Ûrvilág.hu - Sóért küldték, vizet is hoz
Sóért küldték, vizet is hoz
2014.07.23 07:15 Környezetünk védelme, Idõjárás és elõrejelzése
A NASA 2011 óta egy argentin mûholdon repülõ Aquarius berendezése nem csak a tengeri sótartalom, de a talajnedvesség globális felmérésére is használható.
A talaj nedvességtartalma – vagyis a talajszemcséken belül és közöttük levõ víz mennyisége – fontos paraméter a víz földi körforgásának megértéséhez. A nedvességtartalom meghatározza a növények fejlõdését, befolyásolja az idõjárás és a klíma alakulását. A globális talajnedvesség-térképek segítségével figyelemmel kísérhetik az évszakos változásokat, vizsgálhatják az idõjárási jelenségekkel való összefüggéseket. Az adatok segíthetik a szárazságok és árvizek elõrejelzését, a termésbecslést, az élelmiszersegélyek elosztásának megtervezését.
Ha egységes, globális térképre van szükség, kézenfekvõ a mûholdas távérzékelési módszerekhez folyamodni. Nem véletlen, hogy az Európai Ûrügynökség (ESA) már 2009-ben pályára állította SMOS (Soil Moisture and Ocean Salinity) mûholdját. Az amerikai NASA még ebben az évben tervezi indítani hasonló céllal – a talajnedvesség felmérésén túl a tengerek sókoncentrációjának feltérképezésére – a SMAP (Soil Moisture Active Passive) mûholdat. Addig is, amíg az új ûreszköz a kutatók rendelkezésére nem áll, igyekeznek már a Föld körüli pályán repülõ berendezések méréseit hasznosítani. Ilyen az argentin SAC-D mûholdon levõ amerikai Aquarius, amit eredetileg a tengerfelszíni vizek sótartalmának felmérésére szántak. Amellett, hogy azt a munkáját jól végzi, a mikrohullámú sugárzásmérõ alkalmas a szárazföldek nedvességtartalmának meghatározására is – amint azt az alábbi ábra igazolja. A talaj által a mikrohullámú tartományban kibocsátott, és a mûholdon elhelyezett érzékeny berendezéssel vett sugárzás jellemzõibõl következtetnek a víztartalomra.
A világtérkép a talaj legfelsõ 5 cm-es rétegének nedvességtartalmát mutatja, 2013 augusztusában, az Aquarius adatai alapján. A színskála 0-tól 0,4-ig a víz térfogatarányára utal: a sárga a száraz, a kék a legnedvesebb területeket jelöli. (Kép: Trent Schindler / NASA Goddard Scientific Visualization Studio)
Az Aquarius 8 napos visszatérési idõvel tudja feltérképezni a földfelszín egyes területeit, 100 km széles sávokban. Így a kis szigetek, keskeny félszigetek, tagolt partok esetén az adatok hiányosak. Ugyancsak gondot okoz a sûrû esõerdõ zavaró hatása például az Amazonas-medencében, vagy a hó- és jégtakaró a magas földrajzi szélességeken. Azokat a területeket, ahonnan nincs elegendõ vagy jól értelmezhetõ mérés, a fenti térképen egységesen sötétszürkével színezték.
Hogy méri az Aqaurius a tengervíz sókoncentrációját és a talaj nedvességtartalmát? (Videó: NASA GSFC)
A fejlett országokban, sûrûn lakott vidékeken bõségesen állnak rendelkezésre csapadékmérési adatok, de az nem igaz a teljes Földre. Így a mûholdas méréseknek hiánypótló jelentõsége van a talajnedvesség állapotának felmérésében, a változások követésében. Minél több, egymástól független mûholdas berendezéssel végzik a méréseket, azok annál megbízhatóbbá válnak. Az idõben egymással átfedõ programokból származó adatok összehasonlítása, kalibrációja révén pedig biztosítható a hosszú idõtávon, több évtizeden át is egységes minõségû méréssorozat. Nem kell tehát majd aggódni, hogy amit az európai SMOS elkezdett és az amerikai SMAP folytat, az nem ugyanazt a típusú információt adja a kutatók számára.
Tengeri sótérkép az Aquariustól
Szárazság Afrika szarvánál
Éhínség ellen mûholddal
Az Aquarius talajnedvesség-térképe (NASA EO)
CryoSat: nem csak jég!
Az ESA „jeges” mûholdjának méréseit a sarkvidéki jégtakaró mellett az óceánok vizsgálatára is használják.
2014.06.20. Környezetünk védelme