Az utam magától alakult, meséim jó híre szájról szájra terjedt, nem volt semmilyen ismeretségem, kapcsolatom a könyves világgal, eleinte párhuzamosan dolgoztam építészként, és esténként írtam a könyveimet. Ha létezik egyáltalán sikerhez vezető létra, akkor én biztosan minden fokát végigjártam. Meséim nem csupán könyveket jelentenek számomra, hanem egy komplex, egységes, magától értetődő világot, melyről Tóth Ákos, Faludy-díjas kortárs irodalom- és Tandori-kutató írt alapos elemzést. Történeteim válaszokat igyekeznek adni a legkisebbek ki nem mondott kérdéseire, kapaszkodót nyújtani a nagyvilágban.
Minden könyvemet magam illusztrálom. Számomra talán ez az egyik legfontosabb része az alkotásnak: az egység. Megírom a szöveget, elkészítem hozzá a rajzot, aztán sokáig csiszolom a kettőt egymáshoz, míg tökéletes lesz a kép és a szöveg összhangja. Sokat dolgozom ezen az egységen, egyetlen gondolat vezérel, hogy a kisgyermeknek a mű befogadató legyen, képben és szövegben egyaránt.
A mesekönyveimmel párhuzamosan kezdettől fogva szívesen írtam ritmusos mondókákat, gyerekverseket a legkisebbeknek. Az első verseskötetem 2008-ben jelent meg, máig összesen öt verseskötetem készült. Sokat adok az előttünk járó nagy generáció véleményére, így a verseimről Csukás István meseíró vagy Kányádi Sándor, korunk talán legnagyobb költőjének elismerő szavai végtelenül fontosak nekem. A verseimet logopédusok is használják kisgyermekkori beszédfejlesztésre. Sok-sok szavalóversenyre kapok meghívást, nem lehet elmondani, mekkora öröm. Sokszor fedezem fel verseimet különböző műsorokban, simogatás a lelkemnek.
Verseimet több zenekar megzenésítette, a Kiskalász zenekar három CD-t is kiadott megzenésített verseimből, illetve az Alma Együttessel is készült egy közös lemezünk, Balaton címmel, melyhez gyurmából készítettem illusztrációkat. Mivel gyerekkoromban magam is a Magyar Rádió Gyermekkórusában énekeltem, így hatalmas öröm volt számomra, amikor verseimből klasszikus gyermekkari kórusmű készült Kirakós címmel, Andorka Péter komponálásában. 2016-ban jelent meg Lajkó Félix Neked című lemeze, melyen Hógolyó című kötetem 10 verse hallható a zenész egyedi, különleges zenei előadásában.
2012-ben egy újfajta Bogyó és Babóca kötetet is készítettem, melyben a megszokott rajzok helyett bábokkal meséltem el a történetet. Ez egy üdítő újdonság volt nekem, másfél évig dolgoztam rajta, egyedül készítve el a bábkönyv minden részletét, a szobabelsőket, a házakat, a helyszíneket, a szereplőket. A kötet kivívta az egyik legnagyobb hazai bábművész: Foky Ottó elismerését is, és nagy öröm volt nekem, hogy a bábkönyvem régi nagy bábosokkal közös cikkben került megemlítésre. A Bábkönyv megjelenése után a díszletekből kiállítás nyílt a Millenáris Központban. A kiállítás ezután vándorútra kelt, vendégeskedett a Klebelsberg Kulturkúriában, Esztergomban, Pécsett, Gödöllőn, Mosonmagyaróváron, Szegeden, Szolnokon, Székesfehérváron, Pakson, és a határon túlra is eljutott. Székelyudvarhelyen a bábkiállítás Múzeumbarát elismerést kapott, a Szabadkai Bábfesztiválon pedig oklevelet vehettem át bábjaimért.
Meséim egy része idegen nyelven is megjelent, Bogyó és Babóca sorozatom hét nyelven olvasható: németül, románul, szlovákul, csehül, kínaiul, törökül és lettül; illetve angolul is elérhető néhány kötet. Ez egy izgalmas folyamat, ahány ország, annyi történet. A legfrissebb idegen nyelvű kiadás Lettországban történt, mely a lettországi magyar nagykövetasszony kezdeményezésére valósult meg. A török kiadó vendégeként 2013-ban ellátogathattam az Isztambuli Könyvfesztiválra, melyen meseprogramot is tarthattam a török gyerekeknek, csodálatos élmény volt. Sok országból kaptam már meghívást, Göteborgban, Londonban, Brüsszelben egyaránt részt vettem író-olvasó találkozón, illetve határon túli magyar területeken: Székelyudvarhelyen, Csíkszeredán, Sepsiszentgyörgyön, Dunaszerdahelyen, Szabadkán és Lendván. 2012-ben meghívást kaptam a Tokiói Animációs Fesztiválra is.
Örültem a megkeresésnek, és hamarosan egy lendületes csapatmunka kezdődött, majd 2010-ben a magyar mozik bemutatták a Bogyó és Babóca rajzfilm első szériáját, 13 történet megfilmesített változatát. Nagy öröm volt ez mindünknek, megfeszített munka állt a megfilmesítés mögött. Számomra a legnagyobb feladat a részletes figuratervek elkészítése volt, végigrajzoltam az összes szereplőt minden nézetből, minden mozdulatában, aztán vidáman, szomorúan, csodálkozva, majd megrajzoltam a téli/nyári ruházatukat, a házukat, a bútoraikat, a mesék jellegzetes helyszíneit. Hónapokon át készítettem a rajzfilm alapjául szolgáló tanulmányrajzokat, melyeket ma is őrzök vastag mappákba lefűzve. A mesék Pogány Judit hangján szólaltak meg, az Alma Együttes zenéjével, Krizsanics Antonin rendezésében. A film hamarosan első díjat nyert a Jiangyini Nemzetközi Animációs fesztiválon, majd olaszországi díj és KAFF Közönségdíj is követte ezt. Az első széria után 2011-ben elkészült a második, majd 2014-ben a harmadik széria, azonos stábbal.
A Bogyó és Babóca sorozatomból többféle társasjáték is készült. Mindig magam készítem a grafikákat, de a legutóbbi, Évszakos társasjáték különösen kedves nekem, mert ennek minden részletét teljesen önállóan terveztem és rajzoltam, a négy játéktáblától a mesén át egészen a dobozig. Boldog voltam, amikor ez a társas elnyerte az Ország Játéka címet.
2013-ban megkeresést kaptam a Sanomától is. Az együttműködés során három Bogyó és Babóca mesémből készült interaktív mesekönyv iPad-re. Ezek után 2016-ban a Once Digital Arts-al új együttműködésbe kezdtünk, és a Bogyó és Babóca Évszakos könyv négy meséjét dolgoztuk fel csaknem másfél éves munkával interaktív mesekönyv formájában. Az elkészült applikációk elérhetők az App Store-ban.
A kereskedelemben kapható mesekönyveim mellett több olyan könyvem is létezik, melyek kevésbé ismertek a közönség előtt, ezek karitatív jellegű művek, nem kaphatók a boltokban, kifejezetten az érintetteknek készülnek, ezek a Segítő könyvek. Ez az út nem tudatosan indult, hanem a meglévő, ismert mesekönyveimből nőtt ki, mint a törzsből az ágak. Szép és fontos ágak számomra. Nagy energiát és odafigyelést követelnek tőlem, a munka során bonyolult orvosi témákat kell gyereknyelven tolmácsolnom, hogy a kis beteg megérthesse, mi történik a szervezetében. Először alaposan meg kell ismernem a folyamatot, hónapokon át ismerkedem a kezelésekkel és az érintett gyerekekkel, azzal a céllal, hogy minden részletet valósághűen rajzoljak meg. Ezekért a könyvekért sohasem fogadok el tiszteletdíjat és jogdíjat sem. Az első megkeresést a Gottsegen György Kardiológiai Intézettől kaptam, azzal a kéréssel, hogy az ismert mesekönyveimhez hasonló stílusban, a legkisebbek számára érthető és feldolgozható módon meséljem el, mi történik egy szívkatéterezés során. Ezt követte 2011-ben a daganatos és leukémiás gyerekeknek szóló Bátorságpróba könyv, az Őrzők Alapítvány kiadásában, Borszékiné Cserháti Erika kezdeményezésére. Lelki szempontból ez egy meghatározó mű az életemben. 2014-ben írtam és rajzoltam a fogyatékkal élő kisgyerekek mindennapjairól, és az elfogadásról szóló Őrangyal című könyvemet, melynek bevételét a Máltai Szeretetszolgálat javára ajánlottam fel. Ezután következett a Meggyógyult a szívem című szívbeteg gyerekeknek szóló mű. 2015-ben egy szemesztert elvégeztem a Bárczi Gusztáv Gyógypedagógiai Karon, hogy e meséket a lehető legnagyobb felkészültséggel alkothassam meg. 2016-ban készítettem az autizmussal foglalkozó Csillagbusz kötetet, és az Új élet, új mosoly című, szervátültetésről szóló mesekönyvet. Karitatív könyveim mellett rendszeresen tartok meseprogramot speciális szükségletű gyerekeknek, zárt közösségekben, vagy a Vakok óvodájában, a Pető Intézetben, a Csalogány utcai iskolában. Mesefiguráim több magyar gyermekkórház falain is helyet kaptak. Ezen felül is többféle karitatív munkát vállalok, 2016-ban például az Ifjúsági Vöröskereszt logó-ját készítettem el.
Építészmérnök vagyok, az építész szakma alapvető hatással van a mesekönyveimre. 2011-ben kiállításom nyílt a FUGA építészeti központban, Meseépítészet címmel. Minden könyvemnek, a sorozataimnak és a versesköteteimnek is állandó eleme az épített környezet, de a 2010-ben megjelent Hoppla meséi című könyvemben már kifejezetten főszerepet kapott az építészet. Pécs városát mutattam be gyerekszemmel az Európa Kulturális Fővárosa apropóján. Ezzel a művel elnyertem a Turisztikai Hivatal elismerését és Pécs város Pro Civitate kitüntetését is. 2016-ban saját szerzői kiadásomban jelent meg Budapest titkai és Budapest rajzban című két építészeti albumom, melyekben először léptem ki a gyerekkönyvek világából. A két könyv Budapest századfordulójáról mutat be 28 épületet saját grafikáimmal, a múltat, jelent és jövőt is tárgyaló leírásokkal, személyes ízzel. Az alapos kutatómunkát igénylő két könyvet három éven át készítettem, a meglehetősen munkaigényes illusztrációkat tustollal rajzoltam. Az eredeti építészeti grafikáimból a Szabó Ervin Könyvtár Kisgalériájában kiállítás is nyílt. 2017-ben kezdtem bele új, ismét építészeti témájú sorozatomba, Mesék Budapestről címmel.
Sokszor kérdezik tőlem, kit tartok példaképemnek. A nagy generáció közül sok alkotótól kaptam támogató szavakat, bíztatást, erőt: Halász Judittól, Csukás Istvántól, Foky Ottótól, Kányádi Sándortól, Richly Zsolttól, nagyon hálás vagyok érte. De akire mindig, mindenben számíthattam, az Marék Veronika. Kettőnk meseírói útja sok szempontból hasonló, vele szinte bármit meg tudok beszélni, mindig megért, néhány szóval tökéletes vigaszt nyújt, vagy irányt mutat nekem. Pótolhatatlan szerepe van az életemben. Boldog vagyok, hogy a 2015-ös Vándortoll-díjat én adhattam át neki!