Hallom, amit mondasz vagy meghallom, amit mondasz? Nem mindegy!
A „hallgatásod” minősége 3 szinten valósulhat meg:
Az első szint, amikor hallod a másik hangját, egyszerűen észleled, hogy beszél. Ez a legfelületesebb szint, csupán megerősíti, hogy van füled és használod is. Ezen a szinten nem igazán figyelsz a beszélőre, valószínűleg emlékezni sem fogsz arra, amit mond.
Pl. ülsz az értekezleten, közben a gondolataid már a következő feladaton járnak, egy kollégád pedig éppen előad valamit. Hallod, de mi marad meg belőle? Hozzá tudnál szólni?
A második szinten előfordulhat, hogy leginkább magadat „hallgatod”, miközben a másik beszél hozzád.
Ez is „hallgatás” de főleg a saját perspektívádról szól, arról a bizonyos belső párbeszédről, ami egyidejűleg zajlik magaddal arról, mit jelent neked amit hallasz, vagy talán már keresed a memóriádban a hasonló történéseket, vagy csak kérdezgeted magad: „Mit érzek ezzel kapcsolatban?” vagy „Mit is kellene mondanom ebben a szituációban?”.
Egy hétköznapi beszélgetésben egyébként ez akár elegendő is lehet, de a figyelem vonatkozásában, amikor beszél hozzád valaki, már elég szegényes.
Ennél a hallgatásnál ugyanis a hallottak egy szűrőn mennek keresztül, a Te saját hiedelmeiden, értékítéleteiden és tapasztalataidon. Az eredmény pedig gyakran téves feltételezéseken alapszik, kevésbé a másik által elmondottakon, pláne annak jelentésén.
Miközben beszélnek hozzád, fejben Te azon gondolkozol, mit is mondj majd neki. A hiba ott keletkezik, hogy miközben a saját gondolataidra figyelsz nem teljesen hallod azt, amit ő mond neked.
Látod magad előtt? Vesz egy levegőt vagy elhallgat egy másodpercre, Te pedig azonnal ugrasz és mondod amire jutottál, vagyis a saját nézőpontodat.
A harmadik szint amit úgy hívunk, hogy „Aktív hallgatás” vagy „Értő figyelem”, az már egy mélyebb réteg, mélyebb minőségű autentikus hallgatás.
Ez attól különleges, hogy megköveteli a teljes figyelmet a hallgató fél részéről. Mintha azt mondanád magadnak: „Kuss, most maradj csendben!”. Így teszed magad elérhetővé, nyitottá minden szinten: semmi prekoncepció, semmi feltételezés, semmi téves következtetés.
Ez már minőségi figyelem, ami a másik személyen van, nem rajtad.
Ez már egy nagyon megengedő figyelem. Megengedi, hogy az éppen beszélő azt mondja amit akar, anélkül, hogy fölöslegesen félbeszakítanád a Te elképzeléseid miatt.
Ez a legtisztább formája a hallgatásnak, ami által képessé válhatsz meghallani azt, ami tényleg elhangzik, ami tényleg fontos és ami igazán a probléma.
Mert ez a hallgatás könnyed és nyugodt. Az ebből adódó elfogulatlanság pedig abban fog segíteni, hogy különösebb nehézség nélkül felidézheted azt, amit a másik mondott.
Amikor ilyen szintű figyelmet adsz egy vitában, az úgy is segíti a partneredet, hogy számára is világosabbá válik a helyzet, amiről beszél.
A figyelmed minősége meghatározza a kommunikációd minőségét!
Te melyik szinten tartasz?