Бойко: про газ Тимошенко треба розмовляти з Середньою Азією
Керівник російського Газпрому Олексій Міллєр несподівано відвідав Київ.
Український прем’єр Юлія Тимошенко називає це одним із перших результатів її переговорів із російським колегою Владіміром Путіним, і твердить, що керівник Газпрому 'рідкий, але завжди бажаний гість у Києві.' Попередній візит пана Міллєра до Києва відбувся у жовтні 2004 року. Один із ключових учасників тих переговорів, тоді голова Нафтогазу, а згодом і міністр енергетики в уряді Януковича Юрій Бойко, не вбачає у візиті голови Газпрому до Києва нічого надзвичайного. В інтерв’ю Бі-Бі-Сі він припустив, що під час цих переговорів йшлося про заборгованість українського Нафтогазу перед РосУкрЕнерго, половиною якого володіє російський Газпром, а також про те, як вплине на газові ціни наступного року рішення середньоазійських країн отримувати за свої енергоносії європейські ціни. Юрій Бойко: Керівник Газпрому пан Міллєр кілька разів бував на переговорах у Києві, і нічого екстраординарного у цьому немає. Це є робочий візит, тому що ситуація є дуже складною. Є дуже великі борги між Нафтогазом України та РосУкрЕнерго, - там під 2 мільярди доларів вже заборгованість, - і тому це, безперечно, турбує російську сторону. Крім того, є позиція середньоазійських республік стосовно ціни на газ наступного року. Це також є ключовим питанням. Я вважаю, що у керівництва нашої держави має бути єдина позиція, аби так само, як ми це зробили минулого року, відстояти комфортну ціну для України. Бі-Бі-Сі: Напередодні візиту до Києва пан Міллєр зустрічався із президентом Медвєдєвим, і на цій зустрічі він повторив свою тезу про те, що наступного року газ для України коштуватиме більше 400 доларів за тисячу кубометрів. Проте два роки тому ми вже чули, що ціна газу буде більшою за 200 доларів, а сьогодні маємо газ ще по 180 доларів за тисячу кубів. Чи є такі заяви елементами 'східного базару', або ж є реальні підстави для того, щоб ціна була вищою за 400 доларів? Юрій Бойко: Є чітка позиція середньоазійських країн – власників газу – продавати свій газ за європейськими цінами. І це є головною проблемою на сьогодні. Я не можу зараз назвати ціни на газ на наступний рік, тому що це є предметом переговорів, зокрема, і з лідерами середньоазійських держав. Але те, що газ буде дорожчий, ніж сьогодні – це факт, тому що була позиція середньоазійських держав, і не було позиції з боку нашої країни навесні, коли лунали ці заяви і декларації. Бі-Бі-Сі: Наскільки реальною для втілення є пропозиція президента проводити тристоронні газові переговори між Україною, Росією та середньоазійськими постачальниками, адже тут у всіх сторін є досить протилежні інтереси? Юрій Бойко: Я вважаю, що керівництву уряду треба, перш за все, їхати на переговори до Середньої Азії. Пані Тимошенко жодного разу не їздила ані в Узбекистан, ані в Казахстан, ані в Туркменістан, хоча саме вони є постачальниками газу до нашої країни. Коли будуть переговори із середньоазійськими республіками, тоді буде зрозуміло, який сенс мають тристоронні переговори. Бі-Бі-Сі: У понеділок, коментуючи питання ціни на газ, президент нагадав, що Україна транспортує до 80% російського газу до Європи. Чи можна буде і надалі використовувати цей чинник газотранспортної системи, як один із важелів у переговорах з Росією? Юрій Бойко: Ми повинні постійно використовувати цей чинник, але не як важіль, не як ультиматум, а як розуміння стратегічного партнерства. Дійсно, і ми пов’язані з Росією, і вона з нами, і весь час нам вдавалося знайти компроміс, базуючись на цих принципах. Гадаю, що це є зрозумілою річчю і для наших партнерів також. Вони мають такий ресурс як видобуток, а ми маємо такий ресурс, як транзит. Тобто, ми повинні домовитися. Бі-Бі-Сі: Також вчора президент заявив, що треба опрацювати формулу ціни на газ, аби вона не залежала від якихось політичних коливань. Що це має бути за формула, і чи зможе Україна витримати ціни, обчислені за цією формулою? Юрій Бойко: По-перше, у нас не було політичних торгів стосовно ціни. Було розуміння стратегічного партнерства, були компроміси, враховуючи важливість транзиту російського газу. А якихось примітивних торгів – ви нам, ми – вам – такого не було ніколи, хто б там що не розповідав сьогодні. Такого не повинно бути, бо видобуток газу і його транзит дійсно дуже тісно пов’язані, і той, хто цим займається, може знайти компроміс навіть без залучення політичних чинників. Бі-Бі-Сі: Як Ви бачите подальшу долю РосУкрЕнерго у цьому процесі? Чи залишиться ця компанія на ринку? Юрій Бойко: Вона є постачальником газу згідно із угодами, підписаними нинішнім урядом. Якщо буде більш вигідна пропозиція з боку, скажімо, Газпрому, то потрібно її прийняти, бо все, що ми переплатимо, ми переплатимо із своєї економіки в економіку інших країн. Бі-Бі-Сі: Віце-президент російського уряду заявив, що однією з причин виникнення проблем із поставками російської нафти до Чехії стали наміри України відмовитися від реверсу нафтопроводу Одеса-Броди. Але ці заяви лунали від українських урядовців і раніше, а у травні на Енергетичному самміті вони були офіційно підтверджені. Чому тоді від Росії не лунало жодних протестів? Юрій Бойко: Знаєте, взагалі, коли ухвалюється рішення качати чи не качати нафту цим нафтогоном, потрібно вирішувати і технічні, і економічні проблеми, але, передусім, треба мати єдину позицію щодо цього питання у державі. Коли президент призначає нараду з аверсу нафтогону, а прем’єр-міністр її скасовує, то що це за позиція, і яке ставлення до нас може бути з боку наших майбутніх партнерів? Так само, як і у переговорах по газу, країна не може відстояти вигідну для себе з точки зору економіки позицію, якщо немає єдиної думки у керівництва держави. Слава Богу, що ми запустили цей нафтопровід у реверсному режимі у 2004 році, і ця труба не заіржавіла, і працює. Але для ухвалення рішення щодо аверсу, потрібно мати єдину позицію серед керівництва держави. Бі-Бі-Сі: У травні голова Укртранснафти казав про те, що у разі ухвалення рішення про аверс, то, згідно із угодами, потрібно буде попередити за 3 місяці ті компанії, які зараз використовують цей нафтопровід, і що жодних штрафних санкцій, чи претензій з російського боку не буде. Як ключовий учасник тих переговорів, Ви можете це підтвердити? Юрій Бойко: Так і було. Договір підписано таким чином, що якщо українська сторона захоче змінити напрямок транзиту, то вона за три місяці попереджає компанії, які зараз транспортують нафту, заміняє нафту, і змінює напрямок. Бі-Бі-Сі: Тобто таких проблем, як із Vanco, звернень до Стокгольмського арбітражу, не варто очікувати? Юрій Бойко: Жодних проблем не буде, тому що договір було укладено правильно. Ми вважали, що через 3-4 роки, а тепер вже через 2 роки, у нас дійсно буде аверс. Так воно і буде.