Коли і де буде пам'ятник жертвам голодомору?
Через чотири роки після терактів 11 вересня, у центрі Києва відкрили пам’ятник жертвам тероризму у всьому світі.
Від часу голодомору, коли загинуло щонайменше 7 мільйонів українців, минуло 72 роки. Але пам’ятника його жертвам у Києві досі немає. Тільки невеликий знак біля Михайлівського собору. Два роки тому, у 70-ту річницю голодомору, Верховна Рада прийняла постанову – створити меморіал жертвам голодомору біля Арсенальної площі. Але пізніше те місце продали комусь під будівництво. Меморіал тогочасний уряд запропонував перенести у інше місце. “Знайшли були місце під мостом Патона, у тому парку Примакова, який вже давно став улюбленим місцем київських бомжів, - обурюється відомий архітектор Лариса Скорик. "Треба було стільки докласти зусиль, щоб вивести його знову на кручі Дніпра, і знайшли це місце за Михайлівським собором, де треба було поставити хрест, а в цих будинках можна було зробити науково-дослідницький інститут. Але з’явилися усілякі радєтєлі, які сказали, що, бачте, біля собору не можна поставити хрест пам’яті жертвам голодомору. А де ставити – на базарі?” Проти ідеї побудувати меморіал у парку на Володимирській гірці виступили деякі громадські організації та представники церкви. Речник Української православної церкви Київського патріархату ігумен Євстратій сказав Бі-Бі-Сі, що, по-перше, побудова меморіалу дисонуватиме з пам’ятником князю Володимиру, а по-друге, прохід до нього планують зробити через територію Михайлівського монастиря. “Ми вважаємо, що робити територію монастиря прохідною не є дуже прийнятним. Ми повністю підтримуємо увіковічнення пам’яті жертв голодомору, але відновлення справедливості щодо них не повинне відбуватися за рахунок історичної справедливості щодо церкви”, - каже отець Євстратій. Меморіал, на його думку, можна було б побудувати на місці, де зараз стоїть арка на честь возз'єднання українського народу з російським. Але, як я з’ясувала, там поблизу вже будують ресторан. Більшість науковців та простих українців погоджуються з тим, що мільйони людей, які померли від голоду та були репресовані радянською владою, в Україні вшановані недостатньо. Кілька місяців тому президент Віктор Ющенко видав указ, згідно з яким до 26 листопада, річниці голодомору, в Україні треба створити Інститут національної пам’яті. Біля нього мав би бути і пам’ятник жертвам голодомору. Директор всеукраїнського товариства “Меморіал” Роман Круцик, який може очолити новостворений інститут, каже, що найкращим місцем для нього міг би бути Жовтневий палац. “Сама історія підказує нам, де мав би бути меморіал цих страшних, трагічних подій. Там з 1937 року була катівня, де знищили багато нашої інтелігенції. В Чехії, в Прибалтійських державах офіси колишніх спецслужб перетворилися на музеї та дослідчі центри. Так ми хочемо зробити і в Україні”, - говорить Роман Круцик. На початку 1990-их приміщення Жовтневого палацу культури та мистецтв вже хотіли перетворити у музей. Заступник директора палацу Леонід Стеценко розповідає, що тоді вони направили відповідний запит у компетентні органи (які саме він не уточнив). Звідти, за його словами, їм прийшла відповідь, що репресованих привозили у будинок на вулиці Інституській, 5 (той будинок потім зруйнували), а не у приміщення Жовтневого палацу. “Чому треба із 150-річної історії цієї будівлі, яка зовсім не винна ні в чому, вийняти якихось 5 років, що, може, тут щось було? 145 років ця будівля слугує культурі. Ми пропонували товариству “Меморіал”, що якщо ви хочете провести якісь заходи пам'яті жертв – будь ласка, ми готові надати вам велику залу. Ми готові співпрацювати, але ж треба думати і про живих”, - каже Леонід Стеценко. Жовтневий палац – один із найбільших концертних залів у Києві. Тут проходять гастролі відомих театрів, співаків, з’їзди партій та КВН, працюють гуртки дитячої самодільності. Очевидно, що його закриття багатьом би не сподобалося. Тому київська влада вирішила, що поки що Жовтневий палац залишиться тим, чим він є. Де буде меморіал жертвам репресій, київські чиновники зараз сказати не можуть. Як пояснив начальник головного управління охорони культурної спадщини Руслан Кухаренко, цим питанням зараз займається спеціальна комісія на чолі з мером Києва Олександром Омельченком. “Треба будувати дуже серйозний монумент і дуже серйозний центр, відбутися маленьким меморілом і музейчиком не можна, бо геноцид, який відбувся з українським народом протягом 20 століття, не можна порівняти з жодним геноцидом в світі”, - каже Руслан Кухаренко. Як один із варіантів меморіалу голодомору міська влада пропонувала висадити на схилах Дніпра калиновий гай. Але цю ідею підтримали не всі. На схилах калина не прийметься, бо любить рости біля води.