Egy étterem szellemtörténete - Színek és foltok
Mi lehet a közös Ernest Hemingway-ben, Aga Khanban, Orson Wellesben, Peggy Guggenheimben, Arturo Toscaniniben, Lord Guinness-ben és Lady Dianában? Hogy kerülhet egy könyvbe Vivaldi, Casanova és az Orient Express? Eláruljuk: a közös nevező Velence, és azon belül is egy étterem, a legendás Harry’s Bar.
Nemcsak az észak-olasz lagúnaváros, a hajdani nagyhatalmú Velencei Köztársaság ma is tetten érhető, nagy időket idéző hangulata, nemcsak a Cipriani-család, mindenekelőtt az alapító Giuseppe kitartó, áldozatos és a vendéglátás iránti alázatos munkája, hanem mindazoknak a hírességeknek gyakran visszatérő látogatása is megkerülhetetlenné teszi a Harry’s Bart a világszerte csodált olasz éttermi kultúrában. Haas Márta, aki nem egyszerűen Olaszország, hanem az itáliai gasztronómiai kultúra (vagy mondhatjuk így is: kulturális gasztronómia) szerelmese és avatott ismerője, Leonardo da Vinci, a szicíliai maffia és Giuseppe Verdi asztalának titkai után a Harry’s Bar több mint 80 éves története kapcsán rajzol izgalmas portrékat Ciprianiékról és illusztris vendégeikről az Egy amerikai Velencében című könyvében. Közben, ahogyan azt már megszokhattuk akár az említett könyvekben vagy az Ízes Itália sorozat füzeteiben, ínycsiklandó receptekkel is megörvendeztet minket, amelyeket az olasz konyha hazai amatőr művelői is kipróbálhatnak a klasszikus Carpacciótól a tiramisuig, a velencei májtól a Harry’s Bar halleveséig, és a különböző koktélokig.
A régmúlt felidézése mellett rendkívül tanulságos a „mélyről jött”, saját erejéből még a tengerentúlon is hírnevet szerzett öreg Cipriani története, hogy milyen akadályokon verekedte át magát – ne feledjük, volt egy Mussolini-korszak, egy II.világháború, egy olasz csoda, egy 1968, hogy csak a nagyobb történelmi fordulópontokat említsük ebben a periódusban – és milyen kompromisszumokat kellett kötnie a saját életében, hogy a vendéglátásban aztán ne ismerjen pardont, kikezdhetetlen egyensúlyt teremtsen az üzlet és gasztronómiai kreativitás között és nem utolsósorban dinasztiát alapítson e kegyetlen műfajban. A vendégek kapcsán, akikből többen üzleti partnerek is lettek, megismerhetjük a kor közéletének és művészetének számos kulisszatitkát, egyes híres alkotásoknak a Harry’s Barhoz köthető sztorijait is, humorral, iróniával fűszerezve.
A könyvnek van azért egy-kis nosztalgikus felhangja is, hiszen manapság olyan világban élünk, amikor túlságosan rohanunk ahhoz, hogy igazán élvezzük az ízeket, az éttermek hangulatát, amikor Magyarországon egyre-másra szűnnek meg az olyan helyek, ahol egykor szertartás volt ebédelni, amikor világszerte egyre kevesebb olyan helyre tudunk elmenni, ahol csak a vendég számít, mint Ciprianiéknál. Erre is figyelmeztet Haas Márta könyve.
(Haas Márta: Egy amerikai Velencében – A Harry’s Bar legendája. Mobil Kiadó, 2017)