На що чекати Донбасу після прямої лінії Путіна?
Зовнішньополітична частина спілкування Володимира Путіна зі співгромадянами 16 квітня була витримана в основному у примирливому ключі стосовно як до Заходу, так і до України. Принаймні за теперішніми російськими стандартами.
Російський президент прагнув виглядати миролюбивим і відносно поступливим Ключові фрази, які, напевно, ще довго будуть цитувати політологи та журналісти: "ми не збираємося відроджувати імперію"; "ми нікого ворогами не вважаємо"; "забезпечити гідне життя, зокрема і російським людям, які проживають сьогодні за кордоном, у близьких для нас країнах СНД, ми можемо, розвиваючи взаємодію і співпрацю"; "Україна - незалежна самостійна держава, до цього треба ставитися з повагою, занурюватися і втручатися туди - це неправильно". Як і раніше називаючи зміну влади на Україні переворотом, російський президент, тим не менш, говорив не про підступи Держдепу, а про помилки Віктора Януковича. "Це провал внутрішньої політики України. Люди втомилися від злиднів, злодійства, хамства влади, від корупції, олігархів, їх невгамовної жадоби", - заявив він. Як кажуть, ці слова, та Богу б у вуха. Оливкова гілка чи димова завіса? Директор київського Міжнародного інституту демократії Сергій Таран сповнений сумнівів, хоча визнає, що загроза повномасштабної війни, судячи з усього, відступила. "Мова стала більш мирною, але робити висновки на підставі вербальних півтонів про те, завершується "новоросійський проект" чи ні, рано", - заявив він Російській службі Бі-бі-сі. Генеральний директор московського Центру політичних технологій Ігор Бунін вірить, що мова йде не про риторику, а про позицію. "Корекція підходів влади відображає зсуви у суспільній думці", - вважає експерт. "Характер надісланих запитань наочно свідчить, що росіян найбільше турбують споживання і нагальні життєві проблеми, - пояснив він свою точку зору. - Людей цікавлять ЖКГ, зарплати, ціни, пенсії і транспорт, а не велич країни. Велич - це добре, але її ми вже досягли, Крим завоювали, нас всі бояться, час про себе подумати". Від Донбасу до хліба насущного За оцінкою Ігоря Буніна, зрушення почалися десь у листопаді минулого року. "Володимир Путін реагує: змінює імідж військового вождя на турботливого батька нації. Світу запропонувати оливкову гілку у вигляді Мінських угод, Заходу показати, що вимолювати пробачення ми не збираємося, але і нагнітати не хочемо. Всередині країни заспокоїти суспільство: все під контролем, проблеми за два роки вирішимо, війни не буде", - коментує він висловлювання президента. "З тією ж психотерапевтичної метою зроблені жести щодо модерністських верств: сталінізм - потворна система, опозиція в Думі - це добре, звичайно, якщо народ "за", квіти на місці вбивства Нємцова нікому не заважають", - додав політолог. Вибухонебезпечна ситуація Сергій Таран нагадує, що ситуація на Донбасі залишається невизначеною. "Перемир'я перемир'ям, але інциденти продовжуються, пом'якшення позиції сепаратистів не відбувається, військова активність на контрольованій ними території не знижується, за розвідданими, туди продовжує надходити російська зброя", - стверджує він. "Що стосується висловлювань Путіна, особисто для мене головними є дві речі. По-перше, в його особі ми маємо справу з людиною, від якої все залежить, але над якою немає ніякого контролю, так що невідомо, що він надумає завтра і післязавтра. По-друге, він знову повторив свою відому тезу про те, що українці і росіяни - один народ", - говорить експерт. Гібридна операція На пряме запитання Володимир Путін дав настільки ж пряму і однозначну відповідь: російських військ на сході України немає. Правда, наголосив на слові "військ". З одного боку, важко собі уявити, щоб глава держави став публічно стверджувати явну неправду, ризикуючи бути викритим і не залишаючи можливості для відмовок. З іншого - не менш складно уявити, що вчорашні шахтарі і службовці відразу навчилися професійно справлятися з танками і гарматами, не кажучи вже про те, звідки ці танки і гаубиці взялися. "Російських військових частин, треба думати, там дійсно немає, - вважає Ігор Бунін. - Але мова може йти про гібридну операцію силами войовничих добровольців і спеціалістів, які видають себе за добровольців". "Володимир Путін - єдиний світовий лідер, який говорить, що російських військових на Донбасі немає. Чи одягнені вони в форму, не має значення. Що зі швейних машинок складно зробити "Гради", всім зрозуміло", - зауважив Сергій Таран. Альтернативи майбутнього Практично всі визнають, що ключ до вирішення кризи на сході України перебуває в руках Кремля. Володимир Путін знову говорив про необхідність політичного врегулювання. Але що він під цим розуміє, і до яких дій вдасться? Теоретично подальший розвиток зводиться до чотирьох ймовірностей. Відновлення війни і спроби розширення території самопроголошених республік. Їх реінтеграція в Україну або, як висловлюється частина росіян, "злив Донбасу". "Абхазький сценарій", тобто офіційне визнання Москвою "ДНР" і "ЛНР", їх де-факто відділення від України і збереження у нинішніх кордонах. Нарешті, останній варіант, який, на думку більшості аналітиків, є найбажанішим для Кремля, але неприйнятним для України і тому малореальний: повернення бунтівних територій, однак на умовах такої широкої автономії, яка означала б незалежність у всіх практичних питаннях. Плюс право вето щодо ключових політичних рішень Києва, насамперед, у частині євроатлантичної інтеграції. "Володимир Путін хоче реалізувати Мінську угоду в своїй інтерпретації, щоб Донбас отримав права стосовно всієї України, а Москва мала в її справах міноритарний, але блокуючий пакет акцій. Якщо цього не трапиться, то в довгостроковій перспективі "злив" можливий, але Кремль буде чинити опір цьому до останнього", - прогнозує Ігор Бунін. "Захід дає зрозуміти, що відкритий зрив Мінських угод і війна матимуть для Росії найтяжчі наслідки. "Абхазького сценарію" в Москві теж не хочуть, адже "Абхазію" потрібно буде годувати, а в України з'явиться можливість швидко стати повноцінною державою. Федералізація неприйнятна для Києва, а варіант №2 - для Путіна ", - розмірковує Сергій Таран. Тому український експерт бачить п'ятий сценарій: відсутність врегулювання і затягування нинішньої невизначеної ситуації. "Ковбасити" Україну "Думаю, завдання, яке сьогодні ставить перед собою Кремль - як кажуть у народі, "ковбасити" Україну так довго, як це можливо, - припускає Сергій Таран. - Інтерес тут не тільки геополітичний, головна мета не в тому, щоб взяти більше території". "Для Путіна Україна стала країною, на прикладі якої потрібно показувати росіянам, як не треба робити і як там погано, щоб росіяни вважали, що у них все добре. Виглядати виграшно на тлі США і ЄС важкувато, а на тлі України, на жаль, можливо. Плюс демонструвати світові нестабільність і неспроможність української державності ", - вважає аналітик. Сергій Таран вважає симптоматичними слова Володимира Путіна про те, що очікувати скасування західних санкцій проти Росії в осяжному майбутньому не варто. "Значить, зроблена довгострокова ставка на дестабілізацію України, хай не на широкомасштабну війну, але точно не на мир", - упевнений він.