Transindex - Mi a teendõ, ha nem ízlik a géntech-popcorn?
S. G. 2007. március 08. 17:20, utolsó frissítés: 16:24
Adjon-e tíz génkezelt kukorica-fajra engedélyt a környezetvédelmi minisztérium? Errõl indul most közvita. #b#Háttér:#/b# miért lehet kockázatos a génmódosítás?
Ha valaki nem ért egyet azzal, hogy egyszerre tíz génmódosított (gm) kukoricafajtát kezdjenek kísérleti üzemmódban termelni Romániában, véleményét április hatodikáig jelezheti a környezetvédelmi minisztérium biosecuritate@mmediu.ro mailcímén vagy a 021- 316-0282-es bukaresti faxszámon. A környezetvédelmi minisztérium (MMGA) ugyanis közvitára bocsátotta az errõl szóló határozat-tervezeteket.
Ha a tíz fajta mind importengedélyt kapna, az elsõsorban a gm-fajták egyik multinacionális vetõmag-termelõjének, az amerikai Pioneernek jelentene nagy üzletet, mert mind a tíz fajtát ennek a cégnek a laborjai kísérletezték ki. Az MMGA az utóbbi hónapokban
széleskörû konzultációt
folytat a gm-kukorica kapcsán, errõl a Transindex is beszámolt: a Greenpeace aktivistái gm pattogatott kukoricát kínáltak a MMGA egyik tanácskozására igyekvõknek.
A tét az, hogy miután kiderült, Romániában gyakorlatilag nem lehet pontosan ellenõrizni, hol és milyen mennyiségben termelnek gm-szóját, legalább a kukoricára legyen érvényes szigorú szabályozás (ha ez egyáltalán kivitelezhetõ a gyakorlatban), vagy számos uniós tagállam, mint például Ausztria, Görögország vagy Magyarország mintájára következzen a teljes tiltás.
Bevásárlókocsis tüntetés 2002 októberében Brüsszel-
ben a génmódosított élelmiszernövények ellen
A tíz fajta többségének behozatalát tesztelési célból engedélyezné a minisztérium. Ezen vizsgálatok eredményeképpen lehetne besorolni a hazai, hivatalos fajtakatalógusba (COSR) a Pioneer termékeit.
A közvitára bocsátott értesítõk szerint a Pioneer 1507-es termékvonalának gm-változata ellenálló egyes, a termést károsító lárvákra. A 59122-es kódjelû fajta az amerikai kukoricabogárra (Diabrotica virgifera virgifera) rezisztens; a 98140-es fajtát pedig glifoszát-tartalmú gyomirtó szerekkel kombinálva lehet használni, mert ez a hibridkukorica génmódosítás révén jól tûri az ilyenfajta kemikáliákat. Egyes keresztezett és génmódosított fajták ezen felül a kukoricamollyal (Ostrinia nubilalis) szemben is ellenállóak.
>> korábbi összeállításunk:
Kísérleti üzemmód – Nem ízlik a géntech-popcorn? >>
A tíz között három olyan fajta is szerepel
(a MON810, a 1507xNK603 és a NK603xMON810), ahol a kérdés már nem a tesztelés, hanem a minisztérium arra szándékszik engedélyt adni, hogy ezeket továbbra is "ellenõrzött körülmények között be lehessen vezetni a környezetbe".
A minisztériumi szakzsargonból annyit lehet kihámozni, hogy ezt a három fajtát már tavaly is importálták és tesztelték, de hogy milyen eredménnyel, azt nem tudni. A szóban forgó három fajta behozatali engedélye arra vonatkozna, hogy a tavalyi felhatalmazásban szereplõhöz képest nagyobb területen lehessen tesztelni ezeket a fajtákat. A cél itt is az, hogy amennyiben a gm-vetõmagok elfogadhatónak bizonyulnak, bekerüljenek a hivatalos fajta-törzskönyvbe.
A romániai zöldek – leghangosabban a Greenpeace itteni szervezete – nemcsak a gm-fajtákkal világszerte megfogalmazott kritikák, hanem a szójával kapcsolatos hazai tapasztalatok miatt is szeretnék elérni, hogy Románia – Magyarországhoz hasonlóan – moratóriumot mondjon ki a gm-kukorica termesztésére.
A szójával ugyanis az történt az utóbbi tíz évben, hogy a lukas szabályozás és a szakhatóságok adminisztrációs tehetetlensége miatt keresztezõdnek egymással a gm- és a hagyományos fajták, ezért például romániai termelõ csak nagy nehézségek árán tudna a többi tagállamba szóját exportálni. Nyilvántartási hiányosságok miatt továbbá azt is lehetetlen követni, hogy melyik hazai élelmiszeripari készítménybe kerül gm-szója.
>> Budiapírból húspótlót –
Megetetett társadalom. A film + az ételek szép új világa >>
A gm-kukorica beengedése azért sem indokolt
– mondják a zöldek – mert olyan kártevõk ellen biztosítanának ezek a fajták védelmet, melyek nem jelentenek nagy gondot a hazai mezõgazdaságban, ilyen például a kukoricamoly.
Miért van bizalmatlanság a gm-szója körül?
* Még nem lehet tudni, hogy közép- és hosszútávon nincsenek káros mellékhatásai az emberi szervezetben
* Az a vegyszer, amit a gm-szója kibocsát, a glifoszát, káros a talaj élõvilágára. A génkezelt növények által a kártevõk ellen termelt méreganyagok 200 napig is a talajban maradnak, így bekerülnek a táplálékláncba
* Az EU-ban fontos szempont a bio-mezõgazdaság támogatása
A gm-fajtákkal szembeni liberalizációnak nemzetközi következményei is lehetnek. Magyarország például az Európai Bizottság ajánlásával szembemenve fenntartja a MON810-re vonatkozó moratóriumot. Sólyom László romániai látogatásán többek között azért is lobbizott, hogy a romániai illetékesek támogassák Brüsszelben ezt az álláspontot. (Ez aztán nem jött össze, mert Sulfina Barbu környezetvédelmi miniszter Brüsszelben végül tartózkodott a moratóriumról szóló szavazáskor.)
Ha tehát Románia lazára veszi a gm-fajták engedélyezését, azzal károsítaná a szomszédos országok vetõmag-üzletét is, hiszen a pollen nincs tekintettel az országhatárokra. Magyarország az EU második legjelentõsebb vetõmag-exportõre a franciák után, így érthetõ a csúcsszintû diplomáciai aktivitás.
A MON810 azért nemkívánatos növényfaj Magyarországon, mert a kutatások szerint ez a kukorica három nagyságrenddel több toxint termel lepkék elleni védekezés címén, mint amennyi hagyományos permetezés során a környezetet terheli. A fölösleges méreganyag a talajban
még 11 hónappal késõbb is kimutatható.
A génmódosított kukoricából a talajba jutó toxin azért is káros, mert védett lepkefajok példányai pusztulnak el a kukoricatábla melletti és a táblában is elõforduló tápnövényeikre (például a csalánra) hulló pollentõl.
További kockázat – és erre a romániai környezetvédõk is hivatkoznak az MMGA-val folytatott vitájukban – hogy a kártevõk egy idõ után egyszerûen rezisztensek lesznek a gm-növény által termelt méregre. Az alkalmazkodást az is elõsegíti, hogy míg a permetezéssel többféle toxin jut a növényre, addig a gm-fajták csak egyetlen toxinfélét termelnek.
A géntech az ipari mezõgazdaság egyik legjövedelmezõbb üzletága. Az 1926-ban, a Iowa állambeli Des Moines-ben alapított Pioneer Hi-Bred bevétele 1999-ben 1,9 milliárd dollár volt, mikor a korábban már meglevõ 20 százalék mellé a DuPont konszern felvásárolta részvényeinek 80 százalékát. Az ügylet értéke 7,7 milliárd dollár volt
Ez az ellenállóképesség
körülbelül tíz nemzedéken keresztül alakul ki, és a kutatások szerint öröklõdik is. A kukoricamolynak egy-két generációja van egy évben, tehát öt-tíz éven belül a gm-kukorica semmilyen hatással nem lesz az eredeti célfajra. Ebbõl következõen középtávon már nem éri meg ilyen fajtákra alapozni a termelést.
Természetesen a zöldek kampányában a racionális érvek mellett sokat nyom a latban, hogy a "mit nyomnak le a torkunkon" kérdés mindenkit mélyen érint, azokat is, akiket például nem igazán érdekel a szelektív hulladékgyûjtés, a Föld napja, vagy nem hatják meg a klímaváltozásról egyre nagyobb számban megjelenõ, riasztó tartalmú jelenségek.
A "génpiszkált élelmiszer" képzete ráadásul jól illeszkedik a populáris kultúra egyik reneszánsz eredetû toposzához, az "õrült tudós" figurájához (lásd Lõw, más források szerint Juda ben-Becálel prágai rabbit, aki a legenda szerint a Gólemet). Ezzel együtt a génmódosított növényekkel kapcsolatos kételyekre azért érdemes odafigyelni, mert egyszerûen arról szólnak, hogy nem áll rendelkezésre elegendõ mennyiségû, független kutatás a gm-fajták egészségügyi – például allergiát kiváltó – hatásairól.
Az EU már 1990-ben törvényileg szabályozta a genetikailag módosított élõlények felhasználását, ennek tényleges alkalmazására azonban csak az évtized második felétõl került sor – áll az Indymedia tájékoztatójában. Az 1996-ban az európai kikötõkbe érkezõ elsõ, Amerikából származó módosított szója-szállítmányok azonnal az érdeklõdés középpontjába kerültek.
A környezetvédõk tiltakozása és felvilágosító akciói nyomán a legtöbb országban a fogyasztók szembefordultak a módosított növényekbõl készült élelmiszerekkel, kívánságuknak fokozatosan a legtöbb gyártó és forgalmazó cég is engedett: mára gyakorlatilag nincs olyan magára is adó vállalat, amely felhasználná ezeket termékeiben (Nyugat-Európában – szerk. megj.) .
Az ellenállást elsõsorban a módosított élõlények és a belõlük készült termékek elõre nem látható, nem jósolható káros következményei és kockázatai feletti aggodalom váltotta ki. A genetikai módosítás – amelynek során a befogadó élõlénybe egy másik, tõle törzsfejlõdési értelemben akár teljesen távol esõ élõ szervezet valamilyen ismert tulajdonságot hordozó génjét juttatják be, és késztetik mûködésre – ugyanis számos, "beépített" bizonytalanságot hordoz.
Távolról sem tudunk eleget ahhoz
a szervezetek génállományának (genomjának) egészérõl, a benne mûködõ szabályozási és kölcsönhatási mechanizmusokról, hogy biztonságosan kijelenthessük: a beépített új elem, az idegen gén "ezt és csak ezt" a tulajdonságot fogja megváltoztatni. Ugyanez a bizonytalanság még fokozottabb mértékben érvényesül akkor, ha ezeket az élõlényeket a természeti környezetbe juttatják ki, hiszen az ökoszisztémákról alkotott tudásunkban is komoly hiányosságok vannak.
Ennek következtében nem, vagy csak nagyon nehezen lehet megjósolni, hogy egy genetikailag módosított növény elfogyasztása hogyan hat a vele táplálkozó élõlényekre és azok ragadozóira, mi történik, ha a növény rokon fajokkal átkeresztezõdik, vagy ha a gén "elszabadul", és ellenõrizetlen módon (pl. mikroorganizmusok közvetítésével)
elterjed a környezetben.
Hasonlóképpen, nem lehet elõre megjósolni, hogy a módosított növény megváltozott összetétele nem fejt-e ki allergiakeltõ vagy megbetegítõ hatást emberben. Természetesen az azonnal és látható módon jelentkezõ káros következmények könnyen kiszûrhetõek, de a csak hosszabb idõ távlatában, tartós használat és fogyasztás nyomán megjelenõ hatásokra vonatkozóan sokszor még a megfelelõ vizsgálati eljárások és módszerek sem állnak rendelkezésre.
Ennek ellenére egyre több független kutatás mutat arra, hogy az elméletben feltételezett "mellékhatások" a gyakorlatban is fellépnek: egyes, rovarkártevõkkel szemben ellenállóvá tett növények más, adott esetben védett fajokat is hátrányosan befolyásolhatnak, míg a növényvédõszer-rezisztens fajták génjeiket gyomoknak átadva ellenállóvá teszik azokat is. A Skóciában élõ magyar származású biokémikus, Pusztai Árpád elhíresült kísérleteiben pedig egy genetikailag módosított burgonyafajtáról derült ki, hogy károsítja a kísérleti patkányok szervezetét.
A "hagyományos" és a genetikailag módosított növények
biztonságos elkülönítése a legalaposabb óvintézkedések mellett is lehetetlennek bizonyult: számos eset mutatott rá arra, hogy beporzás, illetve a termés elszóródása révén a módosított fajta igenis belekerül az ettõl mentesnek hitt szállítmányokba is. 1999-ben az Egyesült Államokban hozták nyilvánosságra környezetvédõk, hogy egy, csak állati takarmányozásra és ipari felhasználásra engedélyezett kukoricafajta, a Starlink bizony belekerült egy sor emberi élelmiszerbe is.
A fenti problémák által kiváltott tiltakozás és az engedélyezési eljárás ellehetetlenülése miatt az EU-ban 1999-ben felfüggesztették az engedélyezési folyamatokat. Ezzel párhuzamosan elindult az 1990-es szabályozás módosítása, mivel az Európai Bizottság – érzékelve a fokozódó amerikai nyomást, a gm-fajták fõ elõállítói ugyanis az USA-ban mûködnek – ettõl remélte a tiltakozás lanyhulását. 2002-ben érvénybe lépett a kibocsátásra vonatkozó új direktíva.
Az új szabályozás fokozottabban épít az elõvigyázatosság elvének érvényesítésére a környezeti kockázatok szélesebb körének figyelembe vételével, és biztosítja a fogyasztók választási szabadságát a címkézendõ élelmiszerek körének kiterjesztésével. Kritikusok szerit az irányelv folyamatos kiegészítésre szorul – például egy idén januári uniós petíció szerint azt is fel kéne tüntetni a hústermékeken, hogy az olyan állatból származik-e, amit gm-takarmánnyal etettek.
Az amerikai kormányzat évek óta rosszallással figyeli az elõvigyázatosságon alapuló európai hozzáállást, az ehhez kapcsolódó törvényalkotási folyamatokat és a génmódosított szervezetekkel szembeni, nem lanyhuló tiltakozást. Ez utóbbit maradiságnak és "ludditizmusnak", az elõbbit indokolatlan és a nemzetközi szabadkereskedelmi szabályok alapján illegális kereskedelmi korlátnak tekintik.
Romániai génmódosított vetõmag károsítja a magyar kukoricát?