1043 Újpest (Budapest, IV. kerület)
E blog hasábjain tavaly novemberben az Egyesült Királyságban és a Brit Nemzetközösségben honos Remembrance Day-ről, az Emlékezés Napjáról olvashattunk kiváló posztot _drc_ kolléga tollából. Hasonló, az I. világháború katonaáldozatainak emlékét megörökítő emléknap Magyarországon is létezik, Magyar Hősök Napja néven.
Csak néhány számadat arról, hogy az I. világháború kapcsán tulajdonképpen miről kell megemlékeznünk: az 1914-1918 közöt vívott Nagy Háborúban az Osztrák-Magyar Monarchia 51 millió lakosából 9 millió katona vonult be hadi szolgálatra, a történelmi Magyarország területéről 3 millió 800 ezer. Magyarország embervesztesége halottakban 660 ezer főre tehető, ehhez még hozzá kell számítani azt a 800 ezer súlyos sebesültet, aki az elszenvedett sérülések következtében munka- és keresőképtelenné vált.
Egy egész nemzedék került fakeresztek alá, az egész nemzet lett tövig visszavágva...
Az Emlékezés Napjával foglalkozó poszt kapcsán élénk, építő jellegű vita alakult ki – reméljük, most is hasonló hozzászólasokat olvashatunk majd a kegyelet és a megemlékezés szellemében! De lássuk előbb, hogyan alakult ki hazánkban ez az emléknap.
1914 nyarán kitört a Nagy Háború, ami – az elképzelések szerint – valamennyi háború végét kellett hogy jelentse. A tömegek ünnepelve fogadták, mert bíztak abban, hogy a háború lehetőséget nyújt a valós vagy vélt politikai és gazdasági sérelmek orvoslására.
A hadkötelesek lelkesen tettek eleget a mozgósítási parancsnak: akkor még senki sem számított arra, milyen borzalmasak lesznek majd a küzdelmek. Persze, azt mindenki sejtette, hogy lesznek majd sebesültek, meg talán halottak is. De abban is bíztak, hogy nem ők esnek áldozatul. Aztán, ha majd kitüntetésekkel dekorálva leszerelnek és hazatérnek, a kandalló előtt ülve – amúgy Háry Jánososan – mesélhetik unokáiknak a háborús történeteket…
A háború – amelyet gyors lefolyásúnak reméltek, befejezését pedig még azon év őszére, „… mire a falevelek lehullanak” jósolták – már az első néhány hónapban olyan óriási emberáldozatokat követelt a hadban álló felektől, amilyenekre az emberiség addig történelme során még nem volt példa. Ezt tapasztalván Magyarországon már 1914 őszén belátták: a társadalomnak kötelessége, hogy a Hazáért életüket feláldozó katonák emlékét megőrizze. Megalakult a Hősök Emlékét Megörökítő Országos Bizottság (HEMOB). Szervezete 1916-ra elérte, hogy a Honvédelmi Minisztérium által felállítandó emlékművekről alkotott véleményét figyelembe vették, 1916 végére pedig saját emlékműterv-gyűjteményt adhatott ki.
De nem csak a hátországban gondolkodtak így: 1915. július 19-én báró Abele Ferenc vezérkari őrnagy a frontról levelet intézett gróf Tisza István miniszterelnökhöz, melyben szorgalmazta, hogy az országgyűlés mielőbb foglalja törvénybe a hősök emlékének megörökítését. Abele 1916 őszén már biztosra ment: Zita királynéhoz fordult segítségért.
Így sikerült elérni, hogy IV. Károly kezdeményezésére 1917 tavaszán az országgyűlés elfogadta a most dúló háborúban a hazáért küzdő hősök emlékének megörökítéséről szóló 1917:VIII. törvénycikket. A törvénycikk kimondja:
„… Minden község (város) anyagi erejének megfelelő, méltó emléken örökítse meg mindazoknak nevét, akik lakói közül a most dúló háborúban a hazáért életüket áldozták fel.”
A törvény alapján a belügyminiszter végrehajtási utasítást bocsátott ki, amelyben utalt arra, hogy az emlékműveket – lehetőség szerint – a háború befejezését követően állítsák fel.
Az 1918/19-es zavaros időszak nem kedvezett az emlékművek építésének.
A belügyminiszter egy 1922-es rendelettel szigorú engedélyezési eljárásokhoz kötötte az emlékművek felállítását. Tegyük hozzá: az ország pénzügyi helyzete sem tette lehetővé monumentális emlékművek emelését, az elcsatolt területeken pedig ezek említése az anyaországgal való jogfolytonosság fenntartásának látszatát, valamint a revizionizmus gyanúját keltette.
A HEMOB 1924 nyarán feloszlott, de helyette a Vallás- és Közoktatási Minisztérium kebelén megalakult a Hősi Emlékműtervek Bíráló Bizottsága (HEBB): a belügyminiszter rendelete értelmében a törvényhatósági emlékmű-bizottságok csak olyan községi emlékmű tervét hagyhatták jóvá, amelyet a HEBB már előzőleg jóváhagyott.
1924-re elérkezett az a pillanat, amikor az I. világháború hősi halottaival és emlékük megörökítésével a nemzetgyűlés is foglakozhatott. Az 1914/1918. évi világháború hősi halottai emlékének megünnepléséről szóló 1924:XIV. törvénycikk a következőképpen fogalmaz:
„... A magyar nemzet mélységes szeretettel, magasztaló elismeréssel és hálával emlékezik meg azokról a hős fiairól, akik az 1914-1918. évi világháború alatt a Hazáért vívott súlyos küzdelmekben a magyar nemzetnek dicsőséget és hírnevet szerezve életüket áldozták föl. A nemzet soha el nem múló hálája és elismerése jeléül az élő és jövendő nemzedékek hősi halottainak dicsőségére minden esztendő május havának utolsó vasárnapját nemzeti ünneppé avatja. Ezt az ünnepnapot – mint a »Hősök Emlékünnepét« – a magyar nemzet mindenkor a hősi halottak emlékének szenteli.”
A törvénycikk megindoklásában a hősi emlékművek rendeltetését a következőképpen ecsetelik:
A megemlékezések 1925-től váltak rendszeressé: országszerte egyházi szertartásokkal, koszorúzásokkal emlékeztek meg, amelyeken kötelezően részt vettek a honvédség és a rendvédelmi testületek képviselői, a bajtársi egyesületek és a fiatalok szervezetei.
A következő megemlékezésre csak 44 évvel később, 1989-ben, a rendszerváltás évében kerülhetett sor, Szekszárdon.
Az 1990-től kezdve ismét évente – május utolsó vasárnapján – megrendezésre kerülő állami rendezvény a Magyar Hősök Napja: politikamentes megemlékezés a XX. századi világháborúk magyar hősi halottairól.
Pünkösd lévén, az ünnepre vonatkozó korabeli képeslapokat itt nézhetitek meg:
http://www.zentarhiv.rs/index.php?cont=Ivh/punkosd/punkosd
(Forrás: Dr. Ravasz István: A hősi emlékművek és a Hősök Emlékünnepe története. In: Emlékek a Hadak útja mentén. Bp., 2006.)
Es akik a mi kis blogunkról emlékeznek: 1 2
https://nemfelejtjuk.blog.hu/api/trackback/id/tr781146308
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.30. 21:13:23
Kedves MTi,
Igazán kitűnő írás! Gratula!
aesculus · http://taj-kert.blog.hu/ 2009.05.30. 22:06:16
Még valami: úgy vettem észre, nagy szakértői vagytok a témának. Mit tudtok a 8. (pécsi) huszárezredről? Az interneten nem sok adatot találtam. Köszönöm.
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.30. 22:59:53
@aesculus: üdv minálunk és köszi a linket. utánanézünk a 8. huszároknak és visszatérünk rá! az ünnepnek a relatív "ismeretlensége" és az emlékezésnek a hiánya indított a blog elindításta -- nézd meg az indító posztot -- ennek is, mint sok minden másnak, az 1945-90 közti agyonhallgatás volt az oka. az egyetlen dolog, ami olvasható volt magáról a háborúról, az annak a lenini verziója volt, amelybe a hősiesség, a helytállás, katonai érdemek nem igazán fértek bele, különösen nem a vesztes hatalmak oldalán.
aesculus · http://taj-kert.blog.hu/ 2009.05.30. 23:06:01
@Zig Zag: Előre is kösz. Bármilyen hihetetlen (22 éves vagyok) nagypapám harcolt a pécsi huszároknál 18 éves korában az első világháborúban. Sajnos már rég nem él, pedig állítólag mindennap megemlítette az akkori eseményeket. Innen az érdeklődés.
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.30. 23:09:59
@aesculus: nekem a dédapám harcolt. túl is élte szerencsésen. kapott sebesülési érmet is és vitézzé is ütötték, úgyhogy a katonai érdemek terén rendben lehetett :)
Hertymorty 2009.05.30. 23:19:00
@aesculus: Az ezred története e-book formájában elolvasható itt:
http://kt.lib.pte.hu/cgi-bin/kt.cgi?konyvtar/kt04120901/0_0_1_pg_1.html
1899-es kiadvány, így a Nagy Háborús eseményeket - sajnos - nem tartalmazza
aesculus · http://taj-kert.blog.hu/ 2009.05.30. 23:29:45
@Zig Zag: igen, nálunk vagy egy kis "csúszás". Amilyen történeteket tudok-másodkézből-hajmeresztőek. Neki átlőtték a kezét (majdnem levágták) és a Kárpátokban kifagyott a haja. De úgy tudom (sokakkal ellentétben) inkább egyfajta kalandként fogta fel az eseményeket, így vidám, boldog életet tudott élni.
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.31. 09:24:21
Katonai szempontból érdekes, hogy a lovasság (jelen esetben a könnyűlovas huszárok) ekkor kényszerülnek le a lóról a gyalogság tűzerejének drámai megnövekedése miatt (ismétlőkarabélyok és különösen a gépfegyver). Ami marad, az a gyalogoskénti alkalmazás az állásban, mozgó háborúban némi lovas felderítés, futárfeladatok. A lovak nagy része pedig ment szállítani.
MTi 2009.05.31. 10:23:53
A m. kir. 8. honvéd huszárezred kiegészítési területe Fejér, Tolna, Somogy és Baranya vármegyéket foglalta magába. Alakulatai Pécset és Baján állomásoztak, a békehadrend szerint a IV. (budapesti) hadtesthez tartoztak. Csákójuk színe: buzérvörös. A háború kitörésekor a 8-as honvéd huszárokat az 5. honvéd lovashadosztályba sorolták és a keleti (orosz) hadszíntérre kerültek.
1917 márciusától az 5. honvéd lovashadosztályt véglegesen gyaloghadosztállyá alakították át :( A még megmaradt lóállomány a tűzésrséghez került...
Figyelmetekbe ajánlom Balla Tibor: A magyar királyi honvéd lovasság 1868-1914 c. kiváló könyvét (Bp., 2000. ISBN 963 506 355 5). Balla őrnagy úr - fiatal életkora ellenére - a kor és a Monarchia haderejének kiváló ismerője, ismereteim szerint pillanatnyilag a Hadtörténelmi Intézet és Múzeum Bécsi Részlegénél (a Kriegsarchivban) teljesít szolgálatot. A pécsi huszárokkal kapcsolatosan is lehet hozzá fordulni segítségért :)
Lásd még Balla Tibor: Szarajevó, Doberdó, Trianon. Magyarország I. világháborús képes albuma. Bp. 2003.)
Viktus 2009.05.31. 12:20:40
Most jobban néz ki már felújították, és körülötte is rendbetették a teret.
MTi 2009.05.31. 13:08:31
Örülök, hogy a reakcio és a lemil révén elég sokan idetalálnak - köszönet érte! :)
De szeretném olvasni a véleményeteket, hozzászólásaitokat is - kérlek benneteket, tiszteljetek meg vele!
@Viktus: nagyo szivessen olvasnánk a hatvani I. vh-s emlékműről bővebben is! :)
Őrnagy Őrnagy · http://tirpakbokretas-migrations.blogspot.com/ 2009.05.31. 14:34:10
Nagyon jó, hiánypótló blog, köszönet érte. Sok sikert!
aesculus · http://taj-kert.blog.hu/ 2009.05.31. 14:37:16
@MTi: nagyon köszönöm. Eddig minden stimmel: Dombóváron született, és a keleti fronton harcolt. Érdekes, olasz élmények nincsenek. Az már bizonyára a kézsérülés után volt. Mégegyszer kösz.
Viktus 2009.05.31. 15:08:23
"Az első világháborús hősi emlékművekkel kapcsolatos anyaggyűjtő és feldolgozó munka egy érdekes, helyi vonatkozású dokumentummal gazdagodott. Az Országos Levéltárban ugyanis találtam egy Emeljünk emlékszobrot hőseinknek! című plakátot, amelyből kiderül, hogy a VIII/1917. számú törvény által előírt kötelező emlékműállító akció Hatvanban indult el. A hatvani vöröskereszt fiókegylet választmányának kezdeményezésére megalakult szoborbizottság az év elején gyűjtési akciót hirdetett, és 1917. november 25-én Ugron Gábor belügyminiszter már fel is avatta Finta Sándor egész alakos, Őrszem című szobrát. A "hétköznapiságából kivetkőzött város legkimagaslóbb történeti ünnepének" végén Ugron a megyei és városi urakkal együtt megebédelt Weiman Lipót vasúti vendéglőjében, majd kíséretével együtt visszautazott a fővárosba. "
ŐK HARCUK UTÁN NYUGALOMRA TÉRTEK,
ÁRNYÉKOS SZÉLÉN EGY ÖRÖK NAGY ÚTNAK.
Nem esne csinálnék róla egy jó képet.
MTi 2009.05.31. 16:36:46
@Viktus: Köszönöm - gondoltam, egy poszt erejéig, képekkel, ahogy kell! :)
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.31. 18:11:30
@MTi: Azt figyeled, hogy az osztrák tüzér mögött az Belgrád? Bal oldalon Kalemegdan erőd, jobbra meg már nem emlékszem milyen templom, amin éppen a Monarchia lobogó lengedez...
ekkerjoz 2009.05.31. 20:13:23
MTi 2009.05.31. 20:26:02
@Zig Zag: Persze, hogy az! A szerb lobogón tapos....
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.31. 20:39:03
@MTi: nem szép dolog
MTi 2009.05.31. 20:40:41
@Zig Zag: A győztesek már csak így szokták...
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.31. 21:11:49
@MTi: attól még nem szép :(
MTi 2009.05.31. 21:25:01
@Zig Zag: Mekkora a mai nézettségünk? Azt hiszem, nem rossz...
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.31. 22:24:53
eddig kb 500 oldalletöltés
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.05.31. 22:43:46
www.origo.hu/itthon/20090531-magyar-hosok-napja-koszoruzasok-megemlekezesek.html
StopSzmog 2009.05.31. 22:57:49
képtalálat ;)
aesculus · http://taj-kert.blog.hu/ 2009.06.01. 01:11:06
Jól olvasom a mellékelt blogajánlóban, hogy lehet csatlakozni? Elég sok emlékműről van fényképem, adatom (igaz, teljes névsor nincs). Egyébként, ha nem lehet, semmi gond, ez nem meghívatás.
MTi 2009.06.01. 07:06:57
Dobj egy emilt ZigZag alapító atyának és beszéld meg vele a részleteket! :)
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.06.01. 09:55:42
@MTi: Csinálok egy nemfelejtjuk.blog.hu közösséget is. Küldök meghívót.
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.06.01. 09:57:38
Tegnap volt 692	oldalletöltésünk és 439 látogatásunk. Köszönjük!
Jeges_ 2009.06.01. 12:50:01
Magyar kápolnát avatnak Doberdóban
A magyar hősöknek szentelt kápolnát avatnak fel pénteken az olaszországi Doberdo del Lagóhoz tartozó Visintini faluban. Az eseményen részt vesz és beszédet mond Sólyom László köztársasági elnök is. Az I. világháború idején, 1918-ban magyar katonák kezdtek építeni egy kápolnát Doberdónál, azonban a háború véget ért, s a befejezetlen kápolna „a közelmúltig méltatlanul árválkodott" – közölte a Cappella Ungherese (Magyar Kápolna) újjáépítésének finanszírozását teljes egészében magára vállaló Széchenyi Tudományos Társaság az MTI-vel.
Nekem is nagyon tetszett a cikk! Remélem, hogy a hősök tisztelete ismét a magyar kultúra része lesz a közeljövőben, és nem szentimentális múltimádatnak, vagy túlzó nacionalizmusnak fogják tartani.
MTi 2009.06.01. 15:53:24
1914-1918 között Zentán 9 olasz hadifogoly hunyt el: zömmel 1918-ban spanyolnátha következtében. Amikor 1999/2000-ben Zenta I. vh-s hősi halottait kutattam, előkerültek az ő adataik is. 2003-ban értesítettük az belgrádi olasz nagykövetséget, és hamarossan meg is jelent nálunk az olasz katonai attasé: Sch. dandártábornok. A tábornok úr kijelentette: mindent leellenőriztek a katonai/polgári levéltárakban, minden stimmel, valóban eltüntként vezetik a megnevezett katonákat és azt, hogy az olasz állam - náluk ez a szokás, álítólag még Líbiából és Etiópiából is - hazaszállítja elhunyt katonáik földi maradványait. Nagyon köszönte, a segítséget, mert mondanom sem kell, mindent megkapott: engedélyeket, a temetkezési vállalat segítségét/embereit, 9 pici koporsót. Megtörtént az exhumálás és már vitték is a maradványokat Belgrádba, majd röpülővel Itáliába. Mondta, hogy nagyon rendesek vagyunk - még az én vállam is megveregette, amúgy mediterán stilusban, meg ittunk egy jó pálinkát is :) - és hogy tartani fogjuk a kapcsolatot. Bíztam benne, hogy meghívnak a temetésre - még úgy se láttam ilyet igazándiból - az önkormányzat meg majd jól elküld, de nem! Még csak arról sem értesítettek, hogy a "mi" olaszainkat hol helyezték örök nyugalomra.... Én meg büszkébb voltam, mint hogy ismét érdeklődjek - ha nem, hát nem! Pedig sajnáltam nagyon....
_drc_ · http://kurvannya.blog.hu 2009.06.01. 19:15:41
köszönöm szépen a fenti linket! (jólesik.)
az írásod nagy élvezettel olvastam -- ideje volna feltámasztani ezt az ünnepet, nem? (no persze szigorúan politikamentesen.)
MTi 2009.06.01. 20:01:16
@aesculus: A nagypapi valószínűleg a sebesülése miatt, valamint azért kerülhette el az 1918-as olasz hadszinteret, mert a Piavénál minden áron támadni kellett - a sok csatát látott, tapasztalt "öregek" erre már nemigen voltak fogahtók, ezért főleg "friss" legénységet vetettek be.
Bővebben lásd: Bencze László: A Piave - front. Bp., 2003. ISBN 963 212 189 9
@_drc_: dolgozunk rajta! dolgozzunk rajta együtt!!
Hertymorty 2009.06.01. 20:39:37
Egy elhunyt hősi halott olasz hadifoglyot én is találtam, értesítsem őket?
MTi 2009.06.01. 20:50:36
Nálunk az volt a szerencse, hogy a két világháború között a lakosság ápolta a sírt, aztán 1941-ben a Tűzharcos szövetség síremléket emelt fölé. És "szerencsére" a halottak is alatta voltak. Képzelheted, mekkora égés lett volna, ha jön az exhumáló-brigád - a sír meg csak fiktív! - aztán leásnak vagy 2 métert és nem találnak semmit!
Jeges_ 2009.06.01. 21:35:00
Ha már családi történetekről esik szó, egyik dédnagypapám részt vett a nagy háborúban, és orosz hadifogságba került. Valahol a Kaukázusban volt, míg egy nap sikerült megszökniük, elég sok társával együtt. Haza viszont már csak kevesen értek, és ő is szerencsésnek mondhatta magát, mert repesz volt a hátában, de átvészelte a hazautat, és szerencsésen hazaért. Még jó, mert akkor ma nem lennék itt. :) Gyújtottam is egy gyertyát az emlékére.
aesculus · http://taj-kert.blog.hu/ 2009.06.01. 23:56:14
@MTi: igen, azt hiszem ez az "öreg" szó jellemzi legdurvábban (és legjobban) a helyzet szörnyűségét: 22 éves volt 1918-ban...
Titus Pullo Urbino 2009.06.02. 10:55:49
MTI barátom, nagyon becsüllek ezért a kitartó munkabírásodért, a cikk nagyon jó. Gratula!
Hullafotós 2009.06.02. 13:20:11
@MTi: remek poszt, hiánypótló, miként maga a blog is, kérlek fogadd olvasói köszönetem.
Egyúttal talán elnézed nekem, ha a témához kapcsolódóan nem szöveget küldök, hanem a katonahősökhöz illő zenét.
Cím: Könyörgés a magyar hadifoglyokért - meghallgatható: www.dalok.hu/lemez/id/1084.
A szerző, a Kiss Ferenc, az Etnofon Zenei Társulás atyja.
ui: vélelmezem, h a dalok közül a blog olvasói egy-kettőt (pl. A Bujdosó Álma, Ady Verbunkja) kedvelni fog hagyománytiszteletéért, iróniájáért, mondén életszemléletéért, s talán egy kicsit zenei különutasságáért.
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.06.10. 08:41:50
@Viktus:Jöjjön a kép! Aztán lehetne kiegészítés már maga a kommented is egy korábbi poszthoz, ahol éppen azt tártuk fel, hohgy milyen jogi alapokon nyugszik az emlékművek állítása. Azt sem tartom kizártnak, hogy lehetne egy teljesen önálló posztot ennek a témának szentelni.
Zig Zag · http://lemil.blog.hu/ 2009.06.10. 08:42:58
@Hullafotós: Ha csinálasz magadnak valami tetszetős avatart, jól meghívlak téged is a nemfelejtjük és a lemil közösségbe!