A felső húgyutak gyulladása a vesegyulladás | Egészségpercek
Milyen kiváltó okai lehetnek az akut veseme­dence-gyulladásnak?
Leggyakrabban nem, vagy nem megfelelően kezelt hólyaghurut következményeként felszálló fertőzés során alakul ki a ve­semedence gyulladása. A fertőzött vizelet a vesemedencébe jut, és innen az infekció ráterjed a veseállományra, annak gyulladását okozva. Vizeletelfolyási akadály (jelentős mennyi­ségű maradékvizelet a hólyagban, vesepangást fenntartó húgyvezetékkő stb.) a vesemedencében pangást okoz, mely kedvez a gyulladás kialakulásának. Nőknél gyakoribb a beteg­ség előfordulása.
Katéterezés, vagy bármely más alsó húgyúti beavatkozás, terhesség, húgyúti fejlődési rendellenesség ked­vez a kórkép létrejöttének. Igen ritkán észlelhető, hogy a szer­vezetben elhelyezkedő más gócokból kerülnek a kórokozók a véráram útján a vesébe és hoznak létre akut gyulladást. Ha­sonlóan ritka a hasüregben zajló gyulladásos folyamatok (vak­bélgyulladás, epehólyag-gyulladás stb.) direkt húgyutakra történő terjedése.
A beteg kórelőzményében többnyire fellelhető az akut hólyaghurutra jellemző tünetegyüttes. A páciens deréktáji, ágyé­ki fájdalomról panaszkodik, mely nem annyira görcsös, in­kább tompa jellegű. A kórkép magas lázzal, hidegrázással, el-esettséggel, rossz általános állapottal jár.
Hányinger, hányás is előfordulhat. Sokszor észlelhetők az alsó húgyúti gyulladásra jellemző kísérő tünetek (gyakori, fájdalmas, parancsoló vize­lési inger). Kezelés nélkül rövid időn belül akár szeptikus, életveszélyes állapothoz vezető vesegennyedés is kialakulhat. Szemben a hólyaghuruttal, melynek enyhébb formája spon­tán, kezelés nélkül is javulhat (panaszok és tünetek esetén azonban mindig kezelendő), az akut vesemedence-gyulladás spontán javulása nem várható, azonnali orvosi vizsgálat és el­látás javasolt.
Az akut vesemedence-gyulladás tünetei
Milyen vizsgálatok indokoltak akut vesemedence gyulladás esetén?
A beteg fizikális vizsgálata, a vesetájék tapintása alapvető fon­tosságú. Vizeletvizsgálattal lehet igazolni a húgyúti fertőzést, a vér laborvizsgálatait pedig a gyulladásos jelek kimutatása és a vesefunkció ellenőrzése céljából végezzük. Ultrahangvizsgá­lat során kizárjuk a veseüregrendszeri tágulat, esetleges vese-tályog lehetőségét. CT-vizsgálatot csak abban az esetben vég­zünk, ha felmerül a vesetályog lehetősége.
Hogyan kezelik az akut vesemedence-gyulla­dást?
A betegség mielőbbi kórházi felvételt indokol. Intravénás an­tibiotikum adása és szükség esetén folyadékpótlás, lázcsillapí­tás szükséges. Ha az ultrahangvizsgálat alapján vesemedence-tágulat is igazolódik, akkor eredményes kezelés antibiotikum adása mellett csak akkor végezhető, ha a pangó, fertőzött vi­zelet elvezetését is biztosítjuk.
A vizeletelvezetésnek alapvetően két módja lehetséges
Endoszkópos úton a hólyagon keresztül az érintett vese húgyvezetékébe belső katétert vezetünk fel, mely áthidalja a hólyag és a vese közötti szűk vagy lezárt szakaszt. Ezt a katétert kettős J-nek is nevezik, mert két kunkori vége van, egyik a vesében, másik a hólyagban. A katéter kívülről nem látszik, átmeneti viselése alatt a betegnek jó életminőséget biztosít. A katéter mellett a hólyagban felgyülemlő vizelet könnyebben feljut a vesébe és ez a gyulladás ismételt fel-lobbanásához vezethet. Ennek elkerülése céljából javasolt a kettős J-katétert kapott betegeknek hólyagjukat rendsze­resen, rövidebb időközönként kiüríteni.
A vizeletelvezetés másik akut módja ultrahangcélzás mel­lett a bőrön keresztül bevezetett vese dréncső. Előnye, hogy eltömődése ritkábban fordul elő, mint dupla J-katéter ese­tében, de ugyanakkor a beteg számára rosszabb életminő­séget okoz, mert a betegnek a vizeletelvezető drénhez kap­csolódó vizeletgyűjtő zsákot kell viselnie. Ha a beteg láztalanná vált. akkor szájon keresztül szedhető gyógyszeres ke­zelésre térünk át, melyet még legalább két hétig folytatunk. A vizeletelvezetést biztosító kettős J-katétert vagy vese­drént csak láztalan állapotban, akkor lehet eltávolítani, ha az elfolyási akadályt megszüntettük (húgyúti kő eltávolítá­sa, szűkület megoperálása stb.).
Milyen következménye lehet, ha az akut veseme­dence-gyulladást elhanyagoljuk?
A lázas állapot spontán nem javul. A beteg egyre elesettebb, gyengébb lesz. A vesében a gyulladásos gócok összefolynak, kezdetben csak a vese tokja alatt, majd később a vese állomá­nyában is tályogok alakulhatnak ki. Ez a stádium már műtéti feltárást igényel. Abban az esetben, ha a tályogok csak a vese tokja alatt helyezkednek el, a tok eltávolításával a vese meg­menthető.
A veseállományt érintő tályogos beolvadás esetén a vese eltávolítása szükséges. A szeptikus állapotosak így ren­dezhető. Műtét elmaradása esetén az uroszepszis a szervezet több szervét (tüdő, máj) is megtámadhatja, mely esetben, ke­zelés nélkül akár halál is bekövetkezhet.
Mi a lényege a terhességben előforduló vese­gyulladásnak?
Terhesség során a vesékben észlelt üregrendszeri tágulat ön­magában nem kórjelző. A terhes kismamák egy részében azonban lázzal, vesetáji fájdalommal járó vesemedence-gyul­ladás is kialakulhat, döntően a jobb vesében. Az állapot oka a terhes méh vesevezetékre kifejtett kompressziós (összenyo­mó) hatása, illetve a hormonális változások miatt meggyen­gült húgyúti simaizommozgás (a vizeletet továbbító veseveze­ték összehúzódásai csökkennek).
Amennyiben antibiotikum adására nem javul az állapot, akkor kettős J-vesevezeték­ katéter felhelyezése indokolt a vizeletei folyás biztosítása cél­jából. A katéter ambulánsán, röntgenfelvétel készítése nélkül is felhelyezhető (bár ebben a terhességi korban a diagnoszti­kus dózisú röntgensugárzás már nem veszélyes a magzatra). Katéter mellett akár szülni is lehet, és szülés után a katéter endoszkóposán eltávolítható.
Mi az oka a belső vesekatéter mellett megmara­dó, vagy visszatérő láznak?
Többnyire arról van szó, hogy a katéter mellett a hólyagból folyamatosan visszaáramlik a vizelet a vesébe. Ebben az eset­ben, ha a láz okát a veseállományban lévő elváltozás nem ma­gyarázza, javasolt pár napra állandó hólyagkatéter behelyezé­se, mely mellett a reflux (visszaáramlás) az állandóan üres hó­lyag miatt nem következik be. Ezt követően, a hólyagkatéter eltávolítása után is kérjük a beteget, hogy gyakran (éjszaka is legalább három alkalommal) ürítse ki a hólyagját, hogy az összegyűlő vizeletmennyiség ne okozhasson visszaáramlást.
Mi a lényege a krónikus vesemedence-gyulla­dásnak?
A kórkép a veseállomány hegesedéssel, zsugorodással járó pusztulása, mely folyamatosan súlyosbodik, és hosszú idő után a veseműködés beszűküléséhez, esetleg veseelégtelenség kialakulásához vezethet.
Elsősorban a gyermekkori akut vesemedence-gyulladások gyógyulnak hegesedéssel, de hajlamosító tényező lehet a cu­korbetegség, a vizeletei folyási akadály, a húgyúti kövesség is. Tünetszegény betegségről van szó. A betegek fáradékonyság­ról, gyengeségről, fogyásról panaszkodhatnak.
Gyakori tünet a fokozott folyadékfogyasztás és ennek megfelelően a foko­zott vizelet-kiválasztás és vizeletürítés. Lázas állapot csak a ko­rábbi akut infekció fellobbanásakor keletkezhet. Késői követ­kezmény lehet a magas vérnyomás és a már említett veseelég­telenség (ha kétoldali folyamatról van szó).
Húgyúti fertőzés kezelését követően mennyi idővel célszerű vizeletbakteriológiai vizsgálatot vé­gezni?
Antibiotikumszedés alatt levett vizelettenyésztés nem infor­matív, mert sokszor a kórokozót nem sikerül megfelelő csíra­számban kitenyészteni. Antibiotikumterápiát követően öt na­pot érdemes várni a vizeletbakteriológiai minta leadásával.
Van-e lehetőség a szervezet húgyúti fertőzé­sekkel szembeni védekező funkciójának erősítésére?
A húgyúti fertőzések nagy részét az E-coli baktérium okozza. Visszatérő húgyúti fertőzések esetén az elölt E-coli baktéri­umból származó kivonattal lehet stimulálni a szervezet véde­kező képességét az adott infekcióval szemben. A kezelést há­rom hónapon át kell folytatni szájon keresztül szedhető gyógyszerrel. Aktív fertőzés mellett is folytatható a kezelés.
Vizelettartási rendellenességek tünetei és okai
Címke: húgyúti fertőzés, vese Katgóriák: Urológia