Чому в світі спалахнула кобальтова лихоманка
Були часи, коли сміливці вирушали на американський Захід у пошуках золота - нині ж лихоманку викликає кобальт.
Кар'єр у м. Колвезі (Демократична Республіка Конго), де видобувають кобальт і мідь Уже багато десятиліть кобальт у США не видобувався. Та нині кілька гірничих компаній закріплюють за собою ділянки у штатах Айдахо, Монтана й Аляска з намірами видобувати цей сріблясто-блакитний мінерал. Це свідчить про різке посилення інтересу до кобальту - ключового складника літій-іонних акумуляторів, від яких живляться різноманітні електронні пристрої та електромобілі. У минулому видобуток цього мінералу залежав від ринку міді та нікелю - цінніших металів, поруч з якими добували й кобальт. Та зараз, коли ціни на кобальт підвищуються, а споживання, за прогнозами, скоро зросте на 8-10%, його статус як "побічного продукту" починає змінюватися, каже Джордж Геппел, старший аналітик лондонської дослідницької фірми CRU Group. Компанія First Cobalt сподівається розробити свою копальню в Айдахо через три роки За даними цієї фірми, покладами кобальту зараз цікавляться близько 300 компаній з усього світу. Гіганти гірничої промисловості, такі як компанія Glencore, збільшують свої виробничі обсяги у Демократичній Республіці Конго (ДРК), яка має найбільше у світі кобальтових родовищ. У США лімітоване виробництво мінералу розпочалося у 2014 році після приблизно 40-річної перерви. Зокрема, цієї весни канадська компанія First Cobalt придбала копальню в Айдахо - і надіється розробити його за три роки. Найважливішим продуктом тут буде саме кобальт, а не мідь чи інший метал, каже голова компанії Трент Мілл. "Гірники ніколи не шукали кобальт, - каже він. - А його ж у світі дуже багато. Ми, гірники, відстаємо від потреб життя". За даними CRU Group, цього року споживання цього мінералу перевищить 122 тисячі тонн, у порівнянні з 75 тисячами тонн у 2011 році. Ціна за фунт (це стандартна одиниця виміру кобальту, 0,453 кг) цього року перевищувала 40 доларів і наразі зупинилася на 32, порівняно з 20 доларами на початку 2011 р. Хоча у найближчі роки шляхом збільшення виробництва попит вдасться задовольнити, аналітики вважають, що вже в 2022 році цього мінералу може виявитися замало. Жінка відділяє кобальт від бруду та каміння поблизу копальні у ДРК Динаміка ринку вселяє певність, каже Фіона Ґрант Лейдір з компанії eCobalt, яка відродила свої плани на кобальтову копальню в Айдахо, започатковані ще у 1990-ті роки. Ця компанія (раніше вона мала назву Formation Metals) планує розпочати видобуток уже наприкінці наступного року. "Підвалини ринку кобальту міцні, як ніколи, - каже пані Ґрант Лейдір. - Ми отримуємо масу пропозицій від інвесторів, потенційних партнерів та працівників". Кобальтова руда добувається підривним методом. Потім руду очищають, отримуючи метал, суміші або хімічні концентрати, які використовують у реактивних двигунах, дронах і акумуляторах. Понад 60% кобальту видобувається у ДРК, тоді як Китай виробляє найбільше у світі цього очищеного мінералу. Зі зростанням попиту США дедалі більше непокояться, що занадто залежні від імпорту. У лютому цього року американці внесли кобальт до списку 35 металів, критичних для економіки. Компанії, які планують розробляти кобальт у США, сподіваються, що статус "зроблено в Америці" прискорить затвердження їхніх планів урядом та вирізнить їхній продукт на тлі імпорту. Конвеєр, що транспортує шматки сирого кобальту після початкової обробки на заводі у Лубумбаші (ДРК) Покупці також шукають нові джерела постачання, бо стурбовані корупцією та експлуатацією дитячої праці у ДРК. "Мало де можна придбати кобальт, отриманий зі збереженням усіх етичних норм. Ми хочемо бути саме таким джерелом, - каже Майкл Голломон, голова компанії Missouri Cobalt. - Хочеться вірити, що це дає нам перевагу". Ця компанія планує розпочати виробництво вже цього літа на старому свинцевому руднику в окрузі Медісон, штат Міссурі. За оцінками фахівців, тут можна здобути близько 35 млн фунтів (майже 16 млн кілограмів) кобальту - це найбільші його поклади у Північній Америці. Втім, найбільші родовища розташовані поза межами країни, отже, США ніколи не зможе повністю звільнитися від необхідності його імпортувати. Навіть більше, аналітики прогнозують, що частка ДРК у світовому виробництві зростатиме, бо наявні гірничі компанії розширятимуть свою діяльність. Очікується також, що Китай збереже провідне становище в очищенні кобальту, хоча в Європі, Північній Америці та Азії відкриється багато нових переробних заводів. Компанія eCobalt уже кілька десятиліть планує відкрити кобальтову копальню в Айдахо Попри те, що американські компанії матимуть лише крихітну частину ринку, можливо, їм вдасться продавати свою продукцію по вигідній ціні, каже Каспар Роулз, аналітик з компанії Benchmark Mineral Intelligence. "Всі ланки ланцюга постачання прагнуть зменшити свої геополітичні ризики, тож я вважаю, що будь-який проект за межами ДРК має перевагу у цьому сенсі", - каже він. Нові гравці, однак, стикаються з іншими значними ризиками. По-перше, устаткування й запуск копальні обходиться у сотні мільйонів доларів. Ще одна причина непевності - значні коливання ціни на кобальт. До того ж, через підвищення його вартості виробники шукають, чим би замінити. Наприклад, Ґербранд Седер з Каліфорнійського університету Берклі досліджує, як зменшити вміст кобальту в акумуляторах. Втім, масштабне застосування подібних технологій - особливо в автомобілях - світить нам не раніше, ніж через 5-10 років, вважає він: "У найближчому майбутньому нам знадобиться ще чимало кобальту". Хочете отримувати головні новини у месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram.