Бруд і сморід: правозахисники побували у психлікарнях
Українські правозахисники заявляють про бруд і нелюдські умови утримання пацієнтів у деяких психіатричних закладах країни. Увага! Деякі подробиці і фото в тексті можуть шокувати.
Подвір'я Левоньківської психіатричної лікарні в Чернігівській області Спостерігачі з Національного превентивного механізму (НПМ) розповідають про випадки на Чернігівщині, коли підопічні психоневрологічних інтернатів роками не виходять на вулицю, не отримують медичної допомоги, живуть у бруді і сплять в інвалідних візках замість ліжок. В одному випадку правозахисники розповіли про жінку з пухлиною біля грудей, яку три роки не оглядали лікарі. У прес-службі Міністерства соціальної політики ВВС Україна сказали, що прокоментують заяви НПМ не раніше п’ятниці. У Чернігівській ОДА теж пообіцяли прокоментувати заяви правозахисників пізніше. Правозахисники кажуть, що схожі негідні умови можуть бути і в психіатричних закладах інших областей. Одна з проблем - переповненість психіатричних закладів "Позаминуле століття" Спостерігачі з Національного превентивного механізму, який працює спільно з офісом омбудсмена, мають необмежений доступ до місць несвободи, таких як в’язниці, СІЗО, дитячі будинки чи режимні інтернати. "Метою таких перевірок є саме прихід без попередження, щоб побачити, яка там ситуація всередині і в яких умовах живуть люди", - пояснює Надія Колесникова з Центру інформації про права людини. "Те, що ми побачили в кількох психоневрологічних лікарнях Чернігівщини, змусило нас вийти і кричати: "Зміни потрібні вже зараз", - додала пані Колесникова. Схожі історії представники НПМ розповідають і про Любецький психоневрологічний інтернат. У відділенні для схильних до втечі жінок немає душу, кажуть правозахисники. За словами самих пацієнток, їх миють водою зі шланга. "Підопічні з відділення для лежачих взагалі не бачать сонячного світла. На вході в будівлю немає пандуса, і люди роками не виходять на вулицю, не бачать сонця і не дихають свіжим повітрям", - каже Тетяна Печончик, голова Центру інформації про права людини, яка брала участь у моніторинговому візиті. Правозахисники звертають увагу, що в таких закладах персонал часто перевантажений роботою. На одного працівника може припадати кілька десятків пацієнтів. "Якщо говорити про такі заклади, то в нас там минуле чи й позаминуле століття, катастрофічна недофінансованість", - каже пані Печончик. За даними правозахисників, у Любецькому інтернаті на лікування кожного хворого передбачено лише 1,45 грн на добу. Ліжко в Городнянському психоневрологічному інтернаті Щонайменше у двох пацієнток Городнянського інтернату від постійного лежання з'явилися пролежні Цим харчуються підопічні "Запах свіжої сечі" "Перше враження, коли ми ввійшли в інтернат – це страшний сморід і побоювання людей щось говорити. Було видно, що вони бояться персоналу. Казали, що їх дуже сварять і можуть ображати матюками, але сказали, що не застосовують фізичної сили", - Сергій Буров, монітор НПМ, розказує про візит до Городнянського психоневрологічного інтернату для жінок. За його словами, в тісній кімнаті з одним ліжком вони з колегами побачили двох жінок, одна з яких "постійно живе у візку". "Каже, що її це влаштовує і вона до цього вже звикла", - розповідає пан Буров. "На жаль, ставлення персоналу таке, що головне, аби цих людей ніхто не бачив і вони не мозолили очі всім іншим", - каже правозахисник. Його колега, Ірина Сергієнко з офісу уповноваженого Верховної Ради з прав людини, ділиться враженнями від візиту до відділення, де лежать 38 прикутих до ліжка жінок. "Відразу, в першій кімнаті, подивившись, у яких умовах перебуває жінка, розгорнувши ковдру на ній, ми побачили на постелі нігті, які відпали самі собою, бо їх ніхто не стриг", - каже пані Сергієнко. Одна з пацієнток інтернату в Городні проводить у візку дні і ночі Далі вони з колегами виявили ще двох жінок з пролежнями, які лежали на незручних старих ліжках "із сіткою, прогнутою майже до підлоги". "Жахливий запах свіжої сечі. Кожна жінка була без нижньої білизни, без памперсу. Коли ми запитали персонал і медсестру про памперси, вони сказали, що памперси є, просто не встигли їх одягнути", - каже вона. В однієї з жінок монітори НПМ побачили пухлину над молочною залозою, яка кровоточила. Жодних медичних документів з діагнозом у хворої не було, кажуть, правозахисники. Після розмови з медсестрою з'ясувалося, що востаннє жінку обстежував онколог близько трьох років тому. "Світоглядні хиби" Правозахисники кажуть, що за результатами візиту готуватимуть звернення омбудсмена до представників влади з вимогою не допускати такої жорстокості в догляді за хворими і змінити підхід до опіки над ними. Представники Превентивного механізму кажуть, що проблема не лише у катастрофічному браку фінансування, а й у тому, що персонал таких закладів часто не має достатньої кваліфікації. "Персонал не навчений, не бачив, як може бути по-іншому", - ділиться враженнями після візитів до психіатричних закладів Володимир Шурдук, фахівець з психіатрії. "Це світоглядні проблеми людей, що працюють там. Ми заточені на те, щоб це змінювати", - каже він.