Науковий блог: чому інтернет викликає залежність?
Серед факторів, які спричинюють легке звикання до інтернету вчені із лабораторії нейробіології та поведінки Університету Рокфелера, найперше виділяють простий цілодобовий доступ до мережі.
Вихід в інтернет не вимагає жодних зусиль. Наприклад, якщо йдеться про алкоголь, то залежна людина повинна зробити певні активні дії, щоб дістати алкоголь. Інтернет же доступний в будь-який час, з будь-якого пристрою. Серед інших факторів, що викликають залежність - безкоштовний, різноманітний і необмежений доступ до соціальних мереж без географічних кордонів та відчуття контролю над презентацією власного "я" через ці мережі. Мережа також дає відчуття приналежності до соціальних груп, що є природною потребою людини. Крім того, інтернет часто слугує місцем, де можна сховатися від емоційних негараздів, проблемних ситуацій та особистих невдач. Поки що інтернет-залежність ще не включена до офіційного переліку ментальних розладів (є тільки поправка про залежність від онлайн-ігор). Але у професійному середовищі останні роки обговорюють, як саме класифікувати інтернет-залежність. У той же час вже кілька років існує діагноз компульсивного, тобто нав’язливого, користування інтернетом. І дослідження минулого року стверджує, що 16% людей віком від 18 до 25 років страждають від компульсивного користування мережею. Це означає, що вони проводять онлайн понад 15 годин на день. Ознаки компульсивного інтернет-користувача Визначити інтернет-залежність можна не тільки за кількістю годин, проведених онлайн, але й низкою інших ознак. Наприклад, якщо ви проводите в мережі менше 15 годин на добу, але дратуєтесь, коли вас відривають від інтернету, почуваєтесь винними, що багато часу проводите в мережі обираєте інтернет замість живого спілкування, відчуваєте ейфорію, коли підключаєтесь до інтернету, і панікуєте, коли ви офлайн, – є велика ймовірність, що ви - компульсивний користувач. Кетрін Стейнер-Адер, клінічний психолог, що спеціалізується на сімейних відносинах у цифрову добу, схиляється до думки, що інтернет все ж викликає залежність, тому що те, як її пацієнти розповідають про інтернет, нагадує розповіді про наркотики чи алкоголь: "Це розриває нашу сім’ю, руйнує наш шлюб. Я почуваюсь так, наче мене немає. Я не можу змусити свою дитину зупинитись". "Моя мама залежна від телефону. Мій тато каже мені, щоб я не переписувалася за кермом, але він сам це робить", - цитує Кетрін своїх пацієнтів. "Ми можемо сміятись з цієї проблеми, але, розповідаючи про неї, ми говоримо мовою залежності, тому що саме так ми це відчуваємо", - підсумовує психолог. Проблема визнається на всіх рівнях, але неясно, чи інтернет-залежність існує сама по собі, чи це симптом інших психологічних проблем. Навіть якщо вчена громада ще не визначилася із природою інтернет-залежності, лікувати цей стан потрібно вже зараз. Тому Американська асоціація психологів виступає за створення центрів допомоги інтернет-залежним, і безліч центрів психологічної допомоги уже створили спеціальні програми терапії онлайн-залежності. Психологи радять тим, хто страждає від інтернет-залежності, звертатися до спеціалістів Як зарадити проблемі? Західні експерти пропонують декілька видів лікування. Центр Відновлення від інтернет-залежності пропонує схему когнітивної поведінкової терапії, яка проводиться у три етапи: поступове зменшення користування мережею, робота із запереченням проблеми та визначення проблем, які призвели до компульсивного користування інтернетом. На жаль, такий метод доступний тільки терапевтам, які пройшли відповідну підготовку. В Україні, де навіть людині із депресивним розладом часом пропонують "просто взяти себе в руки", таких спеціалістів знайти важко. Більш доступний метод для нас – це wilderness camps, тобто "дикі" табори, де молоді люди просто не мають доступу до інтернету. У нас можна навіть не витрачатись на табори з психологами-кураторами. Я, наприклад, мимохіть проходжу цю терапію щоліта, коли приїжджаю до бабусі у Вінницьку область, де, щоб перевірити пошту, треба вилізти на горб біля церкви і довго ловити безнадійно слабкий сигнал.