Mystery World Szerepjáték :: Általános :: Kézikönyv :: Kriptid Részleg :: Fajok :: Feral-ok Share
Tárgy: Sárkányok Szomb. 26 Okt. 2013, 18:25
A sárkányok a kezdetek kezdete óta léteztek, még maguknál az isteneknél is idősebbek.
Játszható frakciók:
Bármilyen frakció
Mindegyik elemben léteznek
- Farokcsapás (Ebben az esetben farkát ostorként használja, vagy egy pördüléssel hozza lendületbe)
- Sárkánylehelet (elemétől függ a hatása)
- Sárkányüvöltés (hangjuk tíz kilométer távolságban is elhallatszik)
Lidércéj
Nagy termetű, vastag pikkelybőrű lények. Vannak fajok, amiknek van szárnyaik, de vannak, amik csak földön járnak, vagy pedig a vízben úsznak. Hatalmas testük szinte sérthetetlen, még egy bomba se árt nekik, azonban két gyenge pontjuk van: lassabban mozognak és a szemüket se védi semmi. A hímek sokkal nagyobbak és bizonyosabb csoportjuk esetében tüskésebbek a nőstényeknél, noha rengeteg különböző külsejű sárkányokkal lehet találkozni.
A sárkányok faja a legősibb, legnemesebb és legerősebb kriptidek közé sorolható. Néhány legenda szerint már az istenek előtt voltak sárkányok Benope-ban, bár ezt eddig nem bizonyították. Azonban az Abyss-ben már nagyon régóta lehet találkozni velük. Mivel az evolúció náluk sem állt le ezért sárkányoknak száznál is több alfaja van. Ennek köszönhetően nem lehet egységes jellemzést készíteni mindről. A személyiségük is szintén változó, vannak békések és vérszomjasak, persze azért vannak kivételek. A nőstények néha sokkal agresszívebbek a hímeknél, főleg, ha a tojásaikat/fiókáikat kell megvédeniük.
A sárkányok legelsők közé sorolható, akik valaha éltek ezen a bolygón, még az istenek előtti időkből származtattak. Nekik köszönheti a nép mind azt a tudományt, amit ők fejlesztettek, például a történelmet, a matematikát, az orvostudományt. A sárkányoroszlánok segítségével a mágiát is sikerült tudományi ágra fejleszteni. Ősi birodalmuk Abyss volt Eternia előtt a bolygó legfőbb városa, amit Sárkányok Fővárosának is hívtak. A legszebb és leghatalmasabb terület volt egész birodalomban még azelőtt. Ám abban az időben még a Gonosz Entitás előtt élt egy az ő erejével vetekedő árnylény, Kil'Frein, a Démonlord, ki hasonló célokat vetett maga elé, mint utóda. A szörnyeteg több százezer főből álló démonsereggel pusztította el a fővárost, vele együtt rengeteg sárkányt, de mégis Sötétlángnak sikerült visszavernie őt a seregével együtt, ezzel együtt eggyé téve őket a földdel. Sikerült a sárkányok népét megmentenie, azonban az Abyss annyira megsemmisült, hogy már lehetetlen volt újjá építeni. Igaz, később az istenek és a sárkányoroszlánok segítségével létrejött az új főváros, Eternia, ám a nagy birodalmukat a katasztrófára megemlékezve Abyssionnak nevezték el. Innen ered ez az elnevezés az abyssioniaknak.
Mivel akkoriban ő volt a leghatalmasabb és a legerősebb, aki démoni seregeket le tudott győzni, a sárkányok őt választották meg királyuknak. Az ő uralkodása alatt minden a legnagyobb rendben volt, és ezalatt az idő alatt is felbukkant számos új lény, valamit felbukkantak az istenek is, az utóbbiakat nagy tisztelettel fogadták is. Gonosz Entitás felemelkedését leszámítva minden rendben volt a sárkányok közt.
Illetve csak majdnem. Sötétláng az idő múlásával öregedett, és egyre közömbösebben fogadott minden más lényt a közelükben. Akiket a legjobban gyűlölt mindegyiknél, azok a sárkányoroszlánok voltak, akik a mágia és a művészet tudományával büszkélkedhettek szerte Benope-n. Ez az agresszív érzelem a rokonai iránt annyira megőrjítette őt, hogy sikerült rávennie furfangos fondorlattal a népét, hogy irtsák ki a sárkányoroszlánokat, mielőtt minden dicsőséget elvesznek tőlük. A sárkányok, mivel köztük nem is kevesen egyetértettek gyűlöletével, habozás nélkül kegyetlenül kiirtották a sárkányoroszlánokat, szinte majdnem az utolsó írmagjukig. Egy maréknyinak sikerült az utolsó pillanatban megmenekülnie.
Amit a sárkányok tettek rokonaikkal, azt kamatostul kapták vissza. Lánghullám látva tetteiket akkora haragra terjedt, hogy elátkozta őket természeti sorscsapásokkal és halálos, fertőző betegségekkel. Jóllehet a sárkányok mindig is többen voltak a sárkányoroszlánoknál, legalább annyi pusztult el Lánghullám bosszújában, mint ahány sárkányoroszlánt gyilkoltak meg ("Ártatlan hímek, nőstények és kicsinyek életét vettétek el, tehát a tieitekkel is fizessetek vissza!" - idézet Lánghullám szavaiból sárkányokkal folytatott vitájában). Csak ezek után jöttek rá a sárkányok, hogy mit tettek, ám velük ellentétben Sötétláng akkor is csak a babérjain ült, és hangoztatta saját igazát arról, hogy ők mennyire megvannak a sárkányoroszlánok nélkül is. A sárkányok végül örök idők végezetéig bezárták egy kriptába Abyss romjai közé, hogy ezzel büntessék őt, csak mert ő vette rá őket erre a kegyetlen cselekedetre. A megbocsátást kérő imáikat az istenek csak nagy nehezen fogadták, végül Lánghullám levette róluk átkát azzal a feltétellel, hogy többé ne forduljon elő ilyen még egyszer, és hogy mostantól az ők vezetőjük csak isten lehet. Ezért lett így, hogy a sárkányoknak soha nem is lesz halandó vezérük, és hogy maga a Lánghullám Lidércéjt, a Sötétség istenét választotta ki az ők vezérüknek.
Noha a sárkányok restellik a múltat, és a sárkányoroszlánok egyáltalán nem bocsátanak meg nekik (magyarul még csak szóba se állnak velük, és inkább messzire elkerülik őket), folytatták az életüket úgy, mint Sötétláng és a démonhadsereg előtt. A probléma az, hogy időközben az emberek is felbukkantak Silas vezetésével. Vannak köztük, akik a Vexonus oldalra álltak, ám a legtöbbjük vagy tartózkodnak, vagy pedig egyesülve az Abyss-sereggel felveszik a harcot az új veszély ellen.
MEGJEGYZÉS: A képen látható példány csupán egyike az akár végtelen variációból. Valamint a sárkány alfajt a fizikai erejük miatt csak külön engedéllyel fogadjuk el az előtörténet megírásakor. Ha valaki sárkány alfajt indítana el, attól elvárunk nagyon hosszú, hibátlan kitűnő előtörténetet! Ebben az esetben Napkeltének és Lánghullámnak köteles ezt átnéznie, és mindkettőjüknek elfogadnia. Ha az egyiküknek nem tetszik valami, akkor javítani kell az előtörténeten, hogy a másik félnek is tetszetős legyen.