Meseláda: március 2011
Ezer éve elkészült már, de nem tudtam mutogatni még, így most pótolom. Szerettem minden öltését, mert bájos, szép, ráadásul az én színeim, és persze minden más miatt is rettentően szerettem.
Szeretem a mai napig, mert jó ránézni, megszimatolni, megsimogatni. Ugyanis nomen est omen alapon bizony levendulával tömködtem ki, és megkapta az elmaradhatatlan selyemszalag körítést, amit először Atalie rózsája kapott, és azóta, egyre népszerűbb, mert sokaknál látom viszont a kis helyes hullámocskákat.
Lavender Heart © Babi's Treasures, Nina's Threads - Old Lavender
Mennyi van a rovásán?
Már több mint nyolc év.
Volt benne minden. Nagy boldogságok, örömök, nagy remények, fellángolások, összecsapások, egymásra csodálkozások, ölelések, nevetések, sírások, csodák és könnyek, olykor még nagyobb csalódások, kiábrándulások.
De ami állandó a tanulás és a figyelem. Tanulunk egymásról egymásért szeretni, élni, ölelni, újraéledni, és figyelni a pillanatra.
Azt hiszem az a hajnali mélypont, amikor már az összes általatok írt bogbejegyzést elolvastam, nem történik semmi, ám nekem hősiesen "dolgoznom" kell, a webaudit az egyetlen társam és kínomban a saját régebbi bejegyzéseimet olvasgatom. Olykor megállapítom, hogy jót írtam. Az sem túl feltűnő, szerencsére, ha hangosan vihogok. :))))) Lassan egyébként kezdek kidőlni. Hiányoznak a kényelemes napok, amikor kedvemre alkothattam, hiányzik, hogy nem én rendelkezem az időmmel, mert az új főnök nehéz helyzetben van és nem tudja olykor, kire milyen szabályozás vonatkozik. Így az lett a rendszer, hogy rengeteget dolgozom - legalábbis a saját ízlésem szerint rengeteg. Kezdek halálosan elfáradni. Nem jut időm hímezni, alkotni és kezde rettenetesen hiányozni! Mindarra, ami feltölt, boldoggá tesz csak lopva jut egy icipici időm. Kérek időkibővítőt! Nemsokára különben is itt a születésnapom ;) Egyébként jól vagyok, szeretem az újjáalakult munkámat. Az pedig különösen boldoggá tett, amikor a főnök többször megdícsért a múlt hétvégi munkámért - ez a jelen "vérzivataos" időben, azt hiszem, jelentőséggel bír. Majd "beváltom" ezt a bónuszt májusban, két hét pihenésre ;) És tényleg!
A kotnyeles szürke és a decens rózsaszín esete... Bejegyezte:
Új technikákat, anyagokat, eszközöket, munkát, életet próbálgatok. Furcsa, de egyik pillanatról a másikra minden megváltozott. Szeretem, hogy így történt, mert előre visz.
Már csak egy dolog hiányzik ;)
Mindig készül valami, csak nem mutatom. Ennek viszont nem tudtam ellenállni, mert bevallom, rengeteg meló volt, de beleszerettem. Remélem a barátnőm is így lesz vele... ugyanis szülinapi ajándék ;) :P
Nem a legjobb kép, és nem is látszik rajta minden, amit szerettem volna. Majd megmutatom egészben is :)))
A kotnyeles szürke és a decens rózsaszín esete... ...