Pak jsem jí oblékl společenské šaty z poslední zimy. <br> Byla to taková pěkně bledě žlutá věc s nádechy černé krajky a nezáleželo na tom, že je to trochu staromódní, protože mi to sedělo jako rukavice. <br> Nakonec jsem ustoupil a podíval se na sebe. <br> V té sklenici jsem viděl ženu ... vysoké, rovné stvoření s rudými tvářemi a zářícíma očima ... a myšlenka v mé mysli byla tak naléhavé, že to nahlas řeklo: `` Ach, přál bych si, aby mě Sidney teď viděl! '' <br> V tu chvíli služebná zaklepala na dveře a řekla mi, že pan Elliot je dole a žádá o mě.
Šaty byly žluté.