Hétköznapjaink az Alföldön: Nőszirmos
Az árvalányhajas rét oldalában boróka (közönséges; Juniperus communis) illatozik.
Szomszédjában lakik a serevényfűz (Salix rosmarinifolia). Fűznek fűz, de nem fa, hanem cserje, olyan méter körüli magassággal. Homoki gyepeken és buckák között lakik. Eddig még nem láttam, pedig sokadjára járok a Kiskunságban. (Merthogy korábban gyerekek táboroztatásával meg madarászattal töltöttem az időt.)
Tovább kirándulva nagy örömünkre homoki nőszirmot (Iris humilis subsp. arenaria) találtunk. Előbb elszáradót,
azután bimbósat isss.
Az idő felhős, csepergős volt. A tájkép némileg fakó, de a közeli fotóknál szebbek a színek, mint erős fényben. Rét a homokon, naggyon szép pimpós, nőszirmos, báránypirosítós, sármás növénytársulásokkal.
Fentebb báránypirosító meg sárma, lentebb báránypirosító gémorral.
A fények birkóztak a felhőkkel és lassan felülkerekedtek. És nagyon tecc a táj.
És újabb nőszirmokat találtunk, újabb formát fotóztam:)
Címkék: boróka, homoki nőszirom, serevényfűz