Як невігластво навмисне поширюють у світі
Як впливові бізнесмени та корпорації поширюють невігластво і заплутують інформацію? Кореспондентка BBC Future дізналася, що для цього феномену навіть існує спеціальний термін.
У 1979 році секретне повідомлення від гіганта тютюнової промисловості випадково потрапило у пресу. Документ під назвою "Пропозиція з питань куріння і здоров'я", складений компанією Brown & Williamson десятьма роками раніше, описував різні тактики, як тютюнові корпорації протистоять кампаніям по боротьбі з курінням. В одному з найбільш показових уривків документа зазначається, як рекламувати сигарети масовому покупцю: "Наш головний інструмент – це сумнів, бо це найкращий спосіб конкурувати з безперечними фактами, які існують у свідомості громадськості. Це також засіб поширення суперечливої інформації". Тактики тютюнових корпорацій, за допомогою яких вони намагались приховати шкідливі наслідки куріння, надихнули дослідника Роберта Проктора на створення терміну "агнотологія" Ця відверта заява викликала інтерес історика науки зі Стенфордського університету Роберта Проктора, який почав вивчати маркетингові стратегії тютюнових компаній, за допомогою яких вони заплутують інформацію про те, що куріння викликає рак. Вчений дізнався, що сигаретна промисловість не хоче, щоби споживачі зрозуміли шкідливість її продукції, і витрачає мільярди на приховування фактів про вплив куріння на здоров'я. Розшуки надихнули дослідника на створення неологізму для назви науки, яка вивчає навмисне поширення невігластва, – "агнотологія". Термін походить від слів з неокласичної грецької мови: agnosis – "незнання", "невігластво", і "онтологія" – розділ метафізики, який вивчає природу буття. Агнотологія – це наука, яка вивчає навмисне поширення плутанини і обману для продажу продукту або завоювання прихильності. "Досліджуючи агнотологію, я відкрив цілий таємний світ секретної науки, і подумав, що історики мають приділити цьому явищу більше уваги". Перелік стратегій тютюнової корпорації 1969 року – це прекрасний приклад агнотології, зазначає професор Проктор. "Невігластво – це не просто те, про що ми поки що не знаємо, це цілеспрямована стратегія приховування знання впливовими політичними або економічними фігурами". Колегою і співробітником професора Проктора став лінгвіст з Каліфорнійського університету в Берклі Айн Боаль, разом з яким вони у 1995 році вигадали термін "агнотологія", хоча значну частину дослідження Роберт Проктор виконав раніше. Збалансована дискусія Сьогодні агнотологія не втратила своєї актуальності. Наприклад, противники Барака Обами впродовж багатьох місяців успішно сіяли політичні сумніви щодо національності президента США, поки він у 2011 році не надав своє свідоцтво про народження. В іншому випадку деякі політичні оглядачі в Австралії намагались посіяти паніку, стверджуючи, що рівень кредитоздатності цієї країни - такий же як у Греції, незважаючи на наявність доступних даних від рейтингових агентств, які свідчили, що економічна ситуація в обох країнах дуже різна. Небезпека поширення невігластва сьогодні, як ніколи, актуальна Роберт Проктор пояснює, що невігластво часто поширюється під прикриттям збалансованої дискусії. Наприклад, поширена думка про те, що на кожне явище існують протилежні точки зору, не завжди сприяє раціональним висновкам. Саме за допомогою такої тактики тютюнові компанії намагались раціонально довести, що їхня продукція може бути нешкідливою. Цей підхід сьогодні використовують ті, хто заперечує зміни клімату: "Принцип балансу дозволяє виробникам сигарет або скептикам у питанні глобального потепління стверджувати, що кожне явище має дві сторони, що експерти не мають єдиної точки зору, і це спотворює істинний стан справ, поширюючи невігластво". Професор Проктор зазначає, що багато досліджень канцерогенів у тютюні проводились спочатку на мишах, і тютюнові корпорації у відповідь заявляли, що це не означає, що для людей вони несуть такий самий ризик, незважаючи на очевидні факти шкідливих наслідків для здоров'я курців. Нова ера невігластва "Ми живемо в світі тотального невігластва, якщо істині вдається пробитись крізь шум хибних ідей, це вже справжню диво", – попереджає Роберт Проктор. І хоча знання стали "доступними", це ще не означає, що люди користуються доступом до них: "Хоча для більшості речей це не має великого значення, як, приміром, температура кипіння ртуті, у важливих політичних або філософських питаннях люди, зазвичай, спираються на віру, традиції або пропаганду більше, ніж на раціональне знання". Неосвічені в якомусь питанні люди стають легкою жертвою для тих, хто навмисне поширює хибні ідеї та невігластво Професор Проктор виявив, що невігластво поширюється, коли, по-перше, багато людей не розуміють якусь концепцію або факт і, по-друге, коли групи з особливими інтересами – комерційні компанії або політичні угрупування – навмисно створюють плутанину навколо певної проблеми. Коли йдеться про такі питання, як шкідливість тютюну або кліматичні зміни, науково неосвічене суспільство буде більш сприйнятливим до тактик, якими професійно користуються ті, хто навмисне заплутує факти та приховує правду. Подивимось у якості прикладу на дискусію навколо кліматичних змін. "Це питання насамперед стосується не стільки існування кліматичних змін, скільки того, чи створив Бог Землю для того, щоби ми безкінечно використовувати її ресурси, чи повинен уряд регулювати промисловість, чи варто надати владу екологам і так далі. Ця дискусія стосується не лише фактів, а глобальних змін, які впливають з цих фактів", – пояснює професор Проктор. Небезпека "власної" думки Ще один вчений, який присвятив себе вивченню невігластва, це Девід Даннінг з Корнельського університету. Професор Даннінг впевнений, що поширенню неуцтва значною мірою сприяє інтернет, бо це місце, де кожен може стати експертом, що робить користувачів доступною здобиччю для тих, хто намагається свідомо розповсюджувати хибні істини. "І хоча доступність інформації – це велика перевага для розумних людей, більшість інших вона вводить в оману, створюючи хибне відчуття експертизи з будь-якого питання. Викликає занепокоєння не той факт, що ми втрачаємо здатність мати власну точку зору, а той, що висловлювати думку з приводу будь-якого питання стало надто просто. Ми повинні консультуватися з іншими значно частіше, ніж нам здається", – попереджає Девід Даннінг. Риторика кандидата в президенти США Дональда Трампа є типовим прикладом агнотології, каже професор Даннінг "Звичайно, думка інших людей також може бути недосконалою, але різні погляди на одну проблему допоможуть наблизитись до істини", – додає дослідник. Дослідники Даннінг і Проктор також зазначають, що на нинішніх президентських виборах у США поширення невігластва досягло небачених масштабів з обох боків політичного спектра. "І яскравий приклад цього – кандидат у президенти Дональд Трамп, який пропонує своїм послідовникам прості рішення, які або недієві, або неконституційні", – каже професор Даннінг. Отже, хоча наука агнотологія і виникла за доби розквіту тютюнової промисловості, сьогодні потреба як у самому терміні, так і в дослідженні людського невігластва є, як ніколи, актуальною. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Future.