Lynn Cullen - Mrs. Poe ~ Könyvszeretet
Edgar Allan Poe rajongók és a romantikus regények kedvelőinek figyelmébe ajánljuk a Mrs. Poe című regényt, melyet a Rézbong Kiadónak köszönhetően immár magyarul is olvashatunk. A költő neve senkinek sem újdonság, viszont az kevéssé ismert és a mai napig vitatott is, hogy Frances S. Osgood személyében szeretőre is talált a felesége mellett, aki egyben az unokahúga is volt. Lynn Cullen elképzelte és megírta ezt a romantikus történetet, ami akár igaz is lehet. A regény elkalauzol minket a 19. század New Yorkjának nemesi és szegényebb rétegeibe, megismertet minket az akkori szokásokkal és világnézettel, továbbá bemutatja a kor ismertebb művészeit és tudományos felfedezéseit. Tartsatok velünk és ismerjétek meg ezt a szívszorító és szép szerelmi történetet. A nyereményjáték ezúttal sem marad el: a Rézbong Kiadó jóvoltából öt példány kerül kisorsolásra a könyvből.
Miért pont ez? A Líra hírlevelében figyeltem fel rá, munka után indultam is a könyvesboltba érte. Gyengém Edgar Allan Poe.
Fülszöveg: Ritka, hogy az ember olyasvalakivel sodródhat össze, aki úgy érti és szereti őt, ahogy van, feltételek nélkül. Mindez a 19. század közepének New Yorkjában. Lynn Cullen amerikai bestsellere megidézi a 19. század közepi New York mindennapjait, irodalmi szalonjainak légkörét, mindeközben szerelmi szál bontakozik ki Edgar Allan Poe és Mrs. Osgood, a kor költőnője közt. Mindkettejük életét átszövi a megnemértettség és a szenvedés, amiért a köztük hirtelen fellobbanó szerelem mindkettejüket kárpótolja. Lehet-e jó vége egy ilyen történetnek?
1845 egy sorsfordító estéjén Frances Osgood találkozik New York legfelkapottabb írójával, költőjével, a titokzatos Edgar Allan Poe-val, és az első perctől fogva általa is megmagyarázhatatlan kapcsolat fűzi hozzá. Mivel a hölgy is költészettel foglalkozik, ugyanazokban a körökben mozognak. Francest és két gyermekét nem sokkal korábban hagyta el szédelgő, a nőkért rajongó és körükben sikeres férje. Frances a Bartlett-házban kap menedéket, és írásból igyekszik eltartani családját. Poe ezekben a hetekben lesz elképesztően népszerű A Holló című versével. Felesége, egyben unokatestvére, Virginia súlyos beteg, és a költő már egy ideje nem boldog vele, de ahogy sok minden mást, ezt is elfogadja, amíg össze nem hozza a sors Frances Osgooddal. Mindketten rossz házasságban éltek, élnek, és mindketten megértésre, elismerésre vágynak. Emiatt lesz kapcsolatuk oly veszélyes: értik és érzik egymást, míg erre más nem képes környezetükben. Ritka, hogy az ember olyasvalakivel sodródhat össze, aki úgy érti és szereti őt, ahogy van, feltételek nélkül. Ritka és veszélyes.
Vélemény: Ritkán kerül szépirodalom a kezembe, de érdekes módon, amelyik igen, azt nagyon megszeretem. Ez a könyv se volt kivétel, bekerült a kedvenceim közé és nemcsak azért, mert nagy rajongója és tisztelője vagyok Edgar Allan Poe-nak, hanem mert az írónő nagyon intelligensen és szórakoztató módon írta meg ezt a fiktív történetet, ami talán nem is annyira fiktív. Általános iskolás korom óta oda- meg vissza vagyok Poért, hiszen neki is köszönhetem, hogy a kedvenc műfajom, a detektívregény/krimi megszületett és útjára indult, a rémtörténetekről nem is beszélve. Azt is tudtam mint "bulvárhír", hogy a saját unokatestvérével házasodott össze, azt viszont nem gondoltam, hogy esetleg szeretője vagy szeretői is lehettek. Az akkori társadalmi elvárásoknak megfelelően már a rokonnal kötött házasság is eleve polgárpukkasztó volt, nem gondoltam, hogy ezt még tetézni is lehet. Persze, az érdekházasságok világában gyakori volt a szeretői viszony is, de feltételeztem, hogyha Poe elvette a saját rokonát, akkor ilyenre csak akkor lehetett képes, ha nagy a szerelem, így egy szerető léte teljesen abszurdnak tűnt. Az írónő viszont nagyon jól bemutatta, hogy nem feltétlenül úgy volt az, ahogy én azt gondoltam.
A Mrs. Poe elsősorban a kevéssé ismert Frances S. Osgood költőnő életét és Poe-val való viszonyát dolgozza fel, de legalább annyira fontos szereplői a regénynek a mellékszereplők is. Ne rettentsen el senkit, hogy szerelmi háromszög van a regényben, mert ez nem az elbaltázott vagy sablonos formája, hanem nagyon is érdekesen alakul. Először megismerjük Fannyt, akit a festő férje ismét elhagyott egy gazdagabb nőért. Fannynak egyedül kell boldogulnia az életben és gondoskodnia két gyermekükről egy olyan világban, ahol nagy szégyen, ha valakit elhagynak, az elhagyott a társadalmi ranglétra legalján találhatja magát egyik pillanatról a másikra, főleg hogyha nő. Fanny egyedül abban látja a menekülőutat, ha befut, mint híres költőnő. Egy ideig próbálja a barátai segítségével titkolni, hogy a férje elhagyta, igyekszik munkát találni, mint vagyonosabb (valójában nagyon szegény) nő, igyekszik a kapcsolatait kihasználni, de ettől függetlenül sem nyílik meg számára minden ajtó. Mindenki Mr. Poe-t és A Holló versét isteníti, az embereknek a rémsztorik kellenek, nem Fanny szerelmes- vagy gyermekversei.
Fanny és Poe először Miss Lynch irodalmi estjén találkoznak egymással. Nagyon tetszett és sokat dobott a hangulaton, hogy bekerült ez az esemény is a regénybe. Az irodalmi esteknek akkor még nagy jelentősége volt, szinte csak itt tudtak egymással találkozni és kommunikálni a művészek. Miss Lynch ráadásul olyan esteket hozott létre, ahol heti egyszer mindenki összegyűlt, aki művészként tevékenykedett, attól függetlenül, hogy milyen a vagyoni helyzete vagy mekkora a hírneve. Nagyon érdekes beszélgetéseket olvashattam végig a kor ismertebb emberei között, megismerhettem, hogy milyen volt az akkori gondolkodás úgy általánosságban mindenről. Sok, kis apró tényt vagy "bulvár" szintű pletyit tudtam meg mostanra már híres emberekről, és emellett nagyon szórakoztató volt még abban az időben látni őket, mikor még ismeretlenek voltak és csak próbálkoztak. Egyik kedvenc jelenetem az volt, mikor Griswold, az antológiaszerkesztő elhessegeti Nathaniel Hawthorne-t, hogy majd elolvassa azt a skarlátos irományát. Mint tudjuk, a mai napig élő hírnevet szerzett magának Hawthrone azzal a "skarlátos" regényével. Ugyanúgy érdekes volt az a romantikus adalék is, ami Samuel Morse-hoz és a távíróhoz kapcsolható. Már ezekért a csemegékért is nagyon érdemes elolvasni a regényt, főleg azoknak, akik szeretik is ezt a kort.
Nagy szenzációként az egyik ilyen esten megjelenik Poe és a felesége, Virginia. Mrs. Poe-t törékeny és fiatal szépségként látja Fanny, de rögtön észreveszi, hogy Virginia nagyon beteg. Poe nagyon kelendő a nők körében, főleg mióta hírnévre tett szert, Fanny is félreteszi a szakmai féltékyenséget, ahogy megismerkedik a költővel. Nagyon hamar vonzalmat kezdenek érezni egymás iránt, de a romantikus pillanatok szemlesütésekben, apró gesztusokban és Fanny részéről mosolyokban merülnek ki. A találkozásokra is véletlenszerűen kerül sor vagy pedig félnyilvánosan. Mrs. Poe mintha megérezné a férje és Fanny között a feszültséget, így rendszeresen elhívja magukhoz Fannyt vagy Poe hívja el őt, a feleségére hivatkozva. Mindvégig szurkoltam a párosuknak, még úgy is, hogy tudtam az életrajzi adatokból, hogy nem adatott meg nekik a boldogság. Az írónő pedig hűen követte az életrajzi eseményeket és amiről nem tudhattunk, azt ő elképzelte hozzá, de sosem ment el odáig, hogy elferdítsen valamilyen történelmi tényt.
Maga a szerelmi szál nagyon szép, de egyben keserédes is volt. Poe nem szabadulhatott feleségétől, aki halálos beteg, ráadásul féltékenységében folyamatosan megpróbálta aláaknázni ezt a kapcsolatot, vagy legalábbis valami perverz örömet érzett abban, hogy szenvedést okoz másoknak. Talán ő volt az egyik legérdekesebb karakter az egész regényben az édesanyjával együtt, nekik köszönhető az is, hogy Poe nevéhez méltóan egy kicsit ijesztőre is sikerült a regény. Fanny sem szabadulhatott a férjétől, aki hiába hagyta el és ez hiába titok, attól még elválni nem tudott, mert azt sem tudta merre van a férje, a válás kockázatát sem vállalhatta, hogy a társadalmi ranglétra aljára kerüljön, ráadásul Poe szegény volt, mint a templom egere. Már eleve az is nagy szégyen volt, hogy ugyan álnéven, de az újságok hasábjain verseket küldözgettek egymásnak és hírbe hozták őket. Mindenki számára nyilvánvaló volt, hogy ez több mint puszta művészi érdeklődés egymás iránt. Emellett Griswold is hevesen udvarol Fannynak, aki - mint az életrajzokból is tudni lehet - nyíltan támadta Poe-t, ez még egy indokot adott neki, hogy miért is akarja tönkretenni a költőt. De Poe oldalán is előkerült egy művésznő, aki alá akarta ásni a kapcsolatukat, így nem volt egyszerű még egy csókot sem váltani. Ennek ellenére nagyon dinamikus és érdekes volt a kapcsolatuk, ami nem ér sajnos jó véget, de mégis volt benne egyfajta dekadens szépség.
Az írónő utószavából kiderül, hogy sajnos szinte mindegyik fontosabb regénybeli alak nagyon hamar meghalt és többségében tuberkulózisban, még Fanny gyermekei is. Ez elgondolkoztatott azon, hogy mennyit változott azóta a világ. Ha valakit hatvanéves korában veszítünk el, azt mondjuk, hogy mennyire korán halt meg, pedig Poék idejében ez matuzsálemi kor volt. Rövid volt az életben kapott idő, így egészen máshogy viszonyultak az élethez és a halálhoz. Gyakran hangoztatott tény volt az is, hogy abban az időben röppent fel az az elgondolás, hogy talán a társadalomnak ideje lenne felismernie, hogy hányan szenvednek az érdekházasságokban és a szabad szerelmet kezdték hirdetni, de sajnos, mint Poék kapcsolatában is látszott, nagyon messze voltak még attól, hogy a szerelmes emberek együtt lehessenek.
Nagyon élveztem a regény olvasását, elsősorban Poe élete miatt, de elvarázsolt a hangulat, a sok kis apró irodalmi "csemege", a korhű ábrázolás, a romantikus szál, Mrs. Poe borzasztóan érdekes karaktere és imádtam azt a rejtélyességet, ami az egész Poe családot körbelengte. A regény vége meglepő fordulatokat is hozott és némi izgalmat is. A Mrs. Poe bekerült a "kincsként őrzöm" kategóriába és remélem, hogy az írónő többi könyvét is elolvashatom magyarul. Ha a többi is ilyen, akkor kell a polcomra. A regény meghozta a kedvem ahhoz is, hogy újra Poe-t olvassak, hogy megismerjem Frances S. Osgood munkásságát, illetve a többi szereplő életét is. Nagyon jó volt ebben a hangulatos világban elidőzni egy kicsit.
Kedvenc: Poe, Mrs. Poe, Frances "Fanny"
Tetszett: nemcsak Poe és Fanny kapcsolatát, hanem a kort is bemutatta az írnónő
Fordította: Vári Tercia
Lynn Cullen regényében nemcsak Egdar Allan Poe nőkhöz való viszonyát, nemcsak egy szívszorítóan szép szerelmi történetet ismerhetünk meg, de a 19. századi New York értelmiségi rétegét is. Miss Lynch szalonjában heti egyszer összegyűlik az akkori irodalmi társaság, ahol vagyoni helyzettől és hírnévtől függetlenül részt vesz mindenki, aki számít. A társaság tagjai között vannak ismertebb emberek is, de nagyon sok olyan személyről is beszélnek, akik ugyan nincsenek jelen, de kiemelkedő felfedezésre tettek szert vagy máshol szereztek hírnevet. Mi most három ilyen személy nevére vagyunk kíváncsiak. Hogy kik ők, azt megtudjátok az állomásokon lévő leírásokból. Kérjük, hogy a neveket írjátok be a rafflecopter doboz megfelelő mezőjébe. Ahol két keresztnév van, ott elfogadunk egyet is. A nyeremény pedig a Mrs. Poe regény egy-egy példánya. Jó játékot!
Angol író, a viktoriánus kor egyik legkiemelkedőbb alakja. A gyermekkorában látott nyomor visszatérő élmény a regényeiben. Huszonnégy éves korában jelent meg az első műve, addig mint újságíró dolgozott. Tíz gyermeke volt, felesége Catherine Thompson Hogarth.
Categories: 6 pontos , Blogturné , Lynn Cullen , Rézbong Kiadó , Romantikus , Szépirodalom
A kékszakállú herceg vára - avagy témázunk: Melyik ajtón menjek be?
A témázásokkal mindig lemaradok, de most olyan téma lett feldobva és annyira jókat írtak a többiek (lentebb a linkek - érdemes elolvasni, t...