Focival kezdte - a világ egyik legjobb kosarasa lett
Szerző: Botár László 2015. Július 10. 14:15:00
Már a 2013-as Eb-t megnyerő spanyol válogatottnak is vezéregyénisége volt Alba Torrens - az idei női Eb-n nyilatkozott honlapunknak.
Már a 2013-as Európa-bajnokságot megnyerő spanyol válogatottnak is vezéregyénisége volt a 26 éves bedobó, Alba Torrens. A kiváló kosaras az előző, nemrég befejeződött magyar-román Eb-n bronzérmet szerző spanyol válogatottnak is húzóembere volt, az együttesből egyedül ő került be az All Star csapatba. Torrens kétszer volt az Euroliga döntőjének a legértékesebb játékosa, (2011, 2014), és ugyanezen években ő érdemelte ki az év játékosa címet Európában.
E díjai, címei ellenére szerény játékos és ember - nincsenek sztár allűrjei. Európa egyik legjobb játékosával "két ütemben" beszélgettünk. Az interjú jelentős része még a középdöntőn készült. Torrens az utolsó győri csoportmeccset, az oroszok legyőzését követő lazítás és a budapesti bronzcsata után is készséggel felelt honlapunk kérdéseire
- Szédületes, hogy százkilencven centi fölötti magasságoddal úgy vezetsz labdát és olyan sebességgel cikázol a pályán, mintha irányító lennél. Máshol ezzel a magassággal lassú, nehézkes centereket látni a pályán. Ez a technikai tudás és fizikum nálad inkább adottság vagy a sok munka eredménye?
- Tisztázzuk: a spanyol válogatottnak remek irányítói vannak, és az mind a csapatnak, mind pedig azon belül nekem is jobb, hogy ezt ők "intézik". Hogy ők szervezik a játékot, azzal az én dolgom is sokkal könnyebb. Biztos, hogy valami adottságom is van, de azért, hogy erre a szintre eljussak, nagyon sokat dolgoztam. Ráadásul pár éve volt egy nagyon súlyos térdsérülésem. Azt követően, hogy felépültem, az edzéseken túl rengeteg időt, energiát fordítottam egy esetleges sérülés megelőzésére. A pályán kívül is nagyon sokat kell tenni azért, hogy a pályán jól érezze magát az ember.
- Melyik a kedvenc posztod, pozíciód?
- Posztot nem is mondanék, a kedvenc pozícióm a pálya valamelyik oldala, széle, onnan szeretek betörni.
- A kosarazás előtt más sportágat is kipróbáltál?
- Lehet meglepő, amit most mondok, de az első sportágam a foci, a labdarúgás volt. Hét éves koromtól egy éven át jártam labdarúgó edzésekre. Akkor iskolámban egy testnevelő tanár megkérdezte, kosarazni lenne-e kedvem, s emlékszem, nagyon határozottan, kategorikusan azt mondtam: nem.
- Hogy jött a foci?
- Édesapám futballozott, na nem profiként, hanem alacsonyabb osztályban. Tetszett az azt körülvevő légkör, gondoltam, kipróbálom.
- Hogyan lettél mégis kosaras, túl magasra nőttél a futballhoz, netán nem is voltál túl ügyes?
- Lehet, hogy mindkettő. Szerencsére az előbb említett testnevelő addig rágta a fülem, amíg végül rá nem vett arra, hogy lemenjek kosárlabda edzésre.
- Hogy is szokták mondani? Szerelem volt első látásra... nagyon megtetszett, azonnal megkedveltem a játékot. Az említett szerelem természetesen mind a mai napig tart, és szerintem egész életemen át elkísér.
- Van kedvenc játékosod, példaképed?
- Igen, a Barcelona kosarasa, Juan Carlos Navarro, a "bomba".
- Bár Európa egyik legjobb játékosaként tartják számon, nagyon furcsa, hogy a kontinens éljátékosainak többségével ellentétben ön még nem játszott az amerikai profi bajnokságban, a WNBA-ben. Miért is?
- Biztos nagyon érdekes bajnokság a WNBA, a világ legjobb játékosai játszanak ott, sok értékes tapasztalatot lehetne szerezni. Az a bajnokság azonban nyáron zajlik, amikor általában hazám válogatottjának is programja, versenye van. Márpedig az én értékrendemben egyértelmű, hogy a spanyol válogatott az első, úgy érzem, a kettő együtt nem menne. Ha esetleg vállalnám a WNBA-t, tartok tőle, hogy a válogatottban nem tudnám a magamtól elvárt teljesítményt nyújtani, ezt pedig nem engedhetem meg magamnak.
- Mennyire vagy elégedett a spanyol válogatott Európa-bajnoki szereplésével?
- Vegyes az összkép. A minimális célt elértük, mehetünk az olimpiai kvalfikációra. Az előző Európa-bajnokságot viszont mi nyertük, meg akartuk védeni a címünket, ez azonban nem sikerült, s ez azért némi csalódást jelent. Ezzel együtt tíz meccsből csak egyet veszítettünk el és érmet szereztünk, ami rossznak semmiképp nem mondható, de azért van bennem hiányérzet..
Született: 1989. augusztus 30.
Euroliga-győztes: 2010-11 (Salamanca), 2013-14: (Galatasaray)
Euroliga döntő MVP: 2010-11, 2013-14.
Az év játékosa Európában: 2011, 2014.