Хто такі мантерос і чому це проблема важлива для Іспанії - огляд ЗМІ
У перший понеділок осені міжнародна преса пише про таке:
Іспанія не може дати раду стихійній торгівлі На переповнених туристами вулицях Барселони нескладно помітити десятки продавців сонцезахисних окулярів і одягу. Вони розкладають свій нібито дизайнерський товар на підстилках, які в разі чого можна швидко згорнути в мішок і зникнути. Продавці - переважно мігранти з Африки, пише New York Times, які вже отримали прізвисько - manteros (мантерос). Газета називає їх проблемою, яка постала перед владою Іспанії. "Одна справа - дебатувати про те, чи дозволяти мігрантам і надалі прибувати до ЄС, і абсолютно інша - дійти згоди щодо того, що з ними робити, коли вони вже прибули", - пише видання. Через неможливість знайти пристойну роботу без належних документів мантерос приєднуються до армії вуличних торговців. Особливо популярною серед них стала Барселона, куди щодня прибувають тисячі іноземців. У місті вже налічується від декількох сотень до майже трьох тисяч мантерос, що дуже непокоїть власників місцевих крамничок. "Я знаю, як це бути мігрантом і починати все з чистого аркуша. Але влада має вирішити, чи всі мають платити податки, чи ніхто взагалі", - цитує New York Times власника крамнички, який 30 років тому перебрався до Іспанії з Аргентини. На думку директорки Інституту глобалізації, культури та мобільності при Університеті ООН в Барселоні Парваті Наїр, мантерос стали "частиною неофіційної економіки, яка є юридично й офіційно невидимою". Іспанські владні органи лише звинувачують один одного в тому, що така нелегальна торгівля процвітає, відзначає видання. Вуличні торговці, які працюють нелегально, можуть сісти до в'язниці, якщо їх повторно впіймають. Опитування, опубліковане у квітні газетою El Mundo, свідчить про те, що більшість іспанців хочуть, щоб поліція не затримувала, а штрафувала мантерос, пише New York Times. Наркотики у в'язницях Як і в багатьох країнах, у Британії ув'язнені знаходять способи отримати заборонені товари, і подекуди роль посередників виконують наглядачі. Як пише Independent, з 2012 року в Англії та Уельсі кількість співробітників пенітенціарної служби, яких упіймали на тому, що вони передають наркотики, мобільні телефони чи зброю ув'язненим, зросла на 57 відсотків. За даними міністерства юстиції, за шість років 341 співробітник адміністрації в'язниць був звільнений, попереджений чи втягнутий у судовий процес, пише видання. Independent зауважує, що нинішня ситуація може бути наслідком скорочення кількості співробітників пенітенціарної служби. Це нібито призвело до того, що ті, хто залишився, не можуть впоратися з проблемою наркоманії серед ув'язнених. Журналістське розслідування свідчить, що третина наглядачів, які звільняються зі служби, роблять це в перший рік роботи. Минулого року наркотики знаходили у в'язницях Англії та Уельсу в середньому 35 разів на добу, пише видання. Обсяг цього нелегального ринку оцінюють у 100 мільйонів фунтів стерлінгів. "Маємо величезну кількість людей, яким немає чим займатися, які не мають надії та для яких наркотики є способом витратити час", - цитує Independent Пітера Доусона, який очолює організацію, що працює над реформою пенітенціарної служби. Чому ламаються британські бронеавтомобілі Видання Times пише, що броньовані автомобілі британської армії "не витримують афганську спеку". Панцирники Foxhound ламаються в середньому раз на тиждень, ставлячи під загрозу життя солдатів, які на них пересуваються, цитує газета одного з британських офіцерів в Афганістані. Проблема набула ще більшого розголосу після того, як під час візиту міністра оборони Великої Британії до Кабула зламався один з автомобілів конвою, що перевозив співробітників міністерства. Foxhound, які були частково спроектовані інженерами Формули 1, представили публіці у 2012 році. Вони замінили автомобілі Snatch Land Rover, які отримали прізвисько "мобільна труна", оскільки щонайменше 37 британських військовослужбовців загинули в них в Афганістані та Іраку, пише Times. "Хоча Foxhound спроектовані так, щоб витримувати спекотні умови, перегрівання, очевидно, стало для них проблемою. Військовим інженерам довелось імпровізувати, аби вирішити частину проблем, а між операціями машини ставлять у тінь, щоб дати їм охолонути", - відзначає видання. За словами військових, повітря в Афганістані настільки розріджене, що двигун не може втягнути його достатньо для нормальної роботи. Однак схоже, що для австралійських броньованих автомобілів Bushmaster це не є проблемою, адже вони ламаються нечасто, зауважують британці. Втім, за словами речника британської армії, Foxhound врятували "безліч життів" в Афганістані. За даними міністерства оборони, машини знаходяться в абсолютно робочому стані 95% часу. Труба розбрату У Балтійському морі починають прокладати газопровід "Північний потік-2", пише французька ділова газета Echos. Видання називає заплановану 1 230-кілометрову трубу "газопроводом розбрату" й зауважує, що суперечки точаться навколо майбутнього транзиту газу через Україну й загрози американських санкцій. Окрім "Газпрому", у фінансуванні проекту вартістю дев'ять мільярдів євро беруть участь французька Engie, німецькі Uniper і Wintershall, австрійська OMV й британсько-нідерландська Shell, нагадує газета. Echos зауважує, що "Північний потік-2" планують ввести в експлуатацію наприкінці 2019 року, але терміни можуть зміститися на декілька місяців через те, що Данія виступає проти будівництва у своїх територіальних водах. "У Європі реакція на проект залишається вкрай неоднозначною", - пише видання. Наприклад, проти нього виступає Італія. Газета цитує Тьєрі Броса, дослідника з Оксфордського інституту енергетичних досліджень, який нагадує, що минулого року транзит 77 мільярдів кубометрів газу забезпечив Україні дохід у 2,6 мільярда євро. "Якщо "Північний потік-2" буде збудовано, а попит на газ не зростатиме значними темпами, це висушить транзит", - вважає дослідник. У статті також наведено думку представника французької компанії Engie. Він вважає, що для того, аби європейський ринок газу залишався конкурентоспроможним, потрібно багато напрямків постачання палива. "Північний потік-2" виконує саме таку функцію", - цитує його Echos. "Влітку відбулася тристороння зустріч між Єврокомісією та урядами Росії й України. Прихильники проекту закликають до переговорів і "неідеологічного підходу". Але це непроста задача", - відзначає газета. "Тут проходять ігри з прихованим порядком денним. І українці не грають надто чесно, адже воліли б підвищити власний тариф на транзит", - цитує видання Тьєрі Броса. Огляд підготував Юрій Мартиненко, Служба моніторингу BBC Хочете отримувати найважливіші статті в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram.