Keskeny úton: Tanítványság és misszió
Ha a "tanítványság és misszió" fogalmát próbálom valahogy értelmezni, arra jutok, hogy
figyelmemet ilyen módon (talán ebben a sorrendben) érdemes összpontosítanom:
1. Istenre
2. Egymásra
3. Kifelé
1. A mi Urunk lábánál töltött idő fontossága. Ahogy Mária is tette.
A csendben való Rá figyelés. Minden innen indul. Mindet itt kezdődik.Kell a szoros közösség Jézussal, hogy minél több időt töltsek mellette - ahogy a tanítványok is tették.Nekem ez nagyon nehezen megy. Komolyan elcsendesedni. Hosszan. Csak Ő rá figyelve.
pedig kevésre van szükség, valójában csak egyre. Mária a jó részt választotta, amelyet nem vehetnek el tőle." (Lukács 10/41-42)
2. A Jézus mellett töltött idő tölt fel a másik emberhez is odafordulni, nyitni képes szeretettel.
Így jobban észrevehetjük a gyülekezetben mellettünk élő másik embert. Érdekelni kezd, hogy ki is ő valójában.
Rájövök, hogy alig ismerem. Kiderül, hogy talán van olyan, amiben tudok neki segíteni. Vagy ő nekem.
Így alakulhat ki egy szorosabb testvérei közösség, egy tanítványi közösség. Az ilyen közösségben elmondható, hogy a tagok már nem "csupán" Isten iránt kötelezték el magukat, hanem egymás iránt is. A problémáik közös megoldására, terheik közös hordozására is. Azért fontos ez, mert:
Arról fogja megtudni mindenki, hogy az én tanítványaim vagytok, ha szeretitek egymást." (János 13/35)
3. Szerintem egy szeretetben működő, Isten és egymás felé elkötelezett tanítványi közösségnek
lehetséges igazán "eredményes" missziója kifelé. Még ha a kívülállók megszólítása lehetséges is
egyen-egyenként, de az újonnan elért emberek hit útján való elindulása, fejlődése,
Krisztus ismeretben való gazdagodása és mindezekben való megtartása nehezen lehetséges egy fönt említett gyülekezeti közösség nélkül. A misszió tehát nem csupán az "elérésről", "behívásról" de legalább annyira a megtartásról is szól. Ezért érdemes tehát előbb fölfelé, befelé s csak ezután kifelé tekinteni.
Az éremnek tehát mind a két oldala fontos: tanítvánnyá lenni és tanítvánnyá tenni (misszió).
Mindehhez pedig világosan látnunk és ismernünk kell azt a kőszikla alapot, amelyre biztonságosan építkezhetünk. Szilárd alap, azaz Jézus Krisztus nélkül ugyanis sem mi magunk, sem mások nem épülhetnek fel lelki házzá. Miért?
"..mert nélkülem semmit sem tudtok cselekedni" (János 15/5b)
Maradjatok énbennem, és én tibennetek. Ahogyan a szőlővessző nem teremhet gyümölcsöt magától, ha nem marad a szőlőtőn, úgy ti sem, ha nem maradtok énbennem. (János 15/4)
Bejegyezte: Hanni és Balázs dátum: 1:34