susțin poziția conform căreia austeritatea economică actuală și prevederile tratatului de la lisabona ar putea impulsiona statele membre către cheltuieli mai inteligente pentru apărare prin care acestea ar comasa și utiliza în comun o parte mai mare din capacitățile lor de apărare bugetul și cerințele de securitate simultan cu obținerea unei securități mai solide pentru cetățenii lor deși realitatea este că criza economică și financiară afectează bugetele programele și structurile forțelor de apărare națională ale ue și prin urmare la peste un an de la intrarea în vigoare a tratatului de la lisabona nu există încă semne clare ale unei abordări holistice a ue după lisabona care să permită depășirea barierelor tradiționale procedurale și instituționale