Як нас досліджують через соціальні мережі
Нова галузь соціологічних досліджень за допомогою даних Twitter та інших соціальних мереж виявила, що чим далі людина подорожує від дому, тим щасливішою вона почувається. Кореспондент BBC Future дізнавався, як нас досліджують через соціальні мережі.
У вас поганий настрій, втомились на роботі, нудьгуєте від одноманітного життя? Відпочинок і подорож можуть зробити чудо. І це безперечний факт, бо зараз існують наукові докази. Команда дослідників з Університету Вермонта в США виявили, що дописи користувачів Twitter містили значно більше слів з позитивним значенням, чим далі їхні автори подорожували від дому. Це останнє відкриття нової дисциплінарної галузі, яка за допомогою соціальних мереж досліджує настрої і думки людей. Twitter є безцінним джерелом матеріалу для такого аналізу, почасти тому, що коментарі у ньому – більш щирі і відверті, ніж відповіді у анкетах (традиційному у соціології засобі дослідження думки людей). Twitter, як і інші соціальні мережі, є також чудовим інструментом для соціологів, тому що це величезна база даних з автоматичним пошуком контенту. Більше того, пости у Twitter часто супроводжуються такою корисною інформацією, як профіль користувача або позначка про місце його знаходження під час створення допису. Попередні дослідження у сфері "твітерології" зосереджувались, приміром, на швидкості розповсюдження новин, демографічних даних користувачів різних мов і співвідношенні між ожирінням і постами про їжу у конкретних груп населення. Оскільки зміни настрою в суспільстві, особливо назрівання соціальних конфліктів, зазвичай добре відображаються в Twitter та інших соціальних медіа, уряд, поліція і охоронні організації приділяють все більше уваги моніторингу соціальних мереж, а це, в свою чергу, порушує питання про баланс між безпекою та конфіденційністю. Між тим, спостереження за виникненням і розповсюдженням трендів в соцмережах – є справжньою знахідкою і для маркетологів. Вчені Крістофер Данфорт і його колеги з Вермонта скористались правом громадського доступу до постів у Twitter, яке дозволяє читати 10% всіх дописів, обраних методом випадкової вибірки. Своє дослідження вчені присвятили вивченню зв'язку між відчуттям щастя людини і тим, наскільки далеко вона вирушила у подорож від дому. Соцмережі - безцінне джерело для досліджень настрою в суспільстві 10% вибірки, до яких вчені мали доступ, це були вражаючі чотири мільярди твітів за 2011 рік. Оскільки дослідників цікавило питання, як настрій допису залежить від місця, з якого користувач його відправляв, вони проаналізували величезну кількість даних і обрали лише ті пости, які мали точну геолокацію з мобільного телефону автора допису. Ця функція, яку користувачі соцмережі обирають довільно, заснована на системі глобального позиціонування (GPS) і дозволяє визначити місце розташування дописувача в межах 10 метрів. Така позначка супроводжувала близько 1% твітів, а це 37 мільйонів дописів, відправлених більш ніж 180 тисячами людей зі всього світу. Втім, визначення місця, з якого користувачі відправляли свої повідомлення, не було справжньою метою дослідження. Головне, про що хотіли дізнатися вчені, було те, як зміст статусів у соцмережах змінювався залежно від віддаленості їхніх авторів від дома. Але як визначити, де розташований "дім"? Виявляється, що позначка геолокації в наших мобільних телефонах показує це досить ясно. У 2008 році група дослідників з США скористалися даними про місце розташування мобільних телефонів за допомогою записів розмов, які робили телефонні компанії. Таким чином дослідники змогли відстежити траєкторії руху 100 тисяч (анонімних) осіб. Як і слід було очікувати, дослідження показало, що люди переважно повертались знову і знову в кілька постійних місць – додому та на роботу – і тільки в окремих випадках подорожували значно далі. У такий же спосіб Крістофер Данфорт і його колеги з'ясували місця найчастішого перебування для кожної людини в їхньому дослідженні, а також виявили, на яку відстань від дому вони зазвичай подорожують. Аналіз показав, що кожна людина, як правило, має два місця знаходження, розташованих недалеко один від одного – дім і робота. Аналіз статусів у Twitter показав, що чим дальше людина подорожує від дому, тим щасливішою вона почувається Отже, яким чином відрізнялись повідомлення користувачів соцмереж, в залежності від того, були вони на роботі, вдома або десь далі? Для оцінки рівня "щастя" в твіті команда вчених розробила систему, яку вони назвали "гедонометр". Це алгоритм пошуку слів в тексті з позитивним значенням (наприклад, "новий", "чудовий", "кава", "вечеря") або негативним ("ні", "не", "ненавиджу", "чорт", "нудно"). На основі цього алгоритму гедонометр оцінює рівень щастя кожного допису. Дослідження показало, що в середньому рівень щастя знижувався, коли автор віддалявся від дому на приблизно 1 кілометр – відстань яка, швидше за все, є шляхом до роботи – і починав неухильно зростати, коли відстань збільшувалась до кількох тисяч кілометрів. Більше того, люди, типовий радіус переміщення яких більше середньостатистичного, використовують "щасливі" слова значно частіше. Можливо, більша кількість подорожей на велику відстань відображає вищий соціально-економічний статус респондентів. Вчені зробили висновки, що ми почуваємось найменш щасливими на роботі і найбільш задоволеними життям, коли опиняємось далеко від дому. Принаймні, це так для 15% дорослих американців, які користуються Twitter, або, якщо бути ще більш точним, для англомовних користувачів, які позначили свої твіти геотегами. Одне з ключових питань – наскільки ця вибірка є репрезентативною для всіх людей. Адже серед користувачів соцмереж значно менше людей середнього віку. Інше питання, наскільки позитивні вислови в дописах насправді відображають настрій автора. Можливо, люди менш схильні писати у соцмережі, коли під час відпустки їм не пощастило з погодою або коли стосунки в родині – неспокійні. І все ж таки, незважаючи на ці питання, наступного разу, коли у вас з'явиться можливість вирушити у далекий тур на Бермуди або в Катманду, сміливо відкидайте всі сумніви. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Future.