2008.10.13. 13:42
Újra módosult a Kollektív Szerződés
A Vasúti Érdekegyeztető Tanács ülésén – a hatályos Kollektív Szerződés (KSz) értelemszerű módosításával – megállapodás született a Pályavasúti Üzletágnál foglalkoztatott munkavállalók évi 200 órás maximális túlóra-keretének 250 órás határig történő emelésére. A módosított KSz 37. §-ban foglaltak alapján a munkavállalóknak a rendkívüli munkavégzés 201. és 250. óra közötti időtartamára a rendes munkabérén felül 135 %-os pótlékot is fizetni kell.
A VÉT a KSz – munkaközi szünetről szóló – 40. §-át is módosíthatja, mert további vonalszakaszokról került megállapításra, hogy a munkaközi szünet egybefüggően nem biztosítható. A témában jelenleg is folynak az egyeztetések és a kiterjesztésre legnagyobb eséllyel a 80-as vonalszakaszon ( Kőbánya felső (bezár) – Hatvan (kizár) – Hort-Csány (bezár) – Nyékládháza (bezár) – Miskolc-Tiszai (kizár) – Felsőzsolca (bezár) – Mezőzombor (bezár) és a 100-as vonalszakaszon ( Városliget elágazás (bezár) – Szolnok (kizár) – Szajol (bezár) –Ebes (bezár) – Debrecen (kizár) – Apafa (bezár) – Császárszállás (bezár) foglalkoztatott forgalmi végrehajtók számíthatnak.
PÉT vagy VÉT?
Szakszervezetünk napirend előtt tette szóvá, hogy az idei évben meglehetősen akadozik a PÉT, a pályavasúti üzletág érdekegyeztető fórumának működése. A MÁV Zrt. jelen formájában majdhogynem azonos a pályavasúttal. Egyes álláspontok szerint a személyszállítási és gépészeti üzletág kiválásával felesleges a PÉT és a VÉT párhuzamos működésének fenntartása, hiszen a pályavasúti problémák a Vasúti Érdekegyeztető Tanácsban is megbeszélhetők. (Lásd a túlórakeret megemeléséről szóló megállapodást.)
Tény azonban, hogy különféle megállapodások, sőt a jelenleg hatályos Kollektív Szerződés is rögzítik a PÉT működtetését, a tárgyalási kötelezettséget.
Ennek szellemében kapták kézhez a szakszervezetek a Pályavasúti Üzletág IV. negyedévre vonatkozó foglalkoztatási elképzeléseit. Kellemetlen meglepetést keltett, hogy szemben a megelőző negyedévek létszámnövekedést előirányzó terveivel, a negyedik negyedévre az üzletág elképzelései szerint csökken az üzletág létszáma.
Az október 1-től december 31-ig terjedő időszakban 146 fő felvétele mellett, 270 fő távozásával számol az üzletág vezetése.
A munkavállalóink szempontjából különösen aggályos, hogy a 270 fős munkaviszony megszűnésből 135 fő távozna munkáltató rendes felmondás eredményeként.
Jóllehet mindez elsősorban nem a klasszikus (pálya, teb, forgalom) pályavasúti területeken jelentkezik, de szakszervezetünk felelősséget érez a hozzávetőlegesen 70 főt érintő távírda megszüntetéssel érintett munkavállaló és a 25-30 főt érintő záhonyi kereskedelmi tevékenységet végző kolléga iránt is.
Ebben a helyzetben a szakszervezetek erőfeszítései arra irányulnak, hogy közülük a legtöbben elfogadják a felkínált más munkakört, részesüljenek átképzésben, vagyis mérsékeljük a kellemetlen következményekkel járó intézkedések hatásait.
Mi lesz a távírdákkal, mi lesz a dolgozókkal?
Külön napirend keretében került megtárgyalásra a „távírda” szolgálat kiváltása tárgyában készített előterjesztés.
Szakszervezetünk kifejtette, hogy a PVDSz magától értetődőnek tekinti az információs rendszer továbbfejlesztésére irányuló igényeket és tényként fogadja el, hogy a jelenlegi „Távírda” rendszer működtetése korszerűtlen. Véleményünk szerint azonban az ülésen elhangzottak és az írásos előterjesztés – jelenlegi formájában tervnek nem, mindössze a helyzet megváltoztatására irányuló koncepciónak, illetve a korszerűsítés érdekében jelentkező feladatok számbavételének tekinthető.
Álláspontunk szerint, amennyiben a döntés időpontjában mindössze az elhangzottak és az írásos előterjesztésben rögzített információk állnak rendelkezésre, a döntést követő tizedik héten az új rendszer bevezetése kockázatmentesen nem valósítható meg.
Szakszervezetünk természetszerűen a korszerűsítés foglalkoztatásra gyakorolt hatásait tartja kiemelt jelentőségűnek. Az írásos előterjesztésből mindössze a távírdai tevékenységgel érintettek létszáma számszerűsíthető (71 fő). Az előterjesztés szerint is későbbi feladat a „felszabaduló munkaerő mennyiségének” meghatározása és a személyre szóló lehetőségek számbavétele.
Elmondtuk, hogy a PVDSz a tervezett munkáltatói intézkedéssel kapcsolatos végső véleményét csak mindezek ismeretében tudja kialakítani.
A MÁV Zrt. és a MÁV csoporthoz tartozó vasútvállalatok üzembiztonsági helyzete
A 2008. I. félév eseményeinek értékelése alapján megállapítható volt, hogy a MÁV Zrt. és a MÁV Csoport üzembiztonsági helyzete ellentmondásosan alakult. A közlekedő vonatok baleseteinek száma 62%-kal nőtt. A balesetek fele műszaki okból következett be, amely a felújítások elmaradásának következménye. A pályafelügyelet, a vasúti vágányok és tartozékaik ellenőrzésének csökkenése további biztonsági kockázatot eredményezhet.
Kedvező viszont, hogy 2008.I. félévben tovább csökkent a közlekedő vonat veszélyeztetések és a tolatási balesetek száma, ami nagyrészt a vasutas munkavállalók áldozatvállalásának és a technológiai fegyelemnek köszönhető.
Mindannyiunk számára figyelmeztető kell, hogy legyen az augusztus 2-án Badacsonytomaj állomáson történt vonatveszélyeztetés (személyvonatok szembe közlekedtetése), és az augusztus 2-án Kurd-Szakályhőgyész közelében történt közfeltűnést keltő súlyos vonatbaleset, valamint a debreceni és győri biztosítóberendezési tűzeset, és az egyre gyakrabban előforduló mozdonytüzek.
A PVDSz a rendelkezésre álló források szűkösségére, a pályafenntartás területén elmúlt években bekövetkezett szervezeti változások hatásaira, az ebből a szempontból történő elemzések szükségességére hívta fel a tárgyaló partnerek figyelmét.
Vita a munkanapok számításáról
A Munka törvénykönyve és a MÁV Kollektív Szerződés nem tisztázza kellőképpen a munkanap fogalmát, holott számos szabály munkanapban határozza meg az adott évben alkalmazható munkáltatói intézkedés maximumát. Ilyen többek között az átirányítás, helyettesítés, belföldi kiküldetés maximálisan teljesíthető mértéke.
A jogszabályok mindössze a 4 órát meghaladó munkavégzésről beszélnek, ami az egy munkanap alatt teljesíthető munkavégzés minimumaként kerül meghatározásra.
Igen ám, de az eltérő hosszúságú munkaidő-beosztások miatt – a MÁV Zrt. esetében – a fordulószolgálatot (12/24), illetve a nyújtott nappali műszakot (12/36) teljesítők munkanapja nem ugyanaz, mint a nappalosok által teljesített 7,6 órás napi munkaidő.
Ebből adódóan, ha egy nappalos munkarendben foglalkoztatott számára rendelnek el például átirányítást az évi 66 munkanap maximumig, akkor ez számára 501,6 munkaórát jelent, míg, ha az átirányítás fordulószolgálatba történik, akkor előfordulhat, hogy órában számított mértéke meghaladja a 790 munkaórát is.
A hatályos szabály (KSz 58/A. § 7.) mindössze a tartós fordulós túrba állást kezeli oly módon, hogy az éjszakai klasszikus beosztást (18-06 óráig) 2 munkanapnak tekinti. Az ettől eltérő helyzetekre azonban nincs útmutatás.
A munkáltatói álláspont szerint – bár jogszabályellenes helyzet nem áll fenn – a szakszervezeti felvetés indokolt és a lejáró kollektív szerződés megváltoztatásával, megállapodás esetén, kezelhető.
A PVDSz álláspontja szerint – épp úgy, mint a szabadság kiadás esetében – a munkavállalókat munkaidő-beosztásuktól függetlenül azonos helyzetbe kell hozni. Abból származóan, hogy a munkavállaló munkaidő-beosztása milyen, sem előny, sem hátrány nem származhat a munkanapok számítása tekintetében.