Mikor ébrednek már fel a dietetikusok, hogy a zsír nem ellenség, hanem barát?
Ez a történet már 1953-ban kezdődött, Ancel Keys közölt egy elméletet, ami nagyon jól hangzott, felkarolta a mezőgazdaság, az élelmiszeripar és ezerrel támogatták ezt az elméletet. A médiumokat is elárasztották ezek a képek. Túl sokan láttak ebben jó üzletet, és a támogatok serege csak nőtt. Készült egy csomó meghamisított tanulmány, amiből kivettek olyan adatokat, amelyek nem támogatták az elméletet. A szörnyű az ebben a történetben, hogy amit most írok az nem egy összeesküvés-elmélet, ez sajnos a kőkemény igazság. Például nem tudtak Franciaországgal mit kezdeni, náluk volt legmagasabb az éves zsírfogyasztás és mégis a legkevesebb infarktus. Fogták és kihagyták a franciákat, ők sok vörösbort isznak, azért kevés az infarktus. Kitalálták a francia „paradoxont” és ezzel el volt intézve a dolog, ahelyett, hogy azt mondták volna, hogy a több zsírfogyasztás megóv az infarktustól! A komikus az, hogy a legújabb kutatások pontosan erre a következtetésre jutottak. Van abban igazság, hogyha több zsírt fogyasztunk, akkor több bort is kívánunk inni. A vörös borban lévő rezveratrol molekulára jutott a választás, hogy az menti meg a franciákat. Az alaposabb mérések és vizsgálatok viszont kihozták, hogy nagyon sok bort kellene ahhoz meginni, hogy azoknak a rezveratrol molekuláknak védő hatásuk legyen. Ekkor meg azt lehetne mondani, hogy a merev részegségnek van védő hatása! Na, ne!
1968-69-ben több átfogó vizsgálatot végeztek hatalmas anyagi támogatással, ezek a vizsgálatok, láss csodát, igazolták, hogy a több zsírfogyasztással több infarktus jár együtt. Az elhunytaknál mi az oka a halálnak, az többnyire egy összetett dolog, nem könnyű kideríteni. De ezekben a tanulmányokban ez nem okozott problémát, mivel mindenki fogyasztott zsírt, ezért legtöbben a zsírfogyasztásuk miatt haltak meg. Arra, érdekes módon, senki nem gondolt, hogy vizsgálják meg azt a kérdést, hogy azok, akik kevesebb zsírt fogyasztottak, azok kevesebben kaptak infarktust és hosszabb életet éltek. Pedig ez lett volna a bizonyíték az elméletük mellett. Azóta sem tett senki ilyen megállapítást, sőt, az ellenkezője bizonyosodott be.
Mi az igazság az LDL koleszterin körül?
Kétféle koleszterint ismerünk. Tulajdonképpen egyik sem tiszta zsír, hanem lipoprotein, vagyis fehérjére kapcsolódnak a koleszterin molekulák. Hogy milyen sűrűn vannak a fehérjékre kapcsolódó koleszterinek, aszerint van a HDL, a nagy sűrűségű, és az LDL, kis sűrűségű. A divatos szemlélet szerint a HDL-t „jó koleszterinnek” hívják, az LDL-t pedig „rossznak”.
Viszont az igazság az, hogy LDL-ből is kétféle létezik:
Kicsi és nagy sűrűségű LDL
Nagy és „bolyhos” LDL
Ha telített zsírt fogyasztunk, akkor nő a HDL (a „jó”), de nő az LDL szint is a vérünkben. De a növekvő LDL, nem a sűrű, „rossz” LDL, hanem a bolyhos fajta, amiről a legújabb vizsgálatok kiderítették, hogy nem járul hozzá a szívbetegségekhez. Sőt, az derült ki róla, hogy jótékony!
A kutatók úgy gondolják, hogy a kicsi, sűrű LDL molekula könnyen behatol az érfalba és ott hozzájárul az érben kialakuló koleszterin „plakk”-ok (magyarul érelmeszesedés) kialakulásában, ami elvezet az infarktushoz. A hidrogénezett olajok, vagy transzzsírok (ilyen a margarin is) a kicsi és sűrű LDL mennyiségét növelik. A telített zsírok (mint a sertés- és baromfi-zsír, a faggyú, a vaj, a kókuszzsír) viszont a nagy és bolyhos, vagyis a jótékony LDL-t emeli.
A blog bejegyzéseimet nem szánom tudományos cikkeknek, inkább ismeretterjesztőnek, ezért nem használok általában irodalomjegyzéket a cikkeimben. De most azért teszem, hogy ne tűnjön kitalációk halmazának az írásom.
Akiknek a vérében magas a kicsi és sűrű LDL szint, azoknak háromszor akkora a szívbetegség rizikófaktora, mint azoknak, akiknek magas a nagy és bolyhos LDL szintje. ( JAMA. 1988;260(13):1917-1921 )
Más vizsgálatok még ennél is tovább mentek: A telített zsírok fogyasztása megváltoztatja a kicsi és sűrű LDL molekulákat bennünk nagy és bolyhos LDL molekulákká. (Am J Clin Nutr May 1998 vol. 67 no. 5 828-836 , Authority Nutrition December 2015 )
Más kutatások azt találták, hogy a kicsi és sűrű LDL részecskék száma növekszik, ha finomított cukrokat és szénhidrátokat fogyasztunk. (Am J Clin Nutr March 2010 vol. 91 no. 3 502-509 )
A transzzsírokat az élelmiszeripar találta ki, hogy a folyós olajokat egy szilárd anyaggal helyettesítse. Ráadásul soha sem romlik el, mert egyetlen egysejtű, vagy gomba, vagy parazita sem tudja megemészteni. Bennünk viszont nagyon veszélyes, ugyanúgy, mint a finomított cukrok és szénhidrátok.
„Ami a hab a tortán” – magyarosan szólva, az az, hogy a mai napig minden Étkezési Útmutató azt tartalmazza az egész nyugati világban, hogy „az egészségtelen telített zsír helyet fogyasszunk több egészséges növényi olajt!”
Egy vezető tanácsadót megkérdezték, hogy miért nem törlik el az elavult ajánlásokat, rengeteg életet veszélyeztetnek a félretájékoztatással. Erre az volt a válasz, hogy rengeteg befektetői érdeket sértenének meg!
Addig is szedheti áldozatait a téves, sohasem bizonyított koleszterin elmélet, mert a lényeg a befektetői érdek!
Több évtizede követik az amerikaiak az étkezési útmutatókat és lecserélik a zsírokat olajokra. Eközben az USA közegészsége folyamatosan romlik.
A trendek azt mutatják, hogy a krónikus betegségek drámaian növekednek. Elsősorban a szívbetegségek és az agyvérzések száma növekszik szignifikánsan. Az új rákos megbetegedések is nagy iramban növekednek. A cukorbetegek száma háromszoros lett. Az elhízás és túlsúlyosság már népbetegségnek számít Amerikában.
Egyes becslések szerint 100 ezerszer több növényi olajt eszünk, mint száz évvel ezelőtt. A finomított olajjal az amerikaiak az összes kalória igényük 8%-át biztosítják.
Nemcsak Amerikában ilyen az egészségügyi helyzet és a hozzá kapcsolódó táplálkozási irányelvek az egész nyugati civilizációban, így Magyarországon is hasonlóak. Egy óriási „gépezet” munkálkodik azon, hogy a helyzet ne változzon.
Van-e reményünk arra, hogy saját kezünkbe vegyük az egészségünket, és saját irányelvek szerint táplálkozzunk? Van-e reményünk arra, hogy egyre többen együnk finomított növényi olajok helyett zsírral készült ételeket, mint 100 évvel ezelőtt is tették elődeink?
Remélem, igen! Mert csak rajtunk múlik, hogy mit vásárolunk!
Természetesen nem arról van szó, hogy ne fogyasszunk olajokat, mert arra is szükségünk van. De arra figyeljünk, hogy lehetőleg ne tömeggyártású finomított olajunk legyen, hanem magokból hidegen kisajtoltat szerezzünk be. Az omega 6/3 aránynak kisebbnek kell lennie, mint 2. Próbáljunk biztos forrásra támaszkodni, mert a közelmúltban volt egy nagy botrány, hogy a „hidegen sajtolt olíva olaj” nagy mennyiségű finomított egyéb növényi olajt tartalmazott.