Bencés apátság romjai Vértesszentkereszt - Műemlékeink - Forster Központ Műemlékei Forster Központ Műemlékei
Önkéntesség Támogatóink Bencés apátság romjai VértesszentkeresztÖsszes műemlékünk
Vértesszentkereszt, the Ruins of the Abbey
The Benedictine Monastery built in the woods of Vértes used to be called “Red Monastery” after its beautifully carved stones and red marble decorations. Although only ruins have survived of the almost 900-year-old monastery and its cruciform church, it is still one of our most important monuments from the Middle Ages, and is an architectural titbit for not only the fans of medieval architecture but for anyone hiking in Vértes. Visiting the remains of the walls of the monastery, and the apse and the gate of the church (which was destroyed during the Ottoman occupation of Hungary) is a memorable experience even today.
Vértesszentkereszt, Abteiruinen
Die im Urwald des Vértesgebirges erbaute Abtei wurde einst wegen ihren kunstvoll gemeißelten Steinen, der Verzierung aus rotem Marmor auch Rotes Kloster genannt. Obwohl heute nur die Ruinen des neunhundert Jahre alten Klosters und seiner Kreuzschiffskirche erhalten geblieben sind, gehört dieses Baudenkmal trotzdem zu unseren wichtigsten Denkmälern aus dem Mittelalter, und bedeutet eine echte kunsthistorische Delikatesse nicht nur für die Schwärmer der mittelalterlichen Architektur, sondern für alle, die einen Ausflug im Vértesgebirge machen. Die Mauerreste des in der Türkenzeit vernichteten Klosterkomplexes, sowie der Toreingang der Kirche und das Sanktuarium bieten auch heute unvergessliches Erlebnis. Mívesen faragott kövei igazi művészettörténeti csemegeként szolgálnak a román kor és a kora gótika építészeti emlékeit fürkészőknek. A Vértes erdőrengetegében vélhetően már a bencés szerzetesek megjelenése előtt korai templom állt, amely mellett csaknem kilencszáz évvel ezelőtt bencés kolostort és templomot építettek.
A monostor alapítási évszámát nem ismerjük, ám az ismert, hogy az épületekben 1146-ban már szerzetesek éltek. Az építkezéseket Vértesszentkereszten II. Ugrin püspök kezdte el a 12. század végén, és örököse, I. Miklós ispán fejezte be a 13. század első negyedében. Az építkezésen több műhely munkája tükröződik. A 13. században a korai épületegyüttestől délre hatalmas méretű, gazdag szobrászati díszítésű háromhajós, keletelt, bazilikális elrendezésű román kori templom épült. Károly Róbert uralkodása idején a vidék királyi tulajdonba került, kedvelt vadászterületévé vált. Azokra az időkre tehető az apátság fénykora, amikor a kegyurai az uralkodók voltak.
Többet mutat... Zsigmond király idején a Rozgonyi család szerezte meg a vértesi várakat (Gesztes, Vitány, Gerencsér, Essegvár, Tata ), és mint a területtel együttjáró jogokat, átvették és lettek a vértesi apátság kegyurai, ám az épületegyüttesre nem igen költöttek, állapota egyre inkább romlott. A 15. század második felében már az Újlaki család a vértesi várak és birokok gazdája, valamint az apátság kegyurai. Egy 1475-ben keltezett, pápához írt levélben már az szerepel, hogy „a vértes-keresztúri bencés monostor épületei annyira megrongálódtak, hogy apátja nem mer benn tartózkodni, a jövedelem meg oly csekély, hogy két szerzetessel alig tudja magát eltartani s a roskadékos templomban alig mondanak évenként tíz misét, engedje át a pálos szerzeteseknek". A pápa engedélyezte a kérést, de változás nem történt. I478-ban Mátyás király folyamodik IV. Sixtus pápához, hogy „az olyannyira elpusztult, hogy szinte földszínig rom (apátságot) a Fehérvár város falain kívül levő, Szent Margit tiszteletére emelt dominikánus kolostorba bekebelezhesse". Ez 1478-ban meg is történt, s az apátság Vérteskeresztúr néven került be a domonkos rend regisztrációs könyvébe. A török hódítás idején, miután 1543-ban török kézre került Tata, a kolostor szerzetesei is elmenekültek, az apátság lakatlanná vált. 1754-től a terület az Esterházy család birtokába kerül, ám ez a korszak az apátság megmaradt romjainak további pusztulását hozta. Köveit a vidék épülő templomaihoz, a bokodi tó, malom- és gátépítéséhez hordták el. Számos faragványt a csákvári emlékműbe és a tatai műromba építették be. Építészeti értékek
A templom belső terét három pár pillér osztotta három hajóra. Különleges kialakítást kapott a főszentély: a szentélynégyszöget keletre egy nagyobb, az északi és déli oldalon egy-egy kisebb, alacsonyabb apszis bővíti. A templom építőanyaga a közelben bányászott sárgás színezetű keménymészkő. A falak öntöttfalas technikával, gondosan faragott kváder-burkolattal készültek. A boltozatok kialakításánál a bordák közti boltsüvegeket téglából rakták. Ugyancsak keménymészkőből készültek a templom gazdagon faragott részletei. A látványt a vörösmárvány elemek alkalmazása, padozat, kapuk, sírkövek fokozták. A 13. századi szerzetesi templom építészeti megoldásaiban és részletképzésében kettősséget mutat. Az érett románkori stílust képviselik a figurális faragványok: bűnbeesés, szerzetes, Krisztus-fej ábrázolása, az állatalakos frízek, a kapuoroszlánok, illetve olyan ornamentális formák mint az akantuszos oszlopfők, palmettás indák és szalagok. Ugyanakkor megjelennek az épületen a le-de France-ból, Burgundiából közvetített koragótikus elemek: a nyolcszögletes pillérek, boltozatformák, bimbós oszlopfők, a hajó ívsoros párkánya. A két román kori templom között helyezkedett el a 13. századi kolostor, amely nem szabályos kolostorformát mutat, négyszögbe zárt kerengővel, hanem egy keleti és egy nyugati szárnyból állt, amelyeket zárófal kötött össze. A kolostor durván megmunkált kövekből épült fel, a fontosabb részletekhez használtak szépen faragott köveket. A helyiségek a hagyományos sorrendben követték egymást: sekrestye, káptalanterem, gyülekező terem, nappali. A nyugati oldalon a korai kolostor falait is felhasználva, egészen az előcsarnok faláig húzódó épületszárnyat alakítottak ki, itt a refektórium (ebédlő) és a konyha kapott helyet. Az l330-40-es évektől az új szerzetesi templomba temetkezett a kegyúri család. A templombelső egész területén egyszerű-, az előcsarnokban, valamint a déli kerengő folyosó alsó rétegeiben téglakeretes sírok voltak. A dominikánusok építkezései A 15. század első évtizedeiben még jelentős az apátság, a század második felére azonban lehanyatlott, a kolostor falai leromlottak, csak egy-két szerzetes élt köztük. A fehérvári Szent Margit dominikánus kolostorral történt egyesítésről 1478. július 15-én kelt az oklevél. A beköltöző új rend tagjainak fő feladata volt, hogy életet vigyenek az elhagyatott falak közé. A meginduló építkezést a szerénység és a rendelkezésre álló építőanyagok mind gazdaságosabb felhasználása jellemezte. A dominikánusok rendjük szabályainak megfelelő építkezésekre törekedtek, de helyzetüket Vértesszentkereszten erősen megszabták a már meglevő épületek. A 12. századi templom szakrális használata megszűnt. A plébánia funkciókat a nagy templom vette át, ahol a világi hívek elkülönítésére rekesztővel választották el a hajó terét a szentélytől. A l480-as években a kolostort is átépítették. A belső négyszögű udvar körül építették ki a kerengőfolyosókat, a keleti szárny egy kápolnával bővült, melybe használójának, a priornak szobájából nyílt a bejárat. A nyugati kolostorszárnyat lebontották, az itteni helyiségek funkcióit az új északi szárny helyiségei vették át. A lebontott épület anyagát felhasználva nyári és téli refektórium és konyha épült. A dominikánusok elmélyült tanulmányokat folytattak, ezért minden szerzetes számára önálló cellát alakítottak ki. A vértesi kolostorban a cellasor és a könyvtár az emeleten kapott helyet. A 16. század első negyedében még kisebb átalakításokat végeztek a kolostoron (kerengő átépítése, bejáratok, burkolat), amit a reneszánsz faragott részletek is jeleznek. A török hódoltság idején a szerzetesi élet végleg megszűnt az apátságban.
Román kori építészet kiemelkedő emlékére a Vértes hegység egyik magaslatára épült bencés, később dominikánus apátság maradványaira Rómer Flóris figyelt fel a 20. században. Kisebb kutatások 1940-ben, Lux Géza vezetésével indultak, majd 1964-71 között és a 80-as években nagyobb régészeti feltárásokra is került sor. Feltárták a 13. századi templom romjaitól északra lévő 12. századi, egyenes záródású apátsági templomot, valamint a később épült templom közti területen több periódusban kiépült kolostor maradványait. Az ásatások során nagy számban előkerült kőfaragványok segítséget nyújtottak az apátság építéstörténetének rekonstruálásához. Ehhez nagy segítséget jelentett, hogy a 18. században gondos kezek egy-egy gödörbe elrejtették a kapuk legszebb faragványait. Így a 20. században Sedlmayr János építésznek sikerült a kapukat rekonstruálnia. A kolostor helyreállítási munkái több évtizede folynak. A régészeti leletanyagból, faragott kövekből ízelítőt kaphat a látogató a Tata vár picehelyiségében, a Kuny Domokos Múzeum állandó kiállításán, valamint az Esterházy család egykori uradalmában létesített angolkertben, a táj parkhoz tartozó műromban. Megközelíthetőség
Spányi Antal székesfehérvári megyés püspök állásfoglalása a műemlékegyüttessel kapcsolatban
Herczeg Mónika 2014 júl. 28 - 19:24
Szombaton látogattunk el a vértesszentkereszti apátság romjaihoz, ahol Henye Péter fantasztikus előadásából ismerhettük meg a romok történetét. Nemcsak a hely, de az előadó is örökre szóló élményt szerzett nekünk! Gratulálunk a helyreállításhoz. Kár, hogy egy ekkora nemzeti kincs csak korlátozottan látogatható, és kevesek által ismert, mert méltán érdemelne nagyobb elismerést, ismertséget.
Herczeg Mónika táj- és kertépítész
Beke Gyöngyi 2014 júl. 20 - 21:01
Néhány polgármester társammal voltunkVértesszentkereszten az apátságnál. Nagy élmény volt, egy igen eldugott helyen található a Vértesben. Az ott élő idegenvezető Henye Péter vezetett körbe bennünket. Személyében egy igen nagy tárgyi tudással rendelkező embert ismertünk meg, aki készségesen, örömmel osztotta meg mindazt, amit tudni kell a helyről. Azóta párszor családdal,a plébánosunkkal voltunk látogatóban. Mindig rácsodálkozom a hely szépségére, s arra, hogy mennyire kihasználatlan. Kár érte!
Beke Gyöngyi
Ozvegy Gyorgyi 2011 dec. 19 - 16:08
Festői környezet, romantikus táj, és történelmünk egyik fontos emléke - érdemes egyszer arra kirándulni. A látogatónak különleges élményben lesz része!
Web: http://www.vertesszentkereszt.org
Telefon: +36-20-544 3074, +36-30-600 1293
GPS: 47.4437626799, 18.2712829113
Nyitva tartás szezonban: A fenti telefonokon történő előzetes bejelentkezéssel, csoportokat minden fél órában viszünk körbe délelőtt 10.00 és délután 18.00 óra között! Jegyvásárlás, programinformáció
A romemlék térítésmentesen látogatható! Vértesszentkereszt a térképen
légifotók:www.civertan.hu Programajánló