Book Heaven: Briana Pacheco:A Sky Full of Secrets (Cosmic Love #1)
Nem tudtam semmit az írónőről, a neve teljesen ismeretlenül csengett. A történetről is csak annyi információm volt, amennyit a fülszöveg nyújtott, azonban mégis úgy éreztem, érdemes belekezdeni, és a Trónok Harca mellé tökéletes kiegészítőnek bizonyult, még akkor is, ha nem volt teljesen hibátlan.
Illetve nem is azt mondanám, hogy voltak hibái, hanem, hogy az én ízlésemnek nem feleltek meg bizonyos részek. Ettől még más lehet, hogy teljesen odalesz érte.
Maga az alaptörténet találó volt, aktuális és fontos mondanivalóval rendelkezett. A részben a média által közvetített hamis képek következtében sok fiatalnak (és nem olyan fiataloknak is) gondja akad az önértékeléssel és az önbizalommal, ezért is volt jó, hogy ez is központi szerepet kapott a regényben, még ha Luna esetében nem is a média okozta ezt a torzulást, hanem saját családjának, legfőképpen idősebb bátyjának reakciója.
Elhitette a lánnyal, hogy minden, ami a családjukkal történt, Luna hibája, nem ér ő semmit, csak egy szörnyszülött. Borzalmasan viselkedett, amit csak tetézett az, hogy a saját testvérével szemben volt ilyen elviselhetetlen. Rettenetesen utáltam a karakterét, visszataszító volt, de szerencsére nem sokat szerepelt.
Ilyen állapotban költözik Luna a gyermekkori legjobb barátjához, Mac-hez, akivel elég kiadós múltjuk van, de talán pont ez az, ami miatt ennyire jóban vannak. MacKay bármit megtenne a lányért, akármit csak, hogy feledtesse vele azt, amit elszenvedett családjától. Ebben a másik lakótársuknak is szerepe van a történet folyamán.
Mindkét fiú nagyon cuki volt, de hogy valójában nem talál az ember ilyen pasit, az tuti. Ritka, mint a fehér holló. Kettő együtt meg egyenesen mission impossible.
Phoenix egy kicsit nerd típus, imádja a csillagászatot, érdekli az asztrológia és ehhez társul egy olyan külső, aminek látványától lehullanak az alsóneműk, amerre csak jár. (én mondtam, hogy ilyen pasi nem nagyon létezik, főleg, ha azt vesszük, hogy emellé még tényleg kedves és rendes is. Tiszta unikornis)
A történet nem mondható túlzottan eseménydúsnak, bár a szereplők féltve őrzött titkainak felbukkanása okoz némi meglepetést, és töri meg az egyhangúságot. Az tette ennyire hatásossá, hogy ezeket a titkokat az olvasó sem tudja előre, hanem a történetbe ágyazva kapjuk, ami nagyon tetszett. Az eseménytelenség ellenére azonban nem válik unalmassá, mert a szereplők interakciói nagyon jók, hol viccesek, hol elgondolkodtatóak. A humorba a mellékszereplők is belejátszottak, elsősorban Phoenix tizenéves öccse, aki fülig szerelmes volt Lunába, és ez bőven okozott nagyon mókás helyzeteket.
Az egyik negatívuma a történetnek - csak, hogy azokról is beszéljek - valószínűleg csak számomra jött így ki. Nem tetszett, hogy szerintem indokolatlanul el volt húzva a történet. Persze, érzékeltetni kellett a romantikát, ehhez elengedetlen volt, de nekem kissé már a túlzás kategóriába esett. Ennek ellenére viszont imádtam a két fiatal kapcsolatát, nagyon szerettem, ahogy Phoenix lassan visszahozta Luna önbizalmát és igyekezett vele megértetni, hogy igenis értékes annak ellenére is, amit családja évekig táplált belé.
A vége egész jól alakult, nincs az a nagyon rózsaszín, fluffy happy end, csak olyan normális, de a történet nem is igényelt ennél többet. A következő részben elvileg Mac lesz a főszereplő, amire szintén nagyon kíváncsi vagyok, mert ő sem egy hétköznapi személyiség.
Összességében egy nagyon jó kis regény lett, itt -ott kimondottan humoros, ahol kell, ott pedig komoly. Mindenképpen várom a következő részt belőle.
Bepötyögte: Nancy dátum: 14:52:00