 Porovnávat "barvy" mezi sebou by zřejmě kazilo dojem a zbytečně znechucovalo zbylé dvě části. Zde musíme brát trikolóru jako celek, nikoli na části. Ač se návaznost všech částí na první pohled nijak nezdá, můžeme si přesto všimnout detailů a především nádherného uzavírajícího konce. Některé věci nejsou ve filmu vyřčeny, ale pouze naznačeny a výsledek je pro diváka skrytý, což umožňuje vlastní představu světa lidí, hrajících uvnitř "trikolóry". Metaforické babičce konečně někdo pomohl s lahví, nastává spojení osudů a vzájemné pomoci, smutek se odkládá, pro někoho znovu přichází a završuje tak celou ságu, pro někoho však štěstí, v němž se sám vidí. 
P.S. Pocta Van den Budenmayerovi alias Preisnerovi byla na místě a zasloužená
Tři barvy: Červená
Krzysztof Kieślowski
Krzysztof Kieślowski Krzysztof Piesiewicz
Irène Jacob Jean-Louis Trintignant Jean-Pierre Lorit Samuel Le Bihan Juliette Binoche Julie Delpy Zbigniew Zamachowski Teco Celio Marion Stalens Nader Farman Benoît Régent Roland Carey Frédérique Feder Anne Theurillat Jean Schlegel