cu această rezoluție întreg parlamentul recunoaște în sfârșit că dreptul la hrană este un drept umanitar de bază că este inacceptabil ca foamea unora să fie exploatată în avantajul altora că reglementarea este indispensabilă pentru a asigura stabilitatea prețurilor și că acordurile comerciale trebuie să apere micile exploatații agricole familiale și dreptul la hrană