Hulladékcsökkentés komposztálással | Biatorbágyi Tájvédő Kör
Beküldve: 2010. január 29. péntek Szerző: Emil
Olvashattuk a Saubermacher cég naptárában, hogy Biatorbágyon ebben az évben is április 20-tól kéthetente keddenként elszállítják a 350 Ft-ért megvásárolható, zsákokba gyűjtött zöldhulladékot. Egy alkalommal térítésmentesen is megszabadulhatunk diófaleveleinktől, vagy egyéb növényi hulladékunktól, időjárástól függően október 31-én, vagy november 20-án.
Mindez nyilvánvalóan drága megoldás, hiszen kéthetenként akár több ezer forintunkba kerülhet, hogy a kertápolással járó nagymennyiségű füvön és lombon túladjunk. Megoldásként felmerülhet a levelek égetése is, ami rendkívül környezetszennyező, növeli a szállópor koncentrációját, mérgek szabadulnak fel, és zavarja a szomszédot – egyre több helyen tilos az avarégetés.
De akkor mihez kezdjünk vele, hogy még pénzt is hozzon? Át kellene térnünk egy környezettudatosabb életszemléletre. A környezetbarát hulladékgazdálkodáson egyébként is érdemes elgondolkodni.
Házi komposztálással drasztikusan csökkenthetjük a hulladékunk mennyiségét és még a zöldhulladék elszállítást is megspórolhatjuk. Amennyiben a háztartásunkban keletkező szerves anyagok jelentős részét komposztáljuk, csökkenthetjük kukánk tartalmát, sőt a szemetesben szokásos kellemetlen szagú rothadást is elkerülhetjük, végeredményként pedig kiváló talajjavító anyagot kaphatunk.
Ami pedig a diófa levél komposztálását illeti a Környezet és Egészségvédelmi Egyesület (SZIKE) szerint (Lásd: www.szike.zpok.hu a közhiedelemmel ellentétben a diólevélben lévő növekedésátló anyagok a komposztálódás során lebomlanak. Tehát nyugodtan eláshatjuk a csatabárdot és a diófa lombját korlátozás nélkül felhasználhatjuk a komposztáláshoz.
További jó tanácsok olvashatók a SZIKE, Környezet és Egészségvédelmi Egyesület, az E-misszió és a HUMUSZ, Hulladék Munkaszövetség honlapokon:
Ha a zöldhulladékkal megbirkóztunk, akkor talán a környezettudatosság nevében Önkormányzatunk növelhetné a veszélyes hulladék elszállításának gyakoriságát.
Bradák Rózsa
Korábbi bejegyzésElőző A biai Fánglis
Következő bejegyzésKövetkező A Biatorbágyi Tájvédő Kör Egyesület 2009. évi Közhasznúsági jelentése