17 Díjfizetés 20. (1) A biztosítási díj a kockázat viselésének idôtartamára elôre illeti meg a biztosítót. (2) A biztosító a kockázatviselése megszûnése napjáig járó biztosítási díj megfizetését követelheti. (3) A határozott tartamú biztosítási szerzôdések biztosítási díja a biztosítás tartamára egy összegben illeti meg a biztosítót (egyszeri díj). 21. (1) A biztosítás elsô díjrészlete, valamint folytatólagos díjrészletei a felek által a szerzôdésben meghatározott idôpontokban esedékesek. Ennek hiányában az elsô díjrészlet a szerzôdés létrejöttekor, a folytatólagos díjrészlet pedig az adott díjfizetési idôszaknak az elsô napján esedékes. (1a) Ha a díj a 23. (2) bekezdésében meghatározott megváltoztatás esetén módosul, vagy a szerzôdô fél által már megfizetett díjat jogszabályváltozás folytán utóbb más tartozására kell elszámolni, az üzemben tartó a díjkülönbözetet az esedékes következô biztosítási díjrészlettel együtt a biztosítási idôszakra járó díj teljes megfizetése esetén 30 napos határidôvel köteles megfizetni. (2) Az egyszeri díjat a felek eltérô megállapodásának hiányában a szerzôdés létrejöttekor kell megfizetni. (3) A biztosítót a késedelmes díjfizetés idôszakára a szerzôdésben megállapított kamat illeti meg. (4) Ha az esedékes biztosítási díjat nem fizetik meg, a biztosító a díj esedékességétôl számított harmincadik nap elteltéig a következményekre történô figyelmeztetés mellett a szerzôdô félnek a díj esedékességétôl számított hatvannapos póthatáridôvel, igazolható módon a teljesítésre vonatkozó felszólítást küld. A türelmi idô eredménytelen leteltével a szerzôdés amennyiben egyéb okból még nem szûnt meg az esedékességtôl számított hatvanadik napon megszûnik. (5) A biztosító köteles a szerzôdés megszûnésérôl 15 napon belül az üzemben tartónak igazolható módon értesítést küldeni, amennyiben a szerzôdés megszûnése díjnemfizetés miatt következett be. (6) Az 5. (3) bekezdésében meghatározott esetben a szerzôdô fél a szerzôdés megkötésekor köteles megfizetni az újrakötött szerzôdés vonatkozásában az adott biztosítási idôszak hátralévô részére járó díjat, és amennyiben még nem fizette meg a díjnemfizetéssel megszûnt szerzôdés vonatkozásában a türelmi idôre járó díjat. (7) A biztosító köteles a szerzôdés (4) bekezdés szerinti díjnemfizetés miatt bekövetkezô megszûnése esetén a kötvénynyilvántartó szerv felé a 49. alapján fennálló értesítési kötelezettségének a szerzôdés megszûnésétôl számított nyolc munkanapon belül eleget tenni. Fedezetlenségi díj megfizetésére vonatkozó szabályok 22. (1) Az üzemben tartó köteles a fedezetlenségi díjat megfizetni. (2) A teljes fedezetlenségi díjat azon biztosító köteles kiszámítani és beszedni, amely az üzemben tartóval a fedezetlenség idôtartamát követôen szerzôdést köt. (3) A biztosító a fedezetlenségi díjat az arról történt tudomásszerzést követôen haladéktalanul köteles kiszámítani. (4) A fedezetlenségi díj kiszámításánál arra az évre járó meghirdetett díjtarifát kell alkalmazni, amelyre a fedezetlenség idôtartama esik, a díjat beszedô biztosító díjtarifája nem alkalmazható. (5) Az üzemben tartó a (3) és (4) bekezdésben meghatározottak szerint kiszámított fedezetlenségi díjat az esedékes biztosítási díjrészlettel együtt, a biztosítási idôszakra járó teljes díj egyösszegû megfizetése esetén 30 napos határidôvel köteles megfizetni. A biztosító, ha a fedezetlenséggel érintett idôszak meghaladja a 120 napot, részletfizetési lehetôséget nyújthat. (6) Ha az üzemben tartó az (5) bekezdésben meghatározott kötelezettségének nem tesz eleget, a 21. (4) bekezdésében meghatározott rendelkezéseket kell alkalmazni. (7) A Kártalanítási Számla kezelôje a fedezetlenségi díjnak a díjhirdetést követô naptári évre vonatkozó, a Kártalanítási Számla általi kártérítések és a kártérítésekhez kapcsolódó eljárási költségek alapján egy naptári évre számított tarifáját gépjármû-kategóriánként, legkésôbb a naptári év végét megelôzô negyvenötödik napig a Magyar Nemzeti Bank elnökének rendeletében meghatározott módon a Felügyelet honlapján meghirdeti, továbbá ezzel egyidejûleg a MABISZ honlapján közzéteszi. Eltérés esetén a Felügyelet honlapján meghirdetett tarifa az alkalmazandó. (8) A Kártalanítási Számla kezelôje jogosult az érdekmúlás miatt vagy egyéb okból következôen ki nem számlázott, illetve a biztosító által kiszámlázott és az üzemben tartó által részben vagy teljes mértékben ki nem fizetett fedezetlenségi díjat beszedni. Díjtarifa, díjhirdetés 23. (1) A biztosító a díjat minden egyedi szerzôdés vonatkozásában a meghirdetett a biztosítási idôszak, illetve tartam kezdônapján alkalmazandó díjtarifa alapján alakítja ki és azt az adott biztosítási idôszak alatt jogszabály eltérô rendelkezése hiányában nem változtathatja meg, kivéve, ha a szerzôdés díja a szerzôdô üzemben tartónak a szerzôdés megkötésekor fennálló közlési vagy együttmûködési kötelezettségének megsértése következtében tér el a díjtarifa szerint megállapítandó díjtól. 16
18 (2) A szerzôdô üzemben tartónak a szerzôdés megkötésekor fennálló közlési vagy együttmûködési kötelezettségének megsértése esetén a szerzôdés díja legkésôbb a kockázatviselés kezdetét követô hatvan napon belül, az üzemben tartó egyidejû értesítése mellett a szerzôdéskötéskor fennálló tények figyelembevételével a kockázatviselés kezdetétôl alkalmazandó hatállyal módosítható a biztosítási idôszak, illetve tartam kezdônapján alkalmazandó díjtarifa szerint. (3) A biztosító köteles minden egyedi szerzôdés vonatkozásában egy a meghirdetés napjától számított hatvannapos idôszakon túli elôre meghatározott naptól alkalmazandó díjtarifáját a Magyar Nemzeti Bank elnökének rendeletében meghatározott módon, a Felügyelet honlapján meghirdetni, továbbá a meghirdetés közzétételével egyidejûleg a saját és a MABISZ honlapján közzétenni. Eltérés esetén a Felügyelet honlapján meghirdetett tarifa alkalmazandó. (4) A biztosító köteles a biztosítási feltételeit és az alkalmazandó díjtarifáját az ügyfélfogadásra rendelkezésre álló helyiségeiben és a honlapján folyamatosan hozzáférhetôvé tenni. (5) Ha a biztosító a gépjármû-felelôsségbiztosítást határon átnyúló szolgáltatás keretében nyújtja és Magyarország területén szervezeti egységgel nem rendelkezik, köteles gondoskodni arról, hogy a (4) bekezdésben említett információk a kárképviselô székhelyén vagy lakóhelyén betekintés céljából kifüggesztésre kerüljenek. 24. (1) A határozatlan tartamú szerzôdés fennállása alatt a biztosítás díja a következô biztosítási idôszak elsô napjától kezdôdô hatállyal a biztosítási idôszak kezdônapján alkalmazandó díjtarifa szerint módosul, és az az adott biztosítási idôszak alatt nem változtatható meg. (2) Az (1) bekezdésben foglaltaktól kizárólag akkor lehet eltérni, ha azt jogszabály kifejezetten lehetôvé teszi. Bonus-malus rendszer 25. (1) Az üzemben tartó a kármentes idôszakhoz igazodó díjkedvezményre (bonus) jogosult, illetve az okozott és a biztosító teljesítési kötelezettségét kiváltó káresemények számához igazodó díjtöbblet (malus) fizetésére köteles. (2) A biztosítók külön rendeletben meghatározottak szerint kötelesek a kártörténeti adatokat felhasználni, a kártörténeti adatokon alapuló bonus-malus rendszert mûködtetni, továbbá a kártörténeti igazolásokat kiadni. Szünetelés 26. (1) A biztosító kockázatviselése a jármûnyilvántartásban szereplô gépjármûvek esetében szünetel, ha az üzemben tartó kérelmére vagy hivatalból történô eljárás következtében a gépjármû a forgalomból ideiglenes kivonásra került. (2) A biztosítót az (1) bekezdésben meghatározott ideiglenes kivonás tényérôl, valamint annak kezdô és záró idôpontjáról a kötvénynyilvántartó szerv elektronikus úton értesíti. (3) A szünetelés a (2) bekezdésben meghatározott idôpontoknak megfelelôen a kivonás napjától a szünetelés lejártának napjáig vagy a gépjármû ismételt forgalomba helyezésének napjáig, de legfeljebb hat hónapig tart. (4) Ha az újbóli üzembe helyezés a kivonás napjától számított egy éven belül nem történik meg, a szerzôdés az egyéves idôszak utolsó napját követô napon megszûnik. (5) A szünetelést követô díjrészlet fizetésének esedékessége a felek eltérô megállapodásának hiányában a szünetelés megszûnésének a napja. (6) A hivatalból történô ideiglenes kivonás következtében fennálló szünetelés esetén a biztosító a (2) bekezdésben meghatározott értesüléstôl számított 15 napon belül tájékoztatja az üzemben tartót a kockázatviselés szünetelésének tényérôl és az esetlegesen bekövetkezô károkozás következményeirôl. (7) A szünetelés idôtartama alatt az üzemben tartó kötelezettsége a szerzôdés folyamatos díjfizetéssel történô hatályban tartására nem áll fenn. (8) A jármûnyilvántartásban nem szereplô gépjármûvek esetében a szünetelésnek nincs helye. Kártérítési igények érvényesítése 27. A biztosító, a Kártalanítási Számla kezelôje, a Nemzeti Iroda, a kárrendezési megbízott, valamint a Kártalanítási Szervezet a gépjármû üzemeltetése során okozott kárt az e törvényben foglaltak szerint megtéríti. E kártérítés nem érinti a károsultnak a Polgári Törvénykönyv szerzôdésszegéssel okozott károkért való felelôsség szabályai alapján érvényesíthetô további kártérítési igényét. 28. (1) A károsult kártérítési igényét e törvény alapján, a biztosítási szerzôdés keretei között a károkozó gépjármû üzemben tartójának biztosítójával szemben közvetlenül, illetve az e törvényben meghatározott esetekben a Kártalanítási Számla kezelôjével szemben jogosult érvényesíteni. (2) A más tagállam területén lakóhellyel (székhellyel) rendelkezô károsult keresetet indíthat a károkozó Magyarország területén székhellyel rendelkezô biztosítójával szemben a lakóhelye (székhelye) szerinti tagállamban, vagy a baleset bekövetkezésének helye szerinti tagállamban, amennyiben a baleset a zöldkártyarendszer valamely, a károsult lakóhelyétôl (székhelyétôl) eltérô országában következett be. (3) A biztosítóval szemben támasztott követeléseket a károsult választása szerint a kárképviselôvel szemben is érvényesítheti a biztosítóra kiterjedô joghatállyal. 17
19 29. (1) A biztosítási esemény bekövetkeztekor a baleset részesei a helyszínen kötelesek átadni egymásnak a személy, a gépjármû és a biztosítási szerzôdés azonosításához szükséges a 46. (2) bekezdésének a), b) és d) pontjaiban meghatározott adatokat, valamint a baleset lényeges körülményeire vonatkozó információkat. Az így átadott adatok az e törvényben meghatározott feladatainak ellátása céljából kizárólag a biztosítóhoz, a Nemzeti Irodához, a Kártalanítási Számla kezelôjéhez, a Kártalanítási Szervezethez, a levelezôhöz, a kárrendezési megbízotthoz, a kárképviselôhöz, az egészségbiztosítási szervhez, a nyugdíjbiztosítási szervhez továbbíthatók és a Bit. biztosítási titokra vonatkozó szabályai szerint kezelendôk. (2) A károsult a káreseményt annak bekövetkeztétôl, illetve a tudomásszerzéstôl számított 30 napon belül köteles bejelenteni a biztosítónak. A határidô elmulasztása esetén kivéve, ha a károsult bizonyítja, hogy az önhibáján kívül történt a késedelmes teljesítés jogkövetkezményei a káresemény bekövetkezése és a káresemény bejelentése közötti idôszakra a biztosítóval, a kárrendezési megbízottal, a levelezôvel, a Kártalanítási Számla kezelôjével, a kárképviselôvel és a Nemzeti Irodával szemben nem alkalmazhatók. (3) A Kártalanítási Alap fedezi a károsultnak a felszámolás alatt álló biztosítóval szemben fennálló követelését a biztosítási szerzôdésben, valamint e törvényben a kártérítési igények érvényesítésével kapcsolatos rendelkezések figyelembevételével. 30. (1) A biztosított köteles a káreseményt a kárrendezéshez szükséges adatok megadásával és a lényeges körülmények leírásával, valamint a káreseménnyel kapcsolatos hatósági (rendôrségi) eljárást lefolytató szerv megjelölésével 5 munkanapon belül a biztosítójánál írásban bejelenteni. (2) Fedezetet nyújtó érvényes biztosítási szerzôdéssel nem rendelkezô üzemben tartó az (1) bekezdésben meghatározottakat 5 munkanapon belül köteles a Kártalanítási Számla kezelôjének bejelenteni. Ha a károsult a balesetben részes másik fél vagy az eljáró hatóság tájékoztatása alapján a bejelentést olyan biztosítónál teszi meg, amelynél a gépjármû üzembentartója nem rendelkezik a káresemény idôpontjában fedezetet nyújtó érvényes biztosítási szerzôdéssel vagy a szerzôdés fennállása vitás és más biztosítási fedezetet nyújtó biztosító érintettsége nem merül fel, a biztosító a bejelentést további intézkedés megtétele nélkül annak beérkezésétôl számított 8 munkanapon belül köteles a Kártalanítási Számla kezelôjének továbbítani és a károsultat errôl egyidejûleg tájékoztatni. A 31. -ban meghatározott 15 napos, illetve 3 hónapos idôszak kezdô idôpontja a dokumentumok, illetve a bejelentés Kártalanítási Számla kezelôjéhez történô beérkezésének napját követô munkanap. (3) Köteles a biztosított 5 munkanapon belül bejelenteni azt is, ha a káreseménnyel kapcsolatban ellene peres vagy nemperes eljárás indult. A biztosító jogosult ebben az eljárásban a biztosított képviseletérôl gondoskodni. (4) Az érvényes biztosítási szerzôdéssel nem rendelkezô üzemben tartó a (3) bekezdésben meghatározottakat 5 munkanapon belül köteles a Kártalanítási Számla kezelôjének bejelenteni. A Kártalanítási Számla kezelôje jogosult ebben az eljárásban az érvényes biztosítási szerzôdéssel nem rendelkezô üzemben tartó képviseletérôl gondoskodni. (5) Külföldön bekövetkezett káresemény bejelentésének határidejét a hazaérkezés idôpontjától kell számítani. (6) A biztosító, a Nemzeti Iroda, a Kártalanítási Számla kezelôje, a kárképviselô és a levelezô kérelmére, a kárrendezési eljárás lefolytatása céljából, az eljáró hatóság tájékoztatást nyújt a káreseménnyel kapcsolatos eljárás állásáról, eredményérôl, a károsult és a károkozó 46. (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott személyes adatairól, a gépjármû hatósági jelzésérôl, a biztosító megnevezésérôl, a biztosítást igazoló okirat számáról, valamint a káreseménnyel kapcsolatban a konkrét esetre vonatkoztatva a kártérítési igények rendezéséhez szükséges alapvetô adatokról. 31. A biztosító, ennek kárrendezési megbízottja, levelezôje, a kárképviselô, a Kártalanítási Számla kezelôje és a Nemzeti Iroda köteles a kárrendezéshez nélkülözhetetlen dokumentumok beérkezésétôl számított 15 napon belül, de ezek beérkezésének hiányában is legkésôbb a kártérítési igény benyújtásától számított három hónapon belül a károsultnak: a) kellôen megindokolt kártérítési javaslatot tenni azokban az esetekben, amelyekben a felelôsség nem vitás és a kárt a 13. (1)-(2) bekezdésében foglaltaknak megfelelôen, jogcímenként (beleértve a kamatra vonatkozó tájékoztatást) összegszerûen megállapította, vagy b) indoklással ellátott választ adni a kártérítési igényben foglalt egyes követelésekre, azokban az esetekben, amikor a felelôsséget nem ismeri el, vagy az nem egyértelmû, vagy a teljes kárt összegszerûen nem állapította meg. 32. (1) A biztosító a kártérítési követelések jogosságát a biztosított felelôsségre vonatkozó nyilatkozatában foglaltak és a rendelkezésre álló tények és adatok összevetése alapján, a biztosított kártérítési felelôsségéhez mérten köteles megállapítani. (2) A károsult kártérítési követelését elutasító jogerôs ítélet hatálya a biztosítottra a 35. (1) bekezdésében meghatározott esetekben az üzemben tartóra és a vezetôre is kiterjed, ha azt a károsult és a biztosító, a kárképviselô, a Nemzeti Iroda vagy a Kártalanítási Számla kezelôje közötti perben hozta a bíróság. (3) A biztosító, a Kártalanítási Számla kezelôje egyösszegû pénzbeli kártérítés esetén köteles a megállapított összeget a kártérítési javaslat elfogadását, vagy a kártérítés jogerôs megítélését követô 15 napon belül a károsultnak megfizetni. 32/A. (1) Gépjármû károsodása esetén a biztosító elôzetes kalkulációt készít az általa téríthetô helyreállítási költségek és kiadások nettó, illetve bruttó összegérôl, illetve amennyiben az értékcsökkenés fizetésének feltétele fennáll az értékcsökkenés mértékének megfelelô összegrôl, és errôl tájékoztatja a károsultat. (2) A biztosító a gépjármûben keletkezett kár helyreállításához szükséges költségek általános forgalmi adóval növelt összegét a károsultnak csak akkor térítheti meg, ha a károsult által be- 18
20 mutatott számla tartalmazza a gépjármû helyreállításához szükséges munkálatok megnevezését, anyagköltségét és munkadíját, valamint az a számvitelrôl szóló törvény elôírásainak megfelel, kivéve, ha a károsult a közlekedésbiztonsági szempontokra is tekintettel a gépjármû megjavíttatása helyett az (1) bekezdés szerinti mértékû nettó kártérítési összeggel szabadon kíván rendelkezni. Amennyiben az értékcsökkenés fizetésének feltétele fennáll, a biztosító az (1) bekezdés szerinti értékcsökkenés összegét téríti meg. Gazdasági totálkár esetén vagy ha a káresemény következtében károsult gépjármû helyreállítása mûszaki okokból nem lehetséges, a biztosító a gépjármû károsodás idôpontjában fennálló forgalmi értékének maradványértékkel (roncsértékkel) csökkentett összegét alapul véve köteles megtéríteni a károsult kárát. 32/B. (1) Ha a biztosító úgy ítéli meg, hogy a közlekedési balesettel érintett gépjármû kormánymûve, futómûve, illetve karosszériája (alváza) olyan károsodást szenvedett, amely miatt a közúti forgalomban való további részvételre közlekedésbiztonsági szempontból alkalmatlannak tekinthetô és a helyreállítás a jogosult erre irányult nyilatkozata alapján nem történik meg, a kárfelvételi eljárás befejezésétôl számított tíz napon belül az alkalmatlanság okának feltüntetésével értesíti a közlekedési hatóságot, kivéve, ha a károsult a hulladékká vált gépjármûvekrôl szóló jogszabály hatálya alá tartozó gépjármû esetén annak bontási átvételi igazolását a biztosítónak bemutatja. (2) A gépjármûben keletkezett károsodás esetén a biztosító a kár helyreállításához szükséges teljes költséget biztosítási szolgáltatása keretében csak akkor térítheti meg a károsultnak, ha a közlekedési hatóság a gépjármû mûszaki vizsgálata eredményeként a) arról tájékoztatja a biztosítót, hogy a gépjármû a közúti forgalomban való részvételre közlekedésbiztonsági szempontból alkalmas, vagy b) a gépjármûvet közlekedésbiztonsági szempontból a (3) bekezdésben meghatározott kivétellel mûszakilag alkalmatlannak minôsíti, és ennek alapján a gépjármûvet a járási hivatal a külön jogszabályban meghatározottak szerint ideiglenesen kivonta a forgalomból. (3) A (2) bekezdés b) pontja nem alkalmazható abban az esetben, ha a közlekedési hatóság a gépjármû mûszaki vizsgálata eredményeként a hulladékká vált gépjármûvekrôl szóló jogszabály hatálya alá tartozó gépjármûvet közlekedésbiztonsági szempontból véglegesen alkalmatlannak minôsítette. (4) A biztosító az értékcsökkenés összegét csak abban az esetben fizetheti ki a károsult részére, ha a károsult a hulladékká vált gépjármûvekrôl szóló jogszabály hatálya alá tartozó gépjármû esetén annak bontási átvételi igazolását a biztosítónak bemutatta vagy a gépjármûvet a járási hivatal a külön jogszabályban meghatározottak szerint végleg kivonta a forgalomból. (5) A károsult részére a biztosító nem fizetheti ki a 32/A. (1) bekezdése szerint kalkulált nettó összeget, illetve az értékcsökkenés összegét, ha a közlekedési hatóság arról tájékoztatja, hogy az üzemben tartó az (1) bekezdésben foglalt értesítés alapján elrendelt mûszaki vizsgálatra a gépjármûvet nem mutatta be, és a mûszaki vizsgálatára más módon sem került sor. (6) A 32/A. (2) bekezdésében, valamint a (2)-(5) bekezdésben foglaltak nem érintik azt a lehetôséget, hogy a biztosító a 32/A. (1) bekezdés szerint elôzetesen kalkulált nettó összeg, illetve értékcsökkenés 60%-ának megfelelô összegû szolgáltatási elôleget nyújtson. (7) Az (1)-(6) bekezdésekben meghatározottakat nem kell alkalmazni, ha a kárt szenvedett gépjármû telephely szerinti országa nem Magyarország. Törvényi engedmény 33. Amennyiben a biztosító, a Nemzeti Iroda vagy a Kártalanítási Számla kezelôje a kárt megtérítette, a megtérített összeg erejéig ôt illetik meg azok a jogok, amelyek a biztosítottat a 35. (1) bekezdésében meghatározott esetekben az üzemben tartót és a vezetôt illették meg a kárért felelôs személlyel szemben. Visszkereset 34. (1) A biztosító, a Nemzeti Iroda, valamint a 36. (6) bekezdésében meghatározott esetben a Kártalanítási Számla kezelôje az általa kifizetett kártérítési összeg megtérítését követelheti: a) attól a vezetôtôl, aki a gépjármûvet az üzemben tartó vagy az egyébként jogosan használó engedélye nélkül vezette; b) a biztosítottól, több biztosított közös károkozása esetén bármelyiküktôl, ha a kárt jogellenesen és szándékosan okozták; c) a vezetôtôl, ha a gépjármûvet alkoholos vagy a vezetési képességre hátrányosan ható szertôl befolyásolt állapotban vezette, illetve bármely biztosítottól, ha a gépjármû vezetését ilyen személynek adta át, kivéve, ha bizonyítja, hogy a vezetô alkoholos vagy a vezetési képességre hátrányosan ható szertôl befolyásolt állapotát nem ismerhette fel (alkoholos befolyásoltságnak tekinthetô a 0,8 ezreléket meghaladó véralkoholszint, illetve a 0,5 mg/l értéket meghaladó légalkohol szint); d) a vezetôtôl, ha a gépjármû vezetésére jogosító engedéllyel nem rendelkezett, illetve bármely biztosítottól, ha a gépjármû vezetését ilyen személynek adta át, kivéve, ha bizonyítja, hogy a gépjármûvet engedéllyel vezetô esetében a gépjármûvezetôi engedély meglétét alapos okból feltételezte; e) az üzemben tartótól, ha a balesetet a gépjármû súlyosan elhanyagolt mûszaki állapota okozta; f) a vezetôtôl, ha a kárt segítségnyújtás elmulasztásával, illetve foglalkozás körében elkövetett szándékos veszélyeztetéssel okozta; g) az üzemben tartótól, illetve a vezetôtôl, ha a szerzôdés megkötésekor, a biztosítási esemény bekövetkezésekor, vagy egyébként terhelô közlési, változásbejelentési, kárbejelentési 19