָן רוֹשׁ וְלַעֲנָה. וְרַבִּי יוּדָא בְּרַבִּי סִימוֹן אָמַר שֶׁבִּקֵּשׁ לְקַעֲקֵעַ בֵּיצָתָן שֶׁל יִשְׂרָאֵל. וְרַבִּי תַּחֲלִיפָא בַּר בַּר חָנָה אָמַר שֶׁהָיָה אָחִיו שֶׁל רֹאשׁ, אָחִיו שֶׁל נְבוּכַדְנֶצַּר. וְכִי אָחִיו הָיָה וַהֲלֹא זֶה כַּשְׂדִּי וְזֶה מָדִיִּי, אֶלָּא זֶה בִּטֵּל מְלֶאכֶת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, וְזֶה הֶחֱרִיבוֹ. לְפִיכָךְ הִשְׁוָה אוֹתָם הַכָּתוּב כְּאֶחָד, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (משלי יח, ט): גַּם מִתְרַפֶּה בִמְלַאכְתּוֹ אָח הוּא לְבַעַל מַשְׁחִית, גַּם מִתְרַפֶּה בִמְלַאכְתּוֹ, זֶה אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁבִּטֵּל מְלֶאכֶת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, אָח הוּא לְבַעַל מַשְׁחִית, זֶה נְבוּכַדְנֶצַּר, שֶׁהִשְׁחִית בֵּית הַמִּקְדָּשׁ. דָּבָר אַחֵר, אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, רַבִּי יְהוּדָה וְרַבִּי נְחֶמְיָה, חַד אֲמַר אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ שֶׁהָרַג אִשְׁתּוֹ מִפְּנֵי אוֹהֲבוֹ, הוּא אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ שֶׁהָרַג אוֹהֲבוֹ מִפְּנֵי אִשְׁתּוֹ. וְרַבִּי נְחֶמְיָה אָמַר אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁבִּטֵּל מְלֶאכֶת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, הוּא אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁגָּזַר עָלָיו שֶׁיִּבָּנֶה. וְכִי הוּא גָזַר, וַהֲלֹא כּוֹרֶשׁ גָּזַר, אֶלָּא כְּתִיב (עזרא ו, ג): בִּשְׁנַת חֲדָה לְכוֹרֶשׁ מַלְכָּא, בְּאוֹתָהּ שָׁעָה נִכְנְסוּ כָּל סַנְקְלִיטִין שֶׁלּוֹ אֶצְלוֹ, אָמְרוּ לוֹ אָבִיךָ גָּזַר עָלָיו שֶׁלֹא יִבָּנֶה, וְאַתְּ גּוֹזֵר עָלָיו שֶׁיִּבָּנֶה, וְכִי יֵשׁ מֶלֶךְ מְבַטֵּל גְּזֵרוֹת מֶלֶךְ. אָמַר לָהֶם הָבִיאוּ לִי קִינָסִין הַנֶּעֱתָקִין, מִיָּד הֵבִיאוּ לוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (עזרא ו, ב): וְהִשְׁתְּכַח בְּאַחְמְתָא בְּבִירְתָא, מַה כְּתִיב בֵּיהּ (עזרא ד, כא): כְּעַן שִׂימוּ טְעֵם לְבַטָּלָה, אָמַר לָהֶם וּמִי כְתִיב לְעוֹלָם, לָא כְתִיב אֶלָּא עַד מִנִּי טַעְמָא יִתְּשָׂם, מַאן אָמַר לִי שֶׁאִלּוּ הָיָה אַבָּא קַיָּם לֹא הָיָה בּוֹנֶה אוֹתוֹ, לְפִיכָךְ הוּא כּוֹלְלוֹ עִם הַנְּבִיאִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (עזרא ו, יד): וְשָׂבֵי יְהוּדָיֵא בָּנַיִן וּמַצְלְחִין וגו'.
הוּא, חֲמִשָּׁה לְרָעָה וַחֲמִשָּׁה לְטוֹבָה. חֲמִשָּׁה לְרָעָה (בראשית י, ט): הוּא הָיָה גִּבֹּר צַיִד, (בראשית לו, מג): הוּא עֵשָׂו אֲבִי אֱדוֹם, (במדבר כו, ט): הוּא דָּתָן וַאֲבִירָם, (דברי הימים ב כח, כב): הוּא הַמֶּלֶךְ אָחָז, הוּא אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. חֲמִשָּׁה לְטוֹבָה (דברי הימים א א, כז): אַבְרָם, הוּא אַבְרָהָם, (שמות ו, כח): הוּא משֶׁה וְאַהֲרֹן, הוּא אַהֲרֹן וּמשֶׁה, (שמואל א יז, יד): וְדָוִד הוּא הַקָּטָן, (דברי הימים ב לב, ל): הוּא יְחִזְקִיָּהוּ, (עזרא ז, ו): הוּא עֶזְרָא עָלָה מִבָּבֶל. רַבִּי בֶּרֶכְיָה בְּשֵׁם רַבָּנָן דְּתַמָּן אִית לָן חַד דְּטַב מִכּוּלְּהוֹן, (תהלים קה, ז): הוּא ה' אֱלֹהֵינוּ בְּכָל הָאָרֶץ מִשְׁפָּטָיו, שֶׁמִּדַּת רַחֲמָיו לְעוֹלָם.
אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ רַבִּי לֵוִי וְרַבָּנָן, רַבִּי לֵוִי אָמַר אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ הוּא אַרְתַּחְשַׁשְׂתָּא. וְרַבָּנָן אָמְרֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁכָּל מִי שֶׁזּוֹכְרוֹ חוֹשֵׁשׁ אֶת רֹאשׁוֹ. לָמָּה קְרָאוֹ הַכָּתוּב אַרְתַּחְשַׁשְׂתָּא, שֶׁהָיָה מַרְתִּיחַ וְתָשׁ. אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, רַבִּי יִצְחָק וְרַבָּנִין, רַבִּי יִצְחָק אָמַר אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ שֶׁבָּאוּ כָּל הַצָּרוֹת בְּיָמָיו, שֶׁנֶּאֱמַר: אֵבֶל גָּדוֹל לַיְּהוּדִים. הוּא אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁבָּאוּ כָּל הַטּוֹבוֹת בְּיָמָיו, שֶׁנֶּאֱמַר: שִׂמְחָה וְשָׂשׂוֹן לַיְּהוּדִים מִשְׁתֶּה וְיוֹם טוֹב. רַבָּנָן אָמְרֵי אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ עַד שֶׁלֹא נִכְנְסָה אֶסְתֵּר אֶצְלוֹ, הוּא אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, מִשֶּׁנִּכְנְסָה אֶסְתֵּר אֶצְלוֹ לֹא הָיָה בּוֹעֵל נִדּוֹת.
הַמֹּלֵךְ, וַעֲדַיִּן לֹא מָלַךְ. מֵהֹדוּ וְעַד כּוּשׁ. וַהֲלֹא מֵהוֹדוּ וְעַד כּוּשׁ דָּבָר קַל הוּא, אֶלָּא כְּשֵׁם שֶׁמָּלַךְ מֵהֹדוּ וְעַד כּוּשׁ, כָּךְ מָלַךְ עַל שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה מְדִינָה. וְדִכְוָותֵיהּ (מלכים א ה, ד): כִּי הוּא רֹדֶה בְּכָל עֵבֶר הַנָּהָר מִתִּפְסַח וְעַד עַזָּה, וַהֲלֹא מִתִּפְסַח וְעַד עַזָּה דָּבָר קַל הוּא, אֶלָּא כְּשֵׁם שֶׁשָּׁלַט מִתִּפְסַח וְעַד עַזָּה כָּךְ שָׁלַט מִסּוֹף הָעוֹלָם וְעַד סוֹפוֹ. וְדִכְוָותֵיהּ (תהלים סח, ל): מֵהֵיכָלֶךָ עַל יְרוּשָׁלִָם לְךָ יוֹבִילוּ מְלָכִים שָׁי, וַהֲלֹא מֵהֵיכָל לִירוּשָׁלַיִם דָּבָר קַל הוּא, אֶלָּא כְּשֵׁם שֶׁהַקָּרְבָּנוֹת מְצוּיִים מֵהֵיכָל לִירוּשָׁלַיִם, כָּךְ דּוֹרְכֵיאוֹת עִם דּוֹרָנֵיאוֹת עֲתִידוֹת לִהְיוֹת מְצוּיוֹת לְמֶלֶךְ הַמָּשִׁיחַ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים עב, יא): וְיִשְׁתַּחֲווּ לוֹ כָל מְלָכִים. רַבִּי כֹּהֵן אֲחוּהּ דְּרַבִּי חִיָּא בַּר אַבָּא אָמַר, כְּשֵׁם שֶׁהַשְּׁכִינָה מְצוּיָה מֵהֵיכָל לִירוּשָׁלַיִם, כָּךְ תִּהְיֶה הַשְּׁכִינָה מְמַלְּאָה מִסּוֹף הָעוֹלָם וְעַד סוֹפוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים עב, יט): וְיִמָּלֵא כְבוֹדוֹ אֶת כָּל הָאָרֶץ אָמֵן וְאָמֵן.
שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה. רַבִּי אֶלְעָזָר בְּשֵׁם רַבִּי חֲנִינָא, וַהֲלֹא מָאתַיִם וַחֲמִשִּׁים וּשְׁתַּיִם אִפַּרְכִיּוֹת הֵן בָּעוֹלָם, וְדָוִד שָׁלַט בְּכֻלָּן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דברי הימים א יד, יז): וַיֵּצֵא שֵׁם דָּוִיד בְּכָל הָאֲרָצוֹת. שְׁלֹמֹה שָׁלַט בְּכֻלָּן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (מלכים א ה, א): וּשְׁלֹמֹה הָיָה מוֹשֵׁל בְּכָל הַמַּמְלָכוֹת וגו'. אַחְאָב שָׁלַט בְּכֻלָּן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (מלכים א יח, י): חַי ה' אֱלֹהֶיךָ אִם יֶשׁ גּוֹי וּמַמְלָכָה וגו', וְכִי אָדָם מַשְׁבִּיעַ בְּמָקוֹם שֶׁאֵינוֹ שׁוֹלֵט, וְעוֹד מִן הֲדָא (מלכים א כ, טו): וַיִּפְקֹד אֶת נַעֲרֵי שָׂרֵי הַמְּדִינוֹת וַיִּהְיוּ מָאתַיִם שְׁנַיִם וּשְׁלשִׁים וגו', וְהַשְּׁאָר הֵיכָן הֵם, רַבִּי לֵוִי וְרַבָּנָן, רַבִּי לֵוִי אָמַר כָּלוּ בָּרָעָב בִּימֵי אֵלִיָּהוּ. וְרַבָּנָן אָמְרֵי בֶּן הַדַּד בָּא וּלְקָחָן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (מלכים א כ, א): וּבֶן הַדַּד מֶלֶךְ אֲרָם קָבַץ אֶת כָּל חֵילוֹ וּשְׁלשִׁים וּשְׁנַיִם מֶלֶךְ אִתּוֹ וְסוּס וָרָכֶב וַיַּעַל וַיָּצַר עַל שֹׁמְרוֹן וַיִּלָּחֶם בָּהּ. אֲנַן בָּעְיָין עֶשְׂרִים, וְתֵימַר שְׁלשִׁים וּשְׁנַיִם, אֶלָּא יֵשׁ אִפַּרְכִיָּא שֶׁהָיְתָה קָשָׁה וְהָיָה נוֹטֵל מִמֶּנָּה שְׁנַיִם וְעוֹשֶׂה אוֹתָן עֵרָבוֹן תַּחַת יָדוֹ. רַבִּי בֶּרֶכְיָה וְרַבָּנָן, רַבִּי בֶּרֶכְיָה אָמַר בְּנֵי אֻכַּפְיֵיהּ וּבְנֵי אֱמוּרְיֵי. וְרַבָּנָן אָמְרֵי בְּנֵי אוּכַּיְיפֵי, שֶׁהָיוּ מְרוֹצְצִין בְּאַרְכּוֹף, וּבְנֵי אֱמוּרְיֵי שֶׁהָיוּ תְּמוּרוֹת שֶׁל אֲבוֹתֵיהֶן, וְכֵן הוּא אוֹמֵר (מלכים ב יד, יד): וְאֵת בְּנֵי הַתַּעֲרֻבוֹת, שֶׁהָיוּ מְעוֹרְבוֹתֵיהֶן שֶׁל אֲבוֹתֵיהֶן. נְבוּכַדְנֶצַּר שָׁלַט בְּכֻלָּן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דניאל ב, לח): וּבְכָל דִּי דָאְרִין בְּנֵי אֲנָשָׁא חֵיוַת בָּרָא וְעוֹף שְׁמַיָא וגו'. כּוֹרֶשׁ שָׁלַט בְּכֻלָּן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (עזרא א, ב): כֹּל מַמְלְכוֹת הָאָרֶץ נָתַן לִי ה'. דָּרְיָוֶשׁ שָׁלַט בְּכֻלָּן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דניאל ו, כו): בֵּאדַיִן דָּרְיָוֶשׁ מַלְכָּא כְּתַב לְכָל עַמְמַיָא וגו'. אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ שָׁלַט בְּחֶצְיָן, לָמָּה בְּחֶצְיָן, רַבִּי הוּנָא בְּשֵׁם רַבִּי אַחָא וְרַבָּנָן, רַבִּי הוּנָא בְּשֵׁם רַבִּי אַחָא אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אַתָּה חִלַּקְתָּ אֶת מַלְכוּתִי, שֶׁאָמַרְתָּ (עזרא א, ג): הוּא הָאֱלֹהִים אֲשֶׁר בִּירוּשָׁלָיִם, חַיֶּיךָ שֶׁאֲנִי חוֹלֵק מַלְכוּתְךָ. וְרַבָּנָן אָמְרֵי אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, אַתָּה חִלַּקְתָּ בִּנְיַן בֵּיתִי, שֶׁאָמַרְתָּ (עזרא ו, ג): רוּמֵהּ אַמִּין שִׁתִּין פְּתָיֵה אַמִּין שִׁתִּין, חַיֶּיךָ שֶׁאֲנִי חוֹלֵק מַלְכוּתְךָ, וְיֵימַר מֵאָה וְעֶשְׂרִים וָשֵׁשׁ, מַה תַּלְמוּד לוֹמַר שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה מְדִינָה, אֶלָּא כָּךְ אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, אַתָּה נָתַתָּ עֲלִיָּה אַחַת לְבֵיתִי מִשֶּׁלְּךָ, שֶׁאָמַרְתָּ (עזרא א, ג): מִי בָכֶם מִכָּל עַמּוֹ יְהִי אֱלֹהָיו עִמּוֹ וְיַעַל, אַף אֲנִי נוֹתֵן עֲלִיָּה תּוֹסֶפֶת אַחַת מִשֶּׁלִּי, שֶׁהוֹסִיף לוֹ מְדִינָה אַחַת בַּחֶשְׁבּוֹן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה מְדִינָה.
רַבִּי לֵוִי בְּשֵׁם רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן אָמַר כְּתִיב (דניאל ז, ט): וּשְׂעַר רֵאשֵׁהּ כַּעֲמַר נְקֵא, שֶׁאֵין לְכָל בְּרִיָה אֶצְלוֹ כְּלוּם. רַבִּי יוּדָן בְּשֵׁם רַבִּי אַיְּבוּ, כְּתִיב (ישעיה סג, ג): פּוּרָה דָּרַכְתִּי לְבַדִּי וּמֵעַמִּים אֵין אִישׁ אִתִּי וגו', וְכִי לְסִיּוּעָן שֶׁל אֻמּוֹת הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא צָרִיךְ, שֶׁאָמַר וּמֵעַמִּים אֵין אִישׁ אִתִּי, אֶלָּא כָּךְ אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, לִכְשֶׁאֲבַקֵּר פִּנְקְסוֹתֵיהֶן שֶׁל אֻמּוֹת הָעוֹלָם וְלֹא תִמָּצֵא לָהֶן זְכוּת לְפָנַי, בְּאוֹתָהּ שָׁעָה (ישעיה סג, ג): וְאֶדְרְכֵם בְּאַפִּי וְאֶרְמְסֵם בַּחֲמָתִי. רַבִּי פִּנְחָס וְרַבִּי חִלְקִיָה בְּשֵׁם רַבִּי סִימוֹן אָמְרֵי, כְּתִיב (זכריה יב, ט): וְהָיָה בַּיּוֹם הַהוּא אֲבַקֵּשׁ לְהַשְּׁמִיד אֶת כָּל הַגּוֹיִם וגו'. אֲבַקֵּשׁ, וְכִי מִי מְעַכֵּב, אֶלָּא כָּךְ אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לִכְשֶׁאֲבַקֵּר פִּנְקְסוֹתֵיהֶן שֶׁל אֻמּוֹת הָעוֹלָם וְלֹא תִמָּצֵא לָהֶן זְכוּת לְפָנַי, אוֹתָהּ שָׁעָה אֲבַקֵּשׁ לְהַשְּׁמִיד אֶת כָּל הַגּוֹיִם. רַבִּי סִימוֹן בְּשֵׁם רַבִּי יוֹחָנָן, כְּתִיב (דברים לב, לה): לִי נָקָם וְשִׁלֵּם לְעֵת תָּמוּט רַגְלָם, וְכִי גְבוּרָה הִיא שֶׁאָדָם אוֹמֵר לִכְשֶׁיִּתְמוֹטְטוּ שׂוֹנְאֵיהֶם שֶׁל יִשְׂרָאֵל אֲנִי פּוֹרֵעַ מֵהֶם, אֶלָּא כָּךְ אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לִכְשֶׁיִּפָּסְקוּ מִצְווֹת הָרְגִילוֹת שֶׁבֵּינוֹתָם וְלֹא תִמָּצֵא לָהֶם זְכוּת לְפָנַי, בְּאוֹתָהּ שָׁעָה לִי נָקָם וְשִׁלֵּם. רַבִּי בֶּרֶכְיָה בְּשֵׁם רַבִּי לֵוִי וְרַבִּי הוּנָא בְּשֵׁם רַבִּי לֵוִי וְרַבִּי יוּדָן בְּשֵׁם רַבִּי לֵוִי שְׁלָשְׁתָּן אָמְרוּ פָּסוּק אֶחָד (תהלים כא, ט): תִּמְצָא יָדְךָ לְכָל אֹיְבֶיךָ יְמִינְךָ תִּמְצָא שׂנְאֶיךָ. תְּהֵא יָדְךָ מְצוּיָה לִפָּרַע מֵאוֹיְבֶיךָ, תַּמְצֵא לָהֶם מִדַּת הַדִּין, תַּמְצֵא לָהֶם מִעוּט זְכֻיּוֹתֵיהֶן שֶׁעָשׂוּ, לְכָךְ נֶאֱמַר יְמִינְךָ תִּמְצָא שׂוֹנְאֶיךָ.
דָּבָר אַחֵר, שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה מְדִינָה, רַבִּי יוּדָא וְרַבִּי נְחֶמְיָה, רַבִּי יוּדָא אָמַר כָּבַשׁ שֶׁבַע שֶׁהֵן קָשׁוֹת כְּעֶשְׂרִים, כָּבַשׁ עֶשְׂרִים שֶׁהֵן קָשׁוֹת כְּמֵאָה. רַבִּי נְחֶמְיָה אוֹמֵר נָטַל אֻכְלוּסִין מִשֶּׁבַע וְכָבַשׁ עֶשְׂרִים, נָטַל אֻכְלוּסִין מֵעֶשְׂרִים וְכָבַשׁ מֵאָה. כֵּיצַד כְּבָשָׁן, רַבִּי יוּדָא וְרַבִּי נְחֶמְיָה, רַבִּי יוּדָא אָמַר כַּחֲצִי עֲטָרָה, שֶׁאַתְּ מְכַבֵּשׁ אֶת הַחִיצוֹנוֹת וְהַפְּנִימִיּוֹת נִכְבָּשׁוֹת מֵאֲלֵיהֶן. אָמַר רַבִּי פִּנְחָס הָעוֹלָם הוּא עָשׂוּי כַּעֲטָרָה. וְרַבִּי אָבוּן אָמַר כְּאַפֵּי קַבָּאֵי, וְרַבִּי נְחֶמְיָה אָמַר כְּאַמַּת הַמַּיִם, אַתָּה מְכַבֵּשׁ אֶת הַחִיצוֹנוֹת וְהַפְּנִימִיּוֹת נִכְבָּשׁוֹת מֵאֲלֵיהֶן.
רַבִּי עֲקִיבָא הָיָה יוֹשֵׁב וְדוֹרֵשׁ וְנִתְנַמְנְמוּ הַתַּלְמִידִים, בְּעָא לְעַרְעֲרָה יָתְהוֹן, אֲמַר, מַה זָּכְתָה אֶסְתֵּר לִמְלֹךְ עַל שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה מְדִינָה, אֶלָּא כָּךְ אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, תָּבוֹא אֶסְתֵּר בִּתָּהּ שֶׁל שָׂרָה שֶׁחָיְתָה שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה שָׁנָה, וְתִמְלֹךְ עַל שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה מְדִינָה. אָמַר רַבִּי לֵוִי כָּל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר שָׂדֶה הוּא עִיר, עִיר מְדִינָה, מְדִינָה אִפַּרְכִיָה. שָׂדֶה הוּא עִיר, מִנַּיִן, שֶׁנֶּאֱמַר (מלכים א ב, כו): עֲנָתֹת לֵךְ עַל שָׂדֶיךָ. עִיר מְדִינָה, מִנַּיִן, שֶׁנֶּאֱמַר (יחזקאל ט, ד): עֲבֹר בְּתוֹךְ הָעִיר בְּתוֹךְ יְרוּשָׁלָיִם, מְדִינָה אִפַּרְכִיָה, מִנַּיִן, שֶׁנֶּאֱמַר: שֶׁבַע וְעֶשְׂרִים וּמֵאָה מְדִינָה.

בַּיָּמִים הָהֵם (אסתר א, ב), זֶה הוּא אֶחָד מִן הַמְּקוֹמוֹת שֶׁהָיוּ מַלְאֲכֵי הַשָּׁרֵת מְדַדִּין פִּיתְקִין לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, שֶׁהָיוּ אוֹמְרִים לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם, בֵּית הַמִּקְדָּשׁ חָרֵב וְרָשָׁע זֶה יוֹשֵׁב וְעוֹשֶׂה מַרְזֵיחִין. אָמַר לָהֶם תְּנוּ יָמִים כְּנֶגֶד יָמִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (נחמיה יג, טו): בַּיָּמִים הָהֵמָּה רָאִיתִי בִיהוּדָה דֹּרְכִים גִּתּוֹת בַּשַּׁבָּת וגו'. רַבִּי חֶלְבּוֹ אָמַר אַלְּלָא וַוי הָיוּ אוֹתָן הַיָּמִים. אָמַר רַב בֵּיבַי הָהֵם, הָהּ לְאוֹתָן הַיָּמִים. הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (יחזקאל ל, ב): הֵילִילוּ הָהּ לַיּוֹם. אָמַר רַבִּי יִצְחָק נִהְיָה לְאוֹתָן הַיָּמִים. הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמֵר (מיכה ב, ד): וְנָהָה נְהִי נִהְיָה.
כְּשֶׁבֶת הַמֶּלֶךְ, אָמַר רַבִּי יִצְחָק אֻמּוֹת הָעוֹלָם אֵין לָהֶם יְשִׁיבָה, אֲתִיבוּן וְהָכְתִיב כְּשֶׁבֶת הַמֶּלֶךְ, אָמַר לָהֶם בְּשֶׁבֶת הַמֶּלֶךְ אֵין כְּתִיב כָּאן, אֶלָּא כְּשֶׁבֶת הַמֶּלֶךְ, יְשִׁיבָה שֶׁאֵינָה יְשִׁיבָה, אֲבָל יְשִׁיבָתָן שֶׁל יִשְׂרָאֵל יְשִׁיבָה, שֶׁנֶּאֱמַר (שופטים יא, כו): בְּשֶׁבֶת יִשְׂרָאֵל בְּחֶשְׁבּוֹן וּבִבְנוֹתֶיהָ.
עַל כִּסֵּא מַלְכוּתוֹ, רַבִּי כֹּהֵן בְּשֵׁם רַבִּי עֲזַרְיָה עַל כִּסֵּא מַלְכוּתוֹ, מַלְכֻתוֹ כְּתִיב, בָּא לֵישֵׁב עַל כִּסֵּא שְׁלֹמֹה וְלֹא הִנִּיחוּהוּ. אָמְרוּ לוֹ כָּל מֶלֶךְ שֶׁאֵינוֹ קוֹזְמוֹקְרָטוֹר בָּעוֹלָם אֵינוֹ יוֹשֵׁב עָלָיו, עָמַד וְעָשָׂה לוֹ כִּסֵּא מִשֶּׁלּוֹ, כִּדְמוּתוֹ. הֲדָא הוּא דִכְתִיב עַל כִּסֵּא מַלְכוּתוֹ, עַל כִּסֵּא מַלְכֻתוֹ כְּתִיב, וְכִי אֵיזֶה כִּסֵּא הָיָה (מלכים א י, יח) (דברי הימים ב ט, יז): וַיַּעַשׂ הַמֶּלֶךְ כִּסֵּא שֵׁן גָּדוֹל, אָמַר רַבִּי אַחָא וְהָכְתִיב (מלכים ב י, א): וּלְאַחְאָב שִׁבְעִים בָּנִים בְּשֹׁמְרוֹן, אָמַר רַבִּי הוֹשַׁעְיָא רַבָּה כְּשֵׁם שֶׁהָיוּ לוֹ שִׁבְעִים בָּנִים בְּשׁוֹמְרוֹן כָּךְ הָיוּ לוֹ שִׁבְעִים בָּנִים בְּיִזְרְעֵאל, וְכָל אֶחָד וְאֶחָד הָיוּ לוֹ שְׁנֵי פַּלְטֵירִין, אֶחָד לִימוֹת הַחֹרֶף וְאֶחָד לִימוֹת הַקַּיִץ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (עמוס ג, טו): וְהִכֵּיתִי בֵית הַחֹרֶף עַל בֵּית הַקָּיִץ. רַבִּי יוּדָא בְּרַבִּי סִימוֹן אָמַר אַרְבָּעָה, שֶׁנֶּאֱמַר (עמוס ג, טו): וְאָבְדוּ בָּתֵּי הַשֵּׁן. וְרַבָּנָן אָמְרֵי שִׁשָּׁה, שֶׁנֶּאֱמַר (עמוס ג, טו): וְסָפוּ בָּתִּים רַבִּים נְאֻם ה', וְכָאן הוּא אוֹמֵר כִּסֵּא שֵׁן גָּדוֹל, רַבִּי הוֹשַׁעְיָא רַבָּה אוֹמֵר שֶׁהָיָה עָשׂוּי כְּטִירְכֵי מֶרְכַּבְתּוֹ שֶׁל מִי שֶׁאָמַר וְהָיָה הָעוֹלָם הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, וְכֵן הוּא אוֹמֵר: שֵׁשׁ מַעֲלוֹת לַכִּסֵּא, שֵׁשׁ כְּנֶגֶד שִׁשָּׁה רְקִיעִים. וְלֹא שִׁבְעָה הֵן, אָמַר רַבִּי אָבוּן הֵן דְּמַלְכָּא שָׁארֵי טִיטְיוֹן. שֵׁשׁ כְּנֶגֶד שֵׁשׁ אֲרָצוֹת: אֶרֶץ, אֲדָמָה, אַרְקָא, גַּיְא, צִיָּה, נְשִׁיָּה, תֵּבֵל. וּכְתִיב (תהלים ט, ט): וְהוּא יִשְׁפֹּט תֵּבֵל בְּצֶדֶק. שֵׁשׁ כְּנֶגֶד שִׁשָּׁה סִדְרֵי מִשְׁנָה: זְרָעִים, מוֹעֵד, נָשִׁים, נְזִיקִין, קָדָשִׁים וּטְהָרוֹת. שֵׁשׁ כְּנֶגֶד שֵׁשֶׁת יְמֵי בְרֵאשִׁית. שֵׁשׁ כְּנֶגֶד שֵׁשׁ אִמָּהוֹת: שָׂרָה, רִבְקָה, רָחֵל, וְלֵאָה, בִּלְהָה, זִלְפָּה. אָמַר רַבִּי הוּנָא שֵׁשׁ, כְּנֶגֶד שֵׁשׁ מִצְווֹת שֶׁהַמֶּלֶךְ הוּא מוּזְהָר עֲלֵיהֶם וּמְצֻוֶּה, דִּכְתִיב (דברים יז, יז): לֹא יַרְבֶּה לוֹ נָשִׁים (דברים יז, יז): לֹא יַרְבֶּה לוֹ סוּסִים (דברים יז, יז): וְכֶסֶף וְזָהָב לֹא יַרְבֶּה לוֹ מְאֹד (דברים טז, יט): לֹא תַטֶּה מִשְׁפָּט לֹא תַכִּיר פָּנִים וְלֹא תִקַּח שֹׁחַד. עָלָה בְּמַעֲלָה רִאשׁוֹנָה, הַכָּרוֹז מַכְרִיז וְאוֹמֵר לוֹ (דברים יז, יז): לֹא יַרְבֶּה לּוֹ נָשִׁים. בַּשְׁנִיָּה מַכְרִיז (דברים יז, טז): לֹא יַרְבֶּה לּוֹ סוּסִים. בַּשְּׁלִישִׁית מַכְרִיז (דברים יז, יז): וְכֶסֶף וְזָהָב לֹא יַרְבֶּה לוֹ. בָּרְבִיעִית לֹא תַטֶּה מִשְׁפָּט. בַּחֲמִישִׁית לֹא תַכִּיר פָּנִים. בַּשִּׁשִּׁית לֹא תִקַּח שֹׁחַד. וְכֵן הוּא אוֹמֵר (מלכים א י, יט): וְיָדֹת מִזֶּה וּמִזֶּה אֶל מְקוֹם הַשָּׁבֶת, בִּישִׁיבָתוֹ בָּא לֵישֵׁב אוֹמֵר לוֹ דַּע לִפְנֵי מִי אַתָּה יוֹשֵׁב, לִפְנֵי מִי שֶׁאָמַר וְהָיָה הָעוֹלָם. אָמְרוּ כֵּיוָן שֶׁמֵּת שְׁלֹמֹה עָלָה שִׁישַׁק מֶלֶךְ מִצְרַיִם וּנְטָלוֹ מֵהֶם, אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן הוּא שִׁישַׁק הוּא פַּרְעֹה, וְלָמָּה נִקְרָא שְׁמוֹ שִׁישַׁק מִפְּנֵי שֶׁבָּא בִּשְׁקִיקוּת עַל יִשְׂרָאֵל וְאָמַר הֲרֵינִי נוֹטֵל אוֹתוֹ בִּכְתֻבַּת בִּתִּי, עָשָׂה מִלְחָמָה עִם זֶרַח הַכּוּשִׁי וּנְטָלוֹ מִמֶּנּוּ, עָשָׂה אַסָּא מִלְחָמָה עִם זֶרַח הַכּוּשִׁי וְנָפַל בְּיָדוֹ וּנְטָלוֹ מִמֶּנּוּ. תָּאנָא אָסָא וְכָל מַלְכֵי יְהוּדָה יָשְׁבוּ עָלָיו, וְכֵיוָן שֶׁעָלָה נְבוּכַדְנֶצַּר וְהֶחֱרִיב אֶת יְרוּשָׁלַיִם הִגְלָה אוֹתוֹ לְבָבֶל, וּמִבָּבֶל לְמָדַי, וּמִמָּדַי לְיָוָן, וּמִיָּוָן לֶאֱדוֹם. אָמַר רַבִּי אֶלְעָזָר בְּרַבִּי יוֹסֵי אֲנִי רָאִיתִי שְׁבָרָיו בְּרוֹמִי. נְבוּכַדְנֶצַּר יָשַׁב עָלָיו, כּוֹרֶשׁ יָשַׁב עָלָיו, אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ בָּא לֵישֵׁב עָלָיו וְלֹא הִנִּיחוּהוּ, אָמְרוּ לֵיהּ מִי שֶׁאֵינוֹ עָשׂוּי קוֹזְמוֹקְרָטוֹר בָּעוֹלָם אֵינוֹ יוֹשֵׁב עָלָיו. עָמַד עָשָׂה מִשֶּׁלּוֹ בְּדָמִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב עַל כִּסֵּא מַלְכוּתוֹ, מַלְכֻתוֹ כְּתִיב. (מלכים א י, יט): וְרֹאשׁ עָגֹל לַכִּסֵּה מֵאַחֲרָיו, אָמַר רַבִּי אַחָא כַּהֲדָא קְדֵירָתָא דְּדַרְגֵּישׁ. וְיָדוֹת מִזֶּה וּמִזֶּה, עָלָה בַּמַּעֲלָה הָרִאשׁוֹנָה וְהָאֲרִי פּוֹשֵׁט לוֹ יָד, וּבַשְּׁנִיָּה נֶשֶׁר פּוֹשֵׁט לוֹ יָד, אֶל מְקוֹם הַשָּׁבֶת, כָּךְ מְקַבְּלִין אוֹתוֹ, וּבִמְקוֹם הַשֶּׁבֶת שַׁרְבִיט הַזָּהָב מֵאֲחוֹרָיו, וְיוֹנָה נְתוּנָה בְּרֹאשׁוֹ וַעֲטָרָה שֶׁל זָהָב בְּפִיהָ, כְּדֵי שֶׁיְהֵא הַמֶּלֶךְ יוֹשֵׁב בַּשֶּׁבֶת וַעֲטָרָה שֶׁל זָהָב נוֹגֵעַ וְאֵינוֹ נוֹגֵעַ.
אָמַר רַבִּי אַיְבוּ כְּתִיב (תהלים כב, כט): כִּי לַה' הַמְּלוּכָה וּמשֵׁל בַּגּוֹיִם. וְתֵימַר עַל כִּסֵּא מַלְכוּתוֹ. אֶלָּא לְשֶׁעָבַר הָיְתָה מְלוּכָה בְּיִשְׂרָאֵל, כֵּיוָן שֶׁחָטְאוּ נִטְּלָה מַלְכוּת מֵהֶם וְנִתְּנָהּ לְאֻמּוֹת הָעוֹלָם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (יחזקאל ל, יב): וּמָכַרְתִּי אֶת הָאָרֶץ בְּיַד רָעִים, אָמַר רַבִּי יִצְחָק בְּיַד אַפּוֹטְרוֹפְּסִין רָעִים, לְמָחָר כְּשֶׁיִּשְׂרָאֵל עוֹשִׂין תְּשׁוּבָה הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא נוֹטְלָהּ מֵעוֹבְדֵי כּוֹכָבִים וּמַחֲזִירָהּ לָהֶם לְיִשְׂרָאֵל, אֵימָתַי (עובדיה א, כא): וְעָלוּ מוֹשִׁיעִים בְּהַר צִיּוֹן.
אֲשֶׁר בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה, רַבִּי פִּנְחָס בְּשֵׁם רַבִּי חֲנַנְאֵל אָמַר, אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא כּוֹרֶשׁ יִחֵס שֵׁם מְדִינָתוֹ וְשֵׁם אִפַּרְכִיָּא שֶׁלּוֹ, שֶׁאָמַר (עזרא א, ב): בִּירוּשָׁלַיִם אֲשֶׁר בִּיהוּדָה, אַף אֲנִי אֲיַחֵס שֵׁם מְדִינָתְךָ וְשֵׁם אִפַּרְכִיָּא שֶׁלְּךָ, שֶׁנֶּאֱמַר: אֲשֶׁר בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה.
בִּשְׁנַת שָׁלוֹשׁ לְמָלְכוֹ עָשָׂה מִשְׁתֶּה (אסתר א, ג), רַבִּי יְהוּדָה וְרַבִּי נְחֶמְיָה, רַבִּי יְהוּדָה אָמַר בִּשְׁנַת שָׁלשׁ לִמְלֶאכֶת הַכִּסֵּא, כֵּיוָן שֶׁגָּמַר מְלֶאכֶת הַכִּסֵּא, עָשָׂה מִשְׁתֶּה לְכָל שָׂרָיו וַעֲבָדָיו. וְרַבִּי נְחֶמְיָה אָמַר בִּשְׁנַת שָׁלשׁ לְבִטּוּל מְלֶאכֶת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, כֵּיוָן שֶׁגָּמַר לְבִטּוּל מְלֶאכֶת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ שָׁלשׁ שָׁנִים, עָשָׂה מִשְׁתֶּה לְכָל שָׂרָיו וַעֲבָדָיו. אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר אֵימִי, אַרְבָּעָה דְבָרִים טוֹבִים הָיוּ בְּאוֹתוֹ הָאִישׁ, עָשָׂה שָׁלשׁ שָׁנִים בְּלֹא כֶתֶר וּבְלֹא כִסֵּא, וְהִמְתִּין אַרְבַּע שָׁנִים עַד שֶׁמָּצָא אִשָּׁה הַהוֹגֶנֶת לוֹ, וְלֹא הָיָה עוֹשֶׂה דָּבָר עַד שֶׁנִּמְלָךְ. אָמַר רַבִּי פִּנְחָס וְכָל מִי שֶׁהָיָה עוֹשֶׂה בּוֹ טוֹבָה הָיָה כּוֹתְבָהּ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (אסתר ו, ב): וַיִּמָּצֵא כָתוּב אֲשֶׁר הִגִּיד מָרְדֳּכַי וגו'.
עָשָׂה מִשְׁתֶּה לְכָל שָׂרָיו וַעֲבָדָיו, אַנְטוֹנִינוּס עָשָׂה סְעוּדָה לְרַבִּי, אָמַר לוֹ שֶׁמָּא לֹא יָצָאתָ יְדֵי קַנְדִּלָה פַּטִּים [פרוש שמן עכור]. אֲמַר לֵיהּ מָה הִינוּן חֲשִׁיבִין עִלָּוֵי אֲמַר לֵיהּ שֶׁמָּא יִתְּנוּ שֶׁמֶן פִּקְטִים בַּקַּנְדִּילִים וִיקַלְקְלוּ אֶת הַסְּעוּדָה. אֲמַר לֵיהּ וַהֲדָא מְנָא לָךְ, אֲמַר לֵיהּ מֵאֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, דִּכְתִיב בֵּיהּ עָשָׂה מִשְׁתֶּה לְכָל שָׂרָיו וַעֲבָדָיו.
חֵיל פָּרַס וּמָדַי, תָּנֵי בְּשֵׁם רַבִּי נָתָן מֵעֲשָׂרָה מִדּוֹת אֵלּוּ, עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל זְנוּת בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בַּאֲלֶכְּסַנְדְּרִיָא וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל עֲשִׁירוּת בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בְּרוֹמִי וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל עֲנִיּוּת בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בְּלוּד וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל כְּשָׁפִים בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בְּמִצְרַיִם וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל טִפְּשׁוּת בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בַּיִּשְׁמְעֵאלִים וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל בַּרְיוּת בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בַּיִּשְׁמְעֵאלִים וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל כִּנִּים בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בַּפַּרְסִיִּים וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל נוֹי בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בְּמָדַי וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל כְּעִירוּת בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בַּמִּזְרָח וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל כֹּחַ בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בַּכַּשְׂדִים וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל גְּבוּרָה בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בִּיהוּדָה וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל יֹפִי בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בִּירוּשָׁלַיִם וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל חָכְמָה בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בְּאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל תּוֹרָה בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בְּאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם. עֲשָׂרָה חֲלָקִים שֶׁל חֲנֻפָּה בָּעוֹלָם, תִּשְׁעָה בִּירוּשָׁלַיִם וְאֶחָד בְּכָל הָעוֹלָם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ירמיה כג, טו): כִּי מֵאֵת נְבִיאֵי יְרוּשָׁלַיִם יָצְאָה חֲנֻפָּה לְכָל הָאָרֶץ.
דָּבָר אַחֵר, חֵיל פָּרַס וּמָדַי, פְּעָמִים שֶׁהוּא מַקְדִּים מָדַי לְפָרַס וּפְעָמִים שֶׁהוּא מַקְדִּים פָּרַס לְמָדַי, כְּשֶׁהַמַּלְכוּת בְּמָדַי פָּרַס טְפֵלָה לָהּ, כְּשֶׁהַמַּלְכוּת בְּפָרַס מָדַי טְפֵלָה לָהּ. פָּרַס, לָמָּה קוֹרִין אוֹתָהּ פָּרַס, שֶׁקִּבְּלָה אֶת הַמַּלְכוּת פְּרוּסוֹת, אֶחָד בִּימֵי תְּרָדָה, וְאֶחָד בִּימֵי אֲדַרְכִּיאָן, וְאֶחָד לֶעָתִיד לָבוֹא, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (מיכה ה, ד): וְהָיָה זֶה שָׁלוֹם [העיר] אַשּׁוּר וגו'. מָדַי, לָמָּה קוֹרִין אוֹתָהּ מָדַי, דְּמוֹדְיָיא לְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא. אָמַר רַבִּי חִיָּא בַּר אַבָּא, מַלְכֵי מָדַי תְּמִימִים הָיוּ וְאֵין לְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא עֲלֵיהֶם אֶלָּא עֲבוֹדַת כּוֹכָבִים שֶׁמָּסְרוּ לָהֶם אֲבוֹתֵיהֶם.
הַפַּרְתְּמִים, רַבִּי אֶלְעָזָר אָמַר פַּרְתְּמִים אֵלּוּ שְׁנֵי לִגְיוֹנוֹתָיו שֶׁל מֶלֶךְ, שֶׁאֵין הַמֶּלֶךְ נִקְרָא אָגוּסְטוּס [פרוש: קיסר] עַד שֶׁקּוֹרִין אוֹתוֹ הֵם תְּחִלָּה, וְאֵלּוּ הֵן. אָמַר רַבִּי יִצְחָק דִּיקוֹמְיוֹנֵי וַאֲגוּסְטִיָאנֵי, הֵן הֵן שֶׁנָּתְנוּ עֵצָה לִנְבוּכַדְנֶצַּר, וְעָלָה וְהֶחֱרִיב בֵּית הַמִּקְדָּשׁ וְקִעְקַע הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אֶת בֵּיצָתָן וְהֶעֱמִיד אֲחֵרִים תַּחְתֵּיהֶם, וְאֵלּוּ הֵם. רַבִּי יְהוּדָה בְּרַבִּי סִימוֹן בְּשֵׁם רַבִּי אֶלְעָזָר אָמַר יְכוֹלְנֵי וּבַר קוּרְיָאנֵי. וְרַב הוּנָא אָמַר בְּנֵי טַעֲמַיָּא וּבְנֵי סִגְנַיָּא דִילֵיהּ. וְרַבִּי יִצְחָק אָמַר בְּנֵי טַעֲמַיָא בְּנֵי עֲצָתַיָּא דִילֵיהּ, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (דניאל ב, יד): בֵּאדַיִן דָּנִיֵּאל הֲתִיב עֵטָה וּטְעֵם וגו'.
וְשָׂרֵי הַמְדִינוֹת לְפָנָיו, רַבִּי אֶלְעָזָר וְרַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן, רַבִּי אֶלְעָזָר אָמַר לַהֲדָא אַרְכִיּוֹן דְּגֶדֶר, שֶׁהַמֶּלֶךְ יוֹשֵׁב לַדִּין מִלְּמַעְלָה וְכָל הָעָם יוֹשְׁבִין לְפָנָיו עַל הָאָרֶץ. וְרַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן אָמַר לְבָסִילְקִי גְדוֹלָה שֶׁמְּלֵאָה בְּנֵי אָדָם, שֶׁהַמֶּלֶךְ יוֹשֵׁב בִּמְסִבּוֹ וְכָל הָעָם שְׁטוּחִין עַל פְּנֵיהֶם לְפָנָיו, לְכָךְ נֶאֱמַר: וְשָׂרֵי הַמְדִינוֹת לְפָנָיו. 



כָּל רוּחוֹ יוֹצִיא כְסִיל (משלי כט, יא), זֶה אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. וְחָכָם בְּאָחוֹר יְשַׁבְּחֶנָּה, זֶה הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, שֶׁהוּא מְשַׁדֵּיךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, הֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (תהלים סה, ח): מַשְׁבִּיחַ שְׁאוֹן יַמִּים שְׁאוֹן גַּלֵּיהֶם וַהֲמוֹן לְאֻמִּים.בְּהַרְאֹתוֹ אֶת עשֶׁר כְּבוֹד מַלְכוּתוֹ, דְּבֵית רַבִּי יַנַּאי וְחִזְקִיָּה, תַּרְוֵיהוֹן אָמְרִין שִׁשָּׁה נִיסִין הָיָה פּוֹתֵחַ וּמַרְאֶה לָהֶן בְּכָל יוֹם. רַבִּי חִיָּא בַּר אַבָּא אָמַר, מִינֵי יְצִיאוֹת הֶרְאָה לָהֶן. רַבִּי יוּדָה בְּרַבִּי סִימוֹן אָמַר סְעוּדַת אֶרֶץ יִשְׂרָאֵל הֶרְאָה לָהֶן. רַבִּי לֵוִי אָמַר בִּגְדֵי כְּהֻנָּה גְדוֹלָה הֶרְאָה לָהֶם, נֶאֱמַר כָּאן תִּפְאֶרֶת גְּדֻלָּתוֹ, וְנֶאֱמַר לְהַלָּן (שמות כח, ב): וְעָשִׂיתָ בִגְדֵי קֹדֶשׁ לְאַהֲרֹן אָחִיךָ לְכָבוֹד וּלְתִפְאָרֶת, מַה תִּפְאֶרֶת הָאָמוּר לְהַלָּן בִּגְדֵי כְּהֻנָּה גְדוֹלָה, אַף תִּפְאֶרֶת הָאָמוּר כָּאן בִּגְדֵי כְּהֻנָּה גְדוֹלָה. רַבִּי בֶּרֶכְיָה בְּשֵׁם רַבִּי חֶלְבּוֹ אָמַר בֵּין מִן דִּידֵיהּ וּבֵין לָא מִדִּידֵיהּ מִתְגַּלְגֶּלֶת בַּת קְבַרְיָיא. מֵהֵיכָן הֶעֱשִׁיר אוֹתוֹ רָשָׁע, אָמַר רַבִּי תַּנְחוּמָא נְבוּכַדְנֶצַּר שְׁחִיק מְחִיק, סִגֵּל כָּל מָמוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם, וְהָיְתָה עֵינוֹ צָרָה בְּמָמוֹנוֹ, כֵּיוָן שֶׁנָּטָה לָמוּת אָמַר מָה אֲנִי אֲנִיחַ כָּל מָמוֹן זֶה לֶאֱוִיל, עָמַד וְגָזַר וְעָשָׂה סְפִינוֹת גְּדוֹלוֹת שֶׁל נְחשֶׁת, מִלֵּא אוֹתָן מָמוֹן וְחָפַר וְהִטְמִינָם בִּפְרָת, וְהָפַךְ פְּרָת עֲלֵיהֶן, וְיוֹם שֶׁעָמַד כּוֹרֶשׁ וְגָזַר שֶׁיִּבָּנֶה בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, גִּלָּה אוֹתָן הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה מה, א): כֹּה אָמַר ה' לִמְשִׁיחוֹ לְכוֹרֶשׁ אֲשֶׁר הֶחֱזַקְתִּי בִימִינוֹ לְרַד לְפָנָיו גּוֹיִם וגו' וּשְׁעָרִים לֹא יִסָּגֵרוּ. וּכְתִיב בַּתְרֵיהּ: וְנָתַתִּי לְךָ אוֹצְרוֹת חשֶׁךְ וּמַטְמֻנֵי מִסְתָּרִים וגו'.
יָמִים רַבִּים (אסתר א, ד), יָמִים שֶׁל צַעַר, וְדִכְוָותֵיהּ (שמות ב, כג): וַיְהִי בַיָּמִים הָרַבִּים הָהֵם, וְכִי יָמִים רַבִּים הָיוּ, אֶלָּא עַל יְדֵי שֶׁהָיוּ שֶׁל צַעַר הֶעֱלָה אוֹתָן הַכָּתוּב יָמִים רַבִּים. וְדִכְוָותֵיהּ (מלכים א יח, א): וַיְהִי יָמִים רַבִּים וּדְבַר ה' הָיָה אֶל אֵלִיָּהוּ וגו', וְכִי יָמִים רַבִּים הָיוּ, אֶלָּא עַל יְדֵי שֶׁהָיוּ יָמִים שֶׁל צַעַר לְפִיכָךְ קָרָא אוֹתָם יָמִים רַבִּים. וְכַמָּה הָיוּ, רַבִּי בֶּרֶכְיָה בְּשֵׁם רַבִּי חֶלְבּוֹ בְּשֵׁם רַבִּי יוֹחָנָן חֹדֶשׁ אֶחָד בְּשָׁנָה רִאשׁוֹנָה וְחֹדֶשׁ אֶחָד בְּשָׁנָה אַחֲרוֹנָה וּשְׁנֵים עָשָׂר חֹדֶשׁ בָּאֶמְצַע, הֲרֵי אַרְבָּעָה עָשָׂר חֳדָשִׁים. וְדִכְוָותֵיהּ (ויקרא טו, כה): וְאִשָּׁה כִּי יָזוּב זוֹב דָּמָהּ יָמִים רַבִּים, תָּנֵי רַבִּי חִיָּא, יָמִים שְׁנַיִם, רַבִּים שְׁלשָׁה, וְכִי רַבִּים הֵם, אֶלָּא לְפִי שֶׁהֵן שֶׁל צַעַר לְפִיכָךְ קוֹרֵא אוֹתָן יָמִים רַבִּים.
שְׁמוֹנִים וּמְאַת יוֹם, יוֹם אַחֲרוֹן כְּיוֹם רִאשׁוֹן. עוֹבָדָא הֲוָה בְּגַבְרָא חַד דַּהֲוָה שְׁמֵיהּ בַּרְבּוֹהִין הָלְכוּ רַבּוֹתֵינוּ אֶצְלוֹ עַל עֵסֶק מִגְבַּת חֲכָמִים, שָׁמְעִין לִבְרֵיהּ דַּאֲמַר לֵיהּ בַּמָּה אֲנַן אָכְלִין יוֹמָא דֵין, אֲמַר לֵיהּ בִּטְרוֹקְסִימוֹן, מִן חַד בְּמָנֶא אוֹ מִן תְּרֵין בְּמָנֶא, אֲמַר לֵיהּ מִן תְּרֵין בְּמָנֶא, דְּאִינוּן כְּמִישִׁין וּזְלִילִין. אָמְרֵי הֵיכָן אֲנַן אָזְלִין גַּבֵּי הָדֵין, נֵיזֵיל וְנַעֲבֵיד עֲבִידְתָּן בְּקַרְתָּא וּבָתַר כֵּן נֵיתֵי לְגַבֵּיהּ. אֲזַלוּן וַעֲבַדוּן עִיבִידְתְּהוֹן בְּקַרְתָּא וַאֲתוֹ לְגַבֵּיהּ, וְאָמְרִין לֵיהּ הַב לָן מִצְוָותָא, אֲמַר לוֹן אֲזַלוּן לְגַבֵּי דָּא דְּבֵייתָא וְהִיא יָהֲבָה לְכוֹן חַד מוֹדְיָא דְּדִינָרִין. אֲזַלוּן לְגַבֵּי אִינְתְּתָא וַאֲמַרוּן לָהּ אֲמַר לִיךְ בַּעֲלִךְ הַב לָן מִצְוָותָא חַד מוֹדְיָא דְּדִינָרִין, אָמְרָה לוֹן הֵיכֵי אָמַר לְכוֹן גְּדִישׁ אוֹ מְחִיק, אָמְרוּ לָהּ סְתָם אֲמַר לָן. אָמְרָה אֲנָא יָהֲבָה לְכוֹן גְּדִישׁ, אִין אֲמַר לִי בַּעְלִי לָמָּה, אֲמִינָא לֵיהּ חֲבִיתִין מִן פַּרְנִי. אֲתוֹן לְגַבֵּיהּ אֲמַרוּן לֵיהּ בָּרְיָיךְ יְמַלֵּא חֶסְרוֹנָךְ. אֲמַר לוֹן הֵיכִי יְהַבְתֵּיהּ לְכוֹן גְּדִישׁ אוֹ מְחִיק, אָמְרוּ לֵיהּ סְתָם אֲמַרָן לָהּ וְאָמְרָה אֲנָא יָהֲבָה לְכוֹן יָתֵיהּ גְּדִישׁ וְאִין אָמַר בַּעְלִי לָמָּה, אֲנָא יָהֲבָה גַּדְרָאנֵיהּ מִן פּוּרְנִי. אֲמַר לְהוֹן אֵיכָן דְּכֵן הֲוֵית בְּדַעְתִּי לְמִתְנָא לְכוֹן. וְלָמָּה לָא אֲתֵיתוּן לְגַבִּי מֵרֵישׁ, אֲמַרוּן לֵיהּ שָׁמְעִינַן לְעַבְדָךְ דַּאֲמַר לָךְ בַּמֶּה אֲנַן אָכְלִין יוֹמָא דֵין, וַאֲמַרְתְּ לֵיהּ בִּטְרוֹקְסִימוֹן, וַאֲמַר לָךְ מִן חַד בְּמָנֶא אוֹ מִן תְּרֵין בְּמָנֶא, וַאֲמַרְתְּ לֵיהּ מִן תְּרֵין בְּמָנֶא דְּאִינוּן כְּמִישִׁין וּזְלִילִין. וַאֲמַרִין בַּר נָשׁ דְּאִית לֵיהּ כָּל הָדֵין מָמוֹנָא הוּא אָכֵיל בִּטְרוֹקְסִימוֹן מִן תְּרֵין בְּמָנֶא. אֲמַר לוֹן בְּנַפְשִׁי אֲנָא רַשַּׁיי בְּרַם בְּמִצְוָותָה דְּבָרְיִי לֵית אֲנָא יָכֵיל וְלָא רַשַּׁיי. בַּר לוֹפְיָינִי הֲוָה מַשִֹּׂיא אֶת בִּתּוֹ מִן צִפּוֹרִי לְעַכּוֹ, וְהֶעֱמִיד חֲנֻיּוֹת מוֹזְגוֹת יַיִן מִצִּפּוֹרִי לְעַכּוֹ וּמְנוֹרוֹת שֶׁל זָהָב מִכָּאן וּמִכָּאן, אָמְרוּ לֹא זָזוּ מִשָּׁם עַד שֶׁהֶאֱכִילָן עֲדָשִׁים מִן הַגֹּרֶן וְהִשְׁקָה אוֹתָן יַיִן מִן הַגַּת. אָמַר רַבִּי אָבוּן וּבִלְבָד בִּקְדֵרוֹת מְפֻחָמוֹת, בְּרַם הָכָא יוֹם אַחֲרוֹן כְּיוֹם רִאשׁוֹן.
רַבִּי חִיָּא הֲוָה לֵיהּ חַד רָחֵים בְּאַשְׁנָא, וְעָשָׂה לוֹ סְעוּדָה וְהֶאֱכִילוֹ כָּל מַה שֶּׁנִּבְרָא בְּשֵׁשֶׁת יְמֵי בְרֵאשִׁית, אֲמַר לֵיהּ מָה אֱלָהֲכוֹן עָתִיד דְּעָבֵיד לְכוֹן יוֹתֵר מִכָּאן. אֲמַר לֵיהּ סְעוּדָתְךָ יֵשׁ לָהּ קִצְבָה, אֲבָל סְעוּדַת אֱלֹהֵינוּ שֶׁעָתִיד לַעֲשׂוֹת לַצַּדִּיקִים לֶעָתִיד לָבוֹא, אֵין לָהּ קִצְבָה, דִּכְתִיב (ישעיה סד, ג): עַיִן לֹא רָאָתָה אֱלֹהִים זוּלָתְךָ יַעֲשֶׂה לִמְחַכֵּה לוֹ. רַבִּי שִׁמְעוֹן בֶּן יוֹחָאי הֲוָה לֵיהּ חַד רָחֵים גַּבֵּי דָארֵיהּ בְּצוֹר, חַד זְמַן אֲתָא לְגַבֵּיהּ, שָׁמְעֵיהּ לְעַבְדֵיהּ דַּאֲמַר לֵיהּ בַּמֶּה אֲנַן אָכְלִין יוֹמָא דֵין בִּטְלוֹפְחִין דִּטְמָאשָׁא אוֹ דִּגְרָאפָא. אֲמַר לֵיהּ דִּטְמָאשָׁא. הִתְחִיל מֵמִיל בּוֹ וְהִרְגִּישׁ בּוֹ. שְׁלַח וַאֲמַר לִבְנֵי בֵיתֵיהּ אַתְקִינוּ לִי כָּל הָדֵין אַרְגְּנָטַדְיָא. אֲמַר לֵיהּ מַשְׁגַּח רַבִּי שָׁתֵי גַבָּן יוֹמָא דֵין, אֲמַר לֵיהּ אִין, מָאן דְּסָלִיק בְּבֵיתָא חֲמָא כָּל הָדֵין אָרְגְּנָאטַאדְיָיא וְתָמַהּ, אֲמַר לֵיהּ בַּר נָשׁ דְּאִית כָּל הָדֵין מָמוֹנָא יְהֵא הוּא אָכֵיל בִּטְלוֹפְחִין דִּטְמָאשָׁא, אֲמַר לֵיהּ אִי רַבִּי אַתּוּן אוֹרָיְיתְכוֹן מוֹקְרָא לְכוֹן, בְּרַם אֲנַן אִי לֵית לָן מָמוֹנָא לֵית בַּר נַשׁ דְּמוֹקַר לָן. בַּר יוֹחָנִי בִּקֵּשׁ לַעֲשׂוֹת סְעוּדְתָא לִגְדוֹלֵי רוֹמִי, הֲוָה תַּמָּן רַבִּי אֱלִיעֶזֶר בְּרַבִּי יוֹסֵי אָמַר נִמָּלֵךְ בְּבֶן עִירֵנוּ, אֲתָא לְגַבֵּיהּ אֲמַר לֵיהּ אִי בָּעֵית לְמִקְרֵי עַשְׂרִין עֲבוֹד עַשְׂרִין וְחַמְשָׁה. וְאִין בָּעֵית לְמִקְרֵי עַשְׂרִין וְחַמְשָׁה עֲבוֹד לִתְלָתִין, אֲזַל הוּא וַעֲבֵיד לְעַשְׂרִין וְאַרְבַּע וּקְרָא עַשְׂרִין וְחַמְשָׁה, אִשְׁתְּכַחְנוּן דְּחַסִּירִין חַד מְקָמָא מַאן דַּאֲמַר קִנְדָּס וּמַאן דַּאֲמַר כַּפְנָאֵי, אַיְיתֵי דְהַב יְהַב קֳדָמֵיהּ, נַסְבֵיהּ וְטַלְקֵיהּ בְּאַנְפֵּיהּ, אֲמַר לֵיהּ דִּדְהַב אֲנָא אָכֵיל וּדְהַבָךְ אֲנָא צָרִיךְ. אֲתָא לְגַבֵּיהּ רַבִּי אֱלִיעֶזֶר בְּרַבִּי יוֹסֵי וְתָנֵי לֵיהּ עוֹבָדָא, אֲמַר לֵיהּ חַיָּיךְ רַבִּי לָא הֲוָה לִי דְּאֵימָא לָךְ דְּאִלּוּ דַאֲמַרְתְּ לִי לָא עֲבַדִית מִן בְּגִין כָּךְ אָמְרִית לָךְ, אִם חַדְרֵי תוֹרָה גִּלָּה לָכֶם הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, אוֹ שֶׁמָּא חַדְרֵי סְעוּדָה. אֲמַר לֵיהּ הֵן אַף חַדְרֵי סְעוּדָה גִּלָּה לָנוּ, אֲמַר לֵיהּ וְדָא מְנָא לָךְ, אֲמַר לֵיהּ מִדָּוִד, דִּכְתִיב (שמואל ב ג, כ): וַיָּבֹא אַבְנֵר אֶל דָּוִד וְעִמּוֹ עֶשְׂרִים אֲנָשִׁים וַיַּעַשׂ דָּוִד לְאַבְנֵר וְלַאֲנָשִׁים אֲשֶׁר אִתּוֹ מִשְׁתֶּה, וַיַּעַשׂ מִשְׁתֶּה אֵין כְּתִיב כָּאן, אֶלָּא וְלַאֲנָשִׁים אֲשֶׁר אִתּוֹ מִשְׁתֶּה, בְּרַם הָכָא יוֹם אַחֲרוֹן כְּיוֹם רִאשׁוֹן.
וּבִמְלֹאת הַיָּמִים הָאֵלֶּה (אסתר א, ה), וּבִמְלוֹאת כְּתִיב, עָשָׂה הַמֶּלֶךְ לְכָל הָעָם הַנִּמְצְאִים וגו' מִשְׁתֶּה שִׁבְעַת יָמִים, רַב וּשְׁמוּאֵל, חַד אָמַר שִׁבְעָה חוּץ מִמֵּאָה וּשְׁמוֹנִים. וּשְׁמוּאֵל אָמַר שִׁבְעָה עִם מֵאָה וּשְׁמוֹנִים. אָמַר רַבִּי סִימוֹן הֲדָא שׁוּשַׁן הַבִּירָה כְּבֵית קוֹמְטִיטוֹן הָיָה, מַאֲכָל וּמִשְׁתֶּה מָצוּי בָהּ. אָמַר רַבִּי חֲנִינָא בַּר פַּפָּא גְּדוֹלֵי הַדּוֹר הָיוּ שָׁם וּבָרְחוּ. אָמַר רַב חֲנִינָא בַּר עָטַל, יְהוּדִים הָיוּ שָׁם בְּאוֹתָהּ סְעוּדָה, אֲמַר לוֹן אוֹתוֹ רָשָׁע, יָכוֹל אֱלָהֵיכוֹן עָתִיד דְּעָבֵיד לְכוֹן יוֹתֵר מִכֵּן, אָמְרוּ לוֹ (ישעיה סד, ג): עַיִן לֹא רָאָתָה אֱלֹהִים זוּלָתְךָ יַעֲשֶׂה לִמְחַכֵּה, אִם כִּסְעוּדָה זוֹ הוּא עוֹשֶׂה לָנוּ אָנוּ אוֹמְרִין לוֹ כְּבָר אֲכַלְנוּהָּ עַל שֻׁלְחָנוֹ שֶׁל אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ.
בַּחֲצַר גִּנַּת בִּיתַן הַמֶּלֶךְ, רַבִּי יְהוּדָה וְרַבִּי נְחֶמְיָה, רַבִּי יְהוּדָה אָמַר גִּנָּה מִבַּחוּץ וְחָצֵר מִבִּפְנִים. וְרַבִּי נְחֶמְיָה אָמַר גִּנָה מִבִּפְנִים וְחָצֵר מִבַּחוּץ. אָמַר רַבִּי פִּנְחָס מְקַיֵּם אֲנִי דִּבְרֵי שְׁנֵיכֶם, כְּשֶׁהוּא הָיָה רוֹצֶה עוֹשֶׂה אוֹתָהּ חָצֵר, וּכְשֶׁהוּא הָיָה רוֹצֶה עוֹשֶׂה אוֹתָהּ גִּנָּה, הָא כֵיצַד, פּוֹרֵשׂ אֶת הַוִּילוֹן וְעוֹשֶׂה חָצֵר. קוֹפֵל אֶת הַוִּילוֹן וְעוֹשֶׂה אוֹתָהּ גִּנָּה. דָּבָר אַחֵר, בַּחֲצַר גִּנַּת בִּיתַן הַמֶּלֶךְ שֶׁעָמְדָה לוֹ בְּדָמִים הַרְבֵּה.
חוּר כַּרְפַּס וּתְכֵלֶת (אסתר א, ו), תִּרְגֵּם עֲקִילַס אַיְירִינוֹן קַרְפַּסִּינוֹן, וְרַבִּי בֵּיבַי אָמַר טַיְינוֹן. אָמַר רַבִּי יִצְחָק בְּגָדִים שֶׁבְּנֵי חוֹרִין לוֹבְשִׁין. אָחוּז בְּחַבְלֵי בוּץ וְאַרְגָּמָן, אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן בּוֹא וּרְאֵה טַלִּיתוֹ שֶׁל אוֹתוֹ רָשָׁע מָה הוּא, שֶׁהַכֹּל מַפְקִיעִין בְּחַבְלֵי צֶמֶר וּבְחַבְלֵי פִּשְׁתָּן, וְרָשָׁע זֶה בְּחַבְלֵי בוּץ וְאַרְגָּמָן. עַל גְּלִילֵי כֶסֶף, רַבִּי חִיָּא רַבָּה וְרַבִּי שִׁמְעוֹן בֶּן חֲלַפְתָּא, חַד אָמַר נִגְלָלִין הָיוּ כְּוִילוֹן זֶה שֶׁל אָרוֹן. וָחֳרִינָא אֲמַר נִקְפָּלִין הָיוּ כְּקֶלַע זוֹ שֶׁל סְפִינָה. וְעַמּוּדֵי שֵׁשׁ, אָמַר רַבִּי לֵוִי הַמֶּחְצָב הַזֶּה לֹא נִגְלָה לִבְרִיָּה אֶלָּא לְמַלְכוּת הָרִשְׁעָה הַזֹּאת. אֲתִיבוּן וְהָכְתִיב (דברי הימים א כט, ב): וְכֹל אֶבֶן יְקָרָה וְאַבְנֵי שַׁיִשׁ לָרֹב, שְׁלֹמֹה הָיָה נוֹתֵן מַרְגָּלִית מִכָּאן וּמַרְגָּלִית מִכָּאן וְאַבְנֵי שַׁיִשׁ בָּאֶמְצַע. וְנוֹחַ הָיָה לַאֲחַשְׁוֵרוֹשׁ לַעֲשׂוֹת לוֹ עַמּוּדִים שֶׁל כֶּסֶף וְשֶׁל זָהָב, מִלְּהָבִיא עַמּוּדִים שֶׁל שַׁיִּשׁ מִפְּרַק אוֹנְסִין לְמָדַי. וְאִם תֹּאמַר דַּהֲווֹ זָמְרִין, אָמַר רַבִּי מַתָּנָה אֲנִי יָשַׁנְתִּי עַל פִּרְחוֹ שֶׁל אֶחָד מֵהֶן, וְהָיָה מְלֹא קוֹמָה וּפִשּׁוּט יָדַיִם וְרַגְלַיִם.
מִטּוֹת זָהָב וָכֶסֶף, רַבִּי יְהוּדָה וְרַבִּי נְחֶמְיָה, רַבִּי יְהוּדָה אָמַר הָרָאוּי לְכֶסֶף לַכֶּסֶף, הָרָאוּי לְזָהָב לַזָּהָב. אָמַר לוֹ רַבִּי נְחֶמְיָה אִם כֵּן נִמְצֵאתָ מַכְנִיס שִׂנְאָה בִּסְעוּדַת אוֹתוֹ רָשָׁע, אֶלָּא שֶׁל כֶּסֶף הָיוּ וְהָיוּ מְצֻפִּים בְּזָהָב. וְרַבִּי תַּחְלִיפָא בַּר בַּר חָנָה אָמַר שֶׁל זָהָב הָיוּ, וְהָיוּ מְכֻפָּתִין בִּכְפָאתִין שֶׁל כֶּסֶף. וּשְׁמוּאֵל אָמַר הַגָּשִׁישׁ הַחִיצוֹן שֶׁל זָהָב, וְהַפְּנִימִי שֶׁל כֶּסֶף.
עַל רִצְפַת בַּהַט וָשֵׁשׁ, אָמַר רַב נַחְמָן בּוֹא וּרְאֵה שַׁלְוָתוֹ שֶׁל אוֹתוֹ רָשָׁע מָה הוּא, שֶׁהָיָה בֵּיתוֹ רָצוּף בַּאֲבָנִים טוֹבוֹת וּמַרְגָּלִיּוֹת. בַּהַט וָשֵׁשׁ וְדַר וְסֹחָרֶת, רַבִּי נִיסָא דְּקֵיסָרִי אָמַר לְמַרְגָּלִית שֶׁהִיא אֲהוּבָה עַל בַּעְלָהּ. רַבִּי יוֹחָנָן אָמַר לְמַרְגָּלִית שֶׁמּוֹצִיאָה אֶת בַּעְלָהּ לַחֵרוּת, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (ויקרא כה, י): וּקְרָאתֶם דְּרוֹר. וְדַר, אָמַר רַב הוּנָא אִית אֲתַר דְּצָוְוחִין לְמַרְגָּלִיתָא דּוּרָה. וְסֹחָרֶת. רַבִּי בֵּיבָא בַּר אֲבוּנָא אָמַר פְּרַקְמַטְיָא נְפַקַת. הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (בראשית כג, טז): עֹבֵר לַסֹּחֵר.
וְהַשְׁקוֹת בִּכְלֵי זָהָב (אסתר א, ז), הַשְׁקָיוֹתָיו שֶׁל אוֹתוֹ רָשָׁע לֹא הָיוּ אֶלָּא בְּשֶׁל זָהָב. אֲתִיבוּן וְהָכְתִיב (מלכים א י, כא): וְכֹל כְּלֵי מַשְׁקֵה הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה זָהָב וְכֹל כְּלֵי בֵּית יַעַר הַלְּבָנוֹן זָהָב סָגוּר, רַבִּי פִּנְחָס בְּשֵׁם רַבִּי יִצְחָק אָמַר וַהֲלֹא נַפְשׁוֹ שֶׁל אָדָם חוֹתָה לִשְׁתּוֹת בְּשֶׁל זָהָב, אֶלָּא אֵלּוּ כּוֹסוֹת דְּיוֹטִירִיטָא שֶׁל כְּלֵי זְכוּכִית, שֶׁרוֹאִין צֵל פְּנֵיהֶם בָּהֶם יָפִין וְיַקִּירִין כִּכְלֵי זָהָב.
וְכֵלִים מִכֵּלִים שׁוֹנִים, הֵבִיא כֵלָיו וּכְלֵי עֵילָם, וְנִמְצְאוּ שֶׁלּוֹ יָפִין מִשֶּׁל עֵילָם. הֵבִיא כֵלָיו וּכְלֵי בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, וְנִמְצְאוּ נָאִים וְיָפִין מִכֵּלָיו. לְמַטְרוֹנָה שֶׁהָיְתָה לָהּ שִׁפְחָה יָפָה, כָּל זְמַן שֶׁמַּבֶּטֶת בְּשִׁפְחָתָהּ הָיוּ פָּנֶיהָ מִשְׁתַּנּוֹת. כָּךְ, כָּל זְמַן שֶׁהָיוּ כְּלֵי בֵּית הַמִּקְדָּשׁ מַבִּיטִין בְּכֵלָיו, הָיוּ מִשְׁתַּנִּין כֵּלָיו וְנַעֲשִׂין כַּעוֹפֶרֶת. רַבִּי תַּחְלִיפָא בַּר בַּר חָנָה אָמַר כֵּלִים שֶׁצּוּרָתָן נִשְׁתַּנִּים לְיָמִים קַלִּים. אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר רַב נַחְמָן, כֵּלִים מְכַלִּים לַמִּשְׁתַּמְּשִׁין בָּהֶם, וְהֵם שׁוֹנִין בַּקַּלְקָלָה. מִי גָּרַם לְבֵלְשַׁצַּר שֶׁתִּתְקַעֲקַע בֵּיצָתוֹ מִן הָעוֹלָם, לֹא עַל יְדֵי שֶׁנִּשְׁתַּמֵּשׁ בִּכְלֵי בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דניאל ה, ב): בֵּלְשַׁאצַּר אֲמַר בִּטְעֵם חַמְרָא לְהַיְתָיָה לְמָאנֵי דַּהֲבָא וְכַסְפָּא דִּי הַנְפֵּק נְבוּכַדְנֶצַּר וגו'. מַה כְּתִיב (דניאל ה, ל): בֵּהּ בְּלֵילְיָא קְטִיל בֵּלְאשַׁצַּר מַלְכָּא כַשְׂדָּאָה.
וְיֵין מַלְכוּת רָב, לְהַלָּן כְּתִיב (דניאל ה, א): וְלָקֳבֵל אַלְפָּא חַמְרָא שָׁתֵה. בְּרַם הָכָא כְּתִיב: וְיֵין מַלְכוּת רָב כְּיַד הַמֶּלֶךְ, כְּכוֹסוֹת בְּיַד הַמֶּלֶךְ.
וְהַשְּׁתִיָּה כַדָּת אֵין אֹנֵס (אסתר א, ח), כְּדָת כָּל מָקוֹם, אִית אֲתַר דְּבָעֵי מֵיגַס וּבָתַר כֵּן שָׁתֵי, וְאִית אֲתַר דְּשָׁתֵי וּבָתַר כֵּן מֵיגַס. כְּדַת כָּל אֻמָּה וְאֻמָּה, כְּאִילֵין כּוּתָאֵי דְּלָא שָׁאתָן חַמְרָא דְזִיקִין, אַיְיתֵי לְהוֹן חַמְרָא דְּקוּלְיָה. אֵין אֹנֵס, בְּאַנְפְּקָא. רַב אָמַר אֵין אוֹנֵס בְּיַיִן נֶסֶךְ. אָמַר רַבִּי בִּנְיָמִין בַּר לֵוִי אֵין אוֹנֵס בְּפִקְתָּא, לְפוּם דְּתַמָּן שָׁאתָן בְּגַסָּא לְפִיכָךְ אֵין אוֹנֵס בְּפַקְתָּא. כִּי כֵן יִסַּד הַמֶּלֶךְ, אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן בּוֹא וּרְאֵה שַׁלְוָתוֹ שֶׁל אוֹתוֹ רָשָׁע מַה הִיא, שֶׁהָיָה בֵּיתוֹ מְיֻסָּד בַּאֲבָנִים טוֹבוֹת וּמַרְגָּלִיּוֹת. עַל כָּל רַב בֵּיתוֹ, לַעֲשׂוֹת לִגְדוֹלֵי מַלְכוּת שֶׁיְהֵא כָּל אֶחָד וְאֶחָד רַשַּׁאי לִצְחֹק עִם בָּנָיו וְעִם בְּנֵי בֵיתוֹ.
לַעֲשׂוֹת כִּרְצוֹן אִישׁ וָאִישׁ, אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אֲנִי אֵינִי יוֹצֵא מִידֵי בְּרִיּוֹתַי, וְאַתָּה מְבַקֵּשׁ לַעֲשׂוֹת כִּרְצוֹן אִישׁ וָאִישׁ, בְּנֹהַג, שֶׁבָּעוֹלָם שְׁנֵי בְּנֵי אָדָם מְבַקְּשִׁים לִשָֹּׂא אִשָּׁה אַחַת, יְכוֹלָה הִיא לְהִנָּשֵׂא לִשְׁנֵיהֶם, אֶלָּא אוֹ לָזֶה אוֹ לָזֶה. וְכֵן שְׁתֵּי סְפִינוֹת שֶׁהָיוּ עוֹלוֹת בְּלִימָן, אַחַת מְבַקֶּשֶׁת רוּחַ צְפוֹנִית, וְאַחַת מְבַקֶּשֶׁת רוּחַ דְּרוֹמִית, יְכוֹלָה הִיא הָרוּחַ אַחַת לְהַנְהִיג אֶת שְׁתֵּיהֶן כְּאַחַת, אֶלָּא אוֹ לָזוֹ אוֹ לָזוֹ. לְמָחָר שְׁנֵי בְּנֵי אָדָם בָּאִים לְפָנֶיךָ בַּדִּין, אִישׁ יְהוּדִי וְאִישׁ צַר וְאוֹיֵב, יָכוֹל אַתָּה לָצֵאת יְדֵי שְׁנֵיהֶם, אֶלָּא שֶׁאַתָּה מְרוֹמֵם לָזֶה וְצוֹלֵב לָזֶה. רַב הוּנָא בְּשֵׁם רַבִּי בִּנְיָמִין בַּר לֵוִי אָמַר, לְפִי שֶׁבָּעוֹלָם הַזֶּה בִּזְּמַן שֶׁרוּחַ צְפוֹנִית מְנַשֶּׁבֶת אֵין רוּחַ דְּרוֹמִית מְנַשֶּׁבֶת, וּבִזְּמַן שֶׁרוּחַ דְּרוֹמִית מְנַשֶּׁבֶת אֵין רוּחַ צְפוֹנִית מְנַשֶּׁבֶת, אֲבָל לֶעָתִיד לָבוֹא בְּקִבּוּץ גָּלֻיּוֹת, אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אֲנִי מֵבִיא רוּחַ אַרְגַּסְטִיס לָעוֹלָם, שֶׁשְּׁתֵי רוּחוֹת מְשַׁמְשׁוֹת בּוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה מג, ו): אֹמַר לַצָּפוֹן תֵּנִי וּלְתֵימָן אַל תִּכְלָאִי הָבִיאִי בָנַי מֵרָחוֹק וּבְנוֹתַי מִקְצֵה הָאָרֶץ, מִי הוּא זֶה שֶׁעוֹשֶׂה רְצוֹן יְרֵאָיו, זֶה הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, שֶׁכָּתוּב בּוֹ (תהלים קמה, יט): רְצוֹן יְרֵאָיו יַעֲשֶׂה וְאֶת שַׁוְעָתָם יִשְׁמַע וְיוֹשִׁיעֵם.




רַב פָּתַח (חבקוק ב, טו): הוֹי מַשְׁקֵה רֵעֵהוּ מְסַפֵּחַ חֲמָתְךָ וְאַף שַׁכֵּר לְמַעַן הַבִּיט עַל מְעוֹרֵיהֶם. הוֹי מַשְׁקֵה זֶה נְבוּכַדְנֶצַּר, רֵעֵהוּ זֶה צִדְקִיָּהוּ, אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אִי רָשָׁע אֵינוֹ מֶלֶךְ כְּמוֹתְךָ אֵינוֹ רוֹעֶה כְּמוֹתְךָ, מְסַפֵּחַ חֲמָתְךָ, מָה אַתָּה מְסַפֵּחַ בּוֹ דְּבָרִים בַּחֲמָתְךָ. אָמַר לוֹ אִלּוּ מָרַדְתָּ בִּי וְלֹא מָרַדְתָּ בֵּאלֹהֶיךָ, הָיָה לֵאלֹהֶיךָ לְהִתְקַיֵּם עָלֶיךָ, אִלּוּ מָרַדְתָּ בֵּאלֹהֶיךָ וְלֹא מָרַדְתָּ בִּי, הָיָה לִי לְהִתְקַיֵּם בְּךָ, אֶלָּא שֶׁמָּרַדְתָּ בֵּאלֹהֶיךָ וּמָרַדְתָּ בִּי, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דברי הימים ב לו, יג): וְגַם בַּמֶּלֶךְ נְבוּכַדְנֶצַּר מָרָד אֲשֶׁר הִשְׁבִּיעוֹ בֵּאלֹהִים. בַּמֶּה הִשְׁבִּיעוֹ אָמַר רַבִּי יוֹסֵי בְּרַבִּי חֲנִינָא בְּקַרְנוֹת הַמִּזְבֵּחַ הַפְּנִימִי הִשְׁבִּיעוֹ, מֶה הָיָה עוֹשֶׂה לוֹ אוֹתוֹ רָשָׁע, הָיָה מַאֲכִילוֹ פַּת חַמָּה שֶׁל שְׂעוֹרִים, וּמַשְׁקֶה אוֹתוֹ יַיִן מִן הַגַּת חָדָשׁ, וְכָל כָּךְ לָמָּה, כְּדֵי שֶׁיִּתְחַלְּלוּ מֵעָיו, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (חבקוק ב, טו): לְמַעַן הַבִּיט עַל מְעוֹרֵיהֶם. אָמַר רַבִּי חֲנִינָא בַּר יִצְחָק יְקַר עַצְמְךָ וִיקַר אֲבוֹתֶיךָ לֹא נִכְנַסְתֶּם לַמַּלְכוּת אֶלָּא עַל יְדֵי שֶׁכִּבֵּד זְקֵנְךָ לִזְקֵנוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה לט, א): בָּעֵת הַהִיא שָׁלַח מְרֹאדַךְ בַּלְאֲדָן בֶּן בַּלְאֲדָן מֶלֶךְ בָּבֶל סְפָרִים וּמִנְחָה אֶל חִזְקִיָּהוּ וַיִּשְׁמַע כִּי חָלָה וַיֶּחֱזָק, אָמְרוּ מְרֹאדַךְ בַּלְאֲדָן עוֹבֵד לַחַמָּה הָיָה, וְהָיָה רָגִיל לֶאֱכֹל בְּשֵׁשׁ שָׁעוֹת וְלִישֹׁן עַד תֵּשַׁע שָׁעוֹת, וְאוֹתוֹ הַיּוֹם שֶׁחָזַר גַּלְגַּל חַמָּה לַאֲחוֹרָיו בִּימֵי חִזְקִיָּהוּ יָשֵׁן עַד תֵּשַׁע שָׁעוֹת וְעָמַד בְּאַרְבַּע שָׁעוֹת, וְכֵיוָן שֶׁנֵּעוֹר מִשְׁנָתוֹ בִּקֵּשׁ לַהֲרֹג אֶת כָּל עֲבָדָיו, אָמַר לָהֶם הִנַּחְתֶּם אוֹתִי יָשֵׁן כָּל הַיּוֹם וְכָל הַלַּיְלָה, אָמְרוּ לוֹ, לֹא, אֶלָּא שֶׁגַּלְגַּל חַמָּה חָזַר לַאֲחוֹרָיו. אָמַר לָהֶם וְכִי יֵשׁ אֱלוֹהַּ גָּדוֹל מֵאלֹהַי שֶׁיָּכוֹל לְהַחֲזִירוֹ. אָמְרוּ לוֹ אֱלוֹהוֹ שֶׁל חִזְקִיָּהוּ גָּדוֹל מֵאלֹהֶיךָ. מִיָּד עָמַד וְכָתַב שָׁלוֹם לְחִזְקִיָּהוּ וְשָׁלוֹם לֵאלֹהֵי חִזְקִיָּהוּ וְשָׁלוֹם לִירוּשָׁלַיִם. וְכֵיוָן שֶׁיָּצְאוּ הַכְּתָבִים וְהַבּוּלְדָרִין נִתְיַשְּׁבָה דַעְתּוֹ עָלָיו וְאָמַר הַכָּבוֹד הַזֶּה שֶׁחָלַקְתִּי לְחִזְקִיָּהוּ לֹא חָלַקְתִּי לוֹ אֶלָּא בִּשְׁבִיל אֱלֹהָיו, וַאֲנִי מַקְדִּים שָׁלוֹם שֶׁל חִזְקִיָּהוּ שֶׁהוּא בָּשָׂר וָדָם לִשְׁלוֹם אֱלֹהָיו, מִיָּד עָמַד מִכִּסְּאוֹ וּפָסַע שָׁלשׁ פְּסִיעוֹת וְשָׁלַח בּוּלְדָארִין וְהֶחֱזִיר אֶת הַכְּתָבִים וְכָתַב סְפָרִים אֲחֵרִים, שְׁלָם לֵאלָהָא רַבָּא שֶׁל חִזְקִיָּהוּ וּשְׁלָם לְחִזְקִיָּהוּ וּשְׁלָם לִירוּשְׁלֵם. אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אַתָּה עָמַדְתָּ מִכִּסְאֲךָ וּפָסַעְתָּ שָׁלשׁ פְּסִיעוֹת בִּשְׁבִיל כְּבוֹד שְׁמִי, חַיֶּיךָ שֶׁאֲנִי מַעֲמִיד מִמְּךָ שָׁלשׁ מְלָכִים שֶׁיִּהְיוּ קוֹזְמֶקְרָטוֹרִין מִסּוֹף הָעוֹלָם וְעַד סוֹפוֹ, וְאֵלּוּ הֵם, נְבוּכַדְנֶצַּר וֶאֱוִיל מְרוֹדַךְ וּבֵלְשַׁצַּר. לְפִיכָךְ אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא כְּבוֹדְךָ וּכְבוֹד זְקֵנְךָ וְאָבִיךָ לֹא נִכְנְסוּ לַמַּלְכוּת אֶלָּא בִּשְׁבִיל שֶׁכִּבֵּד לִזְקֵנוֹ שֶׁל זֶה וְאַתָּה מְבַזֶּה אוֹתוֹ (חבקוק ב, טז): שָׂבַעְתָּ קָלוֹן מִכָּבוֹד, צִדְקִיָּה בְּנִי מִתְבַּזֶּה כְּדֶרֶךְ כָּל אָדָם הַמִּתְבַּזֶּה, אֲבָל אַתְּ (חבקוק ב, טז): וְקִיקָלוֹן עַל כְּבוֹדֶךָ, מֵקִיא מִלְּמַעְלָן וְקָלוֹן מִלְּמַטָּה. רַבִּי יִרְמְיָה בְּשֵׁם רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר רַב יִצְחָק אָמַר כֵּיוָן שֶׁרָאוּ שְׁנֵי גְדוֹלֵי לִגְיוֹנוֹתָיו שֶׁמֵּקִיא מִלְּמַעְלָן וְקָלוֹן מִלְּמַטָּן, עָמְדוּ וְהֶעֱמִידוּהוּ מִכִּסְּאוֹ וְהֵסִירוּ אֶת כִּתְרוֹ מֵעַל רֹאשׁוֹ וְהֵסִירוּ פּוֹרְפִּירָא שֶׁלּוֹ מֵעָלָיו, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דניאל ה, כ): וִיקָרָה הֶעְדִּיו מִנֵּהּ, וְהֶעֱמִידוֹ בְּעֶרְיָתוֹ עֶרְיַת בִּזּוּי. וּמִי הָיוּ שְׁנֵי גְּדוֹלֵי לִגְיוֹנוֹתָיו, כּוֹרֶשׁ וְדָרְיָוֶשׁ. רַבִּי מְנַחֵם חַתְנֵיהּ דְּרַבִּי אֱלִיעֶזֶר בַּר אֲבִינָא בְּשֵׁם רַבִּי יַעֲקֹב בַּר אֲבִינָא כָּל בֵּיתוֹ שֶׁל אוֹתוֹ רָשָׁע לֹא נִדּוֹנִים אֶלָּא עֲרֻמִּים (חבקוק ב, טז): שְׁתֵה גַּם אַתָּה וְהֵעָרֵל, זֶה נְבוּכַדְנֶצַּר. גַּם אַתָּה, זֶה בֵּלְשַׁצַּר. וְהֵעָרֵל, זוֹ וַשְׁתִּי.
גַּם וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה עָשְׂתָה מִשְׁתֵּה נָשִׁים (אסתר א, ט), רַבִּי יְהוּדָה בְּרַבִּי סִימוֹן פָּתַח (ישעיה ג, יב): עַמִּי נֹגְשָׂיו מְעוֹלֵל וְנָשִׁים מָשְׁלוּ בוֹ, עַמִּי נֹגְשָׂיו מְעוֹלֵל, מְדַקְדְּקִין בְּהוֹן, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (איכה א, כב): וְעוֹלֵל לָמוֹ. דָּבָר אַחֵר, מְעוֹלֵל, מְקַטְפִין עוֹלְלוֹתֵיהֶן, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (ויקרא יט, י): וְכַרְמְךָ לֹא תְעוֹלֵל. בָּאִין עֲלֵיהוֹן בַּעֲלִילוֹת, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (דברים כב, יד): וְשָׂם לָהּ עֲלִילֹת דְּבָרִים. וְרַבִּי יְהוּדָה בְּרַבִּי סִימוֹן אָמַר קְדֵשִׁים בְּהוֹן, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (דברים כג, יח): לֹא תִהְיֶה קְדֵשָׁה, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (שופטים יט, כה): וַיִּתְעַלְּלוּ בָהּ כָּל הַלַּיְלָה. וְנָשִׁים מָשְׁלוּ בוֹ, אָמַר רַבִּי חוֹנְיָא קוֹפְצִין עֲלֵיהֶן כְּבַעַל חוֹב. דָּבָר אַחֵר, וְנָשִׁים מָשְׁלוּ בוֹ, אַרְבַּע נָשִׁים נָטְלוּ מֶמְשָׁלָה בָּעוֹלָם, וְאֵלּוּ הֵן, אִיזֶבֶל וַעֲתַלְיָה מִיִּשְׂרָאֵל, וּשְׁמִירָמִית וּוַשְׁתִּי מֵאֻמּוֹת הָעוֹלָם.
דָּבָר אַחֵר, גַּם וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה, שְׁמוּאֵל פָּתַח (ירמיה נא, לט): בְּחֻמָּם אָשִׁית אֶת מִשְׁתֵּיהֶם, אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא כְּשֶׁהֵן בָּאִין לְהִתְחַמֵּם בַּמַּלְכוּת, אָשִׁית אֶת מִשְׁתֵּיהֶם, אֲנָא מְגַדֵּיר יַת מַשְׁתּוֹתֵיהֶן, וְהִשְׁכַּרְתִּים, בְּצָרוֹתֵיהֶם, לְמַעַן יַעֲלֹזוּ, עַל יְדֵי שֶׁהָיוּ שְׂמֵחִים הֵם בְּחֻרְבַּן הַבַּיִת, אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא בֵּית הַמִּקְדָּשׁ חָרֵב וְרָשָׁע זֶה עוֹשֶׂה מַרְזֵיחִין, וְגַם וַשְׁתִּי הָרְשָׁעָה עוֹשָׂה מַרְזֵיחִין, דִּכְתִיב גַּם וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה עָשְׂתָה מִשְׁתֵּה נָשִׁים.
רַבִּי יִצְחָק פָּתַח (ישעיה מג, כב): וְלֹא אֹתִי קָרָאתָ יַעֲקֹב כִּי יָגַעְתָּ בִּי יִשְׂרָאֵל. רַבִּי יוֹחָנָן שָׁמַע לָהּ מִן הֲדָא, דִּכְתִיב (ישעיה יז, א): מַשָֹּׂא דַּמָּשֶׂק הִנֵּה דַמֶּשֶׂק מוּסָר מֵעִיר וְהָיְתָה מְעִי מַפָּלָה, עֲזֻבוֹת עָרֵי עֲרֹעֵר, מַה זֶּה עוֹמֵד בְּדַמֶּשֶׂק וּמַזְכִּיר עֲרוֹעֵר, וַהֲלֹא אֵין עֲרוֹעֵר נְתוּנָה אֶלָּא בִּתְחוּם מוֹאָב, אֶלָּא שְׁלשׁ מֵאוֹת וְשִׁשִּׁים וַחֲמִשָּׁה בָּתֵּי עֲבוֹדַת כּוֹכָבִים הָיוּ בְּדַמֶּשֶׂק וְהָיוּ עוֹבְדִין כָּל אֶחָד וְאֶחָד מֵהֶם אֶת יוֹמוֹ, וְהָיָה לָהֶם יוֹם אֶחָד שֶׁהֵם מַחֲזִירִין עַל כֻּלָּן בְּאוֹתוֹ הַיּוֹם וְעוֹבְדִין אוֹתָן, וְכֻלָּן עָשׂוּ יִשְׂרָאֵל אוּמוֹנִיאָה וְעָבְדוּ אוֹתָן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שופטים י, ו): וַיֹּסִיפוּ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל לַעֲשׂוֹת הָרַע בְּעֵינֵי ה' וַיַּעַבְדוּ אֶת הַבְּעָלִים וְאֶת הָעַשְׁתָּרוֹת וְאֶת אֱלֹהֵי אֲרָם וְאֶת אֱלֹהֵי צִידוֹן וְאֵת אֱלֹהֵי מוֹאָב וְאֵת אֱלֹהֵי בְנֵי עַמּוֹן וְאֵת אֱלֹהֵי פְלִשְׁתִּים וַיַּעַזְבוּ אֶת ה' וְלֹא עֲבָדוּהוּ, וַאֲפִלּוּ בְּשֻׁתָּפוּת. אָמַר רַבִּי אַבָּא בַּר כַּהֲנָא לֹא תְהֵא כֹּהֶנֶת כְּפֻנְדָּקִית. אָמַר רַבִּי יוֹסֵי בְּרַבִּי חֲנִינָא אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לֹא עֲשָׂאוּנִי בָּנַי כַּכַּרְזִימִין הַזֶּה שֶׁבָּא בָּאַחֲרוֹנָה. אָמַר רַבִּי לֵוִי לְעַבְדוֹ שֶׁל מֶלֶךְ שֶׁעָשָׂה סְעוּדָה לַחֲיָלוֹתָיו וְזִמֵּן כָּל לִגְיוֹנוֹתָיו שֶׁל מֶלֶךְ וּלְרַבּוֹ לֹא קָרָא, אָמַר לוֹ הַמֶּלֶךְ הַלְּוַאי הִשְׁוֵיתָ אוֹתִי כְּכָל חֲיָלוֹתַי. כָּךְ אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא הַלְּוַאי עֲשָׂאוּנִי בָּנַי כַּכַּרְזִימִין הַזֶּה שֶׁבָּא בָּאַחֲרוֹנָה, אֶלָּא וְלֹא אֹתִי קָרָאתָ יַעֲקֹב. כִּי יָגַעְתָּ בִּי יִשְׂרָאֵל, אֵצֶל הַבַּעַל מַה כְּתִיב (מלכים א יח, כו): וַיִּקְרְאוּ בְשֵׁם הַבַּעַל מֵהַבֹּקֶר וְעַד הַצָּהֳרַיִם לֵאמֹר הַבַּעַל עֲנֵנוּ וְאֵין קוֹל וְאֵין עֹנֶה, יָתִיב וּמִשְׁתָּעֵי כָּל יוֹמָא וְלָא לָעֵי וְקָאֵים לְצַלָּאָה וְהוּא לָעֵי, יָתִיב וּמִשְׁתָּעֵי כָּל יוֹמָא וְלָא לָעֵי יָתִיב לְמִיתְנָא וְלָעֵי, הֱוֵי וְלֹא אֹתִי קָרָאתָ יַעֲקֹב, הַלְּוַאי לֹא הִכַּרְתִּיךָ יַעֲקֹב, מִפְּנֵי כִּי יָגַעְתָּ בִּי יִשְׂרָאֵל. לֹא הֵבֵיאתָ לִי שֵׂה עֹלֹתֶיךָ, אֵלּוּ שְׁנֵי תְמִידִין, שֶׁנֶּאֱמַר (במדבר כח, ד): אֶת הַכֶּבֶשׂ אֶחָד תַּעֲשֶׂה בַבֹּקֶר. וּזְבָחֶיךָ לֹא כִבַּדְתָּנִי, אֵלּוּ אֵמוּרֵי קָדְשֵׁי קָדָשִׁים. לֹא הֶעֱבַדְתִּיךָ בְּמִנְחָה, זֶה קֹמֶץ מִנְחָה. וְלֹא הוֹגַעְתִּיךְ בִּלְבוֹנָה, זֶה קֹמֶץ לְבוֹנָה, לֹא קָנִיתָ לִי בַכֶּסֶף קָנֶה, רַבִּי הוּנָא בְּשֵׁם רַבִּי יוֹסֵי אָמַר קִנָּמוֹן הָיָה גָּדֵל בְּאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל וְהָיוּ עִזִּים וּצְבָאִים אוֹכְלִין מִמֶּנּוּ. וְחֵלֶב זְבָחֶיךָ לֹא הִרְוִיתָנִי, אֵלּוּ אֵמוּרֵי קָדָשִׁים קַלִּים. אַךְ הֶעֱבַדְתַּנִי בְּחַטֹּאותֶיךָ הוֹגַעְתַּנִי בַּעֲוֹנֹתֶיךָ, רְאֵה מַה גָּרְמוּ לִי חוֹבוֹתֶיךָ יַעֲקֹב, לֹא דַי לְךָ שֶׁהָיִיתָ מוֹנֶה לִסְעוּדַת אֲנָשִׁים אַף לִסְעוּדַת נָשִׁים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: גַּם וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה עָשְׂתָה מִשְׁתֵּה נָשִׁים.
כְּתִיב (תהלים י, יד): רָאִיתָ כִּי אַתָּה עָמָל וָכַעַס תַּבִּיט לָתֵת בְּיָדֶךָ עָלֶיךָ יַעֲזֹב חֵלֵכָה יָתוֹם אַתָּה הָיִיתָ עוֹזֵר, אָמְרָה כְּנֶסֶת יִשְׂרָאֵל לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם רָאִיתָ שֶׁעֵשָׂו הָרָשָׁע בָּא וְעָתִיד לְהַחֲרִיב אֶת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ וּמַגְלֶה אֶת יִשְׂרָאֵל מֵאַרְצָם וּמְשַׁלְשְׁלָן בַּקּוֹלָרִין, תַּבִּיט לָתֵת בְּיָדֶךָ, וְאַתָּה הָיִיתָ מַשְׁרֶה שְׁכִינָתְךָ עַל יִצְחָק וְאוֹמֵר לוֹ (בראשית כז, לט): הִנֵּה מִשְׁמַנֵּי הָאָרֶץ יִהְיֶה מוֹשָׁבֶךָ וְעַל חַרְבְּךָ תִחְיֶה. עָלֶיךָ יַעֲזֹב חֵלֵכָה, לְמָחָר הוּא בָּא וְנוֹטֵל יְתוֹמִים וְאַלְמָנוֹת וְחוֹבְשָׁן בְּבֵית הָאֲסוּרִין וְאוֹמֵר לָהֶם אוֹתוֹ שֶׁכָּתוּב בּוֹ אֲבִי יְתוֹמִים וְדַיַּן אַלְמָנוֹת יָבוֹא וְיַצִיל אֶתְכֶם מִיָּדִי, אֶלָּא יָתוֹם אַתָּה הָיִיתָ עוֹזֵר, שְׁנֵי יְתוֹמִים שֶׁנִּשְׁתַּיְרוּ לוֹ, זֶה רוֹמוּס וְרוֹמִילוּס, נָתַתָּ רְשׁוּת לָהּ לַזְּאֵבָה לְהָנִיקָן, וּבַסּוֹף עָמְדוּ וּבָנוּ שְׁנֵי צְרִיפִין גְּדוֹלִים בְּרוֹמִי. דָּבָר אַחֵר, רָאִיתָ כִּי אַתָּה עָמָל וְכַעַס וגו', אָמְרָה כְּנֶסֶת יִשְׂרָאֵל לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם רָאִיתָ נְבוּכַדְנֶצַּר הָרָשָׁע שֶׁבָּא וּמַחְרִיב בֵּית הַמִּקְדָּשׁ וּמַגְלֶה אֶת יִשְׂרָאֵל וּמְשַׁלְשְׁלָן בַּקּוֹלָרִין, לָתֵת בְּיָדֶךָ, וְהָיִיתָ מַשְׁרֶה שְׁכִינָתְךָ עַל יִרְמְיָה וְאוֹמֵר לָנוּ (ירמיה כז, ז): וְעָבְדוּ אֹתוֹ כָּל הַגּוֹיִם אֶת בְּנוֹ וְאֶת בֶּן בְּנוֹ וגו'. עָלֶיךָ יַעֲזֹב חֵלֵכָה, לְמָחָר הוּא בָּא וְנוֹטֵל אֶת חֲנַנְיָה מִישָׁאֵל וַעֲזַרְיָה וְנוֹתְנָם לְתוֹךְ כִּבְשַׁן הָאֵשׁ וְאוֹמֵר לָהֶם (דניאל ג, טו): וּמַן הוּא אֱלָהּ דִּי יְשֵׁיזְבִנְכוֹן מִן יְדָי, אֶלָּא וְלֹא עוֹד יָתוֹם אַתָּה הָיִיתָ עוֹזֵר, יְתוֹמָה אַחַת שֶׁנִּשְׁתַּיְרָה לוֹ וְעָשִׂיתָ אוֹתָהּ אָגוּסְטָא בְּמַלְכוּת שֶׁאֵינוֹ שֶׁלָּהּ, וְאֵיזוֹ זוֹ, זוֹ וַשְׁתִּי.
כְּתִיב (תהלים יז, יד): מִמְתִים יָדְךָ ה' מִמְתִים מֵחֶלֶד וגו', רַבִּי חֲנִינָא בְּרֵיהּ דְּרַבִּי אַחָא אֲזַל לְחַד אֲתַר וְאַשְׁכַּח הָדֵין פְּסוּקָא רֹאשׁ הַסֵּדֶר (ויקרא ב, ג): וְהַנּוֹתֶרֶת מִן הַמִּנְחָה לְאַהֲרֹן וּלְבָנָיו וגו', וּפָתַח מִמְתִים יָדְךָ ה', מַה גִּבּוֹרִים הֵם אֵלּוּ שֶׁנָּטְלוּ חֶלְקָם מִתַּחַת יָדְךָ ה', וְאֵיזֶה זֶה, זֶה שֵׁבֶט לֵוִי. מִמְתִים מֵחֶלֶד, אֵלּוּ שֶׁלֹא נָטְלוּ חֵלֶק בָּאָרֶץ. חֶלְקָם בַּחַיִּים, אֵלּוּ קָדְשֵׁי הַמִּקְדָּשׁ. וּצְפוּנְךָ תְּמַלֵּא בִטְנָם, אֵלּוּ קָדְשֵׁי הַגְּבוּל. יִשְׂבְּעוּ בָנִים, (ויקרא ו, כב): כָּל זָכָר בַּכֹּהֲנִים יֹאכַל אֹתָהּ. וְהִנִּיחוּ יִתְרָם לְעוֹלְלֵיהֶם. וְהַנּוֹתֶרֶת מִן הַמִּנְחָה לְאַהֲרֹן וּלְבָנָיו וגו'.
דָּבָר אַחֵר, מִמְתִים יָדְךָ ה', מַה גִּבּוֹרִים הֵם שֶׁנָּטְלוּ אֶת שֶׁלָּהֶם מִתַּחַת יָדְךָ ה', וְאֵיזֶה זֶה, זֶה דּוֹרוֹ שֶׁל שְׁמַד. מִמְתִים יָדְךָ, מוּמָתִים מִיָּדְךָ. מֵחֶלֶד, אֵלּוּ שֶׁהֶעֱלָה בְּשָׂרָן חֲלוּדָאוֹת עַל קִדּוּשׁ שִׁמְךָ, מִי הֵן, רַבִּי שִׁמְעוֹן בֶּן יוֹחָאי וְרַבִּי אֶלְעָזָר בְּרֵיהּ, עֲבַדוּן הֵן טְמִירִין בִּמְעַרְתָּה תְּלַת עֲשַׂר שְׁנִין בִּשְׁמָדָא עַד דִּסְלֵיק בִּשְׂרְהוֹן חֲלוּדָה, וַהֲווֹן אָכְלִין חֲרוּבִין וּתְמָרִין, וּלְסוֹף תְּלַת עֲשַׂר שְׁנִין נְפַק רַבִּי שִׁמְעוֹן בַּר יוֹחָאי וִיתֵיב לֵיהּ עַל פִּילֵי דִמְעַרְתָּא, חֲמָא חַד צַיָּד פָּרֵיס מְצוּדְתֵיהּ לְמֵצָד צִפֳּרִין, שָׁמַע בְּרַת קָלָא אֲמָרָה דִימוֹס וְאִשְׁתֵּזְבַת, זְמַן תִּנְיָנוּת שָׁמַע בְּרַת קָלָא אֲמָרָה סְפִיקֻלָא וְאִתְּפַשַֹּׂת, אָמַר אֲפִלּוּ צִפּוֹר מִבַּלְעֲדֵי שְׁמַיָא לָא יִבְרַח כָּל שֶׁכֵּן נַפְשָׁתָנָא, נֵיחוֹת וְנִיתַּסַּאי בַּהֲדֵין מוֹי דְמוֹקֵד דִּטְבֶרְיָה, נָחֲתוּן וְאִיתַּסּוּן בְּמוֹי דְּמוֹקֵד דִּטְבֶרְיָא, אָמְרִין צְרִיכִין אָנוּ לַעֲשׂוֹת טוֹבָה וְנֵיהֲנֵי לַהֲלוֹן בְּנֵי אַתְרָא כְּדֶרֶךְ שֶׁעָשָׂה יַעֲקֹב אָבִינוּ, שֶׁנֶּאֱמַר (בראשית לג, יח): וַיִּחַן אֶת פְּנֵי הָעִיר, שֶׁהָיָה עוֹשֶׂה אִיטְלִיס וּמוֹכֵר לָהֶם בְּזוֹל, עָשׂוּ אִיטְלִיס וּמָכְרוּ בְּזוֹל. אָמַר דָּוִד לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם תֹּאמַר שֶׁיֵּשׁ לִי חֵלֶק עִמָּהֶם לָעוֹלָם הַבָּא, אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, דָּוִד, לֹא צְפוּנְךָ תְּמַלֵּא בִטְנָם, צְפוּנָם תְּמַלֵּא בִטְנְךָ אֵין כְּתִיב כָּאן, אֶלָּא וּצְפוּנְךָ תְּמַלֵּא בִטְנָם, כָּל עַמָּא מִיתֵרָא עוּתְרָא אָכְלִין, אִיתְבַּשַֹּׂר דָּוִד שֶׁיֵּשׁ לוֹ חֵלֶק לָעוֹלָם הַבָּא. וְעוֹד אָמַר לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם אֵלּוּ בָּאִין מִכֹּחַ תּוֹרָה וּמִצְווֹת וּמַעֲשִׂים טוֹבִים שֶׁיֵּשׁ בְּיָדָם, אֲבָל אֲנִי בְּצֶדֶק אֶחֱזֶה פָנֶיךָ לְעוֹלָם.
דָּבָר אַחֵר, מִמְתִים יָדְךָ ה', מַה גִּבּוֹרִים הֵם, שֶׁנָּטְלוּ מֶמְשָׁלָה מִתַּחַת יָדְךָ ה', וְאֵיזֶה זֶה, זֶה נְבוּכַדְנֶצַּר. מִמְתִים מֵחֶלֶד, אֵלּוּ שֶׁנָּטְלוּ חֶלְקָם בָּאָרֶץ. חֶלְקָם בַּחַיִּים, אֵלּוּ שֶׁנָּטְלוּ חֶלְקָם כְּשֶׁהֵן חַיִּים. וּצְפוּנְךָ תְּמַלֵּא בִטְנָם, שֶׁהָיוּ עֲשִׁירִים מִן הַטָּמוּן בַּלִּשְׁכָּה. יִשְׂבְּעוּ בָנִים, זֶה אֱוִיל וּבֵלְשַׁצַּר. וְהִנִּיחוּ יִתְרָם לְעוֹלְלֵיהֶם, עוֹלָלָה אַחַת שֶׁנִּשְׁתַּיְּרָה לוֹ עָשִׂיתָ אוֹתָהּ אָגוּסְטָא בְּמַלְכוּת שֶׁאֵינָהּ שֶׁלָּה, וְאֵיזוֹ זוֹ, זוֹ וַשְׁתִּי.
דָּבָר אַחֵר, גַּם וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה עָשְׂתָה מִשְׁתֵּה נָשִׁים. מָה רָאָה הַכָּתוּב לְפַרְסֵם סְעוּדָתָהּ שֶׁל וַשְׁתִּי, רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ בֶּן קָרְחָה אָמַר כָּל כָּךְ לָמָּה, לְהוֹדִיעֲךָ לְאֵיזוֹ שַׁלְוָה אֶסְתֵּר נִכְנֶסֶת. אָמַר רַבִּי מֵאִיר, אִם כָּךְ לְמַכְעִיסָיו, קַל וָחֹמֶר לְעוֹשֵׂי רְצוֹנוֹ. דָּבָר אַחֵר, גַּם וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה. אֵין גַּם אֶלָּא רִבּוּי, מַה זֶּה בְּשִׁשָּׁה נִסִּין, אַף זוֹ בְּשִׁשָּׁה נִסִּין. מַה זֶּה בְּמִינֵי יְצִיאוֹת, אַף זוֹ בְּמִינֵי יְצִיאוֹת. מַה זֶּה בִּסְעוּדַת אֶרֶץ יִשְׂרָאֵל, אַף זוֹ בִּסְעוּדַת אֶרֶץ יִשְׂרָאֵל. מַה זֶּה בְּבִגְדֵי כְּהֻנָּה גְדוֹלָה, אַף זוֹ בְּבִגְדֵי כְּהֻנָּה גְדוֹלָה. רַבִּי בֶּרֶכְיָה אָמַר כַּהֲדָא צַרְצְרָא דְּמִתְגַּלְגְּלָא בְּדִילָהּ וּדְלָא דִילָהּ. דָּבָר אַחֵר, גַּם וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה, גַּם, וְגַם. הִגִּיעַ מַשְׁתּוֹתָא שֶׁל וַשְׁתִּי, הִגִּיעַ זְמַנָּהּ שֶׁל וַשְׁתִּי לִגָּמֵם, הִגִּיעַ זְמַנָּהּ שֶׁל וַשְׁתִּי לִבָּצֵר. הִגִּיעַ זְמַנָּהּ שֶׁל וַשְׁתִּי לִדָּרֵךְ. רַבִּי הוּנָא אָמַר הִגִּיעַ עֵת זְמַנָּהּ לִמְמָת, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (בראשית ג, ו): וַתִּקַּח מִפִּרְיוֹ וַתֹּאכַל וַתִּתֵּן גַּם לְאִישָׁהּ וגו'.
עָשְׂתָה מִשְׁתֵּה נָשִׁים, מִינֵי גְּמָאִין הֶאֱכִילָה אוֹתָן. רַבִּי יִצְחָק אוֹמֵר מִינֵי מְתוּקִים הֶאֱכִילָה אוֹתָן. בֵּית הַמַּלְכוּת, נָתְנָה אוֹתָן בְּבָתִּים מְרֻוָּחִים מִפְּנֵי שֶׁדַּרְכָּהּ שֶׁל אִשָּׁה מְצוּיָה לְקַלְקֵל. דָּבָר אַחֵר, בֵּית הַמַּלְכוּת, נָתְנָה אוֹתָן בְּבָתִּים מְצֻיָּרִין, דְּאָמַר רַבִּי אָבוּן רוֹצָה אִשָּׁה שֶׁתְּהֵא בְּבָתִּים מְצֻיָּרִין וּבְגָדִים מְצֻיָּרִין, מִלֶּאֱכֹל עֲגָלִים מְפֻטָּמִין. דָּבָר אַחֵר, בֵּית הַמַּלְכוּת, נָתְנָה אוֹתָן בְּבֵית אִיסְפְּלִידָא שֶׁלָּהּ, לוֹמַר שֶׁאִם יִמְרֹד בַּעֲלָהּ שֶׁל אַחַת מֵהֶם תְּהֵא אִשְׁתּוֹ מִבִּפְנִים נְתוּנָה וְלֹא יִמְרֹד. אֲשֶׁר לַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. רַבִּי יוּדָן וְרַבִּי לֵוִי בְּשֵׁם רַבִּי יוֹחָנָן, כָּל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר בִּמְגִלָּה זוֹ לַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, בַּמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ הַכָּתוּב מְדַבֵּר, וְכָל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר לַמֶּלֶךְ סְתָם, מְשַׁמֵּשׁ קֹדֶשׁ וָחֹל.
בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי (אסתר א, י), רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ בֶּן לֵוִי אָמַר זֶה יוֹם הַשַּׁבָּת. כְּטוֹב לֵב הַמֶּלֶךְ בַּיָּיִן, אָמַר רַבִּי יִצְחָק עוֹבְדֵי כּוֹכָבִים אֵין לָהֶם טוֹבָה, דִּכְתִיב (קהלת ח, יג): וְטוֹב לֹא יִהְיֶה לָרָשָׁע וגו', אֲתִיבוּן, וְהָכְתִיב כְּטוֹב לֵב הַמֶּלֶךְ בַּיָּיִן, אָמַר לוֹ בְּטוֹב לֵב הַמֶּלֶךְ אֵין כְּתִיב כָּאן אֶלָּא כְּטוֹב לֵב הַמֶּלֶךְ, טוֹבָה וְאֵינָהּ טוֹבָה, אֲבָל טוֹבָתָן שֶׁל יִשְׂרָאֵל, טוֹבָה שְׁלֵמָה, שֶׁנֶּאֱמַר (מלכים א ח, סו): וַיֵּלְכוּ לְאָהֳלֵיהֶם שְׂמֵחִים וְטוֹבֵי לֵב עַל כָּל הַטּוֹבָה וגו'.
אָמַר לִמְהוּמָן בִּזְּתָא, אָמַר רַבִּי יוֹחָנָן בְּאוֹתָהּ שָׁעָה קָרָא הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לַמַּלְאָךְ שֶׁמְּמֻנֶּה עַל הַחֵמָה וְאָמַר לוֹ: בִּזְּתָא בֹּז בֵּיתֵיהּ, חַרְבוֹנָא אַחֲרֵיב בֵּיתֵיהּ, בִּגְתָא וַאֲבַגְתָא בּוּז וּבִזְבּוּז, אָמַר רַבִּי שִׁמְעוֹן בְּרַבִּי יַנַּאי אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מְשַׂחֵק אֲנִי עֲלֵיהֶן, אָבִיא גִּתִּיּוֹת מֵאֲחוֹרֵי הַקּוֹרַיָיס. זֵתַר, תִּרְגֵּם רַבִּי יַעֲקֹב בַּר אֲבִינָא קֳדָם רַבִּי יִצְחָק זְנוּת רְאֵה שֶׁל אוֹתוֹ רָשָׁע, וְכַרְכַּס, כַּרְכָּסָא כְּתִיב, רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן אָמַר לָשׁוֹן יְוָנִי הוּא, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר כַּרְכָּסוֹן. שִׁבְעַת הַסָּרִיסִים הַמְּשָׁרְתִים אֶת פְּנֵי הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁאֵין הַמַּלְכוּת מַעֲמֶדֶת פָּחוֹת מִשִּׁבְעָה סָרִיסִים לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ.
לְהָבִיא אֶת וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ בְּכֶתֶר מַלְכוּת (אסתר א, יא), אָמַר רַבִּי אַיְּבוּ כַּפָּרָתָן שֶׁל יִשְׂרָאֵל, כְּשֶׁיִּשְׂרָאֵל אוֹכְלִין וְשׁוֹתִין וּשְׂמֵחִין, הֵן מְבָרְכִין וּמְשַׁבְּחִין וּמְקַלְּסִין לְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, וּכְשֶׁאֻמּוֹת הָעוֹלָם אוֹכְלִין וְשׁוֹתִין, מִתְעַסְּקִין הֵן בְּדִבְרֵי תִּפְלוּת, זֶה אוֹמֵר מָדִיּוֹת נָאוֹת, וְזֶה אוֹמֵר פַּרְסִיּוֹת נָאוֹת. אָמַר לָהֶם אוֹתוֹ טִפֵּשׁ, כְּלִי שֶׁאוֹתוֹ הָאִישׁ מִשְׁתַּמֵּשׁ בּוֹ אֵינוֹ לֹא מָדִית וְלֹא פַּרְסִית אֶלָּא כַּשְׂדִּית, מְבַקְּשִׁים אַתֶּם לִרְאוֹתוֹ, אָמְרוּ לוֹ הֵן וּבִלְבָד שֶׁתְּהֵא עֲרֻמָּה, אָמַר לְהוֹן הֵן וַעֲרֻמָּה. רַבִּי פִּנְחָס וְרַבִּי חָמָא בַּר גּוּרְיָא בְּשֵׁם רַב אָמַר בִּקְּשָׁה לִכָּנֵס אֲפִלּוּ בְּצִלְצוּל כְּזוֹנָה וְלֹא הִנִּיחוּ אוֹתָהּ, אֲמַר לוֹן וַעֲרֻמָּה, אָמְרָה אֶכָּנֵס בְּלֹא כֶתֶר הֵן אוֹמְרִים שִׁפְחָה הִיא זוֹ, תִּלְבַּשׁ בִּגְדֵי מַלְכוּת וְתִכָּנֵס, אָמַר רַב הוּנָא אֵין הֶדְיוֹט מִשְׁתַּמֵּשׁ בְּבִגְדֵי מַלְכוּת.
וַתְּמָאֵן הַמַּלְכָּה וַשְׁתִּי (אסתר א, יב), שָׁלְחָה וְאָמְרָה לוֹ דְּבָרִים שֶׁהֵן נוֹגְעִין בְּלִבּוֹ, אָמְרָה לוֹ אִם רוֹאִין אוֹתִי נָאָה, הֵן נוֹתְנִין עֵינֵיהֶם לְהִשְׁתַּמֵּשׁ בִּי וְהוֹרְגִים אוֹתְךָ, וְאִם רוֹאִין אוֹתִי כְּעוּרָה, אַתְּ מִתְגַּנֶּה בִּי. רְמָזַתּוּ וְלֹא נִרְמָז עֲקָצַתּוּ וְלֹא נֶעֱקָץ, שָׁלְחָה וְאָמְרָה לוֹ קוֹמִיס אִיסְטַבְּלָאטִי שֶׁל בֵּית אַבָּא הָיִיתָ וְהָיִיתָ לָמוּד לִהְיוֹת מַכְנִיס לְפָנֶיךָ נָשִׁים זוֹנוֹת עֲרֻמּוֹת, וְעַכְשָׁיו שֶׁנִּכְנַסְתָּ לַמַּלְכוּת לֹא חָזַרְתָּ מִקִּלְקוּלְךָ, רְמָזַתּוּ וְלֹא נִרְמָז עֲקָצַתּוּ וְלֹא נֶעֱקָץ, שָׁלְחָה וְאָמְרָה, אֲפִלּוּ אַנְדִּתִיקוּס שֶׁל בֵּית אַבָּא לֹא נִדּוֹנוּ עֲרֻמִּים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דניאל ג, כא): בֵּאדַיִן גֻּבְרַיָא אִלֵּךְ כְּפִתוּ בְּסַרְבָּלֵיהוֹן פַּטְּשֵׁיהוֹן. רַבִּי יוּדָן אָמַר בְּגוּלֵיהוֹן, וְרַבִּי הוּנָא אָמַר בְּמוֹקְסֵיהוֹן. רַבִּי שִׁמְעוֹן בַּר אַבָּא אָמַר בְּשֵׁם רַבִּי יוֹחָנָן, אֵין הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא דָּן אֶת הָרְשָׁעִים בַּגֵּיהִנֹּם אֶלָּא עֲרֻמִּים, וּמַה טַּעַם, דִּכְתִיב (תהלים עג, כ): בָּעִיר צַלְמָם תִּבְזֶה. אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן הֵן דְּלִיסְטָאוֹת מְקַפֵּחַ תַּמָּן מִצְטְלֵב. אָמַר רַבִּי נָתָן אַף מִצְרִיִּים בְּרִידְתָּן בַּיָּם לֹא נִדּוֹנוּ אֶלָּא עֲרֻמִּים, מַה טַּעַם (שמות טו, ח): וּבְרוּחַ אַפֶּיךָ נֶעֶרְמוּ מַיִם. וְרַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן בְּשֵׁם רַבִּי יוֹנָתָן אָמַר אֵין הָרָשָׁע יוֹצֵא מִן הָעוֹלָם עַד שֶׁהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מַרְאֶה קִנִיגִין דִּידֵיהּ הֵיאַךְ הֲוָה מִיתְּצֵיד.
וַיִּקְצֹף הַמֶּלֶךְ מְאֹד וַחֲמָתוֹ בָּעֲרָה בוֹ, אָמַר רַבִּי יוֹחָנָן בְּאוֹתָהּ שָׁעָה אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לַמַּלְאָךְ הַמְמֻנֶּה עַל הַחֵמָה חוּת פַּח זִיקָא בְּכָרְסְיֵהּ, וּנְפַח בְּקִיטְמֵיהּ, וּזְרֹק גּוּפְרִיתָא בְּאַתּוּנֵיהּ. אָמַר רַבִּי יוֹחָנָן כָּל אוֹתָן הַשָּׁנִים מִשָּׁעָה שֶׁנֶּהֶרְגָה וַשְׁתִּי עַד שֶׁנִּכְנְסָה אֶסְתֵּר, לֹא שָׁכְכָה חֲמָתוֹ שֶׁל אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ. אֲתִיבוּן, וְהָכְתִיב כְּשֹׁךְ חֲמַת הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, אָמַר לָהֶם בְּשֹׁךְ חֲמַת הַמֶּלֶךְ אֵין כְּתִיב כָּאן, אֶלָּא כְּשֹׁךְ חֲמַת הַמֶּלֶךְ, שְׁכִיכָה שֶׁאֵינָהּ שְׁכִיכָה, אֵימָתַי שָׁכְכָה חֲמָתוֹ, כְּשֶׁנִּצְלַב הָמָן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וַיִּתְלוּ אֶת הָמָן עַל הָעֵץ אֲשֶׁר הֵכִין לְמָרְדֳּכָי וַחֲמַת הַמֶּלֶךְ שָׁכָכָה, חֲמָתוֹ שֶׁל מֶלֶךְ מַלְכֵי הַמְלָכִים הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא.




וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ לַחֲכָמִים יֹדְעֵי הָעִתִּים וגו' (אסתר א, יג), מִי הָיוּ, אָמַר רַבִּי סִימוֹן זֶה שִׁבְטוֹ שֶׁל יִשָֹּׂשכָר, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דברי הימים א יב, לג): וּמִבְּנֵי יִשָֹּׂשכָר יוֹדְעֵי בִינָה לָעִתִּים לָדַעַת מַה יַּעֲשֶׂה יִשְׂרָאֵל וגו'. רַבִּי תַּנְחוּמָא אָמַר לַקּוּרְסִין, וְרַבִּי יוֹסֵי בַּר קָצְרַת אָמַר לָעִבּוּרִין. לָדַעַת מַה יַּעֲשֶׂה יִשְׂרָאֵל, שֶׁהָיוּ יוֹדְעִין לְרַפְּאוֹת אֶת הַקִּירוּס [פרוש קלפה העולה מחמת מכה]. רָאשֵׁיהֶם מָאתַיִם אֵלּוּ מָאתַיִם רָאשֵׁי סַנְהֶדְרָאוֹת שֶׁהָיוּ שִׁבְטוֹ שֶׁל יִשָֹּׂשכָר מַעֲמִידִים, וְכָל אֲחֵיהֶם עַל פִּיהֶם, וְכֻלָּם הָיוּ מַסְכִּימִים הֲלָכָה עַל דַּעְתָּן כַּהֲלָכָה לְמשֶׁה מִסִּינַי. אָמַר לָהֶם אוֹתוֹ רָשָׁע, בִּשְׁבִיל שֶׁגָּזַרְתִּי עַל וַשְׁתִּי שֶׁתִּכָּנֵס לְפָנַי עֲרֻמָּה וְלֹא נִכְנְסָה, מַה הוּא דִּינָהּ, אָמְרִין לֵיהּ אֲדוֹנֵנוּ הַמֶּלֶךְ, כְּשֶׁהָיִינוּ בְּאַרְצֵנוּ הָיִינוּ שׁוֹאֲלִים בָּאוּרִים וְתֻמִּים, וְעַכְשָׁיו מְטֻלְטָלִין אָנוּ, וְקָרְאוּ לְפָנָיו הַמִּקְרָא הַזֶּה (ירמיה מח, יא): שַׁאֲנַן מוֹאָב מִנְּעוּרָיו וְשֹׁקֵט הוּא אֶל שְׁמָרָיו וְלֹא הוּרַק מִכְּלִי אֶל כֶּלִי וּבַגּוֹלָה לֹא הָלָךְ עַל כֵּן עָמַד טַעְמוֹ בּוֹ וְרֵיחוֹ לֹא נָמָר. אֲמַר לוֹן אִית הָכָא מִינְּהוֹן, אָמְרִין לֵיהּ קָרִיבֵיהוֹן. הֲדָא הוּא דַּאֲמַר: וְהַקָּרֹב אֵלָיו כַּרְשְׁנָא שֵׁתָר אַדְמָתָא תַרְשִׁישׁ מֶרֶס מַרְסְנָא מְמוּכָן שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדַי וגו', (משלי יא, ח): צַדִּיק מִצָּרָה נֶחֱלָץ וַיָּבֹא רָשָׁע תַּחְתָּיו, צַדִּיק מִצָרָה נֶחֱלָץ, אֵלּוּ שִׁבְטוֹ שֶׁל יִשָֹּׂשכָר. וַיָּבֹא רָשָׁע תַּחְתָּיו, אֵלּוּ שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדַי. דָּבָר אַחֵר, וְהַקָּרֹב אֵלָיו, כְּתִיב (משלי יא, ט): בְּפֶה חָנֵף יַשְׁחִת רֵעֵהוּ וּבְדַעַת צַדִּיקִים יֵחָלֵצוּ, בְּפֶה חָנֵף יַשְׁחִת רֵעֵהוּ, אֵלּוּ שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדַי. וּבְדַעַת צַדִּיקִים יֵחָלֵצוּ, זֶה חֶלְקוֹ שֶׁל יִשָֹּׂשכָר. דָּבָר אַחֵר, וְהַקָּרֹב אֵלָיו, כְּתִיב (משלי יד, טז): חָכָם יָרֵא וְסָר מֵרָע וּכְסִיל מִתְעַבֵּר וּבוֹטֵחַ, חָכָם יָרֵא וְסָר מֵרָע, זֶה שִׁבְטוֹ שֶׁל יִשָֹּׂשכָר, וּכְסִיל מִתְעַבֵּר וּבוֹטֵחַ, אֵלּוּ שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדַי. דָּבָר אַחֵר, וְהַקָּרֹב אֵלָיו, כְּתִיב (משלי כב, ג): עָרוּם רָאָה רָעָה וְנִסְתָּר וּפְתָיִים עָבְרוּ וְנֶעֱנָשׁוּ, עָרוּם רָאָה רָעָה וְנִסְתָּר, זֶה שִׁבְטוֹ שֶׁל יִשָֹּׂשכָר, וּפְתָיִים עָבְרוּ וְנֶעֱנָשׁוּ, אֵלּוּ שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדָי.
וְהַקָּרֹב אֵלָיו (אסתר א, יד), הֵן הִקְרִיבוּ הַפֻּרְעָנוּת לְעַצְמָן, כַּרְשְׁנָא, שֶׁהָיָה מְמֻנֶּה עַל הַכַּרְשִׁינִין. שֵׁתָר, שֶׁהָיָה מְמֻנֶּה עַל הַיַּיִן. אַדְמָתָא, שֶׁהָיָה מְמֻנֶּה עַל אַטֻּנַס שֶׁבָּאָרֶץ. תַרְשִׁישׁ, שֶׁהָיָה מְמֻנֶּה עַל הַבַּיִת. מֶרֶס, שֶׁהָיָה מְמָרֵס אֶת הָעוֹפוֹת. מַרְסְנָה, זֶה הָיָה מְמָרֵס אֶת הַסְּלָתוֹת. מְמוּכָן, זֶה הָיָה הָאִיסְפַּקְסִיטוֹן שֶׁבְּכֻלָּם. שֶׁהָיְתָה אִשְׁתּוֹ מְתַקֶּנֶת לָהֶן כָּל מַה שֶּׁהָיוּ צְרִיכִין. אָמְרוּ מַלְאֲכֵי הַשָּׁרֵת לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, אִם מִתְקַיֶּמֶת עֲצָתוֹ שֶׁל רָשָׁע זֶה, מִי מַקְרִיב לְפָנֶיךָ. כַּרְשְׁנָא, מִי מַקְרִיב לְפָנֶיךָ פַּר בֶּן שָׁנָה. שֵׁתָר, מִי מַקְרִיב לְפָנֶיךָ שְׁתֵּי תוֹרִים. אַדְמָתָא, מִי בּוֹנֶה לְפָנֶיךָ מִזְבַּח אֲדָמָה, כְּמָה דְאַתְּ אָמַר (שמות כ, כא): מִזְבַּח אֲדָמָה תַּעֲשֶׂה לִי. תַרְשִׁישׁ, מִי לוֹבֵשׁ בִּגְדֵי כְּהֻנָּה וּמְשַׁמֵּשׁ לְפָנֶיךָ, כְּמָה דְאַתְּ אָמַר (שמות כח, כ): תַּרְשִׁישׁ שֹׁהַם וְיָשְׁפֶה. מֶרֶס, מִי מְמָרֵס לְפָנֶיךָ אֶת הָעוֹפוֹת. מַרְסְנָא, מִי מְמָרֵס לְפָנֶיךָ אֶת הַסְּלָתוֹת. מְמוּכָן, מִי מֵכִין לְפָנֶיךָ אֶת הַמִּזְבֵּחַ, כְּמָה דְאַתְּ אָמַר (עזרא ג, ג): וַיָּכִינוּ הַמִּזְבֵּחַ עַל מְכוֹנֹתָו. אוֹתָהּ שָׁעָה אָמַר לָהֶן הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לְיִשְׂרָאֵל, בָּנַי הֵם, רֵעַי הֵם, קְרוֹבַי הֵם, אוֹהֲבַי הֵם, בְּנֵי אוֹהֲבִי הֵם, שֶׁהוּא אַבְרָהָם, דִּכְתִיב (ישעיה מא, ח): זֶרַע אַבְרָהָם אֹהֲבִי. מְרוֹמֵם אֲנִי קַרְנָם, כְּמָה דְאַתְּ אָמַר (תהלים קמח, יד): וַיָּרֶם קֶרֶן לְעַמּוֹ. דָּבָר אַחֵר, כַּרְשְׁנָא, אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא בּוֹזֵק אֲנִי לִפְנֵיהֶם כַּרְשִׁינִין וּמַשִּׁירָן מִן הָעוֹלָם. שֵׁתָר, מַשְׁקֶה אֲנִי לָהֶם כּוֹס שֶׁל תַּרְעֵלָה. אַדְמָתָא תַרְשִׁישׁ, מַתִּיר אֲנִי דָּמָן כַּמַּיִם. מֶרֶס, מַרְסְנָא, מְמוּכָן, מְמָרֵס אֲנִי מְסָרֵס וּמְמַעֵךְ אֶת נַפְשָׁם בְּתוֹךְ מְעֵיהֶם, וְכִי הֵיכָן הָיְתָה אִיסְקוֹזוּת שֶׁל כֻּלָּן מְתֻקֶּנֶת, אָמַר רַבִּי הוֹשַׁעְיָא מִישַׁעְיָה הַנָּבִיא, הֵיאַךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (ישעיה יד, כא): הָכִינוּ לְבָנָיו מַטְבֵּחַ בַּעֲוֹן אֲבוֹתָם בַּל יָקֻמוּ וְיָרְשׁוּ אָרֶץ וגו'.
שִׁבְעַת שָׂרֵי פָּרַס וּמָדַי, רַב וּשְׁמוּאֵל, רַב אָמַר בְּמַלְכוּת אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ הַכָּתוּב מְדַבֵּר, וּשְׁמוּאֵל אָמַר בְּמַלְכוּת בֵּלְשַׁצַּר הַכָּתוּב מְדַבֵּר. עַל דַּעְתֵּיהּ דְּרַב דְּאָמַר בְּמַלְכוּת אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, נִיחָא, עַל דַּעְתֵּיהּ דִּשְׁמוּאֵל דְּאָמַר בְּמַלְכוּת בֵּלְשַׁצַּר, כֵּיצַד הָיוּ כָּל אוֹתָן הַשָּׁנִים, אָמַר רַבִּי הוּנָא עַל יְדֵי שֶׁלֹא נִשְׁתַּמְּשׁוּ בִּכְלֵי בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דניאל ה, ב): בֵּלְשַׁאצַּר אֲמַר בִּטְעֵם חַמְרָא וגו' שֶׁמִּתּוֹךְ כֵּן בֵּהּ בְּלֵילְיָא קְטִיל בֵּלְאשַׁצַּר מַלְכָּא כַשְׂדָּאָה.
רֹאֵי פְּנֵי הַמֶּלֶךְ. שְׁתֵּי מִשְׁפָּחוֹת הָיוּ נִכְנָסוֹת אֵצֶל רַבִּי, אַחַת שֶׁל רַבִּי הוֹשַׁעְיָא וְאַחַת שֶׁל בֵּית רַבִּי יְהוּדָה בֶּן פַּזִּי, כְּשֶׁנִּתְחַתֵּן רַבִּי יְהוּדָה בֶּן פַּזִּי לְרַבִּי בִּקְּשׁוּ לִכָּנֵס תְּחִלָּה וְלֹא הִנִּיחָן רַבִּי אַמֵּי, אָמַר לָהֶם כְּתִיב (שמות כו, ל): וַהֲקֵמֹתָ אֶת הַמִּשְׁכָּן כְּמִשְׁפָּטוֹ אֲשֶׁר הָרְאֵיתָ, וְכִי יֵשׁ מִשְׁפָּט לָעֵצִים, אֶלָּא קֶרֶשׁ שֶׁזָּכָה לִנָּתֵן בַּצָּפוֹן יִנָּתֵן בַּצָּפוֹן, וְשֶׁזָּכָה לִנָּתֵן בַּדָּרוֹם יִנָּתֵן בַּדָּרוֹם. בְּעוֹן דִּימַנּוּן מֵאֵיכָן, אֲמַר לוֹן רַבִּי סִימוֹן מִן דָּרוֹמָא, שֶׁנֶּאֱמַר (שופטים א, ב): וַיֹּאמֶר ה' יְהוּדָה יַעֲלֶה. אָמַר לוֹ רַבִּי מָנֵי הֲדָא בַּמִּלְחָמָה בְּרַם בְּמִנּוּי רוֹאֵי פְּנֵי הַמֶּלֶךְ הַיּוֹשְׁבִים רִאשׁוֹנָה, אַף הָכָא כֵּן רֹאֵי פְּנֵי הַמֶּלֶךְ.
כְּדָת מַה לַּעֲשׂוֹת (אסתר א, טו), אָמַר רַבִּי יִצְחָק לַחֲזִירְתָּה כְּדָת, וּלְאֻמָּה קְדוֹשָׁה שֶׁלֹא כַדָּת אֶלָּא בְּאַכְזָרִיּוּת. בַּמַּלְכָּה וַשְׁתִּי, עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה בַּמַּלְכָּה שֶׁאֵינָהּ וַשְׁתִּי.
וַיֹּאמֶר מְמוּכָן לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ וְהַשָֹּׂרִים (אסתר א, טז), מָה רָאָה מְמוּכָן לִקְפֹּץ בְּעֵצָה תְּחִלָּה, מִכָּאן שֶׁהֶדְיוֹט קוֹפֵץ בָּרֹאשׁ. רַבִּי פִּנְחָס וְרַבִּי חִלְקִיָּה בְּשֵׁם רַבִּי סִימוֹן וְרַבִּי אֶלְעָזָר וְרַבִּי יוֹחָנָן, חַד אָמַר דִּינֵינוּ כְּדִינֵיהֶם, וָחֳרִינָא אָמַר אֵין דִּינֵנוּ כְּדִינֵיהֶם, מַאן דְּאָמַר דִּינֵינוּ כְּדִינֵיהֶם, כְּדִתְנַן דִּינֵי מָמוֹנוֹת הַטְּהָרוֹת וְהַטֻּמְאוֹת מַתְחִילִין מִן הַגָּדוֹל, וְדִינֵי נְפָשׁוֹת מַתְחִילִין מִן הַצַּד. וּמַאן דְּאָמַר אֵין דִּינֵינוּ כְּדִינֵיהֶם, מַה מְּקַיֵּם וַיֹּאמֶר מְמוּכָן, נִרְאִין דִּבְרֵי רַבִּי יְהוּדָה נִרְאִין דִּבְרֵי מְמוּכָן. רַבִּי יוֹחָנָן אָמַר תְּלָתָא אָמוֹרָאִין, חַד אָמַר עַל יְדֵי שֶׁהָיְתָה מְסַטַּרְתּוֹ בַּקּוּרְדָּקִין שֶׁלָּהּ עַל פָּנָיו לְכָאן וּלְכָאן. וָחֳרִינָא אָמַר עַל יְדֵי שֶׁלֹא הִזְמִינָה אֶת אִשְׁתּוֹ לִסְעוּדַת נָשִׁים. וָחֳרִינָא אָמַר עַל יְדֵי שֶׁהָיְתָה לוֹ בַּת, וְהָיָה מְבַקֵּשׁ לְהַשִֹּׂיאָהּ לַמַּלְכוּת. מַאן דְּאָמַר עַל יְדֵי שֶׁהָיְתָה מְסַטַּרְתּוֹ בַּקּוּרְדָּקִין שֶׁלָּהּ עַל פָּנָיו לְכָאן וּלְכָאן, שֶׁאָמַר, לֹא עַל הַמֶּלֶךְ לְבַדּוֹ עָוְתָה וַשְׁתִּי הַמַּלְכָּה. וּמַאן דְּאָמַר עַל יְדֵי שֶׁלֹא הִזְמִינָה אֶת אִשְׁתּוֹ לַסְּעוּדַת נָשִׁים, שֶׁאָמַר כִּי יֵצֵא דְּבַר הַמַּלְכָּה עַל כָּל הַנָּשִׁים לְהַבְזוֹת בַּעְלֵיהֶן בְּעֵינֵיהֶן, הָדָא הִיא דְּלָא הֲוַת תַּמָּן. מַאן דְּאָמַר עַל יְדֵי שֶׁהָיְתָה לוֹ בַּת וְהָיָה מְבַקֵּשׁ לְהַשִֹּׂיאָהּ לַמַּלְכוּת, שֶׁאָמַר וּמַלְכוּתָהּ יִתֵּן הַמֶּלֶךְ לִרְעוּתָהּ הַטּוֹבָה מִמֶּנָּה.
כִּי יֵצֵא דְּבַר הַמַּלְכָּה (אסתר א, יז), אָמַר רַב שְׁמוּאֵל, בְּלָא דְּדֵין הֲוַת צְרִיכָה.
וְהַיּוֹם הַזֶּה תֹּאמַרְנָה שָׂרוֹת פָּרַס (אסתר א, יח), רַב וּשְׁמוּאֵל, רַב אָמַר כְּדַי הַבִּזָּיוֹן הַזֶּה לַקְּצִיפָה הַזֹּאת. וּשְׁמוּאֵל אָמַר, כְּדַי הַקִּצָּפוֹן לְבִזָּיוֹן זֶה. אָמַר רַבִּי חֲנִינָא כְּדַאי הוּא הַבִּזָּיוֹן, שֶׁבִּיזָה אָבִיהָ אֶת כְּלֵי בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, לַקִּצָּפוֹן, שֶׁקָּצַף עָלֶיהָ וַהֲרָגָהּ.
אִם עַל הַמֶּלֶךְ טוֹב יֵצֵא דְּבַר מַלְכוּת (אסתר א, יט), אָמַר לוֹ אֲדוֹנִי הַמֶּלֶךְ דָּבָר אַתָּה מוֹצִיא מִפִּיךָ וַאֲנִי מַכְנִיס אֶת רֹאשָׁהּ בְּדִיסְקוּס, וְיִכָּתֵב בְּדָתֵי פָרַס וּמָדַי וְלֹא יַעֲבֹר וגו'. אָמַר רַבִּי חֲנִינָא בְּרֵיהּ דְּרַבִּי אַבָּהוּ, כְּתִיב (איוב ה, יח): כִּי הוּא יַכְאִיב וְיֶחְבָּשׁ יִמְחַץ וְיָדָו תִּרְפֶּינָה. בַּלָּשׁוֹן שֶׁנִּטְלָה מַלְכוּת מִזְּקֵנָהּ, שֶׁאָמַר לוֹ שְׁמוּאֵל (שמואל א טו, כח): וּנְתָנָהּ לְרֵעֲךָ הַטּוֹב מִמְּךָ, בּוֹ בַּלָּשׁוֹן חָזְרָה לוֹ הַמַּלְכוּת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וּמַלְכוּתָהּ יִתֵּן הַמֶּלֶךְ לִרְעוּתָהּ הַטּוֹבָה מִמֶּנָּה.
וְנִשְׁמַע פִּתְגָם הַמֶּלֶךְ וגו' (אסתר א, כ), רַבִּי לֵוִי וְרַבִּי יִצְחָק, רַבִּי לֵוִי אָמַר פִּתְגָם גָּדוֹל אָנוּ עֲתִידִים לִשְׁמֹעַ מִזּוֹ שֶׁנִּכְנְסָה לַמַּלְכוּת, מַהוּ (אסתר ד, ג): אֵבֶל גָּדוֹל לַיְּהוּדִים. וְרַבִּי יִצְחָק אָמַר פִּתְגָם גָּדוֹל אָנוּ עֲתִידִים לִשְׁמֹעַ מִזּוֹ שֶׁנִּכְנְסָה לַמַּלְכוּת, מַהוּ (אסתר ח, יז): שִׂמְחָה וְשָׂשׂוֹן לַיְּהוּדִים. אָמַר רַבִּי יְהוּדָה בְּרַבִּי סִימוֹן וְנִשְׁמַע פִּתְגָם מֶלֶךְ מַלְכֵי הַמְלָכִים הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא שֶׁאָמַר בְּחָכְמָתוֹ וּבִתְבוּנָתוֹ (שמות יז, יד): מָחֹה אֶמְחֶה אֶת זֵכֶר עֲמָלֵק. כִּי רַבָּה הִיא, רַב וּשְׁמוּאֵל חַד אֲמַר הֲדָא מַלְכוּתָא רַבְּתָא לַהֲדָא חֲטִיתָא, וְחַד אֲמַר הֲדָא חֲטִיתָא רַבְּתָא לַהֲדָא מַלְכוּתָא, וְכָל הַנָּשִׁים יִתְּנוּ יְקָר לְבַעְלֵיהֶן וגו'.
וַיִּיטַב הַדָּבָר בְּעֵינֵי הַמֶּלֶךְ וְהַשָֹּׂרִים (אסתר א, כא), גָּזַר וְהִכְנִיס רֹאשָׁהּ בְּדִיסְקוּס.
וַיִּשְׁלַח סְפָרִים אֶל כָּל מְדִינוֹת הַמֶּלֶךְ (אסתר א, כב), אָמַר רַב הוּנָא אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ דַּעַת סְרוּחָה הָיְתָה לוֹ, מִנְהָג שֶׁבָּעוֹלָם אָדָם מְבַקֵּשׁ לֶאֱכֹל עֲדָשִׁים וְאִשְׁתּוֹ מְבַקֶּשֶׁת לֶאֱכֹל אֲפוּנִים, יָכוֹל הוּא לְכוּפָהּ, לָא מַה דְּהִיא בָּעְיָא עָבְדָה. אָמַר רַבִּי פִּנְחָס וְלֹא עוֹד אֶלָּא שֶׁנַּעֲשָׂה שְׂחוֹק בָּעוֹלָם, בְּנֹהַג שֶׁבָּעוֹלָם מָדִיִּי נוֹשֵׂא פַּרְסִית וְהִיא מְדַבֶּרֶת בְּלָשׁוֹן מָדִיִּי, פַּרְסִי נוֹשֵׂא מָדִיִּית וְהִיא מְדַבֶּרֶת בְּלָשׁוֹן פַּרְסִי, אֲבָל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא דִּבֶּר עִם יִשְׂרָאֵל בַּלָּשׁוֹן שֶׁלָּמְדוּ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמות כ, ב): אָנֹכִי ה' אֱלֹהֶיךָ, לָשׁוֹן יָחֳנָךְ. אָמַר רַבִּי נָתָן דְּבֵית גּוּבְרִין, אַרְבַּע לְשׁוֹנוֹת נָאִין הֵן שֶׁיִּשְׁתַּמֵּשׁ בָּהֶן עוֹלָם, לַעַז לְזֶמֶר, פַּרְסִי לְאֶלְיָה, עִבְרִי לְדִבּוּר, רוֹמִים לְקָרֵב. וְיֵשׁ אוֹמְרִים אַף אַשּׁוּרִית לִכְתָב. עִבְרִית, יֵשׁ לָהּ דִּבּוּר וְאֵין לָהּ כְּתָב. אַשּׁוּרִית. יֵשׁ לָהּ כְּתָב וְאֵין לָהּ דִּבּוּר, בָּחֲרוּ לָהֶם כְּתַב אַשּׁוּרִית וְלָשׁוֹן עִבְרִית. בּוּרְגָנִי אֶחָד אָמַר בָּרְרוּ לְהוֹן לָשׁוֹן רוֹמִי מִלָּשׁוֹן יְוָנִי. רַבִּי יְהוּדָה בְּרַבִּי סִימוֹן אָמַר גְּנַאי הוּא לָהּ שֶׁחוֹתֶמֶת שֶׁאֵינָהּ שֶׁלָּה. וְרַב חָנִין בַּר אָדָא אָמַר אַף עַל פִּי כֵן (דניאל ז, יט): וְטִפְרַהּ דִּי נְחָשׁ, אֵינָהּ חוֹתֶמֶת אֶלָּא בִּלְשׁוֹנָהּ. אָמַר רַב שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן מִכָּאן אָדָם צָרִיךְ לִשְׁנוֹת אֶת פָּרָשִׁיּוֹתָיו, אִלּוּ לֹא שָׁנָה לָנוּ משֶׁה אֶת הַתּוֹרָה מֵהֵיכָן אָנוּ יוֹדְעִין (דברים יד, ז): הַשְּׁסוּעָה, וְאִלּוּ לֹא שָׁנָה לָנוּ דָּנִיֵּאל אֶת הַחֲלוֹם, מֵהֵיכָן אָנוּ יוֹדְעִין וְטִפְרַהּ דִּי נְחָשׁ.




רַבִּי עֲזַרְיָה פָּתַח (משלי כג, לא): אַל תֵּרֶא יַיִן כִּי יִתְאַדָּם כִּי יִתֵּן בַּכּוֹס עֵינוֹ יִתְהַלֵּךְ בְּמֵישָׁרִים, אָמַר רַבִּי עֲזַרְיָה אַל תֵּרֶא יַיִן כִּי יִתְאַדָּם כִּי יִתְאָו לְדַם נִדָּה וּלְדַם זִיבָה. כִּי יִתֵּן בַּכּוֹס עֵינוֹ, בַּכִּיס כְּתִיב, לָשׁוֹן נָקִי, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (משלי א, יד): כִּיס אֶחָד יִהְיֶה לְכֻלָּנוּ. יִתְהַלֵּךְ בְּמֵישָׁרִים, סוֹף שֶׁאִשְׁתּוֹ אוֹמֶרֶת לוֹ כְּשׁוֹשַׁנָּה אֲדֻמָּה רָאִיתִי וְהוּא אֵינוֹ פּוֹרֵשׁ מִמֶּנָּהּ. אָמַר רַבִּי אָסֵי אִם תַּלְמִיד חָכָם הוּא סוֹף שֶׁהוּא מְטַמֵּא אֶת הַטָּהוֹר וּמְטַהֵר אֶת הַטָּמֵא. דָּבָר אַחֵר, אַל תֵּרֶא יַיִן כִּי יִתְאַדָּם, וַדַּאי מַסְמִיק לֵיהּ, כִּי יִתֵּן בַּכּוֹס עֵינוֹ, הוּא נוֹתֵן עֵינָיו בַּכּוֹס, וְחֶנְוָנִי נוֹתֵן עֵינָיו בַּכִּיס. יִתְהַלֵּךְ בְּמֵישָׁרִים, סוֹף עָבֵיד בֵּיתֵיהּ מֵישְׁרָא, אֲמַר מַה דְּהָדֵין קִיתוֹנָא דְּנַחֲשָׁא עָבֵיד קִיתוֹנָא דְּחַסְפָּא עָבֵיד, וּמְזַבֵּין לֵיהּ וְשָׁתֵי חַמְרָא בְּטִימִיתֵיהּ. וּמַה דָּא קִידְרָא דִּנְחָשָׁא עָבֵיד קִידְרָא דְּחַסְפָּא עָבֵיד, וּמְזַבֵּין לֵיהּ וְשָׁתֵי חַמְרָא בְּטִימִיתֵיהּ. רַבִּי יִצְחָק בַּר רַדִּיפָה אָמַר בְּשֵׁם רַבִּי אַמֵי סוֹף שֶׁמּוֹכֵר כָּל כְּלֵי בֵיתוֹ וְשׁוֹתֶה בָּהֶם יַיִן. אָמַר רַבִּי אַחָא מַעֲשֶׂה בְּאָדָם אֶחָד שֶׁהָיָה מוֹכֵר כָּל כְּלֵי בֵיתוֹ וְשׁוֹתֶה בָּהֶם יַיִן, אֲמַרֵי בְּנוֹי לֵית הָדֵין אֲבוּנַן שָׁבֵיק לָן כְּלוּם, מֶה עָשׂוּ אַשְׁקוּנֵיהּ וְשַׁקְלוּנֵיהּ וְטַעֲנוּנֵיהּ וְיַהֲבוּנֵיהּ בְּחַד בֵּית עָלַם, עָבְרִין שָׁפָאִין שָׁנְאוֹן בִּתְרַע בֵּית עָלְמָא, וּשְׁמַעוּן אַנְגַרְיָא בִּמְדִינְתָּא, פְּרַקוּן טוֹעֲנֵיהוֹן בְּגוֹ בֵּית עָלְמָא הַהוּא, אֲמַרִין נֵיזֵל וְנֶיחֱמֵי מַה קָּלָא בִּמְדִינְתָּא, אִתְעַר הַהוּא סָבָא מִשִּׁינְתֵיהּ חָמָא זִיקָא יְהִיבָא לְעֵיל מִן רֵאשֵׁיהּ שְׁרָא יָתֵיהּ וְיַהֲבֵיהּ בְּפוּמֵיהּ וּשְׁתֵי שָׁתֵי עַד דְּנָיֵים שִׁינְתֵיהּ, לְבָתַר תְּלָתָא יוֹמִין אֲמַרִין בְּנֵיהּ לֵית אֲנַן אַזְלִינַן וַחֲזִינַן מָה הַהוּא אֲבוּנַן עָבֵיד, אֲזַלוּן וְאַשְׁכְּחוּנֵיהּ וְהָא זִיקָא יְהִיב בְּפוּמֵיהּ, אָמְרֵי אַף הָכָא לָא שָׁבֵיק לָךְ בָּרְיָיךְ, הוֹאִיל וַהֲוָא לָךְ מִן שְׁמַיָא לֵית אֲנַן יָדְעִין מַה נַּעֲבֵד לָךְ. עֲבַדֵּי בֵּינֵיהוֹן תַּקָּנָה כָּל חַד וְחַד הֲוָה מַשְׁקֶה לֵיהּ יוֹמָא. כְּתִיב (משלי כג, לד): וְהָיִיתָ כְּשֹׁכֵב בְּלֶב יָם וּכְשֹׁכֵב בְּרֹאשׁ חִבֵּל. כַּהֲדָא אִילְפָא דְּדָמְכָא בְּפִילַגּוֹס דְּיַמָּא, וּכְשֹׁכֵב בְּרֹאשׁ חִבֵּל, כַּהֲדֵין תַּרְנְגוֹלָא דְּיָתֵיב בְּרֵישׁ חַבְלָא אָזֵיל וְאָתֵי אָזֵיל וְאָתֵי, כַּהֲדֵין קְבַרְנִיטָא דְּיָתֵיב בְּרֵישׁ תּוֹרְנָא אָזֵיל וְאָתֵי אָזֵיל וְאָתֵי. (משלי כד, לה): הִכּוּנִי בַל חָלִיתִי, מְחוֹ לֵיהּ וְלָא מַרְגִּישׁ. (משלי כד, לה): הֲלָמוּנִי בַּל יָדָעְתִּי, טְלַמּוּן לֵיהּ וְלָא יָדַע. שָׁתֵי שִׁכְרָא חַמְשָׁא קוּסְטִין אַמֲרִין לֵיהּ עֲשָׂרָה קוּסְטִין אִישְׁתֵּית. וְאִם תֹּאמַר דְּמִיתְעַר הוּא מִשִּׁנְתֵיהּ וְאַנְשֵׁי לֵיהּ, תַּלְמוּד לוֹמַר (משלי כד, לה): מָתַי אָקִיץ אוֹסִיף אֲבַקְּשֶׁנּוּ עוֹד. (משלי כד, כט): לְמִי אוֹי לְמִי אֲבוֹי, רַב הוּנָא אָמַר לְמִי שֶׁאֵינוֹ עָמֵל בַּתּוֹרָה. (משלי כד, כט): לְמִי מִדְיָנִים, לְמִי דִּינִין. (משלי כד, כט): לְמִי שִׂיחַ, לְמִי פִּיטָטִין. (משלי כד, כט): לְמִי פְּצָעִים חִנָּם, לְמִי פִּדְעִין דְּמַגָּן. (משלי כד, ל): לַמְּאַחֲרִים עַל הַיָּיִן, עוֹבָדָא הֲוָה בְּחַד בַּר נָשׁ, דַּהֲוָה אָלֵיף לְמִשְׁתֵּי תְּרֵי עֲשַׂר קִיסְטִין דַּחֲמַר בְּכָל יוֹם, יוֹמָא חַד אִשְׁתֵּי חַד עֲשַׂר קִיסְטִין, דְּמַךְ וְלָא אֲתָא שִׁינְתָא. קָם בַּחֲשׁוֹכָא אֲזַל לְבֵי קַפֵּילָא אֲמַר לֵיהּ זַבּוּן לִי חַד קִיסְטָא. אֲמַר לֵיהּ לָא פְּתַחְנָא לָךְ דְּהִיא חֲשֵׁיכָא וְצָרֵי לִי מִן נָטוֹרַיָא. תְּלָא עַיְינֵיהּ וַחֲזָא נוּקְבָא בְּתַרְעָא, אֲמַר לֵיהּ הַב לִי מִינֵיהּ בַּהֲדֵין נוּקְבָא, אַתְּ מְפַנֵּי מִלְּגָיו וַאֲנָא שָׁתֵי מִלְּבַר, עֲבַד לֵיהּ כֵּן. אִשְׁתֵּי וּדְמַךְ קֳדָם תַּרְעָא, עֲבַרוּן עֲלֵיהּ נָטוֹרַיָא סְבוּרְנֵיהּ דְּהוּא גַנָב, מַחֲיוּנֵיהּ וּפַדְעוּנֵיהּ, וּקְרוֹ עֲלֵיהּ לְמִי פְּצָעִים חִנָּם, לְמַאן פִּדְעִין דְּמַגָּן. לְמִי חַכְלִלוּת עֵינָיִם, לְמַאן שִׁמְשִׁין דְּעַיְינִין, כָּל אֵלֶּה לְמִי לַמְאַחֲרִים עַל הַיָּיִן, זֶה שֶׁנִּכְנָס לְבֵי קַפֵּילָא קַדְמָאי וְנָפֵק בַּתְרָאי, לַבָּאִים לַחְקוֹר מִמְסָךְ, מִן דְּשָׁמַע הָן אִית לֵיהּ חַמְרָא טָבָא רָדֵיף בַּתְרֵיהּ, מַה כְּתִיב בּוֹ בַּסּוֹף (משלי כד, לב): אַחֲרִיתוֹ כְּנָחָשׁ יִשָּׁךְ וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ, מַה צִּפְעוֹן זֶה מַפְרִישׁ בֵּין מִיתָה לְחַיִּים, כָּךְ הִפְרִישׁ הַיַּיִן בֵּין אָדָם לְחַוָּה, דְּאָמַר רַבִּי יְהוּדָה בְּרַבִּי אִלְעָאי אוֹתוֹ הָעֵץ שֶׁאָכַל מִמֶּנּוּ אָדָם הָרִאשׁוֹן עֲנָבִים הָיוּ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דברים לב, לב): עֲנָבֵמוֹ עִנְּבֵי רוֹשׁ אַשְׁכְּלֹת מְרֹרֹת לָמוֹ, הַלָּלוּ הֵבִיאוּ מְרוֹרוֹת לָעוֹלָם. דָּבָר אַחֵר, וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ, מַה צִּפְעוֹן זֶה מַפְרִישׁ בֵּין מִיתָה לְחַיִּים, כָּךְ הִפְרִישׁ הַיַּיִן בֵּין נֹחַ לְבָנָיו לְעַבְדוּת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית ט, כא): וַיֵּשְׁתְּ מִן הַיַּיִן וַיִּשְׁכָּר וַיִּתְגַּל בְּתוֹךְ אָהֳלֹה, שֶׁמִּתּוֹךְ כָּךְ אָמַר אָרוּר כְּנָעַן. דָּבָר אַחֵר, וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ, מַה צִּפְעוֹנִי זֶה מַפְרִישׁ בֵּין מִיתָה לְחַיִּים, כָּךְ הִפְרִישׁ הַיַּיִן בֵּין לוֹט לִבְנוֹתָיו לְמַמְזְרוּת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית יט, לג): וַתַּשְׁקֶיןָ אֶת אֲבִיהֶן יַיִן בַּלַּיְלָה הוּא, שֶׁמִּתּוֹךְ כָּךְ (בראשית יט, לו): וַתַּהֲרֶיןָ שְׁתֵּי בְנוֹת לוֹט מֵאֲבִיהֶן. דָּבָר אַחֵר, וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ, מַה צִּפְעוֹנִי זֶה מַפְרִישׁ בֵּין מִיתָה לְחַיִּים, כָּךְ הִפְרִישׁ הַיַּיִן בֵּין אַהֲרֹן לְבָנָיו לְמִיתָה, דְּתָנֵי רַבִּי שִׁמְעוֹן אוֹמֵר לֹא מֵתוּ בְּנֵי אַהֲרֹן אֶלָּא שֶׁנִּכְנְסוּ שְׁתוּיֵי יַיִן לְאֹהֶל מוֹעֵד. רַבִּי פִּנְחָס בְּשֵׁם רַבִּי לֵוִי אָמַר מָשָׁל לְמֶלֶךְ שֶׁהָיָה לוֹ בֶּן בַּיִת נֶאֱמָן, מְצָאוֹ עוֹמֵד עַל פֶּתַח הַבַּית וְהִתִּיז אֶת רֹאשׁוֹ בִּשְׁתִיקָה, וּמִנָּה בֶּן בַּיִת אַחֵר תַּחְתָּיו, וְאֵין אָנוּ יוֹדְעִין מִפְּנֵי מָה הָרַג אֶת הָרִאשׁוֹן, אֶלָּא מִמַּה שֶּׁצִּוָּה אֶת הַשֵּׁנִי וְאָמַר לוֹ אַל תִּכָּנֵס בְּפֶתַח הַבַּיִת, אָנוּ יוֹדְעִים שֶׁמִּתּוֹךְ כָּךְ הָרַג לָרִאשׁוֹן, כָּךְ (ויקרא י, ב): וַתֵּצֵא אֵשׁ מִלִּפְנֵי ה' וַתֹּאכַל אוֹתָם, אֵין אָנוּ יוֹדְעִים מִפְּנֵי מָה מֵתוּ, אֶלָּא מִמַּה שֶּׁמְּצַוֶּה אֶת אַהֲרֹן וְאָמַר לוֹ (ויקרא י, ט): יַיִן וְשֵׁכָר אַל תֵּשְׁתְּ, אָנוּ יוֹדְעִין מִתּוֹךְ כָּךְ שֶׁלֹא מֵתוּ אֶלָּא מִפְנֵי הַיַּיִן. דָּבָר אַחֵר, וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ, מַה צִּפְעוֹן זֶה מַפְרִישׁ בֵּין מִיתָה לְחַיִּים, כָּךְ הִפְרִישׁ הַיַּיִן בֵּין עֲשֶׂרֶת הַשְּׁבָטִים לְשֵׁבֶט יְהוּדָה וּבִנְיָמִין לַגָּלוּת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה ה, יא): הוֹי מַשְׁכִּימֵי בַבֹּקֶר שֵׁכָר יִרְדֹּפוּ מֵאַחֲרֵי בַנֶּשֶׁף יַיִן יַדְלִיקֵם, שֶׁמִּתּוֹךְ כָּךְ (ישעיה ה, יא): לָכֵן גָּלָה עַמִּי מִבְּלִי דָעַת, דָּבָר אַחֵר, וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ, מַה צִּפְעוֹן זֶה מַפְרִישׁ בֵּין מִיתָה לְחַיִּים, כָּךְ הִפְרִישׁ הַיַּיִן לְשֵׁבֶט יְהוּדָה וְשֵׁבֶט בִּנְיָמִין לַגָּלוּת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה כח, ז): וְגַם אֵלֶּה בַּיַּיִן שָׁגוּ וּבַשֵּׁכָר תָּעוּ, אֵלֶּה וְגַם אֵלֶּה. דָּבָר אַחֵר, וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ, מַה צִּפְעוֹן זֶה מַפְרִישׁ בֵּין מִיתָה לְחַיִּים, כָּךְ הִפְרִישׁ הַיַּיִן בֵּין מַלְכוּת לְמַלְכוּת לַהֲרִיגָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דניאל ה, ב): בֵּלְשַׁאצַּר אֲמַר בִּטְּעֵם חַמְרָא, שֶׁמִּתּוֹךְ כָּךְ אָמַר (דניאל ה, ל): בֵּהּ בְּלֵילְיָא קְטִיל בֵּלְשַׁאצַּר מַלְכָּא כַשְׂדָּאָה. דָּבָר אַחֵר, וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ, מַה צִּפְעוֹן זֶה מַפְרִישׁ בֵּין מִיתָה לְחַיִּים, כָּךְ הִפְרִישׁ הַיַּיִן בֵּין אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ לְוַשְׁתִּי לַהֲרִיגָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי כְּטוֹב לֵב הַמֶּלֶךְ בַּיָּיִן, שֶׁמִּתּוֹךְ כָּךְ קָצַף עָלֶיהָ וַהֲרָגָהּ.
אַחַר הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה כְּשֹׁךְ חֲמַת הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ (אסתר ב, א), אָמַר רַבִּי אַיְּבוּ בְּשֵׁם רַבִּי יוֹסֵי בֶּן זִמְרָא כָּל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר אַחַר סָמוּךְ, אַחֲרֵי מוּפְלָג. וְרַבָּנָן מִשּׁוּם רַבִּי יוֹסֵי בֶּן זִמְרָא כָּל מָקוֹם שֶׁנֶּאֱמַר אַחֲרֵי סָמוּךְ, אַחַר מוּפְלָג. כְּשׁךְ חֲמַת הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, בְּשֹׁךְ אֵין כְּתִיב כָּאן אֶלָּא כְּשֹׁךְ, שְׁכִיכָה שֶׁאֵינָהּ שְׁכִיכָה. זָכַר אֶת וַשְׁתִּי, גְּזֵרָה זֹאת שֶׁגָּזַר עָלֶיהָ שֶׁתִּכָּנֵס לְפָנָיו עֲרֻמָּה וְלֹא נִכְנְסָה וְקָצַף עָלֶיהָ וַהֲרָגָהּ, מִן דְּקָטְלָה שָׁרֵי תָּהֵי בֵיהּ [חוזר בו], לָמָּה, שֶׁעָשְׂתָה כְּהֹגֶן. וְאֵת אֲשֶׁר נִגְזַר עָלֶיהָ, שֶׁא כְּהֹגֶן. וְלָמָּה עָלְתָה לָהּ כָּךְ, לְפִי שֶׁלֹא הָיְתָה מַנַּחַת לַאֲחַשְׁוֵרוֹשׁ לִתֵּן רְשׁוּת לִבְנוֹת בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, וְאוֹמֶרֶת לוֹ, מַה שֶּׁהֶחֱרִיבוּ אֲבוֹתַי אַתָּה מְבַקֵּשׁ לִבְנוֹת, וַיֹּאמְרוּ נַעֲרֵי הַמֶּלֶךְ מְשָׁרְתָיו וגו'.
וְיַפְקֵד הַמֶּלֶךְ פְּקִידִים בְּכָל מְדִינוֹת מַלְכוּתוֹ (אסתר ב, ג), מָה רָאָה, אָמַר רַבִּי הוּנָא עַל יְדֵי שֶׁהָיוּ מְבַזּוֹת בִּבְנוֹת יִשְׂרָאֵל כְּעוּרוֹת, וְאֵין כָּל בְּרִיָה מַשְׁגִּיחַ עֲלֵיהֶם, לְפִיכָךְ בָּאוּ לִידֵי הַמְּסַפֵּק הַזֶּה. רַבִּי חֲנִינָא בַּר שִׁילְקָא וְרַבִּי יְהוֹשֻׁעַ דְּסִכְנִין וְרַבִּי לֵוִי בְּשֵׁם רַבִּי יוֹחָנָן אָמְרִין, יִשְׂרָאֵל וְגוֹי דָּרִים בְּחָצֵר אַחַת, וְשָׁפָה יִשְׂרָאֵל קְדֵרָתוֹ וְנָגַע בָּהּ הַגּוֹי, אֵינָהּ טְמֵאָה, שָׁפָה הַגּוֹי קְדֵרָתוֹ וְנָגַע בָּהּ יִשְׂרָאֵל, הוּא אוֹמֵר טְמֵאָה. וַאֲפִלּוּ נָפְלוּ לְתוֹכָהּ כַּמָּה שְׁקָצִים וּרְמָשִׂים, הוּא אוֹכְלָהּ, וְאִם יִשְׂרָאֵל עוֹשֶׂה אֶת שֶׁלּוֹ לְתוֹכָהּ, הוּא שׁוֹבְרָהּ. כָּךְ כְּתִיב (ירמיה נ, כט): הַשְּׁמִיעוּ אֶל בָּבֶל רַבִּים כָּל דֹּרְכֵי קֶשֶׁת וגו'. וְכִי כֶּסֶף נָטְלָה שֶׁתִּתֵּן כֶּסֶף, זָהָב נָטְלָה שֶׁתִּתֵּן זָהָב. (איכה ה, יא): נָשִׁים בְּצִיּוֹן עִנּוּ, מַה תַּלְמוּד לוֹמַר, אֶלָּא כָּךְ אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אַתֶּם לְהוּטִים אַחַר הָעֶרְוָה חַיֵּיכֶם שֶׁאֲנִי מֵבִיא עֲלֵיכֶם אֻמָּה שֶׁאֵינָהּ מְבַקֶּשֶׁת מִכֶּם לֹא כֶסֶף וְלֹא זָהָב, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה יג, יז): הִנְנִי מֵעִיר עֲלֵיהֶם אֶת מָדָי אֲשֶׁר כֶּסֶף לֹא יַחְשֹׁבוּ וְזָהָב לֹא יַחְפְּצוּ בוֹ, וּמַה מְּבַקֶּשֶׁת מִכֶּם (ישעיה יג, יח): וּקְשָׁתוֹת נְעָרִים תְּרַטַּשְׁנָה וּפְרִי בֶטֶן לֹא יְרַחֵמוּ וגו'. אֶל יַד הֵגֶא סְרִיס הַמֶּלֶךְ שֹׁמֵר הַנָּשִׁים, מָחוּי הָיָה וְהָיָה מְמֻנֶּה עַל הַבְּתוּלוֹת, וְדִכְוָותֵיהּ אֶל יַד שַׁעַשְׁגַז סְרִיס הַמֶּלֶךְ שֹׁמֵר הַפִּילַגְשִׁים, שָׁחוּף הָיָה וְהָיָה מְמֻנֶּה עַל הַנָּשִׁים.
וְהַנַּעֲרָה אֲשֶׁר תִּיטַב בְּעֵינֵי הַמֶּלֶךְ וגו' (אסתר ב, ד), מִי הָגוּן לְדָבָר זֶה, מָרְדֳּכַי, אִישׁ יְהוּדִי הָיָה בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה וּשְׁמוֹ מָרְדֳּכַי דִּכְוָותֵיהּ (שמות ב, כה): וַיַּרְא אֱלֹהִים אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל וַיֵּדַע אֱלֹהִים, מִי הָגוּן לְדָבָר זֶה, משֶׁה, וּמשֶׁה הָיָה רֹעֶה. וְדִכְוָותֵיהּ (שמואל א ח, כב): וַיֹּאמֶר שְׁמוּאֵל אֶל הָעָם לְכוּ אִישׁ לְעִירוֹ וגו', מִי הָגוּן לְדָבָר זֶה, שָׁאוּל, שֶׁנֶּאֱמַר (שמואל א ט, א): וַיְהִי אִישׁ מִבִּנְיָמִין וּשְׁמוֹ קִישׁ. וְדִכְוָותֵיהּ (שמואל א יז, יא): וַיִּשְׁמַע שָׁאוּל וְכָל יִשְׂרָאֵל אֶת דִּבְרֵי הַפְּלִשְׁתִּי [האלה] וַיֵּחַתּוּ וַיִּרְאוּ מְאֹד. מִי הָגוּן לְדָבָר זֶה, דָּוִד, (שמואל א יז, יב): וְדָוִד בֶּן אִישׁ אֶפְרָתִי הַזֶּה. רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ בַּר אֲבִירָם אָמַר תַּרְתֵּי, כְּתִיב (שופטים ד, ג): וְהוּא לָחַץ אֶת יִשְׂרָאֵל בְּחָזְקָה, מַהוּ בְּחָזְקָה, אָמַר רַבִּי יִצְחָק בְּחֵרוּפִין וּבְגִדּוּפִין, הָאֵיךְ מָה דְאַתְּ אָמַר (מלאכי ג, יג): חָזְקוּ עָלַי דִבְרֵיכֶם, מִי הָגוּן לְדָבָר זֶה, דְּבוֹרָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שופטים ד, ד): וּדְבוֹרָה אִשָּׁה נְבִיאָה אֵשֶׁת לַפִּידוֹת. רַבִּי יְהוֹשֻׁעַ בַּר אֲבִירָם אָמַר חוֹרֵי (שופטים י, יח): וַיֹּאמְרוּ הָעָם שָׂרֵי גִלְעָד אִישׁ אֶל רֵעֵהוּ מִי הָאִישׁ אֲשֶׁר יָחֵל לְהִלָּחֵם בִּבְנֵי עַמּוֹן יִהְיֶה לְרֹאשׁ לְכֹל ישְׁבֵי גִלְעָד, מִי הָגוּן לְדָבָר זֶה, יִפְתָּח (שופטים יא, א): וְיִפְתָּח הַגִּלְעָדִי הָיָה גִּבּוֹר חָיִל.




אַשְׁרֵי שֹׁמְרֵי מִשְׁפָּט עֹשֵׂה צְדָקָה בְכָל עֵת (תהלים קו, ג), נִמְנוּ בַּעֲלִיַּת רַבִּי טַרְפוֹן וְאָמְרוּ אֵיזֶה הוּא שֶׁעוֹשֶׂה צְדָקָה בְכָל עֵת, אִם תֹּאמַר אֵלּוּ סוֹפְרִים וּמַשְׁנִים, אֵינָן לֹא אוֹכְלִים וְלֹא שׁוֹתִין וְלֹא יְשֵׁנִים, אֶלָּא אֵלּוּ כּוֹתְבֵי תְּפִלִּין וּמְזוּזוֹת, אֵינָן לֹא אוֹכְלִים וְלֹא שׁוֹתִין וְלֹא יְשֵׁנִים, אֶלָּא אֵיזֶהוּ עוֹשֵׂה צְדָקָה בְכָל עֵת, הֱוֵי אוֹמֵר זֶה הַמְגַדֵּל יָתוֹם בְּתוֹךְ בֵּיתוֹ. תֵּימַר שֶׁאֵין מִתְגַּלְגֵּל עָרֹם בַּלַּיְלָה, אָמְרוּ עֲדַיִן צְרִיכִין אָנוּ לְמוֹדָעִי, בָּא רַבִּי אֶלְעָזָר הַמּוֹדָעִי וְלִמֵּד לֹא דִּבְּרָה תּוֹרָה אֶלָּא מִתּוֹךְ פְּרוּסָה שֶׁאוֹכְלָהּ בְּתוֹךְ בֵּיתוֹ. דָּבָר אַחֵר, אַשְׁרֵי שֹׁמְרֵי מִשְׁפָּט, זֶה מָרְדֳּכַי, עֹשֵׂה צְדָקָה בְכָל עֵת, שֶׁגִּדֵּל יְתוֹמָה בְּתוֹךְ בֵּיתוֹ. אָמַר דָּוִד לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם (תהלים קו, ג): זָכְרֵנִי ה' בִּרְצוֹן עַמֶּךָ, בְּשָׁעָה שֶׁתַּעֲשֶׂה תְּשׁוּעָה לְיִשְׂרָאֵל עַל יְדֵי מָרְדֳּכַי וְאֶסְתֵּר, בְּשָׁעָה שֶׁבִּקֵּשׁ הָמָן לְהַשְׁמִיד אֶת יִשְׂרָאֵל וְשָׁקַל עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים כִּכַּר כֶּסֶף עַל יְדֵי עוֹשֵׂי מְלֶאכֶת אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, דִּכְתִיב (אסתר ג, ט): וַעֲשֶׂרֶת אֲלָפִים כִּכַּר כֶּסֶף וגו', מַה כְּתִיב שָׁם, אִישׁ יְהוּדִי וגו'.
אִישׁ יְהוּדִי הָיָה בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה (אסתר ב, ה), אִישׁ מְלַמֵּד שֶׁהָיָה מָרְדֳּכַי שָׁקוּל בְּדוֹרוֹ כְּמשֶׁה בְּדוֹרוֹ, דִּכְתִיב בֵּיהּ (במדבר יב, ג): וְהָאִישׁ משֶׁה עָנָו מְאֹד, מַה מּשֶׁה עָמַד בַּפֶּרֶץ, דִּכְתִיב (תהלים קו, כג): וַיֹּאמֶר לְהַשְׁמִידָם לוּלֵי משֶׁה בְחִירוֹ עָמַד בַּפֶּרֶץ וגו', אַף מָרְדֳּכַי כֵּן, דִּכְתִיב (אסתר י, ג): דֹּרֵשׁ טוֹב לְעַמּוֹ וְדֹבֵר שָׁלוֹם לְכָל זַרְעוֹ. מַה מּשֶׁה לִמֵּד תּוֹרָה לְיִשְׂרָאֵל, דִּכְתִיב (דברים ד, ה): רְאֵה לִמַּדְתִּי אֶתְכֶם חֻקִּים וּמִשְׁפָּטִים, אַף מָרְדֳּכַי כֵּן, דִּכְתִיב (אסתר ט, ל): דִּבְרֵי שָׁלוֹם וֶאֱמֶת, וּכְתִיב (משלי כג, כג): אֱמֶת קְנֵה וְאַל תִּמְכֹּר. וּשְׁמוֹ מָרְדֳּכַי. הָרְשָׁעִים קוֹדְמִין לִשְׁמָן, (שמואל א כה, כה): נָבָל שְׁמוֹ, (שמואל ב כ, כא): שֶׁבַע בֶּן בִּכְרִי שְׁמוֹ. אֲבָל הַצַּדִּיקִים שְׁמָן קוֹדֵם לָהֶם (שופטים יג, ב): וּשְׁמוֹ מָנוֹחַ, (שמואל א ט, א): וּשְׁמוֹ קִישׁ, (שמואל א ט, א): וּשְׁמוֹ שָׁאוּל, (שמואל א א, א): וּשְׁמוֹ אֶלְקָנָה, (רות ב, א): וּשְׁמוֹ בֹּעַז. וּשְׁמוֹ מָרְדֳּכַי, לְפִי שֶׁדּוֹמִין לְבוֹרְאָן, דִּכְתִיב (שמות ו, ג): וּשְׁמִי ה' לֹא נוֹדַעְתִּי לָהֶם. יְהוּדִי, לָמָּה נִקְרָא שְׁמוֹ יְהוּדִי, וַהֲלֹא יְמִינִי הוּא, לְפִי שֶׁיִּחֵד שְׁמוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא כְּנֶגֶד כָּל בָּאֵי עוֹלָם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב לֹא יִכְרַע וְלֹא יִשְׁתַּחֲוֶה. וְכִי קַנְתְּרָן הָיָה וְעוֹבֵר עַל גְּזֵרַת הַמֶּלֶךְ, אֶלָּא כְּשֶׁצִּוָּה אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ לְהִשְׁתַּחֲווֹת לְהָמָן, חָקַק עֲבוֹדַת כּוֹכָבִים עַל לִבּוֹ, וְנִתְכַּוֵּן כְּדֵי שֶׁיִּשְׁתַּחֲווּ לַעֲבוֹדַת כּוֹכָבִים, וּכְשֶׁהָיָה רוֹאֶה הָמָן שֶׁאֵין מָרְדֳּכַי מִשְׁתַּחֲוֶה לוֹ, נִתְמַלֵּא חֵמָה, וּמָרְדֳּכַי אוֹמֵר לוֹ יֵשׁ אָדוֹן הַמִּתְגָּאֶה עַל כָּל גֵּאִים, הֵיאַךְ אֲנִי מַנִּיחוֹ וְאֶשְׁתַּחֲוֶה לַעֲבוֹדַת כּוֹכָבִים, וּלְפִי שֶׁיִּחֵד שְׁמוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא נִקְרָא יְהוּדִי, לוֹמַר יְהוּדִי יְחִידִי. וְיֵשׁ אוֹמְרִים שֶׁהָיָה שָׁקוּל כְּאַבְרָהָם בְּדוֹרוֹ, מָה אַבְרָהָם אָבִינוּ מָסַר אֶת עַצְמוֹ לְתוֹךְ כִּבְשַׁן הָאֵשׁ וְהֶחֱזִיר וְהִכִּיר לַבְּרִיּוֹת גְּדֻלָּתוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית יב, ה): וְאֶת הַנֶּפֶשׁ אֲשֶׁר עָשׂוּ בְחָרָן, אַף מָרְדֳּכַי בְּיָמָיו הִכִּירוּ הַבְּרִיּוֹת גְּדֻלָּתוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (אסתר ח, יז): וְרַבִּים מֵעַמֵּי הָאָרֶץ מִתְיַהֲדִים, וְיִיחֵד שְׁמוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְקִדְּשׁוֹ, וּלְפִיכָךְ נִקְרָא יְהוּדִי, דִּכְתִיב: אִישׁ יְהוּדִי, אַל תִּקְרֵי יְהוּדִי אֶלָּא יְחִידִי.
הָיָה, אָמַר רַבִּי יוֹחָנָן כָּל מִי שֶׁנֶּאֱמַר בּוֹ הָיָה, הוּא תְּחִלָּתוֹ וְהוּא סוֹפוֹ. אֲתִיבוּן לֵיהּ וְהָכְתִיב (יחזקאל לג, כד): אֶחָד הָיָה אַבְרָהָם, מֵעַתָּה הוּא תְּחִלָּתוֹ וְהוּא סוֹפוֹ, אֲמַר לוֹן אַף הִיא לָא תָּבְרָה, דְּאָמַר רַבִּי חֲנִינָא וְרַבִּי יוֹחָנָן תַּרְוֵויהוֹן בֶּן שָׁלשׁ שָׁנִים הִכִּיר אַבְרָהָם אֶת בּוֹרְאוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית כו, ה): עֵקֶב אֲשֶׁר שָׁמַע אַבְרָהָם בְּקֹלִי, מִנְיַן עֵקֶב שָׁמַע אַבְרָהָם בְּקוֹל בּוֹרְאוֹ, וַהֲווֹ שְׁנוֹתָיו מֵאָה שִׁבְעִים וְחָמֵשׁ, מַה מְּקַיֵּם בּוֹ, הָיָה, שֶׁהָיָה מְתֻקָּן לְהַדְרִיךְ כָּל הָעוֹלָם כֻּלּוֹ בִּתְשׁוּבָה, (בראשית ג, כב): הֵן הָאָדָם הָיָה, שֶׁהָיָה מְתֻקָּן לְמִיתָה. (בראשית ג, א): וְהַנָּחָשׁ הָיָה עָרוּם, מְתֻקָּן לְפֻרְעָנוּת. (בראשית ד, ב): וְקַיִּן הָיָה עֹבֵד אֲדָמָה, מְתֻקָּן לְגָלוּת, כְּמָא דְאַתְּ אָמַר (בראשית ד, טז): וַיֵּצֵא קַיִּן מִלִּפְנֵי ה' וגו' לוֹמַר נָע וָנָד. (איוב א, א): אִישׁ הָיָה בְאֶרֶץ עוּץ, מְתֻקָּן לְיִסּוּרִין. (בראשית ו, ט): נֹחַ אִישׁ צַדִּיק תָּמִים הָיָה, הָיָה מְתֻקָּן לְהַכִּיר בּוֹרְאוֹ. (שמות ג, א): וּמשֶׁה הָיָה רֹעֶה, הָיָה מְתֻקָּן לִגְאֻלָּה. מָרְדֳּכַי הָיָה מְתֻקָּן לִגְאֻלָּה. רַבִּי לֵוִי וְרַבָּנָן, רַבִּי לֵוִי אָמַר כָּל מִי שֶׁנֶּאֱמַר בּוֹ, הָיָה, רָאָה עוֹלָם חָדָשׁ. אָמַר רַבִּי שְׁמוּאֵל בַּר נַחְמָן וַחֲמִשָּׁה הֵן: נֹחַ, אֶתְמוֹל (איוב יד, יט): אֲבָנִים שָׁחֲקוּ מַיִם, דְּאָמַר רַבִּי לֵוִי בְּשֵׁם רַבִּי יוֹחָנָן אֲפִלּוּ אִצְטְרוּבּוֹלִין שֶׁל רֵחַיִם נִמּוֹחוּ בִּימֵי הַמַּבּוּל, וְהָכָא אָמַר (בראשית ט, יח): וַיִּהְיוּ בְנֵי נֹחַ הַיֹּצְאִים מִן הַתֵּבָה, לוֹמַר רָאָה עוֹלָם חָדָשׁ. יוֹסֵף, אֶתְמוֹל (תהלים קה, יח): עִנּוּ בַכֶּבֶל, וְעַכְשָׁו (בראשית מב, ו): וְיוֹסֵף הוּא הַשַּׁלִּיט עַל הָאָרֶץ, אֶלָּא רָאָה עוֹלָם חָדָשׁ. משֶׁה, אֶתְמוֹל בּוֹרֵחַ מִפְּנֵי פַּרְעֹה, וְעַכְשָׁו מְשַׁקְּעוֹ בַּיָּם, אֶלָּא שֶׁרָאָה עוֹלָם חָדָשׁ. אִיּוֹב, אֶתְמוֹל (איוב טז, יג): יִשְׁפֹּךְ לָאָרֶץ מְרֵרָתִי, וְעַכְשָׁו (איוב מב, י): וַיֹּסֶף ה' אֶת כָּל אֲשֶׁר לְאִיּוֹב לְמִשְׁנֶה, אֶלָּא רָאָה עוֹלָם חָדָשׁ. מָרְדֳּכַי, אֶתְמוֹל וַיִּלְבַּשׁ שַׂק וָאֵפֶר, וְעַכְשָׁו יָצָא מִלִּפְנֵי הַמֶּלֶךְ בִּלְבוּשׁ מַלְכוּת. וּשְׁמוֹ מָרְדֳּכַי. מַה מֹּר רֹאשׁ לְכָל הַבְּשָׂמִים, אַף מָרְדֳּכַי רֹאשׁ לַצַּדִּיקִים בְּדוֹרוֹ.
אֲשֶׁר הָגְלָה מִירוּשָׁלַיִם (אסתר ב, ו), רַבִּי בֶּרֶכְיָה וְרַבִּי יִרְמְיָה וְרַבִּי חִיָּא בְּשֵׁם רַבִּי יוֹסֵי, כַּד הֲווֹ מָטוֹ רַבִּי יוֹנָתָן וְרַבָּנָן לְהַאי פְּסוּקָא אֲשֶׁר הֶגְלָה נְבוּכַדְנֶצַּר, הֲווֹ אָמְרִין נְבוּכַדְנֶצַּר שְׁחִיק עֲצָמוֹת, וְלָמָּה לָא הֲוָה אָמְרִין כֵּן בְּיִרְמְיָה, אֶלָּא שֶׁכָּל נְבוּכַדְנֶצַּר שֶׁבְּיִרְמְיָה חַי הֲוָה, בְּרַם הָכָא מֵת הֲוָה.
וַיְהִי אֹמֵן אֶת הֲדַסָּה (אסתר ב, ז), מָה הֲדַסָּה רֵיחָהּ מָתוֹק וְטַעֲמָהּ מַר, כָּךְ הָיְתָה אֶסְתֵּר מְתוּקָה לְמָרְדֳּכַי וּמָרָה לְהָמָן. כִּי אֵין לָהּ אָב וָאֵם, רַבִּי פִּנְחָס וְרַבִּי חָמָא בַּר גּוּרְיוֹן בְּשֵׁם רַב וְכִי שְׁתוּקִית הָיְתָה דְּאַתְּ אָמַר כִּי אֵין לָהּ אָב וָאֵם, אֶלָּא עִבְּרַתָּהּ אִמָּהּ מֵת אָבִיהָ, וְכֵיוָן שֶׁנּוֹלְדָה מֵתָה אִמָּהּ.
כְּתִיב (שמות יז, יד): וְשִׂים בְּאָזְנֵי יְהוֹשֻׁעַ, זֶה אֶחָד מֵאַרְבָּעָה צַדִּיקִים שֶׁנִּתַּן לָהֶם רֶמֶז, שְׁנַיִם חָשׁוּ וּשְׁנַיִם לֹא חָשׁוּ, משֶׁה נִתַּן לוֹ רֶמֶז וְלֹא חָשׁ, יַעֲקֹב נִתַּן לוֹ רֶמֶז וְלֹא חָשׁ, דָּוִד וּמָרְדֳּכַי נִתַּן לָהֶם רֶמֶז וְחָשׁוּ. יַעֲקֹב אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא (בראשית כח, טו): וּשְׁמַרְתִּיךָ בְּכָל אֲשֶׁר תֵּלֵךְ, וַיִּירָא, אָדָם שֶׁהִבְטִיחוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא הָיָה מִתְפַּחֵד, דִּכְתִיב (בראשית לב, ח): וַיִּירָא יַעֲקֹב וגו', אֶלָּא אָמַר שֶׁמָּא כְּשֶׁהָיִיתִי בְּבֵית לָבָן הַטָּמֵא נִתְלַכְלַכְתִּי בְּטֻמְאָה. משֶׁה, וְשִׂים בְּאָזְנֵי יְהוֹשֻׁעַ, לוֹמַר שֶׁאַתָּה מֵת וִיהוֹשֻׁעַ מַכְנִיס יִשְׂרָאֵל לָאָרֶץ, וּכְתִיב (דברים ג, כג): וָאֶתְחַנַּן אֶל ה', אֲבָל דָּוִד וּמָרְדֳּכַי נִתַּן לָהֶם רֶמֶז וְחָשׁוּ, דָּוִד אָמַר (שמואל א יז, לו): גַּם אֶת הָאֲרִי גַּם הַדֹּב הִכָּה עַבְדֶּךָ, אָמַר דָּוִד וְכִי מָה אֲנִי סָפוּן שֶׁהִכֵּיתִי חַיּוֹת רָעוֹת אֵלּוּ, אֶלָּא אָמַר שֶׁמָּא דָּבָר עָתִיד לֵיאָרַע אֶת יִשְׂרָאֵל וְהֵן עֲתִידִין לִנָּצֵל עַל יָדִי. מָרְדֳּכַי, וּבְכָל יוֹם וָיוֹם מָרְדֳּכַי מִתְהַלֵּךְ לִפְנֵי חֲצַר בֵּית הַנָּשִׁים, אָמַר אֶפְשָׁר לְצַדֶּקֶת זֹאת שֶׁתִּנָּשֵׂא לְעָרֵל, אֶלָּא שֶׁעָתִיד דָּבָר גָּדוֹל שֶׁיֵּאָרַע עַל יִשְׂרָאֵל וַעֲתִידִים לְהִנָּצֵל עַל יָדֶיהָ.
רַבִּי בֶּרֶכְיָה בְּשֵׁם רַבִּי לֵוִי, אָמַר לָהֶם הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לְיִשְׂרָאֵל, אַתֶּם בְּכִיתֶם וַאֲמַרְתֶּם (איכה ה, ג): יְתוֹמִים הָיִינוּ וְאֵין אָב, חַיֵּיכֶם אַף הַגּוֹאֵל שֶׁאֲנִי עָתִיד לְהַעֲמִיד לָכֶם בְּמָדַי לֹא יִהְיֶה לוֹ אָב וָאֵם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: כִּי אֵין לָהּ אָב וָאֵם.
וּבְכָל יוֹם וָיוֹם מָרְדֳּכַי מִתְהַלֵּךְ לִפְנֵי חֲצַר בֵּית הַנָּשִׁים (אסתר ב, יא), לִשְׁאֹל עַל כִּתְמָהּ וְעַל נִדּוּתָהּ. לָדַעַת אֶת שְׁלוֹם אֶסְתֵּר, שֶׁא יַעֲשׂוּ לָהּ כְּשָׁפִים. אָמַר רַבִּי יַעֲקֹב בַּר אַחָא אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אַתָּה דָרַשְׁתָּ שְׁלוֹם נֶפֶשׁ אַחַת, לָדַעַת אֶת שְׁלוֹם אֶסְתֵּר, חַיֶּיךָ סוֹפְךָ לִדְרשׁ שְׁלוֹם אֻמָּה שְׁלֵמָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: דֹּרֵשׁ טוֹב לְעַמּוֹ וְדֹבֵר שָׁלוֹם לְכָל זַרְעוֹ.
וּבְהַגִּיעַ תֹּר אֶסְתֵּר וגו' וַתְּהִי אֶסְתֵּר נֹשֵׂאת חֵן בְּעֵינֵי כָּל רֹאֶיהָ (אסתר ב, טו), רַבִּי יוּדָא אוֹמֵר כָּאִיקוֹנִין הַזֶּה שֶׁאֶלֶף בְּנֵי אָדָם מַבִּיטִים בָּהּ וְהִיא עֲרֵבָה עַל כֻּלָּם. רַבִּי נְחֶמְיָה אוֹמֵר הֶעֱמִידוּ מָדִיּוֹת מִכָּאן וּפַרְסִיּוֹת מִכָּאן וְהָיְתָה אֶסְתֵּר יָפָה מִכֻּלָּן. רַבָּנָן אָמְרִין וַתְּהִי אֶסְתֵּר נֹשֵׂאת חֵן בְּעֵינֵי כָּל רֹאֶיהָ, בְּעֵינֵי הָעֶלְיוֹנִים וּבְעֵינֵי הַתַּחְתּוֹנִים, כְּמָה דְאַתְּ אָמַר (משלי ג, ד): וּמְצָא חֵן וְשֵׂכֶל טוֹב בְּעֵינֵי אֱלֹהִים וְאָדָם.
וַתִּלָּקַח אֶסְתֵּר אֶל הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ (אסתר ב, טז), מִתְעַלָּה בְּלִקּוּחִין, דֵּין אֲמַר אֲנָא יָהֵיב מְאָה דִּינָרִין וְעָלֵיל עִמָּהּ, וְדֵין אֲמַר אֲנָא יָהֵיב תַּרְתֵּין מָאוָון וְעָלֵיל עִמָּהּ.
וַיֶּאֱהַב הַמֶּלֶךְ אֶת אֶסְתֵּר מִכָּל הַנָּשִׁים וַתִּשָֹּׂא חֵן וָחֶסֶד וגו' (אסתר ב, יז), רַבִּי חֶלְבּוֹ אָמַר מְלַמֵּד שֶׁאַף הַנְּשׂוּאוֹת הֵבִיאוּ לְפָנָיו, לְכָךְ נֶאֱמַר: מִכָּל הַנָּשִׁים וּמִכָּל הַבְּתוּלוֹת. וַיָּשֶׂם כֶּתֶר מַלְכוּת בְּרֹאשָׁהּ וַיַּמְלִיכֶהָ תַּחַת וַשְׁתִּי, עַד שֶׁהִמְלִיכוּ אֶת אֶסְתֵּר הָיְתָה אִיקוֹנִין שֶׁל וַשְׁתִּי קַיֶּמֶת, כֵּיוָן שֶׁנָּשָׂא אֶת אֶסְתֵּר, בַּת טוֹבִים, בַּת גְּנוּסִים, אָמַר תֵּיחוֹת וַשְׁתִּי תִּיסַק אֶסְתֵּר, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וַיַּמְלִיכֶהָ תַּחַת וַשְׁתִּי.
אֵין אֶסְתֵּר מַגֶּדֶת מוֹלַדְתָּהּ (אסתר ב, כ), מְלַמֵּד שֶׁתָּפְשָׂה שְׁתִיקָה בְעַצְמָהּ כְּרָחֵל זְקֶנְתָּהּ שֶׁתָּפְשָׂה פֶּלֶךְ שְׁתִיקָה, עָמְדוּ כָּל גְּדוֹלֵי זַרְעָה בִּשְׁתִיקָה. רָחֵל תָּפְשָׂה פֶּלֶךְ שְׁתִיקָה, רָאֲתָה סִבְלוֹנוֹתֶיהָ בְּיַד אֲחוֹתָהּ, וְשָׁתְקָה. בִּנְיָמִין בְּנָהּ תָּפַשׂ בִּשְׁתִיקָה, תֵּדַע שֶׁאַבְנוֹ שֶׁהָיְתָה בַּחשֶׁן הָיְתָה יָשְׁפֵה, לוֹמַר יוֹדֵעַ הָיָה בִּמְכִירַת יוֹסֵף וְשׁוֹתֵק. יָשְׁפֵה, יֵשׁ פֶּה וְשׁוֹתֵק. שָׁאוּל בֶּן בְּנָהּ (שמואל א י, טז): וְאֶת דְּבַר הַמְלוּכָה לֹא הִגִּיד לוֹ. אֶסְתֵּר, אֵין אֶסְתֵּר מַגֶּדֶת מוֹלַדְתָּהּ וְאֶת עַמָּהּ.
בַּיָּמִים הָהֵם וּמָרְדֳּכַי יוֹשֵׁב בְּשַׁעַר הַמֶּלֶךְ קָצַף בִּגְתָן וָתֶרֶשׁ שְׁנֵי סָרִיסֵי הַמֶּלֶךְ וגו' (אסתר ב, כא), מַה קִּצָּפוֹן הָיָה שָׁם, מַעֲבִיר שְׁנַיִם וּמֵשִׁיב אֶחָד, מַעֲבִיר שְׁנֵי קְלַסָרִיקִין שֶׁהֵן שׁוֹמְרֵי הַסַּף וּמוֹשִׁיב הַבַּרְבָּרִי הַזֶּה. יוֹשֵׁב בְּשַׁעַר הַמֶּלֶךְ, רַבִּי בֶּרֶכְיָה בְּשֵׁם רַבִּי לֵוִי אָמַר, כְּתִיב (תהלים מו, ט): לְכוּ חֲזוּ מִפְעֲלוֹת ה' אֲשֶׁר שָׂם שַׁמּוֹת בָּאָרֶץ, הִקְצִיף עֲבָדִים עַל יַד אֲדוֹנֵיהֶם לָתֵת גְּדֻלָּה לַצַּדִּיקִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: קָצַף בִּגְתָן וָתֶרֶשׁ וגו', לָתֵת גְּדֻלָּה לְמָרְדֳּכַי, מַקְצִיף אֲדוֹנִים עַל עַבְדֵיהֶם לָתֵת גְּדֻלָּה לְיוֹסֵף, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית מא, י): פַּרְעֹה קָצַף עַל עֲבָדָיו.
וַיְבֻקַשׁ הַדָּבָר וַיִּמָּצֵא (אסתר ב, כג), רַבִּי לֵוִי בְּשֵׁם רַבִּי אַחָא בַּר שִׁילָא אִישׁ כְּפַר תְּמַרְתָּא אָמַר, וּמָה אִם סִפְרוֹ שֶׁל בָּשָׂר וָדָם כָּךְ, לִכְשֶׁיָּבוֹא סִפְרוֹ שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא דִּכְתִיב בּוֹ (מלאכי ג, טז): וַיַּקְשֵׁב ה' וַיִּשְׁמָע וַיִּכָּתֵב בְּסֵפֶר זִכָּרוֹן לְפָנָיו וגו', עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה.




אַחַר הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה גִּדַּל הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ אֶת הָמָן בֶּן הַמְדָתָא וגו' (אסתר ג, א), זֶהוּ שֶׁאָמַר הַכָּתוּב (תהלים לז, כ): כִּי רְשָׁעִים יֹאבֵדוּ וְאֹיְבֵי ה' כִּיקַר כָּרִים. שֶׁאֵין מְפַטְּמִין אוֹתָן לְטוֹבָתָן אֶלָּא לְטִבְחָה, כָּךְ הָמָן הָרָשָׁע לֹא נִתְגַּדֵּל אֶלָּא לְמַפַּלְתּוֹ, מָשָׁל לְאָדָם שֶׁהָיְתָה לוֹ סְיָחָה וַחֲמוֹרָה וַחֲזִירָה, וְהָיָה נוֹתֵן לַחֲזִירָה בְּלֹא מִדָּה, לַחֲמוֹרָה וְלַסְּיָחָה בְּמִדָּה. אָמְרָה סְיָחָה לַחֲמוֹרָה מַה שּׁוֹטֶה זֶה עוֹשֶׂה, אָנוּ שֶׁאָנוּ עוֹשִׂין מְלַאכְתּוֹ שֶׁל בַּעַל הַבַּיִת נוֹתֵן לָנוּ בְּמִדָּה, וְלַחֲזִירָה שֶׁהִיא בְּטֵלָה, שֶׁלֹא בְּמִדָּה. אָמְרָה לָהּ תָּבוֹא הַשָּׁעָה וְאַתְּ רוֹאָה בְּמַפַּלְתָּהּ, שֶׁאֵין מַאֲכִילִין אוֹתָהּ יוֹתֵר לִכְבוֹדָהּ, אֶלָּא לְרָעָתָהּ. כֵּיוָן שֶׁבָּא קָלֶנְדָּס, מִיָּד נָטְלוּ לַחֲזִירָה וּנְחָרוּהָ, הִתְחִילוּ נוֹתְנִין שְׂעוֹרִים לִפְנֵי בִּתָּהּ שֶׁל חֲמוֹרָה, וְהָיְתָה מְנַשֶּׁבֶת בָּהֶן וְלֹא אָכְלָה, אָמְרָה לָהּ אִמָּהּ בִּתִּי לֹא הַמַּאֲכָל גּוֹרֵם אֶלָּא הַבַּטָּלָה גּוֹרֶמֶת כָּךְ, לְפִי שֶׁכָּתוּב: וַיָּשֶׂם אֶת כִּסְּאוֹ מֵעַל כָּל הַשָֹּׁרִים אֲשֶׁר אִתּוֹ, לְפִיכָךְ וַיִּתְלוּ אֶת הָמָן.
דָּבָר אַחֵר, אַחַר הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה, אָמַר רַבִּי לֵוִי זֶה שֶׁאָמַר הַכָּתוּב (תהלים צב, ח): בִּפְרֹחַ רְשָׁעִים כְּמוֹ עֵשֶׂב וַיָּצִיצוּ כָּל פֹּעֲלֵי אָוֶן, מַה כְּתִיב בְּסוֹף קְרָיָיה: לְהִשָּׁמְדָם עֲדֵי עַד, לֹא נִתְגַּדֵּל הָמָן אֶלָּא לְרָעָתוֹ, וְלָמָה גִדְּלוֹ, מָשָׁל לְגוּלְיָיר שֶׁקִּלֵּל לִבְנוֹ שֶׁל מֶלֶךְ, אָמַר הַמֶּלֶךְ אִם אֲנִי הוֹרְגוֹ הַכֹּל אוֹמְרִים גּוּלְיָיר הָרַג, עָשָׂה אוֹתוֹ טְרִיכוֹנוּס, וְאַחַר כָּךְ עָשָׂה אוֹתוֹ הֶגְמוֹן, וְאַחַר כָּךְ הִתִּיז אֶת רֹאשׁוֹ. כָּךְ אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אִלּוּ נֶהֱרַג הָמָן כְּשֶׁיָּרַד וְיָעַץ לַאֲחַשְׁוֵרוֹשׁ לְבַטֵּל בִּנְיַן בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, לֹא הָיָה מִי יוֹדְעוֹ, אֶלָּא יִתְגַּדֵּל וְאַחַר כָּךְ יִתָּלֶה, לְפִיכָךְ וַיָּשֶׂם אֶת כִּסְּאוֹ מֵעַל כָּל הַשָֹּׂרִים, וְאַחַר כָּךְ וַיִּתְלוּ אֶת הָמָן, הֲרֵי אוֹיְבֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לְמַפַּלְתָּן הֵן מִתְגַּדְּלִין, וּכְתִיב (איוב יב, כג): מַשְׂגִּיא לַגּוֹיִם וַיְאַבְּדֵם.
דָּבָר אַחֵר, אַחַר הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה, כְּתִיב (איוב כ, ו): אִם יַעֲלֶה לַשָּׁמַיִם שִׂיאוֹ, לְרוּמָא. וְרֹאשׁוֹ לָעָב יַגִּיעַ, לָעֲנָנָה. (איוב כ, ז): כְּגֶלְלוֹ לָנֶצַח יֹאבֵד, מַה גְּלָלִים הַלָּלוּ מְזֹהָמִין כָּךְ הוּא מְזֹהָם. (איוב כ, ז): רֹאָיו יֹאמְרוּ אַיּוֹ, חָמְיָין לֵיהּ וְלָא חָכְמִין לֵיהּ, אָן הוּא הָמָן וְאָן הוּא שַׁלְוָתוֹ. רַבִּי פִּנְחָס הֲוָה מִשְׁתָּעֵי אִילֵין עוֹבָדַיָא, אֲרִי עָשָׂה סְעוּדָה לַבְּהֵמָה וְלַחַיָּה, וְסִכֵּךְ עַל גַּבָּן עוֹרוֹת שֶׁל אֲרָיוֹת וּזְאֵבִים וְחַיּוֹת רָעוֹת, מִן דַּאֲכָלוּן וּשְׁתוֹן אֲמָרִין הַלְּוַאי מָאן יֵימַר קוֹמֵינַן זְמִירָא, תָּלְיָין עֵינֵיהוֹן בַּהֲדֵיהּ תַּעֲלָא, אֲמַר לוֹן עָנְיִין לִי אַתּוּן מַה דַּאֲנָא אָמַר לְכוֹן, אֲמָרִין הֵן, אֲמַר לוֹן מַאן דְּאַחֲמֵי לָן בְּעִילָאֵי הוּא יַחֲמֵי לָן בְּאַרְעָאֵי. כָּךְ מִי שֶׁהֶרְאָנוּ בְּמַפַּלְתָּן שֶׁל בִּגְתָן וָתֶרֶשׁ וּצְלִיבָתָן, הוּא יַרְאֶה לָנוּ בְּמַפַּלְתּוֹ שֶׁל הָמָן, וּמִי שֶׁפָּרַע מִן הָרִאשׁוֹנִים הוּא יִפָּרַע לָנוּ מִן הָאַחֲרוֹנִים, מַה כְּתִיב לְמַעְלָה מִן הָעִנְיָן וַיִּתָּלוּ שְׁנֵיהֶם עַל עֵץ, אַף סוֹפוֹ שֶׁל אוֹתוֹ הָאִישׁ לִצָּלֵב.
דָּבָר אַחֵר, אַחַר הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה גִּדַּל הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, הִרְהוּרֵי דְבָרִים הָיוּ שָׁם, וּמִי הִרְהֵר, רַבִּי יְהוּדָה אָמַר הָמָן הִרְהֵר, אָמַר אִם אֶסְתֵּר יְהוּדִית הִיא, קְרוֹבָתִי הִיא מִן אָבִי עֵשָׂו, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (מלאכי א, ב): הֲלוֹא אָח עֵשָׂו לְיַעֲקֹב, וְאִם גּוֹיָה הִיא כָּל הַגּוֹיִם קְרוֹבִים אֵלּוּ לָאֵלּוּ.
רַבִּי פִּנְחָס אָמַר, שְׁנֵי עֲשִׁירִים עָמְדוּ בָּעוֹלָם, אֶחָד לְיִשְׂרָאֵל וְאֶחָד לְעוֹבְדֵי כּוֹכָבִים, וְלֹא עָמַד לָהֶם מָמוֹנָם אֶלָּא לְרָעָתָם. קֹרַח בְּיִשְׂרָאֵל, שֶׁמָּצָא אוֹצְרוֹת שֶׁל כֶּסֶף וְזָהָב שֶׁהִטְמִין יוֹסֵף. וְהָמָן בְּעוֹבְדֵי כּוֹכָבִים, לָקַח אוֹצְרוֹת מַלְכֵי יְהוּדָה. וְכֵיוָן שֶׁרָאָה הַמֶּלֶךְ אֶת עָשְׂרוֹ וַעֲשֶׂרֶת בָּנָיו לְפָנָיו שָׂרִים, עָמַד וְגִדְּלוֹ וְרוֹמְמוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב אַחַר הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה גִּדַּל הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ אֶת הָמָן בֶּן הַמְדָתָא הָאֲגָגִי וַיְנַשְֹּׂאֵהוּ, וְצִוָּה הַמֶּלֶךְ שֶׁיְהוּ כּוֹרְעִים וּמִשְׁתַּחֲוִים לוֹ, מֶה עָשָׂה הָמָן, עָשָׂה לוֹ צֶלֶם מְרֻקָּם עַל בְּגָדָיו וְעַל לִבּוֹ, וְכָל מִי שֶׁהָיָה מִשְׁתַּחֲוֶה לְהָמָן הָיָה מִשְׁתַּחֲוֶה לַעֲבוֹדַת כּוֹכָבִים.
וְכָל עַבְדֵּי הַמֶּלֶךְ אֲשֶׁר בְּשַׁעַר הַמֶּלֶךְ וגו' (אסתר ג, ב), רַבִּי יוֹסֵי בַּר חֲנִינָא פָּתַח (תהלים קמ, ו): טָמְנוּ גֵאִים פַּח לִי, אָמְרָה כְּנֶסֶת יִשְׂרָאֵל לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם מְצוּדָה פָּרְשׂוּ לִי עוֹבְדֵי כּוֹכָבִים לְהַפִּילֵנִי, אוֹמְרִים לִי עֲבֹד עֲבוֹדַת כּוֹכָבִים, אִם אֲנִי שׁוֹמַעַת לָהֶם נֶעֱנַשְׁתִּי, וְאִם אֵין אֲנִי שׁוֹמַעַת לָהֶם הֵן הוֹרְגִין אוֹתִי. מָשָׁל לִזְאֵב שֶׁצָּמָא לַמַּיִם וּפָרְשׂוּ לוֹ מְצוּדָה עַל פִּי הַמַּעְיָן, אָמַר אִם אֵרֵד לִשְׁתּוֹת הֲרֵינִי נִצּוֹד, וְאִם לֹא אֵרֵד הֲרֵינִי מֵת בַּצָּמָא.
וַיְהִי כְּאָמְרָם אֵלָיו יוֹם וָיוֹם (אסתר ג, ד), רַבִּי יוֹחָנָן בְּשֵׁם רַבִּי בִּנְיָמִין בַּר רַבִּי לֵוִי, בָּנֶיהָ שֶׁל רָחֵל נִסָּן שָׁוֶה וּגְדֻלָּתָן שָׁוָה. נִסָּן שָׁוֶה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית לט, י): וַיְהִי כְּדַבְּרָהּ אֶל יוֹסֵף יוֹם יוֹם, וְכָאן כְּתִיב: וַיְהִי כְּאָמְרָם אֵלָיו יוֹם וָיוֹם וְלֹא שָׁמַע אֲלֵיהֶם, וּלְהַלָּן כְּתִיב (בראשית לט, י): וְלֹא שָׁמַע אֵלֶיהָ לִשְׁכַּב אֶצְלָהּ. וּגְדֻלָּתָן שָׁוָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית מא, מב): וַיָּסַר פַּרְעֹה אֶת טַבַּעְתּוֹ מֵעַל יָדוֹ וַיִּתֵּן אֹתָהּ עַל יַד יוֹסֵף וַיַּלְבֵּשׁ אֹתוֹ בִּגְדֵי שֵׁשׁ, וְכָאן כְּתִיב: וַיָּסַר הַמֶּלֶךְ אֶת טַבַּעְתּוֹ אֲשֶׁר הֶעֱבִיר מֵהָמָן וַיִּתְּנָהּ לְמָרְדֳּכָי. לְהַלָּן כְּתִיב (בראשית מא, מב): וַיַּרְכֵּב אֹתוֹ בְּמִרְכֶּבֶת הַמִּשְׁנֶה אֲשֶׁר לוֹ וַיִּקְרְאוּ לְפָנָיו אַבְרֵךְ, וְכָאן כְּתִיב: וְנָתוֹן הַלְּבוּשׁ וְהַסּוּס וְקָרְאוּ לְפָנָיו כָּכָה יֵעָשֶׂה לָאִישׁ אֲשֶׁר הַמֶּלֶךְ חָפֵץ בִּיקָרוֹ.
מָה אָמַר לָהֶם מָרְדֳּכַי לְמִי שֶׁאוֹמֵר לוֹ: מַדּוּעַ אַתָּה עוֹבֵר אֵת מִצְוַת הַמֶּלֶךְ, רַבִּי לֵוִי אָמַר, אָמַר לָהֶם מָרְדֳּכַי, משֶׁה רַבֵּנוּ הִזְהִיר לָנוּ בַּתּוֹרָה (דברים כז, טו): אָרוּר הָאִישׁ אֲשֶׁר יַעֲשֶׂה פֶסֶל וּמַסֵּכָה, וְרָשָׁע זֶה עוֹשֶׂה עַצְמוֹ עֲבוֹדַת כּוֹכָבִים. וִישַׁעְיָהוּ הַנָּבִיא הִזְהִירָנוּ (ישעיה ב, כב): חִדְלוּ לָכֶם מִן הָאָדָם אֲשֶׁר נְשָׁמָה בְּאַפּוֹ כִּי בַמֶּה נֶחְשָׁב הוּא, וְלֹא עוֹד אֶלָּא שֶׁאֲנִי אִיסְגַנְטֵירִין שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, שֶׁכָּל הַשְּׁבָטִים נוֹלְדוּ בְּחוּצָה לָאָרֶץ, וּזְקֵנִי נוֹלַד בְּאֶרֶץ יִשְׂרָאֵל. אֲמַרוּן לֵיהּ וְנֵימַר לֵיהּ, מִיָּד, וַיַּגִּידוּ לְהָמָן וגו'. אֲמַר לוֹן הָמָן, אֱמַרוּן לֵיהּ זְקֵנוֹ הֲלֹא הִשְׁתַּחֲוָה לִזְקֵנִי, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית לג, ו): וַתִּגַּשְׁןָ הַשְּׁפָחוֹת וגו' וְאַחַר נִגַּשׁ יוֹסֵף וְרָחֵל וַיִּשְׁתַּחֲווּ. הֵיתִיב, וַעֲדַיִּן לֹא נוֹלַד בִּנְיָמִין. אֲמַרִין לֵיהּ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וַיַּגִּידוּ לְהָמָן.
וַיַּרְא הָמָן כִּי אֵין מָרְדֳּכַי כֹּרֵעַ וּמִשְׁתַּחֲוֶה לוֹ (אסתר ג, ה), אָמַר רַבִּי אַיְּבוּ (תהלים סט, כד): תֶּחְשַׁכְנָה עֵינֵיהֶם שֶׁל רְשָׁעִים מֵרְאוֹת. לְפִי שֶׁמַּרְאִית עֵינֵיהֶם שֶׁל רְשָׁעִים מוֹרִידוֹת אוֹתָם לַגֵּיהִנֹּם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית ו, ב): וַיִּרְאוּ בְּנֵי הָאֱלֹהִים אֶת בְּנוֹת הָאָדָם. (בראשית ט, כב): וַיַּרְא חָם אֲבִי כְנַעַן. (בראשית כח, ח): וַיַּרְא עֵשָׂו כִּי רָעוֹת בְּנוֹת כְּנָעַן. (במדבר כב, ב): וַיַּרְא בָּלָק בֶּן צִפּוֹר. (במדבר כד, א): וַיַּרְא בִּלְעָם כִּי טוֹב בְּעֵינֵי ה' לְבָרֵךְ אֶת יִשְׂרָאֵל. וַיַּרְא הָמָן כִּי אֵין מָרְדֳּכַי כֹּרֵעַ וּמִשְׁתַּחֲוֶה לוֹ. אֲבָל מַרְאִית עֵינֵיהֶם שֶׁל צַדִּיקִים תּוּאַר, לְפִי שֶׁמַּרְאִית עֵינֵיהֶם שֶׁל צַדִּיקִים מַעֲלָה אוֹתָם לַמַּעֲלָה הָעֶלְיוֹנָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית יח, ב): וַיִּשָֹּׂא עֵינָיו וַיַּרְא וְהִנֵּה שְׁלשָׁה אֲנָשִׁים. (בראשית כב, יג): וַיַּרְא וְהִנֵּה אַיִל. (בראשית כט, ב): וַיַּרְא וְהִנֵּה בְאֵר בַּשָֹּׂדֶה. (שמות ג, ב): וַיַּרְא וְהִנֵּה הַסְּנֶה. (במדבר כה, ז): וַיַּרְא פִּינְחָס, לְפִיכָךְ הֵם שְׂמֵחִים בְּמַרְאִית עֵינֵיהֶם, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים קז, מב): יִרְאוּ יְשָׁרִים וְיִשְׂמָחוּ.
וַיִּבֶז בְּעֵינָיו לִשְׁלֹחַ יָד בְּמָרְדֳּכַי לְבַדּוֹ (אסתר ג, ו), בָּזוּי בֶּן בָּזוּי, לְהַלָּן כְּתִיב (בראשית כה, לד): וַיִּבֶז עֵשָׂו אֶת הַבְּכֹרָה, וְכָאן כְּתִיב: וַיִּבֶז בְּעֵינָיו. וַיְבַקֵּשׁ הָמָן לְהַשְׁמִיד אֶת כָּל הַיְּהוּדִים, רַבִּי שִׁמְעוֹן בֶּן יוֹסֵי בֶּן לָקוֹנְיָא אָמַר, בְּעָלְמָא הָדֵין נִמְשְׁלוּ יִשְׂרָאֵל לְצוּרִים, שֶׁנֶּאֱמַר (במדבר כג, ט): כִּי מֵרֹאשׁ צֻרִים אֶרְאֶנּוּ. (ישעיה נא, א): הַבִּיטוּ אֶל צוּר חֻצַּבְתֶּם. נִמְשְׁלוּ כַּאֲבָנִים, שֶׁנֶּאֱמַר (בראשית מט, כד): מִשָּׁם רֹעֶה אֶבֶן יִשְׂרָאֵל. (תהלים קיח, כב): אֶבֶן מָאֲסוּ הַבּוֹנִים. וְאֻמּוֹת הָעוֹלָם נִמְשְׁלוּ בַּחֲרָשִׂים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה ל, יד): וּשְׁבָרָהּ כְּשֵׁבֶר נֵבֶל יוֹצְרִים. נָפְלָה כִּיפָּה עַל קִידְרָא, וַוי לְקִידְרָא. נָפְלָה קִידְרָא עַל כִּיפָּה, וַוי לְקִידְרָא, בֵּין כָּךְ וּבֵין כָּךְ וַוי לְקִידְרָא. כָּךְ כָּל מִי שֶׁהוּא בָּא וּמִזְדַּוֵּג לָהֶם, הוּא נוֹטֵל אֶת שֶׁלּוֹ מִתַּחַת יְדֵיהֶם. וְכֵן הוּא אוֹמֵר בַּחֲלוֹם נְבוּכַדְנֶצַּר (דניאל ב, מה): דִּי מִטּוּרָא אִתְגְּזֶרֶת אֶבֶן דִּי לָא בִידַיִן וְהַדֶּקֶת פַּרְזְלָא נְחָשָׁא חַסְפָּא. אָמַר רַבִּי חִיָּא בַּר יַנַּאי, פּוּרְפִּירָא דְּמַלְכָּא מִזְדַּבְנָא בְּשׁוּקָא, וַוי לֵיהּ לְמִזְבְּנֵיהּ וַוי לֵיהּ לִזְבוּנֵיהּ. כָּךְ יִשְׂרָאֵל הֵן פּוּרְפִּירָא שֶׁהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מִתְפָּאֵר בָּהֶן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה מט, ג): יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר בְּךָ אֶתְפָּאָר, וְהֵן נִמְכָּרִין, אוֹי לוֹ לַמּוֹכֵר וְאוֹי לוֹ לַלּוֹקֵחַ. מָשָׁל דְּהָמָן רַשִּׁיעָא לְמָה הוּא דוֹמֶה, לְעוֹף שֶׁעָשָׂה קֵן עַל שְׂפַת הַיָּם וְשָׁטַף הַיָּם אֶת קִנּוֹ, וְאָמַר אֵינִי זָז מִשָּׁם עַד שֶׁנַּעֲשֶׂה יַם יַבָּשָׁה וְיַבָּשָׁה יָם, מֶה עָשָׂה נוֹטֵל מַיִם מִן הַיָּם בְּפִיו וְשׁוֹפֵךְ לַיַּבָּשָׁה, וְנוֹטֵל עָפָר מִן הַיַּבָּשָׁה וּמַשְׁלִיךְ לַיָּם. בָּא חֲבֵרוֹ וְעָמַד לוֹ עַל גַּבָּיו וְאָמַר לוֹ, בִּישׁ גַּדָּא וּטְמִיעַ מַזָּלָא, סוֹף סוֹף בַּמֶּה אַתְּ יָכֵיל, כָּךְ אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לְהָמָן הָרָשָׁע, אִי שׁוֹטֶה שֶׁבָּעוֹלָם, אֲנִי אָמַרְתִּי לְהַשְׁמִידָם כִּבְיָכוֹל וְלֹא יָכֹלְתִּי, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים קו, כג): וַיֹּאמֶר לְהַשְׁמִידָם לוּלֵי משֶׁה בְחִירוֹ עָמַד בַּפֶּרֶץ לְפָנָיו לְהָשִׁיב חֲמָתוֹ מֵהַשְׁחִית, וְאַתָּה אָמַרְתָּ לְהַשְׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד, חַיֶּיךָ רֵישָׁךְ מִתּוֹרָם חֲלַף רֵישֵׁיהוֹן דְּאִינוּן לְשֵׁיזָבָא וְאַתְּ לִצְלִיבָא.
בַּחֹדֶשׁ הָרִאשׁוֹן הוּא חֹדֶשׁ נִיסָן וגו' (אסתר ג, ז), תָּנֵי כְּשֶׁאָמַר הָמָן הָרָשָׁע לְאַבֵּד אֶת יִשְׂרָאֵל, אָמַר הֵיאַךְ אֲנִי שׁוֹלֵט בָּהֶן, הֲרֵינִי מַפִּיל גּוֹרָלוֹת. וְרוּחַ הַקֹּדֶשׁ צוֹוַחַת (יואל ד, ג): וְאֶל עַמִּי יַדּוּ גוֹרָל. אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא רָשָׁע בֶּן רָשָׁע, גּוֹרָלְךָ עוֹלֶה לְהִצָּלֵב, הִפִּיל פּוּר הוּא הַגּוֹרָל, עָלָיו נָפַל הַגּוֹרָל, לָמָּה (תהלים קכה, ג): כִּי לֹא יָנוּחַ שֵׁבֶט הָרֶשַׁע עַל גּוֹרַל הַצַּדִּיקִים. בַּתְּחִלָּה הִפִּיל פּוּר בַּיָּמִים, שֶׁנֶּאֱמַר: מִיּוֹם לְיוֹם, הִפִּיל פּוּר בְּיוֹם אֶחָד בְּשַׁבָּת, עָמַד שָׂרוֹ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְאָמַר רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם, בִּי נִבְרְאוּ שָׁמַיִם וָאָרֶץ, וְאָמַרְתָּ (ירמיה לג, כה): אִם לֹא בְרִיתִי יוֹמָם וָלָיְלָה חֻקּוֹת שָׁמַיִם וָאָרֶץ לֹא שָׂמְתִּי, יֵשׁ בְּרִית בִּבְשָׂרָם, דִּכְתִיב (בראשית יז, ט): וְאַתָּה אֶת בְּרִיתִי תִשְׁמֹר, וּכְתִיב (בראשית יז, יג): וְהָיְתָה בְרִיתִי בִּבְשַׂרְכֶם, וְיֵשׁ בְּרִית בְּפִיהֶם, זוֹ תּוֹרָה, דִּכְתִיב (יהושע א, ח): לֹא יָמוּשׁ סֵפֶר הַתּוֹרָה הַזֶּה מִפִּיךָ, וְאָמַרְתָּ (ירמיה לא, לו): אִם יִמַּדּוּ שָׁמַיִם מִלְּמַעְלָה וְיֵחָקְרוּ מוֹסְדֵי אֶרֶץ לְמָטָּה וגו', וּכְתִיב (ירמיה לא, לה): גַּם זֶרַע יִשְׂרָאֵל יִשְׁבְּתוּ מִהְיוֹת גּוֹי לְפָנַי כָּל הַיָּמִים, וְרָשָׁע זֶה מְבַקֵּשׁ לְאַבְּדָן, עֲקֹר שָׁמַיִם וָאָרֶץ תְּחִלָּה וְאַחַר כָּךְ אַתָּה מְכַלֶּה אוֹתָן. הִפִּיל פּוּר בְּיוֹם שֵׁנִי, וְעָמַד שָׂרוֹ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְאָמַר רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם בְּיוֹם שֵׁנִי הִבְדַּלְתָּ בֵּין מַיִם הָעֶלְיוֹנִים לַמַּיִם הַתַּחְתּוֹנִים, וְכֵן יִשְׂרָאֵל מֻבְדָּלִים הֵם מִן הָאֻמּוֹת, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ויקרא כ, כו): וָאַבְדִּל אֶתְכֶם מִן הָעַמִּים לִהְיוֹת לִי, וְרָשָׁע זֶה רוֹצֶה לְאַבְּדָן, הֲפֹךְ עֶלְיוֹנִים וְתַחְתּוֹנִים וְאַחַר כַּלֵּה אוֹתָם. יוֹם שְׁלִישִׁי הִפִּיל פּוּר, וְעָמַד שָׂרוֹ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְאָמַר רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם יוֹם שְׁלִישִׁי בּוֹ נִבְרְאוּ זְרָעִים, וְיִשְׂרָאֵל מַפְרִישִׁין מֵהֶם תְּרוּמוֹת וּמַעַשְׂרוֹת, וּבוֹ נִבְרְאוּ אִילָנוֹת, וְיִשְׂרָאֵל מְקַלְּסִין לְפָנֶיךָ בָּהֵן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ויקרא כג, מ): וּלְקַחְתֶּם לָכֶם בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן פְּרִי עֵץ הָדָר וגו', וּבוֹ נִקְווּ הַמַּיִם לַיָּם, וּלְיִשְׂרָאֵל נִגְזַר שְׁנֵים עָשָׂר גְּזָרִים בַּיָּם, וְעַכְשָׁו אִם יִשְׂרָאֵל בְּטֵלִים אָנוּ הֵיאַךְ קַיָּמִין. יוֹם רְבִיעִי הִפִּיל פּוּר, וְעָמַד שָׂרוֹ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְאָמַר לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם יוֹם רְבִיעִי בּוֹ נִבְרְאוּ הַמְאוֹרוֹת לְהִשְׁתַּמֵּשׁ לְאוֹרָן שֶׁל יִשְׂרָאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה ס, ג): וְהָלְכוּ גוֹיִם לְאוֹרֵךְ וּמְלָכִים לְנֹגַהּ זַרְחֵךְ, וּבוֹ נִבְרְאוּ הַכּוֹכָבִים וּבָנֶיךָ נִמְשְׁלוּ לְכוֹכָבִים, אִם תְּאַבְּדֵם הֵיאַךְ אָנוּ קַיָּמִין. הִפִּיל פּוּר יוֹם חֲמִישִׁי, עָמַד שָׂרוֹ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְאָמַר לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם יוֹם חֲמִישִׁי בּוֹ נִבְרְאוּ עוֹפוֹת [ובהמות], וּמֵהֶם צִוִּיתָ לְהַקְרִיב קָרְבָּנוֹת, וּבָהֶם אַתָּה מְכַפֵּר וּמִתְרַצֶּה לַבְּרִיּוֹת, וְאִם הֵם בְּטֵלִים מִי מַקְרִיב קָרְבָּן. הִפִּיל פּוּר בְּיוֹם שִׁשִּׁי, עָמַד שָׂרוֹ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְאָמַר לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם יוֹם שִׁשִּׁי בּוֹ נִבְרָא אָדָם הָרִאשׁוֹן וְקָרָאתָ לְבָנֶיךָ בִּשְׁמוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (יחזקאל לד, לא): וְאַתֵּן צֹאנִי צֹאן מַרְעִיתִי אָדָם אַתֶּם, וְאִם אַתָּה מְבַקֵּשׁ לְעָקְרָן עֲקֹר כָּל הָאָדָם וְאַחַר כָּךְ יִשְׁלֹט בָּהֶם. בְּיוֹם שַׁבָּת הִפִּיל פּוּר, עָמַד שָׂרוֹ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְאָמַר לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם יוֹם שַׁבָּת בּוֹ נִגְמְרוּ כָּל מַעֲשֶׂיךָ וְנִשְׁתַּכְלְלוּ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית ב, ב): וַיְכַל אֱלֹהִים בַּיּוֹם הַשְּׁבִיעִי, וּכְתִיב (שמות לא, יז): בֵּינִי וּבֵין בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אוֹת הִיא לְעֹלָם, וְאִם אַתָּה מְבַקֵּשׁ לַעֲקֹר אוֹתָם, עֲקֹר אֶת הַשַּׁבָּת וּבַטֵּל אוֹתָהּ, וְאַחַר כָּךְ אַתָּה מְכַלֶּה אוֹתָם. כֵּיוָן שֶׁרָאָה אוֹתוֹ רָשָׁע שֶׁאֵין הַגּוֹרָל נוֹפֵל בּוֹ בַּיָּמִים, חָזַר לֶחֳדָשִׁים. הִתְחִיל בְּחֹדֶשׁ נִיסָן, וְעָלָה בּוֹ זְכוּת פֶּסַח. בְּאִיָּר, זְכוּת פֶּסַח קָטָן וּזְכוּת הַמָּן שֶׁנִּתַּן לָהֶם לְיִשְׂרָאֵל בַּחֲמִשָּׁה עָשָׂר בּוֹ. בְּסִיוָן, זְכוּת הַתּוֹרָה. בְּתַמּוּז, זְכוּת הָאָרֶץ, וְעוֹד לָמָּה לֹא עָלָה הַגּוֹרָל בְּתַמּוּז וְאָב, שֶׁאָמְרוּ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם דַּיֵּנוּ פֻּרְעָנוּת שֶׁאֵרְעוּ בָּנוּ לְבָנֶיךָ, בְּתַמּוּז חֲמִשָּׁה וּבְאָב חֲמִשָּׁה. עָלָה אֱלוּל, זְכוּת הַשְׁלָמַת הַחוֹמָה שֶׁל יְרוּשָׁלַיִם שֶׁבּוֹ נִשְׁלְמָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (נחמיה ו, טו): וַתִּשְׁלַם הַחוֹמָה בְּעֶשְׂרִים וַחֲמִשָּׁה לֶאֱלוּל, וְגַם זְכוּת מַעֲשַׂר בְּהֵמָה, כְּהַהִיא דִּתְנֵינַן תַּמָּן בְּאֶחָד בֶּאֱלוּל רֹאשׁ הַשָּׁנָה לְמַעֲשַׂר בְּהֵמָה. עָלָה בְּתִשְׁרֵי, זְכוּת שׁוֹפָר וְכִפּוּר וּרְגָלִים. עָלָה בְּמַרְחֶשְׁוָן, זְכוּת שָׂרָה אִמֵּנוּ שֶׁבּוֹ מֵתָה. כִּסְלֵו, זְכוּת חֲנֻכָּה. עָלָה טֵבֵת, זְכוּת עֶזְרָא, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (עזרא י, טז): וַיַּעֲשׂוּ כֵן בְּנֵי הַגּוֹלָה וַיִּבָּדְלוּ עֶזְרָא הַכֹּהֵן וגו' וַיְכַלּוּ בַכֹּל אֲנָשִׁים הַהשִׁיבוּ נָשִׁים נָכְרִיּוֹת וגו'. עָלָה שְׁבָט, זְכוּת אַנְשֵׁי כְּנֶסֶת הַגְּדוֹלָה, בְּעֶשְׂרִים וּשְׁלשָׁה בּוֹ נִתְקַבְּצוּ בּוֹ כָּל יִשְׂרָאֵל עַל פִּילֶגֶשׁ בַּגִּבְעָה, וְעַל צֶלֶם מִיכָה. עָלָה רֹאשׁ חֹדֶשׁ אֲדָר, וְלֹא מָצָא בּוֹ שׁוּם זְכוּת. הִתְחִיל הָרָשָׁע לִשְׂמֹחַ, חָזַר וּבָדַק בַּמַּזָּלוֹת, טָלֶה, זְכוּת פֶּסַח. הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמות יב, ג): אִישׁ שֶׂה לְבֵית אָבֹת שֶׂה לַבָּיִת. שׁוֹר, נִמְצָא זְכוּת יוֹסֵף שֶׁנִּקְרָא שׁוֹר, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דברים לג, יז): בְּכוֹר שׁוֹרוֹ הָדָר לוֹ, וּזְכוּת קָרְבָּן שֶׁנֶּאֱמַר (ויקרא כב, כז): שׁוֹר אוֹ כֶשֶׂב אוֹ עֵז כִּי יִוָּלֵד. תְּאוֹמִים נִמְצָא בוֹ זְכוּת פֶּרֶץ וְזֶרַח שֶׁנִּקְרְאוּ תְּאוֹמִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית לח, כז): וְהִנֵּה תְאוֹמִים בְּבִטְנָהּ. אַרְיֵה, זְכוּת דָּנִיֵּאל שֶׁהָיָה מִשֵּׁבֶט יְהוּדָה הַנִּקְרָא אַרְיֵה, שֶׁנֶּאֱמַר (בראשית מט, ט): גּוּר אַרְיֵה יְהוּדָה. בְּתוּלָה, זְכוּת חֲנַנְיָה מִישָׁאֵל וַעֲזַרְיָה שֶׁהֵן דּוֹמִין כִּבְתוּלָה שֶׁלֹא יְדָעָהּ אִישׁ זוּלָתִי בַּעֲלָהּ, כָּךְ הֵם לֹא שִׁנּוּ אֱלֹהֵיהֶם וְדָתוֹתֵיהֶם וְהֶחֱזִיקוּ בְּיַהֲדוּתָן [ביהודתן]. מֹאזְנַיִם, זֶה אִיּוֹב, שֶׁנֶּאֱמַר (איוב ו, ב): לוּ שָׁקוֹל יִשָּׁקֵל כַּעְשִׂי. עַקְרָב, זֶה יְחֶזְקֵאל, שֶׁנֶּאֱמַר (יחזקאל ב, ו): וְאֶל עַקְרַבִּים אַתָּה יוֹשֵׁב. קֶשֶׁת, זֶה יוֹסֵף, שֶׁנֶּאֱמַר בּוֹ (בראשית מט, כד): וַתֵּשֶׁב בְּאֵיתָן קַשְׁתּוֹ. גְּדִי, זֶה יַעֲקֹב, שֶׁנֶּאֱמַר (בראשית כז, טז): וְאֵת עֹרֹת גְּדָיֵי הָעִזִּים. דְּלִי, זֶה משֶׁה, שֶׁנֶּאֱמַר בּוֹ (שמות ב, יט): וְגַם דָּלֹה דָּלָה לָנוּ. בָּא לוֹ מַזָּל דָּגִים שֶׁהוּא מְשַׁמֵּשׁ בְּחֹדֶשׁ אֲדָר, וְלֹא נִמְצָא לוֹ זְכוּת, וְשָׂמַח מִיָּד וְאָמַר אֲדָר אֵין לוֹ זְכוּת, וּמַזָּלוֹ אֵין לוֹ זְכוּת, וְלֹא עוֹד אֶלָּא שֶׁבַּאֲדָר מֵת משֶׁה רַבָּן. וְהוּא לֹא יָדַע שֶׁבְּשִׁבְעָה בַּאֲדָר מֵת משֶׁה וּבְשִׁבְעָה בַּאֲדָר נוֹלַד משֶׁה, וְאָמַר כְּשֵׁם שֶׁהַדָּגִים בּוֹלְעִין כָּךְ אֲנִי בּוֹלֵעַ אוֹתָן. אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, רָשָׁע, דָּגִים פְּעָמִים נִבְלָעִין וּפְעָמִים בּוֹלְעִין, וְעַכְשָׁיו אוֹתוֹ הָאִישׁ נִבְלַע מִן הַבּוֹלְעִין. אָמַר רַבִּי חָנָן הֲדָא הוּא דִכְתִיב (אסתר ט, א): וְנַהֲפֹךְ הוּא אֲשֶׁר יִשְׁלְטוּ הַיְּהוּדִים הֵמָה בְּשׂנְאֵיהֶם, אָמַר רַבִּי תַּנְחוּמָא (מלכים ב יד, כז): וְלֹא דִּבֶּר ה' לִמְחוֹת אֶת [שם ישראל], אֶלָּא כָּךְ דִּבֵּר (שמות יז, יד): כִּי מָחֹה אֶמְחֶה אֶת זֵכֶר עֲמָלֵק.
וַיֹאמֶר הָמָן לַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ יֶשְׁנוֹ עַם אֶחָד (אסתר ג, ח), אוֹתוֹ שֶׁנֶּאֱמַר בּוֹ (דברים ו, ד): ה' אֶחָד, יָשֵׁן לוֹ מֵעַמּוֹ. אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אֲנִי אֵין לְפָנַי שֵׁנָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים קכא, ד): הִנֵּה לֹא יָנוּם וְלֹא יִישָׁן שׁוֹמֵר יִשְׂרָאֵל, וְאַתָּה אָמַרְתָּ יֵשׁ לְפָנַי שֵׁנָה, חַיֶּיךָ שֶׁמִּתּוֹךְ שֵׁנָה אֲנִי מִתְעוֹרֵר עַל אוֹתוֹ הָאִישׁ וּמְאַבְּדוֹ מִן הָעוֹלָם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים עח, סה): וַיִּקַּץ כְּיָשֵׁן ה' וַיַּךְ צָרָיו אָחוֹר. דָּבָר אַחֵר, יֶשְׁנוֹ עַם אֶחָד. אֲמַר לֵיהּ שִׁנֵּיהוֹן רַבְרְבָן, שֶׁאוֹכְלִין וְשׁוֹתִין וְאוֹמְרִים עֹנֶג שַׁבָּת, עֹנֶג יוֹם טוֹב, שֶׁהֵן מַכְנִיסִין פְּחָת בְּמָמוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם, חֲדָא לְשִׁבְעָא יוֹמִין, שַׁבַּתָּא. חַד לִתְלָתִין יוֹמִין, רֵישׁ יַרְחָא. בְּנִיסָן, פִּיסְחָא. בְּסִיוָן, עֲצֶרֶת. בְּתִשְׁרֵי, רֵישׁ שַׁתָּא וְצוֹמָא רַבָּא, וְחַגָּא דִּמְטַלַּלְתָּא. אָמַר לוֹ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ כָּךְ הֵם מְצֻוִּין בְּתוֹרָתָן. אָמַר לוֹ הָמָן, אִלּוּ הָיוּ מְשַׁמְרִין אֶת מוֹעֲדֵיהֶם וּמוֹעֲדֵינוּ, יָפֶה הָיוּ עוֹשִׂין, אֶלָּא שֶׁמְבַזִּים מוֹעֲדֶיךָ, וְאֶת דָּתֵי הַמֶּלֶךְ אֵינָם עוֹשִׂים, שֶׁאֵין מְשַׁמְּרִים לֹא קָלֶנְדָּס, וְלֹא סָטַרְנַלְיָא. אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא רָשָׁע אַתָּה מַפִּיל עַיִן רָעָה בְּמוֹעֲדֵיהֶם שֶׁלָּהֶם, הֲרֵי אֲנִי מַפִּילְךָ לִפְנֵיהֶם וּמוֹסִיפִים לָהֶם מוֹעֵד אֶחָד עַל מַפַּלְתְּךָ, זֶה יְמֵי הַפּוּרִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (משלי יח, ז): פִּי כְסִיל מְחִתָּה לוֹ. וְלַמֶּלֶךְ אֵין שֹׁוֶה לְהַנִּיחָם, כָּל מַה שֶּׁהָיָה הָמָן מְקַטְרֵג אֶת יִשְׂרָאֵל מִלְּמַטָּה, הָיָה מִיכָאֵל מְלַמֵּד עֲלֵיהֶם סָנֵיגוֹרְיָא מִלְּמַעְלָה, אָמַר לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם אֵין בָּנֶיךָ מִתְקַטְרְגִין לֹא עַל שֶׁעָבְדוּ עֲבוֹדַת כּוֹכָבִים, וְלֹא עַל שֶׁגִּלּוּ עֲרָיוֹת, וְלֹא עַל שְׁפִיכוּת דָּמִים, אֶלָּא אֵין מִתְקַטְרְגִין אֶלָּא עַל שֶׁהֵן מְשַׁמְרִין אֶת דָּתוֹתֶיךָ, אָמַר לוֹ חַיֶּיךָ לָא שְׁבַקִּית וְלָא אֶשְׁבֹּק, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמואל א יב, כב): כִּי לֹא יִטּשׁ ה' אֶת עַמּוֹ בַּעֲבוּר שְׁמוֹ הַגָּדוֹל, בֵּין חַיָּבִין בֵּין זַכָּאִין, כָּךְ אִי אֶפְשָׁר לְהַנִּיחָם, לְפִי שֶׁאִי אֶפְשָׁר לָעוֹלָם בְּלֹא יִשְׂרָאֵל. (שיר השירים ח, ז): אִם יִתֵּן אִישׁ אֶת כָּל הוֹן בֵּיתוֹ, זֶה הָמָן הָרָשָׁע, שֶׁנָּתַן עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים כִּכַּר כֶּסֶף לְהַכְחִיד אֶת יִשְׂרָאֵל, בּוֹז יָבוּזוּ לוֹ.
אִם עַל הַמֶּלֶךְ טוֹב יִכָּתֵב לְאַבְּדָם (אסתר ג, ט), אָמַר רֵישׁ לָקִישׁ בְּשָׁעָה שֶׁאָמַר הָמָן הָרָשָׁע לַאֲחַשְׁוֵרוֹשׁ בּוֹא וּנְאַבֵּד אֶת יִשְׂרָאֵל מִן הָעוֹלָם, אָמַר לוֹ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, לָא יָכֹלְתָּ לְהוֹן, בְּדִיל דֶּאֱלָהֲהוֹן לָא שָׁבֵיק לוֹן כָּל עִקָּר, תָּא חֲזֵי מָה עֲבֵיד לוֹן לְמַלְכִין קַמָּאֵי דַּהֲווֹן קוֹמֵינָן דַּהֲווֹן פָּשְׁטִין יְדֵיהוֹן עֲלֵיהוֹן, דַּהֲווֹן מַלְכַיָא רַבְרְבַיָא וְגוּבְרַיָא טְפֵי מִינָּן, וְכָל מַאן דְּאָתֵי עֲלֵיהוֹן לְמֵבְדִּינְהוּ מִן עָלְמָא וּדְיָעַץ עֲלֵיהוֹן, מִיבַּטֵּל מִן עָלְמָא וַהֲוֵי לִמְתָל לְכָל דָּרֵי עָלְמָא, וַאֲנַן דְּלָא מַעֲלֵינַן כְּוָתַיְהוּ עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה, שְׁבֵיק לָךְ מִלְמַלָּלָא, תּוּב בְּפִתְגָּמָא דְּנָא. וְאַף עַל פִּי כֵן הָיָה הָמָן הָרָשָׁע מְטָרֵד עַל אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ עַל פִּתְגָּמָא דְּנָא כָּל שַׁעְתָּא וְשַׁעְתָּא וּמְיָעֲצוֹ עֵצוֹת רָעוֹת עַל יִשְׂרָאֵל. אָמַר לוֹ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ הוֹאִיל וְכָךְ נִמָּלֵךְ בַּחֲכָמִים וּבַחַרְטֻמִּים. מִיָּד שָׁלַח וְקִבֵּץ אֶת כָּל חַכְמֵי אֻמּוֹת הָעוֹלָם, בָּאוּ כֻלָּן לְפָנָיו, אָמַר לָהֶם אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, רְצוֹנְכֶם שֶׁנְּאַבֵּד אֻמָּה זוֹ מִן הָעוֹלָם, אָמְרוּ לוֹ כֻּלָּן בְּבַת אַחַת מִי הוּא זֶה וְאֵיזֶה הוּא אֲשֶׁר מְלָאוֹ לִבּוֹ לַעֲשׂוֹת כֵּן וְרוֹצֶה לְהַשְׁלִיךְ בְּדָבָר זֶה, שֶׁאִם אַתָּה מְאַבֵּד יִשְׂרָאֵל מִן הָעוֹלָם אֵין הָעוֹלָם מִתְקַיֵּם אֶלָּא בִּשְׁבִיל הַתּוֹרָה שֶׁנִּתְּנָה לָהֶם לְיִשְׂרָאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ירמיה לג, כה): אִם לֹא בְרִיתִי יוֹמָם וָלָיְלָה חֻקּוֹת שָׁמַיִם וָאָרֶץ לֹא שָׂמְתִּי. וְלֹא עוֹד אֶלָּא שֶׁכָּל הָעוֹבְדֵי גִּלּוּלִים נִקְרְאוּ נָכְרִים לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, [וישראל נקראים קרובים], הֲדָא הוּא דִכְתִיב (מלכים א ח, מא): וְגַם אֶל הַנָּכְרִי אֲשֶׁר לֹא מֵעַמְךָ יִשְׂרָאֵל הוּא. וְיִשְׂרָאֵל נִקְרְאוּ קְרוֹבִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים קמח, יד): לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל עַם קְרֹבוֹ. וְלֹא עוֹד אֶלָּא שֶׁנִּקְרְאוּ בָּנִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמות ד, כב): בְּנִי בְכֹרִי יִשְׂרָאֵל, (דברים יד, א): בָּנִים אַתֶּם לַה' אֱלֹהֵיכֶם. וְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא נִקְרָא קָרוֹב לְיִשְׂרָאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים קמה, יח): קָרוֹב ה' לְכָל קֹרְאָיו לְכֹל אֲשֶׁר יִקְרָאֻהוּ בֶאֱמֶת. וְאֵין אֻמָּה קְרוֹבָה לְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אֶלָּא יִשְׂרָאֵל, שֶׁנֶּאֱמַר (דברים ד, ז): כַּה' אֱלֹהֵינוּ בְּכָל קָרְאֵנוּ אֵלָיו, וְאָדָם שֶׁרוֹצֶה לִשְׁלֹחַ יָד בִּקְרוֹבָיו וּבְבָנָיו שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אֵיךְ יִמָּלֵט, לְפִי שֶׁהוּא שַׁלִּיט בָּעֶלְיוֹנִים וְתַחְתּוֹנִים, וְנֶפֶשׁ כָּל חַי, בְּיָדוֹ לְהַגְבִּיהַּ וּלְהַשְׁפִּיל, לְהָמִית וּלְהַחֲיּוֹת. לֵךְ הִתְבּוֹנֵן בַּמְלָכִים הָרִאשׁוֹנִים שֶׁעָבְרוּ עַל שֶׁפָּשְׁטוּ יְדֵיהֶם בְּיִשְׂרָאֵל, מָה עָלְתָה בָּהֶם, כְּמוֹ פַּרְעֹה וְסַנְחֵרִיב. מִיָּד אָמַר לוֹן הָמָן, אֱלוֹהַּ שֶׁטִּבַּע פַּרְעֹה בַּיָּם וְעָשָׂה לְיִשְׂרָאֵל נִסִּים וּגְבוּרוֹת שֶׁשְּׁמַעְתֶּם, כְּבָר הוּא זָקֵן וְאֵינוֹ יָכוֹל לַעֲשׂוֹת כְּלוּם, שֶׁכְּבָר עָלָה נְבוּכַדְנֶצַּר וְהֶחֱרִיב בֵּיתוֹ, וְשָׂרַף אֶת הֵיכָלוֹ, וְהִגְלָה אֶת יִשְׂרָאֵל וּפִזְרָן בֵּין הָאֻמּוֹת, וְהֵיכָן כֹּחוֹ וּגְבוּרָתוֹ שֶׁכְּבָר הִזְקִין, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים צד, ז): וַיֹּאמְרוּ לֹא יִרְאֶה יָהּ וְלֹא יָבִין אֱלֹהֵי יַעֲקֹב. כֵּיוָן שֶׁאָמַר לָהֶם כֵּן כָּעִנְיָן הַזֶּה, מִיָּד קִבְּלוּ דְבָרָיו וְהִסְכִּימָה דַעְתָּם לְכַלּוֹת אֶת יִשְׂרָאֵל, וְכָתְבוּ אִגְרוֹת וְחָתְמוּ. וְכֵן כָּתְבוּ בְּאוֹתָן אִגְרוֹת, שָׁלוֹם לָכֶם עַד אֵין חֵקֶר, יִוָּדַע לָכֶם שֶׁאָדָם יֵשׁ בֵּינֵינוּ, וְלֹא מִמְקוֹמֵנוּ הוּא אֶלָּא מִזֶּרַע הַמְלוּכָה הוּא, וּמִזַּרְעוֹ שֶׁל עֲמָלֵק וּמִגְּדוֹלֵי הַדּוֹר הוּא, וְהָמָן שְׁמוֹ, וְשָׁאַל מִמֶּנּוּ שְׁאֵלָה קְטַנָּה וְקַלָּה עַל עַם אֶחָד אֲשֶׁר יֵשׁ בֵּינֵינוּ, נִבְזֶה מִכָּל הָעַמִּים, וְדַעְתָּם גַּסָּה עֲלֵיהֶם, חֲפֵצִים בְּרָעָתֵנוּ וְקִלְּלַת הַמֶּלֶךְ שְׁגוּרָה בְּפִיהֶם, וּמַהוּ קְלָלָה שֶׁמְקַלְּלִין אוֹתָנוּ (תהלים י, טז): ה' מֶלֶךְ עוֹלָם וָעֶד אָבְדוּ גוֹיִם מֵאַרְצוֹ. וְעוֹד אוֹמְרִים (תהלים קמט, ז): לַעֲשׂוֹת נְקָמָה בַּגּוֹיִם תּוֹכֵחוֹת בַּלְאֻמִּים. וְכוֹפְרִים בְּמִי שֶׁעָשָׂה לָהֶם טוֹבָה, בּוֹאוּ וּרְאוּ מֵאוֹתוֹ עָנִי פַּרְעֹה מֶה עָשׂוּ, כְּשֶׁיָּרְדוּ לְמִצְרַיִם קִבְּלָם בְּסֵבֶר פָּנִים יָפוֹת, וְהוֹשִׁיבָם בְּמֵיטַב הָאָרֶץ, וְזָן אוֹתָן בִּשְׁנֵי רְעָבוֹן, וְהֶאֱכִילָם כָּל טוּב שֶׁבְּאַרְצוֹ, פַּלְטֵרִים הָיוּ לוֹ לִבְנוֹת וְהָיוּ בּוֹנִין שָׁם, בְּכָל זֹאת לֹא הָיָה יָכוֹל לָהֶם, וְלֹא עוֹד אֶלָּא שֶׁבָּאוּ בַּעֲלִילָה וְאָמְרוּ לוֹ (שמות ה, ג): לִזְבֹּחַ לַה' אֱלֹהֵינוּ נֵלֵךְ דֶּרֶךְ שְׁלשֶׁת יָמִים, אַחַר כָּךְ נָשׁוּב, אִם רְצוֹנְךָ הַשְׁאִילֵנוּ כְּלֵי כֶסֶף וכְלֵי זָהָב וּשְׂמָלוֹת, וְהִשְׁאִילוּם כַּסְפָּם וּזְהָבָם וְכָל הַבְּגָדִים הַטּוֹבִים שֶׁלָּהֶם, וְטָעֲנוּ כָּל אֶחָד כַּמָּה חֲמוֹרִים שֶׁלָּהֶם לְאֵין מִסְפָּר, עַד שֶׁנִּצְּלוּ אֶת מִצְרַיִם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמות יב, לו): וַיְנַצְּלוּ אֶת מִצְרָיִם, וּבָרְחוּ לָהֶם. כֵּיוָן שֶׁשָּׁמַע פַּרְעֹה שֶׁהָיוּ בּוֹרְחִים, הָלַךְ אַחֲרֵיהֶם לְהָשִׁיב אֶת מָמוֹנוֹ, מֶה עָשׂוּ לוֹ, הָיָה עִמָּהֶם אָדָם אֶחָד וּשְׁמוֹ משֶׁה בֶּן עַמְרָם, וּבִכְשָׁפָיו נָטַל מַקֵּל אֶחָד וְלָחַשׁ עָלָיו וְהִכָּה בּוֹ אֶת הַיָּם עַד שֶׁנֶּחֱרַב, וְנִכְנְסוּ כֻּלָּם בַּיַּבָּשָׁה בְּתוֹךְ הַיָּם וְעָבְרוּ כֻלָּם, וְאֵינִי יוֹדֵעַ בַּמֶּה עָבְרוּ, וּבַמֶּה יִבְּשׁוּ הַמַּיִם. כֵּיוָן שֶׁרָאָה פַּרְעֹה נִכְנַס אַחֲרֵיהֶם לְהַחֲזִיר אֶת מָמוֹנוֹ, וְאֵינִי יוֹדֵעַ בַּמֶּה דְּחָפוּהוּ בְּתוֹךְ הַיָּם, וְנִטְבַּע הוּא וְכָל חֵילוֹ בַּיָּם, וְלֹא זָכְרוּ הַטּוֹבָה שֶׁעָשָׂה לָהֶם, הֲלֹא תִשְׁמְעוּ שֶׁהֵם כְּפוּיֵי טוֹבָה. וְעוֹד מֶה עָשׂוּ לַעֲמָלֵק אֲבִי אַבָּא, בְּשָׁעָה שֶׁבָּא עֲלֵיהֶם לַמִּלְחָמָה, שֶׁנֶּאֱמַר (שמות יז, ח): וַיָּבֹא עֲמָלֵק וַיִּלָּחֶם עִם יִשְׂרָאֵל בִּרְפִידִים, וּמֵהֵיכָן בָּא עֲמָלֵק, אָמַר רַבִּי כְּרוּסְפְּדָאי בְּשֵׁם רַבִּי יוֹחָנָן שֶׁבָּא מֵאֵצֶל בִּלְעָם הָרָשָׁע, שֶׁבָּא לִטֹּל עֵצָה מִמֶּנּוּ, וְאָמַר לוֹ יוֹדֵעַ אֲנִי שֶׁבַּעַל עֵצָה אַתָּה וְגַם בַּעַל מַחְשָׁבוֹת רָעוֹת, וְכָל הַנּוֹטֵל עֵצָה מִמְךָ אֵינוֹ נִכְשָׁל. אָמַר לוֹ רְאֵה מֶה עָשׂוּ אֻמָּה זוֹ לְמִצְרַיִם, שֶׁעָשׂוּ לָהֶם כַּמָּה טוֹבוֹת, וּמַה לְּמִצְרַיִם שֶׁעָשׂוּ לָהֶם כַּמָּה טוֹבוֹת עָשׂוּ לָהֶם כָּךְ, לִשְׁאָר אֻמּוֹת עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה, הֵיאַךְ אַתָּה יוֹעֲצֵנִי, אָמַר לוֹ בִּלְעָם, לֵךְ וַעֲשֵׂה עִמָּהֶם מִלְחָמָה, וְאִם אֵין אַתָּה עוֹשֶׂה עִמָּהֶם מִלְחָמָה אֵין אַתָּה יָכוֹל לָהֶם, מִפְּנֵי שֶׁהֵן תְּלוּיִין בִּזְכוּתוֹ שֶׁל אַבְרָהָם אֲבִיהֶם, וְאַף אַתָּה שֶׁהוּא בֶּן בְּנוֹ שֶׁל אַבְרָהָם, תָּלוּי בִּזְכוּתוֹ שֶׁל אַבְרָהָם. מִיָּד בָּא עֲלֵיהֶם לַמִּלְחָמָה. מֶה עָשָׂה אוֹתוֹ משֶׁה פַּרְנָס שֶׁלָּהֶם, הָיָה לוֹ תַּלְמִיד אֶחָד יְהוֹשֻׁעַ בִּן נוּן שְׁמוֹ, וְהָיָה אַכְזָרִי עַד מְאֹד וְלֹא הָיָה לוֹ רַחֲמִים, אָמַר לוֹ אוֹתוֹ משֶׁה (שמות יז, ט): בְּחַר לָנוּ אֲנָשִׁים וְצֵא הִלָּחֵם בַּעֲמָלֵק, אֵינִי יוֹדֵעַ אוֹתָן אֲנָשִׁים שֶׁבָּחַר אִם בַּעֲלֵי כְשָׁפִים הֵם, אוֹ אִם גִּבּוֹרֵי מִלְחָמָה, מֶה עָשָׂה אוֹתוֹ משֶׁה נָטַל מַקֵּל בְּיָדוֹ וְאֵינִי יוֹדֵעַ מֶה עָשָׂה בוֹ, וְכֵיוָן שֶׁבָּא עֲלֵיהֶם אֵינִי יוֹדֵעַ מַה לָּחַשׁ עֲלֵיהֶם וְרָפוּ יְדֵיהֶם וְנָפְלוּ לִפְנֵיהֶם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמות יז, יג): וַיַּחֲלשׁ יְהוֹשֻׁעַ אֶת עֲמָלֵק וְאֶת עַמּוֹ לְפִי חָרֶב. בָּאוּ עַל סִיחוֹן וְעוֹג גִּבּוֹרֵי אַרְצֵנוּ, שֶׁאֵין כָּל בְּרִיָּה הָיְתָה יְכוֹלָה לַעֲמֹד בִּפְנֵיהֶם, וְאֵינִי יוֹדֵעַ בַּמֶּה הֲרָגוּם. בָּאוּ עֲלֵיהֶם מַלְכֵי מִדְיָן, וְאֵינִי יוֹדֵעַ בַּמֶּה הֲרָגָן. וְעוֹד מֶה עָשָׂה תַּלְמִיד שֶׁל אוֹתוֹ הָאִישׁ משֶׁה, הִכְנִיס אֶת יִשְׂרָאֵל לְאֶרֶץ כְּנַעַן, וְלֹא דַי שֶׁנָּטַל אֶת אַרְצָם, אֶלָּא שֶׁהָרַג מֵהֶם שְׁלשִׁים וְאֶחָד מְלָכִים, וְחִלֵּק אֶת אַרְצָם לְיִשְׂרָאֵל, וְלֹא חָמַל עֲלֵיהֶן, וְאוֹתָן שֶׁלֹא בִּקֵּשׁ לַהֲרֹג הָיוּ לוֹ לַעֲבָדִים. בָּאוּ עֲלֵיהֶם סִיסְרָא וַהֲמוֹנוֹ וְאֵינִי יוֹדֵעַ מֶה עָשׂוּ לוֹ לְנַחַל קִישׁוֹן שֶׁגְּרָפָם וּשְׁטָפָם וְהִשְׁלִיכָם לַיָּם הַגָּדוֹל, שֶׁנֶּאֱמַר (שופטים ה, כא): נַחַל קִישׁוֹן גְּרָפָם. וְהָיָה לָהֶם מֶלֶךְ רִאשׁוֹן שָׁאוּל שְׁמוֹ, וְהָלַךְ וְנִלְחַם בְּאֶרֶץ אֲבִי אַבָּא עֲמָלֵק, וְהָרַג מֵהֶם מֵאָה אֲלָפִים פָּרָשִׁים בְּיוֹם אֶחָד, וְגַם לֹא חָמַל עַל אִישׁ וְעַל אִשָּׁה וְלֹא עַל עוֹלֵל וְיוֹנֵק, וְאֵינִי יוֹדֵעַ בַּמֶּה הֲרָגָם. וְעוֹד מֶה עָשָׂה לַאֲגַג זְקֵנִי שֶׁחָמְלוּ עָלָיו תְּחִלָּה, לַסּוֹף בָּא אָדָם מֵהֶם וּשְׁמוֹ שְׁמוּאֵל, חֲתָכוֹ וְנָתַן בְּשָׂרוֹ מַאֲכָל לְעוֹף הַשָּׁמַיִם, כְּדִכְתִיב (שמואל א טו, לג): וַיְשַׁסֵּף שְׁמוּאֵל אֶת אֲגָג, וְאֵינִי יוֹדֵעַ בַּמֶּה הֲרָגוֹ מִיתָה מְשֻׁנָּה כָּזֹאת שֶׁשְּׁמַעְתֶּם. וְאַחַר זֹאת הָיָה לָהֶם מֶלֶךְ אֶחָד דָּוִד בֶּן יִשַּׁי שְׁמוֹ, וְהָיָה מַשְׁחִית וּמְכַלֶּה אֶת כָּל הַמַּמְלָכוֹת וְלֹא הָיָה חוֹמֵל עֲלֵיהֶם, שֶׁנֶּאֱמַר (שמואל א כז, יא): אִישׁ וְאִשָּׁה לֹא יְחַיֶּה דָּוִד. וְעָמַד אַחֲרָיו שְׁלֹמֹה בְּנוֹ וּבָנָה לָהֶן לְיִשְׂרָאֵל בַּיִת אֶחָד וְקָרָא לוֹ בֵּית הַמִּקְדָּשׁ, וְאֵינִי יוֹדֵעַ מֶה הָיָה לָהֶם בְּתוֹכוֹ, כְּשֶׁבָּאִין לְמִלְחָמָה נִכְנָסִין בְּתוֹכוֹ וּמְכַשְׁפִים בְּתוֹכוֹ, וּכְשֶׁהֵן יוֹצְאִים מִמֶּנּוּ הוֹרְגִים וּמַחֲרִיבִים אֶת הָעוֹלָם. וּמֵרֹב טוֹבָה שֶׁהָיָה לָהֶם מָרְדוּ בֵּאלֹהֵיהֶם, וְעוֹד שֶׁהִזְקִין אוֹתוֹ אֱלוֹהַּ שֶׁלָּהֶם, וּבָא נְבוּכַדְנֶצַּר וְשָׂרַף אוֹתוֹ בַּיִת שֶׁלָּהֶם, וְהִגְלָם מֵעַל אַדְמָתָם וְהֵבִיאָם בֵּינֵינוּ, וַעֲדַיִּן לֹא שִׁנּוּ מַעֲשֵׂיהֶם הַמְכֹעָרִין. וְאַף עַל פִּי שֶׁהֵם בַּגָּלוּת בֵּינֵינוּ, מַלְעִיגִין אוֹתָנוּ וְאֶת אֱמוּנַת אֱלֹהֵינוּ, וְעַכְשָׁיו הִסְכַּמְנוּ כֻּלָּנוּ לְדֵעָה אַחַת, וְהִפַּלְנוּ גוֹרָלוֹת לְאַבְּדָן מִן הָעוֹלָם, וּבְאֵיזֶה זְמַן יִתָּכֵן לָנוּ לְכַלּוֹתָם, וְנָפַל עֲלֵיהֶם הַגּוֹרָל בְּחֹדֶשׁ אֲדָר בִּשְׁלשָׁה עָשָׂר בּוֹ. וְעַכְשָׁו כְּשֶׁיַּגִּיעוּ אֲלֵיכֶם הָאִגְּרוֹת הַלָּלוּ תִּהְיוּ מְזֻמָּנִים לְאוֹתוֹ הַיּוֹם, לְהַשְּׁמִיד לַהֲרֹג אֶת כָּל הַיְּהוּדִים שֶׁבֵּינֵיכֶם, מִנַּעַר וְעַד זָקֵן טַף וְנָשִׁים בְּיוֹם אֶחָד, וְלֹא תַשְׁאִירוּ מֵהֶם שָׂרִיד וּפָלִיט. וּבְשָׁעָה שֶׁנֶּחְתְּמוּ אוֹתָן הָאִגְּרוֹת וְנִתְּנוּ בְּיַד הָמָן, וַיָּבוֹא שָׂמֵחַ הוּא וְכָל בְּנֵי חֲבוּרָתוֹ, וּפָגְעוּ בְּמָרְדֳּכַי שֶׁהוּא הוֹלֵךְ לִפְנֵיהֶם, וְרָאָה מָרְדֳּכַי שְׁלשָׁה תִּינוֹקוֹת שֶׁהָיוּ בָּאִים מִבֵּית הַסֵּפֶר, וְרָץ מָרְדֳּכַי אַחֲרֵיהֶם, וּכְשֶׁרָאָה הָמָן וְכָל חֲבוּרָתוֹ שֶׁהָיָה רָץ מָרְדֳּכַי אַחֲרֵי הַתִּינוֹקוֹת, הָלְכוּ אַחֲרֵי מָרְדֳּכַי לָדַעַת מַה יִּשְׁאַל מָרְדֳּכַי מֵהֶם, כֵּיוָן שֶׁהִגִּיעַ מָרְדֳּכַי אֵצֶל הַתִּינוֹקוֹת שָׁאַל לְאֶחָד מֵהֶם פְּסֹק לִי פְּסוּקֶיךָ, אָמַר לוֹ (משלי ג, כה): אַל תִּירָא מִפַּחַד פִּתְאֹם וּמִשֹּׁאַת רְשָׁעִים כִּי תָבֹא. פָּתַח הַשֵּׁנִי וְאָמַר, אֲנִי קָרִיתִי הַיּוֹם וּבָזֶה הַפָּסוּק עָמַדְתִּי מִבֵּית הַסֵּפֶר (ישעיה ח, י): עֻצוּ עֵצָה וְתֻפָר דַּבְּרוּ דָבָר וְלֹא יָקוּם כִּי עִמָּנוּ אֵל. פָּתַח הַשְּׁלִישִׁי וְאָמַר (ישעיה מו, ד): וְעַד זִקְנָה אֲנִי הוּא וְעַד שֵׂיבָה אֲנִי אֶסְבֹּל אֲנִי עָשִׂיתִי וַאֲנִי אֶשָֹּׂא וַאֲנִי אֶסְבֹּל וַאֲמַלֵּט. כֵּיוָן שֶׁשָּׁמַע מָרְדֳּכַי כָּךְ שָׂחַק וְהָיָה שָׂמֵחַ שִׂמְחָה גְדוֹלָה. אָמַר לוֹ הָמָן מָה הִיא זֹאת הַשִֹּׂמְחָה שֶׁשָֹּׂמַחְתָּ לְדִבְרֵי הַתִּינוֹקוֹת הַלָּלוּ, אָמַר עַל בְּשׂוֹרוֹת טוֹבוֹת שֶׁבִּשְׂרוּנִי שֶׁלֹא אֶפְחַד מִן הָעֵצָה הָרָעָה שֶׁיָּעַצְתָּ עָלֵינוּ. מִיָּד כָּעַס הָמָן הָרָשָׁע וְאָמַר אֵין אֲנִי שׁוֹלֵחַ יָדַי תְּחִלָּה אֶלָּא בְּאֵלּוּ הַתִּינוֹקוֹת. אָמַר רַבִּי יִצְחָק נַפְחָא, הָמָן הָרָשָׁע בַּעֲלִילָה גְדוֹלָה בָּא עַל יִשְׂרָאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (אסתר א, ה): וּבִמְלוֹאת הַיָּמִים הָאֵלֶּה עָשָׂה הַמֶּלֶךְ לְכָל הָעָם הַנִּמְצְאִים בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה וגו', וְאֵין הָעָם הָאָמוּר כָּאן אֶלָּא יִשְׂרָאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דברים לג, כט): אַשְׁרֶיךָ יִשְׂרָאֵל מִי כָמוֹךָ עַם נוֹשַׁע בַּה' וגו', אָמַר הָמָן לַאֲחַשְׁוֵרוֹשׁ אֱלֹהֵיהֶם שֶׁל אֵלּוּ שׂוֹנֵא זִמָּה, הַעֲמֵד לָהֶם זוֹנוֹת, וְעָשָׂה לָהֶם מִשְׁתֶּה וְגָזַר עֲלֵיהֶם שֶׁיָּבוֹאוּ כֻּלָּם וְיֹאכְלוּ וְיִשְׁתּוּ וְיַעֲשׂוּ כִּרְצוֹנָם, שֶׁנֶּאֱמַר (אסתר א, ח): לַעֲשׂוֹת כִּרְצוֹן אִישׁ וָאִישׁ. כֵּיוָן שֶׁרָאָה מָרְדֳּכַי כָּךְ עָמַד וְהִכְרִיז עֲלֵיהֶם וְאָמַר לָהֶם לֹא תֵלְכוּ לֶאֱכֹל בִּסְעוּדָתוֹ שֶׁל אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁלֹא הִזְמִין אֶתְכֶם כִּי אִם לְלַמֵּד עֲלֵיכֶם קָטֵיגוֹרְיָא, כְּדֵי שֶׁיְהֵא פִּתְחוֹן פֶּה עִם מִדַּת הַדִּין לְקַטְרֵג עֲלֵיכֶם לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, וְלֹא שָׁמְעוּ לְדִבְרֵי מָרְדֳּכַי וְהָלְכוּ כֻּלָּם לְבֵית הַמִּשְׁתֶּה. אָמַר רַבִּי יִשְׁמָעֵאל שְׁמוֹנָה עָשָׂר אֶלֶף וַחֲמֵשׁ מֵאוֹת הָלְכוּ לְבֵית הַמִּשְׁתֶּה וְאָכְלוּ וְשָׁתוּ וְנִשְׁתַּכְּרוּ וְנִתְקַלְקְלוּ. מִיָּד עָמַד שָׂטָן וְהִלְשִׁין עֲלֵיהֶם לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, וְאָמַר לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם עַד מָתַי תִּדְבַּק בְּאֻמָּה זוֹ שֶׁהֵם מַפְרִישִׁין לְבָבָם וֶאֱמוּנָתָם מִמְךָ, אִם רְצוֹנְךָ אַבֵּד אֻמָּה זוֹ מִן הָעוֹלָם, כִּי אֵינָם בָּאִים בִּתְשׁוּבָה לְפָנֶיךָ. אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא תּוֹרָה מַה תְּהֵא עָלֶיהָ, אָמַר לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם תִּסְתַּפֵּק בָּעֶלְיוֹנִים, וְגַם הִשְׁוָה דַעְתּוֹ לִמְחוֹת אֶת יִשְׂרָאֵל. בְּאוֹתָהּ שָׁעָה אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לָמָּה לִי אֻמָּה שֶׁבִּשְׁבִילָהּ הִרְבֵּיתִי אוֹתוֹתַי וּמוֹפְתַי לְכָל הַקָּמִים עֲלֵיהֶם לְרָעָה (דברים לב, כו): אַשְׁבִּיתָה מֶאֱנוֹשׁ זִכְרָם. מִיָּד אָמַר הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לַשָֹּׂטָן הָבֵא לִי מְגִלָּה וְאֶכְתֹּב עָלֶיהָ כְּלָיָה. בְּאוֹתָהּ הַשָּׁעָה הָלַךְ הַשָֹּׂטָן וְהֵבִיא לוֹ מְגִלָּה וְכָתַב עָלֶיהָ. מִיָּד יָצְתָה הַתּוֹרָה בְּבִגְדֵּי אַלְמְנוּת וְנָתְנָה קוֹלָהּ בִּבְכִי לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, וְגַם מַלְאֲכֵי הַשָּׁרֵת צָעֲקוּ לְקוֹל בְּכִיָּתָהּ, וְאָמְרוּ לְפָנָיו רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם, אִם יִשְׂרָאֵל בְּטֵלִים מִן הָעוֹלָם אָנוּ לְמָה אָנוּ צְרִיכִין בָּעוֹלָם, שֶׁנֶּאֱמַר (ישעיה לג, ז): הֵן אֶרְאֶלָּם צָעֲקוּ חֻצָה מַלְאֲכֵי שָׁלוֹם מַר יִבְכָּיוּן, כֵּיוָן שֶׁשָּׁמְעוּ חַמָּה וּלְבָנָה כָּךְ, אָסְפוּ נָגְהָם, שֶׁנֶּאֱמַר (ישעיה נ, ג): אַלְבִּישׁ שָׁמַיִם קַדְרוּת וְשַׂק אָשִׂים כְּסוּתָם. בְּאוֹתָהּ שָׁעָה רָץ אֵלִיָּהוּ זָכוּר לַטּוֹב בְּבֶהָלָה אֵצֶל אֲבוֹת הָעוֹלָם וְאֵצֶל משֶׁה בֶּן עַמְרָם, וְאָמַר לָהֶם עַד מָתַי אֲבוֹת הָעוֹלָם רְדוּמִים בְּשֵׁנָה וְאִי אַתֶּם מַשְׁגִּיחִים עַל הַצָּרָה שֶׁבְּנֵיכֶם שְׁרוּיִין בָּהּ, כִּי מַלְאֲכֵי הַשָּׁרֵת וְחַמָּה וּלְבָנָה וְכוֹכָבִים וּמַזָּלוֹת וְשָׁמַיִם וָאָרֶץ וְכָל צְבָא הַמָּרוֹם בּוֹכִים בְּמֶרֶר, וְאַתֶּם עוֹמְדִים מִנֶּגֶד וְאֵינְכֶם מַשְׁגִּיחִים. אָמְרוּ לוֹ מִפְּנֵי מָה, אָמַר לָהֶם מִפְּנֵי שֶׁנֶּהֱנוּ מִסְּעוּדָתוֹ שֶׁל אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, וּבַעֲבוּר זֹאת נִגְזְרָה עֲלֵיהֶם גְּזֵרָה לְכַלּוֹתָם מִן הָעוֹלָם וּלְאַבֵּד אֶת זִכְרָם. אָמְרוּ לוֹ אַבְרָהָם יִצְחָק וְיַעֲקֹב אִם הֵם עָבְרוּ עַל דָּת הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְנֶחְתְּמָה גְּזֵרָתָם, מָה אָנוּ יְכוֹלִים לַעֲשׂוֹת. חָזַר אֵלִיָּהוּ וְאָמַר לוֹ לְמשֶׁה אִי רוֹעֶה נֶאֱמָן כַּמָּה פְּעָמִים עָמַדְתָּ עַל הַפֶּרֶץ לְיִשְׂרָאֵל וּבִטַּלְתָּ גְּזֵרָתָם לְבִלְתִּי הַשְׁחִית, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים קו, כג): לוּלֵי משֶׁה בְחִירוֹ עָמַד בַּפֶּרֶץ לְפָנָיו לְהָשִׁיב חֲמָתוֹ מֵהַשְׁחִית, מַה תַּעֲנֶה עַל הַצָּרָה הַזֹּאת (ישעיה לז, ג): כִּי בָאוּ בָנִים עַד מַשְׁבֵּר וגו'. אָמַר לוֹ משֶׁה כְּלוּם יֵשׁ אָדָם כָּשֵׁר בְּאוֹתוֹ הַדּוֹר, אָמַר לוֹ יֵשׁ, וּשְׁמוֹ מָרְדֳּכַי. אָמַר לוֹ לֵךְ וְהוֹדִיעוֹ כְּדֵי שֶׁיַּעֲמֹד הוּא מִשָּׁם בִּתְפִלָּה, וַאֲנִי מִכָּאן, וּנְבַקֵּשׁ רַחֲמִים עֲלֵיהֶם לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא. אָמַר לוֹ, רוֹעֶה נֶאֱמָן, כְּבָר נִכְתְּבָה אִגֶּרֶת כְּלָיָה עַל יִשְׂרָאֵל. אָמַר לוֹ משֶׁה אִם בְּטִיט הִיא חֲתוּמָה תְּפִלָּתֵנוּ נִשְׁמַעַת, וְאִם בְּדָם נֶחְתְּמָה מַה שֶּׁהָיָה הוּא, אָמַר לוֹ בְּטִיט הִיא חֲתוּמָה. אָמַר לוֹ משֶׁה רַבֵּנוּ לֵךְ וְהוֹדִיעַ לְמָרְדֳּכַי, מִיָּד הָלַךְ וְהוֹדִיעַ לְמָרְדֳּכַי, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וּמָרְדֳּכַי יָדַע אֶת כָּל אֲשֶׁר נַעֲשָׂה וַיִּקְרַע מָרְדֳּכַי אֶת בְּגָדָיו, כֵּיוָן שֶׁהִגִּידוּ לְאֶסְתֵּר, מִיָּד וַתִּתְחַלְחַל הַמַּלְכָּה מְאֹד. מַהוּ וַתִּתְחַלְחַל, מְלַמֵּד שֶׁפֵּרְסָה נִדָּה.





דָּבָר אַחֵר, אִם עַל הַמֶּלֶךְ טוֹב יִכָּתֵב לְאַבְּדָם, אָמַר לוֹ קוּלְמוֹס אַתְּ כּוֹתֵב. אָמַר לוֹ: וַעֲשֶׂרֶת אֲלָפִים כִּכַּר כֶּסֶף אֶשְׁקוֹל עַל יְדֵי עֹשֵׂי הַמְּלָאכָה. אֲמַר לֵיהּ הַשְׁתָּא לֵית אֲנָא יָדַע מִנְיָנֵיהוֹן, כִּי נָפְקוּ מִמִּצְרַיִם הֲווֹ לְהוּ שִׁית מְאָה אַלְפִין גַּבְרָא, וְעַל כָּל חַד וְחַד יָהִיבְנָא לָךְ מְאָה זוּזֵי אַחַד, דְּהַיְינוּ חֲמִשִּׁים שְׁקָלִים.
וַיָּסַר הַמֶּלֶךְ אֶת טַבַּעְתּוֹ וַיִּתְּנָהּ לְהָמָן (אסתר ג, י), רַבָּנָן אָמְרִין אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ שׂוֹנֵא אֶת יִשְׂרָאֵל יוֹתֵר מֵהָמָן הָרָשָׁע, מִנְהָגוֹ שֶׁל עוֹלָם, דַּרְכּוֹ שֶׁל לוֹקֵחַ לִתֵּן עֵרָבוֹן לַמּוֹכֵר, בְּרַם הָכָא הַמּוֹכֵר נוֹתֵן עֵרָבוֹן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וַיָּסַר הַמֶּלֶךְ אֶת טַבַּעְתּוֹ מֵעַל יָדוֹ וַיִּתְּנָהּ לְהָמָן.
וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ לְהָמָן הַכֶּסֶף נָתוּן לָךְ (אסתר ג, יא), הַכֶּסֶף בְּגִימַטְרִיָּא מֵאָה וְשִׁשִּׁים וַחֲמִשָּׁה, כְּמוֹ הָעֵץ, חוּשְׁבְּנֵיהּ דְּדֵין כְּחוּשְׁבְּנֵיהּ דְּדֵין.
וַיִּקָּרְאוּ סֹפְרֵי הַמֶּלֶךְ וגו' כְּכָל אֲשֶׁר צִוָּה הָמָן (אסתר ג, יב), כְּתִיב (שמות א, כב): וַיְצַו פַּרְעֹה לְכָל עַמּוֹ לֵאמֹר כָּל הַבֵּן הַיִּלּוֹד הַיְאֹרָה תַּשְׁלִיכֻהוּ וגו', פַּרְעֹה צִוָּה וְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא [הוא] לֹא צִוָּה, אַתְּ מַה בְּיָדָךְ (איכה ג, לז): מִי זֶה אָמַר וַתֶּהִי ה' לֹא צִוָּה, וּמַה צִּוָּה (שמות ו, א): כִּי בְיָד חֲזָקָה יְשַׁלְּחֵם, וְכֵן הַוַּת לֵיהּ. וְעוֹד (תהלים קלו, טו): וְנִעֵר פַּרְעֹה וְחֵילוֹ בְיַם סוּף. וְדִכְוָותֵיהּ כְּכֹל אֲשֶׁר צִוָּה הָמָן, הוּא צִוָּה וְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לֹא צִוָּה, הָמָן צִוָּה לְהַשְׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד, וַה' לֹא צִוָּה, וּמַה צִּוָּה, יָשׁוּב מַחֲשַׁבְתּוֹ הָרָעָה אֲשֶׁר חָשַׁב עַל הַיְּהוּדִים עַל רֹאשׁוֹ, וְכֵן הַוַּת לֵיהּ, וְתָלוּ אֹתוֹ וְאֶת בָּנָיו עַל הָעֵץ. כְּתִיב (משלי יז, יט): מַגְבִּיהַּ פִּתְחוֹ מְבַקֵּשׁ שָׁבֶר. הַמַּגְבִּיהַּ פִּתְחֵי פִּיו וּמוֹצִיא דְבָרִים שֶׁלֹא כַּהֹגֶן מִפִּיו, הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מְשַׁבְּרוֹ, וּבַקְּדֵרָה שֶׁבִּשֵּׁל בָּהּ נִתְבַּשֵּׁל, וְכֵן בְּיִתְרוֹ הוּא אוֹמֵר (שמות יח, יד): כִּי בַדָּבָר אֲשֶׁר זָדוּ עֲלֵיהֶם.
אָמַר רַבִּי לֵוִי אֲרוּרִים הֵם הָרְשָׁעִים שֶׁהֵם מִתְעַסְּקִים בְּעֵצָה רָעָה עַל יִשְׂרָאֵל, וְכָל אֶחָד וְאֶחָד מֵהֶם יוֹעֵץ לְפִי דַּרְכּוֹ וְאוֹמֵר עֲצָתִי טוֹבָה מֵעֲצָתְךָ. עֵשָׂו אָמַר שׁוֹטֶה הָיָה קַיִן שֶׁהָרַג אֶת אָחִיו בְּחַיֵּי אָבִיו, וְלֹא הָיָה יוֹדֵעַ שֶׁאָבִיו פָּרֶה וְרָבֶה, אֲנִי אֵינִי עוֹשֶׂה כָּךְ, אֶלָּא (בראשית כז, מא): יִקְרְבוּ יְמֵי אֵבֶל אָבִי וְאַהַרְגָה אֶת יַעֲקֹב אָחִי. פַּרְעֹה אָמַר שׁוֹטֶה הָיָה עֵשָׂו, וְכִי לֹא הָיָה יוֹדֵעַ שֶׁאָחִיו פָּרֶה וְרָבֶה בְּחַיֵּי אָבִיו, אֲנִי אֵינִי עוֹשֶׂה כָּךְ, אֶלָּא עַד דְּאִינוּן דְּקִיקִין תַּחַת כְּרֵסֵי אִמּוֹתֵיהֶן אֲנָא מְחַנֵּק לְהוֹן, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמות א, כב): כָּל הַבֵּן הַיִּלּוֹד הַיְאֹרָה תַּשְׁלִיכֻהוּ. הָמָן אָמַר, פַּרְעֹה שׁוֹטֶה הָיָה, שֶׁאָמַר כָּל הַבֵּן הַיִּלּוֹד הַיְאֹרָה תַּשְׁלִיכֻהוּ, וְכִי לֹא הָיָה יוֹדֵעַ שֶׁהַבָּנוֹת נִשָֹּׂאוֹת פָּרוֹת וְרָבוֹת, אֲנִי אֵינִי עוֹשֶׂה כָּךְ, אֶלָּא לְהַשְׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד וגו'. וְאַף גּוֹג וּמָגוֹג לֶעָתִיד לָבוֹא עָתִיד לוֹמַר שׁוֹטִים הָיוּ רִאשׁוֹנִים שֶׁהָיוּ מִתְעַסְּקִין בְּעֵצוֹת עִם מַלְכֵיהֶם עַל יִשְׂרָאֵל, וְלֹא הָיוּ יוֹדְעִין שֶׁיֵּשׁ לָהֶם פַּטְרוֹן בַּשָּׁמַיִם, אֲנִי אֵינִי עוֹשֶׂה כֵן, אֶלָּא הֲרֵינִי מִזְדַּוֵּג עִם פַּטְרוֹנָן תְּחִלָּה, וְאַחַר כָּךְ אֲנִי מִזְדַּוֵּג לָהֶם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים ב, ב): יִתְיַצְּבוּ מַלְכֵי אֶרֶץ וְרוֹזְנִים נוֹסְדוּ יָחַד עַל ה' וְעַל מְשִׁיחוֹ. אָמַר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא רָשָׁע לִי אַתָּה בָּא לְהִזְדַּוֵּג, כַּמָּה גְדוּדִים יֵשׁ לְפָנַי, כַּמָּה בְּרָקִים כַּמָּה רְעָמִים, כְּהַהִיא דִכְתִיב (שמואל א ז, י): וַיַּרְעֵם ה' בְּקוֹל גָּדוֹל, וְכַמָּה שְׂרָפִים וְכַמָּה מַלְאָכִים, אֶלָּא גְּבוּרָתִי תֵצֵא וְנִלְחֶמֶת עִמָּךְ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (זכריה יד, ג): וְיָצָא ה' וְנִלְחַם בַּגּוֹיִם הָהֵם כְּיוֹם הִלָּחֲמוֹ בְּיוֹם קְרָב. וּכְתִיב (ישעיה מב, יג): ה' כַּגִּבּוֹר יֵצֵא כְּאִישׁ מִלְחָמוֹת יָעִיר קִנְאָה וגו'. מַה כְּתִיב תַּמָּן (זכריה יד, ט): וְהָיָה ה' לְמֶלֶךְ עַל כָּל הָאָרֶץ.
פַּתְשֶׁגֶן הַכְּתָב (אסתר ג, יד), אַנְטַגְרִיפוֹן דְּאִגַּרְתָּא, לְהִנָּתֵן דָּת בְּכָל מְדִינָה וּמְדִינָה לִהְיוֹת עֲתִידִים לַיּוֹם הַזֶּה, אָמַר רַבִּי לֵוִי אֻמּוֹת הָעוֹלָם נְבוּאָתָן סְתוּמָה וְאֵינָן יוֹדְעִין אִם לֵהָרֵג וְאִם לַהֲרֹג, מָשָׁל לְאָדָם שֶׁהָיָה מְהַלֵּךְ בַּדֶּרֶךְ, מִן דּוֹחֲקָא דְּאוֹרְחָא אִסְתְּבַע קַרְסוּלֵיהּ, אֲמַר הַלְּוַאי הֲוָה לִי חַד חֲמַר, עֲבַר עֲלוֹי חַד רוֹמִי דִּילֵדַת חֲמַרְתֵּיהּ חַד עוּלַאי, אֲמַר לֵיהּ סַב אַרְכֵּב הָדֵין עוּלַאי. אֲמַר הָא צְלוֹתִי אִישְׁתְּמַע בְּרַם אֲנָא לָא שְׁאֵלִית כַּהֹגֶן אִם לְמִרְכָּב אִם לְמַרְכִּיבָה. כָּךְ נְבוּאָתָן שֶׁל אֻמּוֹת הָעוֹלָם לִהְיוֹת עֲתִידִים לַיּוֹם הַזֶּה, וְאֵינָן יוֹדְעִים אִם לַהֲרֹג אִם לֵהָרֵג. אֲבָל יִשְׂרָאֵל נְבוּאָתָן מְפֹרֶשֶׁת לִהְיוֹת הַיְּהוּדִים עֲתִידִים לַיּוֹם הַזֶּה לְהִנָקֵם מֵאֹיְבֵיהֶם.
הָרָצִים יָצְאוּ דְחוּפִים בִּדְבַר הַמֶּלֶךְ וגו' וְהַמֶּלֶךְ וְהָמָן יָשְׁבוּ לִשְׁתּוֹת (אסתר ג, טו), אָמַר רַבִּי חָנִין מַאן דְּאָמַר רַחֲמָנָא וַתְּרָן הוּא יִתְוַתְּרוּן מֵעוֹהִי, אֲבָל מַאֲרִיךְ רוּחֵיהּ וְגָבֵי דִידֵיהּ. אָמַר לָהֶם לַשְּׁבָטִים אַתֶּם מְכַרְתֶּם אֶת אֲחִיכֶם מִתּוֹךְ מַאֲכָל וּמִשְׁתֶּה, כָּךְ אֲנִי אֶעֱשֶׂה לָכֶם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וְהַמֶּלֶךְ וְהָמָן יָשְׁבוּ לִשְׁתּוֹת. הָיָה אֶחָד מִיִּשְׂרָאֵל יוֹצֵא לַשּׁוּק וּמְבַקֵּשׁ לִקַּח לִטְרָא בָּשָׂר אוֹ אֲגֻדָּה שֶׁל יָרָק, הָיָה הַפַּרְסִי חוֹנְקוֹ, וְאוֹמֵר לוֹ לְמָחָר אֲנִי הוֹרֶגְךָ וּמְבַזְבֵּז אֶת מָמוֹנְךָ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וְהָעִיר שׁוּשָׁן נָבוֹכָה. אָמַר רַבִּי יִשָֹּׂשכָר דִּכְפַר מַנְדִּי, וּמָה אִם מִי שֶׁמָּחַל וְאָמַר (בראשית מה, ח): לֹא אַתֶּם שְׁלַחְתֶּם אֹתִי הֵנָּה כִּי הָאֱלֹהִים וגו', רְאֵה עַד הֵיכָן הִיא מְתֻקֶּנֶת, שֶׁהֲרֵי עַד יְמֵי מָרְדֳּכַי אוֹתוֹ עֹנֶשׁ שֶׁל מְכִירַת יוֹסֵף קַיָּם, מִי שֶׁאֵינוֹ מוֹחֵל, עַל אַחַת כַּמָּה וְכַמָּה.



וּמָרְדֳּכַי יָדַע אֶת כָּל אֲשֶׁר נַעֲשָׂה וַיִּקְרַע מָרְדֳּכַי אֶת בְּגָדָיו (אסתר ד, א), בִּנְיָמִין גָּרַם לַשְּׁבָטִים לִקְרֹעַ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית מד, יג): וַיִּקְרְעוּ שִׂמְלֹתָם, וְהֵיכָן גָּרְמָה לוֹ קְרִיעָה, בְּשׁוּשַׁן הַבִּירָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וַיִּקְרַע מָרְדֳּכַי אֶת בְּגָדָיו, וְהוּא אִישׁ יְמִינִי. וַיִּלְבַּשׁ שַׂק וָאֵפֶר, אָמַר רַבִּי אַיְּבוּ מִשֶּׁתָּפַס יַעֲקֹב אָבִינוּ אֶת הַשַֹּׂק, דִּכְתִיב (בראשית לז, לד): וַיָּשֶׂם שַׂק בְּמָתְנָיו, שׁוּב לֹא זָז מִבָּנָיו, אַחְאָב כְּתִיב בֵּיהּ (מלכים א כא, כז): וַיָּשֶׂם שַׂק עַל בְּשָׂרוֹ. יוֹרָם בְּנוֹ (מלכים ב ו, ל): וַיַּרְא הָעָם וְהִנֵּה הַשַֹּׂק עַל בְּשָׂרוֹ. מָרְדֳּכַי, וַיִּלְבַּשׁ שַׂק וָאֵפֶר וַיִּזְעַק זְעָקָה גְּדוֹלָה וּמָרָה. וְהֵיכָן נִפְרַע לוֹ בְּשׁוּשָׁן, שֶׁנֶּאֱמַר: וַיִּזְעַק זְעָקָה גְדוֹלָה וּמָרָה. אָמַר רַבִּי חָנִין מַאן דְּאָמַר קוּדְשָׁא בְּרִיךְ הוּא וַתְּרָן הוּא יִתְוַתְּרוּן בְּנֵי מְעוֹהִי, אֶלָּא מַאֲרִיךְ רוּחֵיהּ וְגָבֵי דִילֵיהּ, תֵּדַע שֶׁהֲרֵי זְעָקָה אַחַת הִזְעִיק יַעֲקֹב לְעֵשָׂו, דִּכְתִיב (בראשית כז, לד): וַיִּצְעַק צְעָקָה גְדֹלָה וּמָרָה.
וּבְכָל מְדִינָה וּמְדִינָה מְקוֹם אֲשֶׁר דְּבַר הַמֶּלֶךְ וְדָתוֹ מַגִּיעַ אֵבֶל גָּדוֹל לַיְּהוּדִים (אסתר ד, ג), וְכִי יֵשׁ אֵבֶל גָּדוֹל וְיֵשׁ אֵבֶל קָטָן, אֶלָּא בְּנֹהַג שֶׁבָּעוֹלָם כָּל הָאֲבֵלִים אֶבְלָן מִתְמָעֵט וְהוֹלֵךְ עַד לְשִׁבְעַת הַיָּמִים, תָּקְפּוֹ יוֹם רִאשׁוֹן, וְכָל שֶׁהוּא הוֹלֵךְ הוּא תָּשֵׁשׁ, עַד שֶׁהוּא שְׁנֵים עָשָׂר חֹדֶשׁ, אֲבָל זֶה דְּהָמָן כָּל מַה שֶּׁהוּא הוֹלֵךְ מִתְגַּבֵּר, שֶׁכָּל יוֹם שֶׁהוּא הוֹלֵךְ וְיוֹצֵא הָיוּ אוֹמְרִים כְּבָר יָצָא יוֹם אֶחָד מֵחַיֵּינוּ. דָּבָר אַחֵר, אֵבֶל דְּעָלְמָא כְּשֶׁמֵּת לוֹ בֵּן אוֹמְרִין לוֹ הַמְנַחֲמִין יִחְיֶה בִּנְךָ הָאַחֵר הַנִּשְׁאָר לְךָ, וְאִם לֹא הָיָה לוֹ אַחֵר, אוֹמְרִים לוֹ הַאֲרֵךְ יָמִים, אֲבָל כָּאן הַכֹּל לְקוּחִין לְמִיתָה, לְהַשְׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד.
וַתָּבוֹאנָה נַעֲרוֹת אֶסְתֵּר וְסָרִיסֶיהָ וַיַּגִּידוּ לָהּ וַתִּתְחַלְחַל הַמַּלְכָּה מְאֹד (אסתר ד, ד), רַבָּנָן דְּתַמָּן אָמְרִין שֶׁפֵּרְסָה נִדָּה, וְרַבָּנָן דְּהָכָא אָמְרִין הִפִּילָה עֻבָּרָהּ, וּמִשָּׁעָה שֶׁהִפִּילָה שׁוּב לֹא יָלְדָה. רַבִּי יוּדָן בְּרַבִּי סִימוֹן אָמַר בְּמוֹךְ הָיְתָה מְשַׁמֶּשֶׁת. אָמַר רַבִּי יוּדָן בְּרַבִּי סִימוֹן דָּרְיָוֶשׁ הָאַחֲרוֹן בְּנָהּ שֶׁל אֶסְתֵּר הָיָה, טָהוֹר מֵאִמּוֹ וְטָמֵא מֵאָבִיו.
וַתִּקְרָא אֶסְתֵּר לַהֲתָךְ (אסתר ד, ה), רַבָּנִין דְּתַמָּן אָמְרִין הֲתָךְ זֶה דָּנִיֵּאל, וּלְפִי שֶׁחֲתָכוּהוּ מִגְּדֻלָּתוֹ נִקְרָא הֲתָךְ, חֲתָךְ. וְרַבָּנָן דְּהָכָא אָמְרִין שֶׁחָתַךְ אֶת הַדְּבָרִים. לָדַעַת מַה זֶּה וְעַל מַה זֶּה, אָמְרָה לוֹ לֵךְ אֱמֹר לוֹ, מִימֵיהֶם שֶׁל יִשְׂרָאֵל לֹא בָאוּ לְצָרָה כָּזֹאת, שֶׁמָּא כָּפְרוּ יִשְׂרָאֵל (שמות טו, ב): בְּזֶה אֵלִי וְאַנְוֵהוּ, וְשֶׁמָּא כָּפְרוּ בַּלּוּחוֹת, דִּכְתִיב בָּהֶן (שמות לב, טו): מִזֶּה וּמִזֶּה הֵם כְּתֻבִים.
וַיַּגֶּד לוֹ מָרְדֳּכַי אֵת כָּל אֲשֶׁר קָרָהוּ (אסתר ד, ז), אָמַר לַהֲתָךְ לֵךְ אֱמֹר לָהּ בֶּן בְּנוֹ שֶׁל קָרָהוּ בָּא עֲלֵיכֶם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דברים כה, יח): אֲשֶׁר קָרְךָ בַּדֶּרֶךְ. דָּבָר אַחֵר, אֲשֶׁר קָרָהוּ בַּחֲלוֹם, מְלַמֵּד שֶׁהִזְכִּיר לָהּ אֶת הַחֲלוֹם אֲשֶׁר חָלַם כְּעִנְיָן זֶה, בַּשָּׁנָה הַשֵּׁנִית לַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, וַיַּרְא וְהִנֵּה רַעַשׁ גָּדוֹל וְחָזָק וּבֶהָלָה עַל הָאָרֶץ וּפַחַד וְרַעַד לְכָל יוֹשְׁבֶיהָ, וְהִנֵּה שְׁנֵי תַּנִּינִים גְּדוֹלִים וַיָּרִיעוּ זֶה לִקְרַאת זֶה וַיַּעַרְכוּ מִלְחָמָה, וַיָּנוּסוּ לְקוֹלָם כָּל גּוֹיֵי הָאָרֶץ. וְהָיָה בֵּינֵיהֶם גּוֹי אֶחָד קָטָן וַיָּקוּמוּ כָּל הַגּוֹיִם עַל הַגּוֹי הַקָּטָן לְאַבֵּד זִכְרוֹ מֵעַל הָאָרֶץ, וַיְהִי הַיּוֹם הַהוּא חשֶׁךְ לְכָל הָעוֹלָם, וַיֵּצֶר לַגּוֹי הַקָּטָן מְאֹד וַיִּזְעֲקוּ אֶל ה'. וְהַתַּנִּינִים נִלְחָמִים בְּאַכְזָרִיּוּת חֵמָה וְאֵין מַפְרִיד בֵּינֵיהֶם, וַיַּרְא מָרְדֳּכַי וְהִנֵּה מַעְיַן מַיִם אֶחָד קָטָן עָבַר בֵּין שְׁנֵי הַתַּנִּינִים הָאֵלֶּה וַיַּפְרִיד בֵּינֵיהֶם מִן הַמִּלְחָמָה אֲשֶׁר הָיוּ נִלְחָמִים, וְהַמַּעְיָן גָּבַר [נגר] וַיְהִי לְנַחַל שׁוֹטֵף כְּשֶׁטֶף יַם הַגָּדוֹל וְהוֹלֵךְ וְשׁוֹטֵף בְּכָל הָאָרֶץ, וַיַּרְא וְהִנֵּה זָרְחָה הַשֶּׁמֶשׁ לְכָל הָאָרֶץ וַיֵּאוֹר הָעוֹלָם, וַיִּתְרוֹמֵם הַגּוֹי הַקָּטָן וְהַגְּבוֹהִים הֻשְׁפְּלוּ, וַיְהִי שָׁלוֹם וֶאֱמֶת בְּכָל הָאָרֶץ. וַיְהִי מֵהַיּוֹם הַהוּא וָמַעְלָה וַיִּנְצֹר מָרְדֳּכַי אֶת הַחֲלוֹם אֲשֶׁר חָלַם, וּבְעֵת אֲשֶׁר הֵצֵר לוֹ הָמָן אָמַר לְאֶסְתֵּר עַל יְדֵי שְׁלוּחָהּ, הִנֵּה הַחֲלוֹם אֲשֶׁר סִפַּרְתִּי לָךְ בִּימֵי נְעוּרַיִךְ, וְעַתָּה קוּמִי וּבַקְשִׁי רַחֲמִים מֵאֵת הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וּבוֹאִי לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ וְהִתְחַנְּנִי עַל עַמֵּךְ וְעַל מוֹלַדְתֵּךְ.
כִּי אִם הַחֲרֵשׁ תַּחֲרִישִׁי (אסתר ד, יד), אִם תִּשְׁתְּקִי עַכְשָׁו שֶׁלֹא לְלַמֵּד סָנֵיגוֹרְיָא עַל אֻמָּתֵךְ, סוֹפֵךְ לִשְׁתֹּק לֶעָתִיד לָבוֹא וְאֵין לָךְ פִּתְחוֹן פֶּה, לָמָּה, שֶׁאַתְּ יְכוֹלָה לַעֲשׂוֹת טוֹבָה בְּיָמַיִךְ וְלֹא עָשִׂית. וּמָה אַתְּ סְבוּרָה שֶׁהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מַנִּיחַ אֶת יִשְׂרָאֵל, מִכָּל מָקוֹם מַעֲמִיד לָהֶם גּוֹאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: רֶוַח וְהַצָּלָה יַעֲמוֹד לַיְּהוּדִים מִמָּקוֹם אַחֵר.
וַתֹּאמֶר אֶסְתֵּר לְהָשִׁיב אֶל מָרְדֳּכָי (אסתר ד, טו), אָמְרָה לוֹ לֵךְ כְּנוֹס אֶת כָּל הַיְּהוּדִים הַנִּמְצְאִים בְּשׁוּשָׁן וְצוּמוּ עָלַי וְאַל תֹּאכְלוּ וְאַל תִּשְׁתּוּ שְׁלשֶׁת יָמִים, אֵלּוּ הֵן י"ג וְי"ד וְט"ו בְּנִיסָן. שָׁלַח לָהּ וַהֲרֵי בָּהֶם יוֹם רִאשׁוֹן שֶׁל פֶּסַח, אָמְרָה לוֹ זָקֵן שֶׁבְּיִשְׂרָאֵל, לָמָּה הוּא פֶּסַח. מִיָּד שָׁמַע מָרְדֳּכַי וְהוֹדָה לִדְבָרֶיהָ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וַיַּעֲבֹר מָרְדֳּכָי וַיַּעַשׂ כְּכֹל אֲשֶׁר צִוְתָה עָלָיו אֶסְתֵּר. תַּמָּן אָמְרִין שֶׁהֶעֱבִיר יוֹם טוֹב שֶׁל פֶּסַח בְּתַעֲנִית. וְעַל אוֹתָהּ צָרָה וַיִּתְפַּלֵּל מָרְדֳּכַי אֶל ה' וַיֹּאמֶר גָּלוּי וְיָדוּעַ לִפְנֵי כִסֵּא כְבוֹדֶךָ אֲדוֹן הָעוֹלָמִים כִּי לֹא מִגַּבְהוּת לֵב וּמֵרוּם עַיִן עָשִׂיתִי אֲשֶׁר לֹא הִשְׁתַּחֲוֵיתִי לְהָמָן, כִּי אִם מִיִּרְאָתְךָ פָּעַלְתִּי זֹאת, לְבִלְתִּי הִשְׁתַּחֲווֹת לוֹ, כִּי יָרֵאתִי מִפָּנֶיךָ לְבִלְתִּי תֵּת כְּבוֹדְךָ לְבָשָׂר וָדָם, וְלֹא רָצִיתִי לְהִשְׁתַּחֲווֹת לְזוּלָתֶךָ, כִּי מִי אֲנִי אֲשֶׁר לֹא אֶשְׁתַּחֲוֶה לְהָמָן עַל תְּשׁוּעַת עַמְךָ יִשְׂרָאֵל, כִּי לוֹחֵךְ הָיִיתִי מִנְעַל רַגְלָיו. וְעַתָּה אֱלֹהֵינוּ הַצִּילֵנוּ נָא מִיָּדוֹ, וְיִפֹּל בַּשַּׁחַת אֲשֶׁר כָּרָה וְיִלָּכֵד בָּרֶשֶׁת אֲשֶׁר טָמַן לְרַגְלֵי חֲסִידֶיךָ, וְיֵדַע הַמַּרְגִּיז הַזֶּה כִּי לֹא שָׁכַחְתָּ הַהַבְטָחָה שֶׁהִבְטַחְתָּנוּ (ויקרא כו, מד): וְאַף גַּם זֹאת בִּהְיוֹתָם בְּאֶרֶץ אֹיְבֵיהֶם לֹא מְאַסְתִּים וְלֹא גְּעַלְתִּים לְכַתָם לְהָפֵר בְּרִיתִי אִתָּם כִּי אֲנִי ה' אֱלֹהֵיהֶם. מֶה עָשָׂה מָרְדֳּכַי, קִבֵּץ אֶת הַתִּינוֹקוֹת וְעִנָּה אוֹתָם מִלֶּחֶם וּמַיִם, וְהִלְבִּישָׁן שָׂק וְהוֹשִׁיבָם בָּאֵפֶר, וְהָיוּ צוֹעֲקִים וּבוֹכִין וְעוֹסְקִין בַתּוֹרָה. וּבָעֵת הַהִיא הָיְתָה אֶסְתֵּר נִפְחֶדֶת מְאֹד מִפְּנֵי הָרָעָה אֲשֶׁר צָמְחָה בְּיִשְׂרָאֵל, וַתִּפְשֹׁט בִּגְדֵּי מַלְכוּתָהּ וְאֶת תִּפְאַרְתָּהּ, וַתִּלְבַּשׁ שַׂק, וַתִּפְרַע שְׂעַר רֹאשָׁהּ וַתְּמַלֵּא אוֹתוֹ עָפָר וָאֵפֶר, וַתְּעַנֶּה נַפְשָׁהּ בְּצוֹם, וַתִּפֹּל עַל פָּנֶיהָ לִפְנֵי ה' וַתִּתְפַּלֵל, וַתֹּאמַר, ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר מָשַׁלְתָּ מִימֵי קֶדֶם, וּבָרָאתָ אֶת הָעוֹלָם, עֲזֹר נָא אֲמָתְךָ אֲשֶׁר נִשְׁאַרְתִּי יְתוֹמָה בְּלִי אָב וָאֵם, וּמְשׁוּלָה לַעֲנִיָּה שׁוֹאֶלֶת מִבַּיִת לְבַיִת, כֵּן אָנֹכִי שׁוֹאֶלֶת רַחֲמֶיךָ מֵחַלּוֹן לְחַלּוֹן בְּבֵית אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, וְעַתָּה ה' הַצְלִיחָה נָא לַאֲמָתְךָ הָעֲנִיָּה הַזֹּאת וְהַצִּילָה אֶת צֹאן מַרְעִיתֶךָ מִן הָאוֹיְבִים הָאֵלּוּ אֲשֶׁר קָמוּ עָלֵינוּ, כִּי אֵין לְךָ מַעֲצֹר לְהוֹשִׁיעַ בְּרַב אוֹ בִמְעָט. וְאַתָּה אֲבִי יְתוֹמִים עֲמֹד נָא לִימִין הַיְתוֹמָה הַזֹּאת אֲשֶׁר בְּחַסְדְּךָ בָטְחָה, וּתְנָה אוֹתִי לְרַחֲמִים לִפְנֵי הָאִישׁ הַזֶּה כִּי יְרֵאתִיו, וְהַשְׁפִּילֵהוּ לְפָנַי כִּי אַתָּה מַשְׁפִּיל גֵּאִים.




וַיְהִי בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי וַתִּלְבַּשׁ אֶסְתֵּר (אסתר ה, א): בִּגְדֵי יָפְיָהּ וְאֶת עֲדִי תִּפְאַרְתָּהּ, וַתִּקַּח עִמָּהּ אֶת שְׁתֵּי נַעֲרוֹתֶיהָ, וַתָּשֶׂם יַד יְמִינָהּ עַל הַנַּעֲרָה הָאַחַת, וַתִּסָּמֵךְ עָלֶיהָ כְּחֹק הַמַּלְכוּת, וְהַנַּעֲרָה הַשֵּׁנִית הוֹלֶכֶת אַחֲרֵי גְּבִרְתָּהּ וְסוֹמֶכֶת עֶדְיָהּ, לְבִלְתִּי נְגֹעַ הַזָּהָב אַרְצָה אֲשֶׁר עָלֶיהָ, וַתַּצְהִיל פָּנֶיהָ וַתְּכַס הַדְּאָגָה אֲשֶׁר בְּלִבָּהּ, וַתָּבוֹא בֶּחָצֵר הַפְּנִימִית נֹכַח הַמֶּלֶךְ וַתַּעֲמֹד לְפָנָיו, וְהַמֶּלֶךְ יוֹשֵׁב עַל כִּסֵּא מַלְכוּתוֹ בִּלְבוּשׁ זָהָב וְאֶבֶן יְקָרָה, וַיִּשָֹּׂא עֵינָיו וַיַּרְא אֶסְתֵּר עוֹמֶדֶת לְמוּל פָּנָיו, וַתִּבְעַר בּוֹ חֲמָתוֹ מְאֹד עַל אֲשֶׁר הֵפֵרָה תּוֹרָתוֹ וַתָּבוֹא לְפָנָיו בְּלֹא קְרִיאָה. וַתִּשָֹּׂא אֶסְתֵּר אֶת עֵינֶיהָ וַתֵּרֶא אֶת פְּנֵי הַמֶּלֶךְ וְהִנֵּה עֵינָיו כָּאֵשׁ בּוֹעֲרוֹת מֵרֹב הַחֵמָה אֲשֶׁר בְּלִבּוֹ, וַתַּכֵּר הַמַּלְכָּה אֶת קֶצֶף הַמֶּלֶךְ וַתִּתְבַּהֵל מְאֹד וַתָּפָג רוּחָה, וַתָּשֶׂם רֹאשָׁהּ עַל הַנַּעֲרָה הַסּוֹמֶכֶת יְמִינָהּ, וַיַּרְא אֱלֹהֵינוּ וַיַּחֲמֹל עַל עַמּוֹ, וַיִּפֶן לְצַעַר הַיְתוֹמָה אֲשֶׁר בָּטְחָה בוֹ, וַיִּתֵּן לָהּ חֵן לִפְנֵי הַמֶּלֶךְ, וַיּוֹסֶף יֹפִי עַל יָפְיָהּ, וְהָדָר עַל הֲדָרָהּ. וַיָּקָם הַמֶּלֶךְ בְּבֶהָלָה מִכִּסְּאוֹ וַיָּרָץ אֶל אֶסְתֵּר וַיְחַבְּקָהּ וַיְנַשְׁקָהּ וַיַּשְׁלֵךְ זְרוֹעוֹ עַל צַוָּארָהּ, וַיֹּאמֶר לָהּ הַמֶּלֶךְ אֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה לָמָּה תִּפְחֲדִי, כִּי הַדָּת הַזֹּאת אֲשֶׁר סִדַּרְנוּ אֵינֶנָּה מֻטֶּלֶת עָלַיִךְ, בַּאֲשֶׁר אַתְּ רַעֲיָתִי וַחֲבֶרְתִּי. וַיֹּאמֶר לָהּ מַדּוּעַ כַּאֲשֶׁר רְאִיתִיךְ לֹא תְדַבְּרִי אֵלַי, וַתֹּאמֶר אֶסְתֵּר אֲדֹנִי הַמֶּלֶךְ כַּאֲשֶׁר רְאִיתִיךָ נִבְהֲלָה נַפְשִׁי מִפְּנֵי כְּבוֹדֶךָ.
וַיֹּאמֶר לָהּ הַמֶּלֶךְ מַה לָּךְ אֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה וּמַה בַּקָּשָׁתֵךְ וגו' וַתֹּאמֶר אֶסְתֵּר אִם עַל הַמֶּלֶךְ טוֹב יָבוֹא הַמֶּלֶךְ וְהָמָן הַיּוֹם אֶל הַמִּשְׁתֶּה וגו' וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ מַהֲרוּ אֶת הָמָן וגו' וַיָּבֹא הַמֶּלֶךְ וְהָמָן אֶל הַמִּשְׁתֶּה אֲשֶׁר עָשְׂתָה אֶסְתֵּר וגו' וַיֵּצֵא הָמָן בַּיּוֹם הַהוּא שָׂמֵחַ וְטוֹב לֵב וְכִרְאוֹת הָמָן אֶת מָרְדֳּכַי בְּשַׁעַר הַמֶּלֶךְ וְלֹא קָם וְלֹא זָע מִמֶּנּוּ וַיִּמָּלֵא הָמָן חֵמָה, וַיִּתְאַפַּק הָמָן וגו' וַיָּבֵא אֶת אֹהֲבָיו וְאֶת זֶרֶשׁ אִשְׁתּוֹ וגו' (אסתר ה, ג י), וּבְכֻלָּם לֹא הָיוּ יוֹדְעִים לָתֵת עֵצָה כְּזֶרֶשׁ אִשְׁתּוֹ, שֶׁהָיוּ לוֹ שְׁלשׁ מֵאוֹת וְשִׁשִּׁים וַחֲמִשָּׁה בַּעֲלֵי עֵצָה, כְּמִנְיַן יְמוֹת הַחַמָּה, אָמְרָה לוֹ אִשְׁתּוֹ אָדָם זֶה שֶׁאַתָּה שׁוֹאֵל עָלָיו אִם מִזֶּרַע הַיְּהוּדִים הוּא, לֹא תוּכַל לוֹ, אִם לֹא תָבוֹא עָלָיו בְּחָכְמָה בַּמֶּה שֶׁלֹא נִסָּה אֶחָד מִבְּנֵי אֻמָּתוֹ, שֶׁאִם תַּפִּילוֹ לְכִבְשַׁן הָאֵשׁ, כְּבָר הֻצְּלוּ חֲנַנְיָה וַחֲבֵרָיו. וְאִם לְגֹב אֲרָיוֹת, כְּבָר עָלָה דָּנִיֵּאל מִתּוֹכוֹ. וְאִם תַּאַסְרֵהוּ בְּבֵית הָאֲסוּרִים, כְּבָר יָצָא יוֹסֵף מִתּוֹכוֹ. וְאִם בְּמוּלֵי תַּסִיק תַּחְתָּיו, כְּבָר הִתְחַנֵּן מְנַשֶּׁה וְנֶעְתַּר לוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְנָפַק מִינֵּיהּ. וְאִם בְּמַדְבְּרָא תַּגְלוּנֵיהּ, כְּבָר פָּרוּ וְרָבוּ אֲבוֹתָיו בַּמִּדְבָּר, וְכַמָּה נִסְיוֹנוֹת נִתְנַסּוּ וּבְכֻלָּן עָמְדוּ וְנִצְּלוּ. וְאִם עֵינָיו תְּעַוֵּר הֲרֵי שִׁמְשׁוֹן דִּקְטַל כַּמָּה וְכַמָּה נַפְשָׁתָא מִפְּלִשְׁתָּאֵי כַּד עֲוֵיר. אֶלָּא צְלוֹב יָתֵיהּ עַל צְלִיבָא, דְּלָא אַשְׁכְּחִינַן חַד מִן עַמּוֹי דְּאִשְׁתְּזֵיב מִנֵּיהּ, מִיָּד וַיִּיטַב הַדָּבָר לִפְנֵי הָמָן וַיַּעַשׂ הָעֵץ. מֵאֵיזֶה עֵצִים הָיָה אוֹתוֹ הָעֵץ, אָמְרוּ חֲכָמִים בְּשָׁעָה שֶׁבָּא לְהָכִינוֹ, קָרָא הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא לְכָל עֲצֵי בְּרֵאשִׁית, מִי יִתֵּן וְיִתָּלֶה רָשָׁע זֶה עָלָיו, תְּאֵנָה אָמְרָה אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁמִּמֶּנִּי מְבִיאִין יִשְׂרָאֵל בִּכּוּרִים, וְלֹא עוֹד אֶלָּא שֶׁנִּמְשְׁלוּ יִשְׂרָאֵל כְּבִכּוּרָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (הושע ט, י): כְּבִכּוּרָה בִתְאֵנָה בְּרֵאשִׁיתָהּ. גֶּפֶן אָמְרָה אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁבִּי נִמְשְׁלוּ יִשְׂרָאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים פ, ט): גֶּפֶן מִמִצְרַיִם תַּסִּיעַ. רִמּוֹן אָמַר אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁבִּי נִמְשְׁלוּ יִשְׂרָאֵל, שֶׁנֶּאֱמַר (שיר השירים ד, ג): כְּפֶלַח הָרִמּוֹן רַקָּתֵךְ. אֱגוֹז אָמַר אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁבִּי נִדְּמוּ יִשְׂרָאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שיר השירים ו, יא): אֶל גִּנַּת אֱגוֹז יָרַדְתִּי. אֶתְרוֹג אָמַר אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁמִּמֶּנִּי נוֹטְלִין יִשְׂרָאֵל לְמִצְוָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ויקרא כג, מ): וּלְקַחְתֶּם לָכֶם בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן פְּרִי עֵץ הָדָר וגו'. הֲדַס אָמַר אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁנִּמְשְׁלוּ בִּי יִשְׂרָאֵל, שֶׁנֶּאֱמַר (זכריה א, ח): וְהוּא עֹמֵד בֵּין הַהֲדַסִּים אֲשֶׁר בַּמְצֻלָה. זַיִת אָמַר אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁבִּי נִמְשְׁלוּ יִשְׂרָאֵל, שֶׁנֶּאֱמַר (ירמיה יא, טז): זַיִת רַעֲנָן יְפֵה פְרִי תֹאַר קָרָא ה' שְׁמֵךְ. תַּפּוּחַ אָמַר אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁבִּי נִמְשְׁלוּ יִשְׂרָאֵל, שֶׁנֶּאֱמַר (שיר השירים ב, ג): כְּתַפּוּחַ בַּעֲצֵי הַיַּעַר כֵּן דּוֹדִי בֵּין הַבָּנִים, וּכְתִיב (שיר השירים ז, ט): וְרֵיחַ אַפֵּךְ כַּתַּפּוּחִים, דֶּקֶל אָמַר אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁבִּי נִמְשְׁלוּ יִשְׂרָאֵל, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שיר השירים ז, ח): זֹאת קוֹמָתֵךְ דָּמְתָה לְתָמָר. עֲצֵי שִׁטִּים וַעֲצֵי בְּרוֹשִׁים אָמְרוּ אָנוּ נִתֵּן עַצְמֵנוּ, שֶׁמִּמֶּנוּ נַעֲשָׂה הַמִּשְׁכָּן וְנִבְנָה בֵּית הַמִּקְדָּשׁ. אֶרֶז וְתָמָר אָמְרוּ אָנוּ נִתֵּן עַצְמֵנוּ, שֶׁאָנוּ נִמְשָׁלִים לְצַדִּיק, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים צב, יג): צַדִּיק כַּתָּמָר יִפְרָח כְּאֶרֶז בַּלְּבָנוֹן יִשְׂגֶּה. עֲרָבָה אָמְרָה אֲנִי אֶתֵּן אֶת עַצְמִי, שֶׁבִּי נִמְשְׁלוּ יִשְׂרָאֵל, שֶׁנֶּאֱמַר (ישעיה מד, ד): כַּעֲרָבִים עַל יִבְלֵי מָיִם, וּמִמֶּנִּי נוֹטְלִין לְמִצְוָה לְאַרְבַּעַת הַמִּינִין שֶׁבַּלּוּלָב. בְּאוֹתָהּ שָׁעָה אָמַר הַקּוֹץ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם, אֲנִי שֶׁאֵין לִי [במה] [על מה] לִתְלוֹת אֶתֵּן אֶת עַצְמִי וְיִתָּלֶה טָמֵא זֶה, שֶׁאֲנִי נִקְרָא שְׁמִי קוֹץ, וְהוּא קוֹץ מַכְאִיב, וְנָאֶה שֶׁיִּתָּלֶה קוֹץ עַל קוֹץ, וּמִמֶּנּוּ מָצְאוּ וַעֲשָׂאוֹ, וְכֵיוָן שֶׁהֵבִיאוּהוּ לְפָנָיו הֱכִינוֹ עַל פֶּתַח בֵּיתוֹ וּמָדַד עַצְמוֹ עָלָיו לְהַרְאוֹת עֲבָדָיו הֵיאַךְ יִתָּלֶה מָרְדֳּכַי עָלָיו. הֱשִׁיבַתּוּ בַּת קוֹל, נָאֶה לְךָ הָעֵץ, מְתֻקָּן לְךָ הָעֵץ מִשֵּׁשֶׁת יְמֵי בְרֵאשִׁית. רַבָּנָן דְּתַמָּן אָמְרִין, מִנַּיִן לְהָמָן מִן הַתּוֹרָה, שֶׁנֶּאֱמַר (בראשית ג, יא): הֲמִן הָעֵץ. דָּרִישׁ לֵיהּ הָמָן הָעֵץ. דָּבָר אַחֵר, וַיְהִי בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי, לְעוֹלָם אֵין יִשְׂרָאֵל נְתוּנִין בְּצָרָה יוֹתֵר מִשְּׁלשָׁה יָמִים, שֶׁהֲרֵי בְּאַבְרָהָם כְּתִיב (בראשית כב, ד): בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי וַיִּשָֹּׂא אַבְרָהָם אֶת עֵינָיו וַיַּרְא אֶת הַמָּקוֹם מֵרָחֹק. הַשְּׁבָטִים (בראשית מב, יז): וַיֶּאֱסֹף אֹתָם אֶל מִשְׁמָר שְׁלשֶׁת יָמִים. יוֹנָה, שֶׁנֶּאֱמַר (יונה ב, ב): וַיְהִי יוֹנָה בִּמְעֵי הַדָּג שְׁלשָׁה יָמִים וּשְׁלשָׁה לֵילוֹת. וְהַמֵּתִים אֵינָן חַיִּים אֶלָּא לִשְׁלשֶׁת יָמִים, שֶׁנֶּאֱמַר (הושע ו, ב): בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי יְקִימֵנוּ וְנִחְיֶה לְפָנָיו. וְגַם הַנֵּס הַזֶּה נַעֲשָׂה בְּסוֹף שְׁלשָׁה יָמִים לְתַעֲנִיתָם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וַיְהִי בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי וַתִּלְבַּשׁ אֶסְתֵּר מַלְכוּת. וְשָׁלְחָה וְקָרְאָה לְהָמָן בַּסְּעוּדָה עִם הַמֶּלֶךְ בַּחֲמִשָּׁה עָשָׂר בְּנִיסָן, וְכֵיוָן שֶׁאָכְלוּ וְשָׁתוּ אָמַר הָמָן, הַמֶּלֶךְ מְגַדֵּל אוֹתִי, וְאִשְׁתּוֹ מְכַבֶּדֶת אוֹתִי, וְאֵין בְּכָל הַמַּלְכוּת גָדוֹל מִמֶּנִּי, וְשָׂמַח בְּלִבּוֹ מְאֹד, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: וַיֵּצֵא הָמָן בַּיּוֹם הַהוּא שָׂמֵחַ וְטוֹב לֵב.
וַיֹּאמֶר הָמָן אַף לֹא הֵבִיאָה אֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה וגו' (אסתר ה, יב), אַרְבָּעָה הֵם שֶׁפָּתְחוּ בְּאַף וְאָבְדוּ בְּאַף, וְאֵלּוּ הֵן: נָחָשׁ, וְשַׂר הָאוֹפִים, וַעֲדַת קֹרַח, וְהָמָן. נָחָשׁ, דִּכְתִיב (בראשית ג, א): אַף כִּי אָמַר אֱלֹהִים. שַׂר הָאוֹפִים, דִּכְתִיב (בראשית מ, טז): אַף אֲנִי בַּחֲלוֹמִי. עֲדַת קֹרַח, דִּכְתִיב (במדבר טז, יד): אַף לֹא אֶל אֶרֶץ. הָמָן, דִּכְתִיב: אַף לֹא הֵבִיאָה אֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה.
לְאַחַר שֶׁעָשָׂה הָעֵץ, הָלַךְ אֵצֶל מָרְדֳּכַי וּמְצָאוֹ שֶׁהָיָה יוֹשֵׁב בְּבֵית הַמִּדְרָשׁ וְהַתִּינוֹקוֹת יוֹשְׁבִים לְפָנָיו וְשַׂקִּים בְּמָתְנֵיהֶם וְעוֹסְקִים בַּתּוֹרָה, וְהָיוּ צוֹעֲקִים וּבוֹכִים, וּמָנָה אוֹתָם וּמָצָא שָׁם [שנים עשר] [שנים ועשרים אלף] תִּינוֹקוֹת, הִשְׁלִיךְ עֲלֵיהֶם שַׁלְשְׁלָאוֹת שֶׁל בַּרְזֶל וְהִפְקִיד עֲלֵיהֶם שׁוֹמְרִים, וְאָמַר לְמָחָר אֶהֱרֹג אֵלּוּ הַתִּינוֹקוֹת תְּחִלָּה, וְאַחַר כָּךְ אֶתְלֶה אֶת מָרְדֳּכָי. וְהָיוּ אִמּוֹתֵיהֶם מְבִיאוֹת לָהֶם לֶחֶם וּמַיִם וְאוֹמְרוֹת לָהֶם בָּנֵינוּ אִכְלוּ וּשְׁתוּ קֹדֶם שֶׁתָּמוּתוּ לְמָחָר וְאַל תָּמוּתוּ בָּרָעָב, מִיָּד הָיוּ מַנִּיחִין יְדֵיהֶם עַל סִפְרֵיהֶם וְנִשְׁבָּעִים בְּחַיֵּי מָרְדֳּכַי רַבֵּנוּ לֹא נֹאכַל וְלֹא נִשְׁתֶּה, אֶלָּא מִתּוֹךְ תַּעֲנִיתֵנוּ נָמוּת, גָּעוּ כֻּלָּם בִּבְכִיָּה עַד שֶׁעָלְתָה שַׁוְעָתָם לַמָּרוֹם וְשָׁמַע הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא קוֹל בְּכִיָּתָם כְּבִשְׁתֵּי שָׁעוֹת בַּלַּיְלָה, בְּאוֹתָהּ שָׁעָה נִתְגַּלְגְּלוּ רַחֲמָיו שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְעָמַד מִכִּסֵּא דִּין וְיָשַׁב בְּכִסֵּא רַחֲמִים, וְאָמַר מַה קּוֹל גָּדוֹל הַזֶּה שֶׁאֲנִי שׁוֹמֵעַ כִּגְדָיִים וּטְלָאִים, עָמַד משֶׁה רַבֵּנוּ לִפְנֵי הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא וְאָמַר, רִבּוֹנוֹ שֶׁל עוֹלָם לֹא גְדָיִים וְלֹא טְלָאִים הֵם אֶלָּא קְטַנֵּי עַמְךָ שֶׁהֵם שְׁרוּיִים בְּתַעֲנִית הַיּוֹם שְׁלשָׁה יָמִים וּשְׁלשָׁה לֵילוֹת, וּלְמָחָר רוֹצֶה הָאוֹיֵב לְשָׁחֲטָם כִּגְדָיִים וּטְלָאִים. בְּאוֹתָהּ שָׁעָה נָטַל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא אוֹתָן אִגְרוֹת שֶׁגָּזַר עֲלֵיהֶם שֶׁהָיוּ חֲתוּמוֹת בְּחוֹתָם שֶׁל טִיט, וּקְרָעָם, וְהִפִּיל עַל אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ בֶּהָלָה בְּאוֹתוֹ לַיְלָה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: בַּלַּיְלָה הַהוּא וגו'.




בַּלַּיְלָה הַהוּא נָדְדָה שְׁנַת הַמֶּלֶךְ (אסתר ו, א), נָדְדוּ שָׁמַיִם כִּסְאוֹ שֶׁל מֶלֶךְ מַלְכֵי הַמְלָכִים הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא, שֶׁרָאָה אֶת יִשְׂרָאֵל בַּצָּרָה. וְכִי יֵשׁ שֵׁנָה לִפְנֵי הַמָּקוֹם, וַהֲלֹא כְּבָר נֶאֱמַר (תהלים קכא, ד): הִנֵּה לֹא יָנוּם וְלֹא יִישָׁן שׁוֹמֵר יִשְׂרָאֵל, אֶלָּא בִּזְּמַן שֶׁיִּשְׂרָאֵל שְׁרוּיִין בְּצַעַר וְאֻמּוֹת הָעוֹלָם בְּשַׁלְוָה, לְכָךְ נֶאֱמַר (תהלים מד, כד): עוּרָה לָמָּה תִישַׁן ה'. וְנָדְדָה שְׁנַת הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ, שֶׁרָאָה בַּחֲלוֹמוֹ אֶת הָמָן שֶׁנָּטַל סַיָּף לְהָרְגוֹ, וְנִבְהַל וְהֵקִיץ מִשְׁנָתוֹ, וְאָמַר לְסוֹפְרָיו הָבִיאוּ סֵפֶר הַזִּכְרוֹנוֹת לִקְרוֹת וְלִרְאוֹת מַה שֶּׁעָבַר עָלָיו, וּפָתְחוּ הַסְּפָרִים וּמָצְאוּ אֶת הַדָּבָר שֶׁהִגִּיד מָרְדֳּכַי עַל בִּגְתָנָא וָתֶרֶשׁ, וְכֵיוָן שֶׁאָמְרוּ לַמֶּלֶךְ: הִנֵּה הָמָן עוֹמֵד בֶּחָצֵר, אָמַר הַמֶּלֶךְ אֱמֶת הַדָּבָר שֶׁרָאִיתִי בַּחֲלוֹמִי, לֹא בָּא זֶה בְּשָׁעָה זוֹ אֶלָּא לְהָרְגֵנִי.
לִתְלוֹת אֶת מָרְדֳּכַי עַל הָעֵץ אֲשֶׁר הֵכִין לוֹ (אסתר ו, ד), תָּנָא לוֹ הֵכִין, וְעָלָיו נֶאֱמַר (תהלים ז, יד): וְלוֹ הֵכִין כְּלֵי מָוֶת חִצָּיו לְדֹלְקִים יִפְעָל (תהלים ז, טז): בּוֹר כָּרָה וַיַּחְפְּרֵהוּ וַיִּפֹּל בְּשַׁחַת יִפְעָל.
וַיָּבוֹא הָמָן וַיֹּאמֶר לוֹ הַמֶּלֶךְ וגו' וַיֹּאמֶר הָמָן בְּלִבּוֹ (אסתר ו, ו), הָרְשָׁעִים בִּרְשׁוּת לִבָּם, (בראשית כז, מא): וַיֹּאמֶר עֵשָׂו בְּלִבּוֹ. (תהלים יד, א): אָמַר נָבָל בְּלִבּוֹ. (מלכים א יב, כו): וַיֹּאמֶר יָרָבְעָם בְּלִבּוֹ. וַיֹּאמֶר הָמָן בְּלִבּוֹ. אֲבָל הַצַּדִּיקִים לִבָּם בִּרְשׁוּתָם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (שמואל א א, יג): וְחַנָּה הִיא מְדַבֶּרֶת עַל לִבָּהּ. (דניאל א, ח): וַיָּשֶׂם דָּנִיֵּאל עַל לִבּוֹ. (שמואל א כז, א): וַיֹּאמֶר דָּוִד אֶל לִבּוֹ. וְדוֹמִין לְבוֹרְאָן (בראשית ח, כא): וַיֹּאמֶר ה' אֶל לִבּוֹ.
מַהֵר קַח אֶת הַלְּבוּשׁ וְאֶת הַסּוּס [וגו'] וַיִּקַּח הָמָן אֶת הַלְּבוּשׁ וְאֶת הַסּוּס (אסתר ו, י יא), הָלַךְ לוֹ אֵצֶל מָרְדֳּכַי, כֵּיוָן שֶׁהִגִּידוּ לְמָרְדֳּכַי שֶׁהוּא בָּא, נִתְיָרֵא עַד מְאֹד, וְהָיָה יוֹשֵׁב וְתַלְמִידָיו לְפָנָיו. אָמַר לָהֶם לְתַלְמִידָיו, בָּנַי, רוּצוּ וְהִבָּדְלוּ מִכָּאן שֶׁלֹא תִכָּווּ בְּגַחַלְתִּי, שֶׁהֲרֵי הָמָן הָרָשָׁע בָּא לְהָרְגֵנִי. אָמְרוּ, אִם תָּמוּת נָמוּת עִמְּךָ. אָמַר לָהֶם, אִם כֵּן נַעֲמֹד בִּתְפִלָּה וְנִפָּטֵר מִתּוֹךְ הַתְּפִלָּה, וַחֲסַלּוּן צְלוֹתְהוֹן יָתְבוּן וְעָסְקִין בְּהִלְכוֹת מִצְוַת הָעֹמֶר, שֶׁהֲרֵי אוֹתוֹ הַיּוֹם ט"ז בְּנִיסָן הָיָה, וּבְאוֹתוֹ הַיּוֹם הָיוּ מַקְרִיבִין עֹמֶר בִּזְמַן שֶׁבֵּית הַמִּקְדָּשׁ קַיָּם. אֲתָא הָמָן לְגַבֵּיהוֹן אֲמַר לוֹן בַּמֶּה אַתּוּן עָסְקִין, אָמְרוּ לוֹ בְּמִצְוַת הָעֹמֶר, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ויקרא ב, יד): וְאִם תַּקְרִיב מִנְחַת בִּכּוּרִים לַה' וגו', תַּמָּן אָמְרֵי הִלְכוֹת קְמִיצָה אַחֲווּ לֵיהּ וְדָבָר אֶחָד שֶׁהָיוּ קוֹמְצִין מִן הָעֹמֶר. אֲמַר לוֹן וְהָדֵין עוּמְרָא מַהוּ דִּדְהַב אוֹ דִּכְסַף, אַמְרֵי לֵיהּ לָא דִּדְהַב וְלָא דִּכְסַף וְלָא דְּחִיטִין, אֶלָּא דִּשְׂעוֹרִין. אֲמַר לוֹן בְּכַמָּה הוּא טִימֵיהּ דִּידֵיהּ הֲוָה בְּעַשְׂרָה קַנְטְרִין, אָמְרִין לֵיהּ סַגְיָן בְּעַשְׂרָה מָנִין. אֲמַר לוֹן קוּמוּ דְּנַצְחוּן עַשְׂרָה מִנְכוֹן לְעַשְׂרָה אַלְפֵי קַנְטְרִין דִּכְסַף דִּילִי. כֵּיוָן דַּחֲסַל מִמִּצְלֵי, אֲמַר לֵיהּ הָמָן לְמָרְדֳּכַי לְבוֹשׁ הָדֵין לְבוּשָׁא דְמַלְכָּא, אָמַר לוֹ מָה אַתְּ מְבַזֶּה מַלְכוּת, אִית בַּר נָשׁ לָבֵישׁ לְבוּשָׁא דְמַלְכוּתָא וְלָא סָח. אֲזַל בְּעָא בַּלָּנָא וְלָא אַשְׁכַּח, מָה עֲבַד אֲסַר חַרְצֵיהּ וְעָאל וְאַסְחֵי, כֵּיוָן דִּנְפַק אָמַר לוֹ סַב לְבֵישׁ הָדֵין כְּלִילָא. אֲמַר לֵיהּ מָה אַתְּ מְבַזֶּה מַלְכוּתָא, אִית בַּר נָשׁ לָבֵישׁ כְּלִילָא דְמַלְכוּתָא וְלָא מְסַפַּר. אֲזַל בְּעֵי סַפָּר וְלָא אַשְׁכַּח, מָה עֲבֵיד אֲזִיל לְבֵיתֵיהּ וְאַיְיתֵי סַפָּרָא וְיָתֵיב וְקָא מְסַפַּר לֵיהּ, שָׁרֵי וּמִתְנַח, אֲמַר לֵיהּ מַה לָּךְ מִתְנַח, אֲמַר לֵיהּ וַוי לַאֲבוּהּ דְּהַהוּא גַבְרָא מַעֲבֵיר דּוּמִין פַּנְטוֹן קוֹמִין קְלֵטוֹ עֲבֵיד בַּלָּן סַפָּר. אֲמַר לֵיהּ וּבְהַהִיא שְׁאֵילִית לָךְ לֵית אֲנָא חַכִּים לַאֲבוּי דְּהַהוּא גַבְרָא בַּלָּן וְסַפָּר בִּכְפַר קַרְיָינוּס וְאַתְּ מַשְׁכַּחַת מָאנֵי סַפָּרָא דִידֵיהּ. אֲמַר לֵיהּ קוּם רְכוֹב עַל הָדֵין סוּסְיָא, אֲמַר לֵיהּ לֵית בִּי כֹּחַ, דַּאֲנָא סָב. אֲמַר לֵיהּ וְלֵית אֲנָא גְּבַר סָב, אָמַר לוֹ וְלָא אַתְּ הוּא דִּגְרַמְתְּ לְנַפְשָׁךְ. אֲמַר לֵיהּ קוּם דַּאֲנָא סָמֵיךְ קָדְלִי וְאַתְּ דָּרֵיס עֲלוֹי וּסְלֵיק וּרְכַב לִמְקַיְימָה לְכוֹן מַה דַּאֲמַר כְּתָבָא (דברים לג, כט): וְאַתָּה עַל בָּמוֹתֵימוֹ תִדְרֹךְ.
דָּבָר אַחֵר, וַיִּקַּח הָמָן אֶת הַלְּבוּשׁ וְאֶת הַסּוּס וגו'. אֲתָא לְגַבֵּי מָרְדֳּכַי וַאֲמַר, עֲמוֹד וּלְבוֹשׁ, כַּמָּה בִּישׁ גַּדָּא דְּהַהוּא גַּבְרָא, אֱמֶשׁ אֲנִי הָיִיתִי עָסֵיק לְהַתְקִין לֵיהּ צְלִיבָא, וְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מְתַקֵּין לֵיהּ כְּלִילָא. אֲנִי הָיִיתִי מְתַקֵּן לְךָ חֲבָלִים וּמַסְמֵרִים, וְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מְתַקֵּן לְךָ לְבוּשׁ מַלְכוּת. אֲנָא בָּעֵינָא מִן מַלְכָּא לְמִיצְלִיב יָתָךְ עַל צְלִיבָא, וְהוּא אֲמַר לִי לְמִירְכַּב לָךְ עַל סוּסְיָא, עֲמוֹד וּלְבוֹשׁ וְעָבֵיד לֵיהּ כָּל מַה דַּאֲמָרָן לְעֵיל. וְכֵיוָן דְּרָכֵיב, הִתְחִיל מְקַלֵּס לְהַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא (תהלים ל, ב): אֲרוֹמִמְךָ ה' כִּי דִּלִּיתָנִי וְלֹא שִׂמַּחְתָּ אֹיְבַי לִי ה' אֱלֹהָי שִׁוַּעְתִּי אֵלֶיךָ וַתִּרְפָּאֵנִי ה' הֶעֱלִיתָ מִן שְׁאוֹל נַפְשִׁי חִיִּיתַנִי מִיָּרְדִי בוֹר. תַּלְמִידָיו מָה הָיוּ אוֹמְרִים (תהלים ל, ב): זַמְרוּ לַה' חֲסִידָיו וְהוֹדוּ לְזֵכֶר קָדְשׁוֹ כִּי רֶגַע בְּאַפּוֹ חַיִּים בִּרְצוֹנוֹ בָּעֶרֶב יָלִין בֶּכִי וְלַבֹּקֶר רִנָּה. אוֹתוֹ רָשָׁע מָה הָיָה אוֹמֵר (תהלים ל, ב): וַאֲנִי אָמַרְתִּי בְשַׁלְוִי בַּל אֶמּוֹט לְעוֹלָם ה' בִּרְצוֹנְךָ הֶעֱמַדְתָּ לְהַרְרִי עֹז הִסְתַּרְתָּ פָנֶיךָ הָיִיתִי נִבְהָל. אֶסְתֵּר מָה הָיְתָה אוֹמֶרֶת (תהלים ל, ב): אֵלֶיךָ ה' אֶקְרָא וְאֶל ה' אֶתְחַנָּן מַה בֶּצַע בְּדָמִי בְּרִדְתִּי אֶל שָׁחַת הֲיוֹדְךָ עָפָר הֲיַגִּיד אֲמִתֶּךָ. כְּנֶסֶת יִשְׂרָאֵל מָה הָיְתָה אוֹמֶרֶת (תהלים ל, ב): שְׁמַע ה' וְחָנֵנִי ה' הֱיֵה עֹזֵר לִי הָפַכְתָּ מִסְפְּדִי לְמָחוֹל לִי פִּתַּחְתָּ שַׂקִּי וַתְּאַזְרֵנִי שִׂמְחָה, וְרוּחַ הַקֹּדֶשׁ מָה הָיְתָה אוֹמֶרֶת (תהלים ל, ב): לְמַעַן יְזַמֶּרְךָ כָבוֹד וְלֹא יִדֹּם ה' אֱלֹהַי לְעוֹלָם אוֹדֶךָּ. בִּתּוֹ שֶׁל הָמָן נִשְׁקְפָה מִן הַחַלּוֹן לִרְאוֹת בַּצְּלִיבָא, וְכֵיוָן שֶׁרָאֲתָה מָרְדֳּכַי רוֹכֵב וְאָבִיהָ מַכְרִיז לְפָנָיו כָּכָה יֵעָשֶׂה לָאִישׁ, הִשְׁלִיכָה עַצְמָהּ לָאָרֶץ וּמֵתָה.
וַיָּשָׁב מָרְדֳּכַי אֶל שַׁעַר הַמֶּלֶךְ (אסתר ו, יב), מְלַמֵּד שֶׁשָּׁב לְשַׂקּוֹ וּלְתַעֲנִיתוֹ. אָמַר רַבִּי חֶלְבּוֹ כָּל מִי שֶׁלּוֹבֵשׁ שַׂק וּמִתְעַנֶּה, אֵינוֹ מַעֲבִירוֹ מִמֶּנּוּ עַד שֶׁתֵּעָשֶׂה בַּקָּשָׁתוֹ.
וְהָמָן נִדְחַף אֶל בֵּיתוֹ אָבֵל וַחֲפוּי רֹאשׁ, אָבֵל עַל בִּתּוֹ, וַחֲפוּי רֹאשׁ עַל מַה שֶּׁקָּרָהוּ, וּבְיָדוֹ אַרְבַּע מְלָאכוֹת: בַּלָּן, וְסַפָּר, וְגַלְיוֹר, וְכוֹרֵז.
וַיְסַפֵּר הָמָן לְזֶרֶשׁ אִשְׁתּוֹ וגו' (אסתר ו, יג), בְּאוֹתָהּ שָׁעָה בָּאוּ סָרִיסֵי הַמֶּלֶךְ וֶהֱבִיאוּהוּ לַסְּעוּדָה בְּיוֹם שִׁשָּׁה עָשָׂר בְּנִיסָן, כֵּיוָן שֶׁאָכְלוּ וְשָׁתוּ אָמַר הַמֶּלֶךְ לְאֶסְתֵּר מַה שְּׁאֵלָתֵךְ, אָמְרָה לוֹ אֲדוֹנִי הַמֶּלֶךְ אֵינִי שׁוֹאֶלֶת מִמְךָ אֶלָּא נַפְשִׁי בִּשְׁאֵלָתִי וְעַמִּי בְּבַקָּשָׁתִי.
וְהַמֶּלֶךְ קָם בַּחֲמָתוֹ מִמִּשְׁתֵּה הַיַּיִן אֶל גִּנַּת הַבִּיתָן (אסתר ז, ז), מֶה עָשָׂה מִיכָאֵל הַמַּלְאָךְ הִתְחִיל מְקַצֵּץ אֶת הַנְּטִיעוֹת לְפָנָיו, וְהוֹסִיף חֵמָה עַל חֲמָתוֹ, וְשָׁב אֶל מִשְׁתֵּה הַיַּיִן, וְהָמָן עָמַד לְבַקֵּשׁ עַל נַפְשׁוֹ, מֶה עָשָׂה מִיכָאֵל דְּחָפוֹ עַל אֶסְתֵּר, וְהָיְתָה מְצַעֶקֶת אֲדוֹנִי הַמֶּלֶךְ הֲרֵי הוּא כֹּבְשֵׁנִי לְפָנֶיךָ, וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ הֲגַם לִכְבּוֹשׁ אֶת הַמַּלְכָּה עִמִּי בַּבָּיִת. וְשָׁמַע הָמָן הַדָּבָר הַזֶּה וְנָפְלוּ פָנָיו. מֶה עָשָׂה אֵלִיָּהוּ זָכוּר לַטּוֹב, נִדְמָה לְחַרְבוֹנָה וְאָמַר לוֹ אֲדוֹנִי הַמֶּלֶךְ גַּם הִנֵּה הָעֵץ אֲשֶׁר עָשָׂה הָמָן לְמָרְדֳּכַי וגו'. דְּאָמַר רַבִּי פִּנְחָס צָרִיךְ לוֹמַר חַרְבוֹנָה זָכוּר לַטּוֹב. וְאָמַר רַב צָרִיךְ לוֹמַר אָרוּר הָמָן, אֲרוּרִים בָּנָיו, אֲרוּרָה זֶרֶשׁ אִשְׁתּוֹ, כְּדִכְתִיב (משלי י, ז): וְשֵׁם רְשָׁעִים יִרְקָב. מִיָּד צִוָּה הַמֶּלֶךְ לִתְלוֹתוֹ עַל הָעֵץ אֲשֶׁר הֵכִין לְמָרְדֳּכָי, וְעָלָיו אָמַר שְׁלֹמֹה בְּחָכְמָתוֹ (משלי י, ז יא, ח): צַדִּיק מִצָּרָה נֶחֱלָץ וַיָּבֹא רָשָׁע תַּחְתָּיו. שֶׁהִשְׁכִּים הָמָן לִתְלוֹת אֶת מָרְדֳּכַי וְנִתְלָה הוּא עַל הָעֵץ אֲשֶׁר הֵכִין לְמָרְדֳּכַי, וְנָתַן אֶת כָּל אֲשֶׁר לְהָמָן לְאֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה, וְאֶסְתֵּר נָתְנָה לְמָרְדֳּכַי, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: בַּיּוֹם הַהוּא נָתַן הַמֶּלֶךְ אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ לְאֶסְתֵּר הַמַּלְכָּה אֶת בֵּית הָמָן צֹרֵר הַיְּהוּדִים וגו', וּכְתִיב (איוב ה, ה): אֲשֶׁר קְצִירוֹ רָעֵב יֹאכֵל וְאֶל מִצִּנִּים יִקָּחֵהוּ וְשָׁאַף צַמִּים חֵילָם. אֲשֶׁר קְצִירוֹ, זֶה הָמָן. רָעֵב יֹאכֵל, זֶה מָרְדֳּכַי וְאֶסְתֵּר. וְאֶל מִצִּנִּים יִקָּחֵהוּ, לֹא בְזַיִין וְלֹא בְצִנָּה אֶלָּא בִּתְפִלָּה וּבְתַחֲנוּנִים, כְּמָה דְאַתְּ אָמַר (תהלים צא, ד): צִנָּה וְסֹחֵרָה אֲמִתּוֹ, זוֹ הִיא הַתְּפִלָּה הַמְּגִנָּה עַל הַצָּרָה כַּצִּנָּה שֶׁמְּגִנָּה עַל הָאָדָם בַּמִּלְחָמָה, וּבִזְכוּת הַתְּפִלָּה שֶׁנִּתְכַּנָּה לַצִּנָּה יִקָּחֵהוּ לְהָמָן. וּמִנַּיִן שֶׁעָשׂוּ תְּפִלָּה, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: שַׂק וָאֵפֶר יֻצַּע לָרַבִּים, וּמַה תַּקָּנָה לְשַׂק וָאֵפֶר בְּלֹא תְּפִלָּה. וְשָׁאַף צַמִּים חֵילָם, וּמִי דָחַק לְמָמוֹנוֹ שֶׁל הָמָן, מָרְדֳּכַי וְאֶסְתֵּר וְהַמְצֻמָּתִים לָהֶם.
וְאַתֶּם כִּתְבוּ עַל הַיְּהוּדִים כַּטּוֹב בְּעֵינֵיכֶם בְּשֵׁם הַמֶּלֶךְ (אסתר ח, ח), וְשִׁלְחוּ לְכָל הַמְּדִינוֹת לְהַשְּׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד אֶת כָּל שׂוֹנְאֵי הַיְּהוּדִים בַּיּוֹם אֲשֶׁר שִׂבְּרוּ אֹיְבֵי הַיְּהוּדִים לִשְׁלוֹט בָּהֶם וְנַהֲפוֹךְ הוּא לָהֶם, (ישעיה נה, יג): וְהָיָה לַה' לְשֵׁם, זֶה הַנֵּס שֶׁעָשָׂה הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא שֶׁלֹא נַעֲשָׂה כָּמוֹהוּ, יֵשׁ לְךָ בָּעוֹלָם שֶׁנַּעֲשָׂה כַּנֵּס הַזֶּה, שֶׁעָשׂוּ נְקָמָה יִשְׂרָאֵל בְּאֻמּוֹת הָעוֹלָם וְעָשׂוּ בְשׂוֹנְאֵיהֶם כִּרְצוֹנָם.
נִקְהֲלוּ הַיְּהוּדִים בְּעָרֵיהֶם וגו' וְאִישׁ לֹא עָמַד בִּפְנֵיהֶם כִּי נָפַל פַּחְדָּם עַל כָּל הָעַמִּים (אסתר ט, ב), וְיִשְׂרָאֵל מִתְגַּבְּרִים כְּאַרְיֵה שֶׁנָּפַל בְּעֶדְרֵי צֹאן וּמַכֶּה וְהוֹלֵךְ וְאֵין מַצִּיל מִיָּדוֹ, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (מיכה ה, ז): וְהָיָה שְׁאֵרִית יַעֲקֹב בַּגּוֹיִם בְּקֶרֶב עַמִּים רַבִּים כְּאַרְיֵה בְּבַהֲמוֹת יַעַר וְכִכְפִיר בְּעֶדְרֵי צֹאן וגו', וְהָרְגוּ בָּנָיו שֶׁל הָמָן וּתְלָאוּם. אַנְדְּרִיָּאנוֹס קֵיסָר אָמַר לוֹ לְרַבִּי יְהוֹשֻׁעַ, גְּדוֹלָה הִיא הַכִּבְשָׂה שֶׁעוֹמֶדֶת בֵּין שִׁבְעִים זְאֵבִים. אָמַר לוֹ גָּדוֹל הוּא הָרוֹעֶה שֶׁמַּצִּילָהּ וְשׁוֹבְרָן לִפְנֵיהֶם, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (ישעיה נד, יז): כָּל כְּלִי יוּצַר עָלַיִךְ לֹא יִצְלָח וגו'.
וּמָרְדֳּכַי יָצָא מִלִּפְנֵי הַמֶּלֶךְ בִּלְבוּשׁ מַלְכוּת וגו' (אסתר ח, טו): רַבִּי פִּנְחָס אוֹמֵר מָלַךְ מָרְדֳּכַי עַל הַיְּהוּדִים, מָה הַמֶּלֶךְ לוֹבֵשׁ פּוֹרְפְּרִין, כָּךְ מָרְדֳּכַי לוֹבֵשׁ פּוֹרְפְּרִין. מָה הַמֶּלֶךְ עוֹשֶׂה עֲטָרָה כְּלוּלָה בְּרֹאשׁוֹ, כָּךְ מָרְדֳּכַי לוֹבֵשׁ וַעֲטֶרֶת זָהָב גְּדוֹלָה. מָה הַמֶּלֶךְ אֵימָתוֹ עַל כָּל הָאָרֶץ, כָּךְ מָרְדֳּכַי אֵימָתוֹ עֲלֵיהֶם, שֶׁנֶּאֱמַר: כִּי נָפַל פַּחַד מָרְדֳּכַי עֲלֵיהֶם. מָה הַמֶּלֶךְ מוֹנִיטָה שֶׁלּוֹ הוֹלֶכֶת בְּכָל הָאָרֶץ, כָּךְ מָרְדֳּכַי מוֹנִיטָה שֶׁלּוֹ הוֹלֶכֶת. וּמַה מּוֹנִיטָה שֶׁלּוֹ, מָרְדֳּכַי מִכָּאן וְאֶסְתֵּר מִכָּאן. לָמָּה, שֶׁהָיָה אִישׁ טוֹב וְאִישׁ שָׁלוֹם וּמְבַקֵּשׁ שָׁלוֹם, שֶׁנֶּאֱמַר: כִּי מָרְדֳּכַי הַיְּהוּדִי וגו', וְעָלָיו אָמַר הַכָּתוּב (תהלים לז, לז): שְׁמָר תָּם וּרְאֵה יָשָׁר כִּי אַחְרִית לְאִישׁ שָׁלוֹם.
אָמַר רַבִּי בֶּרֶכְיָה, הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא כָּתַב גְּאֻלַּת יִשְׂרָאֵל בַּתּוֹרָה, דִּכְתִיב (ויקרא כה, מז): וְכִי תַשִֹּׂיג יַד גֵּר וְתוֹשָׁב עִמָּךְ וגו', יַד גֵּר וְתוֹשָׁב זֶה הָמָן, שֶׁנִּתְגַּדֵּל וְנִתְעַשֵּׁר. וְהִשִֹּׂיגָה יָדוֹ, לִשְׁקֹל עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים כִּכַּר כֶּסֶף, וְנִקְרָא גֵּר תּוֹשָׁב, שֶׁהוּא מִזַּרְעוֹ שֶׁל עֲמָלֵק, וְהָיָה גָּר בְּמָדַי וּפָרָס. (ויקרא כה, מז): וּמָךְ אָחִיךָ עִמָּךְ, אֵלּוּ יִשְׂרָאֵל, שֶׁהָיוּ דַּלִּים וּמָכִים. (ויקרא כה, מז): וְנִמְכַּר לְגֵר תּוֹשָׁב, שֶׁמְּכָרָם אֲחַשְׁוֵרוֹשׁ לְהָמָן לְהַשְׁמִיד לַהֲרֹג וּלְאַבֵּד. (ויקרא כה, מז): אוֹ לְעֵקֶר מִשְׁפַּחַת גֵּר, שֶׁעָשָׂה עַצְמוֹ עֲבוֹדַת כּוֹכָבִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב: כֹּרְעִים וּמִשְׁתַּחֲוִים לְהָמָן. (ויקרא כה, מז): אַחֲרֵי נִמְכַּר גְּאֻלָּה תִּהְיֶה לּוֹ, שֶׁגְּאָלָם הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא מִיָּדוֹ וְהִצִּילָם מִגְּזֵרָתוֹ וּפְדָאָם. (ויקרא כה, מז): אֶחָד מֵאֶחָיו יִגְאָלֶנּוּ, זֶה מָרְדֳּכַי דִּכְתִיב בֵּיהּ: וְרָצוּי לְרֹב אֶחָיו. (ויקרא כה, מז): אוֹ דֹדוֹ אוֹ בֶן דֹּדוֹ יִגְאָלֶנּוּ, זוֹ אֶסְתֵּר שֶׁהָיְתָה בַּת דֹּדוֹ, וְנִגְאֲלוּ יִשְׂרָאֵל עַל יָדֶיהָ. (שמות יז, יד): כִּי מָחֹה אֶמְחֶה אֶת זֵכֶר עֲמָלֵק, מָחֹה בָּעוֹלָם הַזֶּה, אֶמְחֶה לָעוֹלָם הַבָּא. אֶת זֵכֶר עֲמָלֵק זֶה הָמָן, קְרִי בֵיהּ זָכָר עֲמָלֵק. וְאַף יַעֲקֹב אָבִינוּ רְמָזָהּ בְּבִרְכַּת הַשְּׁבָטִים, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (בראשית מט, כז): בִּנְיָמִין זְאֵב יִטְרָף בַּבֹּקֶר יֹאכַל עַד, זֶה שָׁאוּל שֶׁהָיָה בָּקְרָן שֶׁל יִשְׂרָאֵל, שֶׁהָיָה תְּחִלָּה לַמְּלָכִים, וְהָיָה מִשֵּׁבֶט בִּנְיָמִין, וְהִכָּה אֶת עֲמָלֵק וּבָזַז אֶת כָּל אֲשֶׁר לָהֶם. (בראשית מט, כז): וְלָעֶרֶב יְחַלֵּק שָׁלָל, זֶה מָרְדֳּכַי וְאֶסְתֵּר, שֶׁעָמְדוּ לָהֶם לְיִשְׂרָאֵל בְּגָלוּתָם שֶׁהוּא דּוֹמֶה לְעֶרֶב, וְחִלְּקוּ שָׁלָל שֶׁל הָמָן שֶׁנִּמְשַׁל לִזְאֵב, שֶׁהֶעֱמִידוֹ הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא כְּנֶגֶד הַזְּאֵב, אֵלּוּ מַלְכֵי מָדַי וּפָרַס שֶׁנִּמְשְׁלוּ לִזְאֵב, הֲדָא הוּא דִכְתִיב (דניאל ז, ה): וַאֲרוּ חֵיוָה אָחֳרִי תִנְיָנָה דָּמְיָה לְדֹב. תַּמָּן אָמְרִין אֵלּוּ מַלְכֵי מָדַי וּפָרַס שֶׁאוֹכְלִין כְּדֹב וְאֵין לָהֶם מְנוּחָה כְּדֹב וּמְגַדְּלִין שֵׂעָר כְּדֹב. הֶעֱמִיד הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא כְּנֶגְדָּן מָרְדֳּכַי וְאֶסְתֵּר שֶׁהָיוּ מִשֵּׁבֶט בִּנְיָמִין, דִּכְתִיב בֵּיהּ: זְאֵב יִטְרָף.
רַבִּי חִיָּא רַבָּה וְרַבִּי שִׁמְעוֹן בֶּן חֲלַפְתָּא הֲווֹן מְהַלְּכִין בַּהֲדָא בִּקְעָתָא דְּאַרְבֵּל, וַחֲזוֹן אֶת אַיֶּלֶת הַשַּׁחַר שֶׁבָּקְעָה אֶת הָאוֹרָה, אֲמַר לֵיהּ רַבִּי חִיָּא רַבָּה לְרַבִּי שִׁמְעוֹן בֶּן חֲלַפְתָּא כָּךְ הוּא גְּדֻלָּתָן שֶׁל יִשְׂרָאֵל בַּתְּחִלָּה קִימְעָא, כָּל מַה שֶּׁהוֹלֵךְ הוּא גָּדֵל וְרָבֶה וְהוֹלֵךְ, מַה טַּעַם (מיכה ז, ח): כִּי אֵשֵׁב בַּחשֶׁךְ ה' אוֹר לִי. כָּךְ, בַּתְּחִלָּה וּמָרְדֳּכַי יוֹשֵׁב בְּשַׁעַר הַמֶּלֶךְ, וְאַחַר כָּךְ, וַיָּשָׁב מָרְדֳּכַי אֶל שַׁעַר הַמֶּלֶךְ וגו', וְאַחַר כָּךְ, וּמָרְדֳּכַי יָצָא מִלִּפְנֵי הַמֶּלֶךְ וגו', וְאַחַר כָּךְ, לַיְהוּדִים הָיְתָה אוֹרָה וְשִׂמְחָה וְשָׂשׂוֹן וִיקָר.
הֲדָא הוּא דִכְתִיב (תהלים סו, ג): אִמְרוּ לֵאלֹהִים מַה נּוֹרָא מַעֲשֶׂיךָ, מַה דְּחִילִין אִינוּן מַנְגְּנוֹת שֶׁלָּךְ, [פרוש אותות שלך] הַנֶּהֱרָגִים הוֹרְגִין אֶת הוֹרְגֵיהֶם, וְהַנִּצְלָבִין צוֹלְבִין אֶת צוֹלְבֵיהֶן. הַמְשֻׁקָּעִין בַּיָּם מְשַׁקְּעִין אֶת מַשְׁקִיעֵיהֶן, הֱוֵי (תהלים סו, ג): בְּרֹב עֻזְּךָ יְכַחֲשׁוּ לְךָ אֹיְבֶיךָ. אַתְּ מוֹצֵא שֶׁמִּדּוֹת טוֹבוֹת שֶׁל הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא בְּהַשְׁפֵּעַ בְּפִרוּי וְרִבּוּי, הַטּוֹב בְּרִבּוּי, הַחֶסֶד בְּרִבּוּי, הָרַחֲמִים בְּרִבּוּי, הַצְּדָקָה בְּרִבּוּי, הָאֱמוּנָה בְּרִבּוּי, הַפְּדוּת בְּרִבּוּי, הַבְּרָכָה בְּרִבּוּי, הַשֶּׁבַח בְּרִבּוּי, הַשָּׁלוֹם בְּרִבּוּי. הַטּוֹב בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים לא, כ): מָה רַב טוּבְךָ אֲשֶׁר צָפַנְתָּ לִירֵאֶיךָ. הַחֶסֶד בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (שמות לד, ו): וְרַב חֶסֶד וֶאֱמֶת. הָרַחֲמִים בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים קיט, קנו): רַחֲמֶיךָ רַבִּים ה'. הַצְּדָקָה בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (איוב לז, כג): וּמִשְׁפָּט וְרֹב צְדָקָה. הָאֱמוּנָה בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (איכה ג, כג): חֲדָשִׁים לַבְּקָרִים רַבָּה אֱמוּנָתֶךָ. הַפְּדוּת בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים קל, ז): יַחֵל יִשְׂרָאֵל אֶל ה' כִּי עִם ה' הַחֶסֶד וְהַרְבֵּה עִמּוֹ פְדוּת. הַבְּרָכָה בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (מלאכי ג, י): וַהֲרִיקֹתִי לָכֶם בְּרָכָה עַד בְּלִי דָּי, מַאי עַד בְּלִי דָּי, עַד שֶׁיִּבְלוּ שִׂפְתוֹתֵיכֶם לוֹמַר דַּי. הַשֶּׁבַח בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (תהלים פט, ח): אֵל נַעֲרָץ בְּסוֹד קְדשִׁים רַבָּה וְנוֹרָא עַל כָּל סְבִיבָיו, וּכְתִיב (תהלים קד, כד): מָה רַבּוּ מַעֲשֶׂיךָ ה' כֻּלָּם בְּחָכְמָה עָשִׂיתָ מָלְאָה הָאָרֶץ קִנְיָנֶךָ. הַשָּׁלוֹם בְּרִבּוּי, שֶׁנֶּאֱמַר (ישעיה נד, יג): וְכָל בָּנַיִךְ לִמּוּדֵי ה' וְרַב שְׁלוֹם בָּנָיִךְ, אַל תִּקְרֵי בָּנָיִךְ אֶלָּא בּוֹנָיִךְ. (תהלים קכב, ז): יְהִי שָׁלוֹם בְּחֵילֵךְ שַׁלְוָה בְּאַרְמְנוֹתָיִךְ לְמַעַן אַחַי וְרֵעָי אֲדַבְּרָה נָא שָׁלוֹם בָּךְ לְמַעַן בֵּית ה' אֱלֹהֵינוּ אֲבַקְּשָׁה טוֹב לָךְ, (תהלים קכח, ו): וּרְאֵה בָנִים לְבָנֶיךָ שָׁלוֹם עַל יִשְׂרָאֵל. (תהלים קיט, קסה): שָׁלוֹם רָב לְאֹהֲבֵי תוֹרָתֶךָ וְאֵין לָמוֹ מִכְשׁוֹל. (תהלים כט, יא): ה' עֹז לְעַמּוֹ יִתֵּן ה' יְבָרֵךְ אֶת עַמּוֹ בַשָּׁלוֹם. נִשְׁלַם מִדְרַשׁ אֶסְתֵּר