Aggasztó hírek érkeznek a legnagyobb független hírportál szerkesztőségéből. Az Index szerkesztőségének tervezett átalakítása és a Színház -és Filmművészeti Egyetem (SZFE) ...
Aggasztó hírek érkeznek a legnagyobb független hírportál szerkesztőségéből. Az Index szerkesztőségének tervezett átalakítása és a Színház -és Filmművészeti Egyetem (SZFE) erőltetett modellváltása között – habár fenntartói struktúrája és gazdasági környezete jelentősen eltér – számos párhuzam ismerhető fel. Ezekre a szándékokra és következményekre hívjuk fel az alábbi átirattal az információs- és tanszabadság híveinek figyelmét, egyúttal szolidaritásunkat fejezzük ki a fenyegetett újságírókkal. Ahogy pár napja a Magyar Természettudományi Múzeum költöztetését kritizáló tudósok üzenetéhez csatlakozva, most is csak azt mondhatjuk: tartsuk meg egymást, tartsunk össze, amíg még lehet.
Két alapvető dolog nélkül nem létezik az SZFE: ragaszkodunk az egyetemi autonómiához és a 155 éves hagyomány megújítva megőrzéséhez.
MOST BIZONY AZT ÉREZZÜK: Az SZFE tradíciója VESZÉLYBEN VAN.
A modellváltás kapcsán ugyanis olyan befolyás ér minket, amelynek vége a jelenlegi tanítási struktúra megszűnése lehet. Aggódunk, hogy egy csapásra, egy szervezeti váltással elvesznek azok az értékek is, amelyek miatt ma az SZFE az ország ugyan legkisebb, de legnépszerűbb egyeteme.
Nem vagyunk biztosak abban, hogy sokáig tudunk ilyen egyetemet csinálni, és mivel hiszünk a transzparenciában, az igazságban, a tényekben, úgy gondoljuk, hogy erről önöknek, nektek, a magyar film és színház minden szerelmesének is tudnia kell.
Mi ugyanis olyan egyetemet szeretünk és szeretnénk, amelynek tanári kara továbbra is független, szabad, autonóm és egyetlen szervezetben dolgozik, és amelynek léte és munkája nem függ semmilyen politikai vagy gazdasági hatalom kiszámíthatatlan és változó ízlésétől.
Olyan egyetemet, amelyben nem politikusok, kormányzati kijáróemberek vagy gazdasági szereplők mondják meg, mit és hogyan kell tanítani.
Olyan egyetemet, amelyben az akkreditált mintatanterveket az oktatók és a hallgatók közösen töltik fel tartalommal.
Olyan egyetemet, amely nem fél szembenézni a mai magyar valósággal és korunk égető problémáival, és nem ódzkodik színpadra és filmre vinni a szűken értelmezett kánonba nem illő alkotásokat – és akkor sem ijed meg, ha az érintettek bosszúsak.
Olyan egyetemet, amelyben a szakmák legjelesebb képviselői együtt gondolkodnak, és együtt döntik el, hogy mik ma a legfontosabb tudások, készségek és képességek, és hogy azok hogyan fejleszthetőek hatékonyan.
Olyan egyetemet, amelynek polgársága maga választja meg vezetőit és kéri rajtuk számon elvárásait.
Olyan egyetemet, amelynél nem a tanácsadóként feltűnő, kétes hírű politikai kavarók határozzák meg, hogy ki hogyan és milyen felállásban dolgozzon.
Olyan egyetemet, amelynél nem kívülről döntik el, hogy kikkel dolgozunk és kikkel nem a tantermekben, színpadon és stúdiókban.
Olyan egyetemet, ahova a közönség bármikor ellátogathat nézőként, játszótársként vagy továbbtanulni szándékozó ifjúként, felnőttként.
És olyan egyetemet, ahol a hozzánk jelentkező százak és ezrek nyugodtan bízhatnak abban is, hogy kiszámítható és méltó körülményke között segítjük őket hivatásuk kiteljesítéséhez.
Nem vagyunk biztosak abban, hogy sokáig tudunk ilyen egyetemet csinálni, és mivel hiszünk a transzparenciában, úgy gondoljuk, hogy erről önöknek, nektek, hallgatóinknak, tanárainknak, munkatársainknak, nézőinknek és barátainknak is tudni kell.
A következő napokban eldől az SZFE sorsa. Beszámolunk a fejleményekről mindenütt, ameddig tudunk. Ameddig lehet.
AMEDDIG SZABAD.