Több hetes felkészülés után sikerrel vettük a fülei BRSZK-t. A kiállított gépekből én csak kilencért feleltem, a többit a kiállítás nevéhez híven Bacsis szállította. Ő már megírta a beszámolóját. Szeretném árnyalni kicsit a képet.
A gépek előkészítése nagyobb falatnak bizonyult, mint először gondoltam. Bár hetekig készülődtem így is csak az utolsó pillanatban sikerült végezni. Szerencsére idén kicsit korábban fogtam neki, de a tavalyihoz képest kétszer annyit kellett átnézni. Mindegyik gépet a “használatra kész” polcról vettem le, mégis napokat töltöttem el velük. Hogy mi vitte el az időt? A bekapcsoláshoz elő kellett keresni a kábeleket, tápot, adathordozót. Csak a játékok átválogatása ki tudott tölteni egy estét. Ezt követte egy kis burn-in teszt. Pár óra játék, demók futtatása. Néhány esetben a gép javítása után kezdhettem előröl a tesztet. Az apróságok is tovább tartottak, mint amire számítottam. 9 géphez a joystickok átnézése 3 estémet vitte el, végül kb. 3 tucatból szedtem össze 10-12 darabot. Az utolsó hét az újra ellenőrzéssel és simításokkal telt el. Természetesen ez sem ment simán.
A kiállítás előtti nap szinte csak pakolásból állt. Délelőtt bepakoltam az autóba. A monitorok, kábelek és gépek legalább 250kg-ot nyomtak, de a legrosszabb a sok apró és törékeny csetresz volt. A gépek érzékenyek, nem lehet csak úgy Hűbele Balázs módjára bedobálni őket. Ebéd után 1 óra vezetés a délutáni forgalomban volt a pihenés. Megérkezés után jött a kipakolás és összerakás amit Bacsis fel is töltött a youtube-ra.
A szombati nap nagyon sűrűre sikerült. Az emberek kétharmada az első napra jutott. Néha azt sem tudtam, hogy hol áll a fejem. Meleg volt, tömeg és folyamatosan újabb emberek jöttek más-más kérdéssel, kéréssel. Az biztos, hogy ennyi gépet és embert ekkora helyre nem volt jó ötlet bezsúfolni. Az áram is elment egyszer vagy talán kétszer, de sikerült viszonylag gyorsan elhárítani a hibát. A home computer részlegen három veszteséget könyveltem el:
Az Atari STe beadta a kulcsot. Hangja volt, de képet nem volt hajlandó adni. Egy Amiga 600-as ugrott be helyette. Utólag azt mondom, hogy a helyettes nagyobb sikert aratott, mint az Atari tette volna MIDI modullal együtt.
Egy joystick nem kattogott tovább. Volt 3 tartalékos, amiből bevetettem egyet. Csodálatos módon csak egy tűzgomb követte az első joyt a túlvilágra másnap, pedig a Commando, a Pets Rescue és a Dyna sem kedvezett a túlélésüknek. A játékosok pedig kitettek magukért…
A Commodore Plus/4 egy Control gombot vesztett. Nem tudom mit árthatott, de valaki lekapta a helyéről. Legalább nem rakta el, így talán meg tudom ragasztani. Ami bosszantóbb volt, hogy innentől folyamatosan figyelni kellett. Mindig akadt valaki aki így is lenyomta, amitől a játék nem futott tovább.
Vasárnap már volt egy kis időm csinálni pár képet és videót. A világítás hiányossága miatt nem lettek a legjobbak és nem is volt sok időm arra, hogy összevágjak belőlük egy ütős videót. Így csak szimplán egymás után rakva láthatjátok a kis csapatot reggel nyitás előtt, az én részlegemet, az első egy órát és Bacsis tárlatvezetését az alábbi videón.
A kevesebb látogató mellett végre jutott idő kicsit kikapcsolódni, játszani egy kört és többet beszélgetni. Szóval vasárnap lazábbra, családiasabbra sikerült. Ez jól jött, mert már fáradtabbak voltunk mindannyian. A nap végére sikerült összeszedni, hogy mi érdekelte az embereket:
Az élbolyban a szokásos Amiga-C64 páros végzett. A top 4 játék: Dyna Blaster, Cannon fodder, Commando, Wizard of Wor…A Dyna-t tovább lehet fejleszteni, akár öten is robbantgathatnak egyszerre, csak elég joystick és splitter kábel kell hozzá. Egy elég nagy kijelző sem fog ártani, de majd meglátjuk mire futja.
A második csoport vegyes volt: A Plus/4 a Pets Rescue-val egész sok embert érdekelt, főként a fiatalságnak tetszett. Érdekes módon a HT-1080Z-vel is sokan játszottak, a Galaxy Invasion elég sikeres volt. Még ide sorolható a Spectrum is, amin a Lode Runner, Boulderdash és még pár másik klasszikus volt a menő.
A kicsit jobban leszakadó csapatot a TVC, a Primo és az Enterprise alkotta. A TVC-t többen is kipróbálták mondván ilyet használtak otthon, a szomszédban vagy az iskolában. A Primohoz jobb programot kellett volna választani, a mellette lévő HT ellopta az embereket. Jövőre beforrasztom a joystick és a floppy interface-t is. Ettől függetlenül nem mondanám sikertelennek, mert volt olyan aki a régi BASIC tudását frissítette rajta. Az Enterprise esetében is a jobb programválaszték segített volna, de ketten is kimondottan “Őt” akarták, szóval megérte elvinni.
Zárás után következett a 0. nap visszafelé. Mindent bepakolni az autóba, hazavezetni és kipakolni a gépeket. Persze este 9-kor már nem raktam semmit sem a helyére csak behánytam oda ahol volt egy talpalatnyi szabad felület. Ez vissza is ütött, mert napokig tartott a rendrakás. A végellenőrzés viszont szolgált egy pozitív meglepetéssel. Az STe első próbálkozásra bekapcsolt és azóta is rendben működik. Talán csak a fülei áram nem jött be neki?
Remélem nektek tetszett a kiállítás. Ha minden jól megy, akkor Bacsis vezetésével jövőre ismét nekifutunk.