Злочин і кара: п'ять років за "кнопкодавство"
Після неоднозначних спроб боротися з явищем "кнопкодавства" на рівні парламенту опозиція звернула увагу і на місцевий рівень цієї проблеми.
Святослав Хоменко ВВС Україна Опозиціонери намагаються боротися з "кнопкодавством" не лише в парламенті, але й в місцевих радах Днями лідери трьох опозиційних фракцій зареєстрували у Верховній Раді законопроект, який передбачає, зокрема, запровадження кримінальної відповідальності за голосування чужими картками депутатами місцевих рад. Ставлення до цієї ініціативи неоднозначне і на центральному, і на місцевому рівні: свої застереження до неї висловлюють члени усіх партій, причому, як зі східної України, так і заходу держави. Проект трьох опозиціонерів Законопроект про зміни до Кримінального та Кримінального процесуального кодексу України №2012 було зареєстровано в парламенті 14 січня, його повний текст з’явився на сайті Ради наступного дня. Авторами документу стали три лідери опозиційних фракцій чинного парламенту – Віталій Кличко, Олег Тягнибок та Арсеній Яценюк. Троє опозиціонерів пропонують доповнити чинний Кримінальний кодекс двома статтями. Перша з них перетворює на кримінальний злочин голосування депутата парламенту за іншого парламентаря та передачу з цією метою своєї картки для голосування один одному. Санкція, пропонована за таке правопорушення – від п’яти до восьми років позбавлення волі та від трьох до п’яти років позбавлення права обіймати певні посади. Друга – встановлює покарання за аналогічні дії депутатам кримського парламенту та місцевих рад. Їх опозиціонери пропонують карати не так суворо: позбавленням волі на строк до п’яти років з позбавленням права обіймати певні посади на такий самий строк. Раніше у парламенті вже обговорювалася можливість криміналізації голосування "за себе і за того хлопця". Експерти називали реалізацію цієї ідеї малоймовірною, не в останню чергу, через наявний в Україні інститут депутатської недоторканності. Натомість проект №2012 став першим прецедентом, коли парламентарі перейнялись тим, у який спосіб голосують депутати місцевих рад. Вони, згідно з українським законодавством, не користуються недоторканністю, відповідно, ухвалення цього проекту потенційно може сильно вплинути на їхню діяльність. Є проблема чи немає? Втім, це стосується далеко не всіх місцевих депутатів, а лише тих рад, у яких встановлена електронна система для голосування. "Думаю, в малих містах жодної (електронної системи для голосування – ред.) немає. (Вони є – ред.) У обласних центрах, можливо, ще у Кривому Розі. Навіть на рівні районних рад ви їх навряд чи знайдете", – каже ВВС Україна голова Асоціації малих міст України, мер міста Українка, що на Київщині, Павло Козирєв. "У нас всі голосують за себе. Ми з таким питанням (голосуванням депутатами один за одного – ред.) взагалі не стикались", – говорить пан Козирев. "За одну сесію ми ухвалювали близько ста рішень, відповідно, сесія тривала досить довго. Депутат може вийти покурити чи до вбиральні і попросити свого сусіда проголосувати (замість себе – ред.) за конкретним питанням" Микола Левченко, колишній секретар Донецької міськради Проблеми починаються у більших містах. І на сході, і на заході України визнають, що абсолютної "чистоти", за якої б кожен депутат голосував виключно за себе, досягти досить важко. В першу чергу – через специфіку роботи місцевих органів влади. "Є різні ситуації. За одну сесію (Донецької міськради – ред.) ми ухвалювали близько ста рішень, відповідно, сесія тривала досить довго. Депутат може вийти покурити чи до вбиральні і попросити свого сусіда проголосувати (замість себе – ред.) по конкретному питанню", – каже секретар Донецької міської ради у 2004-2012 роках, а нині - депутат парламенту від Партії регіонів Микола Левченко. З тим, що голосування депутатів один за одного є надзвичайно поширеним явищем, погоджується і його опонент, депутат Тернопільської обласної ради від "Свободи" Василь Хомінець. "Має бути різниця. Одна справа – якщо людина, наприклад, пішла до мікрофону і попросила колегу на той час проголосувати (замість неї – ред.). Інша справа – якщо людина не є присутньою в залі, а перебуває, можливо, за межами міста, області чи навіть держави, а її картка голосує. Тоді це є проблема, з якою треба боротися", – каже він. П’ять років на роздуми Однак навіть рядові члени опозиційних фракцій парламенту та місцевих рад не готові боротися з цим явищем настільки радикальними методами, як це пропонують їхні лідери. "П’ять років (позбавлення волі за порушення порядку голосування – ред.) – це, звичайно, багато" Володимир Бондаренко, депутат парламенту, "Батьківщина" "П’ять років (позбавлення волі за порушення порядку голосування – ред.) – це, звичайно, багато", – визнає у розмові з ВВС Україна депутат парламенту від "Батьківщини", член комітету з питань державного будівництва і місцевого самоврядування Володимир Бондаренко. Побіжне вивчення чинного Кримінального кодексу доводить, що у разі ухвалення такого законопроекту "кнопкодавство" у місцевих радах каратиметься так само суворо, як, приміром, "створення та утримання місць розпусти з метою наживи" (ст. 302, ч. 2 ККУ), "втрата документів, що містять державну таємницю, яка спричинила тяжкі наслідки", (ст. 329, ч.2 ККУ) чи "постановлення суддею завідомо неправосудного вироку" (ст. 375, ч.1 ККУ). "Треба одразу говорити, що йдеться про умовний термін", – каже пан Бондаренко. Втім, він додає, що часом деякі рішення місцевих рад, наприклад, з земельних питань, у фінансовому плані можуть бути порівняні з розкраданнями у великих розмірах. "В Україні роздано землі на мільярди, а хто роздав, кому роздав, - незрозуміло", - нарікає він. Втім, вистачає і думок про те, що покарання за "кнопкодавство" – це взагалі не те питання, яке мусить бути прописане у Кримінальному кодексі. "При систематичності таких речей (голосування депутатами один за одного – ред.) потрібно ставити до відома виборців, які обрали такого депутата. Можна було б ставити питання про його відкликання", – каже ВВС Україна мер Вінниці Володимир Гройсман. У теорії звучить непогано, проте механізм відкликання депутата в Україні є недієвим. Чи значить це, що місцевих депутатів потрібно лякати п’ятирічним ув’язненням? "Потрібно було б удосконалювати процедуру відкликання депутата, робити її більш прозорою, зрозумілою і чіткою до реалізації" Володимир Гройсман, міський голова Вінниці "Можливо, в такому разі потрібно було б удосконалювати процедуру відкликання депутата, робити її більш прозорою, зрозумілою і чіткою до реалізації", – пропонує міський голова Вінниці. Донеччанин Микола Левченко вказує на інші вразливі місця запропонованого опозиційними лідерами законопроекту. По-перше, каже він, сам факт голосування депутатами один за одного буде досить важко довести у судовому порядку. Звичайно, можна зафіксувати будь-які дії будь-якого депутата хоч на камеру мобільного телефону, проте чи визнає такий запис легітимним доказом суд? А тим більше, чи видасть вирок у п’ять років ув’язнення людині, яка віддала свою картку чи проголосувала за колегу? "По-друге, як можна уникнути зловживань з боку правоохоронних органів? Чи не дамо ми в руки правоохоронним органам інструмент впливу на депутатів місцевих рад?" – риторично запитує депутат парламенту від провладної партії. Чи є шанси? Чи можуть депутати парламенту проголосувати за можливість притягнення до кримінальної відповідальності депутатів місцевих рад? "Ця дія є назрілою та практично здійсненною при бажанні. Хоча спротив буде страшенний. Вони (депутати від Партії регіонів – ред.) бояться цього, як вогню", – каже ВВС Україна Володимир Бондаренко з "Батьківщини". Однак опозиціонер тут же обмовляється, що проект Яценюка, Кличка та Тягнибока потребує доопрацювання та певного перехідного етапу перед набуттям чинності у повному обсязі. Микола Левченко з Партії регіонів виступає з більш категоричною позицією. "Це – абсурдний законопроект. Абсолютно очевидно, що він не пройде. Це – лише чергова акція (опозиціонерів – ред.) з метою привертання до себе уваги", – впевнений він. Більше на цю тему Теґи