Обленерго та нова труба
В Україні жваво коментують наслідки візиту в Київ голови РАО ЄЕС Росії Анатолія Чубайса і придбання цією компанією акцій 10 українських обленерго.
Деякі заяви російського бізнесмена отримують іншу трактовку у викладенні представників української влади. Приватизація неможлива? Хоча керівник РАО ЄЕС Росії Анатолій Чубайс і назвав участь у приватизації інших українських обленерго стратегічною метою своєї компанії в Україні, всі представники вищої української влади кажуть, що це наразі неможливо. Прем'єр-міністр Віктор Янукович заявив, що наразі українська енергетика не готова до другої хвилі приватизації, насамперед через невирішеність проблеми боргів обленерго перед генеруючими компаніями, які становлять понад 2 мільярди гривень. “У нас, - сказав пан Янукович, - є проблеми, які ми маємо вирішити спочатку всередині країни, в Україні. Коли ми будемо готові, і в цьому буде необхідність - з урахуванням державних інтересів, - ми будемо шукати партнера, який запропонує нам найкращі умови, тобто запропонує найвищу ціну і погодиться на наші інвестиційні умови”. Про сенс приватизації Такої ж думки достримується і голова ФДМ Михайло Чечетов, твердячи, що до реструктуризації боргів обленерго про приватизацію годі й говорити. Президент України висуває ще один аргумент: приватизація не передбачає передачі українських підприємств у власність державних компаній інших країн. Віце-прем'єр з питань енергетики Віталій Гайдук погоджується із цим і каже, що в іншому разі приватизація втрачає сенс: “Ми не передбачаємо в умовах претендентів на покупку тих чи інших активів, які ми віддаємо на приватизацію, участь компаній з державним капіталом. Це не залежить від того, чи це російські, чи інші компанії, оскільки ми передбачаємо перехід до приватної власності від державної, а не перехід з державної власності України до державної власності іншої країни”. Історія питання та мотивація Крім того, пан Гайдук нагадав, що РАО ЄЕС Росії намагалося взяти участь у першій хвилі приватизації української енергетики, проте тоді цю компанію не допустили до участі у конкурсі через те, що вона відмовилася надати свою аудиторську звітність за останні три роки. Водночас оглядачі звертають увагу на те, що тоді, у 2001 році, у приватизації брала участь і інша компанія з державним капіталом – Електрісіті де Франс, - і пройшла весь конкурс, хоча й не перемогла в ньому. Такі факти змушують оглядачів припускати, що українська влада, посилаючись на державність капіталу РАО ЕЄС, насправді хоче зняти з себе пряму відповідальність за перехід української енергетики під контроль Росії, хоча в принципі російський капітал може скуповувати українські активи і через вторинний ринок – так, як це робить зараз РАО ЄЕС через купівлю акцій вже приватизованих українських обленерго. Це опосередковано підтвердив і віце-прем'єр з питань енергетики. Він каже, що у держави немає механізмів для втручання у купівлю-продаж акцій на вторинному ринку, якщо були дотримані всі процедури: а саме отримано дозвіл Антимонопольного Комітету та Національної Комісії з Регулювання Енергетики. Чубайс із заявкою не звертався АМК офіційно заявив, що Анатолій Чубайс навіть не звертався до комітету із заявкою на купівлю акцій українських компаній. Утім, сам пан Чубайс назвав терміном остаточного оформлення угоди травень 2004, а за пів-року в передвиборчих Україні та Росії може багато чого змінитися. Виглядає, що вже зараз українське керівництво намагається продемонструвати деякий скептизизм з приводу окремих заяв голови російської компанії. Наприклад, Віталій Гайдук спростував заяву Анатолія Чубайса про те, що українська енергосистема працює ритмічно тільки завдяки паралельній роботі із російською. Пан Гайдук нагадав, що напруження у 50 Гц було досягнено в електромережі України у лютому 2001 року, а об'єднання енергосистем з російською відбулося тільки у серпні цього ж року. Крім того, віце-прем'єр заперечив тезу керівника російської енергетики про те, що із об'єднанням української та європейської енергосистем Україну очікує енергетичний колапс: “Потужність європейської енергетичної системи в 3 рази перевищує можливості РАО ЄЕС Росії. Бурштинський енергетичний острів вже півроку працює у синхронному режимі із європейською системою. Скажіть, будь ласка, за цей час що там розвалилося? А РАО ЄЕС Росії ще жодної кіловат-години не змогло продати у синхронному режимі із жодною системою. І якщо вже так постало питання, то чому пан Чубайс так намагається увійти в синхронізацію з європейською системою всієї системи СНД? Що, те, що можна Росії, не можна Україні?” До питання про реверс Виглядає, що наразі росіяни програють і на інших енергетичних напрямках в Україні. Зокрема Віталій Гайдук назвав майже вирішеним питання щодо європейського напрямку використання нафтопроводу Одеса-Броди, а також заявив, що питання щодо створення газового консорціуму з управління українською ГТС знятим з порядку денного: “Питання консорціуму з управління українською ГТС знято з порядку денного, оскільки консультанти, які залучені Газпромом і Нафтогазом з трьох моделей, які були можливі для створення цього консорціуму, визначили, що неможливо створити консорціум по управлінню, неможливо створити консорціум, який би займався операційною діяльністю, що недоцільно створювати консорціум на базі концесії. Ми прийшли до того, що аби забезпечити транспортування газу до 140 мільярдів кубів до 2013 року, треба побудувати нову трубу, і на базі цієї труби створювати консорціум.”