В Україні запроваджено 20% ПДВ на імпорт нафти
З 1 березня на нафту, ввезену в Україну, нараховуватиметься 20-відсотковий податок на додану вартість.
Таке рішення ухвалив український уряд у середу, пояснивши це наміром покласти край зловживанням, пов‘язаним з реекспортом нафти. Прем‘єр-міністр Юлія Тимошенко запевняє, що в урядовій постанові враховані інтереси і держави, і підприємців, а тому запровадження ПДВ на імпортовану нафту, за словами керівника уряду, не призведе до подорожчання виробленого з неї пального. Спроба заборонити реекспорт нафти, до якої уряд вдався тиждень тому, так і залишилася спробою. Міністр юстиції Роман Зварич назвав рішення кабміну нелегітимним, оскільки ввезення в Україні та вивезення за її межі товарів окремих видів можуть заборонятися лише законами. Відтак, на думку міністра, уряд, вирішивши заборонити реекспорт нафти, перевищив свої повноваження. Проте кабмін, взявшись покласти край зловживанням у тій сфері, цієї середи вирішив поновити 20-відсоктовий податок на додану вартість на нафту, яка ввозиться в Україну. Той податок, як сказала після засідання уряду прем’єр-міністр Юлія Тимошенко, буде сплачуватися не податковими векселями, як це було раніше, а грошима, що, на думку прем‘єра, дозволить знищити тіньові схеми повернення ПДВ, пов‘язані саме з вексельним обігом. Держава натомість зобов’язалася вчасно відшкодовувати ПДВ підприємцям, якщо вони продаватимуть ту нафту за кордон. Головний підсумок протоколу, підписаного урядовцями та підприємцями – ціни на пальне, вироблене із оподаткованої при ввезенні в Україну нафти, зростати не будуть. Чи довго, Юлія Тимошенко не уточнила. Укладення угоди уряду з нафтотрейдерами, яка зобов’язує торгівців не підвищувати ціни на пальне, не є новим явищем в Україні. Такі домовленості, що суперечать ринковим законам, стали звичною практикою за часів урядування Віктора Януковича. Різниця лише в назві підписаного сторонами документа. Тоді він називався меморандумом, зараз – протоколом. Спільним знаменником урядів колишнього і чинного залишається прагнення адміністративно зафіксувати ціни на тлі постійних декларацій про всі підстави для надання українській економіці ринкового статусу. Втім запровадження ПДВ на імпорт нафти ймовірно викликало б набагато менше уваги серед простих громадян, якби воно не стало противагою невдалої заборони реекспорту нафти, до якої уряд вдався минулого тижня, коли з’ясувалося, що дружина міністра юстиції Романа Зварича має власний нафтовий бізнес. Це дало підставу багатьом запідозрити міністра в тому, що його голосування проти заборони реекспорту продиктоване радше бізнес-інтересами родини, а не торжеством закону. Сам пан Зварич, не спростовуючи факт наявності в його дружини нафтового бізнесу, відкинув версію про вплив тієї обставини на його протест проти заборони реекспорту нафти. Проте сам факт причетності дружини пана Зварича до бізнесу став об‘єктом підвищеної цікавості з боку пересічних українців, які за місяць президентства Віктора Ющенка досхочу наслухалися від нього особисто і від більшості членів його команди про рішучі наміри відокремити владу від бізнесу і таким чином розірвати замкнене коло української корупції. Новий президент повторював ті слова не лише в Києві, а й у кожному регіоні, представляючи нових керівників областей. У сумах, наприклад, він сказав, що особисто перевірить родовід кожного міністра аж до п’ятого коліна, аби з’ясувати, що його родичі, включно з дружиною, тещею та свахою не мають власного бізнесу. Ті високоморальні, не раз повторені декларації, змусили багатьох українців з неприхованою допитливістю чекати реакції президента на вже виявлений приклад тісного співіснування в межах однієї сім‘ї влади і бізнесу. Проте Віктор Ющенко, від якого залежало, піде Роман Зварич у відставку чи ні, обмежився правовим коментарем нафтової проблеми, не помітивши її морального аспекту. Після президентської заяви питання про відставку міністра юстиції автоматично відпало. А вчорашнє рішення кабміну про запровадження ПДВ на імпорт нафти багато хто в Україні назвав перемогою Романа Зварича над цілою урядовою командою включно із Юлією Тимошенко, яка на прес-конференції сказала, що уряд попри всі інтриги іде вперед як швидкісний потяг. А відповідаючи на питання журналістів, чи має право міністр юстиції розробляти кодекс честі державного службовця після того, як лобіював інтереси власного бізнесу, прем‘єр відбулася жартом, який свідчив про відсутність або бажання, або можливості говорити щиро. Ще не минуло й місяця відтоді, як Юлія Тимошенко, представляючи в парламенті першу програму її уряду, запевняла, що знає, як подолати корупцію. Проте, схоже, що після випадку з Романом Зваричем, підтриманого Віктором Ющенком, похитнулася тверда віра пані прем‘єра в операбельність сіамських близнюків українського походження, тобто у відокремлення влади від бізнесу.