A Leonardo da Vinci Partnerségek projektnek köszönhetően iskolánk 11 diákja és 8 tanára részt vehetett egy ausztriai tanulmányúton.
Június 12-én indultunk. A hajnali indulás után a határ környékén már ébredezett a csoport. A határ átlépése során első utunk Tulln városába vezetett, ahol a Horti Austria kertészeti kiállítást néztük meg.
Az érdekes szakmai kiállítás után sétáltunk ebben a festői kisvárosban. Nagyon különleges épületek, szobrok , házak , és természetesen parkosított területek voltak ott.
Miután megcsodáltuk a várost, kremsi gyümölcstermesztéssel és borászattal foglalkozó iskola kollégiumában levő szállásunkra mentünk. Miután mindenki elfoglalta szobáját és lepakolta a holmiját, az iskola gyümölcsöskertjébe indultunk.
Ott a fák sortávolsága kb. 4-5 m és az eredeti támrendszer volt megfigyelhető.A telepítés félerdőszerű, ami azt jelenti , hogy erdőszerűen van beültetve, de művelik is emellett, tehát a természetes környezetében van. Láthattunk sajnos tűzelhalásos fákat is, de olyan fajtákat is, amelyek toleránsak ezzel a betegséggel szemben.
Az almáskertjükben minden fának támasza van, és esőszerű öntözést alkalmaznak. Ez a fajta öntözés fontos mind az öntözés, mind a fagyvédelem szempontjából.
Megnéztük a meteorológiai állomást is.
Rengeteg almafajtát, például Fujit, Merant láthattunk.
Ezek régebbi, „hagyományosabb” módon vannak nevelve, gondozva, illetve fenntartva.
A modernebb technológiával termesztett fák száma 3000. Ezek a fák 4 méterenként helyezkednek el. A fák mellett nevelőpálcák találhatók, amelyek kb. 2,5 m magasak.
Ezzel a fajta neveléssel extra minőségű almák termelhetők.
Láttunk kajszibarack fákat is. A lombkorona- tányér úgynevezett „teller” formára volt nevelve. A fák szára le volt meszelve.
Ezután bementünk a jéghálóval védett területekre, amelyben a termés szépen fejlődött, majd megnéztük a híres szőlőskertet is.
Horgonyozott acél támrendszer tartotta a fiatal hajtásokat. Természetes módszerekkel próbálják a kártevőket irtani a kártevők természetes ellenségeinek felhasználásával. A szőlő nincs kigyomlálva, ezzel is igyekeznek fenntartani a természetes kártevőirtó rendszert és a megfelelő környezetet.
Miután megnéztük a gyakorlókertet, elmentünk vacsorázni és várost nézni.
Másnap reggel az első utunk a langenloisi iskolába vezetett, ahol megreggeliztünk. A szíves fogadtatás után Gerhard Weiß tanár úr körbevezetett minket ebben a szép intézményben. Az iskola diákjainak nagy része bentlakásos tanuló. A tanulók a harmadik évben végig gyakorlaton vannak és csak hat hétig járnak be az iskolába. Az iskola üvegháza gyönyörű, és ha valaki akarja, ki is bérelheti családi rendezvények, például egy lakodalom megtartására.
Miután az iskolát megnéztük, körbejártuk az iskola csodaszép parkját is, ahová bárki szabadon bemehet.
Miután megnéztük ezeket a csodálatos helyeket, elmentünk az iskola gyakorlókertjébe.
Ez a gyakorlókert rengeteg fának, zöldségnek és dísznövénynek ad helyet. Akkor volt éppen az iskola „Nyitott kapuk napja” vagyis, bárki bemehetett és szétnézhetett a gyakorlókertjükben.
Épp aznap délután ásták fel a „krumpli piramist”, amelyből Mag. Wolfgang Sobota, Alsó-Ausztria tartományi tanácsosa kiemelt néhány tő burgonyát, s ez alapján megbecsülték az idei évi termés minőségét és mennyiségét. Majd, miután a gyakorlókertet is megnéztük, elmentünk a kiltenbergi látványkertekbe.
Miután megcsodáltuk a szép és drága növényeket, visszamentünk a szállásunkra kicsit felfrissülni, ugyanis az esti vacsorán a pályázaton részt vevő más országokból érkező diákokkal ismerkedhettünk meg és beszélgethettünk.
Az utolsó napon, vasárnap már hajnalban össze kellett pakolnunk, mert az első úticélunk Ausztria fővárosa, Bécs volt. Aznap elsőnek a mesébe illő szépségű Schönbrunni kastélyt és parkját csodálhattuk meg.
Dél körül indultunk felfedezni a belvárost, ahol láthattuk a Karlskirche-t ( Károly templomot) , a Rathaus -t ( városházát), az Operaházat, a Parlamentet , a Mária Terézia emlékművet, a Volksgarten-t, a Hofgarten-t, a Burg-ot, a Johann Strauss emlékművet, illetve a Stephansdom-ot (Fogadalmi templomot) is .
Miután ezeket a csodákat láthattuk, indultunk is haza. Útközben Mosonmagyaróváron megvacsoráztunk.
A hosszú és fáradalmas út után már jól esett hazajönni.
Nagyon örülök, hogy részt vehettem ezen a tartalmas és szép szakmai kiránduláson, mert még soha nem jártam Ausztriában. Rengeteg hasznos dolgot tanultam és sok szépet láttam ez alatt a három nap alatt.
Galambosi Flóra
Kittenberger Erlebnisgarten bejárata előtt
Burgonyapiramis az iskola vezetőségével és Alsó-Ausztra Mezőgazdasági Tanácsosával
Burgonyapiramis
Tanáraink a langenloisi iskola gyakorlókertjében
Iskolakert+tanáraink
Gerhard Weiß, a partner iskola projektmenedzsere tájékoztatót tart az iskola gyakorlókertjében
A projekt kőfal-építő szemináriumának terméke, a kőfal előtt (nem mi építettük)
Tulln városában, a Dunánál, a Niebelungen-kút előtt
A langenloisi iskola épülete előtt