afirmaţiile conform cărora o politică de apărare comună  acum considerată un fapt  şi ceea ce poartă denumirea de autonomie strategică a ue necesită o forţă armată europeană integrată precum şi existenţa unui sediu operaţional autonom şi permanent al ue  şi simultan un comportament echivalent al nato  nu ne lasă să ne îndoim că în baza unei politici externe şi de securitate comune cei care stimulează proiectul european nu solicită doar putere politică ci şi putere militară care se va crea în urma diminuării puterilor drepturilor şi independenţei statelor membre