Szarajevó - XIV. Téli olimpiai játékok + videó - Történetek a Balkánról
1984. február 8-án kezdődött Szarajevóban a XIV. Téli olimpia. A Nemzetközi Olimpiai Bizottság 1978-ban Athénban döntött arról, hogy az akkor jugoszláviai város kapja a rendezés jogát. Az olimpiai játékok történetében a második szocialista országbeli város volt (az első Moszkva 1980-ban), ahol olimpiát rendeztek. Az utolsó fordulóban a versenytársak Sapporo és a közösen kandidáló két svéd város, Falun és Göteborg voltak.
A város kiválasztása beleillett abba a folyamatba, ami 1968-ban indult. Az OECD országok Párizsban kidolgoztak egy projektet a szarajevói régió turisztikai fejlesztésére, hangsúlyozva, hogy a kontinentális turizmus egyik legvonzóbb területe a téli sport kedvelői számára.
Hatalmas fejlesztések, építkezések történtek a városban, Szarajevó új szállodákat, új repülőtéri terminált kapott, modernizálták az infrastruktúrát a városban és a versenyeknek helyet adó környező hegyekben, a Bjelasnicán, a Jahorinán és az Igmanon.
A megnyitó ünnepséget a Kosevo stadionban tartották 60 ezer néző előtt, de világszerte két és félmilliárd néző követhette a tévé képernyőin. Az olimpiai lángot a műkorcsolyázó Sanda Dubravčić.gyújtotta meg.
Időutazás 1984-be
Nem volt izgalom mentes a játékok kezdete, mert a város és a versenyek helyszínei hómentesek voltak. Már egy hónapja nem esett! És akkor február 7-ről 8-ra virradó éjszaka megindult a hóesés!
Ezen a versenyen nyerte Jugoszlávia első téli olimpiai érmét a szlovén Jure Franko óriás műlesiklásban. A helyiek a pálya mellett traszparensekkel buzdították, amiken ez állt: „Jobban szeretünk Jureko, mint a bureket!”
A polgárháború nem kímélte az olimpiai létesítményeket. Szomorú kép fogadott minket 2000-ben a Bjelasnicán,
de érezhető volt, hogy a város után a hegy is élni akar. A városban 2001-ben ugyanezen a napon a korcsolyapályán a Kosevo stadionban a gyerekek a téli olimpia megnyitójára emlékeztek, köztük az óvodás kisfiam is. A jelmezük ugyanaz volt, amit a hasonló korúak viseltek 1984-ben. Mert az edzőjük akkor szervező volt és a háború alatt megőrizte ezeket a relikviákat. Mert élni kell.
A hegy is élni akar. Ma így néz ki az egykori olimpiai helyszín:
https://balkanimozaik.blog.hu/api/trackback/id/tr6513645036