Уважно прочитай текст: 
УМІННЯ СПІВПЕРЕЖИВАТИ
Прийшла з роботи мама. І з вітальні - прямо на кухню, швидше поставити важкі сумки. Ти вже здогадуєшся, шо в сумці - овочі, це нецікаво. Очі стежать, що там виймає мама. Чи не давно обіцяний шарф у цьому пакетику?
А треба було б передусім подивитися уважно на мамине обличчя. Утомлена, видно, або чимось засмучена...
Місток від однієї людини до іншої прокладає пам'ять. Її також можна тренувати, як тренують пам'ять на вірші, формули, правила, номери телефонів. А пам’ять серця тренують увагою до близьких людей. Це означає, що треба прагнути пам’ятати про їхні прохання, справи, клопоти, про те. що вони люблять, що їх тішить і що засмучує, що для них важливе, які дати для них особливо дорогі.
Уміння співчувати, розуміти стан іншої людини - найважливіша. мабуть, магістраль комунікабельності. До того, хто щиро співчуває, тягнуться інші люди, до нього хочеться йти і з радістю, і з сумом, із ним діляться думками, йому виливають душу, з ним прагнуть дружби.
Психологи вважають, що здатність до співпереживання, співчування потребує добре розвинутої уяви. Не легкості фантазії, такої властивої дитинству, а уяви, що напружує душевні сили, спроможності перемістити своє «Я» в іншу людину, відчувати те саме, що відчуває вона. Умінню сприймати чужі радість, сум, біль як свої власні, звичайно, нелегко навчитися. Але саме в ці моменти ми стаємо чуйніші, добріші. 