Чи може Росія ввести війська в Білорусь, і чи бояться цього білоруси
Росія зараз зберігає відносний нейтралітет щодо останніх подій у Білорусі. Втім, Володимир Путін привітав Олександра Лукашенка з перемогою вже на наступний день після білоруських виборів.
Досі Союзна держава Росії та Білорусі існувала переважно на папері. На цьому фото два президенти садять ялинку біля меморіального комплексу радянським солдатам у Тверській області, 30 червня 2020 року. Його наступні кроки залежатимуть, на думку експертів, від рівня ескалації в Білорусі. Білоруські та російські експерти, з якими ми поспілкувалися, не виключають сценарій військового вторгнення Росії в Білорусь. У тій чи іншій формі Росія може "прийти на допомогу братньому народу", якщо Лукашенко силою та репресіями не приборкає протестну стихію. І вона, скажімо, в певний момент вийде з берегів білоруських вулиць, перерісши в національний хаос. Позбавити простору для маневрів "Думаю, всю цю кампанію Кремль сидів у великому кріслі з попкорном і насолоджувався тим, як білоруська влада власноруч закопує свою дипломатичну свободу", - каже білоруський політолог Артем Шрайбман. На російському державному телебаченні протести в Білорусі називають "класичною кольоровою революцією". Такі народні повстання в Кремлі не зносять на дух. Але за протестами міського середнього класу там справді мали б спостерігати з корисливим зацікавленням. Перед виборами Олександр Лукашенко дозволяв собі згадувати Росію та Путіна якщо не лихим, то й не добрим словом. Закидав Кремлю, що там відносини з Мінськом з братських зробили партнерськими, що Путін "нікому не довіряє" і в цьому його проблема. Апогеєм демонстрації власної сили та контролю над ситуацією стало затримання 33 громадян Росії та України в Білорусі, бійців російської приватної військової компанії "Вагнер". Їх Лукашенко звинуватив у намірах дестабілізувати країну. Російський політолог Іван Коновалов у студії Першого каналу сказав, що один із сценаріїв білоруських виборів був спрямований на погіршення відносин Москви та Мінська: "Намагалися розіграти карту 33 російських громадян. Це потрібно було, щоб "батька" відштовхнути від Росії... Безумовно, це не вийшло. Відзначимо хорошу роботу наших спецслужб". Але інші експерти говорять про те, що чим менш легітимним Олександр Лукашенко буде в очах власного народу, а також ЄС та США, тим більшою буде його залежність і прив'язаність до Росії. Всі вікна можливостей та альтернатив закриються. І залишиться доступним лише один тунель - до інтеграції з Росією на її умовах. Одним із таких вікон відносно нових можливостей є співпраця Білорусі з Китаєм. "Китаю Білорусь цікава як держава, що балансує між різними векторами, будучи відкритою і для Заходу, і для Сходу. Якщо Захід закриється для неї, то зацікавлення китайців спаде", - зауважує білоруський політичний експерт, аналітик Українського інституту майбутнього Ігор Тишкевич "Росія прагне взяти Білорусь під жорсткіший контроль. У Кремлі не довіряють Лукашенку, вважаючи, що він заграє із Заходом. Там хочуть створити такі умови, в яких білоруський керманич не матиме змоги вести самостійну політику щодо Заходу", - вважає російський політолог Кирил Рогов. Якщо насильство силовиків щодо протестувальників триватиме, це може стати тригером для втручання Росії, а також ЄС і США. Перша має в арсеналі дипломатію й військові методи, другі - дипломатію та санкції Ігор Тишкевич переконаний, що Росія зацікавлена в тому, аби протести тривали: "Це, з одного боку, послаблює Лукашенка, а з іншого, створює передумови для силового варіанту". Якщо Володимир Путін і далі не полишає намір домогтися глибшої інтеграції з Білоруссю, то нині для реалізації цього виникають нові можливості, вважає він. Якщо Захід запровадить санкції проти білоруського режиму, то Лукашенко втратить простір для маневрів. І тут Володимир Путін міг би покласти на стіл перед ним підписаний ще Борисом Єльциним Союзний договір. Підписати - не значить виконувати. Так і було останні два десятиліття. "Довготермінова мета Росії - це створити єдину державу й приєднати Білорусь у тій чи іншій формі до РФ", - каже російський незалежний військовий оглядач Павло Фельгенгауер. Досі Лукашенку вдавалося розставляти для Росії певні "червоні лінії" та стоп-сигнали для її інтеграційних проєктів. "Я боюся, що санкції Заходу не стільки вдарять по Лукашенку і його режиму, правлячій верхівці, скільки по країні і звичайних громадянах, і це буде лити воду на російський млин. Скажуть: дивіться, Захід вам допомогти не може, тільки відштовхує і навіть карає, тому Росія - єдина, хто може вам допомогти", - пояснюєексперт естонського Центру оборонних досліджень Калев Стойческу BBC News. "Зелені чоловічки" для Білорусі? "Зелені чоловічки", військові без розпізнавальних знаків міцно асоціюються з Росією після анексії українського Криму та війни на Донбасі. Сама Москва, втім, завжди заперечувала безпосереднє втручання своїх військових в українські події. Аналітики припускають, що братньому білоруському народу Росія може "допомогти" силою в різний спосіб. "Серйозна ескалація може стати тригером для введення Росією військ. Подібно до того, як це було в 2014-му в Україні, коли в умовах дестабілізації в країні Росія почала вирішувати там свої питання", - каже Павло Фельгенгауер. Броньована техніка перепливає річку під час спільних білорусько-російських військових навчань у Брестській області Білорусі, жовтень 2019 року. "Для Росії головне, щоб рівень ескалації зростав. Росія може наважитися допомогти силою, якщо трапляться неочікувані жертви. Білоруська влада боїться цього більш за все", - каже Ігор Тишкевич. "У Кремлі можуть, приміром, вирішити переодягнути московський ОМОН в білоруську форму", - додає він. Павел Фельгенгауер вважає, що доволі оперативно Росія в змозі стягнути під білоруський кордон 100 тисяч військових. "Якщо наважаться на військове вторгнення, то спочатку ухвалять рішення, а потім будуть шукати юридичне пояснення. Хіба в Криму хтось переймався правовим обґрунтуванням?" - зауважує військовий оглядач. Що думають самі білоруси Лукашенко, затримавши в липні російських "вагнерівців", представив це як загрозу дестабілізації та військових провокацій, що йде від Росії. Але чи повірили цьому люди? Втративши довіру до влади, білоруси не сприймають її риторики про загрозу російського вторгнення, відзначає Артем Шрайбман. "Учасники протестів переконані, що не варто терпіти режим Лукашенка далі, навіть якщо існує теоретична загроза вторгнення Росії. Її не сприймають як гравця на цих виборах", - каже політолог. Білоруські опозиціонери досі уникали антиросійської риторики. Хоча Світлана Тихановська таки заявила в інтерв'ю "Медузі", що Союзна держава, по суті, ні до чого. "Нам потрібні звичайні міждержавні відносини, жодних додаткових договорів не потрібно. Тоді не виникатимуть й зайві спокуси когось кудись приєднати", - сказала лідерка протестного електорату. Лише 7,7 % білорусів підтримують входження їхньої країни до складу Росії, за даними опитування Інституту соціології Білорусі. Його проводили наприкінці 2019-го. Майже половина респондентів висловилися за збереження незалежності й рівноправні відносини з Росією на основі міжнародних договорів. При цьому 60,5% білорусів назвали саме Росію "найближчим союзником", 47,6 % визнали цю країну найважливішим напрямом у зовнішній політиці. Таким чином, більшість білорусів ставляться до Росії прихильно, але при цьому обирають незалежність. Чи збережеться ця довіра? Це залежатиме від того, як поведеться Кремль за нинішніх обставин. Хочете отримувати найважливіші новини в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram або Viber