MARTONVÁSÁR TELEPÜLÉSRENDEZÉSI TERV ÖRÖKSÉGVÉDELMI HATÁSTANULMÁNY RÉGÉSZETI MUNKARÉSZ KUSTÁR ROZÁLIA. régész muzeológus - PDF
MARTONVÁSÁR TELEPÜLÉSRENDEZÉSI TERV ÖRÖKSÉGVÉDELMI HATÁSTANULMÁNY RÉGÉSZETI MUNKARÉSZ KUSTÁR ROZÁLIA. régész muzeológus
Download "MARTONVÁSÁR TELEPÜLÉSRENDEZÉSI TERV ÖRÖKSÉGVÉDELMI HATÁSTANULMÁNY RÉGÉSZETI MUNKARÉSZ KUSTÁR ROZÁLIA. régész muzeológus"
1 MARTONVÁSÁR TELEPÜLÉSRENDEZÉSI TERV ÖRÖKSÉGVÉDELMI HATÁSTANULMÁNY RÉGÉSZETI MUNKARÉSZ KUSTÁR ROZÁLIA régész muzeológus régészeti örökségvédelmi szakértő március
2 TARTALOM I. Bevezető II. Martonvásár közigazgatási területének régészeti kutatása II. 1. Kutatástörténeti áttekintés II. 2. Régészeti lelőhelyek Martonvásár területén II.3. Régészeti érdekű területek Martonvásár közigazgatási határában II. 4. Régészeti lelőhelyek Martonvásár területén - Történeti áttekintés III. A településrendezési tervben előirányzott változtatások régészeti vonatkozásai és örökségvédelmi javaslattétel IV. Martonvásár közigazgatási határában lévő régészeti lelőhelyek megóvása - összefoglalás V. Irodalmi hivatkozások VI. Nyilatkozat MELLÉKLETEK 1. melléklet - Nyilvántartott régészeti lelőhelyek Martonvásár bel- és külterületén 2. melléklet - Régészeti lelőhelyek Martonvásár bel- és külterületén - térképdokumentáció 3. melléklet - Régészeti lelőhelyek Martonvásár bel- és külterületén - fotódokumentáció 4. melléklet - Archív térképek 5. melléklet - Ismert régészeti leletanyag Martonvásár bel- és külterületén - fotódokumentáció 6. melléklet - Ismert régészeti lelőhelyek Martonvásár bel- és külterületén áttekintő táblázat 7. melléklet - Martonvásár területrendezési terv területhasználati változások régészeti érdekeltsége
3 I. BEVEZETŐ A régészeti lelőhelyek és a műemlékek kulturális, történeti környezetünk részei, ezért a terület-, település- és tájfejlesztéssel valamint a terület- és településrendezéssel kapcsolatos beruházások tervezését a kulturális örökség védelmével összhangban kell megoldani. Ezt célozza a 266/2012. (IX. 18.) Korm. rendelet, a évi CXCI. törvény a kulturális örökségvédelemmel kapcsolatos egyes törvények módosításáról, illetve a 393/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet a régészeti örökség és a műemléki értékvédelmével kapcsolatos szabályokról által módosított évi LXIV. törvény a kulturális örökség védelméről és a 395/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet az örökségvédelmi hatástanulmányról. Tekintettel arra, hogy az utóbbi évek során több régészeti örökséget érintő törvénymódosítás is született, röviden összefoglaljuk ezeket: A 266/2012. (IX. 18.) Korm. rendelet illetve a évi CXCI. törvény a kulturális örökségvédelemmel kapcsolatos egyes törvények módosításáról kijelöli a hatósági feladatokat ellátó szerveket és eljárási szabályokat is megállapít: A kulturális örökségvédelmi rendszer átalakítása miatt január 1-től az első fokú hatósági feladatokat járási szinten a járási építésügyi és örökségvédelmi hivatalok látják el az egész megye területére kiterjedő illetékességgel. A másodfokú hatósági feladatokat a műemlékvédelemmel kapcsolatban a fővárosi és megyei kormányhivatalok egységes építésügyi és örökségvédelmi szakigazgatási szerve, a régészettel kapcsolatban pedig a fővárosi kormányhivatal építésügyi és örökségvédelmi hivatala látja el. A 393/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet a régészeti örökség és a műemléki értékvédelmével kapcsolatos szabályokról: A rendelet a régészeti örökség és a műemléki érték védelmével kapcsolatos feladatok tekintetében hatáskörrel rendelkező hatóságokra és feladatkörrel rendelkező egyéb szervekre, azok eljárásaira, a régészeti örökség és a műemléki érték védelmével kapcsolatos követelményekre, valamint a régészeti feltárásra terjed ki. Kijelöli az örökségvédelmi hatáskörrel rendelkező hatóságokat, valamint meghatározza az örökségvédelmi engedélyhez kötött tevékenységeket, a védett műemléki értékekre vonatkozó követelményeket és az örökségvédelmi engedélyezési eljárás szabályait. Tartalmazza a szakhatósági eljárásra, közreműködésre vonatkozó általános rendelkezéseket. Külön fejezetben foglalkozik a régészeti feltárás szabályaival. 1. számú melléklete meghatározza a járási építésügyi és örökségvédelmi hivatalokat és illetékességi területüket. Az előbbi
4 rendelethez szervesen kapcsolódik a 394/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet. A kulturális örökségvédelmi szervezetrendszer átalakításával összefüggésben egyes kormányrendeletek módosításáról, illetve a 395/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet az örökségvédelmi hatástanulmányról. Ez utóbbi rendelet kiadása az örökségvédelmi hatástanulmány tekintetében a felhatalmazó rendelkezés változása miatt vált szükségessé. A régészeti örökség és a műemléki érték védelmével kapcsolatos területeken végzett szakértői tevékenység folytatásának feltételeiről a 395/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet 1. (1) alapján az örökségvédelmi hatástanulmányt a kulturális örökség védelméről szóló évi LXIV. törvény (a továbbiakban: Kötv.) 66. ában meghatározott esetekben a településfejlesztési koncepció vagy a településrendezési eszköz megalapozó vizsgálata keretében kell elkészíteni. A Kötv. 66. ában meghatározott örökségvédelmi hatástanulmányt az 1. mellékletben meghatározott tartalommal kell elkészíteni. 2. Az örökségvédelmi hatástanulmány elkészítéséről a településfejlesztési koncepció vagy a településrendezési eszköz készíttetője köteles gondoskodni. 3. (1) A Kötv. 66. ában meghatározott örökségvédelmi hatástanulmány elkészítésére jogosult az a személy, aki megfelel a 439/2013. (XI. 20.) Korm. rendelet,,a régészeti örökséggel és a műemléki értékkel kapcsolatos szakértői tevékenységről követelményrendszerének; Az örökségvédelmi hatástanulmánynak a beruházás teljes hatásterületén (a kivitelezés helyén és a beruházás hatásával érintett részen) számba kell vennie a régészeti érdekű területeket, a régészeti emlékeket és lelőhelyeket, illetve ezek védőövezetét, a műemlékeket, a műemléki értékeket valamint a műemléki területeket, és javaslatot kell tenni a fenntartható használat lehetőségeire, illetve ki kell térnie a tervezett változtatások, új beruházások örökségvédelmi hatására és következményeire. A Lechner Lajos Tudásközpont július 1-től átvette a régészeti lelőhelyekkel, műemlékekkel kapcsolatos kutatás, szakvéleményezés, valamint a védetté nyilvánítások tudományos előkészítésének örökségvédelmi feladatait. A Tudásközpont a szakvéleményezést, az építéstörténeti kutatási dokumentáció véleményezését, valamint a tudományos adatszolgáltatást az arra irányuló megkereséstől számított 15 napon belül készíti el. A szakvéleményért, a véleményezésért és a tudományos adatszolgáltatásért díjat nem kell fizetni. A 439/2013. (XI. 20.) Korm. rendelet alapján a Lechner Lajos Tudásközpont kezeli a régészeti szakértői névjegyzéket is (http://www.lltk.hu/szakertoinyilvantartas/).
5 A régészeti örökség és a műemléki értékvédelmével kapcsolatos szabályokról szóló 393/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet 42. (1) a) c)-f) pontjaiban meghatározott feladatok közül a hatóságokkal és az ügyfelekkel történő kapcsolattartás szempontjából kiemelkedik az építéstörténeti kutatási dokumentáció véleményezése, a műemlékekhez kötődő szakrestaurálások előkészítésében való közreműködés, a kivitelezés folyamatában történő részvétel, valamint a régészeti lelőhelyek, a műemlékek és a műemléki területek védetté nyilvánításának előkészítésével kapcsolatos tudományos és adminisztratív feladatok ellátása. A régészeti lelőhelyek védelmére irányuló intézkedéseknek elsősorban megelőző, szükség esetén mentő jellegűeknek kell lenniük. A 393/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet 28. -a szerint a régészeti örökség elemeit lehetőleg eredeti helyükön, eredeti állapotukban, eredeti összefüggéseikben kell megőrizni. * A hatástanulmány elkészítéséről az alapdokumentáció készíttetője köteles gondoskodni, és azt az elrendelő hatósághoz (a Fejér Megyei Kormányhivatal. Székesfehérvári Járási Hivatal. Járási Építésügyi és Örökségvédelmi Hivatal 8000 Székesfehérvár, Székesfehérvár, Honvéd u. 8.) benyújtani. * Valamennyi, a régészeti feltárás esetén kívül előkerült régészeti emlék, ill. lelet esetében is törekedni kell a régészeti örökség elemeinek helyszíni megőrzésére. Ha bármilyen tevékenység során váratlan régészeti emlék, illetőleg lelet kerül elő, a felfedező (kivitelező, beruházó) köteles a tevékenységet azonnal abbahagyni, és értesíteni a Fejér Megyei Kormányhivatal. Székesfehérvári Járási Hivatal. Járási Építésügyi és Örökségvédelmi Hivatal 8000 Székesfehérvár, Honvéd u. 8.), és a területileg illetékes múzeumot (Jelen esetben: Szent István Király Múzeum, 8000 Székesfehérvár, Fő utca 6. tel , , fax: ; * Jelen munkát a szerzői jogról" szóló évi LXXVI. tv. alapján szerzői jogi védelem illeti meg. A közölt adatok szerződéstől eltérő célra való felhasználása, a régészeti lelőhelyekre vonatkozó adatok nyilvánosságra hozatala vagy továbbadása csak a szerző engedélyével, a 17/2002. (VI. 21.) NKÖM rendelet 7., valamint a 47/2001. (III. 27.) Korm. rend. szabályai szerint történhet.
6 II. MARTONVÁSÁR KÖZIGAZGATÁSI TERÜLETÉNEK RÉGÉSZETI KUTATÁSA Jelen Örökségvédelmi hatástanulmány áttekintést ad a település határában lévő régészeti lelőhelyek és a beépítési / változtatási szándékkal érintett területek viszonyáról. A martonvásári régészeti lelőhelyek részletes adatait az 1. számú melléklet tartalmazza. Munkánk során törekedtünk arra, hogy az Örökségvédelmi Hatástanulmány régészeti munkarészeként legalább részleges, a területfejlesztési koncepció által érintett területek régészeti felmérése, régészeti terepbejárása megtörténjen. Ezzel a módszerrel a szántóföldi művelés alatt lévő területeken jó eséllyel figyelhetőek meg az egykori települések nyomai, viszont sajnos ez a módszer alkalmazhatatlan a beépített területrészekre. Az elvégzett terepbejárás nyomán összeállítottunk egy fotódokumentációt (3. melléklet), de a terepviszonyok egyik terület esetében sem kedveztek az adatgyűjtésnek. A tavaszán elvégzett terepbejárás a korábban jegyzett régészeti lelőhelyek kiterjedését nem pontosíthatta a kedvezőtlen viszonyok miatt (a tárcsázott felületeken is a porlepel igencsak megnehezítette az észlelést). II. 1. KUTATÁSTÖRTÉNETI ÁTTEKINTÉS Martonvásár Budapest és Székesfehérvár között félúton, a régi balatoni műút és a Szent László-völgy metszéspontjában fekszik. A Mezőföld északi peremén, a völgy keleti, nyugatra néző lejtőjén alakult ki. A település közigazgatási határának (3125 ha) régészeti öröksége főként a Szent István Király Múzeum munkatársainak köszönhetően jól ismert, hiszen rendszeresen helyszíneltek, és indokolt esetben leletmentést végeztek a település területén. Sajnálatos módon a központi nyilvántartásba csak részben, és általában bizonytalan kiterjedéssel kerültek bejelentésre ezek az adatok. Ennek ellenére, valószínűleg a székesfehérvári múzeum adatközlése alapján a lelőhelyek ábrázolásra kerültek a rendezési terv évi tervlapjain ben Takács Károly terepbejáráson is alapuló régészeti hatástanulmány készített, amikor azonban csak a fejlesztési területek régészeti érdekeltségét elemezte - így a korábbi rendezési tervben szereplő 23 db lelőhelyhez képest csak 7 - (6 + 1 új) lelőhelyet érintett, miközben a tervlapokon a 2004-ben számba vett lelőhelyek is szerepelnek - ismét a székesfehérvári
7 múzeum adattára és nem a központi nyilvántartás adataira támaszkodva. Jelen tanulmánnyal egyidőben a korábbi tervlapokon és tanulmányokban szereplő adatok alapján, illetve a év tavaszán végzett régészeti terepbejárásra támaszkodva elkészítjük a hivatkozott lelőhelyek lelőhelybejelentő adatlapjait. Fel kell hívni azonban a figyelmet arra, hogy számos régészeti lelőhely a mai településközpont beépített területén fekszik, így ezek a hagyományos régészeti terepi módszerekkel nehezen vizsgálhatóak, kiterjedésük csak a szórvány lelet-előkerülés alapján becsülhető, de különösen a temetők esetében pontosabban nem meghatározható. (1. melléklet - azonosítatlan lelőhelyek, lelőhelyek). Tekintettel arra, hogy a település a Szent László víz mellé telepedve kommunikációs - közlekedési és kereskedelmi csatornaként működött az őskor óta, ezért régészetileg kiemelkedő fontosságú terület. A fő közlekedési út mellé települt település belterülete régészetileg jelentős emlékeket őrizhet, de a beépítettség miatt az egyes korszakok megtelepedéseinek intenzitása, kiterjedésének meghatározása további kutatások nélkül csak valószínűsíthető. Felhívjuk a figyelmet továbbá arra is, hogy a településen a lakosság előszeretettel használta fel építkezései során az egykori római- és középkori épületek kőanyagát (pl. a 16. században széthordták a középkori templom anyagát, és ez történhetett a Martonvásár határában található római emlékekkel is. Szintén beavatkozást jelentett a 18. század folyamán a Brunszvik család által véghezvitt vízszabályozás, tóalakítás, hiszen pl. a kastélypark és a tó körüli területek régészeti jelentőségére utalhat, hogy 1809-ben Brunszvik uraság a tóra kötött halászati szerződést, melyben a kifogható halak nagyságán túl pl. azt is szabályozták, hogy a tóból előkerülő,,rendkívüli dolgok tulajdonjoga a földesúré volt (Lencsés 1965). II. 2. RÉGÉSZETI LELŐHELYEK MARTONVÁSÁR TERÜLETÉN A Lechner Lajos Tudásközpont nyilvántartása szerint jelenleg 10 azonosított régészeti lelőhely ismert Martonvásár határában (szakmai adatszolgáltatás március), további 4 jelenség azonosítatlanként szerepel a nyilvántartásban. Az azonosított lelőhelyek térinformatikai állománya viszont számos esetben csak minimális kiterjedéssel jelzi ezeket a lelőhelyeket. Mint a Kutatástörténeti áttekintésben (II. 1. fejezet) utaltunk rá, a Szent István Király Múzeum adattárában ennél több adat áll rendelkezésre, jelen hatástanulmány elkészítésekor ezért igyekeztünk a különböző forrásból származó adatok összehangolására, amennyiben a
8 terepviszonyok azt lehetővé tették, terepi hitelesítésére. A településszerkezeti tervben foglalt területek és környékük felmérése során nem regisztráltunk új régészeti lelőhelyet - jelenséget (1. melléklet; 2-5. melléklet), viszont az előzményadatok tükrében pontosítottuk az ismert régészeti lelőhelyekre vonatkozó adatsort, így összességében 20 azonosított régészeti lelőhely ismert Martonvásár határában. Néhány esetben javaslatot tettünk további kutatás irányokra, pl. egykori római utak kérdésköre tekintetében. Az elemzés során minden olyan lelőhelyet érintettünk, melyek a mai belterületen vagy fejlesztési szándékkal érintett területen fekszenek (6-7. melléklet). Az ismert régészeti lelőhelyek területi kiterjedését térképlapokon jelöltük. A 20 azonosított lelőhely közül szántóföldi művelésben lévő területen 9 lelőhely fekszik, a további lelőhelyek részben vagy teljesen ma beépített területek, mely jelentős mértékben beavatkozást jelentett a lelőhelyek állapotába (Martonvásár 1, 4-8, lelőhelyek). II.3. RÉGÉSZETI ÉRDEKŰ TERÜLETEK MARTONVÁSÁR KÖZIGAZGATÁSI HATÁRÁBAN A Kötv pontja szerint régészeti érdekű területnek, azaz jelenleg nem tényleges, de lehetséges lelőhelynek minősül minden olyan terület, ahonnan régészeti emlék és leletek előkerülése várható. Különös tekintettel az egykori vízfolyások, erek és folyók magas partvonulataira, valamint olyan területekre, melyek korábbi időszakokban megtelepedésre alkalmasak voltak. A régészeti örökség védelme érdekében ezért minden esetben különös gonddal kell eljárni az építési és művelési ág változási engedélyek kiadásakor, mivel bármilyen, a föld felszíne alá mélyedő kivitelezési munkával a régészeti örökség elemei pusztulhatnak el. A település határában a régészeti lelőhelyek jelentős része a Szent László-víz mentén, a patak folyását két oldalról kísérő domboldalakon vagy alacsonyabb dombtetőkön található. Ezeken a területeken a jövőben további régészeti lelőhelyek előkerülése várható, ennek következtében az említett patak medrét kísérő területek, mindkét oldalon mintegy 400 méter széles sávban régészeti érdekű területnek tekintendők (Martonvásár 4, 6, 8, 10, 11, 12, 14, 16, 19, 20. lelőhelyek). Az újkori tereprendezések, csatornázások jelentősen átalakíthatták a völgy képét a török kor után, nem csak a kisebb-nagyobb víztározó- halastavak kialakítására gondolunk, elég, ha Brunszvik Teréz visszaemlékezését idézzük fel: csatornázás, vízszabályozás, gátak és
9 elvezető árkok ásatása, tavak és mocsarak vizeinek elvezetése, ármentesített rétek kaszálása.,,nagyeszű édesanyám gondolata volt, és ő is hajtotta végre mérnökök segítsége nélkül nagy vízpusztaságnak rétekké átalakítását.. Egy kiemelkedőbb dombon keresztül vonalat húzott, és annak irányában oly mélyen és oly szélesen ásatott le, hogy a túlsó részen levő víz lefolyást talált" (Lencsés 1965) (lásd 4. melléklet - archív térképek). Sajnos ezekről a beavatkozásokról nem ismerünk pontosabb térképi anyagot, de felmerül pl. a Martonvásár (Kastélypark, Malom u., Kodály u. illetve Sporttelep) bronzkori lelőhelyek esetében, hogy a köztük folyó patak-szakasz nem-e mesterséges reguláció eredménye, s eredetileg egy település részét képezték. Ugyanígy régészeti érdekű területnek minősül a település déli határában lévő egykori - a hajdan Nádos-tónak írt - tó partja, melynek közelében több korszakban léteztek falvak (kiemelt jelentőségű a Martonvásár 8 - Muránszki-féle vágóhíd és környéke lelőhely. A középkori Szent László település és temploma nyomai valószínűleg már nem Martonvásár határában, hanem attól délre, Ráckeresztúr határában fekszenek. Martonvásár külterületére is kitekintéssel régészeti érdekűnek kell tekinteni az egykori utak feltételezett teljes nyomvonalát. A Szent lászló patak keleti ágának medre mentén vezethetett egykor az Aquincum - Gorsium (mai Tác határában) út illetve a Brigetio (ma Szőny) felé vezető út nyomvonala, melynek egy része a belterületen beépítésre került. Egykori római út nyomvonalára utalhat a számtalan közelben előkerült római sírkő és temetkezés (Martonvásár 4 - Belterület, 5 - Petőfi S. u., 8. - Muránszki-féle vágóhíd lelőhelyek, illetve pl. Tordas - Kísérleti Állomás lelőhely (Bánki 1968). Emellett Pannonia ezen részén számos villa, telep lehetett, ezek közül kiemelkedő jelentőséggel bírhattak a Martonvásár 8, 14, 17. lelőhelyek. A tatárjárás előtt az Esztergomba tartó ún.,,baranyai út Ercsi Martonvásár Bicske vonalon vezetett keresztül. A tatárjárás után megnövekedett a jelentősége a Buda Martonvásár Fehérvár útvonalnak, amely egyben nemzetközi szempontból Olaszország, illetve a tenger felé is jelentőséggel bírt. A török időkben az Ercsi Martonvásár Bicske közötti út mint hadiút kapott szerepet (Lencsés 1965). Martonvásár vásáros helyét éppen az utak csomópontján való fekvése biztosította. Mivel a régészeti lelőhelyek kiterjedése általában nem állapítható meg pontosan, ezért az említetteken túlmenően régészeti érdekű területnek számít a már ismert lelőhelyek közvetlen környéke is.
10 II. 4. RÉGÉSZETI LELŐHELYEK MARTONVÁSÁR TERÜLETÉN - TÖRTÉNETI ÁTTEKINTÉS Martonvásár a Mezőföldön, a régi balatoni műút és a Szent László-völgy metszéspontjában fekszik. A megtelepedés feltételeit nagyban meghatározta a helységen északnyugat délkeleti irányban átfolyó, a Gerecse-hegység forráspatakjaiból eredő Szent László-víz, amely Csabdinál éri el a Mezőföldet, majd a Bicskei-medence vizét lecsapolva szurdokszerű völgyben folytatja útját délkeleti irányban. A völgy Gyúró fölött hirtelen kiszélesedik, a patak Martonvásáron át az adonyi síkság felé folyik tovább, ahol Iváncsánál a Váli-vízzel egyesül, majd a Dunába ömlik. A Szent László-víz a szabályozás előtt óriási pusztítást végzett. Medrét a török időkben és még utána is sokáig nem tisztogatták, s nem voltak megálljt parancsoló gátak sem, folyt amerre akart, széles sávban elmocsarasítva a völgyet. A patakvölgy a Dunántúli-középhegység egyik önként elenyésző ágát, a Szent László-dombvidéket és az Érd-battai- és Ercsi-táblarög nevű morfológiai résztájat különíti el egymástól. Ez utóbbihoz tartozik a község szőlőhegye, az Orbán-hegy, és az ennél jóval kiterjedtebb, lankás-lapos Erdőhát-hegy, a Mezőföld legnagyobb eróziós szigethegye, amely a martonvásári határ legmagasabb (181,4 méter) része. A település belterületének magva a patak bal oldali teraszán 114 méter tengerszint feletti magasságban fekszik. Martonvásár vidékének legnagyobb természeti kincse a talajtakaró. A löszös kőzeten ugyanis idővel kiváló talaj (mészlepedékes csernozjom) képződött. A település határából nem ismerünk paleolit (őskőkori) lelőhelyet, de a környező településekről (pl. Érd) lelőhelyekről előkerült leletek alapján valószínűsíthető, hogy itt is előfordulhat hasonló korú lelet. A neolitikumhoz - az első földművelők megtelepedésének nyomát a ráckeresztúri határszélen találjuk (Martonvásár 19. lelőhely), ahol a vonaldíszes kultúra emlékanyagát gyűjtötték az 1990-es években. Nagyobb intenzitással a bronzkor időszakában számolhatunk megtelepedéssel, településnyomuk Martonvásár belterületéről (4, 10, 11-es lelőhelyek) és a külterületről (19 - Vásártéri dűlő VII. lh.), temetkezésük a Martonvásár 7. - Balatoni műút, Orbán-hegy I. és Dózsa Gy. u. lelőhelyekről ismert. A későbronzkori halomsíros és urnasíros kultúra emlékanyagát a Vörösmarthy utcából és a feltételezhetően ugyanannak a telepnek Muránszki-féle vágóhíd és környéke néven jegyzett részéről ismerik a kutatók (Martonvásár 6. és 8. lh).
11 A római kort közvetlen megelőző időszakban kelták laktak ezen a vidéken, amit a Martonvásár - Muránszki-féle vágóhíd és környéke (Martonvásár 8. lh.) leletei bizonyítanak. Az, hogy a mai Martonvásár határa milyen fontos kommunikációs, kereskedelmi adottságokkal bírt egykor, különösen a római kortól válik nyilvánvalóvá, amikor ezen a területen stratégiai fontosságú utak haladtak keresztül: Az egykori, itt átmenő római út Ráckeresztúr, Martonvásár, Tordas, Gyúró vonalát érintve Göböljárás pusztánál érte el az egykori Aquincum (Óbuda) Floriana (Csákvár) egykori római főutat.ezt az utat Martonvásár határában keresztezte a Gorsiumot (Tác) Aquincummal (Óbuda) összekötő másik út. Kisebbnagyobb távolságra a Szent László-patak mentén római villagazdaságok nyomai fedezhetők fel (Martonvásár 8, 14. lelőhelyek?), és az utak közelében temetők is lehettek, bár legtöbbről csak szórványos adatunk van (sírkövek: Belterület - Kastélypark, Petőfi S. u.). A római emlékek vonatkozásában helyben megőrzendő épített örökségi elemek előkerülésével is számolni kell. A népvándorlás korból közép- illetve későavar temető részletét a Bajcsy-Zsilinszky úton a volt Gyermekotthon területén illetve attól 300 m-re találták, ami alapján többszáz síros temető fekszik a település belterülete alatt. Népvándorlás kori kerámia, mely utlhat az avarok megtelepedésére a Martonvásár - Vásártéri dűlő VI és Martonvásár - Hosszúréti dűlő lelőhelyekről ismert. A középkorban valószínűleg kihasználták az egykori római utakat a közlekedésre, így Martonvásár környéke ismét jelentősebb szerepet kaphatott. A Buda Fehérvár kereskedelmi út mentén feküdt. Az Árpád-kori település kialakulását annak köszönheti, hogy Márton nevű birtokosa valamikor az 1200-as évek első felében vásártartási jogot kapott (Forum Martini falu, amely először egy 1259 táján kelt oklevél révén hallat magáról). A helység neve a középkori latin oklevelekben többféleképpen szerepel: Forum Martini (1259 utáni évek), villa Mortunvasara ( ), possessio Mortunwasara (1328), Martunwasara (1377), Marthonwasara (1405, 1424, 1440, 1463, 1485), Martonuasara (1448). A terepbejárások szerint a XIII XVI. században több faluszerű település volt a mai Martonvásár határában, ezek azonban az egy Márton Vására falu kivételével névtelenül elenyésztek. A régészeti adatok egyelőre nem alkalmasak a középkori település alapításának meghatározására, az mindenesetre bizonyos, hogy a mai településhatárokon belül több kisebb település is létezett. A legtöbb adattal a belterületi faluról bírunk, ahol az egykori templom körüli temető részletét és néhány telepjelenséget is feltártak (Martonvásár - Belterület - 4. lh.) ben említik az itt álló templomot. Egy 1505-ben kelt irat szerint a Marthonvassar-i
12 völgyben áll egy omlatag templom, ez azonban a tolvajok és rablók menedéke, ahonnan sok gonoszságot követnek el. Ezért a veszprémi káptalan megengedi Pető Jánosnak, hogy földig rombolja, köveit azonban csak egy másik egyház felépítésére használhatta fel. Martonvásár a környék piacközpontja lesz, majd pedig Fejér megye legnagyobb településeinek egyike. Középkori temetkezéseket még Vörösmarty utca 2-3. szám alatt tártak fel (Martonvásár 6. lh), mely temető talán már az egykori Szentlászló faluhoz tartozhatott vagy esetleg a Vásártéri dűlőben előkerült településnyomokhoz (Vásártéri dűlő IV - Martonvásár 16. lh). Kismartonban késő középkori település(ek) nyomait azonosították terepbejárással még az 1960-as években, míg 2009-ben Takács Károly a belterülettől északra - Orbánhegy III - Szőlőhegy lelőhelyen talált késő középkori leletanyagot (Martonvásár 9. lh) (1-2. melléklet) után a település török fennhatóság alá került, a budai szandzsákhoz, azon belül a budai nahijébe tartozott. Sorsának alakulásáról a 16. századi török defterek tájékoztatnak. Ezek alapján a helység lakossága a század végéig nem hogy nem csökkent, hanem inkább gyarapodott. Egy időre elnéptelenedett, majd a 17. század elején újranépesült, de utolsó említése az évi török adóösszeírásban található. Ezt követően a források már nem említik: lakói elmenekültek vagy elpusztultak. III. A TELEPÜLÉSRENDEZÉSI TERVBEN ELŐIRÁNYZOTT VÁLTOZTATÁSOK RÉGÉSZETI VONATKOZÁSAI ÉS ÖRÖKSÉGVÉDELMI JAVASLATTÉTEL A Kötv 11. -a szerint a régészeti lelőhelyek ex lege védettek, de régészeti érdekű területről is a régészeti örökség elemei csak feltárás keretében mozdíthatók el (Kötv 19. (1). A Kötv a továbbá a 393/2012. (XII. 20.) Korm. rendelet a régészeti örökség és a műemléki értékvédelmével kapcsolatos szabályokról 28. (1) rendelkezései szerint a földmunkával járó beruházásokkal ha az örökségvédelmi hatóság ettől eltérően nem rendelkezik el kell kerülni a) a védetté nyilvánított régészeti lelőhelyet, b) a tájképi jelentőségű lelőhelyet (erőd, erődítés, földvár, halomsír, kunhalom, többszörös rétegzettségű település, vár), c) az eredeti összefüggéseiben megmaradt, helyben és fizikai állapotromlás nélkül megőrzendő régészeti emléket. Martonvásár területén a hatályos településszerkezeti terv a korábbihoz képest visszafogottabban jelöl ki új beépítésre szánt területet. Külterületen Kismarton mellett 3,2
13 ha-os ipari terület (1.), a 7. sz. főút mellett kereskedelmi szolgáltató terület (2.), a Szent László-pataktól nyugatra található majorság mellett kereskedelmi szolgáltató terület (3.), az autópálya-csomópont mellett ipari terület (4.), valamint Ráckeresztúr felé kereskedelmi szolgáltató terület (5.) került kijelölésre. Belterületen új beépítésre szánt terület került kijelölésre a Kossuth Lajos tér északi részén és déli részének folytatásában, ahol településközpont illetve lakóterület (6.), a Rózsa utcában a zártkert irányában kertvárosias lakóterület (7.), a Kinizsi utca és a vasút közötti zöldterület északi részén kertvárosias lakóterület (8), a Bajcsy-Zsilinszky utca 1. sz. mögötti telek helyén falusias lakóterület (9.) és a Beethoven Általános Iskola nyugati oldalán településközpont terület (10.). Új kereskedelmiszolgáltató terület került kijelölésre a benzinkút mögötti erdősáv helyén és a mellette lévő mezőgazdasági területen (11). Új beépítésre szánt terület: 35,56 ha Az új beépítésre szánt területek vonatkozásában külön-külön tárgyaljuk a régészeti örökség érintettségét, amiről áttekintő táblázatokat is készítettünk (6-7. melléklet).
14 A Lechner Lajos Tudásközpont márciusi központi nyilvántartás régészeti lelőhelyekre vonatkozó adatszolgáltatása alapján, továbbá a tavaszán végzett terepszemle és a korábbi terepbejárási adatok alapján régészeti szempontból az alábbi megállapításokat tehetjük (vonatkozó fotódokumentáció a 3. és 5. mellékletben): Beépítésre szánt területek Külterületen (1.) Kismarton mellett 3,2 ha-os ipari terület - régészeti lelőhely nem ismert, amennyiben a fejlesztés európai Uniós támogatásból valósul meg, előzetes régészeti dokumentáció készíttetése kötelező a 393/2012 Korm. rendelet 9. (1) rendelkezései alapján:,,az előzetes régészeti dokumentációt a beruházóval kötött írásbeli szerződés alapján a Magyar Nemzeti Múzeum készíti el oly módon, hogy az illetékes megyei hatókörű városi múzeumot a teljesítésbe bevonja. (2) Az előzetes régészeti dokumentáció elkészítésének költségét a beruházó viseli, kivéve a Kötv. 20/A. (3) bekezdése szerinti esetet. (2.) a 7. sz. főút mellett kereskedelmi szolgáltató terület, - régészeti lelőhely nem ismert - régészeti lelet előkerülése esetén a hivatkozott jogszabályok szerint kell eljárni, a munkákat fel kell függeszteni és értesíteni kell az illetékes kormányhivatalt. (3.) a Szent László-pataktól nyugatra található majorság mellett kereskedelmi szolgáltató terület - régészeti lelőhely nem ismert - régészeti lelet előkerülése esetén a hivatkozott jogszabályok szerint kell eljárni, a munkákat fel kell függeszteni és értesíteni kell az illetékes kormányhivatalt. (4.) az autópálya-csomópont mellett ipari terület - régészeti lelőhely nem ismert 5.) Ráckeresztúr felé kereskedelmi szolgáltató terület - Martonvásár lh-ek közelsége miatt régészeti érdekű terület
15 Javaslat: közműfektetéskor régészeti szakfelügyelet, lelet előkerülése esetén megelőző feltárás Belterületen (6.) a Kossuth Lajos tér északi részén és déli részének folytatásában - településközpont illetve lakóterület, - Martonvásár 14. lh Javaslat: megelőző feltárás Megjegyzés: a déli részen fekvő területrész esetében akár helyben megőrzendő épített elem is előkerülhet!!! (7.) a Rózsa utcában a zártkert irányában kertvárosias lakóterület, - Martonvásár 4. lh régészeti érdekű területe - Templom körüli temető és telepjelenségek Javaslat: közműfektetéskor régészeti szakfelügyelet, lelet előkerülése esetén megelőző feltárás (8.) a Kinizsi utca és a vasút közötti zöldterület északi részén kertvárosias lakóterület, - Martonvásár 4. lh régészeti érdekű területe - Templom körüli temető és középkori telepjelenségek Javaslat: közműfektetéskor régészeti szakfelügyelet, lelet előkerülése esetén megelőző feltárás (9.) a Bajcsy-Zsilinszky utca 1. sz. mögötti telek helyén falusias lakóterület - Martonvásár 1. lh és 4. lh. - avar temető és középkori település Javaslat: közműfektetéskor régészeti szakfelügyelet, lelet előkerülése esetén megelőző feltárás (10.) a Beethoven Általános Iskola nyugati oldalán településközpont terület - Martonvásár 12. lh közelsége miatt régészeti érdekű terület - a 12. lelőhely - urnatemető pontos kiterjedés nem ismert Javaslat: közműfektetéskor régészeti szakfelügyelet, lelet előkerülése esetén megelőző feltárás
16 (11.) Új kereskedelmi-szolgáltató terület került kijelölésre a benzinkút mögötti erdősáv helyén és a mellette lévő mezőgazdasági területen - Martonvásár 1. lh közelsége miatt régészeti érdekű terület - Javaslat: közműfektetéskor régészeti szakfelügyelet, uniós beruházás esetén előzetes régészeti dokumentáció BEÉPÍTÉSRE SZÁNT TERÜLETEK ÁTSOROLÁSA A korábbi rendezési tervben már beépítésre szánt területek vonatkozásában, melyeket jelen terv átsorol, szintén szükség van a régészeti vonatkozások áttekintésére (1). a településszerkezeti szempontból fontos utcákkal - Szent László utca, Budai út, Brunszvik utca párhuzamosan, az intézményekkel, szolgáltatásokkal biztosított területen, ahol sűrűbb a beépítés, új településközpont területeket jelöl a terv - Martonvásár 10, 12. lh Javaslat: földmunka esetében régészeti szakfelügyelet (2). Kertvárosias lakóterületek kijelölését a településmagtól távolabbi területeken az építési telkek intenzitása, a településkarakter, illetve az ott elhelyezett funkciók indokolták - - régészeti lelet előkerülése esetén a hivatkozott jogszabályok szerint kell eljárni, a munkákat fel kell függeszteni és értesíteni kell az illetékes kormányhivatalt. (3.) A településszerkezeti terv a belterületi és belterülettel határos gazdasági területeket ipari területből környezetre jelentős hatást nem gyakorló kereskedelmi szolgáltató területbe sorolja - a jelzett területek közül a Ráckeresztúr felé vezető út keleti oldalán lévő GKsz a 6. és 17. lelőhelyek közelsége miatt, míg a vasúttól délre fekvő terület az 1. lh. közelsége miatt régészeti érdekű területen fekszik, - Javaslat: közműfektetéskor régészeti szakfelügyelet, uniós beruházás esetén előzetes régészeti dokumentáció (4.) Erdőháton és Kismartonban a meglévő lakóterületeket kertvárosias lakóterületbe sorolja a terv gazdasági terület helyett. - régészeti lelőhely nem ismert (5.) A Vadex telephely kereskedelmi szolgáltató területbe - régészeti lelőhely nem ismert (6.) a Gábor-major, az MTA Agrártudományi Kutatóközpont nyugati része és a Hosszúrétidűlő déli részén található majort különleges mezőgazdasági üzemi területbe lett átsorolva. - a Hosszúréti dűlő déli részén lévő major kiemelt jelentőségű régészeti lelőhely - 8. lh. - Javaslat: földmunkával járó építési szándék esetén megelőző feltárás
17 (7.) Az Ady u. végén korábban kijelölt lakóterület helyére kereskedelmi-szolgáltató terület került lh. - avar temető kiterjedése pontosabban nem ismert, ezért régészeti érdekű terület Javaslat: közműfektetéskor régészeti szakfelügyelet, lelet előkerülése esetén megelőző feltárás Megjegyzés: amennyiben a fejlesztés európai Uniós támogatásból valósul meg, előzetes régészeti dokumentáció készíttetése kötelező a 393/2012 Korm. rendelet 9. (1) rendelkezései alapján. A korábbi terv során BEÉPÍTÉSRE SZÁNT TERÜLETEK BEÉPÍTÉSRE NEM SZÁNT TERÜLETTÉ TÖRTÉNŐ ÁTMINŐSÍTÉSE - a régészeti érdek szempontjából kedvező folyamat, így ennek értékelése nem szükséges. BEÉPÍTÉSRE NEM SZÁNT TERÜLETEK ÁTSOROLÁSA - szintén nem jelez földmunkával járó beavatkozásokat, pl. erdőtelepítés, így régészeti szempontból ezek is inrelevánsak. Tervezett utak A tervezett elterülő út nyomvonala ugyan távlati célként, de feltűntetésre került a tervlapokon. Az út és a tervezett különszintű csomópontok, műtárgyak, kapcsolódó útszakaszok kiépítésének régészeti vonatkozásait előzetes régészeti dokumentáció hivatott értékelni, a 393/2012 Korm. rendelet 9. rendelkezései alapján. IV. MARTONVÁSÁR KÖZIGAZGATÁSI HATÁRÁBAN LÉVŐ RÉGÉSZETI LELŐHELYEK MEGÓVÁSA - ÖSSZEFOGLALÁS Martonvásár több évszázados múltra visszatekintő település. A dokumentált régészeti lelőhelyek kulturális örökségünk részét képezik, melyek védelme érdekében a terület- és településfejlesztéssel, valamint a terület- és településrendezéssel kapcsolatos beruházások tervezését e védelemmel összhangban kell megoldani. A régészeti lelőhelyek védelmére irányuló intézkedéseknek elsősorban megelőző, szükség esetén mentő jellegűeknek kell lenniük.
18 A régészeti lelőhelyek a településszerkezeti terveken és a településrendezési tervlapokon feltűntetésre kerülnek. A helyi építési szabályzat hivatkozik a régészeti lelőhelyek által érintett telkek területén történő építésre vonatkozó jogszabályokra. A lelőhelyek főbb adatait (név, helyrajzi szám) be kell illeszteni a Helyi Építési Szabályzat régészeti örökség védelmével vonatkozó szakaszának megfelelő helyére, illetve fel kell tüntetni a szabályozási terv térképlapjain is. A tanulmány rávilágított arra, hogy a település határa viszonylag jól kutatott, azonban szükség volt az adatok rendszerezésére, ebből kifolyólag a Lechner Lajos Tudásközpont adatállományának, központi nyilvántartásának frissítésére. Az nyilvánvaló, hogy a korábbi adatok egy része véletlenszerű bejelentés, leletbeszolgáltatás alapján került nyilvántartásba, ezen lelőhelyek pontos helyének, kiterjedésének meghatározása napjainkban szinte lehetetlen feladat ((azonosítatlan lelőhelyek - kiemelten Szent László puszta; római kori emlékek, belterületen véletlenszerűen előkerült leletek, kiemelten Belterület - Kastélypark, vasút környéke illetve Bajcsy-Zsilinszky út- lásd 1. melléklet). Martonvásár bel- és külterületén ismert régészeti lelőhelyek részletes leírását az 1. számú melléklet tartalmazza, áttekintő táblázatuk a 6. számú mellékletben található. Összességében a Martonvásár határából ismert azonosított lelőhelyek száma 20. Fontos továbbá ráirányítani a figyelmet az egykori utak nyomvonalának kutatásának kérdésére, illetve a régészeti érdekű területek fejezetben rámutattunk az egyes történeti források jelentőségére a régészeti emlékek kiterjedésének meghatározhatóságánál (pl. Brunszvik család tereprendezése, vízszabályozási munkálatai). A jelenlegi területhasználat a külterületi szakaszok esetében viszonylag kis mértékben, de folyamatosan (elsősorban szántás okozta bolygatás,), míg belterületen már nagyobb mértékben, de alkalomszerűen (főként építkezések, közműfektetések) veszélyezteti a kulturális örökség ismert és eddig azonosítatlan elemeit. A tervezett változtatások az érintett örökségi elemek (régészeti lelőhelyek) teljes, vagy részleges pusztulásával járnak - ilyen veszély a belterületi lelőhelyek beépítése. Kiemelt fontosságú ebben a tekintetben a részben már a korábbi tervdokumentációban is szereplő Ráckeresztúr felé vezető út menti Gksz fejlesztések, a Hosszúréti dűlőben LKe kijelölés, illetve a volt Tsz-telep környéki előirányzott bővítések (Martonvásár 8, 17, 20. lelőhelyek), mivel ezeken a területeken a humuszréteg alatti földmunkák esetében megelőző feltárás szükséges. A Martonvásár 8 lelőhely esetében helyben megőrzendő épített örökségi elem előkerülésével is számolni lehet, hasonlóképpen a
19 Kossuth L. tér déli részén előirányzott változtatás esetében, esetleg a kastélypark területén (ahol lehetőség lenne roncsolásmentes kutatásra: pl. geofizikai mérések elvégzésére). Általános elvként fogalmazható meg, hogy a régészeti lelőhelyek tényleges horizontális kiterjedése gyakran nem feleltethető meg teljes mértékben a felszíni leletek szóródása által meghatározható területtel. A tapasztalatok azt mutatják, hogy a felszíni adatok alapján sugalltaknál rendszerint nagyobb kiterjedésű régészeti lelőhelyekkel szükséges számolnunk a munkák során. Nehézkes, és sok esetben bizonytalan a római emlékekre vonatkozó korábbi híradások alapján a római kori emlékek, épületmaradványok lehatárolása. Meg kell említenünk azt a körülményt is, hogy az örökségvédelmi hatástanulmányok elkészítéséhez kapcsolódó terepbejárások elsősorban az egykori településekről szolgáltatnak adatokat. A temetők terepi azonosítása terepbejárással csak ritkán lehetséges, korábbi adatok alapján bronzkori urnatemető sírjai a Dózsa Gy. u. környékén, illetve Martonvásár 7. lh környékén kerülhetnek elő, római temetőt feltételezünk Martonvásár 4, 5 és 8. lelőhelyek közelében, népvándorláskori temetkezésekről van tudomásunk a Bajcsy Zsilinszky utcából (Martonvásár 1. lh). Középkori soros vagy templom körüli temetők előkerülése várható a belterületen a Vasúttól északra (4. lh.) illetve Vörösmathy utca környékén (Martonvásár 6. lh), mely kiterjedhet a Benzinkút mögötti fejlesztési területekre. Több régészeti lelőhely kiemelt figyelmet érdemelne, és a megfelelő örökségvédelmi kezeléssel a település turisztikai vonzerejének részévé válhatna (római kori lelőhelyek). Ehhez nyilván átgondolt fejlesztési koncepcióra van szükség, mely túlnövi jelen tanulmány kereteit, mindamellett ezirányú javaslattételt is megfogalmaztunk. Tekintettel arra, hogy a nyilvántartott lelőhelyek kiterjedése nem minden esetben ismert pontosan, térképi megfeleltetésük nem egyértelmű, jelölt területükön kívül is előkerülhet kapcsolódó leletanyag (lásd II.3. - Régészeti érdekű területekről szóló fejezetet). Martonvásár határában a patakvölgyek, források közelében számos olyan lelőhely van, amelynél egyetlen földrajzi területen több korszakban is megtelepedett az ember (kiemelten a Szent László víz és mellékágai (lásd 1, 4. melléklet). A jelenség logikus, mivel a környezeti adottságok függvényében mindig az emberi megtelepedésre legalkalmasabb helyet választották ki. Külön vizsgálatot igényel az egykori római utak nyomvonalának feltérképezése, és a hozzájuk kapcsolódó villák, temetők kiterjedésének, állapotuknak
20 felmérése. Középkori településnyom több is akad a településen, ezek közül egy valószínűleg a település belterülete alatt keresendő. Mivel Martonvásár közigazgatási területének egy része a beépítettség miatt régészeti terepbejárással nem vizsgálható, felhívjuk a figyelmet arra, hogy a területrendezések során bárhol kerülhetnek elő eddig nem ismert régészeti lelőhelyek. Minden beruházás, földmunka alkalmával fokozottan figyelni kell az esetlegesen előkerülő leletekre. Szeretnénk felhívni a figyelmet arra, hogy a belterületen feltételezett kiterjedt, több korszakból származó régészeti lelőhelyek védelme érdekében fontos a lakosság örökségtudatos tájékoztatása. Az azonosított régészeti lelőhelyek legtöbbje szántóföldi művelés alatt van. A folyamatos roncsolás megmutatkozik pl. a terepbejárás során talált régészeti leletanyag elaprózódott mivoltában, illetve a talajréteg kopásában, az alapkőzet felszínre kerülésében (lásd lelőhelyek környéké - 3. melléklet). A mezőgazdasági területeken a kialakult használat folytatható, amely a szántással, talajjavító, meliorációs tevékenységgel jár együtt, vagy gyepesítés megengedett, de attól a lelőhely nem károsodhat. Lelet, vagy jelenség előkerülésekor a hatályos jogszabályok szerint kell eljárni. Ezeken a területen minden, az eddigi használattól eltérő hasznosításhoz az illetékes járási kormányhivatal előzetes engedélye szükséges. A település belterülete különböző intenzitással évszázadok óta lakott, ezért különösen fontosnak tartjuk, hogy a település vezetése kiemelt figyelmet fordítson a régészeti jelenségek, leletek előkerülésére pl. a foghíjtelkek beépítése során, és együttműködjön a az illetékes hatóságokkal az örökségvédelem érdekeinek érvényesítésében. A kapcsolódó kereskedelmi és iparterületeken a tereprendezés/közműkiépítés megkezdése előtt mindenképpen szükséges értesíteni a Fejér Megyei Kormányhivatal. Székesfehérvári Járási Hivatal. Járási Építésügyi és Örökségvédelmi Hivatalát.. Amennyiben a közműkiépítés során nem kerül elő régészeti lelet, a további földmunkák során időszakos régészeti ellenőrzést javaslok. Lelet, vagy jelenség előkerülésekor a végzett tevékenységet fel kell függeszteni, és a Kormányhivatal nyilatkozatát a további teendőkről be kell szerezni. Nagyberuházás vagy uniós forrásból megvalósuló beruházás esetén külön eljárásrendet kell alkalmazni - előzetes régészeti dokumentáció hivatott értékelni - a 393/2012 Korm. rendelet 9. rendelkezései alapján. *
MARTONVÁSÁR TELEPÜLÉSRENDEZÉSI ESZKÖZÖK FELÜLVIZSGÁLATA
MARTONVÁSÁR TELEPÜLÉSRENDEZÉSI ESZKÖZÖK FELÜLVIZSGÁLATA Megbízó Martonvásár Város Önkormányzata Dr. Szabó Tibor polgármester 2462 Martonvásár, Budai út 13. Tel.: 22/460-004 Tervező Völgyzugoly Műhely Kft.