Vajon a szomszéd füve tényleg zöldebb?
Azon túl, hogy a saját gyermeke minden anya számára a legtökéletesebb: legszebb, legédesebb, legcukibb, leglegebb, az anyukák önmagukkal szemben általában már kevésbé elfogultak. S nemhogy nem elfogultak, de gyakran át is esnek a ló túloldalára. Hiszen mind hajlamosak vagyunk önmagunkat ostorozni vélt vagy valós tökéletlenségeink miatt.
Igen ám, de mi alapján állítjuk, hogy anyaként/nőként/társként rosszul teljesítünk?
Összehasonlítgatjuk magunkat másokkal: a szomszéddal, a barátnővel, a rokon anyukatársakkal.
Nyilvánvalóan nem nyerhetjük még ezt a “versenyt”, sőt, olykor már a mérlegelésen elbukunk.
Mert mi is kerül mérlegre?
Ki milyen türelmes, odaadó gyermekével?
Ki a jobb háziasszony?
Kinek tökéletesen veszekedésmentes a párkapcsolata x gyerek után is?
Kinek van tökéletes rend az otthonában?
Ki indulhatna a bikini body versenyen már fél évvel szülés után?
Ha érezted már azt, hogy bármely számban indulnál is, tuti a mezőny végén kullognál, akkor kérlek, most állj meg egy percre és gondolj arra, mit is látsz valójában?
KIRAKATOT!
Mások rövid demó-verzióját az életükről. S mindenki azt mutatja ugyebár, amit szeretne.
De ez csak a felszín. Érdemes lenne benézni a kulisszák mögé, hogy megértsd a miérteket és a hogyanokat is!
Mert valóban lehet, hogy valaki végtelenül kedves, türelmes gyermekéhez, mert este hatkor, ha hazaér a férje, el tud menni futni egyet, hogy kiengedje a fáradt gőzt és feltöltődve tér vissza.
Ha valahol tökéletes rend és tisztaság uralkodik, az azt jelentheti, hogy vagy van takarítónője is az illetőnek, vagy a gyerekekkel közösen tölthető időben suvickol inkább vagy este fektetés után, amikor kicsit pihenhetne vagy a párjával lehetne. Esetleg tisztaságmániás, így neki ez a kikapcsolódás is egyben.
Vajon tényleg létezik teljesen konfliktusmentes párkapcsolat? Vagy csak a külvilág előtt tűnik úgy, hogy szomszédéknál minden nap ünnepnap? Meglehet, de mondd csak, Te mennyire ügyelsz a látszatra, hogy nemhogy más felnőttek előtt, de még a saját gyermekeid előtt se civakodjatok?
És szerinted hogy lehetséges az,hogy valaki hat hónappal szülés után tökéletes testet villant a strandon? Lehet, hogy egyszerűen ilyen alkat, keveset hízott a várandósság alatt, vagy azon szerencsés kevesek közé tartozik, akiket fogyaszt a szoptatás. Lehet, nem is szoptatott sokáig és utána gőzerővel belevágott egy fogyókúrába.
Állj meg egy pillanatra, és gondolj bele, hogy akiket mintaanyának tartasz bármely szempontból is, vajon Ők hogyan csinálják?
Sőt, ha vagytok olyan viszonyban, egyszer esetleg még is kérdezheted tőlük.
Lehet kiderül az, hogy a makulátlan rend mögött valójában az áll, hogy hogy anyatársad bizony gyorsan behajigálta a szétszórt játékokat és ruhakupacot egy szekrénybe, mikor megcsörgetted, hogy visszavinnéd a kölcsönkapott gyerekruhákat, mert nem akart rossz benyomást kelteni, vagy hogy rumlisnak tartsd a lakásukat.
Lehet nem is az allergiától dagadt a szeme, hanem mert veszekedett este a párjával és sírt miatta.
Az emberek nem mindig őszinték ám, lehet sosem fogja neked nyilván elárulni a teljes igazságot és csak egy szépen kidolgozott álarcot látsz nap mint nap. Ami a külvilágnak szól.
Hidd el mindennek ára van, s nemhogy anyaként, de bármilyen élethelyzetben képtelenség mindig minden téren tökéleteset produkálni. Ezért aztán kár is irigyelni mások látszatra tökéletes életét.
Valószínűleg sokkal hasznosabb lenne ennél, ha mindenki a saját háza táján söprögetne, a saját kis életében próbálna boldogulni, örömöt keresni és találni, s nem másokhoz akarná örökké viszonyítani önmagát, vagy azt, amije van, vagy épp nincs másokhoz képest. Innentől kezdve pedig igazából már az sem számít, hogy mit is gondolnak a kívülállók… Mert a lényeg úgyis a színfalak mögött zajlik!
Én nagyon szeretném – és ezért dolgozom nap mint nap – ha az édesanyák elhinnék azt, hogy nem kell állandóan megfelelési kényszerből vagy akár külső elvárások miatt így vagy úgy cselekedniük!
Hogy bőven elég az, ha megteszik azt, amit tudásuk, kedvük, erejük, képességeik szerint meg tudnak tenni az egyes élethelyzetekben.
Szeretném, ha nem gyötörne senkit bűntudat és önvád folyamatosan abban a időszakban, melyet kisgyermekükkel otthon töltenek.
Mert tényleg nem kell tökéletes rend, nem kell minden nap meleg vacsora, nem kell tökéletes alak, csak egy valami kell: egy KIEGYENSÚLYOZOTT ANYA, aki jól érzi magát a bőrében!
Ha egyetértesz a fenti gondolatokkal, oszd meg az írást másokkal is, köszönöm!
Previous post: Építs támogató hálózatot!
Next post: Mielőtt kiborul a bili…