A blog elköltözött, az új bejegyzéseket itt éred el!
Bejegyezte: monalga dátum: 7:49 Nincsenek megjegyzések:
Címkék: blogköltözés
A gyermekintézmények dicsérete
Hosszú volt a nyár, bár, egy pillanatnak tűnik, ahogy visszagondolok rá, viszont a három gyerekkel voltak azért élményeim itthon, és ha a bölcsődére vagy az óvodára gondoltam a kritikus pillanatokban, mindig az jutott eszembe, - amellett, hogy vágtam már a centit, hogy mikor lesz szeptember - hogy áldás szálljon valamennyi gondozónő és óvónő fejére!
Tekerem, forgatom...
Nemrég még arról számoltam be, hogy Ágoston fiamnak szeparációs szorongása van, és esténként úgy kell levakarni magamról krumplihámozóval. Ez a szorongás a nyáron jóval alábbhagyott, de idegenek - vagy nem naponta látott ismerősök - között abban nyilvánult meg, hogy Ágoston belémcsimpaszkodott, markolta a nadrágom szárát vagy a szoknyámat. (Sokszor volt rá példa, hogy úgy főztem, hogy ikergyermekeim kétoldalról csimpaszkodtak belém.) Jelentem ez a szorongásos, vagy anyafüggő állapot egy hónap bölcsibe (családi napközi) járással gyökeresen megváltozott.
Az a fiú, aki az első beszoktatási hét napi másfél óráját szinte végigsírta anyát keresve, most vígan és felszabadultan, nagyfiú módjára egésznapos bölcsődés lett. Visszafogott szerény személyisége látványos változáson esett át, bátran viselkedik a nagyobbacska társaival sőt, akár tettlegességig is fajul merészsége, ami lökdösődésben és akár verekedésben is megnyilvánul. Nyilvánvalóan ennek nem kellene annyira örülnöm, viszont az a tény, hogy az én, inkább visszahúzódónak mondható fiamból a közösséghez való alkalmazkodás előhozta a bátrabbik énjét, sokkal inkább elégedetté tesz, mintha magába roskadva egy sarokban ülne szerénykedve. Nem véletlen, hogy az intelligencia egyik fokmérője is az, hogy mennyire és hogyan tudunk alkalmazkodni a megváltozott körülményekhez, és ebben mennyire leszünk sikeresek. Ez a változáshoz való alkalmazkodás vitte előre az evolúciós fejlődést is. :) Hiába, aki táltosnak született... hm...
Úgy érzem, Ágoston tökéletesen vette a bölcsődébe kerülésével kapcsolatban az akadályokat, amióta oda jár sokkal jobb az étvágya is, és sokkal érthetőbben kifejezi (elmutogatva az étkezési helyhez vezet) igényét. Nemtetszését is érthetően ki tudja fejezni, olyan szinten veri ki a kezemből a felé nyújtott poharat, hogy igazolva látom a műanyag poharak beszerzésének szükségességét. Ha pedig valamely, számára felkínált étel minőségével nincs megelégedve, úgy azt egyszerűen kilapátolja a járólapra, és teljesen elégedetten mondja, hogy "ne... ne...". Ezért amint elkezdi a kilapátolást a járólapra elveszem előle az ételt, megtörlöm a száját, és kiveszem az etetőszékből.
Nórikát nem féltettem a bölcsődébe kerüléstől, ő sokkal inkább közösségi gyereknek számít, mint Ágoston. Nórikát már az első beszoktatási napon ott lehetett volna hagyni hosszabb időre is, sőt, úgy kellett neki könyörögni, hogy ugyan már szíveskedjen lependerülni arról a motorról, hogy mehessünk haza. Olyan gyorsan megtanult motorozni a bölcsiben - igaz, már előtte is tudott - hogy ember legyen a talpán, aki tud utána futni. (Ágoston inkább bébitaxizik, de ő is határozottan gyorsul már...) Örömömre szolgál az is, hogy a bölcsiben még nem jelezték, hogy más gyereket megharapott volna, sőt, Ágostonon is egyre ritkábban fedezem fel Nórika fogsorlenyomatát, pedig volt idő, amikor az esti fürdetésnél négy nagy harapásnyom is volt Ágostonon, sőt, Blankát is megharapta már lila foltosra, dacára a köztük lévő kétévnyi korkülönbségnek.
Blanka legnagyobb problémáját az óvodakezdéssel az jelentette, hogy újra kiscsoportos lett, ugyanis ő évvesztes, és négy évig fogja koptatni az óvodai székét. Azzal természetesen én is tisztában voltam, hogy négy évig fog odajárni, de úgy gondoltam, hogy idén szeptemberben középsős lesz, utána meg kétszer nagycsoportos. Nos, tévedtem, és félretájékoztattam kiskorú gyermekem, aki a szeptemberi évkezdés első napján szembesült azzal a ténnyel, hogy megint kiscsoportos lett. Mivel Blanka ún. vegyes csoportba jár, én nem tulajdonítottam ennek a csoportosdinak túl nagy jelentőséget. Blanka igen. Valamiért Blanka már most is kikéri magának a "kislány" megnevezést, ehhez képest most több ovistársa felsőbb kasztba, középső csoportba lépett. Szerencsére a rugalmas óvónénik megengedik Blankának, hogy a középsősök asztalához üljön.
Véleményem szerint nagyon sok múlik azon, hogy milyen intézménybe jár egy gyermek, milyen gondozónő, óvónő foglalkozik vele, és ebben nekünk óriási szerencsénk van. A hozzánk nagyon közel eső családi napköziben (bölcsi) és óvodában is nagyszerű, elhivatott pedagógusok dolgoznak. Áldás rájuk még százszor! :)
Bejegyezte: monalga dátum: 15:00 Nincsenek megjegyzések:
Címkék: bölcsi, évkezdés, gyerek, gyerekek, három gyerek, ikrek, óvoda, pedagógusok
Jelentem, megsütöttem a langalló, langali, kenyérlángos, magyar pizza vagy töki pompos néven futó kelt tésztát, és az eredménnyel nagyon elégedett vagyok. Egyáltalán nem száraz, sőt, inkább szaftosnak mondanám a tésztát, és meglehetősen fokhagymás az íze (nyilvánvalóan a tejfölbe kevert fokhagymától), de nagyon finom!
Köszönöm a receptet, Ildikó!
Tekintettel megnövekedett méreteimre a héten kiválogattam azokat a ruhákat, amelyek már nagy valószínűséggel az életben nem fognak rám jönni. (Jobb nem ringatni magamat hiú reményben.) A legtöbb ruhát még ma is szívesen felvenném, ha jó lenne a mérete, mivel ezek a klasszikus darabok nem mennek ki a divatból, egy kosztüm tíz év múlva is kosztüm lesz.
Jó arra gondolni, hogy valaha voltam 52 kg, és hordtam 36-os és 38-as méretű ruhákat. Eme bizonyítékokat szeretném most eladni, hogy legyen hely az új ruhák vásárlásához...
Mint tudjuk, minden sikeres férfi mögött áll egy nő, akinek reggelente nincs mit felvennie, viszont ezt a semmit valahol tárolni szükséges. Nos, a mi belső szekrénykapacitásunk - dacára a hatalmas beépített szekrénynek - is véges, ezért kicipeltem ezeket a kis gyönyörűségeket a garázsba, a kocsi elfér az utcán is.
Nosztalgiával gondolok a Nagy Helga divattervező által tervezett kosztümömre, a sok Marks and Spencer kosztümre, blúzokra, az Emporium kosztümömre, a Párizsban vásárolt selyemblúzomra, a sok Ausztriában vásárolt sportzakómra, a kis szürke kosztümömre, ami narancssárga felsővel nagyon extra tudott lenni. És az a sok 38-as nadrág... Marks and Spencer... A kis 38-as AbOriginal és Sponge farmer... Hüpp-hüpp... Ezektől most megválnék...
Kedves 38-as mérettel rendelkező, kosztümre vagy elegáns ruhára vágyó olvasóm!
Amennyiben érdekelnek jó minőségű, 38-as méretű, főként klasszikus fazonú kosztümök, fiatalos ruhák, blúzok, nadrágok, amelyek nem mennek ki a divatból, vedd fel velem a kapcsolatot, és gyere el garázsvásáromra!
Az eredeti ár töredékéért, jelképes összegért most a tiéd lehetnek olyan márkás ruhák, amelyektől az eredeti tulajdonosuk nem is szívesen válik meg... :)
Ha a Te méreted nagyobb, mint 38-as, de van olyan ismerősöd, akiről tudod, hogy szeret elegáns ruhákban járni, és a mérete is 38-as, kérlek ajánld figyelmébe ezt a lehetőséget!
Sok szeretettel várom az érdeklődőket időpont-egyeztetés után! Akik tudják a telefonszámomat, azok mobilon is hívhatnak! :)
A garázsvásár helye: Nagykanizsa
Pontos cím: egyeztetés után!
Bejegyezte: monalga dátum: 12:30 Nincsenek megjegyzések:
Címkék: 38-as kosztüm, 38-as méretű ruhák, garázsvásár
Pirog - hmmm - kóstoltad már?
Kedves barátnőm, Renáta ajánlotta a figyelmembe ezt a pirog receptet (úgy tudom, Ő meg Tomitól hallott róla :)).
Lényeg a lényeg, a pirog nagyon finom lett, bátran ajánlom kezdő háziasszonyok figyelmébe is.
1.) A langyos cukros tejben felfuttatjuk az élesztőt, majd a tészta többi hozzávalójával tésztát dagasztunk.
2.) Langyos helyen (mosogatóba forró vizet töltöttem, abba helyeztem el a kelesztőtálat) kelni hagyjuk a tésztát, addig apróra összevágjuk a paradicsomot, feta sajtot, a fokhagymát fokhagymanyomóval kinyomjuk.
3.) A megkelt tésztát kinyújtjuk vékonyra (kb. 5 mm).
4.) Pogácsaszaggatóval kiszaggatjuk, majd a minden második kiszaggatott tészta közepére halmozzuk a tölteléket.
5.) Összeillesztjük a tésztákat, kis labdákat formázunk belőlük.
6.) Közepesen forró olajban kisütjük.
Bejegyezte: monalga dátum: 20:14 Nincsenek megjegyzések:
Címkék: recept, saját készítésű
A Lidl töltött tésztája
Aki ismer, az tudja, hogy nem kedvelem a készételek vásárlását a multiknál, mivel ezek a termékek általában annyi tartósítószert, adalékot tartalmaznak, hogy inkább "műkaja" mint valódi, és annyi közük van a természetes alapanyagokhoz, mint tyúknak az ABC-hez, DE!!! ráakadtam egy igazi gyöngyszemre.
A Lidl valószínűleg új terméke, nincs agyonreklámozva, és az ára sem vészes. Hagyományos sváb töltött tésztáról van szó, és a LIDL hűtőpultjában, a szalámik alatt lehet megtalálni, így néz ki a csomagolása:
Tudatos vásárlóként persze megnéztem, hogy mit tartalmaz: semmi olyant, amit amúgy ne ennék meg: sertéshús, durum búzaőrlemény, só, élesztő, sertésszalonna, paraj, vöröshagyma, alternatív tartásban termelt teljes tojás, étkezési só, fűszerek, petrezselyem, cukor, stabilizátor, trinátrium-citrát, fűszerkivonatok.
Zöldségalaplében megfőztem a kis tészta-táskákat, majd a benne főtt zöldségeket (sárgarépa, petrezselyem, hagyma, fokhagyma, karalábé) lemixeltem, fűszereztem curry-vel, tejfölt adtam hozzá, felengedtem a zöldséglével, és visszapakoltam a sűrű szószba a kis táskákat.
Köszi, Lidl!
Bejegyezte: monalga dátum: 20:29 Nincsenek megjegyzések:
Címkék: gyorskaja, Lidl, recept