KEKSZ LIBRIS: Amikor a piac a főszereplő
Zola műve egyébként egy regényciklus része, amely a Rougon-Macquart család "fejlődéstörténetét" mutatja be. A 20 kötetből álló sorozat minden darabjában Adélaide Fouque valamely utódja bukkan fel (vagy akár több is), míg végül összeáll egy óriási családfa, és ha mindet elolvassuk, akkor idővel a kisujjunkban lesz a kor társadalomrajza a legalsóbb rétegektől a leggazdagabb nemesekig. Ettől függetlenül az is bátran álljon neki a Párizs gyomrának, aki nem akarja a további 19 kötetet elolvasni, mert enélkül is kerek egész a történet.
A könyv főszereplője Florent, aki politikai száműzetéséből tér vissza Párizsba öccséhez, Quenu-höz. A város igencsak megváltozott, a legnagyobb újdonság a tíz csarnokból álló vásárcsarnok, a "Les Halles", vagy ahogyan Zola elkeresztelte: Párizs gyomra. Quenu és családja élete szorosan kötődik ehhez a komplexumhoz, nem csak azért, mert közel laknak hozzá, hanem mert egy kis hentesüzletet üzemeltetnek. Lisa, Quenu felesége higgadt nyugalommal vezeti a boltot, azoknak az embereknek a nyugalmával, akik nem vágynak túl sokra, csak nyugalmas, tisztességes, becsületes életre. És bár ezt maradéktalanul megkapják, mégis üresnek tűnik ez a világ. Ezt az ürességet kavarja fel Florent érkezése: tökéletes ellenpontja testvére családjának, és ahogyan Lisa gyakorlatiasságát, úgy a piac élettel teli nyüzsgő lüktetését sem tudja magáévá tenni - annak ellenére, hogy rövid időn belül a piac alkalmazottja lesz. Rajta keresztül beleláthatunk a csarnok mikrokozmoszába: a pletykák, mocskolódások világába, ahol mindenki tud mindenről és mindenki figyeli a másikat, miközben a zöldségek és gyümölcsök nyugodt magabiztossággal ontják a világba harsogó színeiket. Egy dolog biztos: a cselekmény is letehetetlenné teszi a könyvet, de valójában csak egy eszköz arra, hogy a valódi főszereplő, a piac teret kapjon. Azt hiszem, Zola úr az anyaggyűjtést nagyon élvezhette ehhez a regényhez, mert a végére bizonyára minden kofát ismert a piacon, és számtalan finom, friss árut megkóstolt...
Mindenkinek nagyon ajánlom, aki élvezi a hosszas, ízes leírásokat a gasztronómiáról, és szereti elképzelni az olvasottakat. Sokat lehet megtudni a korabeli alapanyagokról, a piac akkori rendszeréről, és valamennyit még arról is, hogy mire használták fel ezeket az alapanyagokat. A hentesüzlet sem olyan, mint manapság. Quenu-ék boltja nagyon kellemes helyszín lehetett, igazi visszatérő vásárkörrel - mintha csak falun lennénk. Érdemes olvasás előtt a könyv mellé készíteni egy kis gyümölcsöt, zöldséget, sajtot - garantáltan szükség lesz rá!
Korabeli képeslapok a párizsi Vásárcsarnokról ITT.
A könyv a MEK oldalán ITT.
NannyOgg 2012. március 19. 16:09
De szuperek ezek a képek! Nagyon hasonlónak képzeltem el olvasás közben az egészet. Szinte látom magam előtt, ahogy Saget kisasszony megáll az egyik stand előtt susmutolni, amikor Florent a savanyú képével elmegy mellettük. :)
janetonic 2012. március 19. 16:22
Óóó de jó, te vagy az első kommentelőm! :) Ugye milyen jó lenne visszamenni az időben, és egy kosarat telepakolni a piac szépségeivel? :)
Névtelen 2012. április 1. 18:51
Felkeltette az érdeklődésem nagyon :)
janetonic 2012. április 1. 20:15
Majd kölcsönadom! ;)