II. Bajazid oszmán szultán – Wikipédia
(II. Bajazid szócikkből átirányítva)
1481. május 19. – 1512. április 24.
Utódja I. Szelim
Született 1447. december 3.
Elhunyt 1512. május 26. (64 évesen)
Dimotika közelében
Édesapja II. Mehmed
Édesanyja Gülbahar Hatun
Gyermekei Korkut, Ahmed, I. Szelim oszmán szultán
II. Bajazid aláírása
A Wikimédia Commons tartalmaz II. Bajazid témájú médiaállományokat.
1.2 Hatalomra jutása
1.3 Háborúja Dzsem herceggel
1.4 Békekötés a Magyar Királysággal
1.5 Hadjárat Moldva ellen
1.6 A mameluk háború
1.7 Haderőfejlesztés, belső reformok
1.8 A kiüldözött spanyolországi zsidók betelepítése
1.9 A velencei-török háború
Háborúja Dzsem herceggel[szerkesztés]
Miután a trónért való versenyfutást elvesztette, Dzsem a régi oszmán fővárosba, Brusszába ment, ahol szultánná kiáltotta ki magát és felajánlotta bátyjának, hogy osztozzanak meg a birodalmon, de Bajazid ezt elutasította. A döntő csatára a Brusszától keletre lévő Yenişehir közelében került sor 1481. június 20-án, ahol Dzsem vereséget szenvedett.[1] A kedvezőtlen fordulat következtében Dzsem kénytelen volt először a Mameluk Birodalomba, majd nem sokkal később a rodoszi johannita lovagokhoz menekülni. Bajazid pedig gyorsan megegyezett a rodosziakkal, hogy amennyiben ők lakat alatt tartják Dzsemet, a szultán cserébe évi 45 000 aranydukáttal járul hozzá a lovagrend költségeihez.[1] Ez a döntés meghatározta Bajazid elődeinél jóval óvatosabb Európa-politikáját is, hiszen egy keresztények által támogatott oszmán herceggel érkező kereszteshadjárat, legalábbis Dzsem haláláig (1495), nagyon is reális veszélynek tűnt.[3]
Békekötés a Magyar Királysággal[szerkesztés]
Bővebben: Magyar–török háború (1481–83)
Hadjárat Moldva ellen[szerkesztés]
A mameluk háború[szerkesztés]
A Moldvai Fejedelemség vazallusi státuszának helyreállítását követően Bajazid figyelme dél felé fordult és megpróbálta bekebelezni az Oszmán és a Mameluk Birodalom között lévő Dulkadrida és a Ramazán emírségek területeit. Ez hosszú, hat évig tartó (1485-1491), eredménytelen háborúhoz vezetett a mamelukokkal. Az egyiptomi szultánságot csak Bajazid fia, Szelim lesz képes megtörni 1517-ben.[1]
Haderőfejlesztés, belső reformok[szerkesztés]
A kiüldözött spanyolországi zsidók betelepítése[szerkesztés]
Aragóniai Ferdinánd 1492-ben az inkvizíció kérésének engedve kiűzte a zsidókat Spanyolországból. Ezen szefárd zsidók között sokan voltak, akik kiválóan ismerték az európai kultúrát, több nyelven beszéltek, ráadásul ügyes kereskedők is voltak, így Bajazid örömmel fogadta be őket és szolgálataikért cserébe – ők lettek az Oszmán Birodalom diplomatái, kereskedői, kémei[5] – ahogyan a kalózoknál is láttuk, magas állami hivatalokat adományozott nekik. Feljegyezték a szultánról, hogy amikor udvaroncai Ferdinándot dicsérték, így szólt hozzájuk: „Őt merészelitek bölcs uralkodónak nevezni, mikor szegénységbe döntötte az országát és gazdaggá tette az enyémet?”[6]
A velencei-török háború[szerkesztés]
Bővebben: Velencei–török háború (1499-1503)
Bajazid összecsap fiával, Szelimmel
1501-ben Iszmáíl a tizenkettes síia tanok és a szúfizmus filozófiáján alapuló Szafavíja vallási rend vezetője, Uzun Haszan unokája elfoglalta a mai Irán északnyugati részében fekvő Tebriz városát és sahnak kiáltotta ki magát. Fő támogatói a síita militáns kizilbasok (vörösfejűek) közül kerültek ki. Ezek a fanatikus harcosok Iszmáílban a régóta várt „rejtőzködő imám”-ot vélték felfedezni,[1] aki a messianizmusra erősen emlékeztető tizenkettes síita tanok szerint egy napon majd visszatér és igazságot hoz a világba[7].
Az öreg szultán
^ a b c d e f g h i j k Ágoston Gábor, Bruce Masters: Encyclopedia of the Ottoman Empire, 2009, Infobase Publishing, 132 West 31st Street New York NY 10001 (ISBN 978-0-8160-6259-1)
↑ Finkel, Caroline (2006). Osman's Dream – The Story of the Ottoman Empire, 1300-1923. Basic Books. ISBN 978-0-465-02396-7.
↑ War, Culture and Society in Renaissance Venice: Essays in Honour of John Hale Edited by: John Rigby Hale, David Chambers, Cecil H. Clough, Michael Mallett - 43. old
^ a b c Hegyi Klára: Sakk török módra, http://www.tankonyvtar.hu/hu/tartalom/historia/92-056/ch12.html
↑ Early Modern Jewish History: https://jewishhistory.research.wesleyan.edu/i-jewish-population/5-ottoman-empire/
↑ Jewish Encyclopedia: http://www.jewishencyclopedia.com/articles/2377-bajazet-ii
↑ Általános Iszlám történelem 3. http://magyariszlam.hu/mikmagyar/articles.php?article_id=98
Palmira Brummet: Ottoman Seapower and Levantine Diplomacy in the Age of Discovery (Albany:State University of New York Press, 1994)
Shai Har-El, Struggle for Domination in the Middle East: The Ottoman-Mamluk War, 1485–91 (Leiden: Brill, 1995)
A Wikimédia Commons tartalmaz II. Bajazid oszmán szultán témájú kategóriát.
BNF: cb12297389r
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=II._Bajazid_oszmán_szultán&oldid=19746660”
A lap utolsó módosítása: 2018. március 17., 20:18