V Rodokmeni sa Modiano, na rozdiel od kníh, ktoré predchádzali aj nasledovali, už neskrýva za fikciu či autofikciu, ale dáva kľúč k pochopeniu celej svojej tvorby. Sleduje a skúma predovšetkým stopu svojho otca za okupácie a jej prostredníctvom vyníma z prízračného šerosvitu, charakteristického pre zvyšok jeho tvorby, "postavy s temnou minulosťou, pokútnou prítomnosťou a hmlistou budúcnosťou" zaľudňujúce okupovaný Paríž.