Чому у Франції дефіцит круасанів - огляд ЗМІ
У четвер, 26 жовтня, міжнародна преса висвітлює такі теми:
Круасани в небезпеці Для французьких круасанів настали непрості часи, пише Guardian. Франція, яка є світовим рекордсменом за рівнем споживання вершкового масла, переживає чи не найбільший дефіцит цього продукту з часів Другої світової. Зменшення постачання масла поставило у скрутне становище виробників випічки на кшталт круасанів, в яких частка масла може перевищувати 25%. У крамницях тим часом на полицях замість масла встановили таблички, де написано, що для його виробництва не вистачає молока. "Існує низка причин, що призвели до нинішньої кризи. Падіння виробництва молока, малі надої у 2016 році та зростання попиту на масло у світі спричинили перебої з постачанням та зростання оптових цін. Ціна тони промислового масла злетіла з 2500 євро у квітні 2016 року до 7000 євро цього літа", - пише видання. Газета цитує Клода Франсуа, який є власником невеликої компанії з виробництва випічки. Йому довелося на 70% скоротити робочі години, адже не вистачає масла. За словами Франсуа, від серпня він отримує лише тонну масла на тиждень, хоча потрібно три. Між тим онлайн-користувачі жартують, що готові продати пачку масла, яку вже наполовину з'їли, за 250 євро. А ще публікують короткі відео, де зображені жителі Бретані й Нормандії, що тиняються вулицями немов зомбі. У цих регіонах молочні продукти особливо популярні. Рівні протистояння Поки лідери й парламенти Іспанії та Каталонії вирішують, як діяти у складній ситуації з оголошенням незалежності регіону, рух за відокремлення поступово переходить із політичного на інші рівні, зокрема в освітні заклади. На думку міністерства освіти, шкільні години нерідко використовують для "занять, сповнених політичної ідеології" Як пише газета El Pais, студенти Каталонії готуються до дводенного страйку на підтримку незалежності. На думку іспанського міністерства освіти, це є одним з наслідків політики регіонального уряду із нав'язування молоді певних поглядів. Міністерство заявило про десятки випадків, коли дітям так чи інакше доносять думку про необхідність відокремлення. Одним із таких випадків нібито є ситуація у школі в місті Сант-Андреу-да-ла-Барка неподалік Барселони, коли після референдуму вчитель сказав одному з учнів, чий батько служить в іспанській гвардії: "Сподіваюсь, ти щасливий через те, що наробив твій батько". На думку міністерства освіти, шкільні години нерідко використовують для "занять, сповнених політичної ідеології". Однак більшість каталонських освітян такі звинувачення відкидають. Між тим, в іншій статті El Pais пише, що конфлікт глибоко проник і в правоохоронні органи. Відносини між іспанською й каталонською поліцією і раніше були не найкращими, але зараз вони у жахливому стані, наголошує видання. "Спільні операції призупинено, медалі повертають назад, а деякі офіцери Цивільної Гвардії більше не працюють інструкторами в поліцейській академії Каталонії", - зауважує газета. Журналісти пишуть, що погіршення стосунків видно й на базовому рівні, в ситуаціях, коли в їдальні представники регіональних і національних правоохоронних органів не сідають за один стіл. Якщо раніше для вирішення певного питання поліцейський телефонував колезі з іншого органу, то зараз комунікація перейшла в письмову форму. "Ніхто не заперечує, що відносини між правоохоронними органами не завжди були простими. Але раніше протистояння відчувалося лише на рівні вищого керівництва. Оперативники намагалися бути осторонь конфлікту", - додає El Pais. І зауважує, що конфлікти можуть поставити під загрозу антитерористичну діяльність, а це може дорого коштувати країні. Жити по-новому Про виклики, що стоять перед Саудівською Аравією, пише New York Times. Газета описує амбітну мету 32-річного кронпринца Мохаммеда ібн Салмана лібералізувати суспільне життя, диверсифікувати економіку і звільнитися від нафтової залежності. Його тези, озвучені банкірам та бізнесменам у блискучій конференц-залі в Ер-Ріяді, де нещодавно відбувся масштабний форум, New York Times описує так: "Колись закрите королівство тепер відкрите для бізнесу". Та як зазначає газета, на шляху до великих цілей постануть ще більші перешкоди. "Колись закрите королівство тепер відкрите для бізнесу", - пише New York Times "Поки що незрозуміло, як сильно видані нагорі укази й масштабні оголошення про плани зможуть справді змінити суспільство, яке впродовж довгого часу характеризувалося глибоким релігійним консерватизмом та значною залежністю від держави", - вважає видання. Але певні зміни вже відбуваються. Жінкам пообіцяли право керувати автомобілем, а права релігійної поліції суттєво звузили. Однак уряд поки що не досяг значних успіхів у перетворенні королівства із нафтової держави в продуктивну економіку, здатну рости в умовах низьких цін на паливо, пише газета. І зробити це буде надскладним завданням, зважаючи на те, що історично уряд Саудівської Аравії з його грошима від продажу нафти, масштабними проектами і здатністю працевлаштувати місцевих жителів у держструктурах був головним мотором економіки. Це означає, що навіть приватний сектор перебуває у значній залежності від держави і її витрат. Тепер же кронпринц пропонує збільшувати кількість громадян, залучених у приватний сектор, і спиратися на іноземні інвестиції. Зрада, яку можна собі пробачити Чи можна одружитися на самому собі, а потім зрадити? Так, пише Independent. І наводить приклад Софі Таннер, яка у 2015 році побралася із самою собою, а тепер зізналася, що зрадила собі. Під час шоу This Morning Таннер визнала, що її стосунки із самою собою не є ідеальними. "Таннер "зрадила собі" з Руарі Барретом, поліамором, який тимчасово повернувся до моногамії, коли зустрічався з Софі протягом п'ятьох місяців", - пише Independent. Бути поліамором означає мати кількох коханців за згодою і схвалення всіх учасників цього любовного три- чи радше багатокутника. Баррет зрештою теж одружився із самим собою. А Таннер тим часом заявила, що не планує розлучатися із собою через подружню зраду: "Одружитися на собі означає взяти на себе обов'язок все життя бути відповідальним за власне щастя. Тож розлучення - не варіант". Огляд підготував Юрій Мартиненко, Служба моніторингу BBC.