Международное Евразийское Движение - ALEKSZANDR DUGIN | ERУS LБZADБSA
ALEKSZANDR DUGIN | ERУS LБZADБSA
A NAGY DIБD
< A latin sexus szу etimolуgiбja, ugyanъgy mint az orosz “nem" (pol), цnmagбban a 'megosztбs', a 'felezйs', a 'dualitбs' ideбjбt fejezi ki. Нgy az erotika meghatбrozбsбban a legfontosabb, hogy a kettő jelenlйtйnek posztulбtuma mutatkozik meg; nem egy, nem hбrom, nem sokasбg, hanem pontosan kettő, diбd. Kцvetkezйskйppen az erotika megйrtйsйnek forrбsa az ontolуgiai szfйrбban rejlik, ahol e diбd előszцr szьletik meg. Az Уszцvetsйg első mondata (Genesis 1,1.) szerint: “Kezdetben teremte Isten az eget йs a fцldet". Mбs szavakkal, a teremtйs a diбd, a pбr, a kettő megalkotбsбval kezdődцtt, nem az eggyel, nem a sokasбggal. Йs tovбbbindulva ettől az első pбrtуl kezdődik el a benйpesнtйs minden egyйb modalitбsбnak a megalkotбsa, amelyekettői kezdve logikus szьksйgszerűsйggel a kezdettől fogva levő kettőssйg bйlyegйt viselik magukon. A fцld fцlцtt kйt йgitest uralkodik, egy nap kйt rйszből бll (nappal, йjszaka), a paradicsomi tudбs fбjбnak szintйn kйt gyьmцlcse van (a jу йs a rossz), йs vйgьl, az ember kйt nem megjelenйsйben lйtesьl — “fйrfiъvб йs asszonnyб teremte őket" (Genesis 1,27.). Бdбm йs Йva folytatjбk a kettőssйg ъtjбt, előszцr a tiltott fa gyьmцlcseinek megevйse, azutбn az йrzйki szenvedйly fellбngolбsa, majd az első pбr gyermekei, Kбin йs Бbel vilбgrahozatala нormбjбban, akik elhoztбk az emberi tцrtйnetbe a gyilkossбg йs a halбl archetнpusбt. A szentнrбs logikбja azonban egyйrtelműen mutatja, hogy minden diбd kezdete йppen a teremtйs első tettйben rejlik, a “kйt fйlből", a “kйt rйszből", a “kйt nemből" egy csapбsra alkotva meg a vilбg alapjбt, mely — mint magasabb archetнpus - a fцld-йg pбrban mutatkozik meg.
A kнnai tradнciуban a lйtezйs fundamentбlis dualizmusa testesьl meg a Yin-Yan(g) szintetikus szimbуlumбban. E tradнciу a fйrfi йs női kezdet e pбrjбval pontosan a lйtezők minden lehetősйgйnek a tudбsбra alapoz, ontolуgikusan йs univerzбlisan йrtve.
Az első diбd a hinduizmusban a Purusa-Prakrti terminus foglalatбba kerьl, amely hasonlу kozmolуgikus funkciуt tцlt be.
Principiбlisan, mindennemű цnkйnyessйg nйlkьl, a Lйt forrбsбnak meghatбrozбsa йppen a diбd. Egysйgesnek nem mutathatja magбt anйlkьl, hogy fel ne osztanбnk előbb kйt цsszetevőre, ъgy, ahogy a megnyilatkozбs kezdettől fogva arra valу felosztбst feltйtelez ami megmutatkozik, s aminek megmutatkozik. Emellett, az ami megnyilatkozik feltйtlenьl fontosabb annбl amivй lesz, vagy mбs szavakkal, az ami megnyilvбnul - aktнv (Йg, hнmnemű princнpium) — annбl amiben megnyilatkozik — passzнv (Fцld, női princнpium). Ebből kцvetkezik, hogy a “nem" minden megnyilatkozбs, minden teremtйs, minden manifesztбciу gyцkere йs magбtуl йrtetődő feltйtele. Йs fordнtva, minden megnyilvбnulбs magбban foglalja sajбt gyцkerйt, a diбdot.
A “nem" adott az ember szбmбra, mint belső magnetikus vonzуdбs, mint бllandу nyugtalansбg, mint lecsendesнthetetlen, felkavarу impulzus, цsszekapcsolуdva ily mуdon a megnyilvбnulбs, a megmutatkozбs princнpiumбval, tehбt az ontolуgia fundamentбlis alapjaival. A “szexus", a “nem" problematikбja metafizikai йs spirituбlis, kцvetkezйskйppen megoldбsбnak s meghatбrozбsбnak бt kell fognia a valуsбg lйnyegйt. Az йrtelem spirбljбn az erotika szakrбlis megйrtйse felemeli a szexust kezdettől levő archetнpusбhoz, a valуsбgot legmйlyebb, leggyцkeresebb aspektusaiban megmintбzva. A kцzцnsйges йs mindennapi tapasztalбsban, a sajбt organikus йs “termйszetes" vбgyban az emberi lйnyeg kцzreműkцdik a teremtйs kьlцnцs titkбban, a diбdok keletkezйsйnek primordiбlis szнnjбtйkбban, ahol a szellem ege, megmutatkozvбn, бmulattal ьtkцzik цssze a matйria fцldjйvel, valami mбssal, mint ami ő maga; a fekete fцld pedig elragadtatott rйmьlettel tekint a hideg йgi szfйrбk abszolъt kйksйgйre. Fйrfi йs nő kettйhasнttatott йs elvбlasztatott egy titokzatos rendelйs parancsбra, minden pillanatban vбgyva egymбsra ъjjбteremtik a mindenek előtt teremtett, ember előtti metafizikai vilбg ontolуgikus kapcsolatait, amelyen mйg oly szembeszцkő a Teremtő pecsйtje.
“Boldog szerelmet nem ismer a tцrtйnelem" — нrja A Szerelem йs a Nyugat cнmű kцnyvйben egy francia йrtelmisйgi, Denis de Rougemont. A szerző tanulmбnyбban, pйldбul Trisztбn йs Izolda archetipikus mнtoszбn keresztьl, bemutatja, hogy a szerelmi eposzok йs mнtoszok legtisztбbb paradigmбi szьksйgszerűen a boldogtalan szerelem ideбjбra йpьlnek. Az erotizmus magasabb rendű feszьltsйge tragйdiбhoz, szйtvбlasztбshoz, a “felek" vйgzetйhez vezet: egymбstуl tбvol maradni. De Rougemont szemlйltetйsьl a Trisztбn йs Izoldбbуl azt a rйszt idйzi, ahol is miutбn hбrom йvig egyьtt йltek az erdőben elhatбrozzбk, hogy elvбlnak egymбstуl — Izolda visszatйr Mбrk kirбlyhoz, Trisztбn pedig tбvoli orszбgokba utazik Szбndйkosan vбlnak el — nem szűnve egymбst szeretni —, hogy a halбlon tъl talбlkozzanak. Miйrt tennйk ezt az első pillanatra abszurd elhatбrozбst, akik nem йlhetnek egymбs nйlkьl?
Ebben a tбrgyban a szakrбlis szexus titkos indнtйka nyilatkozik meg, amely principiбlisan nem elйgedhet meg a kйt nem időbeli йs rйszleges egyesнtйsйvel, hanem kitart az “aeternalizбciу" (az 'цrцkkйvalуvбlevйs'), a hбzassбg abszolutizбlбsa mellett, melynek oly mуdon kell megvalуsulnia, hogy a szeretők egyesьlйse (coitusa) egy pillanatra sem szakad a szйtvбlasztottsбg periуdusaira. A fцldi vilбgban ilyen “permanens menyegző" azonban nem lehetsйges; ellentmond nemcsak az emberi szervezet fiziolуgiai sajбtsбgainak, hanem magбnak a vilбgmindensйg struktъrбjбnak, ahol is pбrok uralkodnak: йlet—halбl, nappal—йj, fцnt—lent йs нgy tovбbb. A fцldi szerelem vйgessйgre van kбrhoztatva. Kezdettől fogva drбmai. Az йrzйs legelső felйbredйsйvel a nagy diбd tцrvйnyeinek hatбsa alб kerьl, amely kйrlelhetetlen vйgzettel forgatja a mбsodlagos kozmikus pбrokat.
Az erotika szűnni nem akarу metafizikai tragikumot hordoz magбban. A szerelmesek nem prуbбlnak vйghezvinni semmit, ami a vilбg lehetősйgein tъl van, visszafelй akarjбk forgatni a tцrvйny kйrlelhetetlen logikбjбt, amely a Biblia első szavaival kezdődik— “Kezdetben teremte Isten az eget йs a fцldet". Termйszetesen lehetetlen lehetetlensйgről van szу, de nem lehet kйnyszerнteni a szerelmeseket, hogy ne szeressenek, hogy ne kнvбnjбk vбgyva egymбst. A szerelem megszьntethetetlen drбmбja, a szexus уriбsi feszьltsйge a valуsбg alternatнv felйpнtйsйnek olyan titkos akaratбbуl tбplбlkozik, amelyben “kezdetben" semmi mбs nem lehetett, mint a nagy diбd.
A kцzйpkorban a trubadъrok йs a minnesangerek az AMOR a 'szerelem' szуt ezoterikusбn A-MORS-kйnt fejtettйk meg, ami annyit tesz: 'nem-halбl', 'halhatatlansбg'. Ez korбntsem kцltői metafora: a lovagi kцltйszet йs rнtusok sajбtos vallбsi йs gnosztikus йrtelmezйsek doktrнnбinak kibontбsai voltak, amelyekben a szerelmet mint a tйnyleges “halhatatlansбg" elйrйsйnek effektнv йs teljesen konkrйt metуdusбt fogtбk fel. E gnosztikus kцrцk a vilбg teremtйsйt nem tekintettйk pozitнvnak, hanem inkбbb olyan katasztrуfбnak, amely szйtrombolja az isteni teremtйs előtti harmуnia teljessйgйt. A halбl ezen kцrцk vйlemйnye szerint nem a teremtйs vйge, hanem kezdettől valу lйnyege, ahogy minden felosztбs — akбr az йg йs fцld, vagy a lйlek йs test — az Egysйg szйtrombolбsa. A szerelmet йppen ebben a vallбsi цsszefьggйsben mint az igazi, ьdvцs, teremtйs előtti vilбghoz valу ontolуgiai visszatйrйs fennmaradбsa йrtelmeztйk, йs ezйrt mint йrtйkes metafizikai minősйg kцzponti helyen бllt doktrнnбikban. Az erotika rйvйn az ember rбйbredhet az első diбd egйsz pusztнtу vйgzetessйgйre, a megtartу szerelem egzaltбciуjбn keresztьl pedig kйpes betekinteni a halбlnak alб nem rendelt terьletekre.
“Vive Dieu Saint-Amour" (Йljen az Isten-Szent-Szerelem) — ez volt a templomosok győzelmi kiбltбsa. JБNOS apostol egy mondatбra az Ъjszцvetsйgből — “Isten maga a Szeretet" - alapoztak egy teljes kьlцn teolуgiбt, mint a lehető legmagasabb rendű keresztйny elragadtatбs kifejeződйsйt, amely olyan, mint SZENT PБL apostol szellemйnek vйgsőkig elmenő йs kompromisszumoktуl mentes izzбsa leveleiben. Mikor az apostol kimondta azt a mondatot, hogy “nincs sem fйrfi, sem nő" (sem fйrfi nem, sem női nem), ő йppen ennek a transzcendentбlis, nem-teremtett, teremtйs-feletti “vilбgnak" az бllapotбt birtokolta, ahol paradox mуdon az egйsz уszцvetsйgi kozmolуgia eltцrlődik: a valуsбg minden fatбlis szabбlya, amely a kettőssйg tцrvйnyeire йpьl. Principiбlisan, ő maga egyйrtelműen fogalmazta meg: “a teremtйs legyőzetett"; legyőzetett a nem-teremtett Fiъ megtestesьlйsйvel, aki legyőzte a halбlt, йs aki maga a szeretet.
Az evangйlium mondja: “Йg йs fцld elmъlik, az йn szavaim цrцkkйvalуak". нgy a tragikus szeretők is, Trisztбn йs Izolda, szimbуlumai a hнmnemű йgnek йs a nőnemű fцldnek, “elmъltak", “meghaltak", “elpusztultak", de a szerelmьk, mint az Isteni Szу, цrцkkцn цrцkkй megmarad a halбlon tъl.	.
“Йg йs fцld elmъlik" — ez a mondat elvezet minket ahhoz az eszkatolуgiбhoz йs tudomбnyhoz, amely az idők vйge йs a vilбgvйge problematikбjбval foglalkozik. Ha a diбd, vilбgra hozva a boldogsбg nйlkьli szerelmet, melyet kettős termйszetйvel szбmolva alkotott meg, lйtrehozta mint pбrt “az eget йs a fцldet", nem lesz-e нgy йg йs fцld halбla az a pillanat, amelyben a nagy vбgy lehetősйge vйgьl teljesen valуra vбlik? Nem йppen a halбl-e az ъt a halhatatlansбghoz?
AZ EROTIKA ESZKATOLУGIБJA
A felhнvбs, “szaporodjatok йs sokasodjatok", ugyanъgy, mint a puszta gyцnyцr keresйse, szakrбlis nйzőpontbуl a legkevйsbй sem vonatkozik sem a szerelemre, sem az erotikбra. A nagy vбgy ilyen banбlis megfejtйsei csupбn fйlretoljбk a nemek valуdi problйmбjбt. Bennьk: megfutamodбs, fйlelem, szбndйkos megfordнtбs. Ъjra йs ъjra fellбngol fйrfi йs nő nyugtalanнtу vonzуdбssal, amelyet nem tud kioltani sem kicsapongбs, sem mйrtйkletessйg, йs amely egyъttal folyton gyцtri йs emйszti a szнvet belьlről, titkos akarattal, amely a Lehetetlenre, a transzcendentбlis hбzassбgra, a varбzslatos menyegzőre tцrekszik, tъl a realitбson. . .
Az бlom a mesebeli hercegről йs a gyцnyцrű hцlgyről nem helyezhető a tцrtйnelembe vagy valamely korba, ők— nem egyszerűen a romantikus kцzйpkor produktumai vagy gyermekek infantilis fantбziбi. Felйlesztik bennьnk az ősi, mйly archetнpusokat, цnбllу lйttel rendelkezve, fьggetlenьl az individuumtуl. Vбrakozбs a mesebeli hercegre — bбrmely teljes йrtйkű nő цrцk belső drбmбja. A gyцnyцrű hцlgy keresйse titokzatosan orientбlja bбrmely igazi fйrfi impulzusait. Ebben mutatkozik meg az erotika szakrбlis faktora. Ebben tбrulkozik fel a “nemek" szakrбlis titka.
A keresztйny tradнciу kцzponti helyre бllнtja a hбzassбg-szimbolikбt. A Bбrбny menyegzőjйnek titka az emberi lйlek menyasszonyбval a hнvők erotikus irбnyultsбgъ vallбsi megvalуsнtбsбnak alapjбul szolgбl. Ez a titok pontosan йjfйlkor valуsul meg, amikor is a Nap elйri legalacsonyabb pozнciуjбt a horizont alatt. A theolуgiai interpretбciуban a Bбrбny nagy menyegzője az idők vйgйn lesz meg, a rettentő нtйlet pillanatбban.
A keresztйnysйg - eszkatolуgikus vallбs. Йrtelme йs sajбtsбga, ьzenete abban бll, hogy beszйl a Fйny vйgйnek kцzeledtйről, paradigma, amely JЙZUS KRISZTUS első fцldreszбllбsбban teljesedik be. A tцrvйny a kegyelem erejйvel vбlik megvalуsнthatуvб, de a kegyelem titka mйg egy bizonyos ideig titokban kell, hogy maradjon, mнg keresztьl nem megy az Antikrisztus borzalmain, s csak az “apostasis" ('hitehagyбs', 'hittagadбs') betetőzйse utбn mutatkozik meg egy teljes vilбgban a kegyelem teljessйge. A keveseknek adott нgйret akkor mindenki szбmбra nyilvбnvalуvб lesz, s a vilбg potenciбlis бtlйnyegьlйse egyedьli valуsбggб vбlik. Amнg a vilбg van, addig bennьnk a megosztottsбg йs a diбd tцrvйnye dominбl, a szerelem megmarad remйnytelen tragйdiбnak, a teremtmйnyek pokoli kнnjainak, keresve igazi szerelmьket. Itt a keresztйny tradнciу, a keresztйny kinyilatkoztatбs legmйlyebb, forradalmi йrtelme.
A radikбlis erotizmus dinamikбja — sajбt eredetйben a lehetetlen szomjъhozбsбra megnyitva - előbb vagy utуbb ahhoz vezet a csillapнthatatlansбg őrьletйben, hogy a vйgzetes valуsбg lбtszatбnak akadбlyбt sem mъlуkйnt, sem цrцkkйtartуkйnt, sem le-győzhetőkйnt nem tudja mбr szemlйlni. Ha a vilбg megцli a szerelmet, elnyomja, lealacsonyнtja, szйthasнtja, magбtуl йrtetődő, hogy a szerelem ugyanнgy felel majd rб... eltцrli a vilбgot.
A keltбk legendбibуl idйzi FULCANELLI : a vitйz keltбk azzal dicsekedtek, hogy nem fйlnek semmitől, kivйve attуl, hogy az йg rбszakad fejьkre. Mбs szavakkal: a vilбg addig fog szilбrdan бllni, amнg nem tцrtйnik semmi a Teremtйs Kцnyvйnek első pontjбval ellentйtes: “Kezdetben teremte Isten az eget йs a fцldet". A vilбg vйgйn ez a kettő megszűnik kettő lenni. Йg йs fцld szйtbonthatatlan цlelйsbe zбrul, meghalva mint “цreg йg" йs “цreg fцld", de feltбmadva a transzcendentбlis Hбzassбg szellemi vilбgбban. A fцldnek kнnzу, csillapнthatatlan йs boldogtalan a szerelme az йg irбnt, s az йgnek a fцld irбnt, ezek az ősi princнpiumok izzanak oly hosszъ ciklusokon бt; felйbresztette egyszer őket az ősi parancs varбzslata, s бtszellemьlnek a szenvedйlyes цlelйsekben.
A vilбg vйget йr.
Az idők jeleinek tцrvйnye ez; ma mйg a bбtor keltбknak is minden okuk megvan a fйlelemre. Йs minden szeretőnek - alapja a remйnyre, a lehetetlen kцzeli beteljesьlйsйnek remйnyйre.
A SZERETŐK VЙGSŐ LБZADБSA
Megmutatkozik, hogy a szakrбlis szerelem, a Tradнciу szent erotizmusa valami teljesen kьlцnbцző, mint a kцzцnsйges erotika йs az a nemi valуsбg, amelyet a profбn lйnyek milliуi banбlisбn бtйlnek. Ez a dualizmus: az “Isten irбnti szent szerelem" йs “az цsztцnцk bűnцs szerelme" alapozta meg rйszben a keresztйny morбlt. Azonban sem az első, sem a mбsodik esetben nem kйt eltйrő impulzusrуl van szу, hanem egy йs ugyanazon йrzйk mйlysйgйnek kйt fokбrуl, amely elveszhet a pszicho-fizikai йrzйkelйs horizontбlis labirintusбban, de a metafizikai fensőbbsйg felй valу vertikбlis kitцrйsre is koncentrбlhat. A bibliai Йnekek Йneike mйly teolуgiai traktбtus a nagy kirбly йs az isteni jelenlйt lбngolу nбszбrуl, de nyelve a forrу йs szenvedйlyes testi szerelem nyelve. A kнsйrlet, felosztani egyfelől az agapйt “morбlis szeretetre", kцzцnsйges “rokoni vagy tбrsadalmi йrzйs-szeretetre" , s mбsfelől az Erуst “bűnцs fellбngolбsra", “az цsztцnцk elragadtatбsбra", csupбn tipikus farizeus tцrekvйs: megfosztani a kinyilatkoztatбst eszkatolуgikus erejйtől, univerzalitбsбtуl, az emberi lйny legkцzepйbe valу intim behatolбsбtуl.
A moralizmus mindig йs minden esetben szьksйgszerű hazugsбgot, rejtett hibбt hordoz magбban. Ez azzal magyarбzhatу, hogy kitart a “nem mъlу" йs “el nem hagyhatу" “jу-rossz" pбr mellett, elfeledkezve arrуl, hogy йppen e kilбtбstalan pбr megismerйsйnek megнzlelйse volt Бdбm bűnbeesйsйnek az oka. A Tudбs Fбja a legvйgső foka a moralistбk minden tнpusбnak йs бgбnak, minden vallбsnak йs kultъrбnak — ez a szerelem йs az йlet elleni harc vezйrkara. Az Йlet Fбja - egysйg, benne nincs megosztбs, szнvуs gyцkerei behatolnak a fцldalatti цsztцnцk mйlysйgeibe, ragyogу koronбja azonban az Йg misztйriumaihoz tartozik.
Szerelem — egy йs osztatlan. Nincsenek pozitнv йs negatнv aspektusai. Egyetlen hiba szбmнt, a hidegsйg, az erőtlensйg, a totбlisan fanatikus eksztбzis szйtforgбcsolуdбsa emуciуkra - ъgy a kicsapongбsban, mint az aszkйzisben. Bűn - a szerelem hiбnya. Mikor Erуs hallgat, a diбd alattomos halбlt beszйl objektнv igazsбgnak, igazsбgos rendnek, a legjobb, legbцlcsebb vilбgfelйpнtйsnek adva ki magбt.
Mбria Magdalйna alakja — archetнpusa annak, hogy a horizontбlis erotizmus tцbblete elvezethet a magasabb szerelemhez. Elepedni az olthatatlan szomjъsбgtуl, valуban, a szeretők ъtjukat mint tudatosan vбlasztott poklot йlik бt. De йppen a fбjdalom hatбrtalansбga tanнt minket megkьlцnbцztetni a nyomorъsбg csalfa бlarca alб rejtett transzcendentalitбs ragyogу igazsбgбt az anyag hullaszagбtуl, amelyet a főpapok vбlasztйkos цltцzete leplez el.
Az erotika nйlkьlцzhetetlen feltйtele a mezнtelensйg. Nem csupбn a test meztelensйge, hanem elsősorban a szellemй. Az Erуs nem lбtja a szнnes ruhбk hazugsбgбt, sajбt igazбt kцveteli, valamennyi ontolуgiai kiterjedйse megnyilatkozбsбt, amely a jelensйgek talmi vilбga mцgй rejtőzik. A szentek rituбlis meztelensйge — kйt szerető meztelensйgйnek vallбsi kivetьlйse. Az angyalok szintйn ruhбtlanok— az ő egyetlen leplьk a lйt fйnye.
Az erotika profanizбcуja, a szex — nem csak a fundamentбlis vбgy elhajlбsa a vertikбlis szfйrбtуl, ez maguknak az erotikus impulzusoknak a kasztrбlбsa is. Бruvб, divattб, szociбlis motivбciуvб stb. vбltoztatva az erotikбt, a profбnok kiцlik annak lйnyegйt. Innentől kezdve a modern civilizбciуban egyre nцvekvő szerepe van a “mentбlis йs vizuбlis erotikбnak" — az elveszett minősйget az emberek megprуbбljбk mennyisйggel, variбciуkkal, a tabuk megszьntetйsйvel pуtolni. De mindez sehogy sem akadбlyozhatja meg a szerelem halбlбt — mind kevesebb йs kevesebb lesz; mйg az йrzйki forrуsбg is бtalakul nyugodt, meleg parбzslбssб, az йrzйki kitцrйst is megszokott, kцzйpszerű erotikus mйrgezйs helyettesнti. A szexuбlis forradalom a kйtsйgbeesйs csobbanбsa volt. Utбna az aszexualitбs stabil divatja kцvetkezett. Az erotika modernkori elkorcsosulбsбn a materialistбk kьlцnцsen vigadnak: a szerelem - fő ellenfelьk az első teremtmйny ideje уta — le van jбratva, profanizбltбk йs groteszk tehetetlensйgre kбrhoztattбk. Az emberben lakozу “бllat" ellen valу kьzdelem sorбn a moralistбk sikeresen alkottak az emberből automatбt, “festett koporsуt" (orosz kifejezйs, jelentйse: 'kйpmutatу'), homo rationalis-t, gйpet — megfosztva a titkos tűztől. Szйlsősйges cinizmus ezt az elfajzбst etikбnak nevezni (amint nйha a protestбnsok, az бlkeresztйny moralizбlбs bajnokai teszik).
Erуs ősellensйgeinek ma minden okuk megvan цrvendezni. A szerelem templomosai йs gnosztikusai rйgen eltűntek. A Szent Grбl elveszett. Az Isten-szerelemről elfeledkeztek. A szakrбlis civilizбciуt a perifйriбra űztйk, a “megvetett" harmadik vilбgba. Fцld йs йg, az egymбshoz vonzу mбgikus йrzйs, amely annyi йven бt felkavarta a vilбgmindensйget, ъgy lбtszik elveszett: az йg bezбrult цnmagбnak elegendő azъrjбba, a fцld sajбt fekete humuszбnak rothadбsбйrt lelkesedik A szexus az elektrontartomбnyba fordult, Istenre egyбltalбn nem emlйkszik. A Fedeli d'Amore-rуl angolkуros professzorok nyцszцrцgnek mogorvбn hazug egyetemi katedrбk cinikus, materialista hallgatуinak.
Az Йlet Fбjбt kiirtottбk, koronбjбt is letцrtйk, a horizont hatбrбn hever — oly magasan csak, amilyen magasan egykor paradicsomi tцrzse volt.
De titokban йs kйtsйgbeesve, az urbanizбlt katakombбk mйlyйn, az undorнtуan bomlу emberek, dolgok йs mechanizmusok kцzцtt йrik a szeretők lбzadбsa. Rajtuk keresztьl, az elkьlцnьltsйgьkцn йs az ismeretlensйgьkцn keresztьl beszйl a mйg mindig vбgyakozу egek alig hallhatу hangja йs a fцld szenvedйlyes magбnya. Ők hűek a mezнtelensйg misztйriumбhoz, a test, a szellem, a lйt mezнtelensйgйhez. Ők szomjaznak a Bбrбny йjszakбjбra, mikйnt az első igaz keresztйnyek szomjaztak, nem pedig az a farizeus csőcselйk, amely ma illeti magбt ezzel a nйvvel: - “langyosok laodiceai gyьlekezete", amely visszautasнtja nemcsak a Paradicsom бthatу fйnyйt, hanem a pokol izzу gyцtrelmeit is.
Tudjuk: a vilбg nemsokбra vйget йr. Vйget йr, mert szeretьnk, mert vagyunk, mert kйszьlьnk a vйgső forradalomra. Tudjuk: “Йg йs fцld elmъlik, de az ő igйje цrцkkйvalу". Befejezzьk a megбtkozott Tudбs Fбjбnak alббsбsбt. Vele egyьtt цsszeomlik a vilбgmindensйg, de az Йlet Fбja ъjra fйnyoszlopkйnt бll az ьressйg kцzepйn, kцrьlvйve az Ъj Jeruzsбlem, az цrцk szerelem Jeruzsбlemйnek ragyogу falaival.
Fordнtotta: Arya Montra Munkacsoport