Самміт у Києві визначатиме напрям Одеса-Броди
У четвер в Україні розпочинає роботу самміт з питань Енергетичної безпеки, у якому візьмуть участь президенти Азербайджану, Грузії, балтійських держав, Молдови, Румунії та Польщі, а також комісар Європейської комісії з питань енергетики.
Серед головних подій – презентація попередніх висновків щодо техніко-економічного обґрунтування використання Одеси-Броди у європейському напрямку, а також висновки маркетингового дослідження щодо доцільності будівництва в Україні нового сучасного нафтопереробного заводу, на якому перероблятиметься каспійська нафта. Анастасія Зануда розмовляла із заступником міністра енергетики України Бурзу Алієвим. Бі-Бі-Сі:На початку травня президент Віктор Ющенко закликав прискорити вирішення питання про використання нафтопроводу Одеса-Броди у європейському напрямку, і заявляв, що це має бути зроблено до Енергетичного самміту. Чи справді цього варто очікувати? Бурзу Алієв: Гадаю, ще зарано говорити про те, аби заповнити трубопровід Одеса-Броди каспійською нафтою. Там потрібно не тільки рішення державного нафтового концерну Азербайджану, але й вирішити технічні питання. І це зробити практично неможливо за такий короткий термін. Крім цього, є ще й питання техніко-економічного обґрунтування. На самміті планується зробити лише мульти-медійну презентацію ТЕО, а наприкінці року, у листопаді, буде ухвалене остаточне рішення. Тільки після цього можна буде сказати, що нафтопровід буде заповнено каспійською нафтою. До цього часу можна буде говорити лише про постачання азербайджанської нафти лише на окремі заводи. Бі-Бі-Сі: Коли ми кажемо “каспійська нафта,” ми маємо на увазі тільки азербайджанську нафту, чи ще якусь іншу? Якщо так, то виникає питання доставки цієї нафти до Одеси? Бурзу Алієв: Природно, що ми зацікавлені отримати не тільки азербайджанську нафту. Є Казахстан, який має величезні запаси нафти. Ми знаємо, що азербайджанські компанії вже працюють із Казахстаном. Щойно завершився візит президента Туркменістану в Азербайджан – після 12-річної паузи. Так що для нас цікава не тільки азербайджанська нафта, але і казахська, і російська. Бі-Бі-Сі: Зараз нафтопроводом Одеса-Броди росіяни вже транспортують 9 мільйонів тон. Чи можна буде назбирати стільки ж азербайджанської, казахської і російської нафти, для того, аби пустити її у європейському напрямку? Бурзу Алієв: Я хотів би уточнити, що 9 мільйонів тон було транспортовано лише у 2007 році, і то, тільки після того, як було знижено тариф. А до цього, як ви знаєте, було і 3, і 5 мільйонів тон. Природно, що для нашої країни було б цікаво, аби цей нафтопровід працював так, як це планувалося від самого початку. Є два українські нафтопереробні заводи, у Надвірній та “Галичина”, які могли б переробляти нафту з цього нафтопроводу. Європейський попит постійно зростає. А якщо ще й враховувати, що зараз розглядається питання про будівництво в Україні нового нафтопереробного заводу, то актуальність такого напрямку є очевидною. Бі-Бі-Сі:Колись казали, що нафтопровід Одеса-Броди є прямим конкурентом Баку-Тбілісі-Джейхан. Азербайджанські експерти також наголошували, що в Азербайджану достатньо нафти, аби заповнити саме цей нафтопровід, і що для Одеси-Броди нафти недостатньо. Що змінилося зараз? Бурзу Алієв: Якщо подивитися на реальні цифри, то минулого року видобуток нафти становив 43 мільйони тон. Пропускна потужність Баку-Тбілісі-Джейхан – 50 мільйонів тон. Згідно із оцінками експертів, Азербайджан може видобувати і 65 мільйонів тон. Крім того, угода, підписана Казахстаном та Азербайджаном, про постачання 25 мільйонів тон Казахстаном. Тобто, якщо існує добра воля, то нафти достатньо для обох нафтопроводів. Бі-Бі-Сі: Ви сказали, що Одеса-Броди може заповнюватися і азербайджанською, і російською, і казахською нафтою. Але цей нафтопровід завжди розглядали як проект, який би дозволив залежність від російських енергоносіїв. Казахстан у шляхах постачання нафти зараз залежить від Росії. Тобто, виглядає, що ми не дуже зменшуємо цей чинник залежності? Бурзу Алієв: В принципі, при правильній постановці питання для нас немає великої різниці, звідки отримувати нафту. Є компанії, які її видобувають, є компанії, які хочуть її купити, і є світова ціна. Я думаю, що цю залежність від Росії надто політизують. Бі-Бі-Сі: Тобто проект зараз комерціалізується і де політизується? Бурзу Алієв: Думаю, що так. Той, хто пропонує кращу ціну, той і виграє. Наприклад, тій же Україні без проблем можна було б купувати нафту на виході із Джейхану, але в тому немає ніякої економічної доцільності. А якщо подивитися на внутрішній ринок, то для нафтотрейдерів зараз вигідніше купувати готові нафтопродукти. Але це є наші проблеми, а не Росії, Казахстану чи Азербайджану. Зараз ми намагаємося змінити законодавчі, митні умови так, аби наші нафтопереробні заводи запрацювали. А зараз, нажаль, тільки відновив роботу НПЗ в Одесі, який належить російському Лукойлу, Кременчуцький НПЗ можна сказати, що стоїть, бо там конфліктна ситуація, Надвірна і Дрогобич працюють на півсили тільки на тій нафті, що видобувається Укрнафтою. Тобто заводи із переробною потужністю у 6 мільйонів тон практично стоять. Бі-Бі-Сі: Ви згадували про будівництво нового НПЗ. Буквально вчора Укрнафта заявила про недоцільність цього проекту. Вони пояснюють це тим, що існуючі заводи, як Ви самі кажете, стоять, і навіть якщо піде каспійська нафта, то її може забрати цей новий завод. Старі заводи, мовляв, знову будуть стояти, а треба було б вкладати гроші у їх модернізацію. Якою є Ваша позиція з цього приводу? Бурзу Алієв: Це питання вперше порушувалося у 2005 році, коли Юлія Володимирівна прийшла на посаду прем’єра. Тоді це певним чином простимулювало наші заводи серйозніше підійти до модернізації. Знову ж таки, якщо правильно підійти до справи, то жоден завод не буде стояти, а працюватиме і на внутрішній ринок, і на експорт. Наприклад, у маленькій Італії є 7 великих нафтопереробних заводів, і всі вони працюють. Крім того, є питання якості пального, яке випускають наші заводи. Я не думаю, що за 5 років, які потрібні для будівництва нового заводу, наші заводи зможуть перейти на виробництво бензину європейської якості. Але такі заяви і наміри їх стимулюють до цього. Бі-Бі-Сі: Чи говорили вже з росіянами про те, яким чином будуть розриватися контракти на експлуатацію Одеси-Броди у напрямку до Одеси, якщо, врешті, так станеться, що нафтопровід запрацює у європейському напрямку? Бурзу Алієв: Без техніко-економічного обґрунтування про це говорити поки що зарано. А якщо ТЕО покаже, що це є недоцільним, то як тоді? Бі-Бі-Сі: А як тоді розуміти заяви президента про те, що вже на Енергетичному самміті буде ухвалене остаточне рішення? Це так само, як і з заявами про будівництво нового заводу, аби простимулювати процес? Бурзі Алієв: Ні, не думаю, що саме так. Гадаю, на самміті має бути ще раз задекларовано політичне рішення про доцільність прискорення цього процесу. Але у доцільності самого проекту жодних сумнівів немає, принаймні у тих, хто думає по-українськи. Але є технічні питання, які неможливо вирішити так, що самміт минув, а наступного дня до Європи піде каспійська нафта.