Про що могли домовитись Трамп із Путіним - огляд преси
Світові ЗМІ пов'язають ескалацію на Донбасі з телефонною розмовою Дональда Трампа та Володимира Путіна, розмірковують про можливу угоду між двома лідерами та попереджають про різку зміну політики Вашингтона щодо Києва.
Путін випробовує Трампа Авдіївкою? "Чимало з тих, хто спостерігає за Росією, вважають, що пан Путін міг роздмухати конфлікт на Донбасі для перевірки нового американського колеги", - пише Economist про загострення протистояння між Україною та сепаратистами. На думку видання, вибір часу для початку артобстрілів Авдіївки був "зловісним", адже загострення розпочалось на наступний день після "першої і, здається, задушевної" телефонної розмови між Дональдом Трампом і Володимиром Путіним. Тож, припускає Economist, російський лідер у такий спосіб перевіряє, чи "закриє очі на дії Росії в Україні" нова адміністрація США. Видання зазначає, що якщо в минулому за значною ескалацією напруги на Донбасі завжди слідувала заява із сильним виразами від Білого Дому чи Держдепартаменту, то цього разу Держдепу знадобилося два дні для того, щоб висловити "глибоку занепокоєність" та навіть не згадати Росію. Втім, якщо на чергову ескалацію на сході України, внаслідок якої загинуло вже понад 20 українських військових та цивільних, уряд США відреагував бодай із затримкою, то на новину про те, що російського опозиціонера Олексія Навального знову судитимуть за "вигаданими" звинуваченнями, жодної офіційної реакції Америки так і не було, зазначає Economist. Чи пожертвує Трамп Україною? Владислав Іноземцев на сторінках Independent аналізує можливу угоду між Дональдом Трампом і Володимиром Путіним. На думку експерта, побажання Путіна виглядають наступним чином: НАТО припиняє розширення, Україна та інші пострадянські країни залишаються у сфері інтересів Росії, санкції Заходу скасовують, Крим визнають російським, а Ассад залишається при владі в Сирії. "Ніщо з цього насправді не становить реальної проблеми для США. Навіть українське питання не є настільки важливим, оскільки європейські країни не мають наміру запрошувати Україну до ЄС, а НАТО не має планів розширення. Більше того, Київ сам зробив усе можливе для подальшого руйнування економіки, витіснивши на другий план тих, хто протестував на Майдані в 2014 році, та віддалившись від потенційних союзників", - вважає автор. Отже, веде далі Іноземцев, оскільки Україна не продемонструвала результатів реформ та економічного зростання й не стала "маяком демократії" для сусідів, "Трамп не зрадить жодним західним інтересам, якщо зробить деякі важливі поступки Путіну". Але питання в тому, що Трамп забажає в обмін. На думку експерта, США можуть вимагати від Росії зміни політики щодо Китаю та тіснішої співпраці з Заходом. Автор переконаний, що Путіну буде важко відмовитись від такої пропозиції, адже отримати визнання Криму, зняття санкцій та свободу дій в Україні та Сирії стало б для нього "великим успіхом". Втім, такий розвиток подій несе в собі й певні ризики, зокрема "десятки мільярдів доларів на рік", які Кремль буде змушений витрачати на підтримку проросійських сили та енергетичні дотації в Україні та допомогу уряду Сирії. "Росія все більше й більше занурюватиметься у дві війни, які вона не може виграти", - попереджає експерт, додаючи, що це значно послабить Росію. "Можливо, це те, чого прагнуть США", - попереджає на сторінках Independent Владислав Іноземцев. Дружба між США та Україною скінчилась? Телефонна розмова між Путіним і Трампом, яка "відзначалася атмосферою дружби та примирення", є сигналом того, що "здається, тривалий альянс між США та Україною закінчився", пише Максим Еріставі на сторінкахWashington Post. У статті із промовистою назвою "Сполучені Штати залишили Україну" автор стверджує, що українці "відчайдушно" чекали на підтримку США після обстрілів громадських інфраструктурних об'єктів на Донбасі проросійськими сепаратистами. "Але її так і не було. Принаймні у тій формі, на яку вони сподівались", - вважає Еріставі. Він наголошує на тому, що Вашингтон відреагував на загострення ситуації лише через два дні після початку обстрілів, жодного разу не згадавши Росію у своїй заяві. "Це різкий відхід від мови, яку раніше використовували Сполучені Штати, і що відзначалась викриванням та визнанням домінуючої ролі Москви у конфлікті", - пише журналіст. Він додає, що посольство США в Києві, яке "раніше цілодобово пропонувало послання підтримки", обмежилось лише одним твітом, в якому висловило занепокоєння ситуацією з дітьми, що опинились в епіцентрі обстрілів. І хоча заява нового представника США в ООН, Ніккі Гейлі, яка розкритикувала дії Росії на Донбасі, всіляє деяку надію, "очевидно, що її думки не поділяються" Трампом. "В будь-якому випадку, відмова США зайняти рішучу позицію стосовно насильства у східній Україні надсилає чіткий сигнал Києву - дружба скінчилась", - пише Максим Еріставі на сторінках Washington Post, попереджаючи, що ця "нова геополітична реальність" матиме негативний вплив на українське громадянське суспільство та дозволить корумпованій політичній еліті почуватися розкутіше. Кому загрожує Трамп? Про можливість втягування США у війну на сторінках New York Times розмірковує Пол Кругман. У статті під назвою "Дональд Загроза", автор нагадує про конфронтацію президента Дональда Трампа із австралійським прем'єр-міністром Малкольмом Турнбуллом, мексиканським колегою Енріке Пенья Ньєто, войовничою риторикою стосовно Китаю та Ірану. "Хоча й можлива наявність цинічних розрахунків в деяких підбурюваннях до кризи з боку адміністрації, зараз це все менш схоже на політичну стратегію та більше - на психологічний синдром", - вважає автор. На його думку, така риторика Трампа викликана "нещирістю" передвиборчих обіцянок створити нові робочі місця в країні, тож зараз він намагається відволікти увагу електорату подіями закордоном. При цьому, зазначає автор, дістається від Трампа "Китаю, Австралії, Мексиці, Ірану та ЄС, але ніколи Росії". В якості приклада Кругман наводить реакцію Білого Дому на випробовування ракети Іраном, якому відразу пригрозили ледь не війною, та обстрілами мирних мешканців на сході України, реакція на які була оголошена лише за два дні. "Це стає трохи очевидним, чи не так?" - запитує автор. Окрім того, він звинувачує Трампа у відсутності будь-якої економічної чи політичної стратегії. "Його перші два тижні на посаді були повним хаосом, і ситуація продовжує погіршуватись. Можливо тому, що він намагається відповісти на кожне фіаско відчайдушною спробою змінити тему, що лише призводить до нового фіаско", - підсумовує Пол Кругман на сторінках New York Times. Ілля Глущенков, Служба моніторингу ВВС.