 Tady nelze, než souhlasit se samotným Menzlem, Zločin v šantánu se zkrátka nepovedl. Stokrát se fanoušci osobností z divadel malých forem mohou zaklínat důvody, pro které byl film stažen z kin po poměrně krátké době. Ale ani Škvoreckého emigrace nebo příliš vychytralý ministr spravedlnosti nemají šanci zdůvodnit scénář trojice tvůrců (Škvorecký, Suchý, Menzel), který nedrží pohromadě. S dějem se příliš neobtěžovali a na pouhé pásmo písní přeci jenom zkusili nějaký ten žánr předstírat, leč bezvýsledně. Menzel vzpomínal, že chtěl natočit cosi ve stylu Martina Friče z 30. a 40. let, kterého obdivoval (se Suchým a Šlitrem, což samo o sobě nedává smysl). Suchý pro změnu vzpomínal na Otakara Vávru 40. let. A Škvorecký? Ten vězel kdesi na půl cesty mezi jednotlivými filmy s poručíkem Borůvkou, které se trilogií nikdy nestaly. Čili co dodat? Na papíře by Zločin v šantánu mohl vypadat jako zajímavý námět na parodii z let, ve kterých prim hrály lokály typu Modrý anděl (pro námět by se muselo jít spíš do zahraničí, protože tento druh filmů u nás nikdy moc nešel), je tu atraktivní zpěvačka Clara Regina, celá kohorta jejích ctitelů, její žárlivý manžel eskamotér, zkorumpovaná policie a politik ve vysoké funkci, který je do zpěvačky zamilován. Nadto je tu právník, který ač v pokročilém věku, teprve čerstvě promován, má šikovnou sekretářku a ta se zamiluje do šantánového technika, jenž vězí v maléru až po uši. Otázka je kdo kradl zpěvaččiny šperky, zda byly perly vůbec pravé a konečně, je možné, aby prostý lupič byl zároveň i vrahem? Až potud vlastně dobré. Ale to by to nesmělo být anachronicky vyprávěné souběžně jako pocta toliko nesourodému humoru a poetice dvojic typu Suchý / Šlitr, Svěrák / Smoljak, případně Grossmann bez Šimka, ale s Pilarovou (která vypadá, zpívá, má půvabné detaily, 3 bodové osvětlení vytváří za jejími zlatými vlasy andělskou svatozář, ale hraní poněkud nepřichází). Stačilo by celý příběh více zasadit do minulosti a vzdát se soudobé manýry. Skutečně nelze mít vedle sebe moderní Jitku Zelenohorskou jak ze žurnálu roku 1967 a vedle ní mýrnixtýrnix četníka z roku 1927 a tvářit se, že je to vlastně v pořádku. Pocta malým formám ve filmu mohla být sama o sobě pěkná, parodie na krimi z prvorepublikového šantánu také, ale dohromady je to průser.
Zločin v šantánu
Jiří Menzel
Josef Škvorecký Jiří Suchý Jiří Menzel
Eva Pilarová Jiří Suchý Jiří Šlitr Jitka Zelenohorská Vlastimil Brodský Jiří Grossmann Ferdinand Krůta Jan Libíček Rudolf Hrušínský Jan Přeučil Ladislav Vodička Zdeněk Svěrák Václav Kotva Karel Hovorka st. Josef Škvorecký Vratislav Blažek Gustav Oplustil Eugen Jegorov Josef Langmiler Karel Mareš František Husák Václav Halama Petr Kopřiva Milan Kindl Antonín Kryl Jindra Rathová Jana Preissová Jiří Hálek Vladimír Hrabánek Jan Cmíral st. Antonín Pražák František Řehák Vladimír Stach Ladislav Šimek Vladimír Valenta Miloslav Balcar Pavel Bošek Ladislav Smoljak Alois Vachek Rudolf Kalina Bohumil Koška Jan Vlček Jiří Menzel Emil Iserle Miloň Novotný Irena Pejšková Stanislav Juna Karel Kochman Stanislav Hájek Miloš Kohout Marcela Nohýnková Zuzana Minichová Karel Engel Pavel Navara Otakar Rademacher Jaroslav Tomsa Milan Dvořák Petr Hejduk František Sojka Karel Turnovský Bohumil Zoula Julie Kučerová-Nezavdalová Jiří Kasík Karel Velebný Jiří Hájek