Поствоєнний синдром спецбатальйону "Чернігів"
Бійці батальйону особливого призначення МВС "Чернігів" після приїзду з зони АТО знову хочуть повернутися на Донбас до товаришів по зброї.
Заступник командира спецбатальйону "Чернігів" Віталій Костюченко кілька місяців пробув у зоні АТО на Луганщині За кілька місяців на сході України вони пройшли через Рубіжне, Сєверодонецьк, Лисичанськ, Ольхове, Станицю Луганську, зачищали підступи до самого Луганська. Психологи називають таке прагнення повернутись в зону бойових дій "поствоєнним синдромом". Але бійці спецбатальйону переконують: поки на кордоні України стоїть ворог, вони не зможуть просто повернутись і спокійно жити мирним життям. Під час короткотривалої відпустки позаштатному кореспонденту ВВС Україна вдалося поспілкуватися з заступником командира батальйону спецпризначення "Чернігів" Віталієм Костюченком. 14-а сотня Майдану Кістяк спецбатальйону "Чернігів" - це 14-та сотня Самооборони Майдану. Коли постало питання про формування спеціального батальйону МВС на Чернігівщині, заступник міністра внутрішніх справ Микола Величкович звернувся до активіста Майдану Романа Пицківа (нинішнього командира батальйону). Батальйон створили, хоча це було і не легко, згадує тепер Віталій Костюченко: "Коли я вже ходив від намету до намету й агітував хлопців, то спочатку мене просто посилали. Казали, як можна стати на сторону тих, хто ще вчора по нас стріляв…" Сьогодні ж, за його словами, батальйон – це єдиний організм. Досвідчені бійці з військовою освітою, за плечима яких тривала служба в гарячих точках у складі підрозділів спеціального призначення, навчають молодь воєнній справі. Навчають під час перепочинку між зачистками і патрулюваннями. Бойове хрещення на Сіверському Донці У спецбатальйоні є кілька бійців-снайперів, які зовсім не мали досвіду. Вміння їм довелося здобувати вже під час виконання завдань у зоні АТО. Бойове хрещення молоді снайпери прийняли на мосту через Сіверський Донець під Лисичанськом. Там бійці спецбатальйону "Чернігів" знищили чотирьох ворожих снайперів. Запевняють - могли б і більше, але для цього потрібна більш сучасна зброя. У батальйоні нарікають на застаріле озброєння. Події тієї ночі вояки спецбатальйону запам’ятають надовго. Вночі хлопці рушили на позицію з СВД (снайперською гвинтівкою Драгунова), де мали охороняти підступи до мосту. Бійці "Беркуту", що вже несли там службу, розповіли, що українські позиції обстрілювали - імовірно снайпер. У спецпризначенців була раритетна гвинтівка Мосіна зразка 1891 року з оптикою (випущена 1944 року) і вони запропонували "чернігівцям" спробувати її "в роботі". Бійці "Чернігова" через тепловізор оглянули місцевість і помітили ворожого снайпера з групою прикриття. Бойовики тільки-но зайняли позицію і готувалися до стрільби. Один з спецпризначенців з першого пострілу "зняв" стрільця, розповідає Віталій Костюченко. Не зрозумівши, звідки був постріл, сепаратисти відкрили хаотичну стрільбу по мосту, але українські вояки швидко змінили позицію. Перестрілки снайперів Інший ворожий снайпер вів прицільний вогонь з даху заводського цеху. Він був настільки впевнений у своїй безпеці, що навіть махав противникам рукою - відстань до позицій української армії становила 1,2 кілометри, але чернігівським бійцям все ж таки вдалось поцілити у ворожого снайпера. Поєдинок з іншим снайпером сепаратистів тривав 3,5 години. Противник на секунду показувався у вікні, робив постріл і зникав. Те ж саме робив і боєць спецпідрозділу. Значна відстань не давала жодному зі стрільців переваги. Після третьої години активної перестрілки до справи підключилися танкісти. За допомогою їхнього дальноміру снайпер визначив точну відстань до "об’єкту", позначив його сектор "трасером" і з танкової гармати знищив позицію бойовиків Тимчасовий мир Випадки знищення ворожих снайперів – одна з небагатьох тем, про який бійці погодились розповісти. Але про більшість реалій війни вони воліють мовчати. Принаймні поки що. До перемир’я у "Чернігові" ставляться як до тимчасового явища. "Це якийсь перекур перед великою справою. Продовження однозначно буде. Ніхто це серйозно не сприймає, до того ж, обстріли з того боку хоч і зменшилися, але не припинилися", - вважає Віталій Костюченко. Він каже, що якщо не буде російської "допомоги", порядок на Сході можна навести дуже швидко: "Там місцеві люди вже втомилися від війни, у них давно розкрилися очі на те, що відбувається. Навіть ті, хто не підтримує українську владу, об’єктивно визнає, що з нашим приходом настає порядок". Місцеві жителі на Донбасі втомилися від війни та вдячні батальйону "Чернігів" за підтримання порядку. На питання, чи змінились "чернігівці", перебуваючи в зоні бойових дій, Віталій Костюченко відповідає – однозначно так. "Коли людина потрапляє в бойові умови у неї відбувається переоцінка цінностей. Хлопці стали якісь більш серйозні, доросліші", - розповідає заступник командира батальйону. Де себе бачать у мирному житті, бійці "Чернігова" поки що не замислюються серйозно, але деякі варіанти все ж таки розглядають. "Як ми бачимо себе після війни? Гадаю, що зважаючи на прикордонний статус нашої області, "обстріляний", з бойовим досвідом батальйон, який пройшов вишкіл у війні з російською армією, доцільно було б залучати до охорони кордону та забезпечення порядку на прикордонних територіях. Також вже є досвід проведення спільних операцій з армією та СБУ", - припускає Віталій Костюченко.