2010-02-12 • Simon Géza Gábor
Johnny Dankworth és Seiber Mátyás
John Philip William Dankworth 1927. szeptember 20-án született az angliai Essex grófságbeli Woodfordban. Gyermekkorában hegedülni tanult, majd a Royal Academy of Music diákjaént klarinétozni kezdett. Charlie Parker hatására hangszert és stílust váltott és altszaxofonosként komoly hírnevet vívott ki magának.
Különös szeszélye a sorsnak, hogy Dankworth születésének évében, 1927. decemberében jelentették be a világ első jazzakadémiájának megalapítását Frankfurt am Mainban, amelynek vezetésére a fiatal, mindössze huszonkét és fél esztendős magyar csellista-karmester-zeneszerző Seiber Mátyást kérték fel.
A két művész 1959-ben a London Philharmonic Orchestra Music of the 20th Century című sorozata részére írta az Improvisations for Jazz Band and Symphony Orchestra című darabot, amely csak röviddel a próbák megkezdése előtt készült el. Számos korábbi jazzconcertótól eltérően nem különálló zenekari egységek kontrasztálását, konfrontolódását hozta. Itt nem arról van szó, hogy a jazzmuzsikus Johnny Dankworth zenei alapjait egy, a klasszikus zenében jóval jártasabb zeneszerző/hangszerelő, Seiber Mátyás átteszi, meghangszereli a szimfónikus zenekari hangzásnak megfelelően, hanem a két anyag egybeolvad, kollaborál, ahogy azt az 1962-es hanglemezkiadás már a címében is jelzi (Collaboration! Saga XIP 7006).
Az előadó apparátus a kor kívánalmainak megfelően elsőosztályú volt. A vezető angol altszaxofonos, Johnny Dankworth mellett megemlíteni zenekarának többi tagját is, hiszen egy részük már a felvételkor igazi, nemzetközileg is elismert jazzsztár, más részük a felvétel nyilvánosságra kerülése utáni években került reflektorfénybe, egyikük-másikuk még Magyarországra is eljutott, ami az élőzenei jazzimporttal (is) – elsősorban devizális okokból – időnként nagyonis szűkmarkúan bánó magyar kultúrkorifeusok dícséretére legyen mondva.
A zenekar tagjai: Peter King (altszaxofon), Art Ellefson, Danny Moss (tenorszaxofon), George Tyndale (baritonszaxofon), Dickie Hawdon, Kenny Wheeler, Derrick Abbot, Gus Galbraith (trombita), Tony Russell, Ian McDougall, Eddie Harvey (harsona), Ronnie Snyder (tuba), Dudley Moore (zongora), Spike Heatley (bőgő), Kenny Clare (dob) voltak. A Londoni Filharmonikusok Zenekarát Hugo Rignold vezényelte.
Az Improvisations for Jazz Band and Symphony Orchestra hangfelvétele 1960. május 25-én készült el Londonban. A zeneszerző a darab kiadását, sikerét (4 brit lemezcégnél 5 LP-kiadás!) már nem érhette meg, mert a felvétel után négy hónappal, 1960. szeptember 24-én a dél-afrikai Kruger Nemzeti Parkban autobalesetben elhunyt.
A hanglemez-felvétel csak két évvel később, 1962-ben került forgalomba, mégpedig a döntő fontosságú helyen, az „A” oldal nyitószámaként. Az első lemezoldalon Igor Stravinsky Ebony Concerto-ját a Johnny Dankworth Band szólaltatta meg. A „B” oldalon Leonard Salzedo és David Lindup Rendezvous – A Rondo for Jazz Band and Symphony Orchestra című darabja szerepelt.
Az Improvisations for Jazz Band and Symphony Orchestra a 2009-es esztendőben a Young Euro Classic 2009 rendezvénysorozat keretében A hét zeneműve lett. Augusztus 23-án a Bundesjazzorchester és a Bundesjugendorchester a berlini Konzerthausban kezdte meg turnéját, amelynek további állomásai Bonn, Stuttgart és Dél-Afrika voltak. A németországi koncerteket Dennis Russell Davies vezényelte. A Pretoriában, Johannesburgban, Bloemfonteinben, Port Elisabeth-ben és Fokvárosban 2009. augusztus 30 és szeptember 6 között sorrakerült koncerteket Bernd Ruf vezényelte.
Sir John Dankworth 2010. február 6-án hunyt el Londonban.
Kovács Soma: Seiber Mátyás és a jazz
Kathryn Smith Bowers: Egy váratlan fordulat Seiber Mátyás pályafutásában