cadrul ideologic al raportului devine deodată clar problema ocupării forţei de muncă este o problemă a individului şi nu una eminamente socială iar individul  nu societatea  este cel care trebuie să o rezolve fie sporinduşi şansele de angajare fie devenind antreprenor un sistem fiscal care să fie favorabil profitului şi prin urmare impus în special lucrătorilor şi consumatorilor un sistem de educaţie şi formare care depinde în totalitate de capital