Magyar médiatörvény az Unió szemében – pro és kontra | Média Műhely
Magyar médiatörvény az Unió szemében – pro és kontra
Az Unió már múlt év decemberében felfigyelt a magyar médiatörvény körüli vitákra, és azonnal jelezte: felülvizsgálná az okiratot – ennek ellenére ez csak január 11-én jutott el az Európai Parlament üléstermébe. Egy heti elemzését követően a már elfogadott jogszabály kritikáját Neelie Kroes ismertette.
A hölgy nem más, mint a digitális kérdések és a média ügyeiben illetékes EU-biztos, aki a LIBE (az Unió polgári szabadságjogokkal, valamint igazságügyi és belügyi kérdésekkel foglalkozó bizottsága) ülésén hozta nyilvánosságra kivetnivalóit.
Elsőként az audiovizuális és médiaszolgáltatásokkal kapcsolatos problémára tért ki: az Unió az „eredetország elve” alapján szabályozza a médiavállalkozásokat (vagyis ezekre azon ország törvényei vonatkoznak, ahol megalapították őket), Magyarország új jogszabálya azonban konfrontálódik ezzel, hiszen jelenleg úgy tűnik, ilyen módon a külföldet is korlátozni próbálja.
Másodjára Kroes a kiegyensúlyozott tájékoztatás követelményét említette. A pártatlanság és méltányosság természetesen ez idáig is alapvető feltétel volt a műsorszórás területén (vagyis egészen pontosan a földfelszínen vagy műholddal terjesztett műsorszolgáltatáshoz korlátlan számú hozzáférést biztosító műsorterjesztőknél), most azonban a lekérhető (on-demand) audiovizuális médiaszolgáltatásokra is vonatkozik, beleértve például a videobloggereket. Az Uniós biztos szerint az ide vonatkozó új magyar szabály nem teljesen egyértelmű – s ahogy azt mi is tudjuk, a kényszerű öncenzúra is a médiaszabadság korlátozásának bizonyos fajtája.
A harmadik, és egyben utolsó konkrét bírálat a médiaregisztrációs szabályok túlterjeszkedő alkalmazásától való félelemnek adott hangot. Neelie Kroes továbbá kétségbe vonta – ez akár negyedik pontnak is számítható – a médiahatóság függetlenségét, hiszen annak minden tagját az aktuális kormány delegálta, vezetője a szintén fideszes Szalai Annamária. Hogy ez valóban problémát jelent-e, Brüsszelben továbbra is vitatják.
Bár a kormány korábban úgy vélte, „ízig-vérig európai jogszabályról van szó, a törvénnyel kapcsolatos módosítási javaslat így az EU részéről sem születhet”, Szíjjártó Péter már akkor is jelezte: „Készséggel állunk rendelkezésére az Európai Uniónak, akármilyen módon merül fel az igény a konzultációra”. Az azonnali reagálás és védekezés valóban nem maradt el: Navracsics Tibor védelmébe vette a jogszabályt. A miniszterelnök-helyettes, valamint közigazgatási és igazságügyi miniszter a véleménynyilvánítás szabadságának érvényesítését, és a közvéleményt befolyásoló média kiegyensúlyozottságát tartotta a legfontosabbnak. Kroes második pontjára válaszolva azt mondta, „a legnagyobb médiaintézményeken kívül, például a nyomtatott médiában mindenki azt ír, amit akar”.
A Médiatanács szintén úgy gondolja, Kroes aggályai nem megalapozottak. Az első pontot azzal támadták, hogy a magyar törvény szinte szó szerint emeli át az Unió ide vonatkozó szabályait. A második aggállyal kapcsolatban elmondták, az nem vonatkozik majd online sajtótermékekre, sem a videobloggerek által előállított tartalmakra, „csupán” a tájékoztató hírműsorokra. A harmadik kritikát így hárították: „a törvény pontosan definiálja, hogy mely médiaszolgáltatásokat kell regisztrálni, sőt a médiaszolgáltatások regisztráció nélkül is megkezdhetik tevékenységüket, hiszen azt nem lehet előzetes engedélyhez kötni.” (MTI)
← Mi norma, su multa – Mi a baj a médiatörvénnyel?
Fiúk a klubban →