Dreamworld: Benina - Rekviem a szivárványodért
Illusztálta: Benina
Évekkel korábban (amikor még bébi könyvmoly voltam) Benina volt az első olyan magyar szerző, akitől - minden aggályom ellenére -, könyvet vettem a kezembe. Már akkor teljesen elvarázsolt a stílusa és az egyedi világa. Ez később sem volt másként. Szinte szomjaztam arra a páratlan, különleges Benina esszenciára, amely minden egyes regényét átitatja. Aztán bekövetkezett az, amit legvadabb álmaimban sem gondoltam: Milán könyvében hatalmasat csalódtam. A Tükörre viszont nagyon régóta kíváncsi voltam, így minden félelmem ellenére, izgalommal és bizakodva vártam, hogy belefeledkezhessek Neszta és Damien történetébe.
Roppant hatásos, és rendkívül megdöbbentő módon találkozunk először női főszereplőnkkel, ugyanis Neszta éppen haláltusáját vívja, miközben egyre csak arra vágyik, hogy betoppanjon, és megmentse szerelme, Damien. Csakhogy a Rekviem a szivárványodért nem egy cukormázas sztori. Itt nincsenek happy endek. Remény, fájdalom, sötétség, elkeseredettség, küzdelem, félelem, kétségbeesés, titkok, versenyfutás az idővel ellenben annál inkább.
Az eseményeket, melyeknek középpontjában a Nesztával történtek állnak, több nézőpontból követhetjük végig, s ezáltal szélesebb rálátást nyerünk az ügyre, mely igencsak komplikált és szerteágazó.
Damien, az állítólagos volt FBI ügynök, és egyben Neszta párja, az, akivel legtöbbször találkozhatunk. Nem véletlen, mivel ő az, aki legintenzívebben keresi eltűnt szerelmét. Fűt-fát megmozgat, hogy előkerítse. Egyik helyről rohan a másikra, keres, kutat, követi a nyomokat, miközben egy sorozatgyilkosság ügyébe is belevonják.
Damient egyébként kezdetektől fogva rejtélyes aura övezi, ami nagyrészt származásából fakad. Mindenki lázadóként emlegeti, természetfeletti ereje van, és bizarr ismertségei. Leegyszerűsítve: totál kiismerhetetlen figura, aki körül milliónyi kérdőjel vibrál. Az persze kiderül róla, hogy egy morcos, indulatos, heves természetű alak, aki minden lelkifurdalás nélkül gázol át másokon, ha Nesztáról van szó (kicsit olyan, mint Kellan Black a Bíborhajú első két részében), de hogy egészen pontosan ki ő, mi ő?
Komolyan mondom, a vele kapcsolatos kérdések sokszor jobban fúrták az oldalamat, mint Neszta ügye. Hogy kaptam-e választ? Nem árulom el...
Mindezek mellett van még egy apróság, ami nem hagy nyugodni. Tudom, hogy nem ez a legfontosabb, de az agyam a könyv feléig azon kattogott, hogy a fenébe képes Damien, a külföldről érkező "FBI ügynök" kommunikálni a magyar szereplőkkel? Mert oké, Nesztával és a fiatalokkal tud angolul. Na, de Neszta autista húgával és annak ápolóival? Ha pedig a származása miatt tud magyarul, akkor az FBI ügynök álcával nem fér össze. *Az élet nagy kérdései*
Míg Damien a mi világunkban próbálja előkeríteni, majd megmenteni Nesztát, addig a lány egy furcsa, sötét helyre kerül, ami tele van félelmetes lényekkel, és egy testvérpárral, akik különböző célokból ostromolják. Mindennek tetejébe Neszta emlékei is eltűnnek. Magához térve nem emlékszik senkire, leszámítva Damient. Amnéziája pedig sorsdöntő szerepet játszik abban, végül mi lesz vele.
A testvérpár egyik tagja, a rejtélyes Holló, fellengzős modora ellenére igyekszik terelgetni. Jó tanácsokkal látja el arra vonatkozólag, hogyan mentheti meg magát az Árváktól és Ethontól, aki Hollóval ellentétben állandóan megkísérti a lányt, s szürreális víziókba vonja.
Hollót és Ethont imádtam! Két ellenpólust képviselnek, ám a maguk módján zseniálisak. Remek kalauzai annak a szürreális helynek, ahova Neszta kerül, mind kinézetükben, mind természetükben. Simán el tudnám képzelni őket, mint egy Tim Burton film főszereplői.
Úgy látszik, én az ilyen alakokhoz húzok, mert a másik nagy kedvencem Remete, a dzsinn, aki bár nem sokat szerepel, mégis zseniálisan felépített karakter, iszonyat sok potenciállal. Akárcsak Zorka, Neszta autista húga. Az a kislány a történet legnagyobb kincse és meglepetése.
Ami a cselekményt illeti, pörgős, mindig történik valami izgalmas, ami miatt izgulhatunk vagy kíváncsiskodhatunk, ám Benina előszeretettel táncolva olvasói idegein, naná, hogy mindig ott szakítja meg az adott karakter nézőpontját, amikor az tetőpontjára hágna. Minden egyes fejezet végére újabb és újabb rejtélyeket, kérdéseket halmoz fel, addig feszítve a húrt, míg végül már azt nem érezzünk, hogy kipukkadunk a sok talánytól, és akkor végre elkezdeti csepegtetni az infókat. Csak sajnos közel sem annyit, amennyit mi tudni szeretnénk. A könyv végére érve pedig hiába varrja el a gyilkosság szálát, sokkal több kérdőjellel hagyja ott ártatlan, tudásra szomjazó olvasóit, mint annak előtte.
És bár fentebb azt írtam, hogy a cselekmény folyamatosan pörög, számomra mégsem az emelte ki a regényt a többi olvasmányom közül. Hanem a hangulat és a világ, az a plusz beninaság. Ha ez az esszencia nem lenne, akkor azt mondanám, hogy ez egy jó, de átlagos nyomozós- fantasy szállal fűszerezett sztoriról van szó. Így viszont több annál. Aki olvasott már valamit Beninától, az tudja, miről beszélek.
A karakterek élnek, kiemelkednek a kétdimenziós világból. Ezt mi sem bizonyítja jobban, mint az, hogy lehetnek bármilyen szépek, dögösek, mégsem fogsz beléjük zúgni... legalábbis nem a külsejükbe. A tetteik, az érzelmeik és az egyéniségük az, ami mágikus folyamként sugárzik, és árasztja el az olvasót. Átérzed és megéled azt, amit ők.
Kedvenc szereplő: Zorka, Ethon, Holló, Remete
Kedvenc jelenet: Zorka és Remete jelenete, Zorka és Damien a fánál
Negatívum: az, hogy Damien előbb hazaugrik átöltözni/lezuhanyozni, mielőtt elkezdené keresni élete szerelmét, aki eltűnt; illetve volt 1-2 jelenet, amikor úgy éreztem, túl gyorsan letudtuk/átugrottuk, pl. Holló kiszabadulása
A mitológiában melyik két istent ábrázolják pillangószárnyakkal?
A) Hüpnoszt (álomisten) és Tanatoszt (halálisten)
B) Gebet (föld istene) és Apóphiszt (sötétség istene)
C) Iriszt (szivárvány istennője) és Tithónoszt (fény istene)
Bejegyezte: Lilla K. dátum: 5/10/2015
Címkék: 4 pont, angyal, Benina, blogturné, dzsinn, Könyvmolyképző, túlvilág, Tükör, urban fantasy