Суд ООН зобов'язав Росію не порушувати права людини у Криму
Суд ООН встановив тимчасові заходи щодо Росії у межах позову України щодо причетності Москви до фінансування тероризму на Донбасі та порушення прав людини в анексованому Криму.
У першій частині рішення суд ООН відмовив у тимчасових заходах проти Росії, які стосуються конвенції щодо боротьби з фінансуванням тероризму. Суд наразі не отримав достатньо доказів щодо цього звинувачення, щоб застосувати тимчасовий захід. Натомість Суд ООН ухвалив тимчасовий захід, згідно з яким до остаточного вердикту Росія має утримуватись від порушення прав кримських татар на півострові, зокрема від обмежень на представництво їхніх інтересів у власних ораганах, включно з Меджелісом. Також він зобов'язав Росію забезпечення права на навчання українською мовою в Криму. "Росія має утримуватись від обмеження можливостей громади кримських татар мати власні представницькі інституції, включно з Меджлісом. Забезпечити доступність освіти українською мовою", - йдеться у рішенні. Також суд визнав свою юрисдикцію у справі щодо обох конвенцій. Представник України в суді ООН Олена Зеркаль назвала рішення позитивним і заявила, що тепер українці зосередяться на доведенні своєї позиції під час судового розгляду по суті. 16 січня 2017 року Україна подала позов до Міжнародного суду ООН на Росію зі звинуваченням у порушенні конвенцій ООН про боротьбу з фінансуванням тероризму та про ліквідацію всіх форм расової дискримінації. Мова іде про звинувачення у підтримці Росією бойовиків самопроголошених "республік" Донбасу та дискримінації кримських татар та українців у анексованому Криму. Протягом 6-9 березня Україна та Росія надали свої аргументи та змогли відреагувати на твердження опонентів. Процес може тривати роками, але суд за місяць ухвалив рішення щодо тимчасових заходів, на яких наполягала Україна. Головними вимогами України до Росії у межах позову є: В "кримській частині" позову йдеться про те, що Росія повинна гарантувати повний захист всіх етнічних груп в "окупованому Криму". Тимчасові заходи У своєму позові Україна попросила суд накласти тимчасові заходи щодо Росії до винесення остаточного рішення. Зокрема, йшлося про вимогу до Росії встановити суворий контроль за кордоном, щоб запобігти подальшому "фінансуванню тероризму", включно з постачанням зброї з території РФ. Також була вимога до Росії припинити передачу з території РФ грошей, зброї, устаткування та оснащення групам, які залучені до "актів тероризму" проти цивільних. При цьому вказується не тільки про групи на території "республік", а й на підконтрольних уряду України. Також Київ вимагав, щоб РФ забезпечила, щоб групи людей, які раніше отримали допомогу від Росії, більше не здійснювали "акти тероризму". Щодо порушення конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації, Україна вимагала тимчасові заходи для припинення Росією всіх форм расової дискримінації на підконтрольних територіях та в Криму. Росія мала зупинити усі форми переслідування кримських татар, а також відмінити заборону меджлісу. Також Росія мала вжити заходів для зупинення зникнень кримських татар, а також розслідувати такі випадки. Окремою вимогою було припинення практики політичного та культурного переслідування етнічних українців у Криму, включно із обмеженнями на отримання освіти українською мовою. Позиція Росії Російська сторона стверджує, що події на Донбасі стали наслідком "державного перевороту" в Києві в лютому 2014 року. Місцеве населення "самоорганізувалося", щоб захистити себе від людей, які захопили владу в Києві. Україну на процесі представляла Олена Зеркаль Представники Росії кажуть, що основним джерелом озброєння для формувань "республік" стали радянські збройні склади, розміщені в шахтах Донбасу, а також трофеї, залишені на полі бою відступаючою українською армією. У той же час, вони не відреагували на звинувачення Києва у тому, що формування сепаратистів використовують зразки зброї, що є на озброєнні виключно російської армії. Представники Росії підкреслюють, що жоден міжнародний орган не визнав "народні республіки" терористичними організаціями, а сама Україна веде з ними переговори в рамках мінського процесу і навіть торгує з ними, забезпечуючи чималу частку бюджету невизнаних утворень. Російська делегація стверджує, що велика частина цивільних, які загинули в результаті бойових дій на сході України, стали жертвами не терористичних актів, а невибіркових обстрілів обох сторін конфлікту. За їхніми даними, більшу кількість загиблих жителів зафіксовано на територіях, непідконтрольних Києву. Російська делегація нагадує, що розслідування катастрофи МН17 ще не закінчене, та й підстав стверджувати, що катастрофа стала результатом саме теракту, а значить, підпадає під юрисдикцію Конвенції про заборону фінансування тероризму, немає. Кримські аргументи Російська делегація стверджує, що з жителями Криму "не консультувалися" щодо їхнього бажання перебувати у складі України ні в 1954 році, коли півострів передали Українській РСР, ні в 1991 році, коли вона оголосила про свою незалежність. Тому, мовляв, невизнаний міжнародним співтовариством референдум про приєднання до Росії був для кримчан "очевидною альтернативою" в світлі подій початку 2014 року у Києві. Про факт, що 54% жителів Криму і 57% Севастополя на референдумі 1 грудня 1991 року підтримали Акт проголошення незалежності України, представники Росії не згадували. Делегація Росії відкидає звинувачення у дискримінації української і кримськотатарської громад. Чи будуть виконувати? Вже зараз у Києві допускають, що Росія, у випадку невигідного для себе рішення, може відмовитись його виконувати. Підстави для таких припущень наступні: в 2015 році Володимир Путін підписав закон, згідно з яким Конституційний суд РФ може визнавати рішення міжнародних судів не обов'язковими до виконання, якщо ті суперечать Конституції. Експерти у Києві допускали, що Україна має шанси на успіх щодо тимчасових заходів. Але не виключали, що, можливо, Росія відмовиться виконувати рішення суду. Механізму забезпечення виконання рішення суду ООН дійсно немає. Тим більше, якщо мова йде про державу - постійного члена Радбезу ООН з правом вето. Натомість речник президента Росії Дмитро Пєсков наполягає, що Росія може виконати рішення. "Російська сторона є учасницею цього розгляду. Тобто, якби Росія не визнавала рішення суду, відповідно, вона не була б учасницею цього розгляду", - сказав Пєсков місяць тому, відповідаючи на питання, чи визнає Російська Федерація рішення суду.