Gyermekbajok, szülőbajok - Egy pszichiáter történetei
„Tud egy jó gyerekpszichológust? Nem bírok a lányommal. Még csak öt éves, de szétszedi a lakást, a bátyja felett zsarnokoskodik, és engem kimondottan utál. Sürgős segítségre van Lilinek szüksége. Tud valakit ajánlani neki, doktor úr? Tudom, hogy ön nem foglalkozik ilyen kicsikkel.” Hogy ne tudtam volna valakit ajánlani. Kiváló gyerekpszichológusok sora várja a viselkedési problémákkal küzdő gyermekeket. De most valahogy azt súgta az ösztönöm, nem rájuk van szükség. Ha a gyermek még óvodáskorú, és problémák vannak vele, sokszor a szülői viselkedést tükrözi csak vissza, ha nehezen kezelhető. Beszéljük meg, miről is van szó valójában, javasoltam, hogy tisztábban lássak.
Piroska eljött, és ebből a találkozásból újabb találkozások születtek. A megérzésem helytállónak bizonyult: nem Lilivel volt baj elsősorban, hanem a szülőkkel, az apával és az anyával. Az apával kapcsolatos bajok súlyosságát már az a tény is jelezte, hogy Lili apját máig nem ismerhettem meg. Bulcsú nem foglalkozott gyermeknevelési kérdésekkel, nem is volt jelen a családban. Piroska viszont létkérdésnek érezte, hogy a gyermekekkel minden rendben legyen, ezért bármire képes volt, ahogy egy anyához illik. Hát akkor mi lehetett a baj vele, kérdezhetik joggal.
Piroska és Bulcsú házassága kezdettől komoly terheket hordozott. A gyermekek születését megelőzően évekig együtt éltek, és ekkor már kiderült mindkettejük számára, hogy nem tudnak mit kezdeni egymással. Azon túl, hogy kevés érzelmet tudtak egymásból kisajtolni, érdeklődési körük is teljesen más volt. Ahhoz, hogy el tudják viselni egymást, az együtt töltött idő nagy részében együtt ittak. Mindkettejüket több ízben kezelték alkoholfüggőség miatt.
Ennek ellenére nem szakítottak. Ez Piroska egyik tévedése volt. Személyiségének abból a vonásából fakadt, amely az ismert rosszat többre értékelte az ismeretlen jónál.
Amikor Piroska először terhes lett, annyira megörült a váratlan jövevénynek, hogy azonnal abbahagyta az ivást. Boldogan készült az anyaságra. Ez a készülődés annyira eredményesnek bizonyult, hogy néhány önfeledt és kiegyensúlyozott év következett fiával, Gergellyel. Gergely mindenben megfelelt az anyai elvárásoknak. Szép volt, kedves volt, ragaszkodó és érzékeny volt. Piroska szerette a meséket, Gergely rajongott a mesékért. Piroska táncra perdült, ha jó zenét hallott, Gergely minden zenére önfeledten táncolni kezdett, amivel elbűvölte anyját. E szerelem zavartalansága nem tartott sokáig.
Piroska úgy érezte, meg kell ajándékoznia fiát egy testvérrel. Lili jövetelét előre megtervezte. Bár évek óta nem éltek szexuális életet Bulcsúval, az asszonynak sikerült újra elcsábítania a férfit. Lili hamarosan útban volt, s bár a megszületése után néhány nappal anya és fia mámoros táncot lejtett örömében, ennek a mámornak hamarosan vége szakadt.
Gergely csak annyit érzékelt, hogy mással is osztoznia kell anyján. Sőt, mintha erre a másik személyre anyja több időt szánna. Nyűgös lett, többet követelt. Az anyja ezt rögtön felfogta, és bűntudata lett fiával szemben.
Az tűnt nagyobb problémának Piroska számára, hogy Lili más volt, mint Gergely. Öntörvényű, makacs, befolyásolhatatlan. Piroska egyre nagyobb feszültséget érzett, amikor lányával kellett szót értenie. Iszonyatos álmai voltak, amelyekről nem akart tudomásul venni: álmában késsel szurkálta Lilit.
Mindezekről senkivel nem tudott beszélni. Bulcsút nem érdekelték lelki kérdések. Büszke volt rá, hogy sokat keresett, és családja nem szenved semmilyen anyagi hiányban.
Első találkozásunk Piroskát ráébresztette arra, hogy szüksége van ezekre a tisztázó beszélgetésekre. Fokozatosan értette meg, hogy nem a lánya „utálja őt”, hanem fordítva. Ő az, aki kezdettől fogva mély ellenséges érzelmeket közvetít a lánya felé. Ahhoz, hogy ezeket az érzelmeket át lehessen alakítani, arra volt szükség, hogy Piroska megértse ellenségessége gyökereit. Így jutott el az anyjához. Lili külseje is anyját idézte. Belső tulajdonságai pedig „kísértetiesen” hasonlítottak anyjára. A probléma ekkor leegyszerűsödött. Piroska az elé a feladat elé került, hogy rendbe tegye lelkében anyjával való kapcsolatát. Ehhez még sokat kellett járnia hozzám. Lili fokról fokra vált „problémamentes” óvodássá.
https://drgerevich.blog.hu/api/trackback/id/tr395287535