Kormány és polgár | Striker Sándor
A kormányoknak az a feladata, hogy feleslegessé tegyék magukat. Ezt mondtam 1991-ben a kulturális minisztériumban dolgozva, mikor Makovecz Imre, a Közművelődési Főosztály Tanácsadó Testületének elnöke azt hiányolta, hogy az egyébként általa is sikeresnek tartott 250 milliós Közművelődési Pályázatban miért nincs kultúrpolitika. A pályázat felelőseként azt válaszoltam, hogy az benne a kultúrpolitika, hogy nincs benne kultúrpolitika. Hogy több évtizednyi kultúrpolitikai irányítottság után végre azt csinálhattak a pályázó közösségek, amit akartak. (Az értékelő lapot is így állítottuk össze: az egyik mérce például az volt, hogy a saját maga által kitűzött célt a pályázó megfelelő eszközökkel kívánja-e elérni. Kosztolányi verse volt a mintaadó: ’önmagamat önmagammal mérem’.)
A kulturális kormányzat és szabályozás működjön úgy, mint a KRESz – mondtam. A közlekedés szabályai és az ennek megfelelő úthálózat nem írja elő, ki merre menjen, ’csak’ lehetővé kívánja tenni, hogy ki-ki biztonsággal elérje célját. Hogy folyamat-szabályozásra van szükség, nem célokhoz igazodásra.
Most gondoltam először arra, hogy a ’kormányzás’ szóban lehet a hiba. S valóban, a történeti-etimológiai szótár szerint első írásos előfordulásától – 1323 – csak a hajózási nyelvben jelent meg ez a szláv eredetű szó. Pázmány használja először politikai értelemben 1636-ban, ’uralom, hatalom’ Herrschaft, Macht tartalommal, majd 1723-ban fordul elő a ’Regierung, Kabinett’ jelentéssel. Az angol nyelvben és kultúrában más utat járt be ez a kifejezés: a ’govern’ szó sosem volt hajózási szakkifejezés. Politológiai helyretétele helyett jobban megvilágítja tartalmát nézetem szerint a ’governess’ – nevelőnő kifejezés. A ’governess’ valóban mindenre ügyel, mindenért felel, hogy a felnövekedő gyermekek alkalmas, minden szabállyal és elvárással tisztában lévő felnőttekké váljanak, s vigyáz biztonságukra is, akár önmagukkal és egymással szemben. De nem szabja meg kormányosként életük irányát – s nem áll fölöttük. A német nyelvben a ’Gouverneur’ szó csak amerikai kormányzó értelemben szerepel. Az angolszász világban a régens vagy a governor csak köztes államigazgatási szerep az uralkodó (parlament, szenátus) és a polgár között. Semmiképpen nem kormányos, aki egymaga dönt a hajón (majdnem azt írtam: a hajóján) utazók sorsa felett.
A polgár mifelénk kiszolgáltatottabb. Manapság ismét a kormányrendeleti szabályozás jött divatba, a történelmi szerepzavar kormány és polgár között folytatódik.