Talán már napokkal ezelőtt ezzel kellett volna kezdenem poszt formájában, nem csak facebookon tudatni. Úgy alakult, hogy beneveztem a blogot a Bloggerina 2013 versenybe kíváncsiságból, hogy helyt tudok-e állni hasonló témájú blogok közt; kíváncsiságból, hogy mit mondanak rá mások. Aztán kiderült, hogy a legjobb ötvenbe kell bejutni ahhoz, hogy mondjanak is rá valamit mások és ez csak úgy, hogy szorgosan írom a blogot nem fog menni, szükségem lesz az olvasók támogatására is.
Egy kis előzmény a történethez: tavaly elindultam a Goldenblogon hasonló felindulásból, de háttérbe húzódtam azzal az indokkal, hogy nem szeretem, ha bloggerek magukra szavaztatnak. Most is így álltam hozzá még pár napja, viszont én azt nem tartom tisztességesnek, ha magánemberekkel szemben történik ez és valóban több, mint egy-két kattintás [például ha már nevet, e-mail címet vagy más személyesebb adatot kell megadni, hogy később a játék szervezője direkt marketinggel bombázhassa a kedves segítőszándékú olvasót]. Ha nem blogolnék én is rosszul érezném magam abban az esetben, ha megpróbálnék tisztességesen játszani és arra építeni esetleg másoknak is tetszik, amit csináltam, de nekem nincs egymillió ismerősöm - majd valaki az ismertsége miatt nyer. Persze kellett egy fejlődés, egy más gondolkodásmód ahhoz, hogy én is így tudjak hozzáállni és leküzdjem a bennem élő önző gyereket.
A bloggerversenyek mások. Itt csak bloggerek vannak, több olvasóval vagy kevesebbel, nagy sikersztorik kemény munkával szemben, de mégis mind bloggerek. Ezért kivételesen arra kérem azokat, akik szeretik, amit csinálok, hogy nyomják meg kis lilás szavazok gombot az alábbi linken vagy oldalsávban kattintsanak a szívecskés-sárgás képre. Most persze mondhatnám azt is, hogy eddig én adtam, most rajtatok a sor, de nem szeretnék senkire sem agresszívan nyomást gyakorolni.
No, itt lehet szavazni, kattints ide! ^_^
Nem kell szeretni a személyiségem, habár nagy előny lenne, ha én is cukika-szeretnivaló tudnék lenni a nap 24 órájában, csak sajnos én az őszinteséget választottam a cukormáz helyett. Szeretem elválasztani a blogolást az életem többi részétől. Nem a nyereményért indultam, nem fűzök hiú ábrándokat ahhoz, hogy amit én csinálok az lehet igazán népszerű. Viszont szeretnék bejutni az első ötvenbe, mert érdekel mondana-e valamit rám zsűri - valószínűleg ingerszegény leszek nekik, de hátha nem. Talán több szép szóvirágot kéne írnom, lazábban, viccesebben, viszont én inkább információkat szeretnék átadni termékekkel kapcsolatban, ötleteket adni és nem azt bizonygatni, hogy nekem is van némi humorom. A cél az, hogy egyszer elismerjék, amit csinálok; küzdök, küzdök, de úgy érzem a blogom több, mint egy éves rejtetésével sikerült felhúznom egy falat, amit nehezen döntök le, pedig nagyon igyekszem.
Most egy ápdét, mert ejjnyemár. A napokban én is figyeltem a verseny körüli véleményeket, mert minden normális ember lesi a konkurenciát és nem csak várja a csodát. Hozzám nagyon közel áll a jólmegmondás és az önzőírás - ezért is szeretek blogokat olvasni. Amikor az ember csak a saját szórakoztatására ír, építi a gondolatait és reméli emiatt nem lesz magában beszélő öregasszony 40 év múlva. Jó, aztán észreveszi, hogy mások is olvassák a gondolatait és elkezdenek kommentelni. Akkor kicsit megváltozik a világ.
Akik ismernek ezen a blogon kívüli-előtti kibertérből, azoknak talán le sem esik, hogy héezazacsaj. Pedig de, ez a személyiségem másik oldala, amit nem akartam sohasem popularizálni nagyobb közönség előtt. Furcsa sztori az enyém, már le is töröltem minden régebbi személyesebb bejegyzést, mert félek attól, hogy a 'valódi én' és a 'netes én' keveredik - persze ebben a blogban azzal, hogy vállaltam az arcom és 'kedvesebb én' vagyok, már megbukott. Szóval nekem egy olyan hobbim és érdeklődésem sincs a sminkelésen kívül, mint más hasonló demográfiai mutatókkal leírható személynek. Ezért is érdekes, hogy bloggerkedésem pont a Makeup Universe-ben csúcsosodott ki leginkább és a Modellonline-nál is voltam gyakornok, mert szerettem volna nagyobb közönségnek írni. Tetszettek nekik az írásaim és a stílusom, hogy feltalálom magam minden helyzetben, de nem voltam elég laza és csajos. Engem meg sem lep, hiszen bennem semmi igazán nőcis sincs, nem vagyok az a buta liba, akit a laikusok elképzelnek egy beauty blog élére. Sokszor a tematika miatt hiányzik az ismeretlenség kötetlensége, viszont nem szeretnék a stíluson radikálisan változtatni - marad információközpontú. Ellenben nehéz szavakba önteni, hogy a hobbim miatt ismeretlenül is benyomnak egy skatulyába, ahol a többi buta liba van és az összes szőke nős vicc igaznak tűnik. Nem vettem ám magamra a sok feminista csattogást, a trikódöngetést, engem inkább az előítélet zavar, illetve az értő olvasás és a humor teljes hiánya.
Nem indítok játékot azért, hogy valaki szavazzon [ahogy néhány a versenyen indult blog], nem vagyok tagja játékcsaló csoportoknak facebookon és kevés ismerősöm is. Hiszek a csodákban és a fair play-ben még mindig.
A szavazáshoz facebook belépés szükséges és ugyan el kell fogadni a NLC alkalmazását, de beállítható, hogy csak te lásd vagy az ismerőseid, esetleg az egész világ [aztán utólag aztán törölni is lehet, ha kitesz valamit az üzenőfalra]. Nem szívesen fogadok el én sem alkalmazásokat, szóval megértem, ha valaki nem szeretné. A szavazat akkor érvényes, ha kiírja, hogy "sikeresen szavaztál" vagy valami hasonlót és eltűnik a gomb. De annak is örülök, ha valaki megosztja.
Eddig facebookon tettem közzé, de nem szeretnék érdeklájkokra építeni, viszont bántó, hogy csak addig vagyunk érdekesek sokaknak, amíg lehet valamit nyerni - pont ezért idén egy játékot sem szerettem volna elindítani, viszont akik tényleg rendesek velem, tőlük annyi kedvességet kapok online, hogy őket nem szeretném ilyesmivel büntetni; pont ezért érzem úgy, hogy adnom kell valamit a posztokon kívül is.
Mindenkinek köszönöm a figyelmet, a részvételt és a segítséget. :)
Szeretném ha verseny és a hozzákapcsolódó kommentek pozitívak lennének. Nem vágyom arra, hogy bárki leírja én vagyok a legjobb, viszont azt sem szeretném, ha más blogról itt jelenne meg a negatív vélemény, akármennyire is a szabad véleménynyilvánítás mellett állok ki mint blogger és mint magánember is. [Én is hibás vagyok, de legalább bevallom.]