Étkezés és presztízs | Sulinet Hírmagazin
Étkezés és presztízs
2003/03/01 15:55
Az emberek gyomra attól függően tudja megemészteni az ételeket, hogy milyen társadalmi szinten áll? Valaha ezt komolyan így gondolták.
Nagyon eltért a táplálkozás aszerint is, hogy ki milyen társadalmi csoporthoz tartozott. A vagyonosak nyilván hozzájuthattak ritkább és drágább ételekhez. Ehhez a középkor végén sajátos ideológiát is gyártottak, mely szerint az egyszerű emberek gyomrához más ételek valók, mint az előkelőkéhez.
A középkorban is jellemző volt az analógiás gondolkodásmód, a hasonló dolgok közötti összefüggés feltételezése, és különösen felerősödött ez a 14-15. században, az allegóriák divatja idején. Ekkor terjed széles körben az a gondolat, hogy az állatok és növények ugyanolyan hierarchiával, rangsorral rendelkeznek, mint az emberek a társadalomban. A természet elemeinek rangsora részben összefügg a talajszinthez mért távolsággal. Minél inkább földközelben él egy növény vagy állat, annál alantasabb, és minél magasabban, annál "előkelőbb".
A világ rendje pedig az, hogy előkelő ember előkelő növényeket és állatokat fogyasszon, és fordítva. A gumók és gyökerek a szegény ember gyomárhoz való, a gyümölcsök és a madarak pedig az előkelőékéhez. Vannak e függőleges besorolástól független élelmiszerek is, például a gyengébb minőségű gabona vagy a hüvelyesek azonos szinten vannak a jó minőségű gabonával, mégis nyilvánvalónak tartották, hogy az előbbieket a szegények gyomrának szánta a teremtő.
Sőt, ugyanez a helyzet a gesztenyével is, mely magasan volt ugyan, de jó eltarthatósága miatt akkoriban sokkal olcsóbb volt, mint a gyümölcs, így a szegények eledelének számított. E természeti rend felborítása a kortárs orvosok szerint betegséggel járhat szegénynek és gazdagnak egyaránt.
E felfogás a 18. századig elfogadott volt. Ettől függetlenül folyamatosan változott az előkelőnek tartott ételek listája. A felfedezések előtt a távol-keleti fűszerek nagyon drágák voltak, csak a gazdagok fogyasztották. Éppen ezért játszottak ezek (főleg a bors) olyan fontos szerepet a felfedezések megindításában: elsősorban azért kellett új utakat találni Ázsiába, hogy a fűszereket az arab közel-keleti utak elzáródása után is be lehessen szerezni. A felfedezéseket követően egyre több bors, gyömbér, fahéj érkezett Európába, és így azok ára folyamatosan csökkent.
A 17. századtól így egyre többen ehettek fűszeres ételeket, és a fűszer már nem volt előkelő. Ugyanaz történt, mint az egyes divatirányzatokkal a középkorban: a francia "jobb társaságokban" kezdték elhagyni a fűszereket, és ezt követték azután más országokban. Helyette a korábban póriasnak számító hagymákat, gombákat, szardellát, kapribogyót használták. Ez a vajas köretek előretörésével valamivel zsírosabbá váló étrendhez is jobban illeszkedett.
Miért számított pórias ételnek a gesztenye?
mert a földtől távol terem, és minél magasabban lelhető egy termés, annál póriasabb
mert a földről szedték fel
mert eltarthatósága miatt olcsó, és minél olcsóbb egy étel, annál póriasabb
Mi történik a gazdag emberrel - a korabeli felfogás szerint - ha sok olyan ételt eszik, melyet a szegények gyomrának teremtett az Úr?
megbetegszik
elszegényedik
Miért számított pórias ételnek a gesztenye? Mert eltarthatósága miatt olcsó, és minél olcsóbb egy étel, annál póriasabb.
Mi történik a gazdag emberrel - a korabeli felfogás szerint - ha sok olyan ételt eszik, melyet a szegények gyomrának teremtett az Úr? megbetegszik
Mit ettek?
Hogyan étkeztek a kiskunok?
Nemzetiségeink ételei.
Sokkal nagyobb a veszélye.
Lehet egyoldalúan és pazar külsőségek között.
Az újkőkor változásai
A termelés beindulása.
Címkék: gondolkodásmód középkor táplálkozás ételek presztízs étkezés