Ez már valami más | Vörös Fonat
És ez egy egészen más műfaj már.
Na jó, persze, néha azért még kegyetlenül arcon fröcsköl a tejszín, és csak rohangálsz tátott szájjal a csárdában, mint Grujics
De itt már egyáltalán nem csak erről van szó, sőt, alapvetően már nem erről szól a történet, és baromi fura is ez az egész. Szépen beleszoktunk már a menetrendbe, dombon fel, dombon le, de a séma mindig nagyon hasonló: van pár zsenink akik megoldják ha megoldják (még ha legendás játékosból most egy sincs a csapatban), és vannak, akik csak a keretet cipelik az egészhez, szeretjük őket is, de azért tudjuk pótolni őket fejben.
És ez az a rendszer, ami teljesen elhalványult így az új szezonra. Sturridge 0 gól, Origi 0 gól, Lallanának meg van 2 például. Meg Firminonak is. Pedig még én is hülyének tartottam magamat amikor Lallanát egy négyperces monológban védtem a szezoneleji podcastban (a féllábú zseni? valami hasonlót mondtam), miközben csak az egyre sűrűsödő kérdőjeleket láttam a többiek szemében a dollárjel helyén. És mégis eltűntek azóta a kérdőjelek, és Lallanának 5 meccs után megkérdőjelezhetetlen (bocs) helye van már ebben az új zizegésben. Mert a helyén van.
És ez az, amire ezt az egész gondolatmenetet ki szeretném futtatni. A hely. Például pozitív net spend ide vagy oda, ha teljes a keretünk megvan – csak Can sérült most -, akkor nincsen lyuk, minden hely foglalt. Még Milner is betölti a kínos LB-posztot, és amíg ilyen szinten teljesít, addig Moreno a pályára se fog visszajutni. Mert nincs hova.
Egészen meglepő – és egyben ez okozza a bizsergést / borzongást – látni ahogy a 11 fogaskerék üresjáratok és egyénieskedés nélkül hajtja egy irányba a nagy közös szekeret. De leginkább tudatosan, és ezt a szót húznám alá pirossal. Nyilván sokat dobott az IQ-átlagon Enrique távozása, de egyszerűen úgy néz ki most a csapat, mintha mindenkire feltették volna önmaga 2.0-ás verzióját. Egyébként is vannak az átlagnál intelligensebb játékosaink (Lovren, Hendo, Lallana, Milner), és ösztönösebb zsenik akik szintén átlátják az egész képet (Coutinho, Firmino és Sturridge is inkább többé mint kevésbé), de Chelsea ellen mintha ezt mind sikerült volna összeszorozni, és egyszerűen sokkal okosabban játszani.
Egyszerűen hihetetlen volt olyan dolgokat működni látni, amik talán soha nem működtek még, hibátlanul ment a kontra elleni védekezés, a rögzített helyzetek levédekezése(!), és a lescsapda(!!) is, miközben szintet lépett az előrejátékunk kreativitása és a labdakihozatal is, egyszerűen nem volt fegyvere ellenünk a Chelsea-nek amíg bírtuk tüdővel.
Diego Costa has completed 8 passes so far vs. Liverpool, 3 of which have been from kick-off.
Can't get involved. pic.twitter.com/HnxZRYYuv3
Nem mondom azt, hogy mindenhol kör alakú forma van ott, ahol a lyukba négyzeteset kéne bedobni, de Klopp 4-3-3-a annyira kezd összeállni, hogy lassan elhisszük, hogy Milner balhátvédben egy természetes választás. Egyszerűen minden szépen a helyére kerül, és ebben az elhelyezkedésben szeretnék most két elemet kiemelni.
Egyrészt a bebetonozódó Lovren-Matip párost, ami lenyűgözően okosan és kiegyensúlyozottan működik – hála annak a szűrő középpályának is ami elé fel van pakolva -, és az alapfeladatai ellátása mellett komoly támasztékot is ad az egész csapatszerkezetnek. Nagyon szerettem Kolót és Skrtelt is, de most látszik igazán, hogy a két középhátvéd nem csak 35 méterre passzolgathat a kaputól, hanem 55-60 méterre tőle is simán elkószálhat, irányíthat, és nyújthat egy másik támadásindítási opciót. Persze, volt nekünk egy Aggerünk, meg Sakhotól is láttuk már ezeket többször, de hogy ez ne eseti legyen, hanem a rendszer része, az most jön elő először. És ez sajnos kőkeményen személyi kérdés volt, amihez fájdalmas búcsúk kellettek, de egyértelműen látszik ennek az eredménye.
Ja, és Matip 25, Lovren 27 éves, középhátvédben ez még a kivirágzás eleje, nagy rend lett itt vágva, Sakhoval(26) együtt elég tartós hármas lehetne ez így.
A másik kiemelendő elemem pedig Coutinho, aki “teljesen elveszik ebben a rendszerben.” És való igaz, Cou nem az a csillogó csiszolatlan gyémánt ebben a minimális viszkozitású, meg- és felfoghatatlan folyékony támadógépezetben mint aki volt, vagy mint akinek várnánk.
De ezzel a égvilágon semmi baj nincs. A csapatjáték szervezésének súlya sokkal kevésbé nyomja az ő vállát, és sokkal kevésbé függünk mi is az ő aktuális formájától, sokkal inkább egységként működik az egész csapat. Az ő zsenialitásán eldőlő meccsek (Soton 0-2 például) az akkori rendszer tünetei voltak, nem pedig a működésének helyessége. És ez most a nagy változás, hogy ebben a megújuló szisztémában Coutinho már nem egy lecserélhetetlen elem többé (bár Lucasra azért mégis durva volt ma a 85. percben, hogy ezzel ki is nyírjuk a támadójátékunk), a Leicester ellen is láthattuk, hogy Firminoval a poszton ugyanúgy szépen muzsikálunk. Coutinho többé már nem az egyetlen opció, ez pedig nekünk egy hatalmas pozitívum.
Amit még ebben az összefoglalóban muszáj megemlítenem, az Henderson munkamennyisége főleg védelmi szempontból, meg idekívánkozik még az is, hogy Wijnaldum is kezdi megtalálni a helyét a rendszerben, még ha nem is hozza még azt előrefelé amit elvárnánk tőle, és a 90. percre gyakorlatilag összerogynak a lábai. Mindenesetre ez is egy szép irány, de van még tovább.
Viszont ahogy a posztot is elkezdtem, úgy is fejezném be. Ez valami új, ez már valami más. Nem arról van szó, hogy van egy SaS, aztán építünk köré egy rendszert, és all the best *sniff*, aztán működik amíg Suárez nálunk van, hanem egy rendszerünk van, amibe a megfelelő alkotóelemeket sikerült összeszedni. Klopp és Buvacs (Buvac-ot így írjuk magyarul?) bementek a sufniba, és addig hajlítgattak elemeket amíg jók nem lettek, a maradék helyre meg hoztak a katalógusból. Ez egy minőségi váltás, és egyelőre nagyon is működni látszik, a kérdés, hogy lesz-e kit posztra hajtogatni amint elkezdődik a sérüléshullám.
Egyelőre viszont az Arsenal, a Spurs és a Chelsea is megvolt idegenben, 15 pontból 10-et hoztunk, visszajöttünk 2 ppg-re, és velünk a lendület. Kloppo, alkottál.
pic.twitter.com/ViBqssfnx3
Kategória: Premier League | Címke: Chelsea, nincs itt semmi látnivaló a címkékben pfej | Szerző: szederbokor | Közvetlen link a könyvjelzőbe.