Maradék (Szerémség) - Magyar Patrióták Közössége
Maradék (Szerémség)
A Magyar Pat­ri­ó­ták Közös­sé­ge által indí­tott Nem­ze­ti Össze­tar­to­zás Prog­ram első ked­vez­mé­nye­zett­je a dél­vi­dé­ki Mara­dék falu refor­má­tus gyü­le­ke­ze­te volt. Mara­dék (szer­bül Mara­dik) ma a Duna és a Szá­va között elte­rü­lő Sze­rém­ség egyet­len olyan magyar­lak­ta tele­pü­lé­se, ahol anya­nyel­vi hit­élet és a refor­má­tu­sok fenn­tar­tá­sá­ban magyar nyel­vű óvo­da műkö­dik. A közös­ség cél­ként tűz­te ki az egész Sze­rém­ség­re kiter­je­dő szór­vány­köz­pont lét­re­ho­zá­sát és az 1974-ben fel­szá­molt magyar okta­tás újra­in­dí­tá­sát. Egye­sü­le­tünk ezt a célt 2015-ben 600.000 Ft-tal támogatta.
Sze­rém­sé­gi táj (Az Obe­di-ősláp Szá­va­köl­pény határában)
Ahhoz, hogy Mara­dék jele­nét és jövő­ké­pét fel­vá­zol­juk, elő­ször meg kell ismer­nünk a legen­dá­san bőter­mő Sze­rém­ség hányat­ta­tott történelmét.
Sze­rém a török­dú­lás előtt a Magyar Király­ság egyik leg­sű­rűb­ben lakott, leg­gaz­da­gabb kul­tú­rá­jú vár­me­gyé­je volt, dön­tő­en magyar lakos­ság­gal. A Tar­cal-hegy­ség (Fruš­ka Gora) észa­ki lej­tő­in, a Duna part­ján sora­koz­tak a dél­vi­dék gaz­dag magyar váro­sai: Újlak (Ilok), Kamanc (Kame­ni­ca), Péter­vá­rad (Pet­ro­varadin, ma Újvi­dék része), Karom (Kar­lov­ci) és Zalán­ke­mén (Slan­ka­men), ahol a messze föl­dön híres sze­ré­mi borok ter­met­tek. Itt készült az első (vél­he­tő­en) tel­jes magyar bib­lia­for­dí­tás, a Huszi­ta Bib­lia az 1430-as évek­ben. A virág­zó anya­nyel­vi kul­tú­ra a török hódí­tás alatt foko­za­to­san fel­szá­mo­ló­dott, az ősho­nos magyar­ság elme­ne­kült vagy kipusz­tult, helyük­re szer­bek áram­lot­tak be dél­ről, akik azóta a lakos­ság dön­tő több­sé­gét alkotják.
A török kiűzé­se után ismét nőtt a magya­rok szá­ma – magyar­lak­ta tele­pü­lé­sek több cso­port­ja ala­kult ki – a Sze­rém­ség régi fényét azon­ban vissza nem kap­ta. Ebben az is sze­re­pet ját­szott, hogy Sze­rém vár­me­gyét 1868-ban Hor­vát-Szla­vó­n­or­szág – Fiu­mé­ért cse­ré­ben – beke­be­lez­het­te. A hor­vá­tok­nak biz­to­sí­tott szé­les­kö­rű auto­nó­mia (a köz­igaz­ga­tás és az okta­tás­ügy is Zág­ráb­hoz került) révén meg­kez­dő­dött a magyar lakos­ság erő­sza­kos hor­vá­to­sí­tá­sa. A magyar állam ekkor sem hagy­ta magá­ra a „Drá­ván túli­a­kat”, Mara­dé­kon Juli­án-isko­lát léte­sí­tett a tanu­lók szá­má­ra. Ez azon­ban nem segí­tett azon, hogy Jos­ip Juraj Stross­mayer dia­ko­vá­ri püs­pök intéz­ke­dé­sé­re a magyar nyel­vű hit­éle­tet betil­tot­ták, ami elle­ni til­ta­ko­zás­ként 1898-ban a mara­dé­ki kato­li­ku­sok több­sé­ge refor­má­tus hit­re tért. Később a feren­ce­sek soka­kat vissza­té­rí­tet­tek, így ma a mara­dé­ki magya­rok több­sé­ge kato­li­kus, de a refor­má­tus gyü­le­ke­zet azóta is fenn­áll és szí­vén vise­li az egész magyar közös­ség sor­sát. Saj­nos a sze­rém­sé­gi kato­li­kus hit­köz­sé­gek tovább­ra is hor­vát egy­há­zi irá­nyí­tás alatt áll­nak, a magyar nyel­vű hit­élet pedig még min­dig engedélyezett.
Pat­ri­ó­ta kuta­tó­cso­port adat­gyűj­tés közben
Mara­dék két­ezer lako­sú falu a Tar­cal-hegy­ség déli lej­tő­in, Újvi­dék és Belg­rád (Nán­dor­fe­hér­vár) között. A máso­dik világ­há­bo­rú előtt még a magya­rok alkot­ták a több­sé­get, akik mel­lett a szer­bek szám­be­li kisebb­ség­ben vol­tak. Éltek a falu­ban kisebb szám­ban svá­bok és néhány hor­vát csa­lád is. A dél­szláv hábo­rú­ban több száz bosz­ni­ai szerb mene­kült érke­zett ide, ami az etni­kai ará­nyok elto­ló­dá­sát ered­mé­nyez­te. Ma a lakos­ság kb. egy­ne­gye­de magyar nem­ze­ti­sé­gű. A jó köz­le­ke­dé­si kap­cso­la­tok­nak köszön­he­tő­en a mun­ka­nél­kü­li­ség ala­csony, az elván­dor­lás pedig egy­ál­ta­lán nem szá­mot­te­vő. Itt a leg­főbb gon­dot az asszi­mi­lá­ció jelen­ti: a magyar isko­lát a Tito-rend­szer­ben, 1974-ben fel­szá­mol­ták, így negy­ven évig a magyar nyelv hasz­ná­la­ta a refor­má­tus isten­tisz­te­le­tek­re kor­lá­to­zó­dott. Nagyon magas, szin­te kizá­ró­la­gos a vegyes házas­sá­gok ará­nya, emi­att a leg­fi­a­ta­lab­bak több­sé­ge már nem beszé­li ősei nyel­vét. A helyi közös­ség már a remény­vesz­tett­ség álla­po­tá­ba került, ami­kor 2014-ben új, fia­tal lel­kész érke­zett a gyü­le­ke­zet élé­re Halász Dáni­el sze­mé­lyé­ben, aki nagy ter­ve­ket szőtt Mara­dék megmaradásáért.
A refor­má­tus udvar Maradékon
Az aján­dé­ko­zá­si szer­ző­dés meg­kö­té­se Maradékon
A Pat­ri­ó­ták 2014-ben, sze­rém­sé­gi kuta­tó­út­ju­kon ismer­ked­tek meg a helyi közös­ség­gel és ter­ve­ik­kel, így Mara­dék lett az első tele­pü­lés, amely javá­ra jóté­kony­sá­gi estet ren­dez­tünk a fővá­ros­ban. Követ­ke­ző évben a magyar kul­tú­ra nap­ja alkal­má­ból a budai Szent Imre Gim­ná­zi­um dísz­ter­mé­ben meg­tar­tott ren­dez­vé­nyen mint­egy két­száz érdek­lő­dő jelent meg és hall­gat­ta meg Mak­kai Béla tör­té­nész és dr. Papp Lajos szív­se­bész elő­adá­sa­it, majd Meis­ter Éva szín­mű­vész­nő önál­ló műso­rát. A hely­szí­ni bevé­tel kiegé­szült azok­kal az össze­gek­kel, melye­ket tag­ja­ink és támo­ga­tó­ink e cél­ból bank­szám­lánk­ra utal­tak át. Így össze­sen 600.000 Ft-ot tud­tunk átad­ni 2015 már­ci­u­sá­ban Halász Dáni­el­nek a sze­rém­sé­gi Mara­dé­kon. Az együtt­mű­kö­dést jel­ké­pe­sen a régi Juli­án-isko­la rom­jai fölött kötöt­tük meg.
Az ere­de­ti elkép­ze­lés sze­rint a Juli­án-isko­la tel­kén, a Ker­tész utcá­ban épült vol­na meg a magyar szór­vány­köz­pont. Ezen a ter­ven a ren­de­zet­len tulaj­don­vi­szo­nyok miatt vál­toz­tat­ni kel­lett. Noha az ere­de­ti elkép­ze­lés szim­bo­li­kus üze­ne­te alig­ha pótol­ha­tó, hason­ló­an jó elkép­ze­lés szü­le­tett: a szór­vány­köz­pont a tele­pü­lés főut­cá­ján álló refor­má­tus temp­lom és paró­kia tel­kén való­sul meg, egy jelen­leg nem hasz­nált mel­lék­épü­let helyén. Ezzel sike­rül egy hely­re össz­pon­to­sí­ta­ni a magyar intéz­mé­nye­ket, ami azért is elő­nyös, mert ez a telek köz­pon­ti helyen van (régi Nagy utca, most Dušan cár útja).
A Magyar Pat­ri­ó­ták Közös­sé­ge által 2015-ben nyúj­tott támo­ga­tás meg­ad­ta a kez­dő lökést az addig tel­je­sen isme­ret­len Mara­dék szá­má­ra. Sike­rült kap­cso­la­tot kiépí­te­ni az Ország­gyű­lés Nem­ze­ti össze­tar­to­zás bizott­sá­ga és a Nem­zet­po­li­ti­kai Állam­tit­kár­ság irá­nyá­ban, ami újabb lehe­tő­sé­ge­ket jelen­tett. A jóté­kony­sá­gi est­tel egy­ide­jű­leg a média egy része is fel­kap­ta a mara­dé­ki pél­dát, ami leg­alább­is a nem­ze­ti körök­ben ismert­té tet­te ezt a kicsiny magyar közös­sé­get. Ennek hatá­sá­ra a követ­ke­ző deb­re­ce­ni refor­má­tus bál bevé­te­le­it – három mil­lió forin­tot – a mara­dé­ki­ak javá­ra aján­lot­tak fel. Lépé­sünk­kel vissza­hoz­tuk a köz­tu­dat­ba nem­csak Mara­dé­kot, hanem az egész Szerémséget.
A NÖB kül­dött­sé­gé­vel Maradékon
A Magyar Pat­ri­ó­ták Közös­sé­ge ado­má­nya­i­ból meg­va­ló­sult a refor­má­tus paró­kia pad­lás­te­ré­nek beépí­té­se, ami egy­szer­re szol­gál­ja a falu­tu­riz­mus bein­dí­tá­sát és a nyá­ri tábo­roz­ta­tás meg­va­ló­sít­ha­tó­sá­gát. Fon­tos hang­sú­lyoz­nunk, hogy a beru­há­zás helyi magyar embe­rek­nek adott mun­kát. Az így lét­re­ho­zott szál­lás­he­lyek meg­te­rem­tet­ték annak a lehe­tő­sé­gét, hogy Mara­dék lehes­sen a sze­rém­sé­gi magyar­ság köz­pont­ja. Ennek hatá­sá­ra ma már több mara­dé­ki csa­lá­dot sike­rült a falu­si ven­dég­lá­tás­ba bevon­ni, ami két­sze­re­sen szol­gál­ja cél­ki­tű­zé­se­in­ket: egy­részt kere­set­ki­egé­szí­tést jelent a hely­ben lakó magyar csa­lá­dok szá­má­ra, ami a ked­ve­zőt­len szer­bi­ai gaz­da­sá­gi hely­zet­ben dön­tő fon­tos­sá­gú, más­részt lehe­tő­vé teszi a Sze­rém­ség­be – e tel­je­sen elfe­le­dett tör­té­nel­mi magyar táj felé – irá­nyu­ló örök­ség­tu­riz­mus beindítását.
A refor­má­tus gyü­le­ke­zet­nek sike­rült kijár­nia, hogy a magyar állam által fenn­tar­tott isko­la­busz szál­lít­sa a mara­dé­ki gye­re­ke­ket az újvi­dé­ki magyar isko­lá­ba. Ezzel pár­hu­za­mo­san bő 40 év szü­net után 2016-ban újra indult a magyar tan­nyel­vű álta­lá­nos isko­lai okta­tás Mara­dé­kon, a szerb isko­la kere­té­ben meg­szer­ve­zett magyar tago­zat fel­ál­lí­tá­sá­val. Jelen­leg ezzel a lehe­tő­ség­gel öt isko­lás él, míg Újvi­dék­re továb­bi tíz fő uta­zik. Nagy elő­re­lé­pés ez a koráb­bi­ak­hoz képest, de még nem meg­nyug­ta­tó meg­ol­dás, mivel hely­ben műkö­dő, magyar nyel­vű és jel­le­gű intéz­mény­re vol­na szükség.
A gyü­le­ke­zet közép­tá­vú ter­vei között sze­re­pel sze­rém­sé­gi szór­vány­köz­pont léte­sí­té­se, ami amel­lett, hogy a szű­kös kere­tek között műkö­dő óvo­da szá­má­ra jobb fel­té­te­le­ket biz­to­sí­ta­na, lehe­tő­vé ten­né a fel­nőtt­kép­zés bein­dí­tá­sát is, ami­re a magyar okta­tás hiá­nya miatt nagy szük­ség vol­na. A szór­vány­köz­pont léte­sí­té­se – és maj­dan a magyar isko­la fel­ál­lí­tá­sa – nem­csak a mara­dé­ki, hanem a kör­nye­ző tele­pü­lé­se­ken élő magyar csa­lá­dok szá­má­ra is lét­fon­tos­sá­gú len­ne. A Mara­dék kör­nyé­kén talál­ha­tó magyar­lak­ta tele­pü­lé­se­ken – Sátoros/Satrinca, Dob­ra­dó, Ürög – jelen­leg sem­mi­lyen műkö­dő magyar intéz­mény nincs.
A paró­kia pad­lás­te­rén szál­lás­he­lyek jöt­tek létre
Összes­sé­gé­ben elmond­ha­tó, hogy ezek­nek az intéz­ke­dé­sek­nek (és a ket­tős állam­pol­gár­ság­nak) a hatá­sá­ra rég nem látott presz­tí­zse lett a magyar nyelv­nek, ami tör­té­nel­mi lehe­tő­sé­get adott a kezünk­be, hogy az asszi­mi­lá­ci­ós folya­ma­to­kat visszá­já­ra for­dít­suk. Ami évek­kel ezelőtt ide­a­lis­ta illú­zi­ó­nak tűnt, ma már való­ság Mara­dé­kon: van­nak olyan koráb­ban nyel­vet vál­tott csa­lá­dok, ahol újra vissza­tér­tek a magyar nyelv használatára.
Augusz­tus 20-án a Szerémségben
2016. augusz­tus 20-án a Magyar Pat­ri­ó­ták Közös­sé­ge együtt tar­tot­ta az állam­ala­pí­tás ünne­pét a sze­rém­sé­gi magyar­ság­gal a mara­dé­ki refor­má­tus temp­lom­ban. A temp­lom meg­telt, ami nagy­sze­rű dolog, hiszen a Sze­rém­ség­ben koráb­ban soha sem emlé­kez­tek meg a leg­fon­to­sabb magyar nem­ze­ti ünnep­ről. Nyék­ről (Nikin­ci), Szá­va­szent­de­me­ter­ről és Dob­ra­dó­ból is érkez­tek fellépők.
A mara­dé­ki közös­ség és a Pat­ri­ó­ták együtt­mű­kö­dé­se ma már szá­mos kéz­zel fog­ha­tó ered­ményt tudott felmutatni.
A Huszi­ta Bib­li­á­ra is emlé­kez­tünk a refor­má­ció 500. évfor­du­ló­ján a Szerémségben
2017. szep­tem­ber 1.
Elké­szí­tet­tük a sze­rém­sé­gi Mara­dék magyar térképét
Az állam­ala­pí­tás ünne­pe a Szerémségben
2016. szep­tem­ber 30.
Meg­épül­het a sze­rém­sé­gi magyar szór­vány­köz­pont Maradékon
2015. ápri­lis 28.
Cél­ba értek adományaink
2015. már­ci­us 13.
Potá­pi Árpád nem­zet­po­li­ti­kai állam­tit­kár­ral tárgyaltunk
2015. feb­ru­ár 26.
Sike­res össze­fo­gás a magyar Szerémségért
2015. janu­ár 25.
Meg­hí­vó – Jóté­kony­sá­gi est a sze­rém­sé­gi magyar oktatásért
2015. janu­ár 6.
Fel­fe­de­ző­úton a Szerémségben
2014. augusz­tus 14.