kezdőlap / hírek / Növényvédelmi teendők
2015. február 26., 12:29
A növényvédelmi teendők közül ezúttal az őszi búza és az őszi káposztarepce termesztéséhez kapcsolódó problémákat és legfontosabb feladatokat vesszük sorra, elsősorban a tavaszi időszakra koncentrálva, két szakember segítségével. Rozgonyi Zoltán növényvédelmi szakmérnök, a Tedej Zrt. növénytermesztési igazgatója cégük búza-növényvédelmi technológiájába enged betekintést, míg Fülöp Renáta, a darvasi Csiff-Land Kft. növényorvos munkatársa a repce növényvédelméről osztja meg tapasztalatait.
Búza-növényvédelem
Rozgonyi Zoltán: A Tedej Zrt. a Tedej vállalatcsoport tagjaként végzi tevékenységét, beleértve a szántóföldi növénytermesztést is. Teljes búza vetésterületünk 800–1100 hektár körül szokott alakulni, jelenleg kevéssel 800 ha alatt van az elvetett búza. A vetésidő második felét már igen erősen sújtotta a csapadékos időjárás, így egyes területeken – jellemzően a kötöttebb talajokon – a megfelelő minőségű talajmunkára, vetésre nem volt lehetőség, itt ezt nem is erőltettük. Gazdaságunkban sokféle talajtípus előfordul: a kemecsei homoktól a böszörményi csernozjom talajon át a polgári szikes földekig. Ennek megfelelően a termésátlagok is jelentősen eltérnek. Tavaly – minden búzaterületet, fajta és hibridbúzákat is figyelembe véve – 4,5 és 9,8 t/ha közötti terméseredmények születtek, üzemi átlagunk 5,6 t/ha lett. Egyébként olyan előveteményei vannak a búzának, ami után normális őszön időben, jó minőségű vetést lehet csinálni. A szója után szinte mindig búza következik, illetve jellemző előveteménye még a lucernatörés, siló-kukorica, napraforgó.
Rozgonyi Zoltán növényvédelmi szakmérnök
AU: Szükség volt ősszel valamilyen növényvédelmi beavatkozásra?
R. Z.: Természetesen a teljes vetőmag-mennyiséget gombaölő szeres csávázószerrel kezeltük, de ezen kívül más beavatkozás nem volt indokolt.
AU: A jelenlegi állapot szerint milyen tavaszra számít növényvédelmi szempontból?
R. Z.: A vetéseink alapvetően jó állapotban vannak, jelentős belvíz sem sanyargatja az állományokat, mivel a belvízelvezető hálózatunkat az elmúlt években felújítottuk, ez most végzi a dolgát. A tavaszi növényvédelmi kihívások so–rá-ban úgy látom, a mezei pocok lesz az egyik. Eddig mi még megúsztuk a nagyobb kártételét, de helyenként jelentős felszaporodását tapasztaljuk. A téli időjárás egyelőre nem akadályozta a szaporodást, így valószínűleg szükséges lesz a védekezés. Az áttelelő sárgarozsdát elpusztító fagyok sem jöttek meg, arra is figyelni kell: aki nem védekezik időben, az idén is megütheti a bokáját.
AU: Melyek a legjelentősebb betegségek a területeiken?
R. Z.: Kétségkívül a fuzáriumfajokat kell elsőként említeni: a védelemben meghatározó tényezők. A sárgarozsda ta- valy országszerte komoly járványt okozott, nálunk is felütötte a fejét, de idejében védekeztünk és megakadályoztuk a kártételét. Időszakosan fellépő kórokozó ugyan, de az eddigi körülmények ismeretében akár idén is veszélyeztethet. A vörösrozsda és egyéb levélbetegségek azonban rendszeresen előfordulnak kisebb-nagyobb mértékben.
AU: Hogyan védekeznek ezek ellen?
R. Z.: Az egészséges, jó kondíciójú állomány kialakulásához szükséges agrotechnika egy fontos eszköz, illetve jó alapot képez a gombaölő szeres csávázás is, hogy a fiatal állomány egészségesen indulhasson. Tapasztalatom szerint a termesztett fajtáinknak jó az általános betegség-ellenálló képességük, ez szintén hasznunkra válik a kórokozók elleni küzdelemben. Nálunk a kiváló minőség és toxinmentesség alapvető elvárás, így a tavaszi fungicides technológiában 2 vagy esetleg 3 kezelés is helyet kap. Általában a gyomirtással egy menetben végezzük az első fungicides kezelést, amire akár egy egyszerű tebukonazol hatóanyag is elég lehet. Ez biztosítja a korai levélbetegségek elleni védelmet. Nem maradhat el a virágzás elejére időzített kezelés sem, ami elsősorban a fuzárium fajok ellen irányul. Bár a növényvédelmi döntéseinkben alaposan mérlegeljük a készítmények ár-érték arányát, ennél a kezelésnél a biztonság a legsúlyosabb tényező. Több hatóanyagú, a fuzáriumfajok ellen bevált és megbízható szereket használunk. A permetezéstechnikára is odafigyelünk, hogy minél jobb fedettséget érjünk el a kalászon, ezáltal a gombaölő szerek minél jobban hasznosuljanak. A lémennyiséget ilyenkor felemeljük 300 literre. Az említett két kezelés közé beékelődhet még egy, a kiterülő zászlós levél védelmére, ha a kórtani helyzet megkívánja, illetve az időjárás kedvez a betegségeknek.
AU: Rovarkártevők közül melyekkel kell számolniuk?
R. Z.: A veresnyakú árpabogár általánosan elterjedt, rendszeres kártevőnk. A lárvák kezdeti kártétele ellen valamilyen piretroid hatóanyaggal, „vadászó” permetezéssel szoktunk védekezni, azokon a helyeken, ahol a kártételt érzékeljük. A búzaterület egy részén a levéltetvek, poloskák elleni védelem is rendszeresen szükséges. A homokos területeken a gabonaszipolyok kártétele indokolhat beavatkozást. Általában a kártevők elleni védelmet a gombaölő szeres kezelésekhez tudjuk kötni, kivéve a veresnyakú árpabogár elleni kezelést, aminek az időzítése többnyire ezt nem teszi lehetővé.
AU: Milyen gyomviszonyok jellemzők a Tedej Zrt.-nél a búzában?
R. Z.: Általában jó kultúrállapotban vannak a területeink. Általánosan elterjedt gyomjaink a füstike fajok, tyúkhúr, lucernatöréseken a pásztortáska. A középkötött, kötött talajainkon jellemző az ebszékfű, helyenként pedig a ragadós galaj is problémát okoz. Évelő gyomok, mint pl. mezei aszat inkább csak az erősen kötött, nehezen művelhető talajokon tudnak felszaporodni.
AU: Milyen megoldásokat használnak a vegyszeres gyomirtásban?
R. Z.: Tavaszi gyomirtást végzünk, amit az első táblákon már a bokrosodás elején, közepén elkezdünk, ahogy a talaj állapota megengedi. Tavaly már március végén el tudtuk kezdeni a permetezést. A végére maradnak azok a területek, ahol napraforgó árvakelésre lehet számítani: mélyről, későn jön elő, megvárjuk, míg kezelhető lesz. Szintén a végén kerülnek sorra a szója előveteményű búzák. A szója jól tisztán tartható, utána a búza is eléggé tiszta. Gyomirtószer- választásban ár-érték verseny alapján döntünk az adott területre szükséges készítményről. Ahol kisebb a fertőzés, egyszerűbben irtható gyomok vannak, ott elegendő lehet egy 2,4-D hatóanyag, van, ahová herbicid kombináció szükséges. Ahol csak magról kelő gyomok vannak, ott ennek megfelelően választunk, de ahol évelő is, oda az évelő fajokat is hatékonyan irtó szert használunk.
A repce védelme Darvason
Fülöp Renáta: A Berettyó menti területeken réti, szolonyeces réti talajokon gazdálkodunk. Három fő növényünk az őszi búza, a napraforgó és az őszi káposztarepce. A repce vetésterülete általában 400-600 hektár között változik. A területeink nem nevezhetők ideálisnak a repce számára, egyrészt a vetés körüli gyakori szárazságok, másrészt a nagy területeket érintő téli-tavaszi belvizek miatt, de gondos talajműveléssel, fegyelmezett technológiával azért sikerrel termeszthető. Átlagos években 3-3,5 t/ha a reálisan megcélozható termésszint.
AU: Egy gondolat erejéig kanyarodjunk vissza az őszhöz. Milyen károsítókkal kellett szembenézniük ebben az időszakban?
F. R.: A rovarkártevők közül ki kell emelni a repcedarazsat, mely ráadásul az elmúlt őszön különösen erős rajzást mutatott, így szinte minden növény sziklevelébe rakott tojást, nem ritkán kettőt-hármat is. Rovarölő szeres csávázás hiányában csak állománykezeléssel tudtunk a lárvái ellen védekezni. Akárcsak a bolhák ellen, melyek helyenként szintén jelentős kárral fenyegettek. Mivel évről évre jelentős a repcetermesztésünk, a kis káposztalégy is veszélyes kártevővé vált, lárvája a védelem nélkül maradt repce gyökerén nagyon látványos kárt okoz. Védekezni a rajzó imágó ellen tudunk, amit általában össze lehet kötni más kártevők elleni kezelésekkel.
Végül ezen az őszön a legnagyobb kárt a mezei pocok okozta, mely kisebb-nagyobb foltokban kipusztította a repcét. A gyomirtást jellemzően ősszel végezzük, helyzettől függően preemergensen vagy posztemergensen. Bár a keresztes virágú gyomok térnyerése látható a repcében, egyelőre hagyományos technológiával kézben tudjuk tartani a gyomosodást. Azokban az években, amikor a szárazság miatt a tarlón nem kel ki a gabona árvakelése, ez a repce legtömegesebb gyomja. Speciális egyszikűirtó készítménnyel szoktunk ellene védekezni. Ősszel az évek többségében regulátoros kezelést végzünk, ez egyben gombaölő szeres kezelés is, így az őszi betegségekkel nem szokott probléma lenni.
AU: Milyen teendőik vannak tavasszal a kártevők elleni védekezésben?
F. R.: Elsőként a szárat károsító repceszár-ormányos és nagy repceormányos települ be a területre, nagyjából egyszerre. Sárga ragacslapos csapdával figyeljük a populációk felfutását, attól kezdve, hogy a nappali hőmérséklet tartósan eléri a 8-9 fokot. Tavaly korán tavaszodott, a rajzáscsúcs is lezajlott már március első napjaiban. Ezt követően klórpirifosz és piretroid rovarölő szer kombinációjával védekeztünk. A kezelés után ez a két kártevő számottevő mértékben már nem fordult elő a repcénkben. A fénybogár és a repcebecő ormányos adja a következő kártevőhullámot. A fénybogárnál a védekezés szükségességét, annak az időzítését befolyásolja, hogy mekkora tömegben jelenik meg, illetve milyen stádiumában van ekkor a repce.
Fülöp Renáta növényorvos
A becőormányosok előrejelzésére is jó lenne elvileg a sárga színcsapda, de ekkor már az egész repcetábla sárgul, így a tömegességet nem nagyon tudjuk a fogásból becsülni, inkább csak azt, hogy mikor kezd felfutni a rajzás. Általában a két kártevő együttesen „megér” egy kezelést méhekre nem jelölésköteles készítménnyel. A becőormányos és becőszúnyog ellen ezt a kezelést bizonyos években ismételni is szoktuk 10–14 nap múltán, bár éppen tavaly erre nem volt módunk időjárási és munkaszervezési okok miatt. Amikor éppen nem esett az eső, akkor a permetezőt lekötötte a sárgarozsda elleni védekezés a búzában, mire ezzel végeztünk, akkor pedig már nem lett volna értelme.
AU: Milyen betegségek jellemzőek Önöknél, és hogyan védekeznek ellenük?
F. R.: A fómás szárkorhadás egy gyakori repcebetegség, nálunk is előfordul. Emellett a másik jelentős kórokozó a fehérpenész, amivel többé-kevésbé fertőzöttek a tábláink, hiszen a repce mellett a nálunk szintén jelentős napraforgó is gazdanövénye. Becőn évjárattól függő mértékben veszélyeztet a becőrontó. A védekezésben fontos szerep hárul az ésszerű talajművelésre, amivel fenntartjuk a talajéletet, vetésre beéredett talaj áll a rendelkezésünkre. Meggyőződésem, hogy az aktív talajélet hozzájárul a szkleróciumok és más kitartóképletek gyérítéséhez. Kora tavasszal az évek többségében elvégzünk egy fungicides-regulátoros kezelést, így alapvetően egészséges állomány megy virágzásba. Tavaly az állomány jó terméssel kecsegtetett, illetve az időjárás is indokolta, így virágzáskor is védekeztünk. 42 mázsás üzemi átlagot értünk el, ami azért lett „csak” ennyi, mert a nyári esőzések kettévágták a betakarítást. Ilyen termésszinten már néhány százalék termést is érdemes megmenteni a kórokozóktól.
AU: Hogyan csökkenthető a pergési veszteség?
F. R.: Itt először vissza kell utalnom a kórokozók elleni védelemre, ugyanis akkor lehet erre esélyünk, ha a szárbetegségek nem okoznak az állomány egy részén koraérést, illetve a becőrontó sem lép fel. Ezenfelül becőragasztót szoktunk használni, amit általában glifozát hatóanyagú készítménnyel kombinálunk, de olyan évek is előfordulnak, amikor csak ragasztóval kezelünk, és természetes úton érik be a repce. Amikor már látszik, hogy a búza betakarítása megelőzi a repcéét, ráadásul tiszta, egyenletes az állomány, akkor nem feltétlenül érdemes siettetni: akkorra érjen be, mire sorra kerül.
növényvédelem megelőzés repce búza