Origo2014.03.13. 11:49
Három éve, március 11-én pattant ki Japán keleti partvidékén a 9-es erősségű tóhokui földrengés, amelyet tíz méteres hullámokkal követett a szökőár. A partvidéken most mintegy 370 kilométeres védműrendszer épül, az országban körülbelül nyolcmilliárd dolláros (1788 milliárd forint) befektetéssel igyekeznek a következő nagy katasztrófát megelőzni.
Az építkezés támogatói szerint a falrendszer több ezer ember életét és tulajdonát mentheti meg. Az ellenzők viszont arról beszélnek, hogy a védmű tönkreteszi a strandokat, a kilátást, és általában megnehezíti a lakosság kapcsolatát a tengerrel, de igazából nem tudja ellátni feladatát.
„Szeretjük a kilátást, és aggódunk az építkezés környezeti hatásai miatt” – mondta az USA közszolgálati rádiója, a NPR riportjában a cunami egyik túlélője, Makoto Hatekejama. Mijagi prefektúra hatóságai számára viszont nem kérdés, hogy építeni kell a falat. Az összesen 18 ezer áldozat közül több mint 10 ezren a prefektúra területén haltak meg, így a hatóságok most 9 méter magas falak felhúzását javasolják. Kesennuma városában kompromisszmus megoldásként 4,2 méter magas lesz a védmű, mert úgy jobban mutat.
Egy védmű romjai a Tananohata hídnál Japánban 2011. március 24-én (Mark Strout fotója a Flickr-en)Forrás: Mark Strout
Több japán partvidéken még a 9 méteresnél is nagyobb falakat terveznek. Az atomenergetikai ipar óriási összegeket fordít a falak és egyéb védművek felhúzására. A Hamaoka atomerőműnél Tokió közelében 21 méter magas fal épül, ami a várakozás szerint védelmet nyújtana a 60 méteres szökőár ellen is.
A CBS 60 perc (60 Minutes) című riportműsorának korábbi beszámolója szerint a 2011-es katasztrófának az a tanulsága, hogy alacsony védműre nem érdemes költeni a pénzt. Otszucsi városát 9 méteres gát nem védte meg a szökőártól. A várostól északabbra fekvő Fudai falu lakossága eleinte tiltakozott a 15 méter magas fal ellen, de a március 11-i szökőár ott szinte semmi kárt nem okozott.
Japántermészeti katasztrófatengerpartszökőárfalvédmű