 Každý máme nějaký ten svůj sen. Někdo sní o rodině, jiný o (životní) lásce, o přátelství,  kariéře, sporťáku, někdo o 50mil $ resp. FB, někdo o tom, přenést se do doby prohibice a být gangsterem a někdo o tom, že to vše natočí a poskládá do jednoho filmového eposu. A protože snít se (nejen) musí, ale sny jsou tu (také) od toho, aby se plnily, natočil (si) pro sebe a zejména pro nás filmové diváky mistr Sergio tento snímek. Samotné natáčení připravoval téměř 12 let a dalo by se říci, že myšlenkami na něj se (s kratšími či delšími přestávkami) zaobíral celý svůj život.  Příběh který mapuje téměř 50-ti letou historii Ameriky (od zač. 20-tých let, přes prohibici, velkou hospodářskou krizi až do zač. let 60-tých) přičemž z každičkého záběru je patrné, s jakou nesmírnou láskou a pokorou Leone k látce přistupoval, je o spoustě věcí, ale pouze jediná vyčnívá nad ostatní a to sice PŘÁTELSTVÍ (kamarádů, dospívajících dětí, chlapů). Ostatně více než výmluvně o tom vypovídá rozhovor resp. monolog ze samotného závěru snímku mezi R. De Nirem a J. Woodsem. Samozřejmě nemůžou chybět ani osudové ženy. Snímek se skládá (umně prolíná) ze tří částí, přičemž musím konstatovat, že v žádném jiném snímku jsem neviděl, tak krásně, s nesmírnou úctou, hravostí, lehkostí a nadhledem, zachycené dětství hlavních hrdinů, jako v tomto rozmáchlém epickém díle mistra Sergia. I díky tomu jsou ty prolínající se vzpomínkové scény Bobbyho De Nira, (samozřejmě i s účastí hudby mistra Ennia Morriconeho a brilantní kamery Tonyna  Delli Colli)  tak působivé. Co se hereckých výkonů týče, je naprosto zbytečné plýtvat slovy. To je jeden excelentní výkon vedle druhého. Od dětských herců počínaje (nádherné, mlaďoučké „mršky“  Jennifer Connelly), přes Elizabeth McGovern, Tuesday Weld a Robertem De Nirem konče. Přesto musím konstatovat, byť mám Bobbyho velmi rád, number one je zde pro mě osobně „životní“ James Woods. Spílat a stěžovat si na příliš rozvleklé tempo, či přepálenou stopáž rozhodně není na místě. Kdo „ toto necítí, nepochopí“. Já musím konstatovat, že bych dal poslední money, kdyby se mi do rukou dostala původní nesestříhaná 6h režisérská verze. Jedinou „ kaňkou a výtkou“ mířící k mistrovi je absence většího prostoru pro mého oblíbence „pana mafiána“ J. Pesciho. Ikdyž, v původní verzi měl daleko více prostoru (sám si také tuto roli vybral, potom, co mu nevyšla role Maxe), takže výtka letí k pánům distributorům za absenci odvahy přijít do kin s plnou nesestříhanou verzí. A teď mi řekněte, shlédnul jsem skutečně tento snímek nebo to byl pouze jeden velký (opiový) sen :-) Ať tak či tak, jsem nesmírně rád, že mi bylo dopřáno té možnosti. Tomu říkám stylové se rozloučení s režisérskou kariérou, smekám mistře a vzdávám Vám hold.
p.s. a největší můj nostalgický zážitek z celého snímku, který na mě vždy 100% zafunguje?....  přecházení mladých hrdinů přes ulici, v pozadí mamutí Brooklynský most a k tomu se line Morriconeho průvodní hudební motiv – nádhera!
Tenkrát v Americe
Sergio Leone
Sergio Leone Leonardo Benvenuti Franco Arcalli Franco Ferrini
Robert De Niro James Woods Elizabeth McGovern Treat Williams Tuesday Weld Joe Pesci Burt Young Danny Aiello William Forsythe Darlanne Fluegel James Hayden Richard Bright James Russo Scott Schutzman Tiler Rusty Jacobs Brian Bloom Adrian Curran Jennifer Connelly Chuck Low Scott Coffey Olga Karlatos Mario Brega Paul Herman Clem Caserta Salvatore Billa Cliff Cudney Noah Moazezi Mike Monetti Frankie Caserta Gerritt Debeer Estelle Harris Marcia Jean Kurtz Richard Foronjy Arnon Milchan Robert Harper Jerry Strivelli Baxter Harris Louise Fletcher Joey Faye Zora Ulla Keslerová Gerard Murphy Frank Gio Tandy Cronyn Dutch Miller Amy Ryder