célpont MAGYAR GYERMEKKÖNYV INTÉZET Fordulópont Egyelõre virtuálisan SÁNDOR CSILLA MÁRIA - PDF
célpont MAGYAR GYERMEKKÖNYV INTÉZET Fordulópont Egyelõre virtuálisan SÁNDOR CSILLA MÁRIA
Download "célpont MAGYAR GYERMEKKÖNYV INTÉZET Fordulópont 49 47 Egyelõre virtuálisan SÁNDOR CSILLA MÁRIA"
1 SÁNDOR CSILLA MÁRIA MAGYAR GYERMEKKÖNYV INTÉZET Egyelõre virtuálisan április végén a VI. Gyermekirodalmi Fesztiválon a Mûvészetek Palotájában megtelt a konferenciaterem, a hallgatóság várakozó kíváncsisággal ült a székekben. Sokak fejében az járt, hogy vajon milyen esélye van mostanában egy régóta tervezett, kifejezetten a gyermekirodalommal foglalkozó intézet megszületésének. A beszélgetés részvevõi (Budai Katalin, Boldizsár Ildikó, Pompor Zoltán, Csík Tibor, Sándor Csilla) azt járták körül, hogy milyen célok hívnák életre és milyen módon tudna mûködni a Magyar Gyermekkönyv Intézet. Csík Tibor, az Országos Pedagógiai Könyvtár és Múzeum (OPKM) képviseletében nagylelkû gesztussal felajánlotta, hogy a megalakuló intézetnek lehetne székhelye az OPKM, fenntartói szerepet azonban nem tudna vállalni. A beszélgetést megelõzõen néhány héttel a Facebookon létrejött az Intézet virtuális változata, és viszonylag hamar tömegesen csatlakoztak a kezdeményezéshez. Jelenleg 455 rajongója van, és ez a szám napról napra bõvül. Bár konkrét elõrelépés a megalapítást illetõen nem történt, mégis elindult valami: összeállt egy szakmai koncepció, melynek alapján tárgyalások folynak a Nemzeti Erõforrás Minisztérium kulturális területéért felelõs szakembereivel. A gyermek- és ifjúsági irodalomnak azokban az országokban van nagy presztízse, amelyek képesek önálló intézményrendszert, valamint elméleti-kritikai fórumot mûködtetni. Magyarországon számos alkalommal felmerült az önálló intézményrendszer létrehozásának igénye, de a szakmabeliek érdekérvényesítõ képessége sohasem volt olyan erõs, hogy ezt akár állami, akár civil vagy gazdasági szereplõkkel létrehozhatta volna. Számos érv szól amellett, hogy a gyermek és ifjúsági irodalom magasabb szintre emelhetõ, amennyiben egy erre specializálódó intézménybe összpontosulnak a gyermekirodalommal összefüggõ tevékenységek (tudományos munka, népszerûsítõ munka, kritikai tevékenység, tanácsadóiszakértõi tevékenység, adatbázis fejlesztése stb.) Az önálló intézmény hiányának egyik következménye, hogy nem alakul ki párbeszéd az egyes kezdeményezések között, a legtöbb esetben a legfontosabb információkról sem értesülnek az érintettek. Egy koordinációs központ, mely számon tartja az eseményeket és maga is kezdeményez programokat, sokkal hatékonyabb eredményt tud elérni. Fordulópont 49 47
2 Világszerte számos formája és típusa létezik az úgynevezett Gyermekkönyv Intézetnek. Egyetemeken létrehozott kutatóbázisok, nagy intézményekhez kapcsolt önálló egységek vagy teljesen önállóan (alapítványi vagy állami pénzekbõl) mûködõ intézetekre egyaránt találhatunk példát. Jelenleg Magyarországon a gyermek- és ifjúsági irodalommal hivatásszerûen kevesen foglalkoznak. A szakemberek egy része fõiskolákon, egyetemeken oktat (kevés óraszámban, szakkiadványok nélkül), mások pedig lapokban publikálnak.* FELADATOK, AMELYEK A GYERMEKIRODALMI INTÉZET HATÁSKÖRÉBE TARTOZNAK 1. figyelemmel kíséri a kortárs hazai és külföldi gyermek- és ifjúsági irodalmat (adatokat, statisztikákat, elemzéseket készít a megjelent mûvek alapján), és szakmai szempontok alapján kiválasztja a minõségi könyveket. 2. meghatározott periódusokban ajánlólistát állít össze, amit eljuttat a gyermekirodalom közvetítõinek: szülõknek, könyvtárosoknak, pedagógusoknak 3. továbbképzéseket szervez a gyermekirodalom részterületeivel kapcsolatosan 4. különbözõ formában és fórumokon népszerûsíti a gyermekirodalmat 5. kapcsolatot tart a különbözõ hazai és külföldi szervezetekkel 6. gyermekkönyv-illusztrációs kiállítást szervez 7. a legfontosabb nemzetközi projektekbe bekapcsolódik 8. konferenciákat szervez 9. szakkönyveket jelentet meg hazai és külföldi szerzõktõl 10. adatbázisokat épít, naprakész információkkal rendelkezik a magyar gyermekirodalom termésérõl 11. kapcsolatot tart a sajtóval, megbízható információkkal szolgál az érdeklõdõk számára A GYERMEKIRODALOM AKTUÁLIS PROBLÉMÁI Nincsenek kifejezetten gyermekirodalom témában pályázatok, ezért ez a terület nem jut támogatáshoz. Az egyéb pályázatok kuratóriumaiban nincsenek gyermekirodalomhoz értõ szakemberek, fontos lenne, hogy * A cikk szerzõje a Csodaceruza szerkesztõjeként megtapasztalta, hogy a folyóirat létezésével összefogja a szakmabelieket, de a lap kapacitása véges, így számos olyan kutatás, elemzés nem születik meg, amely fontos dokumentuma, inspirációja lehetne a magyar gyermekirodalomnak. Ugyanakkor a Csodaceruza folyóirat megjelenése óta saját bõrén érzékeli egy háttérintézmény hiányát. A lap nem egy anyaintézménytõl függ, ahogy ez normális lenne, hanem kiszolgáltatott helyzetben küzd fennmaradásáért. 48 Fordulópont 49
3 olyanok döntsenek a gyermekirodalom kérdéseirõl, akiknek van rálátásuk a területre (nem elég, hogy van gyerekük ) Az oktatási intézmények számára a gyermekirodalom fogalma ismeretlen. Sem a vizuális nevelés, sem az irodalom oktatása nem emeli be a gyermekirodalmat, illetve az illusztrációkkal kapcsolatos tudnivalókat a tanmenetbe. Gyermekkönyvajánló listákat kellene eljuttatni az iskolákba, és segíteni kellene az értékes gyermeklapok, gyermekkönyvek eljuttatását is ezekbe az intézményekbe. Nem jellemzõ az író-olvasó találkozók szervezése az oktatási intézményekben. A gyerekek szívesebben olvasnának, ha személyes kapcsolatba kerülhetnének írókkal és illusztrátorokkal. A magyar gyermekirodalom szereplõi nem részesei a nemzetközi gyermekirodalmi életnek. Szerzõink, illusztrátoraink nem kapnak segítséget a külföldi megjelenésekhez, a gyermekkönyvkiadók sem rendelkeznek elég forrással ahhoz, hogy ilyen jellegû marketingtevékenységeket végezzenek célpont a szakmabeliek érdekérvényesítõ képessége sohasem volt elég erõs A Bolognai Nemzetközi Könyvvásáron nincs egységes megjelenése a minõségi magyar gyermekkönyveknek, a kiállítók esetleges pályázati pénzekbõl vagy önerõbõl jelennek meg, de sokszor promóciós elképzelések nélkül. A magyar gyermekkönyvek és szerzõik nem jutnak el az állami pénzekbõl finanszírozott külföldi rendezvényekre (Frankfurt, Lipcse, Marosvásárhely ) A gyermekirodalom ezeken a helyeken vagy nem, vagy esetlegesen (kiadói lobbi eredményeként) jelenik meg. Hiányoznak a nagy nevû gyermekkönyvírók. Kevés a motiváció a gyermekkönyvírásra, nincsenek elismerések. Nem készül összesítés, statisztika egy-egy év könyvtermésébõl, a gyermekirodalom legfontosabb eseményeirõl, nincs sajtófigyelés a témában, ezért a gyermekirodalom területe évek óta áttekinthetetlen. A szerzõk és illusztrátorok számára nincs elég bevétel: pedig egy jól mûködõ rendszerben meg kellene tudjanak élni a szakmájukból. Az illusztrált könyvekre külön pályázatokat kellene kiírni, a jelenlegi pályázati rendszerben a szépirodalmi kollégiumon (NKA) belül lehet pályázni kicsiknek szóló képeskönyvekkel, de legtöbbször a zsûri elutasítja ezeket, mert a szöveget értékelnék, és nem a képeket. Fordulópont 49 49
4 HELYZETKÉP A KORTÁRS GYERMEK- ÉS IFJÚSÁGI IRODALOMRÓL A magyar gyermek- és ifjúsági irodalom legutóbbi éveirõl nehéz összegzõ megállapításokat tenni, mert nem állnak rendelkezésünkre összegyûjtött adatok, elemzések, statisztikák, tudományos megalapozottsággal öszszeállított források. Minél késõbb kezdjük el összegyûjteni az adatokat, annál több információ vész el, és annál nehezebb képet alkotni majd arról, hogy mit is jelent nekünk a magyar gyermek- és ifjúsági irodalom. Ha mûködne a Magyar Gyermekkönyv Intézet, felkészült és megfelelõ szakmai tudással rendelkezõ munkatársai nem társadalmi munkában, hanem megbízással, honoráriumért vagy fizetésért lelkiismeretesen el tudnák végezni ezt a feladatot. Jelenleg Magyarországon az Országos Pedagógiai Könyvtárban és Múzeumban tesznek a legtöbbet ezen a egyre kevésbé van rálátásunk a könyvekre és az interneten terjedõ tartalmakra téren, hiszen gyûjtik, katalogizálják és kutatható állapotba helyezik a gyermekkönyveket, de ezen túlmenõen már nem végeznek feltáró, összegzõ kutatásokat. Az adatgyûjtõ, szemlézõ, leíró munka csak egy része annak, amit a kortárs gyermek- és ifjúsági irodalommal tenni lehet. Cikkek, eszmecserék, vélemények ütközetése tudományos, szakmai és ismeretterjesztõ fórumokon, kritikák, recenziók írása és publikálása, összehasonlító elemzések elkészítése, részvétel külföldi konferenciákon mind olyan tevékenységek, melyekbõl ma Magyarországon csak nagyon kevesen vehetik ki a részüket. Az Intézet munkatársai, illetve a velük kapcsolatban álló szakemberek nemcsak itthon, hanem nemzetközi fórumokon is bõvíteni tudnák tudásukat. Az utóbbi tíz évben örvendetes módon igen erõteljes érdeklõdés mutatkozik a gyermekirodalom iránt. A könyvkiadók egy csoportja újító szándékkal, a friss, érdekes, mai és nem utolsósorban hazai alkotók által írt és illusztrált könyvek kiadásába kezdett, felfedezve azt a hiányt, amit most magas színvonalon igyekszik pótolni. A terület forráshiányáról beszélni közhely, a hazai könyvkiadás és kultúra helyzetére az elmúlt tíz évben is a pénztelenség volt jellemzõ. A gyermekirodalom (gyermekkultúra) területére ez még inkább igaz, ebbõl a kevés pénzbõl szinte semmi pénz nem jutott a gyermekirodalomra. Az állami finanszírozású intézmények, mint például a gyerekszínházak, valamivel jobb helyzetben vannak, szemben például a teljesen üzleti alapon mûködõ kiadókkal, amelyek ráadásul csak minõségi könyvet kínálnak az 50 Fordulópont 49
5 olvasóknak, megküzdve a terjesztés hatalmas problémáival. Az így kialakult helyzetben a gyermekkultúra a közönség számára szinte egyet jelent a multinacionális cégek által olcsón elõállított termékekkel, produkciókkal, melyek médiajelenlétükkel és hatalmuknál fogva elnyomják az igényes, mûvészi szempontból kifogásolhatatlan alkotásokat. A legjobb példa erre a gyermekfilm és a gyermek- A Magyar Gyermekkönyv Intézet logója lapok helyzete, ezekben a szegmensekben alig találni hazai minõségi produkciót, kiadványt. A gyermek- és ifjúsági könyvek megjelenése mellett egyre kevésbé elhanyagolható az online tartalom terjedése az interneten. Miközben szaporodnak a kiadványok és gombamód terjednek a honlapok, egyre kevésbé van rálátásunk a könyvekre és az interneten terjedõ tartalmakra. Az informálódni kívánó szülõ vagy pedagógus mindent elhisz, amit jól becsomagolva tárnak elé, és ebben a kusza, átláthatatlan rengetegben egyre kevésbé ismeri ki magát. A gyermekirodalom önálló szakterület, melynek mûvelõi orientálnak és tájékoztatnak, kapaszkodót és fogódzót nyújtanak mindazoknak, akik szeretnek megbízható és hiteles forrásokból tájékozódni. Magyarországon a kultúra finanszírozásának elhanyagolása sajnos azzal is együtt jár, hogy a gyermekkultúrával foglalkozó mûhelyek magukra maradnak. Igényeiket, elvárásaikat, üzeneteiket legjobb esetben olyan bizottságok felé tudják továbbítani, amelyek nem értenek az adott szakterülethez, de az is jellemzõ, hogy egy-egy problémával nincs is kihez fordulni. Addig, amíg nincsenek önálló intézményei a gyermekirodalomnak, és amíg nem szakmai tudás, tapasztalat, rálátás alapján döntenek a gyermekkönyveket érintõ kérdésekrõl, addig nem várható fejlõdés ezen a területen. Fordulópont 49 51