 Pravděpodobně dosavadní filmový vrchol Wojciecha Smarzowskiho! V takto kvalitní zpracování jsem doufal, Volyň je dokonalou "rekonstrukcí" jedné velké genocidy. Vše začíná hned v úvodní scéně, která by se někomu mohla zdát zbytečná, ale tak tomu rozhodně není. Ve šťastné chvilce Heleny zažívá Zoša chvíli velmi nešťastnou, už zde jsou vidět problémové mezilidské vztahy a hovory o lepších zítřcích a především je zde spousta krásných písní a tradic, tradic které budou v závěru filmu nečekaně připomenuty. Svatba je scénou, která značně naznačí veškeré budoucí dění. Smarzowski vypráví příběh podobným stylem, jako byl vyprávěn ve filmu Jdi a dívej se... těžce zkoušenou hlavní hrdinkou je tu polská dívka Zoša, kterou dokonale ztvárnila Michalina Łabacz. V jedné oblasti, nebo spíše v několika vesnicích zažívá a vidí všechny hrůzy války, aby konec ještě přitvrdil a přinesl to očekávané. I přes velkou náročnost tématu, má film do detailu propracovaný a především nestranný scénář, o nějž se postaral samozřejmě Wojciech Smarzowski. Ke spolupráci pozval již známé, o hudbu se postaral Mikołaj Trzaska a za kamerou stál Piotr Sobociński. O posledním jmenovaném ještě uslyšíme, kamerové kompozice jsou úchvatné. Stejně tak je na tom i hudba, která vhodně doplňuje a v závěru děsí - jakoby obraz nestačil. Jsou to čtyři dny, co jsem Volyň viděl a stále nad ním musím přemýšlet. Já viděl pouze film, i když velice reálný, ale jak se asi žilo lidem, co přežili? 95%
Volyň
Wojciech Smarzowski
Wojciech Smarzowski
Michalina Łabacz Arkadiusz Jakubik Wasyl Wasylik Adrian Zaremba Jacek Braciak Tomasz Sapryk Izabela Kuna Kinga Preis Jarosław Gruda Wojciech Zieliński Lech Dyblik Gabriela Muskała Zacharjasz Muszyński Jerzy Rogalski Janusz Chabior Magda Celówna Ireneusz Czop Bohdan Graczyk Anna Grzeszczak Mateusz Janicki Eryk Lubos Piotr Nowak Filip Pławiak Dariusz Toczek Grzegorz Wojdon Ignacy Sut Oles Fedorčenko Georgij Povolockij Monika Roszko Gera Sandler Krzysztof Domaszczyński Grzegorz Domański Julia Zielińska