Як крокує світом економічна криза
“Тиждень” розповідає про те, як економічна криза просувається світом, а також про національні особливості цієї кризи.
Тема останнього номеру “Корреспондента” присвячена економічній кризи і тому, як вона вже позначається на житті пересічних українців та певних галузей економіки. Крім того, часопис подає інтерв’ю із Віктором Пінчуком, який вважає, що для тих, у кого є гроші, криза відкриває цікаві можливості. “Фокус” також пише про перші жертви економічної кризи в Україні як серед підприємств, так і серед працівників. Натомість “Контракти” пишуть про галузі, які можуть скористатися з кризи. “Тиждень” у статті “Чорний вересень і синє небо” розповідає про те, як економічна криза крокує по планеті, зокрема, і на батьківщині нинішньої кризи, у Сполучених Штатах: “За два перші тижні місяця перестали існувати Lehman Brothers та Merrill Lynch, два найбільші у минулому фінансові заклади країни. Почали знемагати під тягарем фінансових проблем інші члени “великої п’ятірки” – Goldman Sachs Morgan Stanley. Взято під державний контроль приватні, проте гарантовані державою корпорації Fannie Mae та Freddiе Mac, колись засновані, аби полегшити створення іпотечного ринку у США. Величезний страховий конгломерат AIG одержує позику у кілька десятків мільярдів доларів від Федерального резерву США. Чим же все це завершиться? Фінансовій індустрії доведеться розгрібати власні гріхи ще протягом кількох місяців. Зусилля урядів, які вливатимуть у фінансові заклади позики і братимуть на свої баланси “отруєні” активи, швидше за все, будуть даремними. Центральні банки рано чи пізно змінять гординю на постмодерністську покору і збагнуть, що перегиби в економіці найкраще лікує сама економіка. А поки що у фінансових столицях світу триває “чорний вересень,” а під холодним, безкраїм осіннім небом стоять натовпи вигнаних із банків “костюмів.” Вони кусають лікті і дзвонять своїм агентам з працевлаштуванням, а в ювелірних крамницях стрімко дешевшають шикарні швейцарські годинники,” – не без поезії зображує кризу “Тиждень,” і також подає опис кризи по-російські та по-українські із красномовними назвами: “Криза євразійської Нігерії” та “Економіка амеб.” Меншає попит на кадри Тема останнього номеру “Корреспондента” присвячена економічній кризи і тому, як вона вже позначається на житті пересічних українців: “Криза на світових фондових біржах миттєво охолодила розігрітий до межі кадровий попит. Позбувшись джерел фінансування, багато компаній, що працюють в Україні, вирішили відтермінувати втілення нових проектів і розширення бізнесу. Дійшло навіть до скорочення штатних працівників. У першу чергу це відбулося у компаніях, бізнес яких пов’язаний із нерухомістю та фінансами. Рекрутери обережно не називають цю тенденцію кризою, але прогнозують, що у найближчі півроку з’явиться багато безробітних фахівців. Схоже, що вже скоро 2007 та 2008 стануть згадувати як “старі добрі часи,” – пише часопис, і у статті “Вільне падіння” перераховує галузі української економіки, які вже відчувають вплив світової кризи: “Десяти хвилин вистачило, аби Україна позбулася найвищої будівлі у країні. Саме стільки часу рада директорів великої російської компанії Mirax Group витратила на ухвалення рішення про замороження найамбіційнішого будівельного проекту сучасної України – 46-поверхового торгівельно-розважального центру Міракс-плаза на Подолі. Із тижневим відривом аналогічне за духом та змістом повідомлення зробив і найбільший український девелопер – компанія ХХІ століття. Її власник, Лев Парцхаладзе повідомив Корреспонденту, що за умов нестачі інвестицій, ХХІ століття сконцентрується на ключових проектах – розвитку комерційної нерухомості. Проте девелопер стали не єдиними жертвами у цунамі кризи, яка накриває Україну. На межі затоплення опинилися такі флагмани вітчизняної металургії, як Ferrexpo та Маріупольський мет комбінат імені Ілліча. Криза на фондових ринках також не пройшла повз інвестиційні компанії. Коли період стрімкого зростання змінився обвалом котування на українських біржах, більшість ін вест компаній стали побоюватися не за прибутки, а за виживання,” – пише часопис. Криза несе з собою і певні можливості. Для олігархів? “Корреспондент” також подає інтерв’ю із другим найбагатшим українцем Віктором Пінчуком, який, зокрема, вважає, що економічна криза несе у собі і певні можливості: “Багато активів знецінені, я маю на увазі на фондовому ринку, і їх можна придбати із надією на майбутнє зростання. Це гарна можливість сьогодні. Для тих, у кого є можливість інвестувати гроші, це найцікавіший період. Можна або багато виграти, або багато програти.” Пан Пінчук також вважає, що українській владі вже час звернути увагу на світову фінансову кризу, і на те, як вона може позначитися на Україні: “Я вважаю, що якщо політики не зможуть зосередитися і присвятити увагу економіці, то ми будемо вважати, що зараз у нас була біла смуга.” Перша жертва - будівельна галузь “Фокус” також пише про те, що першою жертвою світової фінансової кризи в Україні стала будівельна галузь. Водночас, як вважають опитані часописом експерти, хоча нині девелопер і призупиняють проекти на продають незавершені об’єкти, ціни на нерухомість в Україні навряд чи кардинально знизяться, адже величезний попит на житло та офіси навряд чи стане меншим, а от пропозиція за часи кризи обов’язково зменшиться. Часопис також звертається до теми початку масових звільнень: “Поки що падіння ділової активності найбільше відбилося на обслуговуючому персоналі девелоперських та інвестиційних компаній: водіях, прибиральницях, офіс-менеджерах, секретарях, охоронцях. Звільняють і фахівців високого рівня: таких прикладів ще не багато, але вони змушують нервувати багатьох. Про те, наскільки масштабними є звільнення, експерти поки що не кажуть. Вони посилаються на те, що ситуація на ринку є туманною, і все з’ясується ближче до зими. Крім того, із персоналу у першу чергу звільняють новачків, які зайняли вакантні посади у зв’язку із планованим розширенням бізнесу. Разом із девелоперами, зміни і відбуваються у тих, хто працює із ними як підрядники. Наприклад, нещодавно велика київська проектна компанія, яка виконувала роботи для низки девелоперів, була змушена скоротити цілий відділ – лише через місяць після того, як винайняла цих людей. Після проектників та забудовників з’явилися проблеми і у виробників будівельних матеріалів. Оскільки в Україні фондовий ринок розвинений слабко, його падіння мало позначилося на працівниках цієї сфери. Проте, за словами рекруте рів, деякі інвестиційні компанії все ж таки прощаються із працівниками, які спеціалізуються на купівлі-продажу цінних паперів,” – пише “Фокус,” але, водночас, називає і альтернативні галузі, інвестиції у які у майбутньому приноситимуть лише прибутки – наприклад, сільське господарство. “Контракти” також у статті “Вихід тут” пишуть про те, що від економічної кризи дехто може і виграти – наприклад, здешевлення національної валюти підвищить конкурентоспроможність українських експортноорієнтованих підприємств, або ж великі фінансові компанії, які витримають кризу, можуть поглинути дрібніших конкурентів, і вийти з кризи більш міцними.