Rachel: Hei, hvordan går det med brikken? Zoe: sakte, sakte, og jeg er redd for at den ikke er klar for showet! Jeg kan bare ikke gt himmelen riktig, det er virkelig frustrerende. Rachel: Ro deg ned, kjære, er ikke bare en landsbykunst-forestilling, ikke den tate! Zoe: jeg vet, men det er min første utstilling. Vil du ta en rask titt på den, se hva du tror? Rachel: Selvfølgelig vil jeg sende den over. Zoe: Der går du <fil_foto> Vær snill! Rachel: Himmelen er en bit for blå, jeg ville legge til noen striper av svart, oransje, grønn, bryte den opp en bit, folkene er altfor små, forstørre dem en bit. Gi dem sterke uttrykk, gi dem en anelse større, eller noe annet.
Hun er ikke særlig fornøyd med jobben sin, og hun er ikke sikker på om hun vil gjøre det riktig.