Tóth József : Unokáink is olvasni fogják
Az Egyetértés Vadásztársaság elnöke
Ha a múltját nem ismeri valaki, hogy tervezze meg a jövőjét? E gondolat jegyében határozta el az Egyetértés Vadásztársaság: megörökítik a közösség emlékezetes pillanatait, írásokat, fotókat gyűjtenek, visszaemlékezések kapnak helyet egy albumban. Tóth József, a vadásztársaság elnöke elbeszéléséből egy generációkon át e szenvedélynek hódoló emberek megőrzésre méltó emlékei rajzolódnak ki. A hagyományőrzés parancsa minden szavát átitatja. Szeretettel gondol családtagjaira is. Édesanyja, Tóth Erzsébet és édesapja, Tóth Lajos – névrokonság és házasság kötötte össze őket – Tiszakerecsenyben nevelték Józsefet és húgát, Margitot. Az 1953. március 16-án született fiú az akkori legnevesebb munkáltatók egyikében, a Csepeli Szerszámgépgyárban tanulta ki a géplakatos szakmát. Margit tanárnő lett.
Miután felszabadult, és átvette a sikeres vizsga utáni oklevelét, még két évig kereste a helyét a fővárosban, de nem találta. Hazahúzta a szíve Bereg csücskébe. A Tiszaszalkai ÁFÉSZ-nél talált munkát, előbb a pékségben, ezt a két év katonaság váltotta, majd a leszerelését ő vezette az elnök gépkocsiját. Sok lyukas órán át várakozott főnökére, akinek az éjszakába is nyúlt időnként az elfoglaltsága. A fuvarozást megszerette, a ZÖLDÉRT Vállalatnál 4 évig szállította az almát a konzervgyárakba.
Időközben megtalálta a párját Cselle Aranka személyében, akivel néhány év után hivatalosan is egy párt alkottak. Házasságukból két fiú született: László (1981), ő azt a presszót viszi tovább, amit Tóth József elsőként nyitott Vásárosnamény piacán. Besegít a mezőgazdaságba is, él-hal a természetért, akárcsak öccse, Zoltán (1985). Az édesanya is ott hagyta az áfészt, és saját ruhaboltját vezeti Vásárosnamény belvárosában. László már családos, a neje, Tóthné Újvári Ágnes szociális területen dolgozik, jelenleg másfél éves kislányukat, Annát neveli otthon. Tanulmányait Budapesten folytatta, közgazdász diplomát vett át. Zoltán – aki a Nyíregyházi Főiskolán szintén a közgazdász szakot választotta – komoly kapcsolatot ápol Török Boglárkával, aki a családi ruházati szaküzletben szolgálja ki a vevőket. Ritka az ilyen összetartó család. Talán csak én látom, hogy az édesapa szeme elfelhősödik, amikor arról beszél: fiai, minden külön ráhatás nélkül, ösztönösen követték őt a mezőgazdasági vállalkozásokban és közös a hobbijuk, a vadászat is.
Visszapörgetjük a családi történelemkönyvet a rendszerváltozásig. Tóth József hamar észrevette, hogy akkor juthatnak ötről a hatra, ha vállalkozásba kezdenek. 1991-ben elsőként nyitott egy presszót. Akkor jöttek Ukrajnából, Romániából autóbuszokkal a bevásárlók. Génjeiben a föld szeretetét, a mezőgazdasági termelés, mint megélhetési forrást hozta magával. Almát termesztettek, mindig a minőségre törekedtek. Az aszály, a 2-3 éve rendszeres fagykár, a jég annyi bizonytalanságot hordoz, mégis csinálják. A fiai a metszéstől az almaszedésig mindenben segítenek. Megbecsülik a munkásaikat, mert nem mindegy, kivel dolgoznak. Az Idared, a Mucsu, a Golden és a többi almafajta ma már a saját hűtőházban várja a tél végét, hogy akkor is friss gyümölcsöt kínáljanak. Emellett az erdőgazdálkodás jelenti az őstermelői vállalkozás alapját.
Egyszer meghívták egy vadászatra, és Tóth József, a hűséget nemcsak szavakban ismerő ember, ott ragadt. 2000-ben belépett a vadásztársaságba, 2009-ben megválasztották az Egyetértés elnökének. A 7630 hektárnyi terület Vásárosnamény, Ilk, Gemzse, Nyírmada, Pusztadobos, Nyírkarász térségét öleli fel, és 23 vadásznak biztosítja az apróvadas területen a hobbi gyakorlását. Nemrég vettek fel 5 új tagot, mindannyian az apjuk, bátyjuk után kérték a felvételüket. Őz, vaddisznó, szarvas is megtalálható. A bevételt a tagdíj mellett az őz eladása jelenti. Szívesen jönnek vissza a külföldi vadászok Belgiumból, Spanyolországból, Németországból. A társaság vett egy vadászházat Pusztadoboson, rendbe tették, és ott gyülekeznek a vadászatok előtt, majd közösen főznek, szórakoznak. Tóth József csak unszolásra árulja el: mire a legbüszkébb. Kaposvár környékén lőtt egy gím szarvasbikát.
A vadászati törvény és annak módosítása sokféle változást hozott az ő életükbe is. Beszélünk még a terület nélküli vadásztársaságokról is, mert a földtulajdon adásvétele jelentős mértékben érintette őket is. Naprakészek mindenben. Nem a rekordokat hajszolják, hanem azt a jó érzést szeretnék átadni az új generációk tagjainak, amit ők is megéltek már számtalanszor: érezni a felelősséget, ami a természet rendjébe történő beavatkozással jár. Tudniuk kell, mikor és miért selejtes egy vad, miért fontos a dúvadirtás, és a vadetetést, itatást, a Csokaly-tó rendben tartását, a vaditatáshoz nélkülözhetetlen dagonyák mélyítését nyáron is rendszeresen elvégezzék.
Múltjuk kötelez, jövőjük felelősséget ró rájuk.
Szerző: Ésik Sándor 2018. 03. 12.
Popovics János és Szabó Árp...