Ученицю спалили у школі після скарги на домагання вчителя. Як це взагалі могло статися?
Нусрат Джахан Рафі облили гасом і підпалили в її школі в Бангладеш. За два тижні до цього вона поскаржилася на домагання з боку директора.
Її відчайдушна рішучість та відвага, з якими вона виступила проти сексуального насильства, її смерть через п'ять днів після підпалу, все, що сталося, об'єднало жителів Бангладеш і привернуло увагу до вразливості жертв сексуальних домагань в цій консервативній країні. Нусрат було лише 19 років. Вона родом з Фені, невеликого містечка на південь від Дакки. Навчалася дівчина в релігійній школі (медресе). 27 березня вона розповіла, що директор школи запросив її до свого кабінету і кілька разів без її згоди доторкнувся до неї. Багато дівчат та молодих жінок в Бангладеш змушені мовчати про пережите насильство або жорстоке поводження, побоюючись нерозуміння близьких та суспільства. З Нусрат було інакше: її підтримала родина, й ​​вона того ж дня пішла до поліції. Акція проти насильства над жінками в Бангладеш Вона подала заяву. Але замість того, щоб забезпечити їй безпечні умови, офіцер, поки вона розповідала про пережите, знімав її на мобільний телефон. На кадрах Нусрат плаче. Помітно, що дівчина налякана і розгублена. Цей відеозапис згодом передали місцевим ЗМІ, він швидко поширився соцмережами. Страшні опіки Нусрат - з маленького містечка, консервативної релігійної родини, відвідувала релігійну школу. Все це означало, що після заяви про насильство її будуть звинувачувати, засуджувати і навіть намагатися завдати фізичної шкоди. Так і сталося. 27 березня, після заяви дівчини, директора школи заарештували. На вулиці зібрався натовп, який звинувачував в усьому Нусрат і вимагав звільнити директора. Члени її родини говорять, що вони усвідомлювали, що Нусрат може загрожувати небезпека. Проте 6 квітня, через 11 днів після події, Нусрат пішла у школу складати іспити. Її брат Макмудул Хасан розповів кореспонденту Бенгальської служби BBC, що супроводжував її і хотів увійти разом з нею в будівлю, але його не пустили. "Я відвіз мою сестру до школи і намагався увійти, але мене зупинили і не дали увійти разом з нею. Якби мене не зупинили, нічого подібного б не сталося", - переконаний він. У школі якісь дівчата попросили Нусрат піднятися на дах - мовляв, там б'ють її подругу. На даху її обступили четверо або п'ятеро людей в паранджі і зажадали забрати заяву проти директора школи. Коли вона відмовилася, її облили гасом і підпалили. Слідство припускає, що вбивці хотіли, щоб підпал виглядав як самогубство. Але Нусрат, у якої опіки становили 80% тіла, відправили до лікарні. До смерті вона встигла розповісти, що з нею сталося. Представник поліції Банай Кумар Мажумдер розповів ВВС, що один з убивць прикривав її голову руками. Тому голова не постраждала, на ній немає опіків. Місцеві лікарі були безсилі допомогти дівчині, її повезли до Дакки. Розуміючи, що вона може померти, Нусрат записала заяву на мобільний телефон брата. "Вчитель чіпав мене, я буду боротися з цим злочином до мого останнього подиху", - сказала вона. Вона також сказала, що впізнала у своїх убивцях студентів медресе. 10 квітня Нусрат померла. На її похорон у Фені приїхали тисячі людей. Поліція арештувала 15 людей, серед них можуть бути ті, хто причетний до вбивства дівчини. Директор школи досі під арештом. Поліцейського, який знімав Нусрат на відео, зняли з посади і перевели в інший відділ. Прем'єр-міністр Бангладеш Шейх Хасина зустрілася з родиною Нусрат і пообіцяла, що всі винні в загибелі дівчини будуть покарані. Родичі Нусрат оплакують вбиту дівчину Загибель Нусрат викликала бурхливу реакцію жителів країни. "Багато дівчат не протестує, бо боїться подібних наслідків. Нікаби, паранджі, та навіть залізні сукні, якби такі були, не зупинили б насильників", - пише на сторінці Бенгальської служби BBC в Facebook Ановар Шейх. "Я все життя мрію про доньку, але тепер мені страшно. Народити доньку в цій країні - означає жити в страху і з тривогою", - написав на своїй сторінці в Facebook Лоп Хоссейн. Бангладешці вимагають покарання вбивць Нусрат "Коли жінка намагається домогтися справедливості і притягти насильника до суду, їй знову і знову доводиться переживати приниження. Розслідування може тривати роками, поліцейські неохоче займаються ним. В таких умовах жінка часто просто не звертається до поліції, якщо з нею щось трапляється, що призводить до того, що злочинці залишаються безкарними", - підтверджує правозахисниця Сальма Алі. У 2009 році Верховний суд країни ухвалив постанову про встановлення у всіх навчальних закладах поштових скриньок для прийому скарг учнів на сексуальні домагання, але далеко не всі підтримали цю ініціативу. Активісти зараз вимагають виконання наказу суду. "Цей інцидент вразив нас, але, як ми вже знаємо з минулого досвіду, такі історії з часом забувають. Я не думаю, що після цього щось дійсно зміниться. Подивимося, чи буде справедливість відновлена", - вважає професор Кабері Гайен з Університету Дакки. "Мають статися зміни як в психологічному плані, так і в застосуванні принципу верховенства закону. Дітям у школі мають розповідати про те, як розпізнати сексуальні домагання". Лише за минулий рік в Бангладеш, за даними місцевої групи із захисту жіночих прав, було 940 зґвалтувань. Реальна їхня кількість є набагато більшою. Але жінки бояться говорити про них, знаючи, що зазнають осуду з боку суспільства та родини. Хочете отримувати головні статті в месенджер? Підписуйтесь на наш Telegram.