 Skvělý film, který obsahuje pro mě nejmrazivější filmovou scénu, a to, když malý Jozue přijde do továrny, kde vězni tahají kovadliny, a říká svému otci, že ostatní děti šly do sprchy, ale on nešel, protože se nerad sprchuje, zatímco otec mu přikazuje, aby se šel také vysprchovat a dokonce mu vyhrožuje, že jestli nepůjde, ztratí body v oné "hře", kterou hrají. V první přibližně polovině se divákovi dostane spousty humorných scén, které rozesmějí i pohladí a scéna "zrození" malého Jozua, je prostě nádherná a přitom až primitivně jednoduchá - ne nadarmo se říká, že v jednoduchosti je síla. Ve druhé polovině nám Guido servíruje další porce humoru - ovšem tak říkajíc s menší kadencí než dosud -, ale ačkoliv se divák usmívá, zároveň cítí a spoluprožívá závažnost situace. Je to nádherný film, u kterého se člověk může smát i plakat. Já se přiznám, že jsem při závěrečné scéně slzu uronil - a nestydím se za to.
Život je krásný
Roberto Benigni
Roberto Benigni Vincenzo Cerami
Roberto Benigni Nicoletta Braschi Giorgio Cantarini Giustino Durano Marisa Paredes Horst Buchholz Verena Buratti Gina Rovere Andrea Tidona Omero Antonutti Richard Sammel Lidia Alfonsi Hannes Hellmann Pietro De Silva Francesco Guzzo Giuliana Lojodice Dirk K. van den Berg Claudio Alfonsi Sergio Bini Bustric