A bulimia az anorexiához hasonlóan gyakran diagnosztizált táplálkozási zavar, amelyek tünetei gyakran keverednek is egymással. Az anorexiával ellentétben itt vezető tünet a több-kevesebb rendszerességgel, de minimum heti gyakorisággal jelentkező falásrohamok, melyek során hatalmas kalóriamennyiségek elfogyasztására kerülhet sor. A bulimiás falásrohamok néha éjszaka, szinte félálomszerűen, "transzállapotban" jelentkeznek.
Ezeket a "zabálásokat" szinte törvényszerűen lelkiismeret-furdalás, önvádlások követik, mely szorongásos állapotokat eredményez, bár fontos, hogy magának a falásrohamnak is többnyire szorongásoldó célja van.
Ezen érzések öngyógyító levezetését célozza, hogy a betegek hánytatással, hashajtással igyekeznek semmissé tenni a történteket, és egyben megszabadulni a fokozódó szorongástól. A folyamat hosszabb távon a beteg önértékelésének, testéről alkotott önképének súlyos zavarához vezet.
Mi figyelmeztethet a bulimiára?
Ellentétben az anorexiásokkal, a betegek testsúlya nem feltétlenül jelzi a bajt, ez megnehezíti a probléma felismerését. Árulkodó lehet a rendszeres hányások által feljutott gyomorsav által tönkrement nyelőcső és/vagy fogak, továbbá a párhuzamosan fennálló egyéb pszichés tünetek, például az impulzuskontroll zavara (alkohol- és/vagy droghasználat, öngyilkossági kísérlet stb.) vagy a személyiségzavar tünetei.
Létezik a bulimiának egy átmenetinek nevezhető formája, ez az úgynevezett túlevéses zavar, vagy kényszerevés. Ez nem jár a bulimiára jellemző súlycsökkentő technikákkal, de mivel túlevési epizódok jellemzőek, így ezek az egyének általában túlsúlyosak, kövérek.
4/2 Az anorexia (anorexia nervosa) | 4/3 | 4/4 Egyéb táplálkozási zavarok
Módosítva: 2018.05.12 17:25, Megjelenés: 2017.05.02 14:50
Címkék: Bulimia, Szorongás, Anorexia,