Az eskü. (4. rész: Eger veszedelme részlet) - PDF
Download "Az eskü. (4. rész: Eger veszedelme részlet)"
1 Az eskü (4. rész: Eger veszedelme részlet) Barátaim kezdte Dobó az ünnepi csöndben, hallottátok, hogy ránk következett, amit évek óta vártunk. A hangja olyan volt, mint a nagyharangé. Egy percre elhallgatott. Talán egy gondolatát hallgatta el. Aztán mintha rövidre akarná fogni a mondanivalóját, köznapi hangon folytatta: Mekcsey kapitánytársam az imént adta át teljes jegyzékét a vár erejének. Körülbelül ismeritek ugyan, de én mégis szükségesnek látom, hogy fölolvassuk, és halljátok. Kérlek, Gergely öcsém. Átadta az írást Gergelynek, aki könnyebben és gyorsabban bírta az effelét, mint Sukán bácsi. Gergely készséggel olvasott: Az egri vár ereje szeptember 9-én Vagyis ma szólt Dobó. A várnak van ma belső lovasa kétszáz, belső gyalogosa ugyanannyi, behívott egri és környékbeli puskás 875. Nagyságos Perényi Ferenc úr küldött 25 embert, Serédy György úr küldött vagy kétszázat. Abból nincs több, csak valami ötven szólt Mekcsey. És egy sunyorgó szemű, arcban erősen csontos hadnagyra pillantott. Nem tehetek róla felelte az. Én itt vagyok. És a kardját megzörrentette. Dobó békítő hangon szólt a hadnagyra: Hegedüs barátom, ki beszél itt rólad? Hunyadinak is voltak hitvány katonái. Gergely tovább olvasott: Megint Kassáról jött kétszáztíz fölkelő. No, hát itt van szólt Hegedüsre pillantva. Kassán is vannak vitézek. És folytatta: A néma barátok négy drabantot 1 küldtek. Az egri káptalan kilencet. 1 drabant: darabont, fegyveres őr, hajdú 1
2 Kilencet? mordult föl Bolyky Tamás, a borsodi puskások hadnagya. Hiszen azoknak száznál is több a katonájuk! Fizetésre se adták felelte röviden Dobó. Fügedi, a káptalan hadnagya fölkelt. Dobó azonban leintette: Kérlek, öcsém, majd máskor. Az ördög se bántja a káptalant. Folytasd, Gergely öcsém, csak röviden és hamar. Gergely hát szaporán, barátosan olvasott tovább. Jó hosszú volt a vitézlajstrom. Sáros, Gömör, Szepes, Ung, a szabad városok mind küldtek egy-egy kis csapat drabantot. A jászai prépost negyven embert küldött egymaga. Meg is éljenezték. Végül Gergely ismét fölemelte a hangját: Vagyunk tehát összesen száz ember híján kétezren. Dobó végigpillantott az asztalnál ülőkön, és a tekintete Hegedüsön állott meg. A kassai hadnagyra nézve folytatta: Ehhez még hozzászámíthatjuk azokat az embereket, akiket várbeli szolgálatra hívtam be: a tizenhárom borbélyt, nyolc mészárost, három lakatost, négy kovácsot, öt ácsot, kilenc molnárt és a harmincnégy parasztembert, akik majd az ágyúknál segítenek. Ostrom idején ez mind fegyvert ragadhat. Azután számítsuk még Nagy Lukácsot, akit Szent János feje vétele napján Szolnok alá elküldtem huszonnégy lovassal. Minden órában megérkezhetnek szólt Mekcseyre emelve a tekintetét. És folytatta: Hát volnánk így is meglehetősen, de én király őfelségétől várom a legfőbb segítséget. Az öreg Cecey a levegőbe csapott, és hümmögött. Nono, Cecey bátyám szólt Dobó. Nem úgy van már, mint volt régen. A király igen tudja, hogy ha Eger elesik, hát beteheti a Szent Koronát a kamarájába. És akkor nincs többé Magyarország toldotta hozzá Mekcsey, aki Dobó mellett állott. Lesz német duhogta az öreg. A király hada két nagy seregben jön folytatta Dobó, ötvenhatvanezer, talán százezer jól táplált és jól fizetett katona. Egyiket 2
3 vezeti Móric szászi herceg, a másikat Miksa herceg. A király bizonyára izen nekik, hogy ne vesztegessék az időt, hanem siessenek. S ma már annak a két tábornak a jelszava: Eger! Hiszi a miskolci pék! morgott Cecey. Hát hiszem én is mordult vissza Dobó. És ezennel megkérem kegyelmedet, hogy a szavamba ne kapdosson. Az én követem, Vas Miklós még ma újra elindul Bécsbe, és ha nem találja útban a király hadát, értesítést viszen a török megérkezéséről. Gergelyhez fordult: A gyűlés után rögtön megírod a kérelmet őfelségének, s mellékeled a török levelét. Úgy megírd, hogy még a kősziklák is idehengergőzzenek Eger alá. Megírom felelte Gergely. Semmi okunk sincs arra, hogy nehéz szívvel várjuk a törököt. A falak erősek. Puskapor meg élelem van bőven: akár esztendeig is kibírjuk. A király, ha csak az erdélyi hadát ideküldi is, minden török Mohamedhez költözik Eger alól. De hát olvasd fel most már a második számú jegyzéket is szólt Gergelynek. Gergely olvasta: Nagy bombaágyú egy, másik nagy bombaágyú, Béka nevű és Baba nevű kettő; a királytól három ágyú, Perényi Gábortól négy ágyú, Serédy Benedektől egy ágyú. A puskaport nem mértük meg, mert nem is lehet szólt közbe Dobó. Tavalyról is maradt, a királytól is kaptunk. A sekrestye aljában színig áll a kész puskapor. Ezenkívül van salétromunk és malmunk is, hogy ha kell, magunk csináljunk puskaport. Folytasd. Gergely olvasta: Öreg réztarack, faltörő öt, vastarack ugyanilyen öt, őfelségétől rézfaltörő négy; golyóöntő a faltörőkhöz és szakállasokhoz huszonöt, dupla, prágai szakállas ágyú kettő, seregbontó szakállas ágyú öt. Felelhetünk a töröknek. De ez még semmi. Olvasd tovább! Prágai és csetneki réz és vas szakállas háromszáz, kézipuska kilencvenhárom, német kézipuska százkilencvennégy. 3
4 Nem ér semmit! rikkantott Cecey. A jó íj többet ér minden puskánál. Ezen egy kis feleselés támadt. Az öregek Cecey szavát helyeselték. A fiatalok a puska pártján voltak. Végre is Dobó azzal vágta ketté a csatát, hogy a puska is jó, az íj is jó, de legjobb az ágyú. Kristóf apród egy remekmívű, aranyos sisakot és egy kis ezüstfeszületet tett az asztalra. A karján még egy palástféle köpönyeg is volt. Dobó háta mögé állt. Tartotta szótlanul. Gergely még egy jó rendet olvasott. Benne volt a jegyzékben minden fegyver: kopja, gerely, pajzs, mindenféle golyó, csáklya, csákány, buzogány, kanóc, dárda és minden harci készség, amit nem a segítség hozott magával. Akkor aztán Dobó fölkelt. Az aranyos sisakot a fejére tette, a vörös bársony kapitányi mentét a vállára. És bal kezét a kardján nyugtatva szólott: Kedves barátaim és védőtársaim. A falakat láttátok, most már a falakon belül levő erőt is ismeritek. Ebben a várban van most a maradék ország sorsa. A teremben csend volt. Minden szem Dobón függött. Ha Eger elesik, utána nem állhat meg se Miskolc, se Kassa. Az apró várakat lerázza a török, mint a diót. Nincs többé ellenállás. És akkor Magyarországot beírhatja a történelem a halottak könyvébe. Komor szemmel pillantott körül, és folytatta: Az egri vár erős, de ott a szolnoki példa, hogy a falak ereje nem a kőben van, hanem a védők lelkében. Ott pénzen fogadott, idegen zsoldosok voltak. Nem a várat mentek védeni, hanem hogy zsoldot kapjanak. Itt az öt pattantyús kivételével minden ember magyar. Itt mindenki a hazát védi. Ha vér kell, vérrel. Ha élet kell, élettel. De ne mondhassa azt ránk a jövendő nemzedék, hogy azok a magyarok, akik 1552-ben itt éltek, nem érdemelték meg a magyar nevet. 4
5 Az ablakon besütött a nap, és rásugárzott a falon függő fegyverekre s a falak mellett rudakon álló páncélokra. Tündöklött tőle a kapitány aranyos sisakja is. Gergely mellette állott. Pillantást vetett az ablakra, aztán a szeméhez emelte a tenyerét, hogy a vezérre nézhessen. Azért hívattam össze kegyelmeteket folytatta Dobó, hogy mindenki számot vethessen magával. Aki többre becsüli a bőrét, mint a nemzet jövendőjét, nyitva még a kapu. Nekem férfiak kellenek. Inkább kevés oroszlán, mint sok nyúl. Akinek reszket az ina a közelgő zivatartól, hagyja el a termet, mielőtt tovább szólanék, mert meg kell esküdnünk a vár védelmére olyan esküvel, hogy ha azt megszegi valaki, meg ne állhasson holta után az örök Isten szeme előtt. Félrenézett, és várt, hogy mozdul-e valaki. A teremben csend volt. Nem mozdult senki. A feszület mellett két viaszgyertya állott. Az apród meggyújtotta. Dobó tovább beszélt: Meg kell esküdnünk egymásnak az örök Isten szent nevével ezekre a pontokra Egy ív papirost vett fel az asztalról, és olvasta: Először: akármiféle levél jön ezentúl a töröktől, el nem fogadjuk, hanem a község előtt olvasatlanul megégetjük. Így legyen! hangzott a teremben. Elfogadjuk! Másodszor: mihelyt a török megszállja a várat, senki neki ki ne üvöltsön; bármit kiáltoznának is be, arra semminemű felelet ne hangozzék: se jó, se rossz. Elfogadjuk! Harmadszor: a várban a megszállás után semmiféle beszélgető csoportosulás se kint, se bent ne legyen. Se ketten, se hárman ne suttogjanak. Elfogadjuk! 5
6 Negyedszer: az altisztek a hadnagyok tudta nélkül, a hadnagyok a két kapitány intézkedése nélkül a csapatokon nem rendelkeznek. Elfogadjuk! Egy érdes hang szólalt meg Fügedy mellett: Valamit ide szeretnék betoldani. A szóló Hegedüs volt, Serédynek a hadnagya. Az arca ki volt vörösödve. Halljuk szóltak az asztalnál. Azt ajánlom, hogy a két kapitány viszont a hadnagyokkal mindig egy értelemben intézkedjen, valahányszor úgy fordul a sor, hogy akár a védelemben, akár más fontos intézkedésben a hadnagyok közül csak egy is tanácskozást kíván. Az ostrom szünetében elfogadom szólott Dobó. Elfogadjuk! zúgták rá mindannyian. Dobó folytatta: Utolsó pont: aki a vár megadásáról beszél, kérdez, felel, vagy bármiképp is a vár megadását akarja, halál fia legyen! Haljon meg! kiáltották lelkesen. Nem adjuk meg a várat! Nem vagyunk zsoldosok! Nem vagyunk szolnokiak! hangzott mindenfelől. Dobó levette az aranyos sisakot. Hosszú, szürke haját végigsimította. Intett a papnak. Bálint pap fölkelt. Szintén levette a süvegét, és fölemelte az asztalon álló kis ezüstfeszületet. Esküdjetek velem mondotta Dobó. A teremben mindenki a feszület felé nyújtotta a kezét. Esküszöm az egy élő Istenre Esküszöm az egy élő Istenre hangzott az ünnepi mormolás. hogy véremet és életemet a hazáért és királyért, az egri vár védelmére szentelem. Sem erő, sem fortély meg nem félemlít. Sem pénz, sem ígéret meg nem tántorít. A vár feladásáról sem szót nem ejtek, sem szót nem hallgatok. Magamat élve sem a váron belül, sem a váron kívül meg nem adom. A vár védelmében elejétől végéig alá- 6
7 vetem akaratomat a nálamnál feljebb való parancsának. Isten engem úgy segéljen! Úgy segéljen! zúgták egy hanggal. És most magam esküszöm szólt Dobó, két ujját a feszületre emelve. Esküszöm, hogy a vár és az ország védelmére fordítom minden erőmet, minden gondolatomat, minden csepp véremet. Esküszöm, hogy ott leszek minden veszedelemben veletek! Esküszöm, hogy a várat pogány kezére jutni nem engedem! Sem a várat, sem magamat élve meg nem adom! Föld úgy fogadja be testemet, ég a lelkemet! Az örök Isten taszítson el, ha eskümet meg nem tartanám! Nem kételkedett azon senki. Lángolt mindenkinek az arca, mert tűz égett mindenkinek a szívében. A Dobó esküjére minden kard kivillant. Egy lélekkel kiáltották: Esküszünk! Esküszünk! Dobó ismét föltette sisakját, és leült. Hát, testvéreim mondotta egy árkus papirost véve a kezébe, most még azt beszéljük meg, hogy a falak őrségét hogyan helyezzük el. A falak védelmére nem egyforma beosztás kell, mert a város felől meg az új bástya felől sík a föld és völgyes. A keleti meg az északi bástyák felől vannak a dombok meg a hegyek. Bizonyos, hogy oda állítják az ágyúkat, és ott törik majd a falat, hogy beronthassanak. Nem törik azt át sohase mondotta Cecey. Nono felelte Dobó. S folytatta: Ácsot meg kőmívest azért rendeltem jó számmal a várba, hogy amit a török ront, éjjel berakják. Hát ott lesz a legnagyobb munka. És ha az őrséget most el is osztjuk, az majd az ostrom szerint változik. Csak intézze kegyelmed, kapitány uram, mi elfogadjuk! kiáltották többfelől. Hát én azt gondolom: négy seregre osszuk a védelmet. Egyik sereg legyen a főkapunál, a másik a szeglettoronyig való részen, harmadik a külső várban, negyedik a tömlöcbástya körül északon. A négy csoportnak megfelelően négy részre oszlik bent az álló sereg is. Az álló sereggel Mekcsey kapitánytársam fog rendelkezni. Ostrom 7
8 idején az ő gondja lesz a katonák váltakozása, valamint a belső vár védelme is. Hát a város felőli oldal? kérdezte Hegedüs. Oda csak egyes őröket állítunk. A kapunál elég, ha húsz ember lesz. Az úgyis szűk gyalogkapu, s onnan nem is próbálhat a török támadást. És egy másik ív papirost vett fel. A legények számát hozzávetőleg így osztottam el. Az Ókapunál, vagyis főkapunál az új bástyáig álljon mindenkor száz drabant. A tömlöcbástyán száznegyven, a tiszttel száznegyvenegy. A Sándorbástya mentén százhúsz a kapu nélkül. Onnan vissza a kapuig százöt. Ez négyszázhatvanhat mondotta Gergely. A templom két tornyán tíz-tíz drabant. Ez a belső vár védelme. Négyszáznyolcvanhat számította hangosan Gergely. Dobó folytatta: Most következik a külső vár. A Csabi-bástyán legyen kilencven ember, a Bebek-bástyáig. Onnan a szeglettoronyig százharminc. Az Ókaputól a szegletig ötvennyolc. Ott még egy keskeny kőfal van, amely összeköti a belső várat a külsővel. Ott inkább szemmel kell őrködni, mint fegyverrel. Hát oda elég harmincnyolc drabant. Mekcseyre pillantva folytatta: Oda lehet állítani a gyöngéket s ostromok alatt a könnyű sebesülteket is. Egy híján nyolcszáz mondotta Gergely. Mármost hogyan osszuk szét a tiszteket? Hogy magamon kezdjem, én ott akarok lenni mindenütt. Lelkes éljenzés. Mekcsey társam dolgát már tudjuk. A négy főhadnagy úr közül egy az Ókapunál lesz. Oda erő kell és rettenthetetlen lélek. Merthogy a török azon a kapun be akar majd törni, előre látható. Ott a halállal farkasszemet kell nézni erősen. Pető Gáspár fölkelt, és a mellére csapott: Kérem azt a helyet! 8
9 A nagy éljenzésben csak a Dobó beleegyező fejmozdulatát lehetett látni. Az öreg Cecey átnyújtotta Petőnek a bal kezét. Ezenkívül mondotta a külső vár a legveszedelmesebb oldal. A török ott az árok betemetésén fog mesterkedni. Oda is a főtisztek bátorsága, hazaszeretete és halálmegvetése kell. Három főhadnagy volt még Petőn kívül; mind a három fölugrott. Itt vagyok! mondotta Bornemissza. Itt vagyok! mondotta Fügedy. Itt vagyok! mondotta Zoltay. Hát hogy össze ne vesszetek szólott Dobó, ott lesztek mind a hárman. A tűzmesterek már előbb megkapták a maguk ágyúját, különben sem tudtak egy szót se magyarul, Dobó azonban még egy főágyúmestert akart. Ki legyen az? Senki se volt értője az ágyúnak, csak Dobó. Hát Dobó magára vállalta. Hogy erre újabb éljenriadalom támadt a teremben, s hogy a tűzmesterekre is néztek, azok nyugtalanul kérdezték: Was ist das? Was sagt er? 2 Bornemissza hozzájuk fordult, és így magyarázta meg az öt németnek: Meine Herrn, Kapitány Dobó wird sein der Hauptbumbum! Verstanden? 3 Dobó ezután összetrombitáltatta a katonaságot. A vár terén azoknak is elmondta az öt esküpontot, amire odabent megesküdtek. Megmondta nekik, hogy amelyikük félelmet érez, tegye le inkább a kardot, hogysem meggyöngítse a többit is. Mert úgymond a félelem olyan ragadós nyavalya, mint a pestis. Sőt még ragadósabb. Mert egy pillanat alatt átszáll a másikra. Hát itt a ránk következő nehéz napok alatt erős lelkű emberek kellenek. 2 Mi az? Mit mond? (németül) 3 Uraim, Dobó kapitány lesz a Főbumbum. Megértették? (németül) 9
10 Azután kibontotta a vár kék-vörös zászlaját, és összefogta a nemzetiszínűvel. Esküdjetek! Erre a szóra a városbeli székesegyház harangja megkondult. Csak egyet kondult, többet nem. Mindenki a város felé tekintett. A kondulás olyan volt, mint egy jajkiáltás. Csak egy. S utána figyelő csöndesség áll az egész tájon. A várvédők elosztási rendje az ostrom kezdetén (Forrás: Sugár István Az egri vár históriája. Zrínyi Kiadó, Bp., 1991.) 10