﻿ Jeremiás 38 (Hungarian: Karoli)České uživatelské rozhraní
← Jeremiás 37 Jeremiás 39 →
1 De meghallá Safátiás Mattánnak fiafia, és Gedáliás Passúrnak fiafia, és Jukál a Selémiás fiafia, és Passúr a Melékiás fiafia a szókat, a melyeket szólott vala Jeremiás az egész népnek, mondván:
2 Ezt mondjamondja az ÚrÚr: A ki megmarad e városban, meghalmeghal fegyver miatt, éhség miatt és döghalál miatt, a ki pedig kimegy a Káldeusokhoz, él, és az õ élete nyereség lesz néki és él.
3 Ezt mondjamondja az ÚrÚr: Bizonynyal a babiloni királykirály seregének kezébe adatik e városváros, és beveszi azt.
4 És mondának a fejedelmek a királynak: Kérünk, ölettesd meg ezt az embert, mert megerõtleníti a vitézek kezeit, a kik megmaradtak a városban, és az egész nép kezeit, hogy efféle szókat szólszól nékik, mert ez az ember nem a nép megmaradására igyekszik, hanem veszedelmére.
5 És mondamonda Sedékiás királykirály: Ám a ti kezetekben van, mert a királykirály semmit sem tehet ellenetekre.
6 Azért elvivék Jeremiást, hogy bevessék Melkiásnak, a Hammélek fiának vermébe, a mely a tömlöcz pitvarában vala; és lebocsáták Jeremiást köteleken; a veremben pedig nem vízvíz vala, hanem sár, és beesék Jeremiás a sárba.
7 És meghallotta Ebed-Melek, a szerecsenszerecsen, a ki udvari szolga vala (õ pedig a királykirály házában vala), hogy Jeremiást a verembe vetették, a királykirály pedig a BenjáminBenjámin-kapuban ülül vala.
8 Kiméne azért Ebed-Melek a királykirály házából, és szólaszóla a királynak, mondván:
9 Uram, királykirály! gonoszul cselekedtek azok az emberek mindazzal, a mit Jeremiás prófétával cselekedtek, a kik õt a verembe vetették; mert meghalmeghal ott éhen, mert nem lesz ezután semmi kenyérkenyér e városban.
10 Parancsola azért a királykirály Ebed-Meleknek, a szerecsennek, mondván: Végy magadhoz innét harmincz embert, és vedd fel Jeremiás prófétát a verembõl, mielõtt meghalna.
11 Võn azért Ebed-Melek magához [harmincz] embert, és beménebeméne a királykirály házába, a kincstartó házház alá, és hoza onnét régi ruhadarabokat és elszakadozott posztókat, és alábocsátá azokat Jeremiásnak köteleken a verembe.
12 És mondamonda Ebed-Melek, a szerecsenszerecsen, Jeremiásnak: Tedd a régi és elszakadozott ruhadarabokat hónod alá, a kötelekkötelek alá; és úgy cselekedék Jeremiás.
14 Elkülde pedig Sedékiás királykirály, és magához hozatá Jeremiás prófétát a harmadikharmadik ajtóig, mely vala az Úrnak házában, és mondamonda a királykirály Jeremiásnak: Téged valamirõl kérdelek, semmi tagadást benne ne tégy!
15 MondaMonda pedig Jeremiás Sedékiásnak: Ha megjelentem néked, avagy nem bizonyosan megölsz-é engem? és ha tanácsot adok, nem hallgatsz rám.
16 És megesküvék Sedékiás királykirály Jeremiásnak titkon, mondván: Él az ÚrÚr, a ki teremtette nékünk e lelket, hogy nem öllek meg és nem adlak azoknak az embereknek kezébe, a kik keresik a te lelkedet!
17 Akkor mondamonda Jeremiás Sedékiásnak: Ezt mondjamondja az ÚrÚr, a Seregek Istene, az Izráel Istene: Ha kimégy a babiloni királykirály fejedelmeihez, él a te lelked, és e városváros nem égettetik meg tûzzel, hanem élsz te és a te házad népe.
18 Ha pedig nem mégy ki a babiloni királykirály fejedelmeihez, akkor e városváros a KáldeusokKáldeusok kezébe adatik, felégetik ezt tûzzel, te sem szaladsz el kezökbõl.
19 MondaMonda Sedékiás királykirály Jeremiásnak: Félek én a Júdabeliektõl, a kik átszöktek a Káldeusokhoz, hátha azok kezébe adnak engem, és csúfoskodnak rajtam!
20 És mondamonda Jeremiás: Nem adnak; kérlek, halld meg az Úrnak szavát, a melyet én mondok néked, és jó dolgod lesz, és él a te lelked.
21 Ha pedig te kimenni nem akarsz: ez a szószó, a melyet megjelentett nékem az ÚrÚr:
22 Ímé, minden asszony, a ki megmaradt vala a Júda királyának házában, kivitetik a babiloni királykirály fejedelmeihez; és ezt mondják azok, hogy megcsaltak téged és erõt vettek rajtad a te jóakaró embereid, a te lábaid [most] beragadtak a sárba, õk [pedig] visszafordultak.
23 Azért minden feleségedet és gyermekedet kiviszik a Káldeusoknak, te sem menekedel meg kezökbõl, hanem megfogatol a babiloni királykirály kezével, és e várost felégeti tûzzel.
24 MondaMonda pedig Sedékiás Jeremiásnak: Senki se tudjon e szókról, és nem halsz meg!
25 Ha meghallják a fejedelmek, hogy beszéltem veled, és eljõnek hozzád és ezt mondják néked: Mondd meg csak nékünk, mit beszéltél a királynak, ne tagadj el abból tõlünk és nem ölünk meg téged, és mit mondamonda néked a királykirály?
26 Ezt mondd nékik: Alázatosan könyörgék a királynak, hogy ne vitessen visszavissza Jónatán házába, hogy meg ne haljak ott.
27 És a fejedelmek mind elmenének Jeremiáshoz és megkérdék õt, és egészen úgy felele nékik, a mint a királykirály parancsoltaparancsolta vala: és hallgatással elmenének tõle, mert nem hallották vala a beszédet.
1 Mózes 37:24, 28
1 Sámuel 3:17
1 Krónika 17:24
2 Krónika 36:12
Jób 6:15
Példabeszédek 4:4, 7:2, 29:10
Ézsaiás 42:5, 55:3
Jeremiás 19:9, 21:1, 9, 10, 26:11, 27:14, 15, 32:2, 3, 4, 34:3, 36:26, 37:3, 8, 13, 15, 17, 21, 38:2, 17, 39:5, 14, 16, 43:3, 44:7
Jeremiás sir 3:53, 58
Dániel 6:16, 17
Ámos 5:4, 6, 7:10
Lukács 22:67