în acest context perfecţionarea cadrului legislativ comunitar vizând interdependenţa energetică în interiorul ue cât şi elaborarea unei noi generaţii de acte normative menite să reglementeze atât relaţiile uniunii europene cu furnizori de energie din afara ue cât şi cu statele de tranzit trebuie să servească drept instrument eficient în procesul elaborării politicii de securitate europeană