 Mandragora je filmem, jenž velmi syrově zachycuje počínání společnosti po pádu komunismu, jenž s sebou přinesl obrovskou svobodu společnosti a uvolnění napětí, jenž však vyústil k mnohým negativním jevům, které jsou velmi efektivně shrnuty ve snímku Mandragora. Děj sám o sobě graduje ke katastrofě, což je lze sledovat, již od počátku filmu, není nikterak složitý a stojí v pozadí psychických procesů, sociálního postavení, toxikomanie a prostituce. Ve snímku se objevují mnohé retrospektivní pasáže, jež vysvětlují pohnutky, jež vedly mladíka k opuštění domova, čímž se propadl do cyklické propasti, z níž se dá jen velmi těžce vystoupit. Narušený vztah mezi nechápavým otcem, jenž se zajímá pouze o to, jak jej uvidí přátelé, se snaží donutit syna, jehož nechápe, ke studiu na škole, jíž vybral on sám. Palčivý stav společnosti je demonstrován v průběhu celého filmu, jak již narušená koheze společnosti, na níž poukazuje lhostejnost a utíkání z domova, diametrálně odlišné představy o životě mezi generacemi. Adolescent trpí absencí vzoru, což jej svádí z prosociální cesty na cestu delikvence, kriminality a prostituce. Po útěku se snaží žít na vlastní pěst, sklony ke gamblerství jej však rychle přivedou za jedním z pasáků zdejších mladých kluků, neboť Praha je v tomto období centrem sexuální turistiky, levného sexu s mladými, velmi často nezletilými jedinci. Prostituce je většinou konsekutivním jevem bezdomovectví, pro nějž je v této době signifikantní toxikomanie, jež pouze prohlubuje propast, ze které není lze se vrátit. Asociální jednání těchto mladíků graduje stále více, snaží se narušit zaběhnutý systém, což se jim zpočátku daří, poté však na svou aroganci a na svou nebojácnost doplatí. Kromě homosexuální prostituce, toxikomanie a delikvence se začíná velmi progresivně rozvíjet HIV. Film špičkově demonstruje postoje společnosti (zejména subkultury prostitutů) k této nemoci, což je pouze odrazem špatné informovanosti společnosti o této nemoci. Nemoc sice budí strach, ale nikoliv takový, aby je od prostituce odradil. Útěkem od bolesti se stává stále gradující dependence na návykových látkách zejména na těžkých drogách. Po zlomení úspěšné linie a následné rezignaci na hodnoty minulého života se jeví natáčení levného pornografického snímku, jako jediné východisko, pro získání peněz na drogu. 
   Film je natočen velmi syrovým způsobem, bez přikrášlování, hyperrealismus se prolíná celým filmem. Film vyvolává ambivalentní pocity, zejména u hlavní postavy, která se dostává do svých problémů téměř výhradně sama, avšak závěrečná scéna, kdy se zničený syn téměř setkává se svým zlomeným otcem, budí soucit a lítost.
Mandragora
Wiktor Grodecki
Wiktor Grodecki David Švec
Miroslav Čáslavka David Švec Pavel Skřípal Kostas Zerdaloglu Jiří Kodeš Jitka Smutná Břetislav Farský Jiří Kaftan Karel Polišenský Pavel Kočí Jana Polášková Eva Decastelo Richard Toth Michaela Flenerová Patrik Staněk Jiří Staněk Miroslav Hanuš Milan Aulický