GC 2017: Total War: Warhammer II próbakör | Gamekapocs
A Warhammer vércsatakos fantasy univerzumát, valamint a Total War-széria masszív ütközeteit és birodalomépítős játékmechanikáját a Jóisten is egymásnak teremtette, ezt a kiválóan sikerült első epizód is igazolta számunkra. Az egyik legkomplexebb TW-részt kaptuk, idén pedig kipróbáltuk a folytatást. Habár a plusz fajok általában DLC formájában szoktak érkezni a hasonszőrű játékokhoz, itt mégis indokoltnak tűnik a számozás növelése a rengeteg kontent és a teljesen új egyjátékos kampány okán.
A meghódítandó terület ezúttal a videojátékokban alulreprezentált Új Világ, mely magában foglalja a gyíkemberek által benépesített Lustriát, a sötételfek zord otthonát, Naggaroth fagyos vidékét, a Szarvas Patkány gyermekei által megfertőzött Délföldét, illetve a nemes tündék uralta Ulthuant. A sztori szerint a négy játszható faj versenyt fut egymással, hogy öt rituáléval aktiválhassák a Káosz energiáit magába szippantó Örvényt, és saját céljukra használják fel azt.
A helyszínen beszélgettem kicsit a játék egyik fejlesztőjével, hogy szerinte mi az, ami az új epizódot a többi Total War-cím fölé emeli. Pontosan az előbb említett örvényes mókát emelte ki: hiába foglaltuk el a pálya nagy részét, nem fog unalmas grindolásba fulladni az endgame, ha ellenfelünkhöz képest le vagyunk maradva rituálékban. Alaposan átbeszélve a témát a bennfentessel és a korábbi címekkel való tapasztalat alapján egyet kell értsek vele - ha működik a dolog, régi hibát küszöböl ki.
Egy órát tölthettem a címmel, a beszélgetés után bele is vetettem magam a sztoriba. A demóban játszható Skaven-kampányon keresztül igyekeztem minél többet megismerni a friss Total Warból. A patkányok különleges népség, fertőzésük borítja a meghódított területeiket, erődjeik földalattiak és rejtettek a többiek vigyázó szemei előtt - egy felfedezéssel kecsegtető régi rom felkutatása könnyedén tragikus fordulatot vehet, ha a bolhás kis férgek otthonába botlunk.
Legfőbb szükségletük a kaja, amit lemészárolt ellenfeleikből illetve rabszolgamunkával szerezhetnek, miközben folyamatosan egy torzkő (Warpstone) névre keresztelt erőforrást bányásznak járataikban. A kiállított demóban a feladatom a területfoglalás volt, ahogy az a mohó patkányhordától várható, így a megjelölt, tengerparton fekvő tünde erőd felé tekintettem. Az odavezető utat őrző elf hercegnő leverése tökéles bemelegítés volt a bonyolultabb harcokhoz. A csaták legalapvetőbb menetében nincs jelentős meglepetés a korábbi részekhez képest, de az új fajokhoz és hősökhöz természetesen friss képességek is dukálnak.
Ahogyan megtapasztaltam, a Skaven-horda egyik előnyös tulajdonsága, hogy ezerszám özönlenek minden irányból, ezt pedig gyakorlatban is alkalmazhattam: a csaták előtt extra csapatokat helyezhettem készenlétbe, hogy időnként előtörjenek a föld alól, ami tökéletesen alkalmas manőver az ellenség hátába kerüléshez, vagy az íjászok szétverésére. A képesség élelembe kerül, ugyanakkor a győzelem esetén mindig befoghatunk egy-két nyüzüge elfet, hogy termeljen utánpótlást, de rabszolgák helyett eladhatjuk a lootot is, vagy növelhetjük az általános morált.
Az anyag kapásból kényelmesen játszható volt, megfelelő ütemben csepegtetve a későbbi boldoguláshoz elengedhetetlen információkat. A kampány után fejest ugrottam a Quest Battle módba, ahol a különböző Warhammer-univerzum nagy és neves csatái közül játszhattam le egyet.
Malekith-et, a boszorkányhadúrat és népes seregét irányítva vonultam Vaul isten ellen hadba, az ő erődítményének védelmére ismételten a nemes tündék vállalkoztak. Ez a kampány első pár tíz köréhez képest lényegesen grandiózusabb csata mutatta meg, hogy mit tud a Total War, ha harcról van szó. Malekith önmagában is impresszív látvány a fekete sárkánnyal, melynek hátáról pusztító mágiával szórja meg a vidéket, de a gigászi méretű seregek összeütközése is elképesztően áll-leejtős.
A demó alapján elmondható, hogy az új rész legalább annyira komplex és fajonként egyedi, mint az első rész, a két epizódot pedig - ha rendelkezünk velük - a fejlesztői ígéretek alapján összegyúrhatjuk egyetlen játékká, így egy gigakampányt kapunk minden frakcióval és két teljes kontinenssel. Az egzotikus frakciók és a korábban alig látott területek szerepeltetése kiváló húzás, láthatólag egy hosszú és tudatos terv része - megágyaz a potenciálisan még vadabb harmadik felvonásnak. Várjuk szeretettel!
A Total War: Warhammer II kizárólag PC-re érkezik szeptember 28-án.