BMTE - Plusz önbizalom, plusz bizonyítási vágy
Plusz önbizalom, plusz bizonyítási vágy
Kapusunk, Póser Dániel Gyirmóton büntetőt is védett, korábbi csapata, a Vasas ellen pedig különös motivációval készül.
BudafokiMTE.hu: Tizenegyest hárítottál és több fontos védésed is volt Gyirmóton. Te is úgy érzed, hogy sokat tettél hozzá a pontszerzéshez?
Póser Dániel: Én úgy érzem, igazi csapatmunka volt a vasárnapi, mindenki kivette a részét abból, hogy egy jó ellenfél otthonából sikerült elhoznunk egy pontot. A srácok jól védekeztek előttem, annak pedig külön örülök, hogy hozzá tudtam tenni a közös teljesítményhez.
Azért áruld el, mi volt a titka annak, hogy a mérkőzés legelején sikerült hárítanod Nagy Patrik büntetőjét?
A mérkőzés előtt kapusedzőnkkel, Nagy Gáborral mindig beszélünk a tizenegyesekről és a potenciális rúgókról. Volt egy elképzelésem, hogy a Gyirmót játékosa melyik irányt választhatja, de ez egy érdekes szituáció volt. Mindig megpróbálok kivárni az utolsó pillanatig azzal, hogy merre mozdulok, hogy én kerüljek előnyösebb helyzetbe. Ennél az esetnél is így volt, de volt egy pillanat, amikor megcsúsztam vagy nem is tudom pontosan mi történt.
Lehet, hogy ez zavarta meg a rúgó játékost?
Igen, olyan volt, mintha összecsuklanék, kibillentem az egyensúlyomból, de valahogy talpon tudtam maradni, mégpedig középen, így szerencsére tudtam védeni a lövést.
A Szombathelyi Haladás vagy a Vác elleni mérkőzéshez képest most lényegesen több dolgod akadt, amint arra talán számítani is lehetett. Máshogy készülsz ilyenkor?
Nem, minden találkozóra, minden csapatra egyformán készülök. Sosem lehet tudni, mit hoz a kilencven perc. Elképzelhető, hogy végig ”meccsben” vagyok, de az is, hogy csak a hosszabbítás perceiben akad komolyabb dolgom.
Ez utóbbi a rosszabb forgatókönyv, ugye?
Szerintem mentálisan nehezebb, amikor csak a legvégén van szükség egy védésre vagy egy jó kijövetelre. Nagyon fontos, hogy egy kapus a lefújásig koncentrált maradjon.
A Gyirmót elleni mérkőzésen melyik védésedet ítélted a legnehezebbnek a tizenegyes mellett?
A második félidőben volt egy szabadrúgás, aminél nem is tudom pontosan, hogyan értem el a labdát. Jobbal akartam nyúlni érte, de végül ballal ütöttem a keresztlécre. Az egy elég nehéz szituáció volt kapus szempontból.
Mennyire aggasztott téged a kapuból, hogy a második félidei fölényünk ellenére nem jöttek a helyzetek?
A szünet után úgy jöttünk ki a folytatásra, hogy 0-1-ről akár meg is fordíthatjuk a meccset. Bíztam a csapatban és láttam a többieken is az elszántságot. Nyerni akartunk, hogy minél tovább ott tudjunk maradni a tabella elején. Az első játékrészben hiányzott a megfelelő elképzelés a játékunkból, de a fordulás után éreztem, hogy jó az, amit csinálunk. Persze frusztráló tud lenni, amikor megyünk előre, de nincsenek gólhelyzeteink, mert ahogy telik az idő, úgy fokozódik a nyomás is. Még nagyobb összpontosításra van szükség. Szerencsére sikerült egyenlítenünk.
Mekkora erőt adhat ez az értékes pontszerzés a hátralevő négy fordulóra?
Úgy gondolom, hogy plusz önbizalmat meríthetünk belőle. Az én szememben ez egy győzelemmel felérő döntetlen volt, főleg úgy, hogy hátrányból egyenlítettünk. Végig kiegyensúlyozottan futballoztunk, a nehezebb pillanatokban is jól tartottuk magunkat és a végén jött is a gólunk. Szerintem egyenrangú ellenfelei voltunk a Gyirmótnak, sőt, talán bizonyos periódusokban jobban is játszottunk riválisunknál.
Szerdán korábbi csapatod, a Vasas ellen lépünk pályára. Három szezont töltöttél az angyalföldieknél, jelent ez bármiféle pluszt számodra a szerdai mérkőzés előtt?
Ami a Vasasnál történt velem, az nagy törést jelentett számomra, úgyhogy kimondottan plusz jelent, hogy megmutassam, hiba volt, hogy nem számítottak rám. Sok negatívum ért a klubnál, persze azóta a játékoskeret és a szakmai stáb is jelentősen megváltozott. Várom, hogy az új Illovszky Stadionban védhessek, mert ez a létesítmény éppen abban az időszakban épült, amikor az angyalföldiek játékosa voltam.
18:00 Vasas FC-Budafoki MTE
Illovszky Stadion, 2019. november 27., szerda