Dr. Simonyi Gábort, a Pest megyei Flór Ferenc Kórház V. Belgyógyászati-Lipidológiai Osztályának osztályvezető főorvosát a célértékekről kérdeztük.
A határértékeket ki és hogyan állapítja meg?
A vércukor, vérzsírok és vérnyomásértékek határértékeit a nemzetközi és a hazai szakmai társaságok ajánlásai alapján állapítják meg. Az ajánlásokat bizonyos időközönként frissítik a legújabb vizsgálatok eredményei alapján. Magyarországon a kétévente összeülő Konszenzus Konferenciákon terjesztik elő és fogadják el a különböző szakterületek határértékeit.
A vérnyomás határ- vagy célértékei a magasvérnyomást kísérő betegségektől is függenek. Általánosságban megállapítható, hogy 140/90 Hgmm alatti vérnyomásra kell törekedni. Cukorbetegségben vagy metabolikus szindrómában, továbbá szív- és érrendszeri betegségekben az a cél, hogy a vérnyomás értéke 130/80 Hgmm alatt maradjon. Fontos megemlíteni, hogy szívkoszorúér-betegségben a vérnyomást nem szabad 120/70 Hgmm alá csökkenteni.
Cukorbetegek esetében az éhomi vércukor értéknek nem szabad meghaladnia a 6 mmol/l értéket, az étkezés után vércukorszint határértéke 7,5 mmol/l. Cukorbetegek esetében 7,0 százalék alatti HbA1c elérése szükséges, azonban mostanában főleg az idős embereknél és számos szövődménnyel rendelkezőknél ennél kissé magasabb érték is megengedett.
A vérzsírok szempontjából kicsit komplikáltabb a helyzet, mert számos célértéket adnak meg a kockázati kategóriáktól függően. Igen nagy kockázatú állapotban a legszigorúbbak a határértékek, itt 3,5 mmol/l alatti összkoleszterin és 1,8 mmol/l alatti LDL-koleszterin a javasolt célérték. Nagy kockázatú állapotban 4,5 mmol/l alatti összkoleszterin és 2,5 mmol/l alatti LDL-koleszterin az elérendő cél, míg olyan betegeknél, akiknek még nincs kialakult szív- és érrendszeri betegségük (tünetmentes nagy kockázatú állapot) az összkoleszterin esetében 5 mmol/l, míg az LDL-koleszterinnél 3,0 mmol/l alatti értékeknél húzódik a határ. Emellett az utóbbi két kategóriában 1,7 mmol/l alatti triglicerid, illetve 1,0 mmol/l (férfiak) és 1,3 mmol/l (nők) feletti HDL-koleszterinérték a kívánatos.
Sokan azt gondolják, hogy egy kicsivel magasabb érték még nem probléma. Miért káros a tartósan magas érték?
A tartósan magas vérnyomás-, vércukor- és vérzsírértékek legnagyobb veszélye, hogy sokáig lényegében semmilyen tünetet nem okoznak. A sok évig fennálló rendellenes értékek azonban károsító hatásukat sajnos már az első pillanattól kezdve kifejtik. A későbbiek során pedig számos betegséget okozhatnak (pl.: szívizom-infarktus, agylágyulás, alsó végtagi érbetegségek, szívelégtelenség, vesebetegség, plakk-képződés a különböző erekben, vakság, amputációt eredményező érelmeszesedés stb.).
Mikor elegendő a diéta és az életmódváltás, és mikor kell gyógyszert szedni?
A határértékeket kissé meghaladó eltérések esetén pl. kissé emelkedett koleszterin, vagy vércukorszint esetén legelőször életmód-változtatást kell indítani, csak ennek eredménytelensége után kell a gyógyszeres kezelésre áttérni. Vannak azonban olyan állapotok (pl. 180/110 Hgmm-t meghaladó vérnyomás, vagy 8-8,5%-ot meghaladó HbA1c-érték), amelyekben rögtön gyógyszeres kezelésre van szükség.
Mi a helyzet, ha valakinek túl alacsonyak az értékei? Az alacsony vérnyomással/vércukorszinttel/koleszterinnel van-e teendő?
A túl alacsony értékek a vérnyomás, illetve a vércukor esetében okozhatnak tüneteket. Az alacsony vérnyomás szédüléssel, fejfájással, súlyos esetben átmeneti eszméletlen állapottal járhat, míg alacsony vércukorszint esetén a szervezet figyelmezető jelek sorozatát indítja el: kínzó éhségérzés jelentkezhet, szívdobogás érzés, izzadás, remegés kíséretében. Ekkor idegesség és ingerlékenység is kialakul. Ha ekkor a cukorbeteg nem tud szénhidrát tartalmú ételt fogyasztani, a panaszok súlyosbodhatnak. Fejfájás, szédülés, a koncentrálóképesség romlása, majd zavartság lép fel. Súlyos állapotban görcsök és kóma is kialakulhat. Ha valaki ilyesmit tapasztal, sürgősen kérjen segítséget már a tünetek kezdeti szakaszában.
A vérzsírok esetében épp ellenkező a helyzet, a nagy tanulmányokból azt szűrték le a szakemberek, hogy minél alacsonyabb ez az érték, annál kisebb az esély a szív- és érrendszeri megbetegedésekre. Azt is jól tudjuk, hogy a természeti népeknél, illetve az újszülöttek esetében is igen alacsony a koleszterinszint, és hogy lényegében a civilizációs hatásoknak köszönhetjük a népességben jelenleg tapasztalható átlagértékeket, amelyek jóval magasabbak a kívánatosnál.
Mire utal a túl nagy haskörfogat? Ennek is vannak célértékei? Melyek ezek?
A haskörfogat a testtömeggel együtt növekszik. A hasi típusú (alma típus) elhízás ebből a szempontból jóval veszélyesebb, mint a csípőtáji (körte típus). Az alma típusú elhízás ugyanis olyan anyagcsere-változásokat okoz a szervezetben, amelyek a későbbiek során számos káros hatással játnak. Férfiak esetében a 102 cm feletti haskörfogat nagy, a 94–102 cm közötti mérsékelt kockázatot jelent. Nők esetében a 88 cm feletti érték jelent nagy kockázatot, s a mérsékelt kockázat a 80–88 cm közötti tartományba esik.
Milyen időközönként kell ellenőrizni a célértékeket?
A különböző célértékek elérése sokszor csak hosszas kezeléssel valósítható meg. Vannak olyan betegek, akiknek többféle gyógyszerre is szükségük lehet ennek érdekében. Ezért a betegeknek több ellenőrzésen, kontrollvizsgálaton kell megjelenniük. Az ellenőrzések gyakorisága függ az elérendő célértékektől, illetve attól, hogy sikerült-e azokat elérni. A kívánt célértékek hosszú távon fejtik ki jótékony hatásukat, ezért fontos a betartásuk.
Ki ellenőrzi, illetve kezdeményezi a vizsgálatokat a háziorvos vagy a szakorvos?
Az ellenőrzés több szintű feladatat. Nagyon fontos a háziorvos szerepe, mivel a betegek először leginkább hozzájuk fordulnak egészségügyi problémáikkal. Általában a háziorvos kezdeményezi a különböző vizsgálatokat, és sokszor ezen a szinten is megoldható a célértékek elérése. Amennyiben ez mégsem sikerülne, beutalja a beteget a megfelelő szakorvoshoz. A beteg hosszú távú követése a háziorvos és a szakorvos együttműködését igényelheti.
HbA1c: hemoglobin A1c, hosszabb távon jelzi a szénhidrát-anyagcsere állapotát
LDL-koleszterin: alacsony sűrűségű koleszterin, „rossz” koleszterin
HDL-koleszterin: nagy sűrűségű koleszterin, „jó” koleszterin