 Když už Karlu Janákovi odrostly hvězdy jeho mládežnických filmů, je třeba poohlédnout se u slovenských sousedů a poprat se o vnady Gabriely Marcinkové. Mimoto je dobré radikálně změnit tvůrčí žánr, nejlépe skočit do mysteriozního thrilleru a přidat špetku scifi, a za tímto účelem prošmejdit jeden moc sofistikovaný a o nic méně záhadný dům vládnoucí inteligentním komunikačním systémem, který je ve fázi testování, a který je k dispozici k obydlení firmou, co své zaměstnance vystavuje rizikům vyspělé technologie. Mladý manželský pár může v odlehlé končině kdesi na Slovensku užívat luxusního komfortu, které má honosné sídlo dostatek, jen už jaksi nikdo moc nepočítá, že se testovaná technologie může vzepřít svému naprogramování, a je-li v jejím působišti sličný objekt, může to vyústit v naprosto nepředloženou obsesi. Janák se pustil do hodně nezoraného žánrového pole, co v česko-slovenské kinematografii nemá prakticky žádné zastoupení, snad jen vzdálená reminiscence pradávné scifi "Babičky, dobíjejte přesně!" se dá nějakým způsobem s tímhle spojit. Smíšeným diváckým reakcím se ale vůbec nedivím. Výsledek je místy neotřelý a zajímavý, místy se ale tvůrci 
až tak nevyznamenali a jejich urputnost a sofistikovaná technologie má i jemný parodický náběh. Vedle toho se film nedrží reálných propriet, dost mysteriozně pak třeba působí nápis "Police" na slovenských policejních vozech. A servis product placementu se také nemálo činí. Ať už tedy film provází nejednoznačné přijetí, nebo se to s ním má jakkoliv, jde rozhodně v rámci české a slovenské tvorby o neotřelý a pozoruhodný počin. Může se jakkoliv zdát, že scénář má svá zjevná (logická) zakolísání, určitě nelze prohlásit, že by autoři u něj nepřemýšleli (viz inteligentně pojaté závěrečné pojednání). Technické hledisko není nijak ostudné, ovšem je třeba mít na zřeteli, že západní konkurence nevyhynula, takže tak. Hlavním motorem je (českým divákům neokoukaná) Gabriela Marcinková, která z ordinace seriálového doktora Martina přesídlila do další, ještě méně osídlené oblasti, kde se nebála ukázat nahou kůži, masturbovat ve vaně a rozjímat s Dickem, který má podstatně menší herecký prostor a vystačí si s ním. Nečekaně úspěšně a propracovaně se Janákovi daří pracovat s určitou scenáristickou naivitou, která se do filmu vkradla. Divák je tak vystaven hned několika možnostem, kdo že má na svědomí pronásledování ústřední postavy. Na scéně se kupříkladu zjeví extrémně podezřelý soused (Ondřej Malý), co potvrzuje tvrzení o tom že není Malých rolí. Je však každému jasné, že věci se mají jinak, takže stín podezření (kohokoliv a čehokoliv) nemá potřebný účinek. Janák a spol. se popasoval s neotřelým námětem nevšedně, příběh postupně gradoval i pod orchestrální taktovkou Ondřeje Brzobohatého a vypiplanou kamerou Martina Šáchy. Když už máme chytré telefony, chytré televizory, proč by do této rodiny nemohl přibýt jeden chytrý dům. Napínavá hra v jeho prostorách i mimo ně může směle začít. 8/10
Důvěrný nepřítel
Karel Janák
Karel Janák Ľubomír Ján Slivka
Gabriela Marcinková Vojtěch Dyk Zuzana Porubjaková Ondřej Malý Ady Hajdu Roman Luknár Pavel Rímský Romana Goščíková Tomáš Stopa Milan Bartalský Matej Marušín Petr Šantroch Branislav Bystriansky Ján Slivinský Sylvain Machac Robert Roth Juraj Rašla Radovan Masár Karel Schůt