В Україні в неділю перевели годинники
Уранці 27 жовтня Україна перейшла на зимовий час: стрілку годинника треба було перевести на годину назад.
Відповідно до постанови Кабінету міністрів від 13 травня 1996 року "Про порядок обчислення часу на території України", літній час скасували 27 жовтня 2013 року о 4-й годині ранку за київським часом. Стандартний час вводиться для більш ефективного використання світлового дня і економії електроенергії. "Зимовий" час (другий часовий пояс, UTC +2) вважають природним для 95% території України. В 2011 році Верховна Рада скасувала перехід на зимовий час в Україні. Та невдовзі і саме те рішення скасували через хвилю обурення з боку експертів та громадян. Через рік пролунала пропозиція залишити в Україні лише "зимовий" час, а на "літній" вирішили перейти востаннє, щоб не створювати більшої різниці в годинах для гостей чемпіонату Євро-2012 з європейських країн. Втім, чемпіонат закінчився, а 28 жовтня 2012 року українці знову перевели годинники на годину назад. Тоді парламентарі пояснювали, що Рада так і не розглянула урядовий законопроект "Про порядок обчислення часу на території України" через зайнятість виборчою кампанією. Суперечливе питання Ідея про переведення стрілок на годину вперед виникла в кінці XIX століття через те, що мешканці міст перестали "по-селянськи" рано вставати і лягати спати. Однак, зараз експерти твердять, що ця вигода є сумнівною. За підрахунками, пізніше вмикання електроенергії дозволяє заощадити не більше 300 мільйонів гривень на рік. Натомість, медики вказують на шкоду для здоров’я від постійного переведення часу туди-сюди, яке згубно впливає біоритми людського організму і може збільшити ризик інфарктів та інсультів. Остаточного рішення щодо зміни часу поки немає не тільки в Україні, а й у Європейських державах. Досвід зі збереженням єдиного часу впродовж всього року має Росія. Влітку 2011 року тодішній президент Дмитро Медведєв підписав закон про скасування переходів. Хто встановлює час у світі? Часові пояси на карті Землі встановили у 1884 році на міжнародній конференції. Її учасники погодили, що у всьому світі день триватиме 24 години, починаючись опівночі на довготі 0º - цю позначку отримав лондонський Гринвіч. Таким чином, довгота 180° - уявна демаркаційна лінія добового часу, яка відділяє два послідовних календарних дні, - пролягає в Тихому океані. Але чіткої протяжності цієї лінії на конференції не встановили. Тому вона коливається зиґзаґами посеред суші, чи між островами. Відтоді багато країн почали ігнорувати міжнародний часовий стандарт і встановлювати свій власний час. Це робилося, щоб підкреслити національну ідентичність, з політичних міркувань або для запровадження єдиного часового поясу в межах своїх кордонів. А деякі країни встановлюють місцевий час, орієнтуючись на позицію сонця.