Геній чи лиходій - ким є Стів Джобс у новому байопіку?
Ким постав Стів Джобс у новому байопіку з Маклом Фассбендером у головній ролі - генієм чи монстром?
Фільм режисера Денні Бойла ("Мільйонер із нетрів") і сценариста Аарона Соркіна ("Соціальна мережа") починається захопливим чорно-білим документальним роликом кінця 1960-х. Автор славетної "Космічної одіссеї 2001" Артур Чарльз Кларк описує з дивною точністю, як виглядатиме революція домашнього комп’ютера в недалекому майбутньому. Документальна цитата виявляється як ніколи актуальною, але водночас стає і лукавою посмішкою: якщо письменник-фантаст зміг так точно передбачити зміни технологій за півсторіччя, значить, Стів Джобс не стільки створив майбутнє, скільки реалізував уявлення про нього. "Стів Джобс" – напружена інтелектуальна драма з численними діалогами - пропонує глибоку та відверту інтерпретацію особистості бізнесмена, поступово розвінчуючи ореол месії, створений навколо нього - особливо після смерті техно-генія у 2011 році. Актори фільму "Стів Джобс": Кейт Вінслет, Майкл Фассбендер та Джефф Деніелс Ззовні Майкл Фассбендер не є точною копією Джобса, але, як каже сам актор, головне – вхопити суть людини, тоді зовнішність відходить на другий план. З напруженою лінією губ і пронизливим поглядом актору вдається блискуче відтворити харизму Джобса. Новий фільм – це інтелектуальний екшен, дія якого відбувається головним чином в енергійних, сповнених драматизму діалогах героїв. В епоху, коли значення усного слова поступово знижується, не тільки на екрані, але й в житті Аарон Соркін вкладає в уста героїв потужні промови, які вони вивергають один на одного, як вулкани. Діалоги Аарона Соркіна – це ніби виклик глядачу: "Чи встигнете ви за швидкістю їхніх думок?". Не диво, що сценариста притягують постаті то Марка Цукерберга, то Стіва Джобса – людей, чий мозок працює зі швидкістю комп'ютера. Між тим, докладних хронік про життя Стіва Джобса останнім часом з'явилося чимало: біографія Волтера Айзексона 2011 року, несправедливо розгромлений байопік 2013-го з Ештоном Катчером у головній ролі та документальна стрічка Алекса Гібні. Враховуючи цей факт, Соркін зосереджується лише на трьох ключових моментах із життя головного героя. Фільм складається з трьох частин, кожна з яких відбиває події за лаштунками корпорації напередодні запуску трьох легендарних продуктів Apple: Macintosh в 1984 році, NeXT у 1998-му (проект, який згодом провалився), і, нарешті, iMac у 1998-му. Актору вдається блискуче відтворити харизму Стіва Джобса Така жорстка сюжетна структура, створена майже за законами театральної п'єси, пояснює, чому фільму бракує повільності розповіді, яка була в "Соціальній мережі" (найкращій роботі сценариста). Припускаючи, що глядачу добре знайома хронологія подій у житті Стіва Джобса, сценарист відмовляється від послідовної розповіді, часто перериваючи її спогадами та відступами. Так створюється враження, що це не стільки хроніка життя героя, скільки його квінтесенція, головна суть. Соркін прагне розвінчати міф - показати, що Джобс, якого ми нібито знаємо, це, до певної міри, ілюзія. Перший епізод стрічки зображує епізод презентації комп'ютера Macintosh, під час якої Стів Джобс вперто намагається змусити комп'ютер сказати "Привіт", хоча машина постійно дає збій. Дія відбувається в присутності голови відділу маркетингу компанії (Кейт Вінслет), жінки, чия роль полягає переважно у стримуванні руйнівної енергії свого боса. Перед нами постає людина з геніальним маркетинговим інстинктом, але водночас – тиран, який не допускає іншого ходу подій, ніж той, який він собі уявляє. Жорстокість і впертість головного героя поступово виявляються у сцені з його колишньою дівчиною, з якою він разом учився в коледжі і яка стверджує, що має від нього дитину – факт, який Джобс рішуче спростовує, хоча тести ДНК підтверджують його батьківство. Бажання Джобса повністю контролювати ситуацію сягає майже маніакальних масштабів. Він не просто не хоче визнати дитину - здається, повторюючи свої відмови, він вважає, що може зробити їх реальністю. Його ідентифікація з досконалими технологіями настільки міцна, що він не може дозволити безконтрольній стихії життя втручатися в хід запланованих ним подій. Утім, зворушливий момент, коли його донька починає щось малювати на комп'ютері, змушує Стіва Джобса подивитися на ситуацію іншим чином – він міг би поєднати ці два чуда: красу його нових технологій і дитину. Дві інших частини стрічки продовжують драматизувати гріхи Стіва Джобса, підкреслюючи, між тим, що вони не є результатом його деспотичного характеру - радше особливостей сприйняття реальності. Через чотири роки після запуску і комерційного провалу комп'ютера Macintosh, Джобс залишив Apple і заснував нову компанію – NeXT, головний продукт якої виглядає як об'єкт сучасного мистецтва. Аарон Соркін використовує цей епізод, щоби продемонструвати причини провалу Macintosh, і те, що вони розповідають про засновника компанії: Стів Джобс був поганим бізнесменом, байдужим до того, що Apple II – продукт, до якого він швидко втратив інтерес – насправді приносив 70% прибутку компанії. У фільмі детально зображена сцена зіткнення Стіва Джобса з виконавчим директором Apple Inc. Джоном Скаллі (Джефф Деніелс), який очолив компанію на межі її провалу. Стів Джобс категорично відмовляється визнати заслугу свого колишнього партнера Стіва Возняка, яка фактично полягала у технічній реалізації мрії Джобса Ми знову бачимо, як Джобс створює власну міфічну реальність про те, що його несправедливо звільнили корпоративні роботи, яким бракує уяви. Протистояння між Джобсом і Скаллі, який прийшов у компанію, щоби врятувати її, є захопливим поєдинком творчості і комерції. З точки зору сценариста, маркетинговий провал NeXT також був частиною макіавеллівського плану Джобса повернутися до Apple. Ще одна ключова сцена наприкінці стрічки – сутичка Стіва Джобса зі своїм колишнім партнером і співзасновником Apple Стівом Возняком (Сет Роген). Ми бачимо, що бородатий добряга Воз, комп'ютерний "ґік", який розробив прототип першого Apple, все ще подобається Стіву. Але, як і раніше, він категорично відмовляється визнати його заслуги, які фактично полягали в технічній реалізації мрії Джобса. Вся ця історія не стільки про те, що Джобс був "поганим хлопцем", скільки про його невгамовне бажання зробити себе самотнім месією комп'ютерної революції, навіть якщо це означатиме прибрати всіх решту зі свого шляху. У момент, коли iMac готується до запуску, Стів Джобс вже знає, що зробив революцію: у 1998 році, з появою інтернету, світ нарешті готовий для пришестя комп'ютерного раю. І Ліза, який вже 19, стоїть із ним поруч. Вся ця історія – про його невгамовне бажання зробити себе самотнім месією комп'ютерної революції Можливо, це лише сентиментальний реверанс Соркіна, але в його баченні Стів Джобс зміг досягти своєї мрії, лише коли дозволив світлу своєї доньки осяяти його душу. Можливо, це так. Утім, головний висновок більш цинічний. Технологічна революція мала статися зі Стівом Джобсом або без нього. Він був лише тим, хто зробив її красивою, а головне - переконав усіх нас, що ми маємо його за це боготворити. Фільм "Стів Джобс" з'явиться в українських кінотеатрах у листопаді. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Culture.