M&M: Kreatív kedd - Szőlős
Ennek a foglalkozásnak elsősorban a (negatív) tapasztalatait szeretném megosztani veletek. Az úgy kezdődött, hogy egyáltalán nem volt szándékomban kézműveskedni, de azért ott motoszkált a kis ördög, hogy a csúnya, esős időben mégsem ártana... Egy dolog volt, amit tudtam, valami szőlőset lenne jó készíteni.
Napok óta bújtam már a netet, hogy valami jó, kis ötletet találjak, de sehol semmi.
3 nagyobb csoportba soroható a szőlős kreatív dolgok "tárháza":
- festékkel pöttyözünk ki egy szőlő színezőt, mint pl. itt:
http://www.pinterest.com/pin/169870217168141226/
- tojástartót használunk, mint itt:
http://www.crafty-crafted.com/recycle-craft-materials/egg-carton-grapes-2/
- papírcsíkokból készítjük el a szőlőszemeket, mint itt:
http://egyszervolt.hu/muhely/muhely-szolofurt.html
Az utolsó nagyon szép és a technika is nagyon tetszik, de úgy gondoltam nem egy 2-3 évesnek való, így az kiesett.
Végül egy régi, még óvodában és kisiskolás korunkban használt technikánál maradtam, az összegyűrt selyem- (vagy krepp) papírból formázott golyóknál.
Amíg Peti motyolt valamit, addig gyorsan előkapdostam a kellékeket és előkészítettem.
Persze jött oda és nézte, hogy mik azok, én meg mondtam neki, mindjárt... Aztán egy pár mindjárt után elfogyott a türelme és kezébe vette a dolgokat...
Mivel a szüretes mese épp egy kölcsönadott mesekönyvben volt, nem tudtuk elolvasni, lőttek a bevezetésnek. Hiába énekeltem neki az Érik a szőlőt:
különösebben nem hatotta meg, ő már csak a papírt akarta gyűrni.
Így nekiálltunk. Se piros kisszék, se asztal előkészítve, meg is lett az eredménye...
Igaz, ugyan, hogy a gombócokat lelkesen összegyűrte, de csak ledobálta az asztalra, és már vette a következő papírt...
Az összeset nekem kellett megformáznom, hiába mutattam neki és kértem, próbálja meg ő is, rá se hederített.
Így azon már nem is csodálkoztam, hogy mikor rá kellett volna ragasztani a papírra, mondta, hogy azt már én csináljam, ő bizony már nem segít.
Nos, tanulságos volt mindenképpen magamnak is, amit ezekben a pontokban szedtem össze:
1. Inkább előző nap este készítsünk el mindent, amivel szeretnénk foglalkozni: nyomtatás, sablon készítés stb.
2. Nagyon jó, ha van egy megszokott hely, ahol meg tudjuk tartani a foglalkozásokat és ha van több is, legyen meg mindennek a helye. Pl. nálunk a gyerekszobába szoktuk tartani a foglalkozásokat, kis asztal, kis szék, kanapé, szőnyeg, ezeken szoktunk mozogni és minden rendben is van, ha tartjuk a megszokott menetet. A nappaliban szoktunk gyurmázni vagy papírt előkapni és rajzolni. De, ha ezeket keverjük, na, akkor olyan is lesz az egész...
3. Legyen bevezetés: miért ragasztunk szőlőt? Miért foglalkozunk azzal az állattal...stb. Legjobb, ha ez egy mese, így rá tudjuk hangolni magunkat is és a gyermekünket is a témára. Nem kell, hogy hosszú legyen, de egy mondókánál mindenképpen hosszabb. Aztán már terelhetjük is a kézműves asztal vagy fejlesztő játék felé.
4. Minden legyen kéznél, kéz alatt, de olyan magasságban, hogy a kicsi ne érje el!
5. Ha több részből áll az asztali fejlesztés, pakoljuk úgy egymásra a feladatlapokat, feladatokat, hogy csak le kelljen szedni egymás tetejéről és már oda is tehetjük az asztalra. Gördülékenyebb lesz az egész, nem "húzzuk az idegeit" a gyerkőcnek.
6. Ha el van fáradva, inkább ne kezdjük bele semmibe. Menjünk ki a levegőre egyet sétálni vagy csak játszunk egyet közösen. Én ezért 10 - fél 11 körül szoktam elkezdeni és 35-40 perc legyen összességében. :)))
Ha nektek is van jó tapasztalatotok, tanácsotok, kérlek, írjátok meg! :)
Íme a szőlős munkánk:
A4-es papír (nem muszáj karton, de kicsit vastagabb papír jobb)
selyempapír vagy krepp-papír
Megrajzoljuk a szőlőfürtöt.
Elkészítjük a papírgolyókat: összegyűrjük a papírt és golyót formázunk belőle.
Elkészítjük a szárát: összesodrunk egy papírszalagot.
Felragasztgatjuk sorba a golyókat, szárat és levelet.