Index - Belföld - Kisboltokkal közelít az önfenntartó börtön
2015.12.15. 12:52
Balassagyarmati börtön - Galéria
Cigi és tusfürdő egymás mellett
nincs semmi üvegbe csomagolva, se lekvár, se befőtt, se mogyorókrém,
nincsenek hagyományos konzervek,
nincs se liszt, se cukor
se csípős áru,
és túrórudi sem, semmi, amit hűteni kéne.
Nem szabadáras
A régi rendszerben sok panaszt lehetett hallani raboktól a drágaságra. 2011 májusában az Országgyűlés fogyasztóvédelmi bizottságának ellenőrző albizottsága külön ülést szentelt a büntetés-végrehajtásnak. Akkor Tóth László, a Belügyminisztérium helyettes államtitkára elmondta, hogy egységes gyakorlat nincs, a kiétkezési büfék üzemeltetésekről helyi hatáskörben döntenek, a közbeszerzési értékhatár alatt ajánlatkéréssel adják bérbe a boltokat, az áraknál pedig a kiskereskedelmi ár az irányadó, ahhoz képest 5-15 százalékos eltérést enged meg a külsős cégekkel megkötött szerződés, az ellenőrzés pedig folyamatos.
Zolta Csaba bv. ezredes, az Annamajori Mezőgazdasági és Kereskedelmi Kft. gazdasági igazgatója.
Bár a rabok panaszaiban biztosan nagy szerepe volt annak is, hogy egy évek, esetleg évtizedek óta rács mögött ülő ember milyen kevéssé lehet képben a kinti világban lezajló drágulással, az aktuális árakkal, volt azért, amikor egyértelmű volt a túlárazás. A Helsinki Bizottság tagjai például az egyik börtönlátogatásukkor – Szegeden 2007-ben – azzal szembesültek, hogy egy kiló paradicsom 589, egy kiló banán 398 forintba került (8 évvel ezelőtt).
Más típusú probléma is előfordult. 2011-ben adóellenőrök bírságoltak meg egy börtönboltot, mert hatmillió forintos forgalmat elfelejtettek a pénztárgépben rögzíteni, és az egészségügyi előírásokat sem tartották be. Akkor a bv. közölte, hogy annak a boltnak az üzemeltetőjével azonnali hatállyal felmondták a szerződést.
Zolta Csaba szerint az átvétel utáni tapasztalatok annyira jók voltak, hogy egy idő után a bv.-intézetek keresték meg az Annamajori Kft.-t , kérdezték, át tudnák-e venni az ő boltjukat is. A bv. sajtóirodája szerint a boltok szervezeten belüli üzemeltetésével számos előny érhető el. Ezek közül csak az egyik az egységes árképzés. Cél az is, hogy erősödjön a szolgáltató jelleg, és a boltok kínálatában teret kapjanak a fogvatartottak által előállított termékek.
Kisbolt a rácsok mögött
Természetesen elvárás az is, hogy nyereségesek legyenek a boltok. A havonta átlag 10 ezer forintot költő 5000 fogvatartott elég nagy piacot jelent. Az Annamajori Kft. jövő évi árbevétele elérheti a másfél milliárd forintot, a tervek szerint ennek a harmada, 500 millió forint a boltokból jönne. A kiétkezés a gazdasági igazgató szerint elég jó forrás, mert „kiszámítható, egyenletes, jól tervezhető”, szemben mondjuk az időjárásnak kitett mezőgazdasággal, ahonnan néhány éve még a cég bevételének 100 százaléka származott, de most már csak egyharmada fog (a harmadik harmad a pékségből lesz). A börtönvállalkozások nyereségét nem veszik ki osztalékban a tulajdonosok, a 100 százalékban állami tulajdonú cégek nyereségét beruházásra, munkahelyteremtésre költik.
Kellemetlen meglepetéssel nem szembesültek eddig, de például erőfeszítésbe telt felkutatni a beszerzési forrásokat. A fogvatartottak közül sokan szeretik a mogyorókrémet, ebből nem volt könnyű olyat találni, amit nem üvegben, hanem műanyagban dobozban árulnak. Zolta Csaba szerint érzékelhető a börtönboltoknál is, hogy az ország egyes régiói között milyen nagy különbségek vannak, a keleti régióban a kiétkezési boltokban is kevesebbet költenek, mert a család nem tudja annyira támogatni a fogvatartottakat.
A baracskai raktár
Az Annamajori Kft. börtönboltjainak két nagy raktára van, az egyik Baracskán, a másik Szegeden lesz január elsejétől, ezekből látják el az összes boltot. A forgalom eloszlása elég speciális: a nagyja minden hónapban egy hét alatt megy le. Amint a rabok megkapják a havi pénzüket, el is vásárolják gyorsan, ha tehetik. A számlát el kell tenniük. Amikor zárkaellenőrzés van, igazolniuk kell, honnan van, amijük van. Egymás között tilos kereskedni.
A boltban egyszerre annyian lehetnek bent, ahány eladó van, a cél az, hogy minél több embert ki tudjanak szolgálni. Zolta szerint így, hogy önkiszolgáló a bolt, be lehet járni, meg lehet nézni mindent, nagyobb a forgalom, mint a kis ablakos, büfészerű boltjaikban, de helyhiány miatt nem tudják átalakítani a többit. A baracskaihoz hasonló önkiszolgáló boltjuk egyedül Veszprémben van még.
Az első rab, akit látok vásárolni, telepakolja a kosarát, és végül két nagy, megrakott nejlonszatyorral távozik: visz három doboz tejet, sűrített tejet, kamillás vécépapírt, kekszeket, hagymát, extrudált kenyeret, körtét, csokis gabonapelyhet, tusfürdőt. Ahogy az eladóval beszélget, az csak abban különbözik egy kinti vevő-eladó párbeszédtől, hogy mennyire udvariasan kér és köszön meg mindent. Aki utána jön, annak a kosara jóval szerényebb, főleg hagymát és pékárut látni benne. A harmadik férfi tejet, törlőkendőt, paradicsomot és instant tésztás levest visz.
A boltban vannak ajándékba szánt tárgyak is, karácsonyi és más képeslapok (a legszélső felirata: „A csókjaid édesek, mint a cukorkák”), látogatóba jövő gyerekek kezébe szánt matricák. A fogvatartottak most karácsonyra mézeskalács házat is csináltak, azok is ide fognak kerülni a boltba. Aki akarja és tudja, megveheti karácsonyi ajándéknak.