Янукович незадоволений реформами 2011
Підбиваючи підсумки виконання програми економічних реформ у 2011 році, президент України Віктор Янукович заявив, що вони не принесли "тих швидких результатів, яких ми очікували".
Віктор Янукович виглядав не єдиним на засіданні комісії з реформ, хто незадоволений їх втіленням Звертаючись до міністрів та інших учасників засідання комітету з економічних реформ, пан Янукович заявив, що "у цьому залі не знайдеться людини, яка б сказала, що я задоволений результатами". За словами президента, попри те, що головні показники розвитку української економіки є цілком пристойними для року, коли у світовій економіці розпочалася нова криза, реформи, що їх провадив уряд у 2011 році, не мали ані швидкого ефекту, ані підтримки у суспільстві: "Коли ми збиралися минулого року, ми багато чого планували, були великі сподівання. Ті реформи, а вони тільки розпочалися, безумовно, не дали тих швидких результатів, на які ми розраховували. Тобто, реформістські ініціативи не дійшли до громадянського суспільства у повній мірі". Віктор Янукович також підкреслив, що "виправдовуватися, коли зроблено багато позитиву, завжди неприємно", і закликав урядовців на майбутнє краще пояснювати суспільству зміст своїх реформістських кроків. Водночас Віктор Янукович закликав свою команду не відступатися від реформ, і провадити їх і надалі. Невдовзі після приходу до влади у лютому 2010 року президент Віктор Янукович ініціював впровадження національної програми економічних реформ на 2010-2014 роки "Заможне суспільство, конкурентоспроможна економіка, ефективна держава". Утім, за підсумками 2011 року, рівно посередині втілення цієї програми, Україна, за оцінками оглядачів, так і не продемонструвала якихось значних досягнень на жодному із трьох головних векторів реформ, оголошених президентом. Заможне суспільство За оцінками соціологів, українське суспільство і надалі потерпає від різкого матеріального розшарування, і більшість українців витрачають понад половину своїх доходів лише на харчі, тоді як у розвинених країнах ці видатки на харчі не перевищують 10% родинного бюджету. Загалом у 2011 році кожен третій українець отримував не більше 1500 гривень на місяць, тоді як зарплата урядовця чи депутата - у 10 разів вища. Середня зарплата в Україні складає 2700 гривень на місяць, а у бюджетних установах, де працюють близько 4 мільйони українців, зарплати коливаються від 1700 гривень на місяць (у медицині) до 2100 гривень на місяць (в освіті). За 2011 рік українці стали однією із найдешевших робочих сил у Європі. За даними Державного комітету статистики, якщо на початку 90-х частка оплати праці у собівартості продукції складала близько третини, то тепер в Україні вона не перебільшує 10-12%, тоді як у західних країнах цей показник сягає 40-45% у промисловості та 60% у високотехнологічних галузях. Конкурентоспроможна економіка Рівень конкурентоспроможності української економіки визначають низка міжнародних рейтингів, де Україна стало посідає останні місця за легкістю ведення бізнесу, а експерти та учасники ринку кажуть про погіршення інвестиційного клімату в Україні, про стару практику стягнення податків при новому податковому кодексі, а також про мізерні фінансові результати пенсійної реформи, що викликала справжню хвилю незадоволення у суспільстві. Про енергоємність української економіки, яка, водночас, на дві третини залежить від імпортного пального, ходять майже легенди, - наприклад, що вона є у 30 разів вищою, аніж у Японії. Ефективна влада За результатами соціологічних опитувань, на кінець 2011 року приблизно кожні двоє із трьох українців вважали, що впродовж року ситуація в країні погіршувалася. А відтак, впродовж року невпинно падала і довіра до влади. За даними опитування Research&Branding Group, лише 16% українців оцінюють 2011-й рік як вдалий для себе та своєї родини. Водночас переважна більшість - 72% - назвали минулий рік важким. За результатами опитування, проведеного Центром Разумкова, від жовтня до листопада частка тих, хто підтримує діяльність президента, знизилася із 10% до 7,8%, а частка тих, хто не підтримує діяльність президента, зросла із 54,6% до 64,6%. Утім, ще більше - понад 68% - не підтримують діяльність уряду та парламенту. Соціологи також фіксують більшу готовність громадян до відкритих протестів проти дій влади.