Arutelu:Põhjasõda

Õige nimi on "Šeremetev" (), või kuidas? Ma ei tea, kas see käib ka ratsaväe kohta. Andres 6. november 2005, kell 12.04 (UTC)

: Ei ole, õige on Šeremetjev, kuna vene keeles on ta Шереметьев, Борис Петрович. Transkriptsioonireeglite järgi kirjutatakse ju "ье" eesti keeles "je".Peremees 6. november 2005, kell 14.16 (UTC)

:: Selgub, et vene keeles kasutatakse rööbiti mõlemat nimekuju, Шереметев ja Шереметьев. Tundub, et Шереметев (Šeremetev) on õigem. Ka ENE 1. väljaandes on "Šeremetev", nii et see näib vastavat ka eesti traditsioonile. Andres 6. november 2005, kell 17.06 (UTC)

Narva lahingu kohta tuleb kirjutada omaette artikkel, kuhu saab paigutada kõik detailid. Arvan, et kui iga lahingu kohta nii põhjalikult kirjutada, läheb see artikkel siin liiga pikaks. Andres 6. november 2005, kell 12.04 (UTC)

: Täiesti nõus, kusjuures väike dilemma: lahinguid on kaks Narva lahing (1700) ja Narva lahing (1704). Tuntum on muidugi 1700, kuid 1704. ei tohiks ka ära unustada (kuigi rootslased siis peksa said...).

:: Leheküljel Arutelu:Narva lahing pakub Ahsoous, et selle nime all võidakse mõista ka 1918. või 1944. aasta sündmusi. Pakun, et 1704. aasta lahingust võiks kirjutada pealkirja all Narva lahing (1704). Andres 6. november 2005, kell 17.06 (UTC)

:Toomase arvamuse vastu pole midagi. Kuid sina ilmselt ei leidnud midagi.Akra 23. veebruar 2008, kell 09:04 (UTC)

: Panin laienduse praegu siia sisse, et tulevikus ta eraldi artikliks välja kirjutada. Niikuinii tuleb lühike ka läbi kirjutada. Peremees 6. november 2005, kell 14.16 (UTC)

:: Kirjutasin praegu artiklis "Narva lahing" veel detailsemalt. Narva lahing on väga tähtis, nii et siin võib olla ka pisut detaile. Eks hiljem näeb, kui detailseks esitus jääb. Andres 6. november 2005, kell 17.06 (UTC)

Tundub, et kuni Rootsi võitude peatükini ei ole kõik kronoloogilises järjekorras. võib-olla ei peagi olema. artiklis kasutatakse sulgudes kord Rootsi, kord julianuse kalendrit, nii et lõpuks ei saa aru, kas ilma sulgudeta antud kuupäev on tänapäeva kalendri järgi ja mis kalendri kuupäev sulgudes on. avjoska 3. juuli 2007, kell 06:05 (UTC)

Kõik ei pea olema kronoloogilises järjekorras. Rootsi kalender võeti kasutusele 1700. Püüame siis asja parandada.  Kui kuupäev on lingitud, siis ta on Gregoriuse kalendri järgi. Andres 28. august 2007, kell 03:18 (UTC)

Kui jutt on Rootsi kalendrist, on see iga kord spetsiaalselt märgitud. Aga kuupäevad tuleb veel üle vaadata. Andres 28. august 2007, kell 03:27 (UTC)
Minu arust Ganguti lahing on russism.

Mis seal peaks olema? Artikli tekstis säärast lahingut pole mainitud. Andres 30. oktoober 2007, kell 13:29 (UTC)

Kopisin selle Inglise vikist ja jäi muutmata. Muudan selle siis Hankoniemi lahinguks. WooteleF 30. oktoober 2007, kell 13:30 (UTC)
Osad kuupäevad on ikka veel küsitavaks märgitud. avjoska 9. veebruar 2008, kell 20:20 (UTC)

Küsitavad pealkirjad on need, mis arvatavasti ei ole Gregoriuse kalendri järgi. Tuleb välja selgitada, millise kalendri järgi nad on, ning linkida Gregoriuse kalendri järgi. Andres 9. veebruar 2008, kell 21:16 (UTC)

Venemaa sai suurriigiks, kuni selle ajani oli kasutusel riigi nimena Moskva Suurvürstiriik. Alates 1721. aastast võeti kasutusele mõiste Venemaa (Rossija), mis vahetas välja mõiste Moskoovia''

Miks sellest tuleb siin rääkida? Andres 20. veebruar 2008, kell 19:18 (UTC)

:See on otsene Põhjasõja  ja selle võitmisest tulenev tagajärg. Teiseks on mujal vikites ekslikult kasutusel nimi Venemaa juba Ivan IV julma ajast, mitte vene vikis. Arvan, et see tuleks siin ära märkida.Akra 20. veebruar 2008, kell 20:05 (UTC)

: Muide ka selle artikli esimeses lauses on Venemaa, mis ei ole õige.Akra 20. veebruar 2008, kell 20:07 (UTC)

:: Kas artiklis Venemaa peaks ajalugu algama 1721. aastast? Andres 20. veebruar 2008, kell 20:08 (UTC)

:Sellenimelise riigi (Vene tsaaririik) ajalugu küll. Üldmõiste Venemaa üldiselt meie kõigi (võib-olla ma eksin, et kõigi) jaoks maa-ala Läänemerest Vaikse ookeanini. Kuni 18. sajandini ei olnud olemas Venemaad sellistes piirides, seega ei saa ka teatmeteoses kasutada, kuni selle ajani selle Moskva Suurvürstiriigi ja hilisema Moskva Tsaaririigi kohta mõistet Venemaa (Rossia), kuna see on eksitav, et mitte öelda vale. Kuni selle ajani ei nimetanud venelased end ise ega ka muu maailm  venelasteks vaid moskoviidideks ja riiki Venemaaks  vaid Moskoovieks. Akra 21. veebruar 2008, kell 07:20 (UTC)

:Muide moskoviidide mõiste tuleb külma sõja ajal uuesti käibele halvustavas tähenduses. Akra 21. veebruar 2008, kell 07:20 (UTC)

:: Küsimus on selles: kui me räägime Venemaa ajaloost, kas me võime siis rääkida ka ajast enne 1721. aastat?

::: Ja "Vene tsaaririik" ei ole üldse õige nimi. Tegu oli hoopis Venemaa keisririigiga.
Ka keisririik ei ole täpne. Tegemist on impeerjumiga, tean kuid ei viitsinud arutelus nii põhjalikult kirjutada.Akra 21. veebruar 2008, kell 11:38 (UTC)

:::Impeerium tähendab suurt ja paljurahvuseliselist riiki. Algselt tähenda see Roomat, kuid hiljem võtsid mitmed riigid selle oma nimeks. Valitsejaks oli siis imperaator ehk keiser. --WooteleF 21. veebruar 2008, kell 11:44 (UTC)

:::Ehk siis tahtsin öelda, et impeerium = keisririik.--WooteleF 21. veebruar 2008, kell 11:45 (UTC)

::: Me võime ju lihtsalt selle artikli alguses asendada "Venemaa" "Moskva Suurvürstiriigiga". On vaieldav, kas selle kohta ei tohi öelda "Venemaa".  Andres 21. veebruar 2008, kell 07:56 (UTC)

:Pigem tuleb see asendada Moskva Tsaaririigiga. Öelda, et see on Venemaa võib aga nagu kõike võib öelda, kuid kas see ka õige on. Vene ajaloolased igaljuhul ei kasuta selle kohta enne Peetri aega mõistet Venemaa, va mõned üksikud erandid, ka БСЭ mitte. Mude põhimõtteliselt sama teema on üleval olnud ka arutelus Arutelu:Moskva Suurvürstiriik. Seal on põhimõtteliselt asjad paika vaieldud.Akra 21. veebruar 2008, kell 11:38 (UTC)

:: Jah, siis Moskva Tsaaririigiga. Aga riik ise on ju järjepidev hoolimata nime muutusest. Andres 21. veebruar 2008, kell 12:05 (UTC)

:: Vene viki andmetel oli ametlik nimi Vene Tsaaririik. Andres 21. veebruar 2008, kell 12:08 (UTC)

:: Eesti keeles kasutatakse sõna "Venemaa" ka 'Vene maa' tähenduses. Andres 21. veebruar 2008, kell 12:09 (UTC)
Veel üks huvitav väljavõtte lehelt kus on Venema valitsejate elulood ja valitsusorganite ajalugu.
Enne 1721 ei ole Venemaad ja ja leht algab sellest aastast.
*Россия: 1721-1917
*Россия: 1917
*Россия: 1918-1922
*РСФСР: 1917-1991
*СССР: 1922-1991
*КПСС: 1917-1991
*Россия: 1991-2008. Akra 21. veebruar 2008, kell 11:55 (UTC)

:Järjepidevus on muidugi olemas, kuid sellele enne 20. sajandit millegipärast ei rõhuta. See on jällgi üks russofoobide argumente, et venemaa on igavesti olemas olnud.Akra 21. veebruar 2008, kell 12:10 (UTC)
Alates 1721. aastast võeti kasutusele mõiste Venemaa (Rossija), mis vahetas välja mõiste Moskoovia Tiit Made. "Alasi ja haamri vahel. Ajalooliste tõdede otsingul". Tallinn: Argo, 2007 lk 25.

Võtsin selle välja, sest see pole tõsi. Moskoovia pole selle riigi ametlik nimi kunagi olnud. Nii kutsuti riiki lääne pool. Eelmises lauses tegin paranduse, aga pole kindel, et seegi koht vajalik on.
Andres 21. veebruar 2008, kell 12:26 (UTC)

Jutt ei olnud riigi nimedest vaid mõistede (rahvakeelsete nimede) venemaa ja moskoovie kasutuse aegadest. Nagu sa isegi näed, probleem oli millal millist nimetust kasutati.Akra 21. veebruar 2008, kell 13:17 (UTC)

: Nojah, aga ametlik nimi oli Vene Tsaaririik, mitte Moskva Tsaaririik ega Moskoovia.

: Ja me ei pea ju kasutama tingimata ametlikke nimesid. Venemaa pole kunagi ametlk nimi olnud.

: Peale selle, eesti keeles ei erista "Venemaa" Rossijat ja Russi. Vähemalt ei ole see üldtunnustatud. Lihtsalt "Vene" öelda on eesti keeles poolik. Andres 21. veebruar 2008, kell 13:48 (UTC)

::Vene Tsaaririik, nimena kellegi luulu. Niisugust nime ei ole tegelikulkunagi amtlikult eksisteerinud ka (rahvakeeles mitte) enne 1721. aastat. Loe raamatust Viktor Kandõba. "Istorija russkoi imperii" Moskva 1997. See on hiljem käibelelastud nimetus. 1547, mil Ivan IV reorganiseeris ta Moskva Tsaaririigiks. Kui sellest ajast oleks olemas Vene Tsaaririik, aiia kuidas sai Peeter I ametlikult käibele võtta riigi nimena venemaa, kui see oli juba riigi nimi. Minu tumendused. Vene tsaaririik ei jookse kuskilt teatmeteostest ka otsinguna välja.

::БСЭ

::Россия, страна (территория) и государство, населённые в основном русскими. До Великой Октябрьской социалистической революции под Р. подразумевалась вся Российская империя (с начала 18 в.) как совокупность территорий, входивших в её состав и населённых как русскими, так и нерусскими народами (историю Р. см. в ст. РСФСР). В русских письменных памятниках название "Р." как обозначение страны появляется в конце 15 в., но до конца 17в. она чаще именовалась Русью, Русской землёй или Московским государством. С середины 16 в. "Р." или "Российским царством" начали называть всю совокупность земель, вошедших к тому времени в состав централизованного государства во главе с Москвой. Позднее понятие "российский" стало обозначать принадлежность к государству, понятие же "русские" уже в начале 16 в. являлось названием народности. С 17 в. термины "Р." и "Российская земля" стали широко употребляться в русской письменности. В начале 18 в. Русское государство при императоре Петре I было официально названо Российской империей. В результате победы Октябрьской революции 1917 на большинстве территорий бывшей Российской империи установилась Советская власть и появилось понятие "Советская Р.". Была образована Российская Советская Федеративная Социалистическая Республика. В 1922 РСФСР вместе с УССР, БССР и ЗСФСР образовала Союз ССР. Ныне Р. обычно называют РСФСР. В зарубежных изданиях названием "Р." часто обозначается весь Союз Советских Социалистических Республик.
Русь
(Русская земля), название государственного образования восточных славян IX в. на Среднем Днепре, распространившееся на всю территорию Древнерусского государства. В XII—XIII вв. Русь — название древнерусских земель и княжеств. Возникли названия: Белая Русь, Малая Русь, Чёрная Русь, Червонная Русь и др. Термин “Русь” закрепился за северо-восточными территориями бывшего Древнерусского государства и стал основой понятия “русские”.
Материалы предоставлены проектом Рубрикон

::Seletav sõnaraamat

::ЦА'РСТВО, а, ср.

::1 Государство, управляемое царем. Московское ц. Мимо острова Буяна в царство славного Салтана. Пушкин. 2. только ед. Правление какого-н. царя, царствование. В ц. Екатерины II. Послал Юпитер к ним на царство журавля. Крылов. 3. перен. Место, область, сфера, где господствуют те или иные явления, начала. Я (мороз) царство свое убираю в алмазы, жемчуг, серебро. Некрасов. "Луч света в темном царстве" (заглавие статьи Н. А. Добролюбова). ...Переход из царства бесчувственного мира в царство ощущения, из царства неорганического мира в царство органической жизни - есть скачок в новое состояние... История ВКП(б). Только в царстве социализма может быть установлен полный мир. Сталин. Три царства природы. Растительное ц. Животное ц. Сонное ц. (о многих спящих людях - из названия сказки; разг. шутл.). ◊

::Энциклопедия «Кругосвет»

::ВЕРНАДСКИЙ, ГЕОРГИЙ ВЛАДИМИРОВИЧ (1887-1973), русский историк. Родился 20 августа (1 сентября) 1887 в Петербурге в семье В.И.Вернадского. Окончил московскую 5-ю гимназию и в 1905 поступил на историческое отделение историко-филологического факультета Московского университета. Среди его университетских преподавателей были В.О.Ключевский, А.А.Кизеветтер, Р.Ю.Виппер. В 1906 Вернадский побывал в Германии, где во Фрейбургском университете слушал лекции Г.Риккерта. Степень магистра получил в Петербургском университете в 1911. В 1913-1917 — приват-доцент Петербургского университета. По политическим убеждениям Вернадский был близок к партии кадетов. После Февральской революции редактировал издание министерства внутренних дел «Сельский вестник». В 1917-1918 возглавлял кафедру русской истории в Пермском университете, где им было создано «Общество исторических, философских и социальных знаний». В 1918-1920 - профессор Таврического университета в Симферополе, был назначен заведующим отделом печати в правительстве П.Н.Врангеля. После поражения войск Врангеля эвакуировался в Константинополь, затем перебрался в Грецию. В 1922-1927 — профессор Русского юридического факультета в Праге. Участвовал в работе Семинария (впоследствии Института) Н.П.Кондакова, под влиянием которого обратился к исследованию взаимосвязей степной, византийской и славянской культур. Стал одним из идеологов евразийцев, обосновал историческую теорию евразийства в ряде работ — Начертание русской истории, 1927; Опыт истории Евразии, 1934; Звенья русской культуры, 1938.
Вернадский выделял в русской истории различные эпохи, связанные с борьбой собственно евразийских начал («степь») и чуждых им европейских элементов («лес»). Последние побеждают в 16 в. и открывают дорогу сплошной европеизации. В русле евразийской доктрины Вернадский подчеркивал значение восточных влияний на русскую культуру и положительные моменты эпохи монгольского владычества: становление сильной государственности, национальное единение, ограничение западного влияния и формирование самобытной культурной традиции.
В 1927 Вернадский получил, благодрая рекомендации М.И.Ростовцева, приглашение в Йельский университет и переехал в США. В 1929 издал однотомную Историю России (последнее издание в 1969). С 1931 преподавал в Йельском, Гарвардском, Колумбийском и Чикагском университетах. Опубликовал ряд работ, посвященных различным периодам российской истории: Русская революция: 1917-1932, 1936; Политическая и дипломатическая история России, 1936; пять томов Истории России: Древняя Русь (1943), Киевская Русь (1948), Монголы и Русь (1953), Россия в средние века (1958), Московское царство (1968). В 1946 получил звание профессора Йельского университета. В 1958 Колумбийский университет удостоил ученого степени почетного доктора гуманитарных наук. В 1965 Вернадский был избран почетным президентом Американской ассоциации содействия славянским исследованиям. Последней работой ученого стали Очерки по русской историографии. Умер Вернадский в Нью-Йорке 12 июня 1973.

::Литература:

::Вернадский Г.В. Опыт истории Евразии с половины VI века до настоящего времени. Берлин, 1934;

::Вернадский Г.В. Киевская Русь. Тверь — Москва, 1996;

::Вернадский Г.В. Древняя Русь. Тверь — Москва, 1996;

::Вернадский Г.В. Московское царство, тт. 1-2. Тверь - Москва, 1997

::Ja mida sa nüüd väidad.21. veebruar 2008, kell 16:18 (UTC)~

::: Ma ei näe siin Sinu jutu kasuks muud argumenti kui see, et Vernadski nimetas Vene tsaaririiki Moskva tsaaririigiks. Miks ta seda nii nimetas, ma ei tea. Aga tema raamat on veebis väljas, nii et sealt saab seda uurida.

::: Kandõba raamatut ma pole lugenud. Kas see on veebis väljas?

::: Sa ajad segi Russkoje ja Rossiiskaja. Russkoje tsarstvo asemele tuli Rossiiskaja imperija.

::: Võib ju olla, et tegelikult oli riigi ametlik nimi Moskovskoje tsarstvo. Igatahes kõigi vikide järgi peale ukraina oma oli see Russkoje tsarstvo. Võimalik, et teised vikid eksivad. Andres 21. veebruar 2008, kell 16:49 (UTC)
Kas meie eesmärk kõigis vikides ka meie omas on ajalugu ümber kirjutada või, et inimestel oleks tõde kättedsaadav?Akra 21. veebruar 2008, kell 16:53 (UTC)

Mina pooldan ka tõde, aga Sinu jutus on nii palju vigu, et ma Sind ilma pikemata ei usalda. Andres 21. veebruar 2008, kell 17:14 (UTC)

:Kirjavead on tõesti. Kuid mittu faktiviga sa oled leinud?  Ja seda, et sa minu kallal tähenärimisega pidevalt tegeled tean ammu. Lase aga käia ja paranda artikel tagasi õigeks. Vikile selline asi küll kasuks ei tule, kui selle peale niipalju aega peab raiskama, et sulle ajaloo või elektrotehnika teadmisi jagada. Leppime kokku et edaspidi, ei kirjuta et see on vale vaid kirjutad millise allika (autoriteetse) alusel sa seda väidad, nii nagu sa minult seda oled nõudnud.Akra 21. veebruar 2008, kell 17:39 (UTC)

:: Ma räägin just faktivigadest. Sa panid sisse faktiliselt vigase lause, viidates Tiit Madele. Samuti ajad Sa oma argumendis segi "Russkoje" ja "Rossiiskaja" ning esitad siin pikki tekste, mis Sinu väidet ei kinnita. Sellepärast ma Sinu väiteid vähemalt selles küsimuses ilma pikemata ei usalda.

::: Ma ei loe kõiki Sinu artikleid. Ma teen märkusi ainult sel juhul, kui mulle hakkab silma midagi mis on arusaamatu või mis on minu teada vale. Kui vaja, eks ma siis viitan. Mõnikord lihtsalt pole viidet võtta või siis ei saagi millelegi viidata, sest tegu on loogikaveaga. Mina ei nõua Sult, et Sa iga asja viitaksid. Viidata on tarvis siis, kui tekib kahtlus. Andres 22. veebruar 2008, kell 02:34 (UTC)

:Me ei vaidle "Russkoje" ja "Rossiiskaja" mitte nende kahe sõna tähenduse üle kuhu sa vaidlust pidevalt keerad vaid riigi  konkreetsete nimede üle. Mis puutub Madesse, siis mille alusel sa väidad, et see on vale.Akra 21. veebruar 2008, kell 19:52 (UTC)

:: Venemaal ei nimetatud riiki Moskooviaks. Seda tehti ainult lääne pool. Allikaks võib jällegi võtta teised vikid. Ei saa öelda, et Moskovia nimetati ümber Venemaaks. Kui Sul on teistsugused andmed, siis viita.

:: Ma mainin seda erinevust sellepärast, et Sa ei paista seda teadvat, sel juhul aga ma ei saa tõsiselt võtta Sinu väidet, et Sa tead tõde paremini kui teised vikid. Ja allpool Sa ju vaidled selle üle. Andres 22. veebruar 2008, kell 02:34 (UTC)
Andres 22. veebruar 2008, kell 02:34 (UTC)

:Kust kohast sa võttad et mina Madet tsiteerides olem Moskoovia venemaal riigi nimeks pannud. Ära loe kirjapandud tekset oma idee-fix seisukohast, vaid loe kõik sünad mis kirja on pandud.Akra 22. veebruar 2008, kell 15:02 (UTC)
Alates 1721. aastast võeti kasutusele mõiste Venemaa (Rossia), mis vahetas välja mõiste Moskoovia.

Mida see siis tähendab? Siin ei ole tsitaati, sest jutumärke pole. Ja milleks tsiteerida, kui Sa ise seda ei usu? Võib-olla pole see vale, aga ta on igatahes segane, nii et pole selge, mida see tähendab. Miks on siin kasutatud sõna "mõiste"? Kes võttis mõiste kasutusele ja kelle jaoks ta vahetas välja teise mõiste? Mina loen siit välja, et tahetakse öelda, et Venemaal loobuti ametlikult sõnast "Moskoovia" ning võeti selle asemel ametlikult kasutusele sõna "Venemaa" (Rossija). See on vale. Võib-olla on mõeldud midagi muud. Andres 22. veebruar 2008, kell 19:30 (UTC)

::: Elektrotehnikas Sa minu mäletamist mõelda vaidlesid selle vastu, et elektrivoolu suunda mõistetakse füüsikas teisiti kui elektrotehnikas. Samuti oli meil vaidlus juhtmete üle, kus ma vaidlesin ainult esituse loogilisuse üle.

Soovitan üle luged. Ja sa ei vailenud mitte loogilisuse (juhtmed) vaid sa, ei valdamata teemat ei saanud lihtsalt asjast aru. Nagu ka küsimus, kas telefonipost on ka mast jne.Akra 21. veebruar 2008, kell 19:52 (UTC)

: Ma püüdsin savutada esituse loogilisust ja arusaadavust. Muidugi tead Sa elektrotehnikast rohkem kui mina, aga pole ju mõtet kirjutada artiklit nii, et sellel, kes elektrotehnikat ei tunne, pole sealt võimalik midagi aru saada. Ja Saeal tõesti, et elektrotehnikas ja füüsikas on elektrivoolu suund ühtemoodi defineeritud. Ma ei tea, kas see käib kõikide aegade kohta, aga erinevus on olemas.

:Kui ma ei saa asjast aru, siis ma peangi küsima. Kui tahad diskuteerimise aega kokku hoida, kirjuta arusaadavalt. Andres 22. veebruar 2008, kell 02:34 (UTC)

::Muide arusaamise kohta on väga kena ütlus. Ja vikis on eelkäiate ja sinu vahel juba see arusaamise teema üleval olnud, kus konstanteeriti et iga lüpsinaine (igati austatud elukutse) peab aru saama lehma lüpsmisest ja seda puudutavatest asjadest, kui teise eleala esindaja ei saa aru kust otsast lehmale läheneda, siis on se tema probleem ja peab endale lihtsalt pildi selgeks tegema (lugema), kui se teda huvitab. Mite teiste aega raiskama. Nende arutelude sisu kokkuvõtte. 22. veebruar 2008, kell 15:02 (UTC)

::: Vikipeedia ongi mõeldud selleks kohaks, mida tuleks lugeda ja kus saab asja endale selgeks teha. Andres 22. veebruar 2008, kell 19:23 (UTC)

::: Mina ju ütlesin, kust ma oma väite võtsin, ja möönsin, et see võib olla väär. Kui Sa tead täpselt, siis viita konkreetse raamatu konkreetsele kohale. Andres 21. veebruar 2008, kell 17:56 (UTC)

Ma juba meie arutelu algul ütlesin, et need viki artiklid on vigased. Loe. Nii et sa ei õelnud tegelikult midagi.Akra 21. veebruar 2008, kell 19:52 (UTC)

Kas vene kõige tähtsama teatmeteose artikel kogu tekstina ei ole tõestus. Soovitan veelkord üle lugeda. sama tõestavad veel kaks teatmeteoste artiklit. See sulle vastuseks mis leheküljelt. Akra 21. veebruar 2008, kell 19:52 (UTC)

: BSE-s ei ole kordagi mainitud "Moskovskoje tsarstvo". Ja ametliku nime kohta pole sõnakestki. Küll aga on seal tolle aja kohta "Rossija", mis on Sinu meelest vale. Andres 22. veebruar 2008, kell 02:19 (UTC)

:: Viktor Kandõba ei ole ajaloolane, vaid esoteerik. Tema järgi rajasid kõik vanavene hõimud oma riigi tänapäeva Jakuutia alale Russi jõe ehk Leena jõe valglasse 3 miljonit aastat tagasi. Andres 21. veebruar 2008, kell 18:32 (UTC)

:Meie rääime palju hilisemast perioodist. Akra 21. veebruar 2008, kell 19:52 (UTC)

::: Nojah, aga kui ta räägib sellist juttu, siis autoriteetse autoriga tegemist ei ole. Andres 22. veebruar 2008, kell 02:19 (UTC)

:: Riigi nimi esineb ka kujul "Tsarstvo Moskovskoje i Vseja Russi". Seda saaks tõlkida "Moskva ja Kogu Venemaa Tsaaririik", nii nagu tõlgitakse patriarhi tiitlit. Muidugi võiks olla ka "Vene". Andres 21. veebruar 2008, kell 18:34 (UTC)

::ВЕРНАДСКИЙ, ГЕОРГИЙ ВЛАДИМИРОВИЧ ei ole ka ajaloolane või.  "Tsarstvo Moskovskoje i Vseja Russi" siin on kaks asja ühte patta pandud riigi ametlik nimi ja tsaari tiitel. kuid ilmselt on se kontekstist välja rebitud kas sinu või selle poolt kust sa ta võtsid. Peaks ilmselt olema  "vladõka Tsarstva Moskovskovo i Vseja Russi"Akra 21. veebruar 2008, kell 19:52 (UTC)

::: Võib-olla, ma ei väida midagi. Ütlesin ainult, et sellist nimetust kirjanduses kohtab. Kui see on ametlik nimi, siis on Sul õigus. Sel juhul on "Moskva Tsaaririik" selle nime lühikuju.

::: Ma survisin Vernadski raamatut, aga ei leidnud sealt, et ta oleks riigi ametlikku nime maininud. Raamatu pealkiri igatahes ametlik nimi ei ole, sest sõnade järjekord peaks vastupidine olema. Andres 22. veebruar 2008, kell 02:19 (UTC)
Mainis ta siis mõnda teist nime, kui oleks maininud, siis sa oleks sellega juba lehvitanud.Akra 22. veebruar 2008, kell 15:02 (UTC)

Kui nii, siis ta pole riigi ametliku nime kohta midagi öelnud, ja siis ei saa me teda ka allikana kasutada. Andres 22. veebruar 2008, kell 19:23 (UTC)

:Ole kena vasta miks Peeter sai riigi nime muuta sisse viies Vene. Akra 21. veebruar 2008, kell 19:52 (UTC)
[править]

:: Väga lihtne. Enne oli riigi nimes "Russ" (Vene), Peetrist alates esimest korda ametlikult "Rossija" (Venemaa). Kui Sa seda vahet ei tea, kuidas ma saan siis uskuda, et sa asja tunned? Andres 22. veebruar 2008, kell 02:19 (UTC)

:::Oli olemas "Kiievi vene" aga kunagi pole olemas olnud ajalooliselt riiki nimega "Moskva vene".Akra 22. veebruar 2008, kell 15:02 (UTC)

:::: "Moskva-Vene" ja "Kiievi-Vene" on mõlemad ajaloolaste poolt tagantjärele pandud nimed. Ka teistel ajaloolistel riikidel on selliseid  nimesid. Ajaloolased nimetavad "Moskva-Venet" sageli ka lihtsalt Venemaaks. Selliste nimede kasutamine ei nõua, et nad oleksid käibel olnud ajal, millest juttu on.

:Järjekordne möödapanek Kiievi vene suhtes. Esmakordselt kasutas seda mõistet Bütsansi imperaator Konstantin VII (905-959) oma raamatutes Kiievi slaavi riigi iseloomustamiseks.Akra 23. veebruar 2008, kell 09:31 (UTC)

:: Võib-olla küll, aga kas Sa vaidlustad seda, et Kiievi-Vene riigis ei nimetatud seda riiki Kiievi-Veneks? Andres 23. veebruar 2008, kell 17:13 (UTC)

:: Muide, vaatasin Konstantinose teoseid ega leidnud sealt seda. Kas Sa osutaksid, kus täpselt see on? Andres 23. veebruar 2008, kell 17:22 (UTC)

::::: Ma pidasin silmas, et "Russ" oli riigi nimes omadussõnalisena (Russkoje).  Kui riigi ametlik nimi oli "Tsarstvo Moskovskoje i vseja  Russi", siis nimisõnana omastavas käändes. Ma ei ole väitnud, et "Moskovskaja Russ" oleks olnud riigi ametlik nimi. Andres 22. veebruar 2008, kell 19:23 (UTC)
Võetud vene viki artiklist Moskva Suurvürstiriik
Литература
Прим.: Термин «Московская Русь» вводится в упротребление в 19 веке. С начала 20 в. активно используется в исторической литературе.

Mis sa sellest arvad?Akra 21. veebruar 2008, kell 20:16 (UTC)

: See on "Moskva-Vene". Hoopis teine termin, millest meil pole sõnagi juttu olnud. Andres 22. veebruar 2008, kell 02:19 (UTC)
Tegelikult on selle kommentaari mõtte selles, et taheti öelda, et enne seda ei olnud sõna "russ" üldse nii laialt kasutusel üheski kontekstis. Ma ei küsinud itte tõlget vaid, miks see lause sinna üldse kirja pandi (tagamaad). Aitab küll, kui sa ei suuda paarile autoriteetsele allikale viidata et riigi nimi on "Vene Tsaaririik", siis parandad oma parandused igal pool tagasi.Akra 22. veebruar 2008, kell 15:02 (UTC)

Seal ei räägitud mitte "Russist", vaid "Moskovskaja Russist". Meie arutelu käib aga "Russkoje tsarstvo" kohta.

Ma selgitasin, miks ma selle muudatuse tegin. Las edasi tegelevad asjaga need, kes selles paremini orienteeruvad. Toomas lubas asja uurida. Tema tunneb meist mõlemast paremini asja. Mina usaldan tema otsust. Andres 22. veebruar 2008, kell 19:23 (UTC)

:Toomase arvamuse vastu pole midagi. Ja sinu arvamus on seni alustele viitamata, st see on lihtsalt sinupoolne eitamine, et se ei ole nii. Ja ilmselt sa ei leidnud midagi oma sõnade tõestuseks, vaatamata minupoolsetele korduvatele küsimistele. Las Toomas tegeleb ja vaatame kuhu ta jõuab.Akra 23. veebruar 2008, kell 09:12 (UTC)

:: Ma ju kirjeldasin oma mõttekäiku. Püüan seda teha siis veel täpsemalt. Sa leidsid, et tolleaegset riiki pole korrektne nimetada Venemaaks. (Minu meelest see nii ei pruugi olla, aga kuidas ma saaksin seda tõestada? Ka Sina pole tõestanud, et see nii on.)   Leidsin, et artikli alguses võib kasutada täpsemat nimetust (puudutamata edaspidist nimekasutust)  ning pakkusin välja "Moskva Tsaaririigi", mis esines eesti Vikipeedia artikli pealkirjas. Muutsingi ühe "Venemaa" "Moskva tsaaririigiks". Kui  ma hakkasin edasi uurima, siis leidsin, et vene vikis ja mõnes teises vikis on öeldud, et ametlik nimi oli "Vene Tsaaririik". Samuti kasutavad teised vikid seda nime artiklipealkirjana (välja arvatud ukraina viki, aga täpsemal vaatlusel selgus hiljem, et seal ei räägitagi sellest riigist). Sellepärast muutsin "Moskva Tsaaririigi" "Vene Tsaaririigiks". Tahtsin ka teise "Venemaa" muuta "Vene Tsaaririigiks", kuid Sa olid muutnud juba minu poolt juba muudetu tagasi "Moskva Tsaaririigiks" ning sama ka "Vene Tsaaririigiks". Ma tegin seda sellepärast, et arvasin, et Sa lihtsalt ei tea, et "Vene tsaaririik" on ametlik nimi või mis iganes, igatahes kohasem nimi. Selgitasin ka arutelulehel, kust ma selle võtsin. Ma ei ole väitnud, et see on õige nimi. Mul ei ole muud tuge kui teistes vikides kirjutatu. Teistest allikatest ma ametliku nime kohta midagi pole leidnud, ja väga sügavalt ma sellesse küsimusse kaevuma ei hakka (see on minu jaoks liiga keeruline ja raske). Sina parandasid esimesena "Vene Tsaaririigi" "Moskva Tsaaririigiks", kuid ka Sina pole näidanud, et see on ametlik nimi. Ma ei ole üldse kindel, mida "ametlik nimi" tähendab. Ma ei väida ka seda, et "Moskva Tsaaririik" kindlasti ei tohi öelda, nii nagu ma ka ei näe põhjust väita, et "Venemaa" kindlasti ei tohi öelda. Kus on siis see minupoolne eitamine? Andres 23. veebruar 2008, kell 17:06 (UTC)
Mite mõttekäigus pole asi. Seda mida sa õelda tahad sain algusest peale aru, aga see on ainult sinu ja minuarust teiste vikide eksiarvamus.  Sa pole suutnud ühegi paberipeal trükkitud autori autoriteetse kirjatükkiga seda (oma arvamust) tõestada või kinnitada.Akra 23. veebruar 2008, kell 19:00 (UTC)

Ei ole küll, aga mis siis? Ma ei ole ju väitnud, et see nii on, vähemalt sellel leheküljel siin mitte, seda ma kontrollisin. Andres 23. veebruar 2008, kell 22:45 (UTC)

Või kui olen, siis enam ei väida. Sina aga väidad vastupidist, ja pole samuti seda tõestanud ega kinnitanud. Andres 23. veebruar 2008, kell 22:47 (UTC)

:Andrese teks eespoolt: Nojah, aga ametlik nimi oli Vene Tsaaririik, mitte Moskva Tsaaririik ega Moskoovia. Väidad ju. Järelikult kontrollisid kehvasti.

::Tuletan meelde, et mina väitsin ja väidan, et kasutusel oli nimetus Moskva tsaaririik. Akra 24. veebruar 2008, kell 08:55 (UTC)

:: Jah, ma oleksin pidanud ettevaatlikumalt sõnastama. Tahtsin lihtsalt sellele asjaolule tähelepanu juhtida. Mul ei olnud sel hetkel selge, et Sa eitad, et "Vene Tsaaririik" oli riigi ametlik nimi. Seda Sa ütled alles pärast minu repliiki.

:: Kui Sa mõtled seda, et "Moskva tsaaririik" oli riigi ametlik nimi, siis seda pole Sa tõestanud. Sellega, et nime "Moskva tsaaririik" või "Moskva Tsaaririik" (eestikeelses kirjanduses olen kohanud küll ainult väikese tähega) on kasutatud, ma üldse ei vaidle. Andres 24. veebruar 2008, kell 09:44 (UTC)

:: Täpsem oleks vist öelda, et ma ei sea seda kahtluse alla. Andres 24. veebruar 2008, kell 09:56 (UTC)
Räägin ja rääkisin kasutusel olnud nimest ja mõistetest Moskva tsaaririik peale aastat 1547, ja pole kunagi kirjutanud, et see on ametlik nimi. Mis puutub ametliku nimesse siis kirjutan eespoole, et artiklid peaksid olema pealkirjastatud ametliku nimega aga ei väida kuskil, et see on ametlik nimi. Ja väidan edasi, et Vene tsaaririik ei tohi selle riigi kohta öelda, kuna Vene tsaaririigi all mõistame riiki Läänemerest Vaikse ookeanini, mida too riik ei olnud. Akra 24. veebruar 2008, kell 10:31 (UTC)

Hea, et Sa oma positsiooni selgitasid. Ma ei taibanud, et see selline on. Mul jäi varem mulje, et Sa väidad, et "Vene tsaaririik" on "luulu" ja teised vikid eksivad, kui nad nimetavad Vene riiki aastatel 1547–1721 Vene tsaaririigiks.

Seega ei ole meil tegemist faktiküsimusega, vaid otstarbekuse küsimusega, eks ole? Kui ma õigesti aru saan, väidad Sa, et pole otstarbekas kasutada väljendit "Vene tsaaririik" selle perioodi riigi kohta, sest inimesed kalduvad seda pidama Venemaa keisririigi nimetuseks.  Eks ole, samal põhjusel saab väita, et väljendit "Moskva tsaaririik" ei tohi kasutada selle perioodi riigi kohta, sest seda võidakse mõista ka Moskva suurvürstiriigi nimetusena ajal, mil suurvürstid nimetasid end tsaarideks? Peale selle, otsustades vene ja ukraina viki järgi, mille õigsuse eest ma pead ei anna, on historiograafias väljendit "Moskovskoje tsarstvo" kasutatud ka Ivan IV kroonimise eelse aja kohta, mistõttu see väljend perioodi 1547–1721 oleks minu meelest kahemõtteline, vähemalt artiklipealkirjas. Kahemõttelisuse saaks küll nii ühel kui teisel puhul teatud määral kaotada täpsustuslinkide abil. Kui küsimus on otstarbekuses, siis ei saa ju öelda, mis on õige, mis mitte. Tuleb katsuda leida võimalikult otstarbekas lahendus. Andres 24. veebruar 2008, kell 11:07 (UTC)
Siin võiks olla mainitud ka Peipsi lahinguid 1703 ja 1704 koos Kastre kindlustuse hävitamisega venelaste poolt ja Rootsi lipulaeva "Carolus" õhkulaskmist Carl Gustaf Löschern von Hertzfeldti poolt Emajõel. Jaanusele 20. juuni 2008, kell 10:33 (UTC)

Pane sisse. Andres 20. juuni 2008, kell 15:48 (UTC)

Meil oli [[Kasutaja:Taivo]], kes leidis, et nulle tohib kasutada ainult juhul, kui arv on täpne. Küllap tema on need "tuhanded" siia pannud. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 2. august 2008, kell 16:10 (UTC)

Schlippenbachi väed lõid Vene vägesid 5 septemril 1701 Rõuge ja Vastse-Kasaritsa all.
8 juulil 1702 lõid Järva, Viru ja Läänemaa maarügemendid vene vägesid Vasknarva all.

Need asjad olid seosetult sisse pandud. Andres 31. jaanuar 2009, kell 10:47 (UTC)

Kes oskab, kasutage. Andres 31. jaanuar 2009, kell 10:48 (UTC)

Märgistasin ühe küsitava koha. Kas Jämtland oli siis Norra maakond? --Mona 7. mai 2009, kell 08:18 (UTC)

Jah, oli küll. Ta käis korduvalt käest kätte, kuid Põhjasõja ajaks oli Rootsi ta lõplikult vallutanud. Andres 7. mai 2009, kell 08:49 (UTC)

: Jälle targem. Mona 7. mai 2009, kell 09:01 (UTC)
----
Selle järgi alistus Tönning 15. mail. See on ilmselt õige kuupäev kuna 1713. aastal kehtis Taanis juba Gregoriuse kalender.--WooteleF 14. mai 2009, kell 16:23 (UTC)
----
Mäletan, missugune jama siin kunagi kuupäevade pärast käis, nii et, WooteleF ja teised, kes siin kuupäevi parandavad, kas saaks kuupäevadele allikat? Taivo 14. mai 2009, kell 17:01 (UTC)

Mina ei puutunud ühtki kuupäeva. Ainult seda Altranstädti rahulepingu oma, sest tundub, et seal oli midagi segi aetud.--WooteleF 14. mai 2009, kell 17:04 (UTC)
----
Täpsustusmärkus artikli alguses tuleb korda teha. Võib-olla seda pole üldse tarvis. Andres 19. mai 2009, kell 07:59 (UTC)
----
Kommentaariks lipumuutusele Türgi->Ottomani: Minu arvates eesti keeles võiks rahumeeli öelda Ottomani või Osmani impeeriumi või riigi asemel Türgi. Seda teevad pea kõik eesti ajaloolased, kes varasema ajalooga kokku puutuvad ja niipalju kui tean, ka saksa ajaloolased. Ottomani impeerium on minu arvates üldse väga ebaõnnestunud Osmani riigi inglispärastamine. Kui väga vaja, siis võiks kasutada varianti Osmani. Athanasius Soter 7. jaanuar 2011, kell 19:57 (EET)

Keeleliselt korrektne on minu teada Osmanite riik, aga Türgi on muidugi õige.  Andres 7. jaanuar 2011, kell 20:08 (EET)
Ja isegi kui märkida "Türgi", võiks ikkagi kasutada Osmanite riigi lippu. Mis mõtet lipul muidu üldse on? Andres 7. jaanuar 2011, kell 23:18 (EET)
----
"Alates 1702. aastast kontrollis Venemaa Eesti- ja Liivimaad, välja arvatud Rootsi kindluseid." Kas ikka oli niimoodi? 90.191.119.98 25. detsember 2012, kell 13:42 (EET)
----
"Alates 1702. aastast kontrollis Venemaa Eesti- ja Liivimaad, välja arvatud Rootsi kindluseid." Minu meelest ikka ei olnud päris niimoodi. 90.191.119.98 7. veebruar 2014, kell 22:20 (EET)

Kuidas siis oli? Andres (arutelu) 9. veebruar 2014, kell 14:32 (EET)

: Minu meelest kontrollis Venemaa esialgu ainult Eesti idaosa, lääneosa vallutati hiljem. 90.191.119.98 9. veebruar 2014, kell 14:36 (EET)

:: Kui Sa tead, tee siis ümber. Andres (arutelu) 9. veebruar 2014, kell 14:37 (EET)
----
Siin ei ole mainitud Preobraženskoje kokkulepet. Andres (arutelu) 27. veebruar 2014, kell 01:48 (EET)
----
Lihtsalt tähelepanek. "29. veebruaril 1720 sai uueks Rootsi kuningaks Ulrika Eleonora abikaasa Frederik I." Frederik I elas aastatel 1471-1533, ehk siis 1720 on mõnisada aastat õigest ajast mööda; Ulrika Eleonora abikaasa oli Fredrik I.
----
Siin on "Venemaa" muudetud "Venemaa tsaaririigiks". Minu meelest tuleks siis öelda "Vene tsaaririik". Andres (arutelu) 15. juuni 2016, kell 06:27 (EEST)

Miks see välja vahetati? Eelmine oli ju parema kvaliteediga. Ursus scribens (arutelu) 10. aprill 2020, kell 22:58 (EEST)


Arutelu:Kihnu

Kas "Munalaiust" või "Munalaiult"? Lisaks selgitus, et Munalaid, kui ta nime sai oli tõesti laid, kuid sadama rajamisega "kasvatati" ta mandri külge ja nüüd enam sellist geograafilist paika sisuliselt ei eksisteeri, vähemalt ei ole ta enam laid. On sadam, millel nimeks "Munalaid". Viimasest lähtuvalt peaks siis kasutama hoopis "Munalaiu sadamast"? Peremees 6. november 2005, kell 18.00 (UTC)

Kas tuletorn asub Pitkänä neemel või Pikanina otsal? Andres 25. juuni 2008, kell 18:39 (UTC)

Pitkana ots, kui otsida KNAB-ist koordinaatide järgi ja Pitkänä neem kui kuugeldada Kihnu enda veebis. Seega nagu maaninade, poolsaarte, neemede, tippude jms kohta on mitu nime samaaegselt kasutusel. suwa 3. september 2010, kell 09:41 (EEST)

Kas on kellelgi teada, kus täpselt olevat Kihnu kõrgeim punkt, ja kas on sellel mingi nimi? --Mmh 27. august 2009, kell 14:17 (UTC)
----
Virve Köster ongi Kihnu Virve. Andres 2. september 2010, kell 14:21 (EEST)

Kategooria:UNESCO maailmapärand? Või peaks vaimse kultuuri objektidele eraldi kategooria tegema ja Kihnu koos laulupeoga sinna alla panema? - Melilac (arutelu) 9. aprill 2015, kell 09:21 (EEST)


Arutelu:7. november

* 1934 – Riigivanem nimetas Rudolf Freudensteini passiivse õhukaitse inspektoriks.
 * 1935 – Läti saadik Edgar Krievinsch esitas oma volitused Riigivanem Konstantin Pätsile.
--WikedKentaur (arutelu) 5. november 2016, kell 08:43 (EET)


Arutelu:6. november

----
"Tallinnas kanti ette esimene sõjajärgne mängufilm ("Elu tsitadellis"), kus osales eesti näitleja" Kuidagi imelik lause. Film on eestikeelne ja seal mängivad eesti näitlejad (mitte eesti näitleja). Samuti ei öelda filmi kohta "kanti ette". Velirand (arutelu) 6. november 2014, kell 13:22 (EET)

Filmi kohta öeldakse "linastus", tõenäoliselt mõeldakse siin esilinastust. Mõeldud on küllap seda, et ükski eesti näitleja üheski varasemas sõjajärgses filmis ei osalenud. Palun sõnasta ümber. Andres (arutelu) 8. november 2014, kell 09:43 (EET)
Viited on vigased. Andres (arutelu) 8. november 2014, kell 09:43 (EET)

Kleebin siia veel kord EKI keelekorraldaja Maire Raadiku artikli, kus ta selgitab, kuidas on eesti keeles õige kirjutada presidendi ametinimetust ja institutsiooni.
Kes on meie riigipea?
Oleme ära õppinud, et kui mõtleme presidendi institutsiooni, võime kirjutada asutusenimetuste reegli järgi ehk suurte tähtedega: Vabariigi President. Nii on kirjas ka seadustes: Vabariigi President on Eesti riigipea; Vabariigi Presidendi valimise korra sätestab Vabariigi Presidendi valimise seadus; Vabariigi President kuulutab välja Riigikogu korralised valimised jne.
Tavaliselt on meil siiski sagedamini vaja rääkida ja kirjutada konkreetsest inimesest, kes on parasjagu sellesse ametisse valitud. Sel juhul järgime reeglit, mille kohaselt käivad mis tahes ametimehed väiketähega: president (nagu peaminister). Kui Toomas Hendrik Ilves peab nt Tartu ülikooli juubeliaktusel kõne, ei tule kavva kirjutada mitte Vabariigi President Toomas Hendrik Ilves, vaid president Toomas Hendrik Ilves, ning kui kellelgi meist on vaja Toomas Hendrik Ilvese poole pöörduda, sobib kirjutada või öelda austatud president või austatud härra president, austatud president Ilves või austatud president Toomas Hendrik Ilves, samuti härra president või härra president Ilves.
Seega, vaikimisi on president meie riigipea (nagu peaminister on meie valitsusjuht). Kui räägime muudest, alles siis peame hakkama täpsustama: kohtusid Eesti ja Soome president (väga ametlikult: Eesti Vabariigi ja Soome Vabariigi president); Eesti Panga presidendiks valiti Andres Lipstok.
Kui kõrvutame oma riigipead ja muude institutsioonide juhte, võiks esimene neist jääda ikkagi lihtsalt presidendiks: president Toomas Hendrik Ilves kohtus Eesti Teaduste Akadeemia (vähem ametlikult: Eesti teaduste akadeemia) presidendi Richard Villemsiga. Kui siiski soovitakse lisada täiendit, sobib Eesti-siseses kontekstis kasutada riigi, nt riigi president ja teaduste akadeemia president.
Ametist lahkunud president säilitab oma tiitli. Kui pöördume Arnold Rüütli poole, saame jätkuvalt öelda president, temast rääkides või kirjutades võime vajaduse korral täpsustada, et ta on endine president, ekspresident.
Maire Raadik
Vahendas Kuriuss (arutelu) 25. september 2023, kell 14:24 (EEST)

Presidendi ametinimetuse ja institutsiooni õigekiri


Arutelu:4. november


Arutelu:3. november

...mul on sehuke kahtlus, et Venemaa mitte nii steriilsetes oludes võis mõni elajas (näiteks Heteroptera seltsi esindaja) juba varem kosmoses viibida... -- Ahsoous 16. november 2007, kell 17:32 (UTC)

--WikedKentaur (arutelu) 29. september 2019, kell 13:17 (EEST)

* 1938 – Läti saadik Vilis Šumans esitas oma volitused Vabariigi presidendile Konstantin Pätsile.
--WikedKentaur (arutelu) 2. november 2016, kell 15:58 (EET)


Arutelu:2. november

* 1936 – Benito Mussolini kuulutas välja Rooma-Berliini telje.
sõlmimiskuupäeva all juba on mainitud. --WikedKentaur (arutelu) 1. november 2016, kell 16:08 (EET)


Arutelu:1. november

*1896 – ajakirjas National Geographic  ilmus esimene paljastatud rindadega naise foto.

Kas see oli esimene selline foto, mis ära trükiti? Andres 24. september 2007, kell 15:46 (UTC)
----
Alžeeria rahvuspüha kohta võiks olla omaette artikkel. Andres 13. detsember 2009, kell 09:03 (UTC)
Ka Itaalia-Türgi sõja kohta peaks olema artikkel. Siin on veel asju, mis tuleks korda teha. Lause, et Türguis seadustati ladina kiri, on päris naljakas. Andres 13. detsember 2009, kell 09:07 (UTC)

* 1932 – Tallinna linnasekretär Jüri Traurig läks pensionile.
 * 1995 – Soome Euroopa asjade riigiminister Ole Norrback külastas Tallinnahttp://my.tele2.ee/kaidoko/tabeleaj.htm (vaadatud 01.11.2013).
 * 1998 – Tallinna kesklinnas hotelli Central vastas olevas piljardiklubis toimus varahommikul plahvatus, milles inimesed kannatada ei saanudhttp://my.tele2.ee/kaidoko/tabeleaj.htm (vaadatud 01.11.2013).
--WikedKentaur (arutelu) 31. oktoober 2016, kell 16:17 (EET)
 * 1928 – Türgis seadustati ladina kiri.
seadus jõustus 1. jaanuaril 1929, seega tuleks pigem seal mainida. --WikedKentaur (arutelu) 31. oktoober 2016, kell 17:02 (EET)


Arutelu:Calixtus III

SS. Quattro Coronati

Mis see tähendab? Andres 8. november 2005, kell 16.42 (UTC)

Kas Kelly raamat on allikas või on see mõeldud täiendavaks lugemiseks? [[Kasutaja:Andres|Andres]] 8. november 2005, kell 16.42 (UTC)

"Ilmalik nimi" pole päris täpne, sest seda nime kandis ta ju ka piiskopi ja kardinalina. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 8. november 2005, kell 17.19 (UTC)

Pilt on Pilt:Calixt iii.jpg
Palun pange see tabelisse. Andres 9. november 2005, kell 07.31 (UTC)
Ka vene vikis on üks pilt. Andres 9. november 2005, kell 11.42 (UTC)
Vastuseks. I tegu on tiitliga ja võiks jääda siin tõlkimata. Mitteametlikus tõlkes võiks see olla Pühade Nelja Krooni. Tiitlite võimalikud tõlked võiksid pigem olla kardinalide leheküljel.

Kas sobib "Santi Quattro Coronati"? Mõeldud on nelja Rooma sõdurist märtrit (märtrikrooniga kroonitut), kelle mälestuspäev on 8. novembril. Aga kui ma õigesti aru saan, siis "kardinalpreester" tähendab, et nominaalselt oli tegu Roomas asuva Santi Quattro Coronati kiriku (nendele märtritele pühitsetud kiriku) preestriga. Sellepärast ei tuleks seda tõlkida. Andres 9. november 2005, kell 10.27 (UTC)
II Kelly raamatut on artiklite koostamisel faktoloogilise allikana kasutatud, kuid mitte kopeeritud ja seetõttu võib seda võtta ka täiendava lugemisena.

Juhul, kui seal lisafakte ei ole, võiks ta ehk mainimata jätta, muidu tekib mulje, nagu saaks sealt täiendavat infot. Andres 9. november 2005, kell 10.27 (UTC)
III Olen nõus, et ilmalik nimi pole kõige tabavam mõiste, kuid seni pole paremat mõistet eesti teaduskeeles kasutuses. Selle kinnituseks vaata ENE-dest Leo X, Leo XIII või Pius II, Pius X, jne. Ma ei tahaks üksiküritajana mingeid oma variante esialgu hakata läbi suruma.
Kalev

Alternatiivid on "nimi" või "sünninimi". Minu meelest ei ole siin tegemist mingi erilise terminiga. Mulle tundub, et ENE on selles asjas lihtsalt ebatäpne. Andres 9. november 2005, kell 10.27 (UTC)

Välja jäetud. Andres 14. september 2007, kell 04:50 (UTC)
Pean liiga hinnaguliseks.Kalev.

Minu meelest ei ole tarvis ühe lingi reeglist rangelt kinni pidada, kui artikkel on pikk. Lugeja, kes ühes kohas mõnda nime kohtab, ei pruugi linki üles leida. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 14. september 2007, kell 04:50 (UTC)

Panen siia eelmise versiooni teksti.
Tema nime on kirjutatud ka kujul Alphonso de Borja või Alonso de Borja. Katalaanipärane variant on Alfons de Borja.Alfonso de Borja sündis aadlike Domenico de Borja (Domènec de Borja) ja Francina Martí ainsa pojana. Ta õppis Léridas õigusteadust ja Lleida ülikooli lõpetamise järel õpetas ta Lleidas sama eriala. Ta oli rooma õiguse ja kanoonilise õiguse doktor ja kanoonilise õiguse professor.Alfonso de Borja oli vastupaavst Benedictus XIII nõunik juriidilistes küsimustes, teenides tema kuurias, ning määrati kanoonikuks.Lleida toomkapiitel valis Alfonso delegaadiks Konstanzi kirikukogule, kuid tal jäi sinna sõitmata.Aastal 1417 hakkas ta tööle Aragóni kuninga Alfonso V kantseleis õukonna asjaajajana. Varsti sai temast Aragóni Nõukogu liige ning 1520 asekantsler. Nendes ametites saatis ta kuningat reisidel riigi Kataloonia- ja Itaalia-osas ning osales saatkondades Kastiilias ja Itaalias. Ta spetsialiseerus kirikupoliitikale.Borja esimene tähtis ülesanne oli koos Francesc Martorelliga vastu võtta paavsti legaat Pisa kardinal Alamanno Adimari, kes 1418 saabus Pürenee poolsaarele, pidades viljatuid läbirääkimisi kirikulõhe lõpetamiseks.Aastal 1420 nimetas kuningas ta Lleida ülikooli kantsleriks, kuid tegelikult sai ta asekantsleri koha, sest ülikoolil oli oma kandidaat kantsleri kohale.Alfonso V püüdis pärast edendada Alfonso de Borja kiriklikku karjääri, kostes tema eest vastupaavsti ees. Aastal 1424 oli päevakorral Alfonsole Mallorca piiskopi koha andmine, kuid ta pidi rahulduma piiskopkonna finantsasjadega tegelemisega.Jaanuaris 1425 saabus kirikulõhe lõpetama uus paavsti legaat kardinal Pierre de Foix. Kui Aragóni kuningas Alfonso V otsustas vastupaavstide toetamisest loobuda, veenis Alfonso de Borja, kes juristina vahendas läbirääkimisi vastupaavst Clemens VIII ja paavst Martinus V vahel, aastal 1429 Clemensit kirikulõhest loobuma ning Martinusele alluma. Paavst Martinus V määras Alfonso de Borja augustis 1429 kardinal de Foix' vahendusel Valencia piiskopiks. Traditsiooniliselt on arvatud, et see oli kuninga tasu Alfonsole. Samuti tahtis kuningas usaldusväärse isiku vahendusel sellest rikkast piiskopkonnast saadud tulude abil katta kulusid Napoli kuningriigis.Piiskop Borja tegeles ka Aragóni ja Kastiilia vaheliste suhetega. Ta kuulus mitmetesse saatkondadesse ja komisjonidesse pärast vaherahu sõlmimist 1430 ning aitas jõuda konflikti lahendamiseni 1436.Et Borja oli seotud Napoli kuningriigi vallutamisega, ei saanud ta piiskopina Valencias kohal olla. Ta hoidis piiskopkonnaga sidet peavikaaride kaudu ning tal oli seal hulk usaldusisikuid – ametnikke, kes tänu temale karjääri tegid, ning oma ilmalikke sugulasi. Ta kaitses piiskopi eesõigusi kohalike võimude ja kuninga ametnike vastu. Ta korraldas piiskopkonnas vaimulikkonna reformi, kutsudes 1432 kokku piiskopkonna sinodi. Ta võttis meetmeid judaismi mõjude vastu ning rahvakeelsete Piiblite ringlemise vastu. Samuti ajas ta piiskopkonna majandusasju. Aastal 1438 sõitis ta lõplikult Itaaliasse. Aastast 1442 tegutses ta Napolis, viies uues kuningriigis ellu haldusreformi. Sel ajal sai temast kuningliku Nõukogu juht. Ta oli kuninga ebaseadusliku poja, tulevase Napoli kuninga Fernando õpetaja. Aastal 1443 tegi kuningas piiskopile ülesandeks koostada dokumendid, milles Fernando kuulutati Napoli kuningriigi pärijaks. Borja esindas kuningat Firenze kirikukogul 1439. Ta oli üks Aragóni esindajaid läbirääkimistel Aquileia kardinali Ludovico Scarampo, mille tulemusena saavutati Terracina rahu (1443) kuningas Alfonso ja paavst Eugenius IV vahel. Paavst tunnustas kuninga õigust Napoli troonile ja kuningas loobus toetamast Baseli kirikukogu. Aastal 1443 oli ta Aragóni kuninga Alfonso V esindaja Baseli oikumeenilisel kirikukogul. Eugenius IV pühitses ta 2. mail 1444 kardinaliks Santi Quattro Coronati kardinalpreestrina. Ta asus elama Rooma ning lahkus kuninga otsest teenistusest. Siiski jäi ta paavsti õukonnas esindama Aragóni huvisid ning koondas enda ümber sealt pärit kaastöötajaid. Tema tegevusest kardinalina on vähe teada. Teatmeteose Catholic Encyclopedia väitel paistis Alfonso de Borja oma vaimulikes ametites silma askeetliku eluviisiga, sihikindlusega ning oskusega lahendada keerulisi probleeme, mistõttu temas nähti võimalikku tulevast paavsti. Alfonso de Borjal oli vallaspoeg Francesco de Borja. Pärast Nicolaus V surma valiti Calixtus III 8. aprillil 1455 kompromisskandidaadina paavstiks.
Konklaav kestis 4. aprillist 8. aprillini. Sellel osales 21 kardinalist 15:
Eelmise paavsti elu lõpul oli moodustunud kaks fraktsiooni, mida juhtisid pärusvaenlased Prospero Colonna (Firenze soosijad) ja Latino Orsini (Milano, Veneetsia ja Napoli soosijad). Võimalikeks soosikuteks peeti Barbot, Scarampat, Capranicat, Orsinit või Bessarioni. Esimeses kolmes hääletusvoorus olid hääled väga lahknenud, kusjuures kõige rohkem hääli sai Capranica. Tema kandidatuur ei läinud aga läbi Orsini vastuseisu tõttu: Capranica oli Colonna eluaegne sõber. Kui kumbki fraktsioon ei suutnud oma kandidaati läbi suruda, hakati otsima kompromisskandidaati. Esialgu peatuti Bessarionil, kes oli nii Colonnast kui ka Orsinist sõltumatu. 7. oktoobri hommikul sai Bessarion kaheksa häält. Seejärel olevat Alain de Coëtivy pidanud kõne, milles rõhutas, et endine õigeusuline, kes veel kandis kreeka kombe kohast habet, ei sobi paavstitroonile. Oletatakse, et kandidaadid kartsid Bessarioni rangust ja uuendusmeelsust. Bessarion ei teinud mingeid vastuaktsioone, sest ta ei tahtnudki paavstiks saada. Pärastlõunal olid hääled jälle hajunud ning hääli sai ka üks mittekardinal, Antonio de Montefalcone. Õhtul hakkasid mõned kardinalid eesotsas Alain de Coëtivy ja Ludovico Scarampaga läbi suruma Borjat. Ilmikkardinalid olevat ähvardanud Orsinit, et kui Borjat ei valita, lahkuvad nad konklaavilt. Borja valiti 8. aprilli hommikul. Kindlateks tema poolt hääletajateks peetakse Scarampat, de Coëtivyd, Barbot, Orsinit, d'Estaingi, de Carvajali ja Torquemadat.Alfonso de Borja valikul oli otsustavaks kõrge iga ning ristisõja idee toetamine. Teda peeti ka nõrkuse ja ebakompetentsuse tõttu mõjutatavaks. Tema kroonimine toimus 20. aprillil.Calixtus III sai võimule 76-aastaselt, mis teeb temast ühe eakama paavstiks valitu kogu ajaloos. Paavsti vapil enne paavstiks valimist oli karjamaal sööv härg, mida kasutab ka tema paavstivapp. Calixtus III üks kolmest Hispaania päritolu paavstist, kui nende hulka arvata vaieldava päritoluga Damasus I.
Aastal 1453 olid türklased Mehmet II juhtimisel vallutanud Konstantinoopoli. Calixtus III pooldas kogu oma valitsemisaja jooksul ristisõda Konstantinoopoli tagasivallutamiseks ja türklaste tagasilöömiseks Euroopas, mida ta oli planeerinud juba kardinalina. Ta oli veendunud, et Ettehoole on teda määranud türklaste minemakihutajaks kristlaste aladelt. Ta saatis üle kogu Euroopa (sealhulgas Inglismaale, Prantsusmaale, Saksamaale, Ungarisse ja Portugali) ristisõjajutlustajaid ning nuntsiusi ja legaate indulgentsidega, taotles vabatahtlike vägesid ja maksuraha ning korraldas protsessioone ja palvekella helistamist igal keskpäeval, et ühendada kõiki palveks türklaste vastu. Selle tegevuse tulemusena saadi märkimisväärsel hulgal raha. Paavstil ei õnnestunud siiski õhutada ristisõjavaimustust, sest valitsejad olid omavahel sõjajalal. Saksa-Rooma keiser Friedrich III leidis, et ristisõda tooks kasu tema vaenlasele Ladislaus Postumusele. Paavstile makstava sõjamaksu vastu olid Saksamaa piiskopid ja kuurvürstid. Inglismaa ja Prantsusmaa, kes omavahel sõdisid, ei soovinud oma jõudude nõrgendamist. Calixtus leppis algul küll Aragóni kuninga Alfonsoga kokku ristisõja alustamises, kuid koostöö takerdus muuhulgas erinevate huvide tõttu Itaalias. Paavst aga tõrkus kinnitamast kuninga vallaspoega Fernando I kuninga järglaseks Napoli kuningana, sest ta ei tahtnud Napoli liigset tugevnemist. Kuningas nõudis paavstilt Anconat, kuid paavst ei tahtnud kiriku maad loovutada. Tüli tekitas ka piiskopkondade tulude jagamine, sealhulgas Valencia piiskopkonna tulude jagamine paavsti õepoja Rodrigo Borgia (tulevase Aleksander VI) ning kuninga venna Juani vahel. Kõige selle tagajärjel kuninga ja paavsti suhted jahenesid. Genova siiski varustas Türgi-vastase laevastiku, kuid seda ründas Aragón, saboteerides Türgi-vastast ristisõda. Portugal oli algul küll valmis oma laevastikuga osalema, kuid Genova laevastikule osaks saanud kaotuse tõttu loobus sellest. Ungari kuningriigi regendi János Hunyadi väed läksid paavsti (ja tema saadiku Juan de Carvajali) igakülgse abiga ja Giovanni da Capistrano moraalsel toetusel türklastele vastu ning võitsid 22. juulil 1456 Türgi vägesid, mis piirasid Belgradi. Ka see võit ei suutnud ristisõjaks innustust tuua. Paavst organiseeris ise väikese sõjalaevastiku. Hoolimata hiilgavast võidust Kreeka saartel Metelino juures 1457 jäi püsiv sõjaline edu tulemata. Aastal 1457 püüdis Calixtus veel kord Saksamaad oma üritusse kaasata, püüdes jõuda rahuni Friedrich III ja Ladislaus Postumuse vahel, kuid läbirääkimiste ajal Ladislaus suri. Algas troonijärglustüli, milles osalesid Habsburgide suguvõsa esindajad Friedrich III, Austria hertsogi Albrecht VI ja Tirooli hertsogi Sigismundi vahel. Türgiga oli valmis võitlema ainult Albaania juht Skanderbeg, kellest Mehmet jagu ei saanud. Paavst saatis Skanderbegile raha ja nimetas ta ristisõja juhiks. Paavst püüdis 1457 veel kord Euroopa valitsejatega ühiselt kavandada meetmeid Mehmeti ekspansiooni vastu, kuid jälle edutult. Prantsusmaa dofään küll pooldas Calixtuse ettepanekuid, kuid kuningas oli vastu ning vaimulikud olid rahulolematud ristisõjamaksuga, keeldudes mitmes provintsis selle maksmisest. Samasugused meeleolud valitsesid Saksamaa vaimulike ja kuurvürstide seas. Inglismaa, kes sõdis korraga Prantsusmaa ja Šotimaaga, ei tahtnud kuuldagi uuest sõjaretkest. Aragóni ja Genova vahel jätkus sõda. Venezia pidas Türgi sõjalaevastiku purustamisest tähtsamaks oma kaubanduse edendamist. Böömimaal möllas troonijärglustüli, ja kui lõpuks valiti Jiří z Poděbrad, oli tollel liiga palju tegemist oma katoliiklastest ja kariklastest alamate lepitamisega ning Friedrich III-ga kokkuleppele jõudmisega, et hakata ristisõjas osalema. Ka Ungaris oli troonijärglusega liiga palju probleeme. Troonile pretendeerisid oma abikaasade nimel Saksi hertsog Wilhelm III ja Poola kuningas Kazimierz IV, kuid ei leidnud ungarlastelt praktiliselt mingit toetust. Pestis koos olnud rahvuskogul valiti kuningaks Belgradi vallutaja János Hunyadi poeg Mátyás I, kuid Habsburgid sellega ei leppinud ning valisid 1459 kuningas Friedrich III. Niiviisi olid need maad, mida Türgi oht kõige otsesemalt ähvardas, võimetud midagi ette võtma. Kuigi Mátyás tahtis väga ristisõjaga liituda, oli tal liiga palju tegemist riigisisese korra tagamisega ning Friedrich III pretensioonidele vastuseismisega. Skanderbegil jätkus jõudu ainult Albaania kaitsmiseks. Kui Aragóni kuningas Alfonso V 27. juunil 1458 suri, sekkus Calixtus troonipärimisse. Alfonso järglaseks pidi Aragónis ja Sitsiilias saama tema vend Juan II, Napoli kuningriigi pidi aga saama Alfonso poeg Fernando, kelle Calixtus oli kuulutanud seaduslikuks. Calixtus, kes oli Napoli senjöör, ei pidanud Fernandot sobivaks kuningaks ning jättis endale õiguse selle territooriumiga oma suva kohaselt ümber käia. Paljud väitsid, et ta tahtis Napoli trooni jätta oma onupojale Pedro Luis de Borjale. See vaidlus ei jätnud Calixtusele aega ristisõjaga tegelemiseks ning pööras Aragóni kuningliku perekonna tema ristisõjaplaanide vastu. Calixtus ei jõudnudki oma üritust lõpule viia. Calixtus püüdis saavutada Itaalia riikide vahel tasakaalu ning kindlustada paavsti võimu Kirikuriigis. Hispaanlasena soosis Calixtus III oma sugulasi ja katalaanidest kaasmaalasi. Tema onupoeg Spoleto hertsog Pedro Luis de Borja sai Sant Angelo kindluse kuberneriks ja Rooma prefektiks, kaks sugulast (paavsti õe Isabeli poeg Rodrigo Borgia, tulevane paavst Aleksander VI (1456) ning Luis Juan del Milá (Millán) y Borja) kardinaliks. Rodrigo Borgiast sai 1457 ka kuuria asekantsler. See pani alguse Borgia suguvõsa mõjuvõimule Kirikuriigis. Niigi vähe rahvalähedase paavsti selline onupojapoliitika tekitas itaallaste seas vastuseisu, mis tipnes tema surma järel hispaanlastevastase ülestõusuga. Paavsti onupojapoliitikat on seletatud sellega, et ta oli Roomas võõramaalane ning pidi toetuma endale ustavatele vaimuliketele. Erinevalt oma humanistlikust eelkäijast polnud Calixtus III kunstide ja teaduste patroon ega ilmutanud nende vastu erilist huvi. Põhjuseks võiks olla tähelepanu koondumine ristisõja organiseerimisele. Ta peatas Nicolaus V suurejoonelised kavatsused Rooma ehitiste renoveerimisel ja tema ajal oli ainus suurejooneline renoveerimistöö Roomas Santa Maria Maggiore katedraali katuse parandamine. Samuti on ta arvatavasti kulutanud märkimisväärse rahasumma Vatikani aarete rohkendamiseks. 16. juunil 1456 kuulutas Calixtus III Jeanne d'Arci süü tühistatuks ning viimasele langetatud kohtuotsus tunnistati ebapädevaks. Paavst võttis asja ette Jeanne'i ema palvel. Calixtus III avaldas 28. mail 1456 bulla Si ad reprimendos, milles keelas kristlastel sotsiaalse lävimise juutidega. Ta viis Belgradi juures türklaste üle saavutatud võidu tähistamiseks kirikukalendrisse Issandamuutmise püha, mida tähistatakse 6. augustil.
Calixtus III pühitses oma valitsemisajal kahel konsistooriumil 9 kardinali, sealhulgas kolm hispaanlast, ühe prantslase ja ühe portugallase. Tema ajal said kardinalideks tulevased paavstid Aleksander VI (Calixtuse õepoeg) ja Pius II. Aastal 1475 ilmunud eluloos jutustatakse, et Calixtus olevat "ekskommunitseerinud" aastal 1456 ilmunud Halley komeedi, pidades seda halvaks endeks Belgradi kristlastest kaitsjatele, kes olid Osmanite riigi vägede poolt ümber piiratud. Hiljem populariseeris ja täiendas seda lugu Pierre-Simon Laplace. 29. juunil välja antud bullas või dekreedis olevat paavst palunud, et kristlased palvetaksid, et komeet kui Jumala viha sümbol kõrvale kalduks. Bartolomeo Platina (1479) versiooni järgi tuli palvetada, et komeet täielikult türklaste peale kalduks. Ükski teadaolev algallikas seda lugu ei kinnita. Calixtuse bulla 29. juunist 1456, milles ta kutsus üles avalikult palvetama ristisõja õnnestumise eest, komeeti ei maini. 6. augustiks, mil türklasste piiramisrõngast läbi murti, oli komeet juba mitu nädalat taevast kadunud. Calixtus III suri 6. augustil 1458 Roomas. Ta maeti Santa Maria della Febbre kabelisse Petri kiriku kõrval Vatikanis. Pärast Peetri kiriku ümberehitamist 16. ja 17. sajandil viidi tema põrm üle Santa Maria de Monserrato kirikusse Roomas, mis on hispaanlaste kirik. Tema järglaseks valiti Pius II. Surres jättis Calixtus maha märkimisväärse rahasumma. Catholic Encyclopedia kiidab Calixtuse aatelisust, julgust, energilisust ja püsivust, mis väljendus püüdes ühendada Euroopa valitsejate jõud mittekristliku vaenlase vastu, ning märgib süüdistusi onupojapoliitikas ja ahnuses.
----
ettehoole on ta määranud

Selles kontekstis on suur algustäht minu meelest sobivam. Andres 31. oktoober 2009, kell 13:10 (UTC)


Arutelu:8. november

kas keegi tõlgiks eesti keelde katsetas putši? -- Ahsoous 22. november 2007, kell 19:31 (UTC)
Adolf Hitler katsetas Münchenis putši., Adolf Hitleri putš Münchenis ebaõnnestus (suruti maha), näiteks --Dj Capricorn 22. november 2007, kell 19:34 (UTC)
* odot... mul on nagu oma väheste saksa keele teadmiste järgi meelde jäänud, et putš tähendab riigipöördekatset (mäss on küll teine variant, ja katsetada mässu on üldse väga segane) seega siis tegu juba ise katsega ja katsetas katset ei ole just eriti hea variant, seega võiks nati sõnastust korrigeerida. Muidu sellele asjale on nimi ka pandud, aga kuidas see õigesti kõlab – "õlleputš"?

Eesti keeles võib putš olla nii riigipööre kui ka riigipöördekatse. Seda sündmust nimetatakse tõesti õlleputšiks. Võiks ehk öelda "tegi riigipöördekatse". Andres 23. november 2007, kell 09:12 (UTC)
----
"Bílá Hora lahing Praha lähedal" Kas nii on õige? Eesti keeles on ka Valgemäe lahing. Velirand (arutelu) 30. detsember 2014, kell 21:05 (EET)

* 392 – Theodosius I keelustas paganliku kultuse.
 WikedKentaur (arutelu) 7. november 2022, kell 20:04 (EET)


Arutelu:9. november


Arutelu:12. november

Viitamistõrge: Vigane <ref>-silt. Viite nimega Kronoloogia.2C_2007 tekst puudub. --Tiia (arutelu) 12. veebruar 2014, kell 19:17 (EET)

* 1933 – sel päeval olevat esimest korda pildistatud Loch Nessi koletist.
--WikedKentaur (arutelu) 11. november 2019, kell 21:31 (EET)


Arutelu:13. november

*1989 – Kentmanni tänav Tallinnas sai tagasi oma ajaloolise nime. Vahepeal oli aastatel 1940–1941 ja alates 1944. aastast tänava nimi olnud Jaan Kreuksi tänav.Robert Nerman, Leho Lõhmus. Tallinna asumid ja ametlikud kohanimed. Tallinn, 2013, lk. 272
--WikedKentaur (arutelu) 12. november 2016, kell 09:07 (EET)

Ma ei leia, et väljatõstmine just ilmtingimata vajalik oli. Kentmanni tänav on siiski oluline tänav. Velirand (arutelu) 12. november 2016, kell 09:31 (EET)

:see on midagi mida võiks aasta täpsusega mäletada. Magistraaltänavate nimede ennistamine oli liiga tavapärane selleks, et neid kõiki kuupäevaliselt meelde tuletada. Wkentaur (arutelu) 15. november 2023, kell 11:25 (EET)


Arutelu:Pius II

Nimetasin Execrabilise esialgu dekreediks, kuid seda oleks vaja täpsustada, kuna allikad annavad küllalt vastuolulisi andmeid selle kohta, kas see on bulla või dekreet.
Kalev

Teistes vikides on veel pilte, sealhulgas vabalt kasutatav paavstivapp itaalia vikis. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 10. november 2005, kell 19.17 (UTC)

Kas ta kirjutas teosed Baseli kirikukogu kohta tõesti 1450? Arvan, et õige on 1440, kui ta oli veel Baseli kirikukogu pooldaja. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 11. november 2005, kell 09.43 (UTC)

Kui ma loen väljendit "keskaja üks kõige suuremaid paavste", siis tekib minus kohe kahtlus, et ta oli kaks meetrit pikk ja sada viiskümmend kilo raske. [[Kasutaja:Taivo|Taivo]] 11. november 2005, kell 13.51 (UTC)

Nad protesteerida paavst Eugenius IV ebaõigluse vastu: too keeldus andma talle kardinalipühitsust, mille Martinus V oli lubanud.

Sellest lausest ma ei saanud aru. Taivo 14. november 2005, kell 18.59 (UTC)

: Püüan seda parandada. Andres 14. november 2005, kell 19.51 (UTC)
Minu meelest ei ole õige käänata Pius-Piuse-Piust. Asendasin Pius-Piusi-Piusi. Taivo 14. november 2005, kell 18.59 (UTC)

Minu arvates on siin kaks silpi. "I" on tõesti lühike, aga minu teada diftongi "iu" ladina keeles ei ole. Võiks küsida keelemeestelt. Andres 14. november 2005, kell 19.51 (UTC)
Jiři z Poděbrad ei ole Eestis üldlevinud kirjapilt. Ma ei mäletanud õiget, sellepärast ei parandanud, aga see oli kahesõnaline, ilma z-ta. Taivo 14. november 2005, kell 18.59 (UTC)

Lähtusin ENE 1. väljaandest. Seal on "Jiří z Poděbrad". Kui uuemates allikates on teistmoodi, siis võib asendada. Varem on kasutatud "Georg Podiebrad", kuid see pole minu arvates määrav. Andres 14. november 2005, kell 19.51 (UTC)

:Ma pidasin silmas, et kas Jiři Poděbradist või Poděbradi Jiři. Mul ei ole käepärast Karel Čapeki "Jutud ühest taskust. Jutud teisest taskust" ega tema apokriiva lugusid (viimane novell), ei saa vaadata, kuidas on tõlgitud. Taivo 14. november 2005, kell 20.09 (UTC)

: Leian, et ühe tõlke põhjal ei saa otsustada, mis on õige. Kohanimi, millest see nimi tuleb, on Poděbrady. See nimi on mitmuses ning selle omastav on "Poděbrad". Nii et kui, siis "Jiří Poděbradyst" või "Poděbrady Jiří". Arvan, et "z Poděbrad" on vaadeldav suguvõsanimena. Peaks vaatama, kuidas on näiteks ENE 2. väljaandes. Igal juhul peab olema "Jiří", mitte "Jiři". Andres 14. november 2005, kell 20.57 (UTC)

Subjektiivne hinnang, moraalne puhtus ei ole defineeritav.

: Jah, siin öeldu on tõesti raskesti tõendatav. Andres 5. august 2006, kell 02:29 (UTC)

Loe veel üle, et kuidas rahul oled. Iseenesest oli eelnev versioon hea lugu, kuid oleks eeldanud alla autori nime (nt.Andres Tamm ja Taivo Sepp), sest loogiliselt oli see küll enam-vähem õige, kuid paljudele hinnagutele ei leidnud kahjuks sobivaid viiteid. Kui on aga kellegi koduleheküljel see võimalus olemas, siis kõlbab eelnevat versiooni seal kasutada. Seepärast kõrvaldasin valdavalt hinnanguid, mida viidete leidmisel saaks kasutada Hinnangute alapealkirja all. Kui jäi sisse veel midagi, mis artikli objektiivsust rikub, võib selle kõrvaldada.
Mis topeltviitamisse puutub, siis seda võiksid arutada üldise arutelu leheküljel, sest olen ka seda meelt, et pikas artiklis annab viiteid otsida, kuid artikli vormistamine kujunes välja sinu ja Taivo paranduste baasil ning pealegi- millist artiklit lugeda pikaks! Aga võiksid seda pikemalt arutada üldisel arutelul, kuna Eesti ja Tallinna artiklid vaevalt sellisel kujul püsima jäävad.
#Novara piiskopi sekretärina osales ta paavstivastases vandenõus, mille eest piiskop vangistati. Eneal õnnestus põgeneda.
Kõrvaldasin fakti, kuna ei leidnud selle kohta kuskilt andmeid.
#Surmadaatum on siiski 14. august. Toetusin algul Kelly Dictionary of Popes, kuid seal on eksitus.
#"de'" kasutab ainult Catholic Encyclopedia, kuid teised allikad mitte, mistõttu seda siin ei kasutanud..
#Teoste kohta. (1440 Baseli kirikukogust)  Kalev.

Mina ei andnud ühelegi asjale ise hinnanguid. Ma ei mäleta, kas ma mingeid hinnanguid sisse panin või kust ma neid võtsin, aga vaieldavate asjade puhul võib hinnangutest hoiduda või siis anda ülevaade erinevatest hinnangutest. Kui Sa hinnanguid  kõrvaldad, pane nad arutelulehele, muidu nad lähevad kaotsi.

See artikkel on minu meelest piisavalt pikk, et mõni link võiks mitu korda olla.  Minu meelest ei ole meil vajadust seda arutada. Ainult Taivo pidas ühe lingi reeglist rangelt kinni, aga tema ei ole enam aktiivne. Ka Sina võtsid linke ära, mis minu arvates teeb lugeja elu raskemaks. Andres 14. september 2007, kell 11:43 (UTC)

Enea Silvio de' Piccolomini sündis Sienale kuuluvas Corsignanos, mille ta hiljem nimetas Pienzaks. Tema vanemad olid vaesunud aadlik Silvio de' Piccolomini, kes olevat põlvnenud Romulusest, ja Vittoria Forteguerra. Enea oli vanim pere 18 lapsest. Enea pidi aitama harida vanemate mõisa Corsignano lähedal.Alghariduse sai ta ühelt preestrilt. Ta astus 18-astasena Siena ülikooli ning õppis seal õigusteadust, olles usin üliõpilane ja nautides elu täie rinnaga. Seejärel asus ta õpetajana elama Sienasse. Ta sai äratust Siena Bernardino jutlustest. Palvetades 1425 selle pühaku haual, avastas ta kutsumuse kloostrieluks, kuid sõprade mõjutusel loobus kavatsusest. Francesco Filelfo eeskujust innustatuna õppis ta kaks aastat Firenze ülikoolis klassikalist filoloogiat ja poeesiat. Seejärel naasis ta sugulaste tungival palvel Sienasse jätkama juuraõpinguid. Teel Baseli kirikukogule läks 1431 Sienast läbi Fermo piiskop Domenico Capranica, kes kutsus Enea oma sekretärina kirikukogule kaasa. Pärast arvukaid seiklusi jõudsid nad kohale 1432. Nad protesteerisid paavst Eugenius IV ebaõigluse vastu: too keeldus andmast Capranicale kardinalipühitsust, mille Martinus V oli lubanud. Enea oli kontsiliaristide seas. Capranica teenistusest lahkus ta tolle rahatuse tõttu. Tasuvamat tööd sai ta Freisingi piiskopilt Nicodemo della Scalalt, Novara piiskopilt Bartolomeo Viscontilt ja kardinal Niccolò Albergatilt, kes oli paavst Eugeniuse legaat kirikukogul. Novara piiskopi sekretärina osales ta paavstivastases vandenõus, mille eest piiskop vangistati. Eneal õnnestus põgeneda. Ta saatis kardinal Albergatit mitmel reisil, sealhulgas Arrasi kongressile, kus 1435 arutati Burgundia ja Prantsusmaa vahelist rahu. Aastal 1435 saatis kardinal Albergati ta salaülesandega Šotimaale. Ta esitas selle kohta ise hiljem erinevaid versioone. Piccolomini külastas ka Inglismaad. Mõlemas riigis viibis ta mitmesugustes ohtudes ning oli ühel korral lausa surmasuus. Sellest kirjutas ta ise. Väga tormisel laevasõidul tõotas ta juhul, kui ta elusana randa jõuab, kõndida jalgsi sadamast kuni lähima Jumalaema kirikuni. Ta maabus Dunbaris ning kõndis sealt läbi jää ja lume Whitekirki. Sellest sai alguse podagra, mille all ta elu lõpuni kannatas. Kui ta Baselisse naasis, oli kardinal Albergati juba lahkunud. Tänu oma humanistlikule haridusele ja kõnemehevõimetele sai ta kirikukogus tähtsaid ülesandeid ning isegi kirikukogu liikmeks, kuigi ta oli ilmik. Ta ühines kirikukogu paavstivastase positsiooniga ning etendas kirikukogu asjades olulist osa. Ta toetas Savoia hertsogi Amedeo seadmist vastupaavstiks (kirikukogu oli paavsti Eugenius IV tagandanud). Aastal 1439 valiski kirikukogu Amedeo vastupaavstiks. Piccolomini oli ise üks valijatest ning konklaavi tseremooniameister. Eneale pakuti ka diakonipühitsust, kuid ta keeldus sellest oma eluviisi tõttu. Enea kuulus delegatsiooni, mis eskortis vastvalitud vastupaavsti Baselisse. Ta oli alates 1440 Amedeo sekretär. Ta kaitses innukalt Amedeo ametisse seadmist ja Baseli kirikukogu õigusi paavsti poolt 1439 kokku kutsutud Firenze kirikukogu vastu (Baseli kirikukogu vähemus läks sinna üle). Enea mõistis, et kirikukogu positsioon ei ole pikas perspektiivis kaitstav. Viibides 1442 vastupaavsti legaadina või kirikukogu saadikuna Frankfurdi riigipäeval, leidis ta võimaluse tõmbuda tagasi paavst Eugeniust toetava Saksa kuninga (1452. aastast keisri) Friedrich III õukonda. 11. novembril lahkus ta Baselist, et sõita Viini. Jaanuaris 1443 asus ta tööle Saksa-Rooma riigi kantselei sekretärina. Enea jäi paavsti ja vastupaavsti tülis esialgu neutraalsele positsioonile ning soovitas seda ka Friedrichile. Friedrichile oli Enea kasulik diplomaadina, kes oskas kõigile jätta mulje, et on nende andunud pooldaja. Aastani 1445 viibis ta põhiliselt keisri õukonnas Wiener Neustadtis ja Grazis. Ta krooniti vabameelsete värsside ("Ma ei ole kastraat") ja teenete eest õukonna pärjatud poeediks (poeta laureatus) ning teda protežeeris keisri kantsler Kaspar Schlick, kelle üht armuseiklust Sienas ülistas ta Giovanni Boccaccio stiilis romaanis "Eurialus et Lucretia". Sel ajal pidas ta Viini ülikoolis loenguid antiikpoeetidest, millega ta avaldas olulist mõju saksa humanismile. Seni oli ta olnud kergemeelne elumees, kes ei suhtunud moraalsesse puhtusesse tõsiselt ega pidanud tähtsaks põhimõttekindlust poliitilistes küsimustes. Tal sündis kaks vallaslast, üks Šotimaal, teine Straßburgis. Baselis oli ta lävinud väikese seltskonnaga, mille liikmed jumaldasid antiikkultuuri ja elasid liiderlikku elu. Nüüd hakkas ta elama korralikumat elu ning otsustas liituda paavsti poliitikaga. Aastal 1444 etendas Enea tähtsat osa Nürnbergi riigipäeval. Aastal 1445 saadeti Felix V teenistusse astunud Enea Rooma lähetusele, mille ülesandeks nähtavasti oli viia paavst Eugenius selleni, et ta kutsub kokku uue kirikukogu. Seal leppis paavst Eugenius IV ametlikult temaga. Ta vabastati kiriklikest karistustest, mis ta oli saanud Baseli kirikukogu toetajana ja vastupaavsti ametnikuna. Saksamaale naasis ta juba paavsti ülesandega. Diplomaatilise osavusega tasandas ta paavsti kuuria ja Saksa kuurvürstide vahelisi erimeelsusi. Septembris 1446 Frankfurdi riigipäeval õnnestus tal lagundada kuurvürstide liiga, mis oli ohtlik nii Friedrich III-le kui ka Eugenius IV-le. Riigipäeva enamus hakkas toetama paavsti ja Friedrichit. Ta osales ka delegatsioonis, mis saavutas peaaegu kogu Saksamaa tingimusliku allumise paavstile. Enea etendas ka tähtsat osa kompromissis, mille paavst Eugenius 1447 surivoodil tegi Saksa vürstidega, nii et kirikukogu ja vastupaavst jäid toetusest ilma. Nii sündis Viini konkordaat (veebruaris 1448), mis andis paavstile suured eesõigused vaimulike ametikohtade täitmisel Saksa-Rooma riigis. Selleks ajaks oli Enea de Piccolomini raske haiguse tõttu otsustanud vaimuliku elu kasuks, mida ta varem ei olnud seksuaalse abstinentsi kohustuse tõttu tahtnud vastu võtta ("Olen Venusest tüdinud"; samuti on ta kirjutanud, et olla vaimulik oli talle kasulikum) ja 4. märtsil 1446 pühitseti ta Viinis alamdiakoniks. Uus paavst Nicolaus V pühitses ta teenete eest paavstivõimu tugevdamisel 1447 Trieste piiskopiks ja 1450 Siena piiskopiks. Aastal 1450 saadeti Enea keiser Friedrichi saadikuna pidama läbirääkimisi Friedrichi abiellumiseks Napoli printsessi Leonoraga. Selle asja ta ajas korda. Aastal 1451 saatis Friedrich ta Böömimaale, kus ta sõlmis rahuldava leppe hussiitide juhi Jiříga Podebradyst. Aastal 1452 saatis ta Friedrichit sõidul Rooma, kus Friedrich abiellus Leonoraga ja krooniti keisriks ning roomlaste kuningaks. Enea jäi Friedrichi diplomaatilisi ülesandeid täitma 1455. aastani. Augustis 1455 suundus Enea saatkonnaga Rooma, et näidata Saksamaa kuulekust uuele paavstile Calixtus III-le. Tal oli kaasas keisri ja Ladislaus Postumuse tugev soovituskiri enda kardinaliks nimetamisele, kuid paavstil oli algul tarvis nimetada kardinaliks teisi, sealhulgas oma õepoeg, tulevane paavst Aleksander VI, nii et Eneani jõudis järg alles detsembris 1456. Seniks sai ta Warmia vürstpiiskopiks, kellena ta rõhutas paavsti primaati. 17. (või 18.) detsembril 1456 pühitses Calixtus III ta Santa Sabina kardinaliks. Nii Warmia piiskopi kui ka kardinali positsiooni kasutas ta tulutoovate benefiitside enda kätte koondamiseks. Saksamaalt sai ta 2000 tukatit aastas. Calixtus III suri 6. augustil 1458. 10. augustil kogunesid kardinalid konklaavile. Jõukas kardinal, Roueni piiskop ja Ostia peapiiskop Guillaume d'Estouteville paistis olevat kindel, et valitakse teda, kuigi ta oli prantslane ja tema iseloom oli vastuoluline. Enea ning tema sõber Rodrigo Borgia (hilisem paavst Aleksander VI) kasutasid kõiki oma võimeid, et prantslast läbi kukutada. Lõpuks ei leitudki paremat kandidaati kui tema. Pius II valiti paavstiks 19. augustil 1458 pärast kolm päeva kestnud konklaavi. Konklaavi viimasel hääletusel osales 18 kardinali. Oma nime valikul lähtus Pius II humanistlikest vaadetest, valides nime 'vaga' Aenease (Enea) järgi. Sellega tõi ta paavstluses taaskasutusse uue nime, mida viimati tegi Lucius II. Seejuures on nime taaskasutuselevõtu vahemik Pius I ja Pius II vahel pikim paavstluses. Pius introniseeriti 3. septembril. Humanistid tervitasid uut paavsti rõõmuga, kuid nende pettumuseks ei saanud temast nende patrooni. Pius II jätkas oma eelkäija poliitikat, organiseerides ristisõja türklaste vastu, kes 1453 olid vallutanud Konstantinoopoli. Selle idee eest oli ta võidelnud juba Nicolaus V teenistuses, sest 1453. aasta sündmused vapustasid teda sügavalt. Aastal 1459 andis ta välja bulla, milles nähti ette uue usulise rüütliordu rajamine. See pidi kandma Petlemma Madonna nime ning selle peakorter pidi asuma Lémnose saarel. Tõenäoliselt jäi see ordu asutamata. 1. juunil 1459 kogunes Mantovasse paavsti poolt kokku kutsutud kongress, et arutada ristisõja alustamist. Sinna olid kutsutud kõik kristlikud valitsejad. Paavsti sõit kongessile oli nagu triumfimarss. Et kohale oli tulnud liiga vähe osavõtjaid, lükati istungite algus edasi 26. septembrile. Ka siis oli osavõtjaid vähe ja läbirääkimised jooksid ummikusse. Venezia kasutas venitamistaktikat. Saksamaa delegaat Gregor Heimburgist käitus paavsti vastu ülbelt. Sakslased lubasid lõpuks koguda 32 000 jalaväelast ja 10 000 ratsaväelast, kuid Friedrich jättis sise- ja välisraskuste tõttu lubaduse täitmata. Prantslased aga blokeerisid kongressi, sest Anjou hertsog ei saanud paavsti toetust oma nõudmistele Napoli kuningriigi troonile. Kongress otsustas pidada Türgi vastu kolmeaastase sõja, kuid tegelikult midagi ette ei võetud. Pärast seda võis öelda, et kristlaste võimetus türklastega sõdida ei ole paavsti süü. Paavsti institutsioonil lihtsalt puudus vajalik autoriteet. Enne kongressi laialisaatmist andis ta välja bulla, milles tõotas pattude andeksandmist kõigile ristisõjas osalejatele. Kui levisid kuuldused, et sultan Mehmet II kahtleb islamis, saatis paavst talle sõja ärahoidmiseks kirja pakkumisega, et sultan saab kristluse vastuvõtmisel Idamaade keisriks. See ettepanek lükati tagasi. Teise versiooni järgi ei saatnudki ta seda kirja ära. Apostel Andrease säilmed toodi erakordse toredusega Rooma. Tõenäoliselt püüti ka sellega ristisõjavaimustust õhutada. Aastal 1463 kutsus Pius II uuesti alustama ristisõda, mida ta kavatses seekord isiklikult juhtida. 18. juunil 1464 võttis ta Roomast kaasa Peetruse risti ja siirdus ristisõdijate kogunemispaigaks määratud Anconasse, kust ta leidis eest vaid käputäie fanaatikuid. Juba Roomast minema hakates oli Pius palavikus. Ristisõdijad olid otsimas transporti. Kui Venezia laevastik lõpuks saabus, nägi paavst seda ainult aknast. Ta suri kaks päeva hiljem, 15. augustil (või 14. augustil) 1464. Tema ajal puhkes tüli Napoli trooni pärast Anjou hertsogi René I ja Alfonso V poja Fernando (Ferrante) vahel. Pius II otsustas Ferrante kasuks. See oli tema esimene poliitiline samm. Paavsti otsus põhjustas Lõuna-Itaalias sõja Prantsusmaa ja Aragóni vahel. Sõda algas Mantova kongressi ajal. Pius saatis Fernandole appi oma nõo Antonio Todeschini. Fernando tegi viimasest Amalfi hertsogi ning andis talle naiseks oma vallastütre Maria. Louis XI loobus paavsti poolehoiu võitmiseks 1461 vastuolulistest Bourges'i pragmaatiliste sanktsioonide otsustest, mis piirasid paavsti võimu Prantsusmaal, kuid kui Pius II jäi oma otsusele kindlaks, taastas Louis XI Pariisi ülikooli ja parlamentide protestidele toetudes faktiliselt need sanktsioonid kuninglike korraldustega. Pius II ekskommunikeeris Tirooli hertsogi Sigismundi, kes suhtus vaenulikult Nicolaus Cusanuse reformidesse. Tema osa selles Brixeni piiskopkonnaga seotud "Brixeni tülis" tegi ta Saksamaal ebapopulaarseks. Pius II tagandas Mainzi peapiiskopi Diether von Isenburgi, kes soovis koos Böömimaa kuninga Jiří z Poděbradiga kukutada Friedrich III. Diether ei allunud paavsti otsusele, apelleerides kirikukogule, ning see kutsus esile kodusõja. Aastal 1464 oli paavst sunnitud Dietrichit taas tunnustama. Lõpuks sai Dietherist võitu peapiiskop Adolf II Nassaust. See konflikt halvas Saksamaa toetuse ristisõjale. Pius võitles paavsti otsustamisvõimu eest kõikides vaimulikes ja ilmalikes küsimustes. 18. jaanuaril 1460, päev enne Mantova kongressilt lahkumist, avaldas Pius II dekreedi või bulla "Execrabilis et in pristinis temporibus inauditus", mis oli suunatud kontsiliarismiliikumise vastu. Ta mõistis hukka paavsti otsuste igasuguse edasikaebamise kirikukogule ning kuulutas ketserlikuks õpetuse, mille kohaselt kirikukogud on paavstide suhtes ülimuslikud. Nii lootis ta paavsti autoriteeti tõsta. Pius püüdis maha suruda valdeslaste ja hussiitide liikumist. Ta tühistas Baseli kompaktaadid, mis olid lubanud Böömimaal armulaua koos karikaga (sub utraque specie; utrakvism). Need plaanid põrkusid vastuseisule Böömimaal (Jiří z Poděbrad). Jiří oli salajasel kroonimisel vandunud taastada oma kuningriigis ühtsus Roomaga jumalateenimise viisides. Kuningat usaldades oli paavst tal aidanud tagasi saada katoliiklikku Breslau (Wrocław) linna. Aastal 1461 aga lubas Jiří oma alamatele Baseli kompaktaatide säilitamist. Aastal 1462 saabus Rooma saatkond, mis taotles Baseli kompaktaatide heakskiitmist. Pius ei nõustunud sellega. Läbirääkimistel ei jõutud enne Piuse surma mingi kokkuleppeni. Vastased apelleerisid Piuse varasemale kontsiliarismile. Oma positsiooni selgitamiseks andis Pius seetõttu 1463 välja bulla "In minoribus agentes" (seal ütleb ta: "Saatke välja Aeneas, võtke vastu Pius"). Pius II kanoniseeris juulis 1461 Siena Katariina. Pius II pühitses 12 kardinali kahel konsistooriumil. Tema ajal sai kardinaliks tulevane paavst Pius III. Lisaks itaallastele said kardinalideks kaks prantslast, üks hispaanlane ja üks austerlane. Mantova kongressilt naastes veetis paavst tükk aega Siena territooriumil ning kirjeldas sulnite sõnadega maaelu veetlust. Rooma naasma oli ta sunnitud probleemide tõttu, mida tekitas Tiburzio de Maso, kes lõpuks kinni võeti ja kohtu alla läks. Tol ajal kimbutasid Kirikuriiki mässavad Campania parunid ning kondotjeerid, kuid neist pahedest saadi tasapisi üle. Lõppes ka Napoli sõda – Fernando võiduga. Paavst püüdis ka olla vahendajaks Kolmeteistaastases sõjas Poola ja Saksa Ordu vahel ning kui see ei õnnestunud, pani ta poolakad ja preislased kirikuvande alla. Paavstil õnnestus lepitada keiser ja Ungari kuningas.  Firenze tegi paavstile ettepaneku lasta türklastel ja veneetslastel teineteist välja kurnata. Pius asutas 1460 Baseli ülikooli. Ta moodustas komisjoni kuuria reformimiseks ja püüdis taastada kloostridistsipliini. Ta kaitses kiriku õpetust endise Chichesteri piiskopi Reginald Pecocki (Peacocki) kirjutiste vastu. Tolfa mägedes avastati maarjajääd, mis andis Piusele ootamatult uusi rahalisi vahendeid. Paavst suri 15. augustil 1464 Anconas palavikku. Tema põrm maeti algul Peetri kirikusse. Aastal 1614 viidi see üle Sant'Andrea della Valle kirikusse Roomas. Pius II järglaseks sai Paulus II.  Piuse kodulinn Pienza sai planeeringu tema ideede kohaselt. Sellest pidi saama ideaalne renessansslinn. Õigupoolest tõstiski tema selle hiljem linna ning piiskopiresidentsi staatusse ning andis talle nimeks Pienza. Ta tahtis sinna rajada paavstiresidentsi. Piuse 600. sünniaastapäeva puhul peeti Sienas 2. juulil 2005 palio (hobuste võiduajamine), mille võitis Nobile Contrada del Bruco linnaosa hobusega Berio, millel ratsutas Luigi Bruschelli (Trecciolino). Pius oli mitmekülgne ja viljakas kirjanik, üks oma aja paremaid ja usinamaid. Tema tähtsaim teos "Märkmed tema ajast" avaldati 1584 Gobelinuse nime all ning omistatigi talle, kuigi Gobelinus oli ainult ümberkirjutaja. Paistab, et Piuse sekretär Campanus on neid osalt muutnud. Paljud kohad, mis omal ajal välja jäeti, on nüüd koos teiste tema avaldamata töödega välja antud. Need märkmed on praegugi huviga loetavad ja neil on suur ajalooline väärtus. Piusi on peetud esimeseks kirjanikuks, kes esitas sündmusi nii, nagu need paistavad järelpõlvele. Ta rääkis endast väga avameelselt. Enamik ebasoodsaid hinnanguid tema iseloomu kohta tugineb tema enda tunnistustele. Tähtsaks ajalooallikaks on ka tema kirjad. Väärtuslikud on tema kirjutatud Böömimaa ajalugu ja keiser Friedrich III ajalugu, mis on osalt autobiograafiline. Elu esimesel poolel kirjutas ta hulga traktaate oma aja poliitilistel ja teoloogilistel vaidlusteemadel ning esteetikast. "Kosmograafia" oli mõeldud maailma geograafilise ja etnograafilise kirjeldusena. Sellest jõudis ta kirjutada ainult "Euroopast" ja "Aasiast". Töö tugines peamiselt klassikalistele kosmograafidele. Seda teost kasutas Christoph Kolumbus oma reiside planeerimisel. Kaasaegsed imetlesid väga teda kui poeeti. Tema maine ilukirjanikuna tuleneb siiski suurelt jaolt tema "Eurialusest ja Lucretiast", mida loetakse praegugi muuhulgas sellepärast, et tegu on paavsti poolt kirjutatud erootilise jutuga. Ta kirjutas ka komöödiad, millest on säilinud vaid üks. Pius on kirjutanud ka hulga kõnesid, mida peeti ilukõne eeskujudeks. Kõik tema teosed on ladinakeelsed. Pius ei olnud väljapaistev õpetlane, tema ladina keeles on vigu ja kreeka keelt ta suurt ei osanud. See-eest on tema kirjutised kõrgel kirjanduslikul tasemel ning annavad elava ja tõepärase ettekujutuse tema ajastu vaimust. Tema tööd trükiti varsti ning nendest anti välja palju trükke. Esimesed teostekogud anti välja 1551 ja 1571.
Pius II on kõigi tema vigade ja voorustega peetud ajastut iseloomustavaks tegelaseks. Pius II oli üks haritumaid paavste, kuid oma eelneva elu poolest ka üks suuremaid seiklejaid paavstitroonil. Teda on peetud üheks keskaja väljapaistvamaks paavstiks. Autorid on olnud üksmeelel Piuse kultuursuse ja annete suhtes. Eriarvamusi on tekitanud tema peremehevahetused ja meelemuutused ning kohanemine olukordadega, millesse ta sattus. Paavstina juhindus ta rangelt kiriku huvidest, kui mitte arvestada teatavaid onupojapoliitika ilminguid. Richard Garnett kirjutab "Encyclopaedia Britannica" 1885. aasta väljaandes: "Kui võtta Piusi inimesena, mitte ainult ajaloolise isikuna, on ta kõige huvitavam kõikidest Püha Peetruse järglastest. Tal oli eluterve, siiras, armastav loomus, mis oli otsekohene ja naiivne isegi oma kõrvalekalletes ja puudustes, mis tunduvad ikkagi piisavalt andestatavad. Teiste paavstide nõrkused on sageli olnud preestri omad ja seetõttu sõna otseses mõttes mitteinimlikud. Värskendav on üleminek seikleja ja diplomaadi, kirja- ja elumehe vigadele. Piusi iseloomu põhijoon oli tema äärmine tundlik mõjutatavus. Kameeleoni kombel võttis ta värvi ümbritsevatelt oludelt ning võis alati sõltuda sellest, mis need olud sundisid teda olema. Nii et kui tema väljavaated avardusid ja tema kohustused süvenesid, siis avardus ja süvenes ka tema iseloom; ja tema, kes ta oli astunud ellu muutliku iseloomuna, lahkus sealt eeskujuliku ülemkarjasena. Tema voorused ei olnud üksnes suured, vaid kõige silmatorkavamad olid need, mis on eriti iseloomulikud peenematele natuuridele. Ta võistles kellega tahes usinuses, elutarkuses, tarkuses ja julguses ning ühtlasi ületas enamikku inimesi maitse lihtsuses, kiindumuste püsivuses, mõnusas mänglevuses, suuremeelsuses ja halastuses. Kirikupeana oli ta võimekas ja tark ning näitas, et mõistab tingimusi, millel tema vaimuliku võimu monopol võib mõne aja püsida; ja isiklikud eesmärgid kõigutasid teda vaid pisut. Ta on eriti huvitav õpetlase- ja publitsistitüübina, kes teeb endale teed intellektuaalse jõuga, kuulutades ette aega, mil sulg on vägevam kui mõõk, ja mitte vähem tegelasena, kelles võib kõige aredamalt näha kesk- ja uusaegse vaimu kohtumist, enne kui viimane otsustavalt ülekaalu saavutab."
----
Napoli trooni puhul tuleks linkida riigi nimele. Andres 17. september 2007, kell 14:58 (UTC)
----
Alapeatükk "Pius II ja Eesti" esimene osa räägib pigem Lätist.--WooteleF 31. oktoober 2009, kell 12:52 (UTC)


Arutelu:Arvutivõrk

Mida tähendab "ühiselt juhitavat"? --[[Kasutaja:Boy|Boy]] 9. november 2005, kell 22.14 (UTC)
"teatud hulk" - Milline oleks selle hulga numbriline väärtus ja kes seda väärtust teab?
sõnastus on jah kehvapoolne, ehk on tahetud viidata sellele,

et Interneti, mis toimib IPv4 protokollil toimimiseks peetakse

juur-nimeserverid ja koordineerivaid asutusi, mis tegelevad domeenide,

st aadressivahemike eraldamisega teenusepakkujatele ning domeeninimedega.

Seega i-halduse ja i-valdustega.

NB! IPv4 aadressruum on väga väike = 4,294,967,296 = 4.3×109

niiet asemele tuleb IPv6 = 3.4×1038

http://en.wikipedia.org/wiki/Internet_Assigned_Numbers_Authority

-> http://www.ripe.net/ & http://en.wikipedia.org/wiki/RIPE

-> http://www.icann.org/ & http://en.wikipedia.org/wiki/ICANN

[[Kasutaja:Suwa|Suwa]] 15. aprill 2006, kell 19.44 (UTC)

Arvutivõrk on seadmete ja/või protseduuride kogum, mis võimaldab kanda andmeid ühest arvutist teise.Meelis Roos, Võrgutehnoloogia, 2001

Võtsin selle välja, sest see tundub üldtunnustatud definitsioonist hälbivat. Andres 19. mai 2009, kell 15:03 (UTC)

: arvan, et vabalt võib tagasi viia, juu ikka informaatika magister teab,

: millest kirjutab ning ei tohi segi ajada agregaate ja informaatika, küberneetika

: alast lähenemist võrgule.

: Võrdle nt ühe jaoks on võrk punutis ja teise jaoks kalapüügivahend

: suwa 23. mai 2009, kell 19:06 (UTC)

:: Ma ei taha öelda, et see on vale, kuid see ei sobi praegu ülejäänud tekstiga kokku. Tegu on teise mõistega. Andres 25. mai 2009, kell 11:25 (UTC)

artiklis on Fiiberoptilised kuigi võiks olla maakeelsed - valguskiud suwa 19. mai 2009, kell 15:35 (UTC)

Arvutivõrkudes ei kasutata üldiselt sellist mõistet nagu "valguskiud võrk" vaid kas "fiiberoptiline" või "fiiberoptiline võrk". Fiiber on ka eestikeelne nimetus.--Kopo25 19. mai 2009, kell 16:28 (UTC)

: E-teatmik soovitab terminit "valguskaabel". Andres 19. mai 2009, kell 16:49 (UTC)

::Valguskaabel on üldine sõna. Kuid üldiselt ei ole kasutuses valguskaablivõrk (Google annab "valguskaablivõrk" otsingutulemuseks 62 vastet, sõnale"fiibrivõrk" 8 vastet, "fiiberoptiline" 1450 vastet ning "valguskiud võrk" ei anna ühtegi tulemust)  -- Kopo25 19. mai 2009, kell 18:44 (UTC)

:::See ei ole ju adekvaatne võrdlus. "Fiiberoptiline" esineb ju ka muudes seostes ning "valguskiud võrk" on grammatiliselt täiesti ebakorrektne.--WooteleF 19. mai 2009, kell 18:54 (UTC)

:::: ka kaabel koosneb millestki, tavaliselt kiududest ja tugevdusest ja isolatsiooni ja -kaitsekihtidest.

:::: samamoodi kui merenduses koosneb kaabel kaabelgarnidest(holl.)

:::: Andmeedastuseks kasutatakse valguskiudu.

:::: Esimesena jõudis eesti keelde fiiber teivashüppe teibaga ja juba siis saadi aru,

:::: et tegemist on kunstmaterjalist kiududega.

:::: Ning vaevalt keski ütleb lambavillakiu kohta fiiber...

::::suwa 23. mai 2009, kell 14:14 (UTC)

::::: ÕS soovitab kasutada "fiiberoptiline" asemel "kiudoptiline". Vallastel on ainult "kiudoptiline". Tegu on terminiga ja kummalgi juhul ei mõelda lambavillakiudu, sest sellel põhinevat optikat lihtsalt pole. Andres 25. mai 2009, kell 11:29 (UTC)
----
Kadus ära link ARPA-le. Andres 22. jaanuar 2012, kell 08:57 (EET)


Vikipeedia arutelu:Babel

Mida tuleks nüüd selle artikliga teha? Tõlkida? Kustutada? Taivo 10. november 2005, kell 18.03 (UTC)

isiklikult kustutaks (teksti saab iga kell käia teistes vikides kopeerimas/malli võtmas, siinne versioon ei ole mitte kõikse parem ka veel) ja paneks teksti et eestikeelses vikipeedias on babeli kasutuselevõtt alles arutusel (ehk ükspäev on aega ka see läbi arutada, sest sellises suunas kuhu ta mujal on arenenud on see minu arust ainult risustav) --TarmoK 10. november 2005, kell 18.10 (UTC)

Tegin nüüd osad mallid alustavalt ümber, et neist oleks kasu ka eestikeelsele lugejale. Hea oleks olnud seda läbi arutada, kuid kuna siin "välismaalased" muutusid liiga aktiivseks, otsustasin teha mingisugusegi variandi valmis ja siis vaadata edasi.
Idee on siis praegusel juhul järgmine:
* keelte mallid tehakse abimallide abil, kus on siis olemas eestikeelne vaste vastavale keele tasemele.
** abimalli kutsumises kirjutatakse parameetriteks:
*** keele kood
*** eestikeelne keele nimi omastavas käändes
*** keele tase vastavas keeles (see oleks vist parem jätta viimaseks) Näiteks: Intermediate level of English.
* abimalle kasutada kõigi keelte puhul välja arvatud eesti keele mallides.
* erinevaid keele tasemeid on siis neli, algaja, keskmine, väga hea ja emakeel. teistes vikides algatutud "peaaegu kui emakeel" jne mallid (a la en-4) on minu arust täiesti mõtetud, kasutaja lehekülg ei ole CV kus on vaja täpselt määrata kui hästi keegi keelt oskab. Kes arvab et keele oskus on pea sama hea kui emakeelena kõnelejatelt siis pangu see emakeele mall jne.
* ainult eesti keele puhul on olemas ka :Mall:User et-0 näitamaks teistele kasutajatele et kasutaja ei mõista eesti keelt.
minu ettepanek on siis vormistada babeliga seotud mallid nagu võib näha järgnevatest mallidest:
* algaja tase: :Mall:User en-1
* keskmine tase: :Mall:User en-2
* väga hea tase: :Mall:User en-3
* emakeel: :Mall:User en
* babeli kast :Mall:Babel-4, näide Vikipeedia:Babel-i lehel
ettepanekud ja arvamused teretulnud --TarmoK 11. november 2005, kell 10.51 (UTC)

eestivikis kui juba kasutama hakata siis imho võiks selle asjanduse nimi olla siis juba Paabel - Ahsoous

Aitäh Taivo toimetamast.
kuid nende tasemete nimedega on natuke sandid lood, nõus et need algsed ei ole kõikse paremad, kuid "kesktase", "kõrgtase" on minu arust väheke raske mõista, ei kuule ju eriti tihti et keegi ütleks "oskan inglise keelt kõrgtasemel". ... loodetavsti keeles "kodusemad" olijad oskavad veel variante välja pakkuda --TarmoK 11. november 2005, kell 14.59 (UTC)

: Minu meelest on olemas ka tase 4, mis näitab peaagu selle keele oskusi emakeeletasandil (near-native) --Dj Capricorn 27. märts 2006, kell 19.47 (UTC)

:: vastus ammusele kommentaarile: üleval sai selgitatud miks seda ei peaks kasutama hakkama, kui vaatad kuhu inglise viki on vahepeal välja arenenud siis sinna on suudetud ka tase 5 tekitada. Kas keegi küsib ka kellele seda tegelikult vaja on?

::  Kui on vaja inimest leida kes oskaks mingis keeles aidata siis selleks võib teha eraldi lehe kus teatud keele oskajad võivad ennast kirja panna et teised teavad et need kasutajad on ka tegelikult valmis selles keeles aitama. Babeli eesmärk on olnud, siis algne idee oli, et kasutaja teaks mis keeles kirjutada teisele kasutajale teateid. Aga praeguseks (vähemalt mina julgen väita) on see poolenisti absurdiks väänatud mitmel pool --TarmoK 24. september 2006, kell 21:14 (UTC)

::: Minu meelest peaksid meil olema samad mallid mis mujal, sest neid kasutavad põhiliselt välismaalased, kes eesti keelt ei oska. Andres 20. aprill 2010, kell 18:24 (EEST)

:::: Mida see juurde annab, et sa saad teada, et inimene oskab professionaalsel tasemel ütleme kasvõi prantsuse keelt. (Tegelikult nüanssidesse laskudes ei pea see tähendama isegi seda, et ta seda keelt läbi ja lõhki oskaks vaid võib tähendada, et ta teab mingi eriala sõnavara, mis teatavatel puhkudel on tõesti väga oluline, aga andes juristile tõlkida näiteks sporditerminoloogiat võid avastada, et pole võimalik mitte kui millestki aru saada) Ahsoous 20. aprill 2010, kell 18:41 (EEST)

::::: Ei pruugigi midagi anda, aga inimesed tahavad neid märke endale rinda riputada. Andres 20. aprill 2010, kell 18:58 (EEST)

::::::Tahtmine taevariik, saamine iseasi. Praegune süsteem kajastab keelteoskust adekvaatselt ja piisab inimestele nende medalite riputamisest küll. Tasemete juurde loomisest ei võida vikipeedia mitte midagi. Kasutajad ka mitte.--Kyng 22. aprill 2010, kell 12:01 (EEST)

::::::: Ma räägin sellest, et see süsteem peaks igal pool ühtemoodi olema, see on ju vikidevaheline. Inimesed ei saa eesti keelest aru ja otsivad neid malle. Andres 22. aprill 2010, kell 16:36 (EEST)

:::::::: Siis ei ole probleem võib-olla mitte selles, et malle pole, vaid selles, et Eesti Vikipeedias puudub Saatkond mis paljudes teistes vikipeediates olemas on. See annaks võimaluse eesti keelt mitte valdavatel kasutajatel infot saada, näiteks nende samade babeli mallide kohta. Aga nojah, tegelikult on mul ju savi, kas neid babeli malle on 3, 5 või 20 tk, nii et kui keegi neid teha tahab, siis mina vastu ei ole. PS! Babeli mallid ei oleks ainsad, mis erinevates vikipeediates erinevat moodi on.--Kyng 22. aprill 2010, kell 18:11 (EEST)

::::::::: Jah, nõus. Andres 22. aprill 2010, kell 19:55 (EEST)

::::::::::Saatkonna lehekülg iseenesest on olemas. Minu meelest ma olen pakkunud ka juba seda (või oli see keegi teine), et seal võiksid olla lingid nende kasutajateni, kes millises keeles on valmis aitama ja infot andma. On küll kategooriad keeleoskuse järgi, aga sealt ei leia aktiivseid kasutajaid üles. Adeliine 22. aprill 2010, kell 20:06 (EEST)
Aga siiski. Olen nõus, et nendest keeletasemetest suurt kasu pole. Aga kui mõni välismaalane tahab oma taset harjumuspäraselt märkida, miks peab talle seda keelama? Andres 23. aprill 2010, kell 12:33 (EEST)

Tere, kui mahti saab, paluks teha ka ungari keele algtaseme mall. Minu ungari keele oskus just sellele tasemele vastab, aga praegu pole malli, millega seda näidata. Sama lugu ka läti keelega, oleks ka vaja näidata algtaset. --Võrok 19. november 2006, kell 15:29 (UTC)

Siin tuleks Category:Wikipedia multilingual coordination eestindada ja siia kategooriasse saaks panna ka Kategooria:Vikiprojekt tõlkimine (või kategooria:Vikipeedia tõlkimine), mis tuleks malliga Mall:Tõlkimine/Ref. Sellesse omakorda paneks  Kategooria:Vikipeedia:Vikiprojekt Tõlkimine. --Tiuks 18. veebruar 2008, kell 11:20 (UTC)
Miks mõnel keelel on 4 ja mõnel 3 taset? Kas ei peaks igal keelel tasemeid ühepalju olema? Või mille järgi on valitud, missugusel keelel on 4 ja missugusel 3 taset? Taivo 11. mai 2010, kell 14:47 (EEST)

Ma täitsa suvalt panin praegu neid neljandaid astmeid suuremate keelte juurde. Võid teistele ka välja kirjutada, kui viitsid. Malle ju nagunii veel ei ole. Adeliine 11. mai 2010, kell 15:12 (EEST)

:Minu arvates on neljas tase ebavajalik. Neid malle ei tohiks üldse lubadagi. Ivo 11. mai 2010, kell 19:06 (EEST)
----
Siia tuleks malle juurde lisada. Pelmeen10 18. märts 2011, kell 11:27 (EET)
Miks siin pidi kustutama? Andres (arutelu) 17. aprill 2016, kell 18:40 (EEST)

Babel töötab ka ilma mallideta, eemaldasin need keeled, mille malle ei ole. Adeliine 17. aprill 2016, kell 18:43 (EEST)