Arutelu:Vend Vahindra

Kas Tõnisson tõesti astus 9-aastaselt Peterburi ülikooli filosoofiateaduskonda? Eeldusel, et sünniaasta on 1883 ja ülikooli astus ta 1892.

Sünniaasta 1973? 1873?
näpukas jah, nyyd parandatud... --[[Kasutaja:Lulu|Lulu]] 11:40, 16 Feb 2005 (UTC)

Joonisel on kirjutatud "Kārlis Tennisons", ühe s-iga. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 16:42, 16 Feb 2005 (UTC)

Minui isiklikult  on olemas Lustigi kirjutatud Tönissoni eluloo käsikirja koopia ,lisaks  tema päevikud ,kus detailselt on kirjeldatud neit Tönissoni reise,kellega ta suhtles jne.
Huvitav , millest lähtudes Talts väidab seda et on vaja kahelda Tönissoni viibimises Burjaatias , Mongoolias  ja Tiibetis?
Lisaks on olemas  Dorzijevi kirjacahetus  Jebtsun Damba-ga kus too mainib Tönissonist korduvalt kes tema pool peatus Urgaas (Ulan-Bator jne.
Huvitav millistele allikatele toetub Talts sellist väidet  siia yles pannes
Khijree   oli kloostri nimetus  kus istus  Jebtsun Damba.
Ma vöin yles riputada siia kroloogia ,kus Tönisson käis ja kellega , millal suhtles,
Kahju et Talts ei viitsi  koguda ega lugeda materjale mis sellele annavad töestust.

Kes on see Talts, kellest Sa räägid? Andres 1. november 2006, kell 16:12 (UTC)

Ma ei tea, kust siinsed väited on võetud.    Kronoloogia (koos allikaviidetega) võid üles riputada küll. Kas vend Vahindra juttu võib uskuda, seda mina ei tea. Andres 1. november 2006, kell 16:15 (UTC)

Mait Talts  on viimastel aastatel kirjutanud möned artiklid Tönissoni kohta Eesti pressis,.
Öigem oleks öelda et ta enam hoolib Lustigist ja seose sellega mainib ka Tönissoni.
Tean et tema käes on mingid koopiad Lustigi päevikutest , mis on tegelikult  yks suur jama  ja vaimuvaene eklektila ,
Päeviku  kirjutamisel on kasutatud  inglise, vene ja eestikeelt.
Lugesin nad  isiklikult köik läbi ja avastasin et Lustig oli kurb vanakene  , kes elas Rangoonis ja tegeles pöhiliselt  enda kasside  kirjeldamise ja karjatamisega  ,kusjuures budismist on mitme tuhande lehekylje peale vaid  kusagil 10 lehekylge .
Talts Peab Lustigit intellektuaaliks  ,Ma ei ole isiklikult lugenud  Lustigi kirjutatud Birma luule antoloogiat   mille ta olevat kokku sättinud ,kuid eeldan et see on sama hall ja igav kui Lustigi enda elu.

Miks sa kahtled Tönissoni sönades , mis puutub tema öpinguid ja reise.Tean seda et väiseestlaste käes Austraalias on olemas terve Tönissonile kuuuluv arhiiv , koos  tema kirjavahetusega ,kus on kirju Dalailt ja Tiibeti valtsuselt  .Lisaks igasugu paberid ja töendid tema tegevuse ja öpingute kohta.

Suhtud  Tönissonisse   nagu köik massi inimesed  nöukogude ajal ,kuid ma olen lugenud läbi köik tema kirjutatu ja , kujutan ette , inimene kes ei tunne heal tasemel budismi peab seda tema juttu  imelikuks sest  kristlikus kultuuris propageerida pan-mongolismi tundub absurdne  oevat meile ,kuid tasuks veidi enam lugeda selle perioodi kohta ajaloos ja siis saab selgeks miks Tönisson oli selline ja miks ta nii räägib.
Ta oli ju hullumeelne mahasiddha  köigi oma tunnuste järgi.Kas sa arvad et omal ajal Tiibetis neisse suhtuti hästi, kes ringi jölkusid ja  vedelesid  koobastes?
Nad on köik arust ja olemusest hoopis muud  kui tavainimese arusaam elust.
Mahasiddha ei saa kunagi olla hall igav lihtbudalane nagu enamus  siin maailmas on.
Nad on köik isiksused olnud , Vaata  dzöödi psyhholoogiat ja dzogzenni ,mis sealt välja tuleb?
Pereisa ja tava kodanik ei möista selliseid asju iial.

Mul ei ole tema suhtes mingeid eelarvamusi. Andres 1. november 2006, kell 16:42 (UTC)

see on sinu kirjutatud,,,,,, Kas vend Vahindra juttu võib uskuda, seda mina ei tea. Andres 1. november 2006, kell 16:15 (UTC)

Noh, kui mul oleks eelarvamus, siis ma nii ei ütleks. Siis ma ütleksin, et ma usun või et ma ei usu:-) Andres 1. november 2006, kell 16:47 (UTC)

Kas sa     oled budist ?

Ei. Andres 1. november 2006, kell 17:02 (UTC)

Kas see pole siis tõsi, et ta tegelikult sündis 1883, aga tegi ennast Läti kodakondsusse astudes kümme aastat vanemaks? [[Kasutaja:Andres|Andres]] 1. november 2006, kell 21:17 (UTC)

Seda synni aasta vahetamise legendi levitas omal ajal Gennadi Gerodnik , kes kirjutas Kom-Partei ylesandel
paskvilli Tönissoni kohta.Sealt see    esile ilmus.
Mait Talts lähtub samuti möjutatuna Gerodniku versioonist.
Rääkisin kunagi Elsa Silber_iga kes oli kodanliku aegses Eestis filmistaar ja teosoofia yhingu liige ,kes isiklikult käis korduvalt Riias ja suhtles Tönissoniga  ja tema seletas mulle et see segadus tuli tol ajal tänu Tönissoni raha puudusele.Too andis välja igasugu postkaarte kus vötab erinevaid joogapoose alasti, nii et ma kujutan ette kuidas tolle aegne eesti rahvas sellesse suhtus.Sest kes  neist tol ajal teadis midagi hulludest mahasiddhadest ja nakpadest.
Too ei suutnud maksta  enda trykiste eest ja tavaliselt ajasid asju ja finanseerisid  igasugu   lahked teosoofid ja muud Tönissoni austajad,
Kuna nood käisid ka noid töid nii tellimas ,kui ka toomas , siis oli kogu see trykindus vigu täis ja sama lugu on ka tema kirjutatud raamatutega , kui veidi lähemalt uurida seda ,mis seal kirjas on.
Seal on selliseid terminoloogilisi ja möistelisi vastu olusid  ,mida ei saa kirjutada inimene ,kes isegi sellise raamatu on valmis  teinud.
See tundub ebaloogiline.Uurisin neid tema kirjutatud asju 30 aastat tagasi ja ei osanudneid vastuolusid kuidagi seletada ,kuid Elsa Silberiga suheldes selgus see Tönissoni hoolimatus enda kirjatykkide ja tegemiste pärast , Too olevat olnud täiesti organíseerimatu  ameti asjade ja asutustega suheldes.
Ega ta muidu   ei oleks tynni saanud Eesti Esindusest omal ajal Petrogradis.
Ma olen lugenud tema kriju ,mis ta tshekistidele kirjutas  sel ajal , sest nood röövisid templi paljaks  ja see tema pöördumine jäi muidugi tulemuseta  , sest tshekistid saatsid ta lihtsalt p-sse.
Mis puutb synniaastasse siis olen ma  isiklikult  näinud seda välja vötted kiriku raamatust millele Talts  toetub , Selgitan,,,esiteks on see vana ja viltune tekst ,mis jookseb läbi ridade pöiki.Teiseks on seal kirikuraamatu järgi tal kohutav kari ödesid vendi ja ema surma aasta on hoopis midagi muud  , kui tegelikkuses .

Tean seda  juhtumit  et Tönisson oli 10 aastane kui tal ema suri ja matustel olevat too ahastusest emale hauda järgi karanud, kust ylejäänud seltskond ta  siis nuta luristades välja tiris.
Kuid sel koopial ( väljavötte kirikuraamatust) mis Taltsi käes on elas ema jöudsalt ja kaua.
Mis ja kuidas selle synni aastaga on ei tea.
Olen pyydnud saada töendit SanktPeterburi ylikooli arhiivist filosoofia teaduskonna tudengite kohta kes seal öppisid ,kuid neid ei huvita absoluutselt see kui väljaspoolt Venemaad tahetakse paberite koopiaid saada.
Lisaks nägin Ivolgaa kloosstri  arhiivis  kahte paberit  ja  1 fotot kus oli  synniaastaks  1873   tsaari aegse tempelmargi ja allkirjaga  mingi dokustaat  mis kinnitas andmete öigsust ,kuid selle omastas KGB ja mul pole neid  ette näidata.
Enamuse Aasias olevatest paberitest (Birma. Thai) neile on märgitud aasta 1873 , samuti kirjadele eesti konsulile New-Yorgis
kes ajas väliseestlaste asju  ja kellele nii Lustig kui Tönisson ka kirjutasid igasugu kirju  ja avaldusi seal on   synniaasta  1873.
Ma ei kujuta ette ,mis sellega saab ? Kuigi mulle tundub et see peaks öige olema.

Noh, siis võiks artiklisse panna mingi kokkuvõte sellest Sinu jutust. Mainimata jätta seda ei saa. Andres 1. november 2006, kell 22:30 (UTC)
Kahe sõna vahel käib üks tühik. Punkti ja koma järel käib tühik, ees mitte. Eesti keeles eksisteerivad endiselt ü- ja õ-täht.

Eestikeelsetes kirjutistes tuuakse lätikeelseks nimekujuks ''Kārlis Tennisons'', lätikeelsets tekstides kohtab ühe n-tähega vormi, ''Kārlis Tenisons'' [[Kasutaja:Valju|Valju]] 2. november 2006, kell 06:30 (UTC)

Andresele-
Vaata asi on nimelt selles et materjali jagub kohutavalt selle mahasiddha  Tönissoni  kohta ,kuid kes seda jöuab köike siia lehele keevitada.
Kuna    alustasin hulga  artikleid ja riputasin ka  yles  juba Dorzijevist , Ungern von Sternbergist. Dza laamast , Tantrad ja muid jutte, siis eile olin 18 tundi siin kallal ja mul on tunne et ma pean siin veel mitu kuud istuma , enne kui saab asjadega enam vähem mingile loogilisele joonele.
Teiseks nagu siin lehel kommentaaridest ilmneb on vaja ka eestikeelset klaverit ,kuid mul seda ei ole ja köik need tähed puuduvad. siis oleks vast mötekas need tähed sinna toppida.
Arvan vöiks mingi teate selle kohta  yles riputada vabatahtlikele ,kes siis selle tähe korrektuuri ja öigekirja vead ka   ära parandaksid.
Kuna ma ise panen need artiklid kokku  enda loetavuse ja materjalide pöhjal siis on loomulik et stiil saab selline nagu ma elus jutus kasutan,
Kuna see akadeemiline hall ilmetu kirjaviis lööb mul alati ninast vere välja kui teda päevas 20 tundi lugeda.
Seepärast lähenen ka materjalile humoorika kylje pealt.Sellest ka see käsitlus minu poolne.

Rahvale kes loeb !!!!!!!!!!!!
Paluks mitte käte ja jalgadega taguma  hakata ,kuna mul puuduvad eesti tähed.
Mis puutub kokku ja lahku kirjutamist ,lisaks aluse ja öeldise positsiooni lauses ja muid öigekeelsuse vastu kargvaid reegleid , siis palun vabandust ,Olen need vähesed éestikeele alased teadmised lapsepölve maha jätnud nii et siin ei saa kuidagi aidata.
VanemTao

Punases mantlis mees : 40 aastat Vend Vahindra surmast
Ta sündis uue kalendri järgi 20. augustil 1883 Põltsamaa lähedal ning suri 9. mail 1962 Rangoonis, Birmas (kummalises riigi, mis tahab end praegu kangekaelselt Myanmariks kutsuda). Tõsi küll, ise väitis ta juba pikemat aega enne oma surma, et on hoopis lätlane ning sündinud kümme aastat varem (1873) Vidzemes ning surres kandis ta endale võetud, kuid aktsepteerimist leidnud Läti Budistliku Peapiiskopi ning Eesti ja Leedu Budausuliste Juhi (Sangharaja) tiitlit. Küllap taipas teadlikum lugeja, et juttu tuleb kuulsast Venda Vahindrast ehk sõdadevahelise Eesti ajakirjanduse poolt “paljasjalgseks Tõnissoniks” kutsutud mehest, kelle surmast möödub neil päevil 40 aastat.
Kuigi Tennisoni teda pole Eestis päriselt kunagi unustatud, ei ole paljudes temaga seotud küsimustes selgust tänaseni. Kes ikkagi oli see kummaline pikka kasvu, oranžis ürbis, pöetud pea, suure punase habeme ja paljaste jalgade otsa tõmmatud sandaalides mees, kes kõndis kunagi mööda Eesti linnade tänavaid, armastas esineda rahvale, lõi vaskset kongi väidetavalt 4000 aasta vanuse ribikondiga ning elatus omaenda raamatukeste müügist? Eesti budistide ja budoloogide seas on Vahindra suhtes levinud kohati diametraalselt erinevad suhtumised. Mõne jaoks on ta olnud suur pühamees, teiste jaoks šarlatan, veidrik või kogunisti vaimuhaige. Siinkirjutajale tundub, et Vend Vahindra oli sedavõrd suure sisseelamisvõimega inimene, et oma elu hilisemal etapil võis ta tõepoolest uskuda, et on rahvuselt lätlane, oma õigest east kümme aastat vanem ning külastanud kõiki neid maid, mida ta arvas end külastanud olevat.
Tema varasemast elust on vähe teada. Õigemini on teated tema varasemast elukäigust vastuolulised ja seetõttu ebausaldusväärsed. Nooruses liikus ta tihti Tallinna ja Riia vahel ning sattus ilmselt ka Peterburi. Kusagil 1910-1911 aasta paiku pöördus Tennison lõplikult buda usku. Esimese Maailmasõja puhkemisel mobiliseeriti ta Vene armeesse, kust mõne aja pärast reservi arvati. 1917. aasta algul lahkus Tennison Tallinnast, et seigelda pikemat aega revolutsiooni- ja kodusõjaaegse Venemaa avarustel. Kus täpsemalt ta neil aastatel viibis, pole tänini päris selge. Paremini jälgitavaks saab ta elukäik alles 1922. aastast, mil ta kusagilt (ilmselt Kaukaasiast) Petrogradi jõudis, sealses buda usu templis end sisse seadis ning Eesti ja seejärel Läti opteerumiskomisjonidega lähemalt suhtlema hakkas. Kuna Eesti komisjonis käituti temaga halvasti (et mitte öelda lausa jõhkralt), siis otsustas Tennison nüüdsest alates saada lätlaseks ning ühtlasi muutus ta korrapealt ka 10 aastat vanemaks. Tookordne sügav solvumine oli ka põhjuseks, miks Tennison mõnda aega vältis Eestit, kuid 1920-ndate aastate lõpul võis teda sellegipoolest taas Tallinnas, Tartus ning mujalgi Eestis kohata.
Just tol perioodil sai Tennison tuntuks kui tulihingeline usukuulutaja ja teokraatliku Pan-Baltoonia Ilmariigi prohvet, kes esitas on moraalijutlusi vaheldumisi plastilise gümnastika harjutuste, Hiiemetsa tantsude ning sümboolsete pantomiimidega, mis kestsid teinekord ühtekokku kaheksa tundi järjest. Lisaks sellele oli ta ka arvestatav spordimees. Veel peaaegu 50 aastaselt jooksis ta edukalt kaasa maratonil ilmumata seejuures vähimatki väsimuse märki.
Oma vaadetelt üritas Tennison olla kirglik antikristlane, kes ka põhiolemuselt rahumeelset ning sallivusele üleskutsuvat budismi propageerides kasutas sääraseid väljendeid nagu “ristikoerad” ja “isane ingel Miikael”. Juba tollal levitas ta seisukohta, mille kohaselt muistsete balti rahvaste usundit tuntakse tänapäeval maailmas budismina. Muinasusund ja budism olid tema arusaamise järgi justkui ühe ja sama puu harud. Uuemate uurimuste valguses võib-olla ei tundugi see seisukoht ehk väga absurdsena, kuigi Tennison kasutas oma väidete “tõestamiseks” kaunis kahtlasi argumente. Budismile iseloomulikke põhimõtteid leidis ta ka kunsteepostest “Kalevipoeg” ja “Lacplecis” ning meie esivanemate puudekultuses nägi analoogiat budausuliste boddhi-puu kultusega.
Ka karskete eluviiside ja taimetoitluse propageerimisele pühendus Vend Vahindra talle omase kirega. Tuntud on tema lubadus elada vähemalt 200 aastaseks tänu tervislikele eluviisidele. Huvitaval kombel tegutses enamvähem samal ajal Eestimaal teinegi huvitav, ekstsentriline natuur, kelle unistuseks oli elada 200 aastaseks ning seegi pidi sündima tänu tervislikule ja moraalselt laitmatule eluviisile. Too mees oli Nõmme rajaja ning “hullumeelse parunina” tuntud Nikolai von Glehn.
1930. aasta suvel kohtas Tennison oma ainsat tõelist jüngrit äsja Narvas kohaliku Vene Gümnaasiumi lõpetanud Friedrich V. Lustigit. Tollest hetkest alates järgnes noormees talle praktiliselt kõikjale ning oli truuks kaaslaseks surmani. Koos lahkusid nad veel sama aasta lõpul Eestist, et siia enam mitte kunagi tagasi pöörduda. Esmalt reisisid nad Prantsusmaale, kuid juba järgmise aasta lõpul seilasid Suessi ja Tseiloni kaudu Siiamisse. 1949. aastal pagendati nad poliitiliselt segastel asjaoludel naaberriiki Birmasse. Erinevalt Tennisonist oli Lustig iseloomult üsnagi tagasihoidlik. Tema huvid olid seotud peamiselt kirjanduse, luule ja muusikaga. Juba varajasest noorusest kõneles ta üsna paljusid keeli. Seetõttu saigi temast Tennisoni sekretär, kelle sulest pärinevad ka paljud Tennisoni Birma perioodi kirjutised.
Vend Vahindrat ja tema ettevõtmisi näib kõigele vaatamata ümbritsevat mingi eriline müstikaloor. Tean, kes olles sündinud küll alles 1933. aastal, mil Tennisons teatavasti oli Eestist juba lahkunud, väidab kaljukindlalt, et on näinud “paljasjalgset Tõnissoni” 1930-ndate aastate lõpul. Võib-olla valdas Vend Vahindra juba tol ajal võimet olla üheaegselt mitmes kohas? Tegelikult on tema elust teada teisigi müstilisi episoode, mille puhul pole päris selge, kas on tegemist lihtsalt kuulduse, legendi või tõepoolest millegi erakordsega.
Käesoleva kirjatüki autorit huvitab väga, kui palju on inimesi, kes on isiklikult näinud Vend Vahindrat ja tema jüngrit Friedrich V. Lustigit. Ehk leidub neid, kes mäletavad teda oma lapsepõlvest 1920-ndate aastate lõpust ning on nõus oma mälestusi ka käesoleva kirjatüki autoriga jagama. Kõik säärased mälestuskillud omavad tänapäeval väga suurt tähtsust ja tähendust.
Mait Talts
Eesti Päevaleht (Stockholm) 3. mai 2002
Mees Vahindra varjus
Eesti Kirik, 4.veebr.; 11.veebr.; 18.veebr.; 25.veebr. 1998
Kuulsaima eesti päritolu buddha munga Karl Tõnissoni (ristinimega Karlis A.M. Tennisonsi, buddhistliku nimega Vahindra Mantramitra) nimi peaks olema tuttav enamusele eestlastest. Kes on kuulnud vanaisa või vanaema heietusi Paljasjalgsest Tõnissonist, kes kunagi sattunud lugema Gennadi Gerodniku raamatut. Igal juhul tuleb meil ilmselt nõustuda väliseestlase Toomas Laanega, kes on väitnud, et Vend Vahindra on muutunud Eesti uuemaaegse folkloori lahutamatuks osaks ning et on täiesti omaette küsimus, kui palju neil Vend Vahindra lugudel buddhismi või üldse religiooniga pistmist on.
Seevastu tema õpilase, Friedrich Voldemar Lustigi (buddhistliku nimega Ananda Maitreya, hiljem Ashin Ananda) nimi on enamusele eestlastest vist üsna tundmatu. 1952. aastal kirjutas "Stockholms Tidningen Eestlastele" tema kohta üsna tabavalt, et "tõsise buddhalasena ja veel tõsisema Tennisonsi jüngrina järgneb ta (s.t. Lustig) talle kõikjale ja on ustavaks toeks ja asjaajajaks kõigis viimaste aastate raskustes". Tõepoolest, andunumat jüngrit kui seda oli Fr. V. Lustig, ei oleks Tennisons vist ka ise osanud endale soovida. Üheskoos rändasid nad 1930-ndate aastate keskel Eestist välja, esialgu Lääne-Euroopasse, hiljem aga Thaisse ja seejärel Birmasse, mis sai mõlema viimaseks asupaigaks. Liialdamata võib öelda, et Lustig teenis ustavalt Tennisonsi kuni viimase surmani. Tennisonsi eluajal nimetas ta end tavaliselt "Läti buddhistliku peapiiskopi õpilaseks ja sekretäriks", harvem ka "piiskoplikuks vikaariks Eesti kohta". Hiljem, Vahindra surma järel päris ta oma õpetaja poolametliku piiskopitiitli. Oma tegevust publitsistina alustas ta küll juba Tennisonsi eluajal, ent tuntuks sai ta sel alal ikkagi alles pärast oma mentori surma. Ning alles pärast Tennisonsi surma hakkas Lustig avaldama oma luulet ja luuletõlkeid.
Selle huvitava saatusega, Eestis unustusehõlma vajunud mehe elulugu vääriks kindlasti lähemat tutvustamist. Friedrich Voldemar Lustig sündis 26. aprillil (uue kalendri järgi) 1912 Narvas. Tema isa Friedrich Adam Lustig pidas samas juveliiri-kullassepa ametit, ema Emilie oli rahvuselt lätlane ning pärit Jelgavast. Teada on ka fakt, et tema vanemad sõlmisid oma abielu alles pärast poja sündi. Poolteise aasta pärast sündis Friedrich Voldemarile noorem vend Bruno Paul, kellest sai hiljem arst. 1939. aastal siirdusid ema Emilie ja vend Bruno elama Saksamaale, tema isa oli surnud juba 1935. aastal.
Esimese Maailmasõja eelõhtul kolis Lustigite perekond Peterburi, kus isa töötas mõnda aega ka kuulsa Carl Fabergé heaks, kuid oktoobrirevolutsiooni puhkedes kaotas ta seal oma töö ja varanduse ning pöördus Vabadussõja järel Narvasse tagasi, kus jätkas veidi tagasihoidlikumates oludes oma tööd kullassepa ja juveliirina. Tema kullasepa töökoda asus aadressil Suur tn. 3. Hariduse omandas noor Friedrich Voldemar Lustig kodulinna Narva Vene Ühisgümnaasiumis, mille lõpetas 1930. aastal. Samal ajal õppis ta ka kohalikus Muusikakoolis Jüri Välbe käe all klaverimängu. Lustigite kodune oli keel tänu lätlasest emale saksa keel ja seetõttu omandas ka Friedrich Voldemar juba noores eas üsna mitme keele oskuse. Ka hilisemas elus ei pakkunud keelte omandamine talle kuigi suuri raskusi. Vanemas eas loetleb ta oma 13-17 keelt, mille oskust peab enda puhul vähemalt rahuldavaks.
Klassikaaslaste mälestuste kohaselt oli Friedrich Voldemar Lustig kooli ajal üsna vaikne ja enesessetõmbunud noormees, kes teistega palju ei suhelnud. Nagu ta ise meenutab teenis ta tol ajal taskuraha klaverimängijana kinos "Illusioon". Teada on seegi, et Lustigi huvi buddhismi vastu pärineb samuti kooliajast. Vanemas eas meenutab ta, et 15-aastaselt sattunud ta kätte poola kirjaniku Ferdinand Ossendowski raamat "Loomad, inimesed ja jumalad", mis huvitaval kombel mõjus talle lausa ilmutuslikult. Umbes samal ajal hakkab ta külastama ka Narvas elanud teosoofiahuvilise prantslanna Lucie Guernet’ maja. Murranguliseks kujunes 1930. aasta, mil Narva saabus jutlustama kuulus "paljasjalgne Tõnisson". Äsja gümnaasiumi lõpetanud Lustig liitus kõhklematult viimasega ning lahkus, hoolimata oma vanemate keelitustest, jäädavalt kodulinnast. Esialgu elasid Vahindra ja tema noor jünger mõnda aega Tartus Kloostri tänavas. Kaasaegsete meenutuste kohaselt olevat tema ema sõitnud üsna mitmel korral Narvast Tartusse keelitamaks poega ilmalikku ellu tagasi pöörduma, kuid noore Friedrich Voldemar Lustigi otsus oli üsna kindel.
Kui 1930. aasta novembris saabusid Eestisse Siiami prints Aditya Jumbhor ja printsess Kobkoen, üritasid nendega ühendust võtta ka Tennisons ja Lustig. Tolleaegsetes lehtedes leidub fotosid, millel on kujutatud Tallinna Raekojast väljuvat kuninglikku paari, kel on vastas "paljasjalgne Tõnisson" ja viimase moe järgi riietatud noor Lustig. Samas kirjutatakse, et just Lustig oli see, kes samas kohas luges laitmatus prantsuse keeles ette Tennisonsi pöördumise. Reisiraha Siiamisse jäi neil tookord saamata. Veel sama aasta lõpul siirdusid Tennisons ja Lustig Riiga, kus Lustig 27. novembril 1930 kohalikus buddhistlikus Imanta templis mungaseisusse ordineeriti.
Detsembris 1930 lahkusid buddhistlik "peapiiskop" Tennisons ja tema ustav jünger Lustig lõplikult Baltikumist. Sõites rongiga läbi Saksamaa ja Belgia jõudsid nad Pariisi, kus Lustig asub Sorbonne'is kuulama idakeelte alaseid loenguid. Kuid juba 1931. aasta lõpul jätsid Tennisons ja Lustig väidetavalt dalai-laama kutsel maha ka Lääne-Euroopa ning asusid reisile idamaadesse. Õpingute katkestamine oli noore Lustigi jaoks tookord raske põhimõtteline küsimus, ent lõpuks otsustas ta ikkagi järgneda oma gurule. Nende reisisihiks oli Tiibet, kuid saatus tahtis tookord teisiti. Sama aasta detsembris asusid Tennisons ja Lustig Marseilles's prantsuse liinilaeva "Desirade" pardale, mis nad aasta lõpuks Singapuri viis. Meretee viis läbi Suessi kanali, Dijbouti ja Tseiloni, kus tehti ka pikem peatus. Singapuris asusid munkadest rännumehed ümber inglise aurikule "Ducat ", mille pardal nad 31. detsembril 1931 Thaimaa (tol ajal veel Siiami) pealinna Bangkoki jõudsid. Seal aga ilmnes, et mingil põhjusel ei anta neile viisat läbisõiduks tollal Briti võimu all olnud Indiast ja Birmast, ning kui veidi hiljem suri XIII Dalai Lama, siis otsustasidki nad jääda esialgu kohapeale. Nende esimeseks peatuspaigaks Bangkokis oli Wat Yannava klooster.
Nii jäidki Vahindra ja tema õpilane Lustig (tollal vaimuliku nimega Ananda Maitreya) peaaegu 18-ks aastaks Thaimaa pealinna Bangkoki, peatudes erinevates buddha usu kloostrites, mõnda aega ka kuulsas What Po’s. 12. detsembril 1933 võeti tollal 21-aastane Friedrich V. Lustig vastu kõrgemasse buddhistlikku seisusse (buddha usu ülempreestriks). Vahepeal, aastatel 1935-1936 viibisid Tennisons ja Lustig poolteist aastat Hiinat. Hiljem peab Lustig just seda perioodi helgeimaks oma elus. Samast ajast pärineb ka Lustigi küllaltki ladus hiina keele oskus. Hiljemgi suhtles ta tihti just hiina päritolu munkadega. Lustig oli tol ajal veel üsna noor, ega osanud piisavalt tähelepanu pöörata samal ajal toimunud sündmustele, mis tõid ka selles ilmanurgas lähemale sõja, mille järelmõjud muutsid oluliselt kahe balti munga elu. Vahepeal oli muutunud olukord ka Thai riigis. Tennisons ja Lustig pöördusid Hiinast tagasi hollandi liinilaeval "Houtman", mis tegi paar põgusamat peatust ka Vietnamis ja Filipiinidel.
1948. aastal Thais toimunud riigipööre tõi teistkordselt võimule Phibun Songkhrami sõjaväelise valitsuse ning teiste seas satuvad kahtlaste isikute nimekirja ka Baltimaade buddhistlik "peapiiskop" Tennisons ning tema õpilane ja sekretär Lustig. Sõja ajal olid balti mungad tõepoolest väljendanud seisukohti, mis ei langenud kuigi hästi kokku tollase valitsuse jaapanimeelse poliitikaga. Esimene katse neid Thaimaalt välja saata olevat tehtud juba 1939. aastal, kui nad protesteerisid maa ametliku nime muutmise vastu Siiamist Thaimaaks. Igal juhul oli nende väljasaatmine sõja ajal mitmelgi korral "õhus". 4. septembri 1949 varahommikul arreteeriti nad oma tollases Bangkoki asupaigas aadressil ja toimetati paar päeva hiljem politseieskordi saatel Thaimaa põhjaossa. Seal pandi nad parvele ning saadeti öö varjus üle piirijõe Birmasse, kus parajasti möllas kodusõda. Muidugi arreteerisid Birma piirivalvurid nad koheselt ning toimetasid provintsilinna Kentungi. Seal vabastati nad kui auväärsed mungad üsna pea otsese valve alt. Kentungis peatusid balti mungad kohalikus Wat Hawkongi kloostris, mille ülem rääkis ladusalt thai keelt. 1948. aasta lõpul oli Lustig huvitaval kombel Bangkokis sattunud õpetama äsjaiseseisvunud Birma diplomaatidele prantsuse keelt, teadmata, et vaevalt aasta hiljem saab just see maa tema elukohaks järgneva 40-ne aasta kestel.
Oma viimasesse peatuspaika Bangkokis olid Tennisons ja Lustig kirjelduse järgi suutnud koguda terve muuseumi jagu igasuguseid huvitavaid ja väärtuslikke esemeid ja materjale (raamatuid, käsikirju, väärtesemeid, kunstiteoseid, margi- ja mündikogusid, aga ka näiteks 10 kassi ja 2 koera). See varandus jäi neil pagendamisel loomulikult maha ning järgnevate aastate jooksul üritasidki nad kasutada kõiki diplomaatilisi kanaleid oma arestitud vara kätte saamiseks. See aga ei õnnestunud neil enam kunagi. Näib, et mõlemale mehele jäi juhtunust elupäevade lõpuni "okas hinge".
30. detsembril 1949 jõudsid Tennisons ja Lustig lõpuks Birma pealinna Rangooni. Nende esimeseks peatuspaigaks Rangoonis sai Zeyatheingi klooster. Birma pealinna üheks tähtsamaks vaatamisväärsuseks on ligi 120 m kõrgune (umbes Oleviste kirikuga võrreldav) kuldplaatidega pealistatud Shwedagoni Pagood, mida olevat pärimuse järgi hakatud ehitama juba Buddha eluajal. Shwedagoni ümber paikneb Birma suurim ja tähtsaim klooster. 1953.aastast asetusid Tennisons ja Lustig lõplikult elama Shwedagoni kloostrisse. Aja jooksul omandasid kaks Baltimailt pärit teistest munkadest juba väliselt erinevat ning kohalike jaoks eksootilise välimusega (mõlemad kandsid tollal pikka habet) buddhistlikku vaimulikku birmalaste seas üpris auväärse positsiooni. Juba Thaimaal elades olid mõlemad alustanud publitsistlikku tegevust kohalikes buddhistlikes väljaannetes, mida nad jätkasid Birmaski. 1950ndatel aastatel kirjutasid nad üheskoos ka terve rea kapitaalseid teoseid buddhismist. Tänu neile teati Birmas lõpuks üsnagi hästi Baltimaid ja olukorda, mis siin valitses. Ja kui 1954. aastal peeti Rangoonis Kolmas Ülemaailmse Buddhistliku Kogukonna kongress, esindasid Tennisons ja Lustig seal vastavalt Lätit ja Eestit, samuti nagu kaks aastat hiljem Nepaali pealinnas Kathmandus peetud Neljandal kongressil. Pärast viimatimainitud kongressi käisid balti mungad palverännakul Indias, kus esinesid muuseas ka kõnega üle-indialises raadios.
Kuna Birma on üks maailma totalitaarsemaid, ent samas ka äärmiselt ebastabiilne riik, siis tuli nii Tennisonsil kui ka Lustigil tihti ette suuremaid või väiksemaid ebameeldivusi. Halvimast päästis neid nii nende pühamehe staatus kui ka asjaolu, et paljude kohalike suurnikega õnnestus neil sisse seada päris head suhted. Oma hommikustel toidukerjamiskäikudel (mida näeb ette buddhistlik kaanon) olevat nad tihti peatunud Birma eliidi kodudes, kus Friedrich V. Lustig saanud mõnikord isegi klaverit mängida (mis, tõsi küll, on buddhistliku kaanoniga vastuolus). Lustig oli muide tuttav ka omaaegse ÜRO birmalasest peasekretäri U Thantiga.
Kui 9. mail 1962 suri Rangoonis Karlis A.M. Tennisons, elas Friedrich V. Lustig seda läbi kui oma lihase isa kaotust. Kuid samas päris ta oma õpetajalt kõik viimase vaimulikud tiitlid ja teisalt siirdus ka suur osa Tennisonsile osaks saanud austusest üle Lustigile. Oma õpetajalt ja mentorilt pärib Lustig ka "Läti Buddhistliku Peapiiskopi ja Eesti ning Leedu Buddhausuliste Sangharaja (vaimse juhi)" poolametliku tiitli. Just pärast Tennisonsi surma hakkab Lustig avaldama senisest enam luulet. Tema esimene teadaolev luuletus oli kirjutatud vene keeles ja nägi ilmavalgust 1927. aasta algul ajalehes "Novõi Narvskii Listok", kui autor oli alles 14. Uuesti hakkab ta luulet kirjutama 1960-ndate aastate keskel. Umbes samal ajal hakkab ta birma luulet inglise keelde tõlkima. Nii näevadki ilmavalgust esmalt tõlkekogumikud "Burmese Classical Poems" (1967, mõnedel andmetel ka 1966), "A Glimpse of Contemporary Burmese Poetry" (1968) ja "Burmese Poems through the Ages" (1969). 1968. aastal Californias peetud luulefestivalil omistatakse Lustigile Lilac Laureate for Poetry tiitel just teenete eest buddhistliku luule arendamisel. Vahepeal ei ilmu pea ühtki Birma kultuuriajakirja "The Guardian Magazine" numbrit, milles ei leiduks mõni Lustigi luuletus või artikkel.
Üheks lähedaimaks sõbraks Birmas elavate välismaalaste seas oli Lustigile proua Margaret Kardell, kelle poolt innustatuna julgeski ta 1970. aastal välja anda oma esimese luulekogu "Fluttering Leaves". 1972. aastal järgnes sellele teine kogu "Winking Candles and Blazing Trails". Hiljem sattus ta aga põlu alla ja pikki aastaid ei avaldatud tema luuleloomingut ega ka artikleid. Tema kolmas luulekogu "50 Selected Poems" ilmub alles 1986. aastal. Tema luule motiivid on valitud peamiselt buddhistlikust maailmast, leidub ka Birma maad ja rahvast ülistavaid värsse, aga ka üksikuid tagasivaateid läbikäidud eluteele. Ja kuigi Lustigi luule on sisult enamasti lihtsakoeline, on vormiga kõvasti tööd tehtud. Raske on meil teisest kultuurikeskkonnast pärit inimestena hinnata tema mõju Birma kaasaegsele luulele, ent päris olematu ei näi see siiski olevat.
Baltikumist pärit ja mitutteistkümmend maailma keelt oskava buddha vaimulikuna oli Lustig Rangoonis siiski tähelepanuväärne isik. Paljud Shwedagoni külastanud välismaalased (aga ka mõned sinnakanti sattunud eestlased) otsisid tingimata üles just tema. 1956. aastal külastas Rangooni välis-eesti keele- ja kirjamees Henno Jänes, kes on kirjutanud oma kohtumisest Lustigi ja Tennisonsiga reisiraamatus "Päikese tõusu poole" (kirjanikunime Harald Merelaid all). 1967-1968 viibisid poolteist aastat Birmas komandeeringus EPA õppejõud Heiti ja Ella Haldre koos oma tollal 3 aastase poja Herkkiga. Haldrete vahendusel olevat Lustig tollal saanud võimaluse seada sisse kirjavahetus Uku Masinguga. 1986. aasta märtsis külastas Birmat tollal kirjanikustaatuses Lennart Meri, kes kohtus samuti Lustigiga. Hiljem jagas ta oma reisimuljeid ETV-s eetris olnud saates. Just selle saate läbi teadvustus ka paljude kodueestlaste jaoks fakt, et kaugel Birmas elab nende kunagine kaasmaalane. Muuseas just tänu Lennart Meri vahendusele sai Lustigi kunagine klassiõde Narva gümnaasiumi päevilt Veera Ruuber sisse seada kirjavahetuse oma kaugel elava klassivennaga, mis vältas viimase surmani.
80-ndate aastate teisel poolel hakkas halvenema Friedrich V. Lustigi tervis, mis seni oli olnud suhteliselt hea. Heiti Haldre sõnul oli Lustig suutnud üsna hästi kohaneda Birma raskestitalutava kliimaga. Vahepealsel vihmaperioodil pidi ta isegi oma raamatukogu veekindlalt sisse pakkima, nagu meenutab Haldre. Ent keeruline sisepoliitiline olukord, mil Lustig pikemat aega oma arreteerimist või isegi mõrvamist kartis ning juba küllaltki soliidne vanus olid teinud oma töö. Tal avastati terve rida haigusi alates suhkrutõvest ja lõpetades tuberkuloosiga. Samuti nõrgenes ta nägemine. 4. aprillil 1989. aastal suri Friedrich V. Lustig Rangoonis buddha munkade haiglas. Tema surnukeha põletati buddhistliku kombel kohaselt ja tuhk maeti väikesesse pagoodi hiina buddhistliku Kwan Yin Shani kloostri territooriumile, kuhu 27 aastat varem oli maetud tema mentor ja õpetaja Karlis Tennisons.
Mait Talts
Autor avaldab tänu Aarand Roosile, Heiti Haldrele, Nikolai Listopadovile, Merle Urmile, Zoja Krutshenkovale, Maie Barrow’le ja kõigile teistele, kelle abi on kasutatud käesoleva artikli kirjutamisel
vanTao
---------------------------------------------------------------
...käis sise-Mongoolias, Karakorumi kõrbes ja Urgaas
Karakorum on mäestik või endine linn. Kumba siin mõeldud on? Või on mõeldud Karakumi kõrbe? --Metsavend 1. detsember 2006, kell 08:51 (UTC)
----
Ta ise nimetas ennast vend Vahindraks. Kaugeltki kõikide isikuartiklite pealkirjaks ei ole isiku kodanikunimi. Andres 17. detsember 2006, kell 13:15 (UTC)

M.Taltsi materjal netist Tönissoni ja Lustigi kohta

Artiklis ei ole mainitud tema kohati üsna hüsteerilist antisemitismi. Meie budistliku pühaku teoseid lugedes tuleb see aga üsna selgelt esile ja tundub talle endale väga oluline olevat. Võiks siiski olla mainitud.

Lisaks ilmselgele antisemitismile üritas Tennison sel perioodil olla ka kirglik antikristlane, kes  usust rääkides kasutas väljendeid nagu “ristikoerad” või “isane ingel Gabriel”. Vt Veidi valgust hämarkohtadele Vend Vahindra elus
193.40.5.245 17. detsember 2010, kell 23:14 (EET)
Samuti oli ta antisemiit

Viidatud Sakala artiklis on öeldud, et saatis sajatusi "Palestiina, mitte Eesti juutide aadressil". Võtsin välja. 2001:7D0:87CD:2B80:55B7:5E14:1F5E:D0AC 8. aprill 2017, kell 16:32 (EEST)

Siinses arutelus on juba varem sünniaja problemaatika kohta mainimisi. Tuleks autoriteetsed allikad leida ja allikate kätte saades ühtlustada aastaarv(ud) ka teistes vikides, nt ruwikis on allika põhjal (vt sealset arutelu :ru:Обсуждение:Буддизм в Эстонии) isikuartiklis (vt :ru:Тыниссон, Карл) veel 1873. NB! Siit arutelust ei leia midagi üles, kui seda ei struktureerita--Estopedist1 (arutelu) 9. märts 2016, kell 11:02 (EET)

Kas ta sündis 1873 või 1883? Andres (arutelu) 28. veebruar 2017, kell 09:47 (EET)
Kas Uhtomski on :ru:Ухтомский, Эспер Эсперович? Kui jah, siis lause lõpp Karli isa sõber juba noorusest. pole eriti tõenäoline.  • • • Kasutaja:Ahsoous • arutelu • 13. märts 2017, kell 09:24 (EET)

Teistel andmetel sündis Tõnisson Lätimaal (Liivimaal) Paala jõe kaldal.
 XIII dalai-laama Thupten Gyatso nimetas ta esimeseks Läti, Eesti ja Leedu budistlikuks peapiiskopiks.
--WikedKentaur (arutelu) 11. märts 2020, kell 23:26 (EET)

Tõstsin välja järgmise lause:

1941. aastal kritiseerisid Tennisons ja Lustig kohalikus ajakirjanduses avalikult Tai valitsuse Jaapani-meelset poliitikat ja maa ümber nimetamist Siiamist Taiks, milles nad nägid taganemist budistlikust kultuuripärandist.
Põhjus: Tai kuningriik muutis oma nime Siiamist Taiks 1949. aastal. --Lulu (arutelu) 19. märts 2020, kell 17:20 (EET)


Arutelu:Läänemeri

Merede juures pole keelte lisamisel eesmärgiks saada kirja võimalikult palju keeli (selle eesmärgi täidab suurepäraselt näiteks see leht siin), vaid näidata, et mere rannikul/basseinis elavad rahvad nimetavad merd erinevalt, näevad merd erinevalt; n.ö "heal lapsel mitu nime".
Selle lisatud nimederivi võib rahus panna vikisõnaraamatusse. Ja lisada välislingi. Gruusia nime puhul on selline suure hulga nimede ümbertõstmine juba läbi tehtud. - Urmas 15:38, 21 Feb 2005 (UTC)

Nimed-keeled olid valitud Läänemere vesikonnas asumise järgi. 'Ümbrus' on 'vesikonnast'-'baseeinist' ebamäärasem, raskemini defineeritav. Oleks hea 'ümbruse' asemele midagi muud panna. - Urmas 20:55, 23 Feb 2005 (UTC)

:Jah, nõus. --Pehlakas 21:15, 23 Feb 2005 (UTC)

Link Jaansoni artiklile sobiks paremini artiklisse Läänemere regioon. See artikkel räägib ikkagi merest, mitte poliitikast. Andres 13:02, 30 juuni 2005 (UTC)
Seaksin kahtluse alla artiklis leiduva liialt kategoorilise väite, nagu oleks nimetus Balti meri ebasoovitav. Nimetus "Läänemeri" tuleb kunagiste keelekorraldajate ja-uuendajate rahvusromantilistest ülepingutustest - seda oludes, kus sellesama mere äärsed vanad eestlastest randlasedki on põlvest põlve nimetusena eelistanud mõisteliselt selgemat "Balti meri". Aga noh, aeg paneb asjad paika - jätkuvat üleilmastumise tendentsi arvestades pöördume "Balti mere" juurde tagasi niikuinii.
Wildgans 9. jaanuar 2006, kell 08.01 (UTC)

'Balti meri' on germanism-slavism. 'Läänemeri' kippus 'Balti mereks' muutuma nõukogude ajal. Muidugi võib ennast täna inglise keele levikuga välja vabandada, kuid asja olemus on sama: saja aasta eest olid meil 'kadakasakslased' ja 'pajuvenelased'... - Urmas 9. jaanuar 2006, kell 12.20 (UTC)

:Mulle tundub see ka see väide liiast, pealegi pole selgitatud, miks ta ebasoovitav on. Sõna germaani või slaavi päritolu pole argument selliseks sildistamiseks, selle põhjendamiseks ta takistama mõiste tähendusest arusaamist, omama teist põhitähendust vms. Minnekon (arutelu) 20. juuli 2014, kell 21:52 (EEST)

Läänemere sügavaim koht asub Ojamaast loodes (459 m).
Väike EE 2002 lk 702 Läänemeri

Artiklis on praegu juttu ainult Eesti rannikuvee sügavusest. Kindlasti tuleb täiendada. Andres 18. mai 2006, kell 20.36 (UTC)
Kas Limneameri ja Läänemeri on ikka identsed ? --Dj Capricorn 30. august 2007, kell 17:22 (UTC)

Noh, praegune Läänemeri ongi Limneameri. Andres 30. august 2007, kell 18:53 (UTC)

Aga Limneamere kohta peaks ikkagi olema eraldi artikkel, sest tegu on eraldi mõistega. Pole vast mõtet algusesse kirjutada "Läänemeri ehk Limneameri". Sellest võib rääkida tagapool. Andres 30. august 2007, kell 18:55 (UTC)
----
Minu teada Valgevene ei ulatu Läänemereni (vt Läänemere-äärsete rahvaste nimetused). Athanasius Soter 19. august 2011, kell 01:24 (EEST)

Korduval kontrollimisel on leitud, et järgnev välislink ei tööta. Kontrolli selle toimimist ja vajadusel paranda vigane link. Kategooria:Katkiste linkidega artiklid
* http://www.ut.ee/ABVKeskus/jaanson/Lmr/XX.htm
** In Läänemeri on 2013-06-24 12:10:03, 403 Forbidden
** In Baltimaad on 2013-07-04 19:01:16, 403 Forbidden
** In Läänemeri on 2013-07-06 11:49:05, 403 Forbidden
--MastiBot (arutelu) 6. juuli 2013, kell 14:49 (EEST)
----
Limneameri ei peaks olema esimeses lauses. Velirand (arutelu) 23. veebruar 2020, kell 10:49 (EET)


Arutelu:Bodhisattva

ÕS 1999 seda ei sisalda, aga nt Mäll on kasutanud ikka bodhisattva. Samuti tuleb teha vahet tsitaatsõnade ja laensõnade vahel: kas kirjutad täpselt ja kursiivis (sam.sāra - ma  ei leia praegu neid allpunktiga m-e yles - , theravāda) või kohandatult eesti kirjaviisiga (sansaara, theravaada). Eri viiside segamine ei ole hea mõte. Eesti keeles olemasolevate laenude puhul (vt nt Mälli "Nulli ja lõpmatuse vahel") pooldan kyll eestikeelse sõna kasutamist, samuti eestipäraseid nimevorme (Šankara, mitte S.amkara). --Oop 11:25, 17 Feb 2005 (UTC)

m peab olema mitte all-, vaid ülalpunktiga. Aga ei ülal- ega allpunktiga tähti ei saa tavaliste vahenditega ei lugeda ega kirjutada.

ENE 1. väljaandes on "bodhisatva", ja see ei ole tsitaatsõna, vaid eesti kirjaviisiga kohandatud sõna. Andres 11:30, 17 Feb 2005 (UTC)

: Õige, ylapunkt. Minu hajameelsus. Ja b. on loomulikult kohandatud, kursiivi asemel oleks pidanud olema jutumärgid. Vähemalt see jääb paika, mis ma eri viiside segamisest rääkisin. --Oop
 17:03, 17 Feb 2005 (UTC)

Kas on tegemist sõna "bodisatva" kahe tähendusega? Järgmises lõigus eristatakse tähendust theravaadas ja mahajaanas. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 20:01, 19 Mar 2005 (UTC)
Üldtähendus. Ei ole oluline, mille pärast ta eelistab uuesti sündida.--[[Kasutaja:Tvali|Tvali]] 20:03, 19 Mar 2005 (UTC)

ENE 1. väljaandes on eestikeelne sõnakuju "bodhisatva". Kas seda on hiljem muudetud? [[Kasutaja:Andres|Andres]] 14. august 2006, kell 13:20 (UTC)

Ümbersuunatud leheküljelt [[Boddhisattva]]. Integreerida selle artikli tekastiga.
'''''Boddhisattva'''
''Bodhisattvad on olendid, kes on jõudnud oma arengus nii kaugele, et nad võiksid minna nirvaanasse, kuid ei tee seda kaastunde tõttu kõigi olendite vastu ja nad on lubanud nirvaanasse mitte enne siseneda, kui kõik olendid maa peal on vabadenud.
''[[Hinajaana]]s on bodhisattva teele asunud vaid [[Buddha]]d ning nende arv piirdub 24-ga, kõik teised inimesed võivad jõuda vaid [[arhat]]i tasemeni. [[Mahajaana]]s võivad sellele teele aqga asuda kõik ning neid on lõputu hulk. Bodhisattva tee jaotatakse tasemeteks, varajases [[mahajaana]]s oli neid seitse, kuid hiljem uletub nende arv kümneni. Oma teel sünnib bodhisattva mitmeid kordi, ka mitte ainult inimesena, vaid kõigis [[sansaara]] sfäärides. Kümnendale tasandile jõudnud, võib ta ise oma kehastusi valida ning tal võib olla ka mitmeid kehastusi. Mütoloogilised bodhisattvad kuuluvad teatud [[Buddha]]de juurde - näiteks [[Avalokitešvara]] esinev [[Amitãbha]] [[emanatsioon]]ina, ka neist endist võivad emaneeruda teised bodhisattvad ja [[jidam]]id. [[Tiibet]]is peetakse kõrgemaid vaimseid juhte bodhisattvate kehastusteks. Samuti veetis ka [[Šakyamuni]] enne [[budha]]ks saamist mitu [[eksistents]]i bodhisattvana.
''[[Avalokitešvara]]
''Kõige kuulsam bodhisattva on [[Avalokitšvara]], kes [[tiibet]]i [[traditsioon]]i kohaselt kehastub
[[dalai-laama]]des. Ta ilmub ka lootus [[suutra]]s, ta on populaarne kogu [[Aasia]]s, kus on levinud [[Mahajaana budism]]. Samuti omab ta oma Puhast Maad - [[Potalaka]]t. Tihtipeale kujutatakse teda üheteistpealise ja tuhandekäelisena, millega ta saab inimesi nende kannatustest päästa. Selle kohta on legend, kuidas [[Avalokitešvara]] oli kord läinud põrgusse, et aidata sealseid kannatajaid. Nende asemele, keda ta päästis ilmusid aga kohe uued. [[Avalokitšvara]] oli sellest nii kurb, et puhkes nutma nii, et ta pea lõhkes kümneks tükiks. [[Buddha Amitabha]], kelle [[emanatsioon]] ta on, tegi talle igast tükist uue pea ning enda pea pani keskele.  Teda kujutatakse ka tavalise inimese kujuna.
''''Mahajaana'' ja [[hinajaana]] [[mütoloogia]]s langeb bodhisattva [[kontseptsioon]] üldjoontes kokku. Siiski on [[hinajaana]] järgi bodhisattva teele asunud ainult endised [[buddha]]d (nende arv ei ületa kahtkümmet nelja); käesoleva ajastu buda [[Šakyamuni]] ning tulevane buda [[Maitreja]]; kõik teised inimesed võivad jõuda vaid arhati tasemele. Seega ei ole bodhisattvate arv hinajaanas suur ja bodhisattva teed ei peeta universaalseks. [[Mahajaana]]s võivad bodhisattva teele asuda kõik (seepärast nimetatakse [[mahajaana]]t ka [[bodhisattvajaana]]ks - "bodhisattva teeks" ehk "bodhisattva sõidukiks"). Bodhisattvaid on mahajaanas teoreetiliselt lõpmatu hulkja nad ei elune mitte ainult siinses maailmas, vaid ka teistes maailmades (mille arv läheneb samuti lõpmatusele).
''[[Maitreya]]
''Teine populaarseim bodhisattva on   [[Maitreya]] - tuleviku [[Buddha]]. Tema elab praegu [[Tušita]] taevas. Teda tunnistavad kõik budistlikud voolud ning sellega on ta ainulaadne boddhisattva.Teda tuntakse kui armastavat, ta peab ilmuma maale 4 tuhat aastat peale [[Buddha Gautama]] surma, mõnedes [[traditsioon]]ides on see aeg  5 tuhat aastat. Samuti nimetatakse teda üheks [[dhjaanibuda]]dest
''[[Mandžušrī]] - tema nimi esineb juba vanemas [[mahajaana]] kirjanduses ning [[mahajaana mütoloogia]]s leiab ta koha kuningana ühes Buddhaväljas, mis eksisteeris mitmeid mitmeid [[kalpa]]si tagasi. [[Vadzrajaana]]s on ta [[Avalokitšvara]] ja [[Vadžrapãni]] kõrval üks kolmest tähtsamast bodhisattvast. Ta kehastab tarkust
''[[Vadžrapãni]] - mahajaanas mainitakse teda harva, kuid varjayanas on ta oluline boddhisattva. Ta on [[Buddha]] [[Akšobhya]] [[emanatsioon]]. Tavaliselt kujutatakse teda raevukana, seistes hoiab ta paremas käes [[vadžra]]t. Tema peab hävitama eksiarvamusi ja nõmedust. Temaga on seotud palju legende
[[Kasutaja:Andres|Andres]] 12. detsember 2006, kell 15:07 (UTC)

Viimane aeg oleks teha terminoloogia vöi budismi sönastik siin Wikis et sellest juba lähtuvalt kirjutada,Ma ei jöu juba fyysliselt enam ymber kirjutada seda ,mis olen siia    buddhismi teemadel kirjutanud ja sisse     ladunud,Kui siia saabusin oli siin budismi  teemade  osas tyhi körb  vastu vaatamas  , see oli ka minu siia  jäämise  pöhjuseks,kuid hakata tegema  nyyd juba mingit  absurdi ja tagant järgi ymber kirjutama   köiki asju ,see on nonsense. .Vähe sellest,sa oleksid vöinud ammu selle sönade öigekirja  ette juba ära ära teha   sel eesmärgil  tegin budismi terminoloogia lehekylje et selle pinnal öigekirja  paika panna.See asi läheb nömeduseks juba  praegusel  etapil arvan nii. --VanemTao 12. detsember 2006, kell 15:28 (UTC)

Minu ressursid on piiratud, ma ei jõua Sulle järele. Seda Sa pole varem öelnud, et peaksin tollel lehel õigekirja korrastama. Kui ma mahti saan, eks siis tegelen sellega. Andres 12. detsember 2006, kell 21:40 (UTC)

Toimetasin, lisasin, uuendasin. Ehk sai parem. --Lulu (arutelu) 9. september 2021, kell 17:47 (EEST)


Arutelu:India

Kas see tundub nii ainult mulle või ongi see maailmakaart nii lahmakas, et lõikab vasakul menyysse? 19-tollisele monitorile ei mahu hästi ära. --Oop 10:44, 18 Feb 2005 (UTC)

Mul ulatub ka üle ääre. Kuid ainult veidi. Andres 11:29, 18 Feb 2005 (UTC)

See minu jutt puudutab olukorda pärast parandust. Andres 11:38, 18 Feb 2005 (UTC)

:Huvitav, nyyd on korras. --Oop 14:09, 18 Feb 2005 (UTC)

:: Mul ka. Andres 14:14, 18 Feb 2005 (UTC)

Indial on 23 ametlikku keelt. Hindi keelega vähemalt ühe pulga peal on inglise keel. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 18:25, 23 juuli 2005 (UTC)
''Bhārat Ganarājya'': ''n''-tähe all peaks olema punkt. Kas ehk võiks kirjutada sulgudes "(Bhārat Ganarādžja)"? [[Kasutaja:Andres|Andres]] 18:29, 23 juuli 2005 (UTC)

Rahvaarvu prognoosid peaksid olema varustatud viite ja selgitusega. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 9. august 2008, kell 08:02 (UTC)

 [[Rahvaarv]] (2003)
 [[Rahvastiku tihedus]]	1 129 866 000
344 in/km²

[[Kasutaja:Taivo|Taivo]] 7. jaanuar 2010, kell 15:17 (UTC)

"Praktilist infot" on halb alajaotus. [[Kasutaja:Andres|Andres]] 16. november 2010, kell 10:13 (EET)

Uuem rahvaarv on  1 210 193 422 1 2. Aga mida tähendab "Allolevad 2025. ja 2050. aasta rahvaarvud on prognoosid.", kui tabel lõpeb aastaga 1875? --Oop 31. märts 2011, kell 16:00 (EEST)

Mina näen ka 2025. ja 2050. aasta rahvaarvu. Andres 1. aprill 2011, kell 20:03 (EEST)

| rahvaarv = 1 175 240 000 (2010) [[Kasutaja:Andres|Andres]] 13. aprill 2011, kell 23:22 (EEST)

Kas linna nimi oli ikka Dhorãji?
"Induse oru tsivilisatsiooni" nimetatakse minu meelest eesti keeles tavaliselt Induse kultuuriks. Vähemalt linkida tuleks see kui levinuim nimetus. Andres 19. aprill 2011, kell 22:03 (EEST)

Tõsi. Või "Harappa kultuur". Ymbersuunamised peaks muidugi kõigilt nimeversioonidelt tulema. --Oop 19. aprill 2011, kell 22:26 (EEST)

: Muidugi. Andres 20. aprill 2011, kell 00:00 (EEST)

Infokasti võiks alles jätta hindi- ja ingliskeelse nime. Praegu on nimi juhuslikes keeltes. Kõigi samal pulgal olevate keelte äratoomisega läheks infokastis see osa ebaproportsionaalselt pikaks, samuti pole need ülejäänud tegelikult liidu tasemel ametlikud, aga infokastis on üldiselt ametlikud keeled. Pikne 12. oktoober 2014, kell 10:32 (EEST)

Selliseid juhtumeid on veel: Nõukogude Liit. See on tõsi, et infokast läheb pikaks. Kui need infokasti ära ei mahu, siis jätta ainult hindi ja inglise, tekstis aga tuua ära täielik nimekiri. Andres (arutelu) 12. oktoober 2014, kell 10:40 (EEST)

: Nojah, Nõukogude Liidu või ka Euroopa Liidu puhul ongi tegu paljude ametlike keeltega. Siin piisab minu meelest sellest, kui ülejäänud tunnustatud, aga mitteametlikes keeltes nimi tuua Vikisõnastikus. Pikne 12. oktoober 2014, kell 11:06 (EEST)

:: Kus on öeldud, et infokastis peavad olema ainult ametlikud keeled? Suurbritannia puhul ju ei ole. Lugeja ei saa infokasti järgi teha keelte staatuse kohta mingit järeldust.

:: Asulate puhul meil on infokastis nimi kohalikes keeltes või murretes. Sellepärast mulle tundub pigem, et me peaksime kuskil tekstis need nimed ära tooma. Infokasti need võiks panna, aga see teeks infokasti kasutamise tülikaks. Andres (arutelu) 12. oktoober 2014, kell 11:50 (EEST)

: Riigi malli juures pole seda otsesõnu öeldud, aga provintsi malli dokumentatsioonis on enamvähem algusest peale kirjas olnud, et tegu on ametlike keeltega. Nojah, kuna staatuse kohta järeldust teha ei saa, siis sellepärast ongi minu meelest loomulik kasutada võimalikult kitsalt piiritletud kriteeriumit, et oleks võimalikult ilmne miks just need keeled ja oleks võimalikult lihtne välja selgitada, miks just need keeled. Kui kuskil on muid keeli malli pandud, siis on see minu meelest ekslik. Suurbritannia on ka problemaatiline. Muid kohalikke keeli ja murdeid on India puhul veel eriti palju, me ei kavatse ju siin artiklis kõiges neis keeltes India nime ära tuua, ega? Pikne 12. oktoober 2014, kell 12:21 (EEST)

:: Jah, ei kavatse, aga regionaalkeeltes ju võiks, kas või eraldi artiklis India nimi. Muidugi Vikisõnastikus tuleb seda niikuinii teha, ja kui seal artikkel tuleb artikkel "India Vabariik", tuleb sinna ka link.

:: Nende muudatuste kohta, mis Sa tegid. Kas ingliskeelne nimi on Bharat või Bhārat? Ingliskeelse sõna häälduse võib märkida, kuigi ei pea, Vikisõnastikus on see ette nähtud, ja sinna saab linkida. Andres (arutelu) 12. oktoober 2014, kell 20:43 (EEST)

:: Veel info kasti kohta. Lugeja võib arvata küll, miks just need keeled, aga ta võib ka valesti arvata. Ja on palju nõuda, et ta peab selle tegema kindlaks teisi riigiartikleid läbi vaadates. Ja isegi kui ta seda teeb, siis see täit selgust ikka ei anna. Ja kui lugeja lisab mõne liigse keele, siis me ei saa öelda, et ta teeb valesti, sest meil ei ole kuskil kirjas reegleid ja infokast ise ei väida nende keelte kohta, et need on või ei ole ametlikud keeled. Ühesõnaga, kirjutaja jaoks meil peavad olema reeglid, aga lugeja jaoks ei ütle infokast, et tegu on ametlike keeltega. Andres (arutelu) 12. oktoober 2014, kell 20:50 (EEST)

: Ma arvan, et inglise keeles võidakse kirjutada nii pikkuskriipsuga kui ka ilma, aga antud nimi on ikkagi pigem hindikeelne. Kirjutasin lihtsalt nii nagu ÕSis ja KNABis. Nojah, minu meelest ka ei pea siin hääldust märkima ja kuna ÕSis on hääldus "bhaarat", siis oli võõrkeele hääldusega piirdumine eksitav.

: Jah, nõus, et kirjutaja jaoks peavad olema reeglid. Infokast ei ütle lugejale otseselt, et tegu on ametlike keeltega, minu meelest tingimata ei peagi, aga vähemasti riigiartikli puhul paistab üsna hästi välja, et nimi neis samades keeltes, mis mõned lahtrid allpool riigi- või ametlike keeltena on antud. Pikne 12. oktoober 2014, kell 21:21 (EEST)

:: Kui inglise keeles on mõlemad, siis tuleb mõlemad ära tuua ja teistest keeltest tuleb eraldi rääkida. Tähtis on see, millist nimekuju inglise keeles kasutatakse, mitte miskeelne see nimi on. Igatahes ma kahtlustan, et on Bharat, nagu siin enne kirjas oligi. ÕS-is ja KNAB-is ei ole mainitud ingliskeelset nimekuju Bharat ega Bhārat, nii et ingliskeelse nimekuju kohta ei saa neist midagi järeldada. ÕS-is ei ole ka toodud ingliskeelset hääldust, juttu oli aga nime kasutusest just inglise keeles, seetõttu oli ingliskeelse häälduse äratoomine minu meelest asjakohane ja mitteeksitav, küll aga oli ebakorrektne selle nime samastamine nimedega teistes keeltes.

:: Jah, nõus, et infokast ei pea tingimata lugejale ütlema, miks just need keeled on valitud. Lugeja saab küll tuvastada, et ametlikud keeled ja kastis toodud nimed langevad kokku, aga ta ei saa kindel olla, et printsiip on just selline. Andres (arutelu) 12. oktoober 2014, kell 22:29 (EEST)

: Ausalt öeldes ma ei saa aru, kuidas inglise keel siia puutub. Minu meelest siin ei kirjutata otsesõnu kasutusest inglise keeles (kuigi tekstilõik nähtavasti on tõlgitud inglise keelest). Pealekauba see hääldus oli mõeldud hindi keele hääldusena, mitte inglise keele hääldusena.

: Olgu peale, lugeja ei saa kindel olla, aga sellest minu meelest ei järeldu, et mingit printsiipi ei peagi olema. Pikne 12. oktoober 2014, kell 22:57 (EEST)

:: Jah, mulle tundus enne, et tegu on ingliskeelse hääldusega, aga ei ole. Inglise keel on India ametlik keel, sellepärast on see siin oluline. Ingliskeelses artiklis, millest see siin on tõlgitud, on küll juttu just inglise keelest; viide konstitutsioonile puudutab just inglise keelt. Jutt teistest keeltest on inglise vikis korrektsem.  Muidugi peaks siin rääkima ka eesti keelest. Püüdsin toimetada, aga siin on veel tööd.

:: Jah, ma ei tahagi öelda, et printsiipi ei peaks olema. Aga printsiipi ei saa põhjendada sellega, mida lugeja on õigustatud infokastist välja lugema, kuigi seal seda kirjas ei ole. Muide, inglise vikis ja mõnes teises vikis on artikkel, kus on ära toodud India nimed kõigis regionaalkeeltes. Eraldi artikkel on ka India nimede ja nende päritolu kohta. Leian, et see sisu võiks olla ka eestikeelses Vikipeedias.  Andres (arutelu) 13. oktoober 2014, kell 00:09 (EEST)

:: Mõlemad asjad võiksid olla ka ühes artiklis koos, nagu artiklis Norra nimi. Andres (arutelu) 13. oktoober 2014, kell 00:11 (EEST)

:: On ka artikkel Taani nimi, seal regionalkeeli pole. Andres (arutelu) 13. oktoober 2014, kell 00:13 (EEST)

::: On küll inglise keel ametlik keel, aga ametlik tõlge on ju ka hindu keelde ja kui põhiseadus eesti keelde tõlkida, siis oleks seal ikkagi sama nimi või selle variant. Minu meelest ei tarvitsenud rõhutada, et põhiseaduse tekst on ingliskeelne, sest sisuliselt on jutt samast nimest. Võib-olla võinuks "Bhārat" asemel teha täpsustuse "Bhārat või selle nime variant". Olgu peale, mul pole ka sinu paranduse vastu suurt midagi. Hindustani puudutav on küll ilmselt jah otseselt inglise keele kontekstist.

::: Minu mõte oli, et kui üksikus artiklis ka pole kindlust, miks need nimed, siis erinevaid artikleid lugedes on ikkagi õigustatud, et lugejal tekib enamvähem kindel kogemus, miks on toodud need nimed. Pikne 13. oktoober 2014, kell 12:58 (EEST)

Indial puuduvad riigikeeled. Hindi ja inglise keel on ametlikeks keelteks. Rihoalla (arutelu) 27. juuni 2018, kell 12:28 (EEST)

Tõstsin hindi ja inglise keele ametlike keelte alla. Päris lahendatud see küsimus ilmselt pole – ametlikke keeli on veel ja need erinevad piirkonniti. Nefjool (arutelu) 27. juuni 2018, kell 13:02 (EEST)
Jah, osariikide tasandil läheb ametlike keelte pilt kirjuks. Riigi tasandil on aga kaks ametlikku keelt - hindi ja inglise.--Rihoalla (arutelu) 27. juuni 2018, kell 13:42 (EEST)

India on paljurahvuseline riik. 72% elanikest kuulub indoaaria rahvaste hulka, 25% moodustavad draviidi keeli kõnelevad rahvad ja 8% põliselanikud adivasid.

See on välja jäetud. See võis olla ebakorrektne. Igatahes võiks kuskil olla link artiklile Ādivāsī. Andres (arutelu) 16. veebruar 2021, kell 21:30 (EET)

Siin on palju viitamist Vikipeediale ning korduvviiteid saaks koondada. Samuti jäi silma veidraid kohti:
* "kokku üle 400 jõe" ... paar nulli on puudu või algab jõe määratlus siin 100 km pikkusest?
* "Himaalaja mäestik moodustus umbes 30 miljonit aastat tagasi" -- ei "moodustunud", vaid hakkas tekkima ja kerkib siiamaani (samuti ei mainiks ma seal Džomolungmat, sest see võib jätta lugejale eksitava mulje, et mägi asuks Indias)
* Tihedat metsa 3,02%, mõõdukalt tihedat metsa 9,38% ja hõredat metsa on 9,26%... eee? (seda enam, et varem räägitakse metsatüüpidest, mis on midagi väga erinevat sellest, et kui suure hulga puistaimi leiab pindalaühikult)
Samamoodi saaks jätkata vähemalt ülejäänud looduse alateema juures. Ivo (arutelu) 3. aprill 2021, kell 10:12 (EEST)
Siit on vaja materjali viia spetsiifilisematesse artiklitesse, mis on õnneks alampealkirjade all juba ette nähtud. Praegu on artikkel selgelt liiga pikk. - Neptuunium ❯❯❯ arutelu 5. mai 2021, kell 21:51 (EEST)
----
Kas Keeled ja Asustus on mingi põhjusega Filosoofia alla pandud? --Vihelik (arutelu) 3. juuni 2021, kell 18:50 (EEST)
--------
"Peamiste uuenduslike mõistete hulka kuuluvad neli õilsat tõde: analüüs (dukkha), püsimatus (anicca) ja mitte-mina (anatta)." – kolm või neli, kumb on siis õige? Kuriuss (arutelu) 4. juuni 2024, kell 15:51 (EEST)

Võtsin välja, sest neli õilsat tõde on midagi muud. --Andres (arutelu) 4. juuni 2024, kell 16:30 (EEST)

: Seda ma kahtlustasingi, aga ei viitsinud uurima hakata. Aitäh! Kuriuss (arutelu) 4. juuni 2024, kell 16:48 (EEST)


Kategooria arutelu:Vanakreeka filosoofid

Miks pidi hakkama loendit ja kategooriat ristama? Tulemus on KOLE. --Oop 22:58, 18 Feb 2005 (UTC)
Tõstsin loendi siia:
 == A ==
 Anaxagoras
 Anaximandros
 Anaximenes
 Aristoteles
 == C ==
 Chrysippos
 == D ==
 Demokritos
 == E ==
 Empedokles
 Epikuros
 == H ==
 Herakleitos
 == K ==
 Kleanthes
 == L ==
 Leukippos
 == P ==
 Parmenides Eleast
 Platon
 Pythagoras
 == S ==
 Sokrates
 == T ==
 Thales
 == Z ==
 Zenon Eleast
 Zenon Kitionist
 == X ==
 Xenokrates
 Xenophanes Kolophonist


Arutelu:Põhjamaad

Kas siin mõeldakse Skandinaaviat või mida?
Eestis on kasutusel ju pigem Skandinaavia maad?
--Kinks 10:25, 19 Feb 2005 (UTC)
Mis riigid kuuluvad skandinaaviasse? Minu teada vaid Rootsi ja Norra. Esineb muidugi ka teistsuguseid arvamusi, aga ma eelistaksin öelda põhjamaad, sest nendega on segadust vähem. Eestis (vähemalt geograafias) on kasutusel just Põhjamaade mitte Skandinaavia maade mõiste. Siim 10:43, 19 Feb 2005 (UTC)

The terminology differs. The common Swedish definition is that Scandinavia includes Sweden, Norway, and Denmark and the "Nordic" community also includes Iceland and Finland. The "Scandinavian languages" is another word for the "north Germanic" languages, which includes Icelandic, but not Finnish (the west Germanic languages include German, Dutch, and English). The "Scandinavian peninsula" (and the Scandinavian mountain range) is only Sweden and Norway. During the 19th century, "Scandinavism" was a ideological movement (both nationalistic and pan-nationalistic, similar to the pan-slavic movement) among students that wanted to unite the nations and cultures of these countries. This was a time when Finland and Iceland didn't exist as independent countries (Norway, even though it was in a union with Sweden between 1814 and 1905, was an independent country with its own laws and parliament, only the king and foreign policy was common with Sweden). And the Finnish language almost did not exist on its own, because the ruling elite in Finland spoke Swedish (or, to a smaller extent, Russian). One can say that the "Nordic council", founded in 1952 (www.norden.org), was the real implementation of the old dream of Scandinavism. In that time, both Finland (since 1917) and Iceland (since 1944) did exist as fully independent nations, and "Nordic" (Norden, Pohjoismaat, Põhjamaad) become the new word. However, the English-speaking world has never really grasped the difference. Especially to Americans, "Scandinavia" includes Finland and Iceland. --LA2 21:28, 19 Feb 2005 (UTC)
Kui me laulame vanast vabast põhjamaast siis me vist ikka arvame, et laulame Eestist. Kuigi nõukogude okupatsiooni tõttu, ei taha teised põhjamaad meie põhajamaisust nii lihtsalt tunnistada ei näe ma põhjust miks eestikeelses vikis peaks salgama seda, et eestikeelses kasutuses on Eesti põhjamaa mis on ka põhjala osa.

"Põhjamaad" ja "põhjamaa" on eri asjad. Eestis võime me ennast vabalt "põhjamaaks" ehk siis 'põhjas asuvaks maaks' pidada, kuid sellest hoolimata pole me "Põhjamaad". Soome, I maailmasõja aegne-järgne "Balti riik" sai Põhjamaade hulka alles II maailmasõja järel. Kulus tal selleks kahekohaline arv aastaid sihiteadlikku tööd.

Põhjamaad on siin artiklis õigesti kirjas. Artikkel on se's suhtes igati "eestikeelne". - Urmas 12. juuni 2006, kell 11.36 (UTC)

: Probleem on nähtavasti ka selles, et artiklis Põhjala öeldakse, et "Põhjala on "Põhjamaade" sünonüüm, aga meie tahaksime ka Eeestit pidada Põhjala osaks. Andres 12. juuni 2006, kell 17.11 (UTC)

::Tolles artiklis on lisaks "Põhjamaadele" ka "Põhja-Euroopa". Üldiselt peaks neid kahte eraldama sõnaga "või". Ja "Põhja-Euroopa" on igaühel meist täpselt nii lai ja suur, et just tema Põhjala sellesse ära mahub. - Urmas 13. juuni 2006, kell 08.54 (UTC)
Artiklis on sõna põhjamaad ja põhjala kasutatud sünonüümina sisuliselt Põhjamaade Nõukogule, aga sõna põhjamaad ja põhjala on meil ikka vanemad terminid ning omavad rohkem tähendusi. Tõsi, Eesti poliitilises elus on sõna põhjamaad nii viimasel ajal kasutatud ja kahtlemata peaks artikkel Põhjamaade Nõukogule viitama, aga samas on ebaloogiline väita, et kuigi Eestit loetakse eesti keeles põhjamaaks, nii nagu ka näiteks Soomet või Rootsit, ei ole Eesti üks põhjamaadest. Artikkel peaks rääkima põhjamaade nõukogust ning vähemalt tooma välja Eesti veidra olukorra selles küsimuses.

Linnad ja haldusüksused on ühtemoodi lingitud. See ei ole õige. Andres 22. oktoober 2006, kell 14:03 (UTC)
Sellega tuleb midagi ette võtta. Palun aidake. Andres 22. oktoober 2006, kell 14:12 (UTC)

Mida on selles tabelis haldusüksuse all mõeldud? Kas linna koos ümbritseva maakonnaga? Või linna koos eeslinnadega? Igal juhul on tabeli teine pool kahtlase väärtusega. --Metsavend 22. oktoober 2006, kell 14:13 (UTC)

See on kopeeritud inglise keelest, kus on Largest metropolitan areas. Haldusüksused pole see kindlasti. Linnastud? --Metsavend 22. oktoober 2006, kell 14:14 (UTC)

: No siis on linnastud. Arvan, et iga linnastu kohta peaks olema kas või lühike artikkel. Andres 22. oktoober 2006, kell 14:20 (UTC)

::Samas tundub, et Helsingi puhul on Helsingi "linnastuks" loetud kogu Uusimaa maakond. --Metsavend 22. oktoober 2006, kell 15:00 (UTC)

::: Lihtsalt inglise sõna tähendab minu meelest "linnastu", aga kindlasti tuleb kõik üle kontrollida. Arvan, et see loend tuleb esialgu välja tõsta. Võib-olla pole seda üldse tarvis. Andres 22. oktoober 2006, kell 15:04 (UTC)

::::Nendel linnadel peab kindlasti olema märgitud, mis seisuga on andmed toodud. Samuti nagu oleme seda asulate artiklites teinud. - Urmas 22. oktoober 2006, kell 16:42 (UTC)
Välja tõstetud:
Suurimad haldusüksused:
# Kopenhaagen 1 835 000
# Stockholm 1 729 274
# Oslo 1 300 000
# Helsingi 1 293 093
# Göteborg 879 000
# Århus 661 013
# Malmö 597 232
# Bergen 369 099
# Tampere 300 000
# Trondheim 246 751

Siin ei eristu Põhjamaad ja Põhjala. Tiina357 22. oktoober 2006, kell 22:23 (UTC)

Kuidas Põhjamaad ja Põhjala peaksid eristuma? Andres 22. oktoober 2006, kell 22:33 (UTC)

: Artiklis Põhjala öeldakse, et Põhjala võib tähistada pa Põhja-Euroopat. Ma ei saa praegu kontrollida, kuid mulle tundub, et Põhjamaad on konkreetsema tähendusega kui Põhjala, viimane võib hõlmata ka Eestit, Karjalat. Tiina357 22. oktoober 2006, kell 22:41 (UTC)

:: Kuidas seda kontrollida? Äkki mina saan?  Andres 22. oktoober 2006, kell 22:51 (UTC)

::: Kas ükski teatmeteos ei ütle midagi? Kuidas Sulle endale tundub? Kuidas inimesed neid sõnu mõistavad? Ühte neist kahest artiklist tuleb igatahes selle koha pealt muuta. Tiina357 22. oktoober 2006, kell 22:57 (UTC)

:::: ENE 1. väljaandes seda nime ei ole, KNAB-is ei ole. "Eesti keele sõnaraamatus" on üldnimi "põhjala" tähenduses 'põhjamaa'. "Põhjamaa" on defineeritud kui "põhjas asuv maa". Peale selle, on näitena sõna kasutamisest nimes toodud lause: "Põhjamaad on Taani, Soome, Norra, Rootsi, Island."

:::: Minu meelest kasutatakse seda nime väga harva, ja mul on raske öelda, mis tähenduses. Mina ei kasuta seda kunagi.

:::: Arvan, et on tõsi, et teda võidakse kasutada nii 'Põhjamaade' tähenduses kui ka laiemas mõttes. Võib-olla ka soome nime "Pohjola" tõlkena.

:::: Minu meelest ei ole kahe lehekülje vahel vastuolu, aga ma püüan pisut kohendada. Andres 22. oktoober 2006, kell 23:12 (UTC)
----
Minu meelest sellist täpsustusmärkust tarvis ei ole. Andres (arutelu) 14. august 2015, kell 20:00 (EEST)
-----
"2005 liitus Eesti Euroopa Liidu Põhjala lahingugrupiga ning tunneb huvi Põhjamaade Nõukoguga liitumise vastu." Eesti valitsus on mitmel korral taotlenud liikmelisust Põhjamaade Nõukogus, kuid taotlused on tagasi lükatud. Velirand (arutelu) 14. august 2015, kell 20:06 (EEST)
----
"Eesti poliitiline süsteem teeb riigi aga Põhjamaadest erinevaks." Võiks täpsustada, milles see erinevus seisneb. Velirand (arutelu) 30. aprill 2016, kell 10:00 (EEST)
-----
Pärast iseseisvumist aastal 1991 on Eesti huvitunud enda sidumisest Põhjamaadega keele, kultuuri ja ajaloo ühisuse tõttu Soome, Rootsi ja Taaniga.
Huvi Eesti Põhjamaadega sidumiseks on minu meelest tulnud siiski soovist riigi prestiiži suurendada. Viited keele, kultuuri ja ajaloo ühisusele on pigem ettekäänded, üsna kehvad ettekäänded seejuures. Keele ühisus on ainult ühe Põhjamaaga, kultuurilist (kuidas seda muide mõõta?) ja ajaloolist ühisust Põhjamaadega (poliitiline ühtsus ja otsesidemed eksisteerisid viimati 300 aastat tagasi) on väga raske pidada suuremaks kui Baltimaadega, eriti Lätiga, kus ajalugu on Eestiga ühte sammu astunud viimased 800 aastat. --Minnekon (arutelu) 9. september 2016, kell 01:31 (EEST)

Jah, üldiselt nõus. Andres (arutelu) 9. september 2016, kell 01:53 (EEST)

Võib-olla siiski üks asi: Põhjamaad huvitavad eestlasi rohkem kui Läti, näiteks Põhjamaade kirjandust tuntakse palju paremini kui läti kirjandust. Andres (arutelu) 9. september 2016, kell 01:56 (EEST)


Kasutaja arutelu:LA2

Welcome here, Lars!
The artist you mentioned must be Hando Mugasto.
The first Estonian attempt of an encyclopedia is the uncompleted Karl August Hermann's Eesti Üleüldise teaduse raamat ehk encyklopädia konversationi-lexikon, see on kõige inimlise teadmise haridusline sõnakiri hulga kujutustega kaunistatud. The first volume (A) came out in 1900-1903, the second volume in 1906. I think this could be digitalized.
In 1932-1937 Eesti entsüklopeedia in 8 volumes was issued (supplement) in 1940. I don't know about its copyright status. Andres 12:02, 19 Feb 2005 (UTC)

Thanks Andres! Could you find these works and send them to me in Sweden? What would that cost? Project Runeberg is very careful with copyright. But if we cannot digitize a work this year, maybe we can do so next year. Eventually the copyright expires and the works fall into the public domain. (For Mugasto's illustrations, this happens at the end of 2007, as I mentioned.) For encyclopedias and journals, there are usually so many contributing authors and illustrators that it becomes practically impossible to investigate everybody's death year. Therefore, we have taken the approach of waiting 70 years after the year of first publication, as if they were works of anonymous authors. Nobody has protested so far. After all, there is very little commercial value in old encyclopedias or journals. This is a practical approach that everybody seem to be happy with. In the case of K-A Hermann, he lived 1851-1909 (says ERB) so all his works are in the public domain already. Did he write other interesting works? --LA2 19:58, 19 Feb 2005 (UTC)

: Let's begin from Hermann's work. It seems to be rare. I don't know if I can buy it (I would like to own it myself too as I find it very interesting). Would a good xerocopy be enough? I have to do some research. A book about him contains several facsimile pages and excerpts from his encyclopedia (Esimesest algusest meie ajani. Karl August Hermann 150. Koostanud Urmas Sutrop. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus, 2001).

: He was a versatile man. He studied theology, was a composer of chorals and choir songs and composed a Singspiel, was a choir conductor, a collector of folk music and a linguist, coined many Estonian words. He had a PhD in linguistics from Leipzig. He wrote an Estonian grammar (facsimile in the above-mentioned work), a history of Estonian literature, writings about music and history, and some poetry and short stories. He edited several newspapers, a music journal and a literary journal. He also was a lecturer of Estonian at the University of Tartu.

: By the way, another interesting work is Eesti Biograafiline Leksikon (1926-1929) which already has been digitalized along with some other books. There also is a newspaper digitalization project. Andres 21:26, 19 Feb 2005 (UTC)
Xerox copies are both a lot of work to produce and risk to degrade the quality, so I would not recommend this. Hermann is an interesting person, you should write a Wikipedia article about him. Tarkvarastuudio.ee/grafo was a nice resource. Those people have good taste. However, they have not run OCR on the books. The search function only searches the list of books, not their contents. Project Runeberg has a similar "Svenskt biografiskt handlexikon" on http://runeberg.org/sbh/ with the difference that you can reach the OCR text directly by Google and link directly to each book page, e.g. http://runeberg.org/sbh/a0126.html -- Do you think I may borrow the scanned images from "Grafo" and try to run OCR on them? Do you know the people involved? They seem to be doing this for pleasure. I didn't even see any commercial advertisements. --LA2 22:03, 19 Feb 2005 (UTC)

As far as I understand, they are a software office and they have orders from governmental and self-government institutions and public libraries. I don't know them. You can contact them, their general e-address is  info(at)tarkvarastuudio.ee, on their website there are other addresses.

I don't know your technology, I guess xerox could be good enough. Anyway, this would be the simplest solution. Could an interlibrary loan be a solution? I just think about other solutions for the case the work can't be bought. Andres 22:49, 19 Feb 2005 (UTC)

The Võro literary language is quite new but there are books in South Estonian, including the New Testament. More about Võro you could ask Kasutaja:Võrok. Andres 14:23, 20 Feb 2005 (UTC)

As far as I know, the Ingrian Finns had no separate  literary language. Sometimes also Izhorian is called Ingrian. There are no books in Izhorian either, as far as I know. Andres 14:31, 20 Feb 2005 (UTC)

I just created the OpenStreetMap initial article in Estonian. It's true that there is very little information about Estonian roads in Estonian Wikipedia. Jaan513 27. juuli 2006, kell 06.08 (UTC)

Thanks, great! --LA2 27. juuli 2006, kell 23.52 (UTC)

Might you also want to translate this page? Ivo (arutelu) 28. oktoober 2017, kell 18:54 (EEST)


Arutelu:David Hume

Kas see on ikka kindel, et Hume kirjutas oma raamatute Philosophical Essays concerning Human Understanding ja An Enquiry concerning Principals of Morals pealkirjades sõna concerning suure tähega? Kaks teatmeteost (Cambridge ja Stanfordi ülikooli filosoofialeksikonid) ja ports veebilehti kasutavad läbivalt väikest tähte. Priitp 18:50, 19 Feb 2005 (UTC)

Ei ole. Ma mõtlesin, et see on näpuviga. Muud sõnad on ju suurtähega (of ei tule arvesse). Ja Dialogues Concerning Natural Religion on ka 'Concerning' suurtähega. Kas ei peaks kõik kolm ühtmoodi olema? Taivo 19:29, 19 Feb 2005 (UTC)

: Concerning on eessõna nagu of, seetõttu võis see olla ka väikse tähega. Ma ei ole selgust saanud, mismoodi ta ise kirjutas. Mõnes kohas on ka "An" ära jäetud. Võib-olla oli pealkiri trükitähtedega. Entsüklopeediatel võivad olla oma viitamisreeglid, mis nõuavad väikest tähte. Enamikul veebilehtidel on suure tähega, mõnel ka väikse tähega. Andres 19:59, 19 Feb 2005 (UTC)

:: Saan aru. Ma pole nii pika eessõnaga harjunud :-( Kas parandan kõigis kolmes C->c? Taivo 20:20, 19 Feb 2005 (UTC)

Pärast edutut kandideerimist Edinburghi ülikooli professoriks sai Hume'ist Annandale'i markii koduõpetaja. Peagi avastas Hume, et noor markii oli hullumeelne ja tema mõisavalitseja ebaaus. Hume'il õnnestus ebameeldivast olukorrast pääseda ja ta võttis vastu oma nõo, kindralleitnandi James St. Claire'i juures sekretäri koha.

Palun täpsustust-----kahtluse äratas lause : Peagi avastas Hume, et noor markii oli hullumeelne ja tema mõisavalitseja ebaaus.- kuna mina tean Hume`i filosoofialoengute ja/ning raamatute kaudu ning tunnen teda teiste tunnetega siis lisan allpool ühe võimaliku filo-sõna- näite:
The History of England, Volume I
ingl k , David Hume,  The History of England, Volume I
, ASIN: B0084BNI74, Kindle`i raamat
“In 1745, I received a letter from the Marquis of Annandale, inviting me to come and live with him in England; I found also that the friends and family of that young nobleman were desirous of putting him under my care and direction, for the state of his mind and health required it. I lived with him a twelve month”
http://andromeda.rutgers.edu/~jlynch/Texts/humelife.html
ingl k , T.Murray, Letters of David Hume and extracts from letters referring to him, 1841, Google`i raamat
“1745,' says he, ' I received a letter from the Marquis of
Annandale, inviting me to come and hve with him in Eng-
land : I found, also, that the friends and family of that
young nobleman were desirous of putting him under my
care and direction, for the state of his mind and health re-
quired it. I lived with him a twelvemonth. My appoint-
ments during that time made a considerable accession to my
small fortune."' “
2.aprill 2013, 15:30 Mariina

See koht on võib-olla võetud siit. Tõsi ta on, et Hume'i enda jutt on sellega vastuolus. Et küsimus lahendada, tuleb kirjandust uurida. Andres (arutelu) 2. aprill 2013, kell 16:00 (EEST)

Ilusad Tänud! Teiega Kasutaja Andres ilmselt igav juba ei hakka. Mul oli mõte, et ülalkirjeldatu ei ole Hume`i oma-elu kaudu
aga
kui ma filosoofias elava inimese kaudu soovin kedagi surmkindlalt mäletada siis ON TEMA SOKRATES, kogun ja kaalun ja hakkan ja uurin aga puudub...

aga
ma töötlesin peale Mind käija(te)le sõnu ja natuke palju ning püüdsin eraldada Hume`i kaudu teosed ja kirjanduse ning artiklid
aga
siis ,andis allolevate allikate kaudu Spämmiteate, ma ei saa neid enam tagasi linksuda:
* David Hume Stanfordi ülikooli filosoofialeksikonis
* The Leeds Hume Project
02.aprill 2013, 22:42 Mariina
----
Püüdsin elulugu saksa ja inglise viki järgi täiendada, aga väsisin ära ja see jäi pooleli. Mul ei õnnestunud kordusi vältida, teiste allikate järgi detailiseerides saab need kõrvaldada. Lõpus jäid ka kordused varasemas tekstis. Andres (arutelu) 16. veebruar 2015, kell 11:21 (EET)
Rousseau asja ma ei jõudnud uurida. Andres (arutelu) 16. veebruar 2015, kell 11:21 (EET)
----
Siin on Kindle'i lingid. Minu meelest on need liiga pealetükkivad. Selle asemel võiks olla lingid kohtadesse, kus veebis saab lugeda. Andres (arutelu) 15. juuli 2016, kell 15:19 (EEST)