Több adót fizet a gyalogos vagy a kerékpáros is, mint aki repülőre száll - Greenfo
A repülés az elmúlt évtizedekben vált tömegek számára elérhető utazási formává. Korábban csak kevesek kiváltsága volt, és a nemzetközi szabályozása is különleges volt. Mivel nem sok szerepe volt az államok költségvetésében, és sokáig a fejlődés zálogát látták a légi közlekedés fejlesztésében, számos kivételes szabály sokáig fennmaradt. A repülés adózási kérdéseit 1944-től próbálták már egységesíteni a Nemzetközi Polgári Repülési Szervezetnél (ICAO), és az elmúlt évtizedekben is folyamatosan pontosították a szabályokat, de ami változatlanul fontos, hogy az országba érkező repülőket ne lehessen megadóztatni vagy vámoltatni azokért az üzemanyagokért vagy eszközökért, amik a fedélzeten vannak. A fő elgondolás az volt, hogy a reptéri szolgáltatásokért úgyis fizetnek az utasok, így ne nagyon akarjanak a kormányok egyéb adókat a légi közlekedés nyakába varrni. Ám ezen 1996-ban változtatni kellett: ekkor ismerte el az ICAO az országok jogát, hogy amennyiben úgy gondolják, környezetvédelmi megfontolásból adókat vagy díjakat vessenek ki.
A G7 gazdasági portál tavaly november óta féltucatnyi alkalommal kereste a Pénzügyminisztériumot, hogy megtudja, mit gondol a magyar kormány a légiutas-forgalom környezeti hatásáról és ennek megadóztatásáról. Magyarországon ugyanis nincsen semmilyen olyan adó, amelyik a leginkább környezetszennyező utazási formát érintené. A helyzet elég abszurd: több adót fizet a gyalogos vagy a kerékpáros is, mint aki repülőre száll.
Folytatás a G7-en >>>
adómentesáfaICAOlégszennyezésrepülés