Transindex - Mit olvas szabadságon Papp Attila Zsolt?
2010. augusztus 20. 09:54, utolsó frissítés: 09:58
A költõ, publicista krimit, sci-fit és kolumbiai kalandregényt ajánl egy üveg jéghideg sör mellé.
Ha nyár, akkor krimi: alig van jobb foglalatosság annál, mint hátradõlni egy árnyékos sarokban, egy üveg jéghideg sörrel, és fellapozni egy jó detektívregényt. Külön öröm, ha magyar szerzõ mûvérõl van szó:
Kondor Vilmos könyvei a hard boiled detektívirodalom gyöngyszemei;
a mûfaj kedvelõi eddig a Budapest Noir, majd a Bûnös Budapest címû regényeknek örvendhettek, most pedig itt van A budapesti kém. Mint címébõl is sejthetõ, kémregényrõl van szó, melynek fõhõse – továbbra is – Gordon Zsigmond (vö. Kondor Vilmos, hmm), a fanyar humorú és keményöklû bûnügyi újságíró.
A szerzõ, többek közt, a második világháborús Budapest rendkívül alaposan dokumentált helyrajzával és fenyegetõ légkörével nyûgöz le bennünket, és olyan nonsalansszal kever bele valós történelmi személyiségeket fiktív szituációkba, hogy öröm nézni.
Nem lehet azonban egész nyáron krimit olvasni - a sci-finek is meg kell adni az õt megilletõ helyet.
Fekete Gyula Triszex címû -
jobb híján nevezzük így – disztópikus (és kissé didaktikus) esszéregénye egy olyan távoli bolygó társadalmi viszonyait vázolja fel, ahol nõuralom van, és a két természetes nem mellett kialakul egy harmadik is (azon nõkbõl, akik elutasítják a hagyományos nemi szerepeket, és nem hajlandók gyereket szülni), majd kitenyésztenek egy negyedik, afféle uniszex kategóriát is.
Kellõ öniróniával nem rendelkezõ feministáknak, a szingliéletforma és egyéb önmegvalósító életmódmodellek híveinek nem feltétlenül ajánlott: az a kellemetlen érzésük támadhat – megjegyzem, nem alaptalanul –, hogy csúfot ûznek belõlük.
Álvaro Mutis, a kiváló kolumbiai író remekei mindig is kicsit árnyékban maradtak a latin-amerikai ország másik és ismertebb íróóriása, ama Gábriel mûvei mellett – végre azonban magyarul is hozzáférhetõek (két kötetben)
Maqroll, az Árbocmester nekibuzdulásai és hányattatásai.
Pikareszk, lírai kalandregényfolyam ez, a dél-amerikai prózára oly jellemzõ varázslatos, „mágikus” atmoszférával, középpontban Szindbád és a Quijote-Sancho-páros méltó – mert másként, eredeti módon megrajzolt – utódaival: a már említett Maqroll nevû Árbocmesterrel és arab barátjával, Abdul Basurral (valamint közös szeretõjükkel, Ilonával – az õ figurájához kötõdik egyébként a személyes kedvencem a Maqroll-történetek közül, az Ilona az esõvel érkezik). Letehetetlenül olvasmányos, bölcs és szép történetek, valahol ég és föld közötti lebegésben. Nem csak forró nyarakra ajánlott.
>> Mit olvas szabadságon Jakab-Benke Nándor filmrendezõ, újságíró? >>