Betegre utazzuk magunkat
Mivel kitört a vakácó az óvodában, nekem is szünetel a tanfolyam, Zsófi pedig megcsömörlött a tesztkönyvektől, ezért a következő napokat „szabadságon” töltjük, méghozzá távol Ein Gevtől.
Egyszer élünk alapon autót béreltünk és családostól felkerekedünk egy másik kibucba. Hiába, a változatosság gyönyörködtet :) Na jó, azért oka van annak, hogy Dáliába megyünk: barátok, távoli rokonok laknak ott, őket látogatjuk meg. Reményeink szerint olyan haverjainkkal is végre találkozunk, akik Tel Avivban laknak és akikkel a viszonylag nagy távolság miatt eddig nem sikerült összefutni.
Jó hely Ein Gev, de azért kell már, hogy végre új impulzusok érjenek minket, mert különben megkattnunk itt a végeken.
Persze, ahogy az már lenni szokott szó sem lesz önfeledt pihenésről: Ráchelen most futott át valami enyhe vírus (mikor máskor?), Ábel meg épp a foga miatt érzi kutyául magát, amit egy kilenchónaposhoz méltó önuralommal visel. De mit nekünk láz és fogzás?! - ha törik, ha szakad megyünk, hisz ki mondta, hogy szenvedni csak itthon lehet?
Hogy a következő napokban a blogolvasóink széles tömegei se érezzék jól magukat elárulom, hogy nem csak mi, de a blogunk is „nyaral”. A fájó hiányra biztos gyógyír, hogy a vakációnk végeztével első kézből értesülhessetek friss élményeinkről itt a blogon. Addig is újraolvasás céljából figyelmetekbe ajánlom az eddig megjelent posztokat.