5 éve Az év első napja 5 éve B.U.É.K.!!! EQUUSMENHELY
Szilveszter napján az ember úgy gondolná, mindenki készülődik az év utolsó napjával járó bulira, vagy egyéb elfoglaltságokra. De nálunk nem így történt, mondjuk amúgy se nagyon készülődtem bulira, mert nem is volt, hiszen reggel ugyanúgy indul a nap, mint az év többi napján. Még látogatóink is voltak, többek között egy pesti doktor úr személyében, ki egy csinos kis kutyaházzal lepte meg állatotthonunk kisebb lakóit, kik ahogy letettük a kutyaházat azonnal stipi stopi alapon, úgy ahogy az kutyáéknál lenni szokott, versenyt pisiltek csóró házikó oldalára. Végül is Ropi költözött bele, ki máig is várja szerető örökbefogadó gazdiját!Ropiról el kell, hogy mondjam, ezt a furi nevet azért adtam, neki mert mikor hozzánk került nagy szőre alatt, olyan sovány volt mint egy Ropi. De azt is el kell, hogy mondjam róla, hogy egy csuda tüneményes, szeretetéhes palotapincsi és nem tudom mi keverék. Sajnos annyira a szívemhez nőtt pár hónap alatt, mióta idekerült, hogy nem biztos, hogy szeretném örök beadni… Aztán majd meglátjuk!:)A Lovas élet számára szeretnénk egy cikksorozatot indítani az állatvédelemmel kapcsolatos problémákról a lovakkal kapcsolatban, úgyhogy Petra is az év utolsó napját választotta a téma megbeszélésére. Természetesen kutyasétáltató barátaink is tiszteletüket tették nálunk a kutyák legnagyobb örömére.És eljött az este.Amit mióta állatseregletemmel élek, külön utálok… Még mondják azt, hogy az embereknek nincs pénzük?! Hát ami petárdát eldurrogtattak csak itt a közvetlen közelünkben a falu végén, hát tudtam volna belőle egy jó pár bála szénát venni. Na jól van, nem akarok én ünneprontó lenni, de valószínű akik itt durrogtattak tudják, hogy ez egy állatmenhely, és én reménykedtem benne, hogy egy jóérzésű ember ezen talán elgondolkodik, de nem gondolkodtak el, vagy nem volt jóérzésük, nem tudom. Ezek után gondolom nem kell, hogy elmeséljem, hogy telt az év utolsó éjszakája állatotthonunkban, a kutyák és a lovak között rohangálva. Érdekes módon a lovak nem is voltak annyira berezelve, mint a kutyák, talán szerény jelenlétem látványa miatt, vagy már megszokták, hogy az ember néha furcsa dolgokat művel. Egy óra tájban csitulni látszott a petárdázás, ezért boldog Újévet kívánva családtagjaimnak nyugovóra tértem. Épp, hogy álomba szenderültem, szólt lányom, Regina, hogy az istálló és a pónik karámrésze fölött durrognak a petárdák. Gyors öltözés, a menhely legfélelmetesebb kutyájával kirohantunk az útra, hogy jobb belátásra bírjuk azokat a megátalkodott embereket akik kijöttek az állatotthon közvetlen közelébe durrogtatni. Mire kiértünk a legelő szélére, eltűntek… Hát végül is így telt a Szilveszter éjszaka nálunk, de Regivel hazafelé sétálva, a csillagos égben gyönyörködve, elmondhatjuk magunkról mi voltunk az első kutyasétáltatók 2012-ben.:)) verseny a házért
http://equusmenhely.blog.hu/api/trackback/id/tr783511718
2012.01.18. 13:32:51
Abban biztos voltam, hogy Nektek nem bulizással telik a szilveszter, hiszen tudom, hogy a védencekről egyformán kell gondoskodni mindennap. De ez elképesztő, hogy pont ott petárdáznak, csak remélni tudom, hogy egyszerű meggondolatlanság, és csak a terület nagysága volt a motiváció, nem szándékos gonoszságból tettek így.	Válasz erre Mégsem