Книга року ВВС: Зоодетектив, який можна почитати агентам НАБУ чи НАЗК
Рецензія члена журі Віталія Чепиноги на книжку Івана Андрусяка "Морськосвинський детектив", яка вийшла у фінал Дитячої Книги року ВВС-2020.
Іван Андрусяк. Морськосвинський детектив. - Харків: Віват, 2020 В далекому дитинстві, ще в сільській фазі життя у мене була морська свинка… В селі цього звіря не любили. Бо ж він не мав жодного практичного й прикладного значення для сільського господарства. Українське село досі "friendly" лише до тих тварин, що бодай теоретично можуть виконувати якусь функцію. Морська свинка таких функцій не мала від народження. В принципі, свинку це не дуже обходило і зовсім геть не засмучувало. Вона сиділа в клітці і їла. Зранку до вечора. Яблука, траву, капусту, моркву… Все, що могла "дістати" у своїй не дуже суворій неволі… А я дивився на морську свинку крізь пруття клітки і мені дуже кортіло дізнатися про що вона думає, як влаштований її процес мислення? Чи схожий він на людський? Чи свідома вона себе? Чи буває їй сумно або весело? Тепер, коли я прочитав "Морськосвинський детектив" Івана Андрусяка, я точно знаю, що морська свинка не просто думала… Вона розслідувала заплутані й таємні справи. Вона дидактично мислила, як Шерлок Холмс. І, мабуть, так само, як і морський свин Жерар - герой згаданого вище зоодетективу для дітей та дорослих. Стала зрозуміла й підспудна, затаєна нелюбов села до тварини: детективів не люблять ніде. І нікому не сподобається, коли дістають з шафи твої старі скелети. Нехай навіть ці шафи з скелетами перебувають не в хаті, а в собачій буді чи в курятнику. Жерар, за хороший гонорар (морква, капуста), береться за найскладніший кримінал сільського двору. І, наражаючи себе не небезпеку, вперто веде розслідування… Будьте певні, він знайде злочинця! Хай іде мова хоч про зниклий котячий сніданок, хоч про таємне й загадкове страшидло, яке лякає мешканців двору чи навіть коли треба доторкнутися до чогось містичного й вкрай небезпечного. Інші рецензії журі: В ході розслідувань ви також познайомитеся з іншими героями книги - котами Тимком та Степаном, милими щурячими сімействами Монтенків та Капуленків (от вам і Шекспір), з парою сурових хом'яків, стать та імені яких ніяк не вдається з'ясувати. Я не знаю, де Жерар зараз, які справи розслідує, які загадки розв'язує. Можливо, треба запитати у Івана Андрусяка. Але те, що це дуже важлива і дуже розумна морська свинка - беззаперечно. Я також не знаю, чи візьметься Жерар за дорослі справи… Думаю, можна спробувати. І якщо вам треба викрити рейдерську змову, розслідувати якийсь корупційний злочин чи вивести на чисту воду нечистого на руку державного чиновника… - То все що вам треба, це - Жарар. І - одну морквину. Одну дуже хорошу, велику і якісну морквину! Все - по-чесному! Принаймні, я б щиро рекомендував цю книгу агентам НАБУ чи НАЗК. Адже варто поважати того свого колегу, в якого зовсім немає "незакритих" справ… Орфографію, пунктуацію і стиль автора збережено. Читацькі рецензії: Стежте за перебігом конкурсу на Facebook-сторінці Книги року BBC, а також на сайті bbc.ua у розділі Книга року ВВС