Реформа вищої освіти: 'процес пішов'?
В Україні почався новий навчальний рік - перший після Помаранчевої революції, в якій дуже активну роль брали студенти.
Багато з них протестували проти політичного тиску, який чинили на них ректори та декани, вимагаючи проголосувати на потрібного кандидата. Пріоритети нової влади на боротьбу з коруцією та наближення до європейських стандартів поширилися і на систему вищої освіти. Але наскільки декларації відповідають реальності? "Я не хочу змін, я хочу стабільної системи освіти. А в нас діє абсолютно стабільна система освіти," - заявив міністр освіти, соціаліст Станіслав Ніколаєнко в одному з останніх інтерв'ю. Міністр посилається на міцну законодавчу базу, яка теоретично закладає непогане підгрунтя для роботи вищої школи. Проте для багатьох українських студентів стабільність асоціюється з, наприклад, корупцією, і тут Помаранчева революція мало що змінила. "Низи не можуть, верхи не хочуть" Виглядає, що ВУЗи не поглинула хвиля масованої зміни кадрів, як це сталося в деяких сферах державного управління. Але деякі ВУЗи не уникли багатомісячного процесу жорсткого протистояння між старим та новим керівництвом. Наприклад, в Ірпінській Податковій Академії, що під Києвом, - ВУЗі, підзвітному Державній Податовій Адміністрації, який призначає його ректора, - ця справа тягнеться і досі. ДПА двічі знімала з посади колишнього ректора Академії Петра Мельника, який став відомим під час Помаранчевої революції безпрецедентним тиском, що чинився на студентів під час голосування. Пан Мельник виграв одну судову апеляцію і почав провадити паралельний набір студентів на цей навчальний рік, усупереч діям нового - офіційного - керівництва. Вступні іспити до цього ВУЗу пройшли в нервовій обстановці, в супроводі спецназу, який перешкоджав екс-ректору увійти до свого кабінету. Викладачі Академії стверджують, що попри шалену протидію екс-ректора вступні іспити тут відбулися чесно вперше за багато років. Новий голова ВУЗу, Володимир Загорський, каже, що в цьому ВУЗі складася справді революційна ситуація, "коли низи вже не могли жити по-старому, а верхи керувати по-старому." Водночас він заперечив припущення у своїй політичній заангажованості та закиди про те, що його могло бути призначено на цю посаду з міркувань політичної лояльності. Дежа-вю Проте кадрові призначення в деяких ВУЗах породили в студентів відчуття дежа-вю. Так було в Сумах, де ректором педагогічного університету після Помаранчевої революції було призначено людину з кримінальним минулим. "До міністра їздила ціла делегація, яка розповіла, що було виявлено ось такі факти біографії нового ректора, - розповідає Олександра Веснич. - "Але Миколу Підберезького міністр все одно призначив ректором Сумського державного педагогічного університету. Ми розгорнули ті самі акції, і на відміну від минулорічних подій, цього року нас вистачило двох тижнів, щоб довести, що ми хочемо чесних перевиборів. І так і сталося - його звільнили." "Мистецтво заради мистецтва"? Новий міністр поки що запамятався освітянам двома речами: тим, що закрив два приватних університети та кілька десятків філіалів та тим, що започаткував офіційне приєднання України до так званого Болонського процесу. Що стосується першого, то Станіслав Ніколаєнко переконаний, що ВУЗів в Україні надто багато, і окрім скорочення наголошує і на необхідності централізації вищої школи. Наприклад, каже він, економічні кафедри не повинні бути в усіх вузах, а має бути одна велика кафедра в кількох університетах з потужною науковою школою. Щодо Болонського процесу, то поки що серед освітян панує сум'яття, що ж він собою являє. В'ячеслав Брюховецький, ректор Києво-Могилянської Академії, піонера багатьох новацій в царині вищої освіти, каже, що Болонський процес в стінах Міносвіти "перетворюється за заклинання". "Він потрібен на те, щоб підвищилася якість освіти. Нам не потрібен Болонський процес заради Болонського процесу," - каже він. Чиновники від освіти навіть плутаються з його визначенням. Найчастіше йдеться про кредитно-модульну систему освіти, яка передбачає кредити замість іспитів, стобальну систему оцінок та студентський рейтинг та більшу свободу у виборі предметів. Могилянка проти В Україні є один ВУЗ, де така система функціонє вже 14 років. Це Києво-Могилянська Академія. Але В'ячеслав Брюховецький - опонент підходу в дусі "дайош план", який Міносвіти намагається застосувати і щодо іще одного нововведення - зовнішнього тестування, яке, як розуміє ректор Могилянки, передбачає випускні іспити у середніх школах, які б одночасно слугували б прохідними до певних ВУЗів, у підповідності до їхнього рейтингу. Ця система подібна до британської і унеможливлює хабарництво в процесі вступних іспитів. "Цю ідею висунув президент України," - каже Брюховецький. - Я вважаю, що він помилився. І завдання Міністерства - сказати президенту, не побоятися сказати це. Це треба готувати кілька років. Парадокс: я - людина, яка першою впровадила тестову систему при вступі, я виступаю чи не єдиним противником негайного його впровадження. Бо я переконаний, що це буде провал." Але проблема не в міністрі, а в Міністерстві - бо, як каже В'ячеслав Брюховецький, там лишилися ті самі люди. Тому в освітян стримані прогнози щодо того, скільки часу знадобиться, щоб очистити авгієві стайні вищої школи.