 Po shlédnutí francouzského filmu Van Gogh (1991) jsem zákonitě musela vyhledat i Žízeň po životě. Moc mě zajímalo, odkud se všechno Goghovo znechucení, ale i jeho vnitřní světlo, vzaly. Co prožil, že v jeho obrazech je tolik života a v jeho duši žádný? Van Gogh byl poslán jako mladý kněz mezi hornickou chudinu v belgickém Borinage. Nesmírná bída, hlad, umírající a mrtví, s nimiž se denně setkával, to vše ovlivnilo jeho touhu sloužit lidem i Bohu jinak, než kázáním Evangelií. Otevřeněji a podle jeho názoru i poctivěji - malováním, kresbou. V Paříži, obklopen největšími umělci své doby, se učil. Až venkov, Provence, v něm ale probudil schopnost ztvárnit krásu okolního světa tak, jako nikdo před ním ani po něm. Stále však žil ve strachu, že poslání, které si předsevzal, nedokáže naplnit. To přinášelo hlubokou vnitřní osamělost. Byl plný lásky, kterou neměl komu dávat. Proto ji dával do obrazů. "Ne, nebyla to smutná smrt. Odehrála se za jasného denního světla a sluneční paprsky padaly na zem jako čisté zlato ..."
Žízeň po životě
Vincente Minnelli George Cukor
Norman Corwin
Kirk Douglas Anthony Quinn James Donald Pamela Brown Everett Sloane Niall MacGinnis Lionel Jeffries Jill Bennett Henry Daniell Laurence Naismith David Bond Marion Ross Germaine Delbat Len Lesser Laurence Badie Paul Bryar Al Haskell Belle Mitchell Wilton Graff William Phipps Jay Adler Toni Gerry Alec Mango Rex Evans Isobel Elsom Jeanette Sterke Eric Pohlmann Noel Purcell Ronald Adam Roy Gordon Millicent Patrick David Leonard David Horne Gordon Richards Henry Corden Anthony Eustrel John Dodsworth Betty Blythe Ralph Smiley Lester Sharpe Jerry Bergen Aaron Saxon Alex Frazer Noel Howlett Delia Salvi Fred Johnson Marc Snow John Ruddock