Kötelmi jogi újdonságok az új Ptk.-ban - 3. rész | hírek | Jogi Fórum ﻿
Kötelmi jogi újdonságok az új Ptk.-ban - 3. rész
2010.03.16. Jogi Fórum / dr. Nagy Csilla
Az új Polgári Törvénykönyvet – második nekifutásra – 2009. november 20. napján hirdette ki az államfő. A Kódex az elévülési határidőket egységesíti és a méltánytalanul rövid elévülési határidőket növeli. Az érvénytelenség és a szerződésszegésért okozott kárért való felelősség szabályai között a bírói gyakorlat által kialakított megoldásokat találunk.
A törvénykönyv kötelmi jogi részében kerültek elhelyezésre az elévülés szabályai. A kódex egyértelművé teszi, hogy az időmúlásnak az igények érvényesíthetősége szempontjából kétféle anyagi joghatása van: jogvesztés vagy elévülés. Előírja, hogy jogszabálynak vagy kötelmet létrehozó bírósági, hatósági határozatnak kifejezetten ki kell mondania, ha a határidő eredménytelen eltelte az alanyi jog megszűnését eredményezi, azaz jogvesztéssel jár, egyébként a határidőt elévülési természetűnek kell tekinteni. Az elévülés legfontosabb joghatása, hogy az alanyi jogot bíróság előtt nem lehet érvényesíteni, azonban a jogosult elévült követelését beszámíthatja, amennyiben azt a kötelezett korábban elismerte. Az elévülést a bírósági eljárásban - ha törvény eltérően nem rendelkezik - hivatalból nem lehet figyelembe venni.
Az új Ptk. a kiszolgáltatott helyzetben lévők jogvédelmét azzal kívánja megerősíteni, hogy törekszik az elévülési határidők egységesítésére és a méltánytalanul rövid elévülési határidők növelésére. Lényeges újítás, hogy az eddigi hat hónappal szemben 5 év áll a jogosult rendelkezésére, hogy a lejárt tartásdíj, életjáradék és baleseti járadék iránti követelését visszamenőleg érvényesítse. A szavatossági igények érvényesítésére ezentúl három év áll rendelkezésre azzal, hogy az állat szolgáltatására irányuló szerződések esetében változatlanul a teljesítéstől számított hatvan nap az elévülési idő. Ha jogszabály a dolog kötelező alkalmassági idejét meghatározza és azt a jogosulttal a szerződés megkötésekor megfelelő módon közölték, a kötelező alkalmassági idő eltelte a kellékszavatossági igény tekintetében jogvesztéssel jár. Ha jogszabály ilyet nem határoz meg, a kellékszavatossági igény érvényesítésének jogvesztő határideje a teljesítés időpontjától számított 5 év. A környezeti károkért való felelősség harmincéves jogvesztő határidő alatt érvényesíthető (figyelemmel a környezeti kár sajátosságaira). Egyebekben az általános – a kötelmi jogi jellegű igényekre vonatkozó - elévülési idő nem változik.
Az új szabályozás pontosítja a hatályos normaszöveget: a feleknek az elévülési idő megváltoztatására irányuló megállapodása csak írásban érvényes, az elévülést kizáró megállapodás pedig semmis. Az elévülés nyugvására vonatkozó szabályok kiegészülnek azzal a rendelkezéssel, hogy olyan harmadik személlyel szemben, aki a kötelezettség teljesítéséért akkor felel, ha a követelés a kötelezettől nem hajtható be (mögöttesen felelős személy), a behajthatatlanság megállapításáig az elévülés nyugszik. Az új szabályok szerint az elévülést megszakítja a követelés közvetítői eljárás és békéltetői testületi eljárás megindításának kezdeményezése, vagy törvényben meghatározott egyéb ok is. Ha az elévülést megszakító eljárás során végrehajtható határozatot hoztak, az elévülést bármely végrehajtási cselekmény mellett a kötelem megegyezéssel való módosítása is megszakítja.
Változatlan marad a semmis és a megtámadható szerződések közötti megkülönböztetés (tehát a semmisségi ok miatt a szerződés a törvény erejénél fogva, azaz ipso iure érvénytelen; megtámadhatóság esetén pedig a szerződés érvényes, csak akkor válik érvénytelenné, ha az arra jogosult az előírt határidőn belül azt eredményesen megtámadja). A megtámadhatósági határidő - mely elévülési természetű, azaz a megtámadásra jogosult a határidő eltelte után is érvényesítheti kifogásként a szerződéssel szembeni megtámadási igényét - egy évről kettőre emelkedik. Az írásos alak megkövetelése és a megtámadási határidő kezdete (mely a szerződés kezdete) a jelenlegi szabályozással megegyező.
Új rendelkezés, hogy ha a vállalkozás tagjai, illetve részvényesei a gazdasági forgalom többi szereplője számára is megismerhető, nyilvános létesítő okiratban szabályozott kérdésről nem nyilvános, külön szerződésükben (szindikátusi szerződésben) eltérő tartalommal rendelkeznek, a külön megállapodás ilyen rendelkezése semmis. Jogszabályi szintre kerül a bírói gyakorlat azon része, mely szerint nem semmis a szerződés amiatt, hogy a fél a szerződés megkötésének időpontjában nem jogosult azzal a dologgal, joggal vagy követeléssel rendelkezni, amelyre nézve a szerződést megkötötték, ha annak megszerzését jogszabály vagy egyéb ok nem zárja ki. Újdonság, hogy a fél akkor sem támadhatja meg a szerződést, ha a feltűnő értékaránytalanság vagy a tévedés kockázatát vállalta, vagy ha a tévedését kellő gondosság mellett felismerhette volna.
A kódex kiegészíti a szabályozást azzal, hogy rögzíti: a szerződés semmisségét a bíróságnak bármilyen eljárásban hivatalból észlelnie kell. Ha azonban bármelyik fél a semmisnek minősített szerződés alapján történt vagyonmozgás rendezését kívánja, úgy ehhez külön kereseti, illetve viszontkereseti kérelmet terjeszthet elő.
Az új Ptk. az érvénytelenség joghatásaként rögzíti, hogy az érvénytelen szerződés nem hoz létre kötelezettséget a szolgáltatás teljesítésére, illetve jogosultságot a szolgáltatás teljesítésének követelésére. Az érvénytelenség további jogkövetkezményeit a bíróság csak a fél erre irányuló kérelme alapján és az elévülés, illetve elbirtoklás határai között alkalmazza. Ha az érvénytelen szerződés alapján teljesítés történt, a felek jogviszonyát a bíróság - bármelyik fél kérelmére - rendezi. A bíróság a jogviszony rendezésének módját a kérelemtől eltérően is megállapíthatja, nem alkalmazhat azonban olyan megoldást, amely ellen valamennyi fél tiltakozik.
Pontosan rögzíti az egyes járulékos igények érvényesítésének szabályait is: az érvénytelen szerződés jogkövetkezményeivel nem orvosolt hasznok és költségek kiegyenlítésére a jogalap nélküli birtoklás, a gazdagodás megtérítésére a jogalap nélküli gazdagodás szabályait kell alkalmazni. A visszatérítendő pénzszolgáltatás után járó kamatra és a hasznokra vonatkozó rendelkezések nem alkalmazhatók azonban arra az időtartamra, amíg a feleknek a szerződéskötést megelőző állapot helyreállítására irányuló visszatérítési kötelezettsége kölcsönösen fennáll.
Az új kódex önálló kártérítési alakzatként szabályozza a szerződésszegéssel okozott károkért való (ún. kontraktuális) felelősséget. Ebben az esetben már a károkozást megelőzően is fennáll egy relatív szerkezetű jogviszony a felek között, amely meghatározza egymással szembeni jogaikat és kötelezettségeiket. A károkozó magatartás a szerződés megszegése: bármely szerződéses kötelezettség nem szerződésszerű teljesítése, a teljesítés lehetetlenné válása vagy megtagadása függetlenül attól, hogy azt kimentették-e. Nélkülözhetetlen elem, hogy a jogellenes magatartáshoz (a szerződésszegéshez) okozati összefüggésben káreredmény kapcsolódjon.
A kárfelelősségi rendszer alapvető pilléreit a vétkességtől független helytállás (azaz a szerződésszegő fél nem mentheti ki magát azzal, hogy a szerződésszegés elkerülése érdekében úgy járt el, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható) és az előre látható mértékre korlátozott felelősség képezi. A kártérítés mértéke meghatározásánál a teljes kártérítés elvéből indul ki, melyhez az előreláthatósági klauzulát kapcsolja: a nemzetközi kereskedelmi jogban kialakult és elfogadott elv alapján a szerződésszegőre telepíti a szerződésszegés kárkövetkezményeinek teljes kockázatát, de csak az általa a szerződéskötéskor belátható mértékig. Ez a szabály a kialakult bírói gyakorlatot emeli törvényi szintre.
Aki a szerződés megszegésével a másik félnek kárt okoz, köteles azt megtéríteni. Mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy a szerződésszegést az ellenőrzési körén kívül eső, olyan körülmény okozta, amellyel a szerződéskötés időpontjában nem kellett számolnia, és nem volt elvárható, hogy a károkozó körülmény bekövetkezését elkerülje, vagy a kárt elhárítsa. Kártérítés címén meg kell téríteni a szolgáltatás tárgyában bekövetkezett kárt. A szerződésszegés következményeként a károsult vagyonában keletkezett egyéb károkat (következménykár) és az elmaradt vagyoni előnyt olyan mértékben kell megtéríteni, amilyen mértékben a károsult bizonyítja, hogy a kár, mint a szerződésszegés lehetséges következménye a szerződés megkötésének időpontjában előrelátható volt. Szándékos vagy súlyosan gondatlan szerződésszegés esetében meg kell téríteni a károsultnak azt a kárát is, amelyet csak a szerződésszegés időpontjában láthatott előre.
Aki kötelezettsége teljesítéséhez vagy joga gyakorlásához más személy közreműködését veszi igénybe, az igénybevett személy magatartásáért felelős. Ha a kötelezett a jogosulttal szemben olyan szerződésszegésért áll helyt, amelyért a közreműködő felelős, az emiatt felmerült kárának megtérítését a vele szerződő közreműködőjétől követelheti a helytállásától számított egy év alatt.
A jogosult jogszerű elállása esetén - megfelelő határidőn belül és elfogadható ellenérték mellett - helyettesítő ügylet kötésére jogosult, és követelheti a szerződésben és a helyettesítő ügyletben kikötött ellenérték közötti különbség, továbbá a helyettesítő ügylet megkötéséből fakadó költségek kártérítés címén való megtérítését. Nem kell megtéríteni a szerződésszegéssel okozott kárt annyiban, amennyiben a károsult fél a kár bekövetkezésében közrehatott, valamint azt a részét sem, amely abból származott, hogy a károsult a kárenyhítési kötelezettségének felróható módon nem tett eleget. A kár megtérítésének mértékére, módjára egyebekben a szerződésen kívül okozott károk megtérítésére vonatkozó általános szabályokat kell alkalmazni azzal, hogy a kártérítés méltányosságból való mérséklésének nincs helye.
A kódex megkülönbözteti a közbenső szerződésszegést (a fél elmulasztja azokat az intézkedéseket vagy nyilatkozatokat, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a másik fél a szerződésből eredő kötelezettségeit megfelelően teljesíthesse) és az előzetes szerződésszegést (ha a teljesítési idő lejárta előtt nyilvánvalóvá válik, hogy a másik fél a szolgáltatását az esedékességkor szerződésszerűen teljesíteni nem tudja, a jogosult a szerződésszegésből eredő jogait a teljesítést megelőzően is gyakorolhatja).
A szerződésszegés jogkövetkezményei korlátozásának szabályai bővülnek azzal, hogy a szándékosan, súlyos gondatlansággal vagy bűncselekménnyel okozott, továbbá az életet, testi épséget, egészséget megkárosító szerződésszegésért való felelősséget érvényesen nem csak kizárni, hanem korlátozni sem lehet.
Fenti rendelkezések 2010. május 1-jén lépnek hatályba, az elévülésről szólóak kivételével, azok ugyanis 2011. január 1-jén.