10 найкрасивіших стель світу
Насолодитися деякими з найдивовижніших архітектурних пам'яток можна, лише глянувши вгору. Оглядач BBC Culture роздивляється найкрасивіші стелі світу.
Палаццо Саммеццано, Лечіо, Італія Стеля, склепіння і декор Павичевої кімнати в занедбаному італійському палаці неподалік від Флоренції заворожують з першого погляду. Реставрація в мавританському стилі старого палацу стала справою всього життя Ксіменеса д'Арагона. Італійський архітектор, інженер, ботанік, філософ і політик аристократичного походження ніколи не був у Леванті або на Сході, а тому, екзотичні форми та кольори палацу були цілком втіленням його уяви. Відновлення палацу відбувалося з 1843-го до 1889 року. Сьогодні готель XX століття і палац з барвистою Павичевою кімнатою перебувають у занедбаному стані. Собор Ілі, Кембриджшир Вишуканий дерев'яний ліхтар, який вінчає центральну восьмикутну стелю собору Ілі, є одним з найбільших досягнень середньовічного будівництва і зодчества. Світлову вежу (лантерну) завершив 1334 року королівський тесля Вільям Херлі. Знизу вежа нагадує велику восьмикутну зірку, в центрі якої розташований ліхтар із різьбленим зображенням Христа. 10-метровий ліхтар із восьми англійських дубів підтримується дерев'яним склепінням з розташованими віялом бантинами. Дерев'яні панелі із зображеннями ангелів навколо ліхтаря можна відкрити. Крізь віконця з даху собору лунає хор, справляючи враження, ніби це спів самих небесних ангелів. Станція метро Сольна-сентрум, Стокгольм Станція метро на синій лінії біля торгового центру Solna Centrum у шведській столиці працює з 1975 року. Художники Андерс Аберг і Карл-Улоф Бйор розфарбували оголену породу підземного вестибюлю в червоний колір. Коли ви спускаєтесь на ескалаторі, створюється враження, ніби ви сходите в печеру якогось міфічного чаклуна. З 1957 року більше художників, ніж може вміститися в вагон поїзда метро, заповнили своїми шедеврами 94 зі 100 станцій стокгольмського метрополітену, довжина якого складає понад 110 км. Недарма метро шведської столиці називають "найдовшою художньою галереєю". Зрівнятися з ним художньою цінністю можуть хіба що старі станції московського метрополітену. Центральний вокзал, Нью-Йорк Протягом багатьох десятиліть стеля зі знаками зодіаку головної зали Центрального Вокзалу була невидимою для глядачів. Прихована під товстим шаром нікотинових смол від незліченної кількості сигарет, викурених поколіннями пасажирів, стеля вінчає величну будівлю головного терміналу, виконаного в стилі бозар. Французький художник Поль Сезар Елльйо і американець Чарльз Бейсінг розписали стелю в стилі середньовічних астрономічних мап. Вкриті сусальним золотом, знаки зодіаку, прикрашають синьо-зелену стелю, колір якої нагадує осіннє чи зимове небо Греції та Південної Італії. Очищену та відреставровану стелю відкрили в 1998 році. Мечеть Імама, Ісфахан В 1598 Шах Аббас переніс столицю Персії в місто Ісфахан, де він розпочав будівництво низки величних і красивих будівель, як релігійного так і світського призначення. Однак оскільки єдиним легкодоступним будівельним матеріалом в Ісфахані була обпалена цегла, тодішні естети побоювалися, що нові споруди, хоч би якими грандіозними вони не були, виглядатимуть досить одноманітно. Проте, нові технології виробництва кольорової мозаїки, дозволили архітекторам шаха втілити найфантастичніші ідеї декору. Найвищої досконалості їм вдалося досягти в оздобленні Мечеті Імама (1612-1638 років). Малюнки для плитки розробив майстер-каліграф і мініатюрист Резза Аббасі. Синій, жовтий, бірюзовий, рожевий і зелений кольори відбивають світло цього барвистого і спекотного міста, оживляючи прохолодний простір мечеті під великим блакитним куполом. Гольф-клуб "Дев'ять мостів", Йоджу-гун, Південна Корея Цей заміський клуб, відкритий в 2010 році, спроектував японський архітектор Сігеру Бан, відомий своїми роботами з нетрадиційних матеріалів, як-от папір, картон та бамбук. Мережану стелю атріуму, виконану з ламінованих дерев'яних ґрат, непомітно підтримують легкі колони у три поверхи заввишки. Сітчастий дах і колони, вирізані за допомогою комп'ютера, потребували мінімальної кількості матеріалу. Тонкі але водночас вогнестійкі колони, зроблені в стилі традиційних бамбукових валиків для ліжка - "бамбукових дружин" - не перешкоджають вільному потоку повітря в приміщенні. Легка сітчаста стеля віддзеркалюється на поверхні басейну, створюючи романтичну атмосферу. Центр Гейдара Алієва, Баку, Азербайджан Підлога, стіни і стеля цієї розкішної концертної зали, відкритої в 2012 році, утворюють єдине ціле. Споруда справляє враження чогось насправді чарівного, ніби архітектору центру Засі Хадід вдалося відмовитися від звичайних правил будівництва і вигадати свої власні. Складна геометрична конструкція з ламінованого білого дуба кріпиться на сталевій рамі. Це дає необхідну жорсткість усій споруді, але водночас створює в глядачів відчуття невагомості. Така обтічна архітектура була давньою мрією Захи Хадід, втілити яку дизайнерка змогла з появою новітніх комп'ютерних технологій. Після відвідування центру в Баку ваша уява про стелю приміщення зміниться назавжди. Сан-Панталон, Дорсодуро, Венеція Кинувши монетку в 50 центів, можна на кілька секунд освітити стелю цієї барокової парафіяльної церковці, що розташована у венеційському районі Дорсодуро. Дивовижний розпис олією кінця XVII століття охоплює понад 400 квадратних метрів стелі і створює ілюзію переходу стелі на стіни церкви. Гра світла і тіні вирізняє на живописному полотні колони і хор, прикрашений жвавими янголятками, які здіймаються до золотих небес. Унікальне полотно з ілюзією перспективи належить пензлю живописця Джованні Антоніо Фуміані (1645-1710). Впливовий англійський критик XIX століття Джон Раскін описував картину "Мучеництво і вознесіння Святого Панталона" як "найцікавіший у Європі приклад вульгарно-драматичного ефекту живопису". Втім, він безперечно помилявся: пошукайте в кишені ще одну 50-центову монетку. Зала молитви за добрий урожай, Храм Неба, Пекін Храм Неба - це величезний комплекс храмово-монастирських споруд, зведених за часів правління імператора династії Мін (уродженого Чжу Ді). Триярусну Залу молитви, завершену в 1420 році, прикрашає величне склепіння, яке складається з барвистих геометрично правильних дерев'яних чарунок, що репрезентують години, дні, місяці і пори року. Храм 38 метрів заввишки побудовано без єдиного цвяха - його дерев'яні колони і крокви складаються як величезний, ідеально підігнаний конструктор. Характерні кольори втілюють ідею вдачі, радості, благополуччя і слави імперського правління. Після пожежі 1889 року, яка майже повністю знищила храм, будівлю відновили, а інтер'єр перефарбували напередодні Олімпійських ігор 2008 року в Пекіні. Церква Святого Стефана на вулиці Волбрук, Сіті, Лондон З вулиць лондонського Сіті церква Святого Стефана здається досить непримітною будівлею. Однак всередині цей храм, побудований за проектом Крістофера Рена, є одним з архітектурних див Європи кінця XVII століття. Вісім корінфських колон і арок, акцентованих яскравими віконцями, підтримують дивовижний купол, декорований кесонами. Саме такий купол Крістофер Рен збирався побудувати над собором Святого Павла, однак проект відхилили. Зате сьогодні в цій тихій церковці ми можемо побачити первісні наміри Рена. Просторе склепіння з дерева, гіпсу та міді 19 метрів заввишки елегантно подовжує стіни церкви і на відміну від куполу собору Святого Павла є надзвичайно легким та світлим. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Culture.