Жінка, яка пам'ятає кожен день свого життя
Як живуть люди з унікальним синдромом, який не дозволяє їм забувати спогади.
"Я пам'ятаю себе у віці одного тижня, мене загорнули в рожеву бавовняну ковдрочку", - згадує Ребекка Шеррок. "Я завжди знала, коли мене на руки брала мама. Я просто інстинктивно впізнавала її, вона мені подобалася більше за всіх". Люди зазвичай починають пам'ятати себе десь з чотирьох років. І тому розповідь Ребекки скидається більше на ностальгічні вигадки, ніж справжні спогади. Втім, 27-річна мешканка австралійського Брисбена має особливу пам'ять. У неї діагностували гіпертимезію - неврологічний синдром, який виявляється в надзвичайній автобіографічній пам'яті. Цей унікальний стан означає, що Шеррок може пригадати все, що вона робила будь-коли в своєму житті. Люди з гіпертимезією можуть миттєво, без жодних зусиль пригадати, де вони були, чим займалися та як були одягнені в будь-який час свого життя. Вони пам'ятають, що відбувалося в світі та їхньому житті з точністю фотографії чи відеозапису. В дитинстві Шеррок вважала, що така пам'ять - у всіх, доки одного дня її батьки не покликали її подивитися телевізійний сюжет про людей з гіпертимезією. "Це було 23 січня 2011 року, - згадує вона. - Спогади учасників вразили журналістів, вони почали вигукувати: "Це неймовірно!". Я тоді спитала в батьків, чому їх так це дивує, хіба в цьому є щось незвичайне". Батьки Ребекки пояснили дівчинці, що це не є нормою і що, напевно, в неї такий самий синдром. "На початку кожного місяця я згадую все найкраще, що сталося зі мною в цей час у минулі роки" Після цього батьки показали дівчинку спеціалістам, які брали участь у програмі, і їхні припущення підтвердилися. Шеррок поставили діагноз у 2013 році, хоча гіпертимезію відкрили лише на початку 2000-х. В усьому світі є лише близько 60 людей з таким відхиленням. Чому виникає такий синдром, науковцям поки що невідомо. Дослідження розпочалися нещодавно, та й пацієнтів із таким станом - дуже мало. Деякі дослідження, однак, показують, що в людей з гіпертимезією скронева частка головного мозку, яка бере участь в обробці спогадів, є більшою за розміром. Дещо збільшене в цих пацієнтів й хвостате ядро - відділ мозку, який відповідає за навчання, але також може бути причиною обсесивно-компульсивного розладу. Здатність пам'ятати все в найдрібніших деталях, звісно, вражає, але для людей з цим синдром вона є справжнім випробуванням. Деяким з них вдається тримати свої спогади в певному порядку і під контролем. Але інші, як-от Ребекка Шеррок (яка також страждає на аутизм), скаржаться на відчуття "захаращеності" в мозку і на головні болі та безсоння через постійне проживання спогадів. Я запитала в батьків: "Чому їх це дивує, хіба це не нормально" Гіпертимезія часто супроводжується психічними розладами. Шеррок, приміром, страждає на депресію та тривогу. Надзвичайна пам'ять змушує її почуватися в своєрідній емоційній машині часу. "Коли я пригадую щось, що сталося зі мною в три роки, моя емоційна реакція на ті події така сама, як у трирічної дитини, хоча мій розум та свідомість сприймають їх з точки зору дорослої людини", - пояснює Ребекка. Ця розбіжність між розумовим та емоційним сприйняттям спантеличує і тривожить. Попри це, Шеррок вчиться компенсувати негативні спогади позитивними. "На початку кожного місяця я згадую все найкраще, що сталося зі мною в цей час у минулі роки", - каже вона. Переживання приємних моментів минулого допомагає легше пережити "нав'язливе втручання" поганих спогадів. Шеррок розповідає, що пам'ятає події так, як вона їх сприймала в той момент життя, а не як історичну послідовність. Хоча люди з синдром феноменальної пам'яті можуть пригадати, що відбувалося в світі в певний момент минулого, зазвичай їхні спогади сконцентровані на власному досвіді. Емоції, які вони переживали в той момент, допомагають їм відтворювати події в пам'яті. Синдром надпам'яті також дає нам безпрецедентну можливість побачити, як сприймають світ немовлята і малюки. Шеррок розповідає свої ранні спогади: на що вона звертала увагу, як вчилася ходити. "Пам'ятаю, як я лежала в ліжечку і роздивлялася навколо, а потім помітила підлоговий вентилятор. Він мене просто зачарував. Лише десь у півтора року мені спало на думку: а чому б не підвестися та не дослідити його трохи ближче". "Я вмію керувати своїми снами, і мені рідко коли сняться кошмари" Синдром феноменальної пам'яті супроводжується й іншими незвичними явищами. Шеррок розповідає, що вміє "керувати своїми снами, й їй рідко коли сняться кошмари". Вона каже, що передчуває появу чогось страшного і може змінювати сюжет сновидіння. Але в дитинстві все було інакше. Коли вона почала бачити сни, приблизно у віці півтора року, вона не відрізняла їх від реальності. "Ось чому я плакала вночі і кликала маму, - каже вона, - але я не могла пояснити мамі, що сталося". Вочевидь, люди з синдромом гіпертимезії, мають здатність до усвідомлених, або керованих, сновидінь. Зараз Шеррок бере участь у двох дослідницьких проектах, які проводять Університет Квінсленда та Каліфорнійський університет в Ірвіні. Жінка сподівається, що результати цих досліджень допоможуть людям із хворобою Альцгеймера. "День, коли я народилася, - це єдиний день народження, який я не пам'ятаю" Попри те, що Шеррок абсолютно ясно пам'ятає кожну подію свого життя, все ж таки є дещо, що вона не може пригадати - своє народження. "Це єдиний день народження, який я не пам'ятаю, - каже вона. - Я також не пам'ятаю, як я була в утробі матері і як з'явилася на світ. Але й добре, що я цього не пам'ятаю". Попри те, що пам'ять Шеррок іноді нагадує магнітофонну плівку, яку заїло, вона каже, що нічого не хотіла би змінити. "Через мій аутизм я не люблю ніяких змін. Нехай всі мої думки і відчуття залишаються такими, якими вони були завжди, єдине, чого я хочу - це навчитися справлятися з ними", - каже жінка. "Я - та, якою я знала себе завжди… Нехай так і буде", - підсумовує вона. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Future.