Протести у Вірменії: хто переміг і в кого тепер влада?
Серж Саргсян, який керував Вірменією останні 10 років, після кількох днів багатотисячних протестів пішов у відставку. Але це поки що не значить, що він поступився владою опозиції: у неї в парламенті немає сил, щоб обрати нового прем'єра.
Поки що виконувати обов'язки керівника уряду, за процедурою, буде віце-прем'єр Карен Карапетян з тієї ж політичної сили. "Нікол Пашинян був правий. Я помилявся. Залишаю посаду керівника країни, посаду прем'єр-міністра Вірменії", - сказав у понеділок Серж Саргсян, який щойно пересів з президентського крісла у прем'єрський. Проте, це поки що не означає, що Саргсян віддав владу лідеру вуличних протестів та одному з лідерів опозиційного, ліберального і проєвропейського блоку "Елк" Пашиняну. У партії Саргсяна - контрольний пакет у парламенті, а прем'єр-міністра обирає парламент. Хто такий Пашинян і "Елк"? 42-літній Нікол Пашинян - колишній журналіст, який пішов у політику в середині 2000-х років. Він очолив партію "Громадянський договір" - одну з трьох дрібних партій, які злились у кінці 2016 року в "Елк". Пашинян ініціював і очолив протести проти призначення Сержа Саргсяна, його підтримали десятки тисяч вірмен, які вийшли на вулицю. Проте на виборах у парламент Вірменії у квітні 2017 року "Елк" отримав всього дев'ять мандатів зі 105. Лідером блоку у ході передвиборчої кампанії вважався голова партії "Світла Вірменія" Едмон Марукян. "Елк" - це ліберальна опозиція, яка виступає за європейську інтеграцію Вірменії, укладання договору про вільну торгівлю з ЄС та проти членства країни у Євразійському економічному союзі. У Вірменії багато людей готові протестувати проти корупції, економічної політики влади, але за наголос на євроінтеграції у зовнішній політиці, судячи з результатів "Елк" на виборах, виступає суттєво менше громадян. Перемовини Сержа Саргсяна та Нікола Пашиняна У тому геополітичному становищі, в якому перебуває країна, з двома ворожими сусідами (Азербайджан і Туреччина) та двома не дуже стабільними (Грузія та Іран), заклики спиратись переважно на далекий ЄС, а не на ближню Росію, не виглядають в очах вірмен реалістичними. Проти чого протестували? Проти корупції, кумівства, невдалої, з точки зору протестувальників, економічної політики і, головне, проти того, щоб Серж Саргсян змінив посаду, але лишився керівником країни. Минулого року парламент Вірменії, де абсолютна більшість належить Республіканській партії Сержа Саргсяна, змінив форму правління у країні з президентської на парламентську республіку. 17 квітня цього року, після закінчення строку президентських повноважень, Саргсяна обрали прем'єр-міністром країни. Вірменська опозиція заявила, що все це зробили тільки для того, щоб Саргсян міг залишитись при владі, і організувала багатотисячні протести у столиці Єревані та інших містах. Що далі? Серж Саргсян у своїй короткій промові про відставку не розповів, якими будуть подальші кроки влади. Найімовірнішим може бути наступний сценарій: Республіканська партія Вірменії Саргсяна (58 зі 105 місць у парламенті) та їхні союзники в урядовій коаліції з партії "Дашнакцутюн" (ще сім мандатів) оберуть іншого прем'єра. Який не буде викликати такого несприйняття в опозиції та її прибічників, але представлятиме ту ж правлячу еліту. До протестів у понеділок приєднались беззбройні солдати миротворчої бригади Можливо, Саргсян формально залишив посаду, але залишиться тіньовим керівником держави. Про дочасні парламентські вибори Саргсян у своїй заяві також не говорив. Поки що виконувати обов'язки керівника уряду буде віце-прем'єр Карен Карапетян. Він, як і Саргсян, - виходець із Нагірного Карабаху, був прем'єр-міністром останні півтора року та лише на початку квітня залишив посаду, щоб передати її Саргсяну. А що ж решта опозиції? Головною опозиційною силою Вірменії вважається так званий "блок Царукяна" - виборчий союз, сформований на основі партії "Процвітаюча Вірменія" бізнесмена Гагіка Царукяна. У нього 31 депутат у парламенті. У нинішніх протестах політики цього блоку участі не брали. За словами вірменських оглядачів, деякі з них хотіли взяти участь, але не змогли цього зробити - частково, можливо, їм це не дали зробити лідери "Елк". "Елк", як принципова опозиція, вважає "блок Царукяна" прихованим союзником правлячої коаліції. 17 квітня, коли парламент призначив Сержа Саргсяна прем'єр-міністром, за нього проголосували 76 депутатів, а проти - тільки 17. Тому можна припустити, що щонайменше 11 депутатів блоку підтримали Саргсяна. Частина фракції висловилась проти. Крім того, раніше "блок Царукяна" підтримав обрання на посаду президента кандидата від правлячої коаліції Армена Саркісяна. Стежте за нами в Telegram! Ми надсилаємо туди головні новини і добірку найкращих статей.