Támadnak a kullancsok - hogyan ússzuk meg?
Az idén szeszélyesnek bizonyuló április után végre meleg tavaszi napsugarak simogatják a hegyvidéki erdőkbe ellátogatók bőrét. Miközben letelepszünk piknikezni a zöld gyepre, érdemes odafigyelni néhány apróságra, hogy a kirándulás kellemes élmény maradjon. Ilyenkor ugyanis felbukkanhatnak a rendkívül kellemetlen kullancsok, amik akár súlyos betegséget is okozhatnak. Hogyan védekezzünk? Ha már megvan a baj, hogyan távolítsuk el szakszerűen? Mi a teendő kullancscsípés esetén?
A kullancsoknak több száz faját különböztetik meg egymástól. A legtöbb ember ösztönösen irtózik ettől az apró pókszabású állattól, mivel az belefúrja magát a bőrünkbe, hogy a vérünket szívja. Ez már önmagában is erős viszolygást vált ki sokunkból, amit csak tetéz, hogy jól tudjuk, a kullancs veszélyes kórokozókat is terjeszt. Miközben az áldozata vérét issza, vírusos agyhártyagyulladással vagy Lyme-kórral fertőzheti meg. A kullancs első lábán található az úgynevezett Haller-szerv. Ezzel remekül érzékeli a mozgást, a páratartalmat, a különféle szaganyagokat, de az áldozata hőmérsékletét és a kibocsátott szén-dioxidot is.
A tudósok ma már tudják, hogy valójában nem maguk a kullancsok okozzák a betegségeket, hanem a bélrendszerükben élő egészen apró élőlények. Amikor a kullancs valaki vérét szívja, közben vírusok, baktériumok vagy egysejtűek juthatnak az áldozat szervezetébe.
Mikor kell résen lennünk?
Mindenekelőtt tavasszal és ősz elején kell nagyon odafigyelnünk rá. A kullancs nem szereti a nyári hőséget és a zord teleket. Olyankor a föld alatt keres menedéket mindaddig, amíg kedvezőbbé nem válik az időjárás. Sajnos pont akkor jön elő a mélyből, amikor az emberek újra birtokba veszik a kizöldülő erdőket (persze azért nyáron is és enyhébb teleken is érdemes résen lenni). A kullancs a fűben vagy a bokrok levelein rejtőzik el, és innen mászik át az áldozatára. A közönséges kullancs elsősorban az emlősállatok vérét kedveli, de megtörténhet, hogy kullancsot találunk madarakon vagy hüllőkön is.
Az emberre pottyanó kullancs nem ott támad, ahova esik. Rendkívül óvatosan, szinte észrevehetetlenül mászni kezd, hogy olyan helyet találjon magának, ami kedvező a vérszíváshoz. Nem csoda, hogy kullancsot legtöbbször a térd- és a könyökhajlatban, a hónaljban, esetleg a fülek mögött és nemritkán a fejbőrön, a hajban találunk. Félelmetesen ügyes technikát használ. Csak parányi sebet ejt, aminek a környékét érzésteleníti, ezért a csípése legtöbbször nem jár fájdalommal. Előfordul, hogy napokon át szívja az áldozata vérét, majd jóllakva leválik róla és elmászik.
Erdei kirándulás után, vagy például azt követően, hogy a gyerekek a szabadban játszottak, érdemes alaposan megvizsgálni a testüket, mindenekelőtt az előbb felsorolt veszélyes helyeket. Ilyenkor megtörténhet, hogy kullancsra bukkanunk. Megfigyelések szerint az első nap során megtalált és szakszerűen eltávolított kullancs nem szokott fertőzést okozni. Ha viszont egy ilyen vérszívó elkerüli a figyelmünket, akkor három nap elteltével rendkívül nagy a fertőzés veszélye. Nagyon fontos, hogy szakszerűen távolítsuk el. Nem szabad megnyomni a testét, miközben kiszedjük.
Kullancscsípés után nem kell pánikba esni, viszont érdemes nagyon odafigyelni. Ha esetleg betegség tünetei bukkannak fel, akkor forduljunk azonnal orvoshoz. Ugyanígy habozás nélkül kérjük egészségügyi szakemberek segítségét, ha erdei kirándulás után betegség jelei lépnek fel még abban az esetben is, ha nem találtunk kullancsot. Veszélyes figyelmeztető jel a magas láz, a tarkómerevség és a zavart pszichés állapot. Ezek a vírusos kullancs encephalitisre utalnak, és gyógyításukra azonnali kórházi kezelésre van szükség. Akkor is forduljunk orvoshoz, ha azt vesszük észre, hogy a csípés környékén napokkal később is öt centiméteres kiterjedésű vörös foltot találunk. Hasonlóképpen aggodalomra ad okot, ha kullancscsípés után két héten belül láz, izomfájdalom, szédülés és fejfájás jelentkezik.
A megfelelő öltözék sokat segíthet. Erdei kirándulásra érdemes kényelmes hosszú nadrágot és hosszú ujjú inget venni. A nadrág szárát tűrjük be a zokniba. Ha lehet, kerüljük el a sűrű bokrokat és a magas füvet. Vannak, akik a különféle rovarriasztó szerekre esküsznek. Ezek átmenetileg tényleg hatásosak lehetnek, ám este még akkor is érdemes átvizsgálni a testünket, ha használtuk őket.
Ha kullancsra bukkanunk, azt minél gyorsabban el kell távolítani. A gyógyszertárakban kaphatunk különleges kialakítású eltávolító csipeszt és kanalat. Az eltávolítás pontos módszerei miatt évtizedek, de talán évszázadok óta dúl a vita. Régebben azt javasolták, hogy tegyünk zsírt vagy faggyút a kullancsra, esetleg érintsük meg tűzzel vagy parázzsal. Ma ezeket a módszereket nem javasoljuk. Régebben azt tanácsolták, hogy a kullancsot tekerve húzzuk ki. Ma már elterjedtebb az a módszer, amikor tekergetés nélkül egy lassú mozdulattal emeljük ki a sebből.
Előfordulhat, hogy a vérszívónak beleszakad a feje a sebbe. Az esetek többségében ez nem teljesen így van, mivel nem a fej marad a bőrben, hanem a szájszerv. Az ilyen kellemetlenség többnyire nem okoz gondot, mert a beszakadt idegen rész rövid időn belül magától kilökődik.
El kell kerülni azt, hogy beleöklendezzen a sebbe (ezért nem szabad többek között kenőccsel, faggyúval, zsírral bekenni a kullancsot). A kórokozók ugyanis ilyenkor jutnak a szervezetünkbe. A sebet fertőtlenítsük, akárcsak az eszközt, ha használtunk valamilyent. A kullancsot eltávolító személy pedig a beavatkozás után mosson alaposan kezet.
Az orvostudomány is felvette a harcot a kis vérszívók ellen. A kullancs-encephalitis (vírusos agyvelőgyulladás) ellen ma már létezik védőoltás. Ezt érdemes még a hideg, vagyis a fertőzésveszély-mentes időszakban beadni. Hazánkban két oltóanyagot forgalmaznak. Az egyiket az 1-12 éves korú gyermekeknek, a másikat pedig az ennél idősebbeknek fejlesztették ki. A hosszantartó védettséghez elengedhetetlen úgynevezett emlékeztetőoltások beadása. Az ilyen szerekről azonban érdemes tudni, hogy nem nyújtanak védelmet a kullancsok által terjesztett másik betegség, a Lyme-kór ellen.
Az apró vérszívók nem csupán ránk, emberekre, hanem négylábú barátainkra is komoly veszélyt jelentenek. A közös séta vagy a kerti játszadozás után éppen ezért a kutyáinkat is vizsgáljuk meg. Esténként ne felejtsük el alaposan megnézni a cicákat sem. Ezek a független természetű, előszeretettel kóborló házikedvencek ugyanis könnyen összeszedhetnek néhány kullancsot. Manapság kereskedelmi forgalomban számos kullancsriasztó készítmény kapható. Ezeket érdemes is használni, ám kis kedvenceink alapos átnézéséről még ebben az esetben se feledkezzünk meg. Előfordulhat ugyanis, hogy a kullancsok ellenállóvá válnak az olyan szerek ellen, melyeket tavaly vagy tavalyelőtt még hatékonyan használhattunk ellenük. A kutyák esetében a Lyme-kór ellen létezik védőoltás, ezt mindenképpen javasolt évente beadatni, különösen azoknál az állatoknál, amelyek sokat tartózkodnak a szabadban.
https://hegyvidekkartya.hu/elfogadohelyek/ SZOLGÁLTATÁS | EGÉSZSÉG