Cecelia: En av grunnene til at jeg elsker å lese fictonalhistorier er at Cecelia: Fordi vi skiller oss ut fra våre følelser og fordommer i det virkelige liv, kan det være så vanskelig å ha empati i det hele tatt Cecelia: Så jeg ønsker i alle fall å være i stand til å føle empati når jeg leser fiksjon Nolan: jeg har lest en analogi nylig Cecelia: Oh Cecelia: Oh Cecelia: Hva slags analogi? Nolan: At folk ikke vil kalle krimforfattere for sigosipater eller tror at de er seriemordere bare fordi de skriver historier hvor det noen ganger svært grufulle ting skjer, og at de ikke sier noe stygt om dem som leser eller ser på slike titler Nolan: Nolan: I handlingsfilmer, kan de også være svært grafiske Cecelia: Ja, det er sant, at Celia: Jeg finner det vanskelig å gjøre det, og det kan være så vanskelig å se det: Det er ikke noe som helst av det, men alle andre som er uvirkelige, men som ikke kan finnes i virkeligheten.
Cecelia elsker lesediktning fordi hun mener at det hjelper henne til å vise empati.