Szerző Téma: Tolmin (Megtekintve 3879 alkalommal)
« Dátum: 2012. Július 19. - 23:15:17 »
Nem is ide indultunk, de miután Joe feldobta a lehetőséget, rögtön megszavaztuk, habár akkor még csak sejtettük, hogy JÓ LESZ
Fantasztikus hely, nem lehetett betelni a látvánnyal, és az idő is alkalmas volt nagy célok elérésére. Már odafelé a patak, a duzzasztók, az erdők és a színek.... meseország. A leszálló szép gondozott és nagy, a starthelyre az út több mint kalandos, ha jönnek szembe más autók is. Amit sajnos nem tudtunk, hogyha a starthelynél veszünk napijegyet akkor az a duplájába kerül. Viszont megéri a pénzét! Körbe van véve villanypásztorral, hogy a tehenek ne menjenek be és ne piszkítsák össze, csak gyönyörű, gondozott fű van mindenütt, pár fa alatt pad asztallal, és ami a legjobb mindez 1081 méter magasan. A kilátás eszméletlen, hegyek, völgyek, falvak, és a valószínűtlen színű patak. A starthely két irányba startolható, és sok ernyős elfér egymás mellett, így nem gond a tömeg sem. Szerda ellenére jó sokan voltunk, és a néha ügyetlenkedő külföldiek láthatták a mintaszerű startjainkat, de ők nem mifelénk tanultak. Nekünk egy ilyen minőségű starthely maga a paradicsom Az első repüléshez volt olyan kedves Joe, hogy odaadta az Rookot. Hááát, álom az az ernyő. Sosem próbáltam még ki még a földön sem, kupolázni nem volt hely, így rögtön a start volt az első alkalom, hogy kipróbálhassam. Ennél könnyebb még semmivel nem volt a start. Feljött, megállt, aztán ott volt, meg se rezzent. Néztem, hogy kell e valamit korrigálni, de semmi, csak ott lebegett, aztán várta, hogy mikor hiszem már el, aztán indulok neki. A start időpontját sajnos alaposan eltoltam. Nem néztem hogy kit tart, és hol, vagy nem, csak pattantak el az emberek, aztán mentem én is ész nélkül. Mondanom sem kell, szinte mind a leszállóban végeztük. Egyszerűen rossz volt az időzítés. Én nem is nagyon erőltettem repülés közben a dolgokat, láttam sehol nem tart nagyon, mindenki megy össze vissza, talán a starthely környékén lett volna keresnivalóm, de egy szép, új, kölcsönernyővel nem ficánkolok annyira. Próbáltam átcsúszni a szemben lévő hegyre, ami magasabban sikerült mint amit kinéztem, és mint ahogy az a párhuzamosan repülőknek sikerült, ami abszolút az ernyő javára írható, gyorsabb is voltam, meg láthatóan én alig merültem, de ott sem találtam semmit, sőt a gyártelep felett már -4-el merültem. A leszálló elég messze volt, és a kis lassulógépemhez szokva reflexszerűen ki is nyomtam a gyorsítót, de rájöttem, hogy ezzel az ernyővel ez felesleges, és még így is simán kiérek. Úgy is lett. Simán kiértem, és még pár forduló is kellett a magasságvesztéshez. A leszállás is könnyű volt. Nagyon stabil, gyors ernyő ez. Köszönöm Joe-nak a lehetőséget, és már előre látom, hogy Robi a ligakupán lenyom mindenkit a piroskájával, versenyen kívüliként is. Végül mind a hárman a leszállóban végeztük, de a legnagyobbat a jelenlevők közül a legkisebb fióka repülte. Aztán elég sokat várakoztunk a leszállóba, mert valamiért a senki nem akart felmenni, még a parataxi is inkább sziesztázott Végül a Joe-nak kellett visszaszállnia és értünk jönnie. (számomra még mindig elképesztő, hogy valaki egy ilyen szerkezetet úgy tud irányítani, hogy oda megy vele ahova akar, és nem csak sodorja a szél, meg ötletszerűen megy valahova mint ahogy azt én csinálom, de persze nekem is ennek elsajátítása a célom ) A második start előtt komoly befújások jöttek, és már a kékségemmel nyomtam, így észnél kellett lenni. Most jobban koncentráltam, figyeltem a jeleket, és meg is lett az eredménye. Tökéletes pillanatban startoltam, bele egy termikbe, csak jött a szokásos bibi, hogy alig haladok, és semmi kedvem a starthely mögé tekerni, mert ha ilyen erős marad a szél, akkor soha nem érek ki, így csak vánszorogtam előre, szerencsére végig a nívóban. Igazán csak akkor könnyebbültem meg amikor már kiértem a házak fölé. Ugyan még mindig nem haladtam, de magasságom volt bőven. Pár hét kihagyás után visszajöttek a régi ernyőn a régi jó érzések és sikerült ellazulni. a leszálló körül, már tekergettem a termikeket, több pár aprót is találtam, kicsit körbejártam a közvetlen környéket, nézelődtem és puhán landoltam. Ugyan nem repültem óriásiakat, de nem a helyen múlott, és első a listámon ahová visszamennék.
« Válasz #1 Dátum: 2012. Július 20. - 00:24:20 »
Tolmin komoly hely (az egyik legjobb alap-távrepülőhely) és aki táv-repülni akar tanulni, gyakorolni termikelni és lejtőzni felváltva az itt nagyon sokat tud fejlődni... túrát is csinálunk még ide ...
most csak kis repülésre mentünk ki , gondoltam én is tudok végre :-)
Mónika repült 40 percet, termikelt szépen 300métert , hallgatott a rádiójára :-))
A fiúk 2 kört mentek, első körben a megbeszélteket gyorsan elfelejtették a starthelyen, biztosan a látványtól :-)) sajnos ez visszaütött.. (persze plusz még, h egy ilyen napon ki gondolná, hogy a helyi felszállító buszok sztrájkolnak, ezért azt is meg kell tanulni, h ha valaki repülni megy lehetnek váratlan "szívások" amiket magának kell megoldania (ez nem olyan mint egy túra biztonsága, szolgáltatása :-))
ezért aztán most sem mentem messzire kis 27km-es hurkot repültem csak, hogy visszaszálljak a buszért ...
Bomba idő volt, ha ilyet fogunk ki legközelebb sokat lehet majd tanulni ... a gyakorlottabbak pedig szép hurkot repülhetnek :-)
« Utoljára szerkesztve: 2012. Július 20. - 01:12:19 írta szabojoe »
« Válasz #2 Dátum: 2012. Július 20. - 18:59:11 »
« Válasz #3 Dátum: 2012. Július 20. - 22:38:18 »
Nagyszerű nap volt...sajnálom,hogy nem tudtam menni...mondjuk ,ha én is megyek Joe még ennyit sem repült volna..mert,értem izgul na,csak vicceltem...Mónika,gratulálok az első tekerésedhez..pont így gondoltam,hogy tekersz-tekersz,aztán eszedbe jut az elmélet ,hogy hogyan is kéne tekerni és szépen beépül az elmélet a gyakorlatba...
Hát,fiúk sokat gondoltam rátok...Tolmin...nagyszerű hely lehet,nagyon örülök,hogy megint egy új helyen repültetek Sőt,kétszer is "na,ez az abszolút pozitív hozzáállás...bárcsak ,minden helyzetben ilyen,tudnék maradni "
...Embergeralmban ,én is így jártam...repültem leszopódtam..fent maradt az autó és nem volt felszállítás, nem tudtam megoldani a visszajutásomat és nem volt olyan szerencsém ,hogy visszajöjjenek értem,mert csak repülni mentünk ki...Így hát,leültem és néztem ahogy a többiek repülnek Aztán este hallgattam a beszámolókat ,miután felvitt egy osztrák srác az autóért,akinek egy-két sört ajándékoztunk a kedvességéért...megköszönte és mentegetőzött hogy majd este issza meg,mert vezetés közben nem szabad,majd a szerpentinen csavart egy cigit magának és beszívott...na,akkor kötöttem be magam...háhá....hát,ilyen ez a siklóernyős élet.... tele van izgalommal...és állandó "újratervezéssel" ...imádom nagyszerű emberek...csodálatos helyek és folyamatos tanulás, önmagunkról is...
« Válasz #4 Dátum: 2013. Március 14. - 10:48:41 »
Tolminba májusba távrepülő túrát szervezünk, még lehet jelentkezni ... Soca part, gyönyörű hely, magas hegyek, több órás repülések, nagy táv lehetőségek :-) támogatva az ifjú távrepülő csapatot is, rutinos pilóták segítségével tartunk "edzést" ... a haladóink pedig megtehetik első lépéseiket a nagyobb távok felé ... :-) hajrá !