''Андріївський узвіз'' названо 'Книжкою року Бі-Бі-Сі 2007'
Премію конкурсу «Книжка року Бі-Бі-Сі 2007» отримав роман «Андріївський узвіз» Володимира Діброви.
У конкурсі, який Бі-Бі-Сі проводить третій рік, брали участь 16 творів 15-ти письменників. Переможця з п’ятірки фіналістів, серед яких були "Сьомга" Софії Андрухович, "Трохи пітьми" Любка Дереша, "Майже ніколи не навпаки" Марії Матіос та "БЖД" Сашка Ушкалова, визначило журі експертів у Києві. До складу журі цьогорічного конкурсу Бі-Бі-Сі входили: Віра Агеєва, професор Києво-Могилянської академії; Сергій Васильєв, культурний оглядач журналу «ШО»; Сергій Жадан, письменник, минулорічний переможець конкурсу Книга року Бі-Бі-Сі; поет Олександр Ірванець; Світлана Пиркало, продюсер Бі-Бі-Сі. Українська Служба Бі-Бі-Сі також вперше цього року проводила конкурс читацьких рецензій, в якому перемогла Тетяна Дігай з Тернополя. Святкова церемонія нагородження переможців, яку вели Світлана Пиркало і Олександр Бондаренко, відбулася в Києві 14-грудня. Серед гостей на церемонії нагородження були британський консул Мартін Гаріс, письменники Любко Дереш і Сергій Ушкалов, книги яких потрапили до фіналу конкурсу. Софія Андрухович і Марія Матіос, твори яких також були серед фіналістів, не змогли взяти участі в церемонії. Від імені Володимира Діброви, який перебуває в Гарварді в США, нагороду Бі-Бі-Сі отримав його син Іван. Редактор Української Служби Бі-Бі-Сі Ростислав Хотин представив переможця конкурсу читацьких рецензій: "Наш переможець не є літературним критиком-професіоналом, це колишня викладачка фортепіано, людина, яка любить читати і знається на літературі. Вона взяла не тільки якістю, але й кількістю. Вона прочитала всі книжки і написала на левову частку з нашої 16-ки фіналістів рецензії. Перемогла її рецензія на книжку Любка Дереша «Трохи Пітьми». Це Тетяна Дігай з Тернополя." Кожен член журі представив книгу, яку він номінував до п’ятірки фіналістів зі списку 16-ти учасників конкурсу, а також рецензію читачів і слухачів, які надіслали свої дописи на Бі-Бі-Сі. Поет і літератор Олександр Ірванець про роман Софії Андрухович «Сьомга»: "Я номінував цю книжку насамперед тому, що це цікава, дуже гарна проза, зі своїм розвитком, зі своїми фабулами, несподіваними поворотами сюжету. Але для мене це передусім також зразок творчого зростання. «Сьомга» на сьогодні - це її (Софії Андрухович) вершинне досягнення і саме тому, плюс як цікаву і непересічну прозу, я номінував цей твір." Минулорічний переможець конкурсу Бі-Бі-Сі Сергій Жадан про роман Любка Дереша «Трохи пітьми»: "Мені здається, що серед нашої літератури не так багато авторів, здатних технічно і грамотно написати роман від початку до кінця. Натомість Любко Дереш, саме з цієї точки зору, може бути таким яскравим зразком. Тому що Любко – один з не багатьох, хто публічно декларує свою спрямованість на масову літературу і, на відміну від інших авторів українських, які, нібито, працюють в цьому жанрі, він повністю справляється з цим завданням. Оскільки масова література –це явище не стільки авторське, скільки ринкове, очевидно саме з цієї причини вона і не спрацьовує. Натомість, думаю, що коли книговидавничий бізнес в Україні наростить собі м’язи, то Любко буде видавати свої книги значно більшими накладами." Оглядач журналу «Шо» Сергій Васильєв про роман Володимира Діброви «Андріївський узвіз»: "Це - роман, написаний великим майстром, написаний людиною, яка прожила через себе історію. І власне він і пише про людину в історії, і доходить дуже цікавого висновку, що історія, можливо, і завжди немилосердна до людини, але він дає такий універсальний рецепт про те як перемагати історію. І в цьому плані, крім того, що це просто чудово написана книжка, я б навіть назвав її художнім протоколом, бо там є ситуації, де фіксуються мовою дуже рубленою, дуже точною, протокольною, життя і поведінка людини, але при тому цей протокол набуває просто якоїсь естетичної вишуканості." Світлана Пиркало (Бі-Бі-Сі) про книгу Марії Матіос «Майже ніколи не навпаки»: "Це три новели, які пов’язані між собою спільними героями. Дія відбувається в одному і тому ж самому селі на Буковині в 19-му столітті. Пані Марія має одну беззаперечну перевагу – це її мова, бо мова в неї справді та, про яку ми думаємо, коли кажемо - гарна українська мова. Вона, правда, не всім зрозуміла, бо вона пише про Буковину, але це дійсно як поезія, це пісенна мова." Професор Києво-Могилянської Академії Віра Агеєва про роман Сашка Ушкалова «БЖД»: «БЖД» інтригує вже самою назвою. Я розумію, що 20-літні, яким цей курс в школі, або в університеті викладали про те як не треба пхати пальці розетку, вони - розуміють, а тим, кому цей курс не викладали, будуть думати - що це за така складна абревіатура? Але коли повірити цій назві і перегорнути, то «БЖД» - це така собі історія, в якій є все, що треба знати про сучасну культуру, як я собі її уявляю, 20-літнім… Мене цей роман підкупив ніжністю. Герої, попри те, що вони демонструють себе такими часом злими суперменами, насправді дуже добрі, дуже ніжні." Ось що сказав Володимир Діброва телефоном, дізнавшись, що він переміг у конкурсі Кинжка Року Бі-Бі-Сі 2007: «Дуже дякую. Дуже приємно це почути! Я дуже вдячний Українській службі Бі-Бі-Сі, яка вигадала цю премію і таким чином підтримує українську літературу. Дякую усім членам журі, і усім людям, які читали цю книжку і написали позитивні рецензії. Це для мене велика підтримка!» Бі-Бі-Сі: Тобто вас напевне гріє думка, що ви зараз у Гарварді, а в Україні у вас багато читачів? Володимир Діброва: Так, звичайно! Але, чесно кажучи, я і не знав, що у мене є читачі. Я гадав, що це лише кілька людей, які професійно пишуть рецензії. А тепер я сподіваюся, що ситуація зміниться. Список книжок-учасниць конкурсу в алфавітному порядку за іменем автора