 Ó, jak já rád vybočuji z davu.. Po shlédnutí vynikajícího Paranormal Activity jsem byl zaskočen jeho nespravedlivě nízkým hodnocením. Všude jsem pak četl srovnávání s projekty Blair Witch, Cloverfield a [REC]. Jářku, doplním si vzdělání, pustím si "Rec", nevím o čem to má být, trailer nevypadá nezajímavě... Jenže ouha! Z obrazovky se na mě místo geniálního hororu vyvalil jako vnitřnosti z řádně uleželé zombie pouze tuctový zombie horor! Jistý náznak realističnosti poskytuje opět amatérská kamera, ale dávat díky tomu tak silně nadsazené hodnocení považuji za mrzké matení potenciálních diváků. V hlavní roli se nám opět (ó jaké překvapení) představí pošukaná hysterka, jež zhruba od poloviny filmu pobíhá stylově v bílém tílku potřísněném krví, což je zřejmě u tohoto druhu filmů nepsaným pravidlem. Jediným pozitivem pro mužského diváka je, že se pod tímto druhem oděvu náramně nápadně rýsují bradavky, v čemž vidím účelovost - a sice pokusit se udržet k smrti znuděné muže u obrazovky alespoň tímto trikem. Když pominu obsazení, je dále největším kazem filmu zcela předvidatelný děj, kde to nezachránilo ani finální "odhalení". Asi jsem si měl v laboratoři náboženského fanatika sednout na zadek, ale nestalo se tak. Nějak mi totiž unikl smysl. V tomto směru je to ještě horší než neskonale pitomé, leč alespoň rozumně zdůvodněné Blair Witch, což už je samo o sobě dost příšerné zjištění. Stejně jako Renton, i já kontroloval co chvíli čas, zda už bude konec (v hodinu a čtvrt trvajícím filmu je to další dost děsivý fakt), a nudu jsem si krátil sledováním logických nesmyslů ve scénáři. Když pominu to, že se inkubační doba řídila pouze potřebami scénáristy a režiséra, pak nelze pominout to, čeho jsme svědky téměř v každém podobném filmu, a sice naprosté potlačení nejen normální opatrnosti hlavních hrdinů, ale i jejich elementárního pudu (sebezáchovy). Každý normální člověk by kameru nejpozději v 50. minutě zahodil, když ne aby pomohl, tak alespoň aby utekl. Při větě "když nás neuslyší tak nás nenajde" jsem se už musel smát, protože hlavní hrdinka nejen, že funí tak, že jí musí být slyšet nejméně o tři patra níže, ale krom toho jaksi není dořešen fakt, že je "ona" sice nemusí slyšet, ale může je vidět. Kamera (do níž z nějakého důvodu hlavní hrdinka doslova až do posledního dechu kouká, i když jí správně nemá vidět) jede totiž na noční režim, což u mě znamená rozsvícení infra-lampičky, neboli drobného červeného světélka, jímž osvítím půl pokoje...
REC
Jaume Balagueró Paco Plaza
Jaume Balagueró Luiso Berdejo Paco Plaza
Manuela Velasco Javier Botet Manuel Bronchud Martha Carbonell Clàudia Silva Vicente Gil Ferran Terraza Pablo Rosso Ana Isabel Velásquez David Vert Jorge-Yamam Serrano Carlos Lasarte Ben Temple Javier Coromina Maria Lanau Carlos Vicente