Як створюють звукові ефекти в кіно
Процес створення звукових ефектів у кіно і на телебаченні доволі несподіваний, розповідає кореспондент BBC Future Вільям Парк.
Джерелом звуку за кадром може стати будь-який несподіваний об'єкт Джерелом звуку за кадром може бути будь-що – від побутових предметів до голосу тварин. Можливо, ви раніше не чули терміну "шумове оформлення", але, без сумніву, чули те, що він позначає, у будь-якому фільмі чи телепередачі. Шумове оформлення – це процес озвучення кінострічок, телевізійних або радіо програм після того, як вони вже записані. Англійський термін foley походить від імені Джека Фолі – одного з піонерів запису та відтворення звукових ефектів. У добу німого кіно на початку XX століття Джек Фолі працював на "Юніверсал Студіос", а коли конкуренти випустили першу звукову стрічку, студія почала нагально готувати звукову бригаду, і Джек, який раніше мав справу з радіо, потрапив до неї. – Ред. Звукові ефекти також використовують у трансляціях спортивних змагань Звук за кадром створюється штучно за допомогою предметів і джерел, які часто кардинально відрізняються від того, що ми бачимо на екрані. Наприклад, для відтворення звуків монстрів або фантастичних технологій у кіно використовують досить несподівані об'єкти – від конверта до шлакоблока чи двигуна. Звукові ефекти створюють не лише для художніх стрічок. У документальній радіопередачі "Звук у спорті" Денніс Бекстер (відомий звукоінженер трансляцій світових спортивних подій. – Ред.) розповідає, як створюється звукова доріжка спортивних програм - від веслування до атлетики. Під час кінних перегонів абсолютно неможливо розташувати мікрофони вздовж всього треку, тому вже готовий запис використовується поверх інших звуків. Але це не звук кінних копит, як ви могли би очікувати, – це сповільнений запис табуну буйволів. Шумові ефекти часто використовуються тому, що на слух вони сприймаються більш реальними, ніж справжні звуки. Нижче ми відкриємо таємниці несподіваних звукових ефектів у найвідоміших кінострічках і серіалах. "Зоряний шлях" Звук розсувних дверей у серіалі "Стар трек" свідчить про те, що відтворити добу складних технологій майбутнього на екрані можна за допомогою простих побутових предметів. Таємничі звуки майбутнього може відтворити кожен школяр Таємничий шурхітрозсувних дверей на борту зоряного корабля "Ентерпрайз" – це звук паперу, який витягують з конверту. "Володар перснів" Кінострічки у жанрі фентезі рясніють міфічними тваринами, голосів яких зазвичай немає у базі звукових ефектів. Тому звукорежисери мають застосувати неабияку кмітливість. Звук барлогів (демонічних істот із легендаріума Дж. Р. Р. Толкіна. – Ред.) був створений за допомогою скреготу шлакоблока, який тягнуть по дерев'яній підлозі. А про появу назґулів (чорних слуг Саурона) сповіщає скрипучий звук, який отримали, потерши два пластикові стаканчики. Звуки міфічних істот у "Володарі перснів" створювали за допомогою пластикових стаканчиків Взагалі, я не так уявляв собі звук назґулів. Звісно, його модифікували за допомогою комп'ютерних ефектів, але факт, що все почалося з простого пластикового стаканчика, демонструє "сумнівне" походження більшості містичних звуків у кіно. "Годзілла" Звукорежисери римейку культової стрічки 2014 року зізналися, як працювали над звуками істот МУТО (від англійської абревіатури MUTO – Massive Unidentified Terrestrial Organism "Масивні непізнані земні організми". – Ред.). Щоб відтворити стогін і рев чудовиськ, шумовики терли долонями повітряні кульки, водили гумовими калошами по поверхні барабану чи струнам контрабасу, скрипіли старою прасувальною дошкою та вішалкою і навіть записали іржання віслюка. Але інгредієнти реву самого Годзілли так і залишилися професійною таємницею. "Зоряні війни" На рахунку звукорежисера Бена Бертта – багато звукових ефектів з відомих стрічок, зокрема славнозвісний звук світлового меча у "Зоряних війнах". Звук світлового меча у "Зоряних війнах" – це шум телеекрана Він відтворив свист культового меча, поєднавши шум від проектору та специфічний звук, який виник, коли він наблизив мікрофон до монітора телевізора. Отже, звуки за кадром іноді народжуються цілком випадково. "Парк Юрського періоду" Хоча всі істоти в "Парку Юрського періоду" вимерли, для більш реалістичного відтворення їх звуків Стівен Спілберг використовував мукання і мекання справжніх тварин. Так, відомий рев тиранозавра він створив за допомогою сповільненого запису трубного звуку слоненяти, поєднаного з риком тигру та алігатора. В одній зі сцен із тиранозавром звукорежисер стрічки навіть використав звуки, які робив його собака, коли гриз гумову іграшку. Інші динозаври видавали звуки, записані під час шлюбних ігор курок, півнів, коал і навіть черепах. Тиранозавр Стівена Спілберга розмовляє голосом слоненяти і алігатора "Щелепи" Для стрічки "Щелепи" Стівен Спілберг повторно використав звукові ефекти зі свого раннього трилеру "Дуель" (перша повнометражна стрічка американського кінорежисера, з якої починається його кар'єра в кіно. – Ред.). Коли акула падає на дно моря після фатальної зустрічі з шефом поліції Мартіном Броді, за кадром використовується той самий звук, що й під час удару об скелю вантажівки з "Дуелі". Проте оригінал звука був записаний ще раніше – під час зйомок класичного трилеру 1954 року "Створіння з чорної лагуни". Усі три звукові доріжки можна прослухати тут. Волл-І Для анімаційної стрічки "Волл-І", дія якої розгортається в далекому майбутньому, треба було розробити купу штучних звуків. Бен Бертт, відповідальний за більшість звукових ефектів мультфільму, розповів, що для звуків повільного руху робота він використовував старий армійський радіогенератор, а для швидкого руху – стартовий двигун літака-кукурудзяника. На рахунку анімаційної стрічки "Волл-І" більше звукових файлів, ніж у "Зоряних війнах" Фахівець також відрив, що для цієї анімаційної стрічки було створено на порядок більше звукових файлів, ніж для будь-якої серії "Зоряних війн", над якими він працював. Історія іграшок Так само, як і для "Волл-І", звукові ефекти для цієї анімаційної стрічки треба було розробити від самого початку. Щоб зобразити звук, з яким собака на ім'я Мічений лизав щоки Вуді, один зі звукорежисерів стрічки намазав горіхове масло собі на обличчя і дозволив корові його злизати. Заради спецефектів для "Історії іграшок" звукорежисер погодився підставити обличчя корові Винахідливість звукорежисерів під час створення звукових ефектів свідчить про те, наскільки суб'єктивним є наше сприйняття звуку і наскільки міцно воно залежить від зображення, яке ми бачимо. Отже, коли наступного разу ви почуєте в кіно рев монстра або шум технологій наукової фантастики, вслухайтесь: мабуть, насправді за цим стоїть повітряна кулька, конверт або інший цілком банальний предмет. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Future.