 Film mi připadal, jako jeden z těch špatných snů. Noci teplé, ovzduší nasáklé špatně připraveným indickým jídlem a burbonem. Od stěn se Vám odráží lesk pouličních lamp a projíždějících aut, za okny pumpuje světem jeden velký mejdan. Polospánkem se rýsuje podivná spleť obrazců, tváří, zvuků a situací, jen stěží se to dá považovat za sen. V tom se znova probouzíte, hlasy kolemjdoucích a sílící hudba prochází stěnami z vnějšku Vašeho domu. Unaveným pohledem pátráte po nástěnných hodinách a znova usínáte. Druhý den u ranního šálku kávy, analýza, zpětná reflexe poslední noci. Co byla skutečnost a co pouhý sen? Čeho se chytit pro případné převyprávění či kritiku? Pravdou je, že fenomén jménem David Lynch jsem vnímal již delší dobu a o jeho filmech jsem slýchával zvěsti. Neseznámen s žádným konkrétním dílem a s informacemi ryze okrajovými jsem přistoupil ke snímku Eraserhead plný očekávání především v dějové rovině. Námět skrze drobnou webovou anotace zněl poněkud patologicky a vskutku na mne působil nevšedně. Zneklidňujícím faktorem bylo i zařazení filmu pod kategorii hororového žánru, jenž rozpaky z filmu, které vyplynuly ještě před samotným zhlédnutím, pouze umocňoval. 
Dlouhé záběry prohlubují intenzitu a napětí u diváků roste. To co však dlouhé záběry prohlubovaly u mne, v případě Eraserhead byla postupná ztráta zájmu, která kolikrát gradovala dále v podobě nudy. Dlouhé záběry taktéž vedly k, intenzivní bezmoci ve věcí mé zainteresovanosti a sílícího přesvědčení o tom, že Lynch zde netočil ani tak film, jako spíše vedl průzkum našich psychických reakcí na určité podměty. Ke konci filmu nastává velké vzdálení a odklon od příběhu směrem k vedlejším a blíže nečitelným scénám. Hra se světlem filmem prostupovala po celou jeho délku trvání, ale výrazně se projevila taktéž až ke konci snímku. Nicméně tohle je jeden z typických atributů Lynchových filmů, pro který mu právem nelze upřít hold.  
Podle mého názoru David Lynch premiérou filmu Eraserhead v roce nezpravil zděšení ve tvářích upřených oči směrem ke stříbrnému plátnu, jednoduše proto, že tenhle film není jako děsivý sen, či noční můra s jasnou pointou a cílem. Tenhle film je spíše odrazem špatného snu, kde minimální počet herců odehrává své absurdní divadlo, sen, pro který druhého dne raději nezbude vzpomínek. Na prknech minimálních rozměrů, na jevišti našeho vědomí.
Mazací hlava
David Lynch
David Lynch
Jack Nance Charlotte Stewart Allen Joseph Jeanne Bates Judith Roberts Laurel Near Jack Fisk Darwin Joston Jennifer Lynch Gill Dennis Hal Landon Jr. Peggy Lynch T. Max Graham V. Phipps-Wilson Jean Lange Thomas Coulson John Monez Brad Keeler Doddie Keeler Toby Keeler Jack Walsh