It's just paint, I swear - M'Baku & Finn 2013.
Bruce Banner, Caroline Shione, Edward Brock, Johnny Blaze, Loki, Lysithea, Pepper Potts, Rakami, Reimos, Singularity, Thundra
paper planes ◣Starmora◥
∞ Gamora
Sigyn & Loki - Exiles
∞ Loki
Wanda & Vision - no one dislikes you
∞ Vízió
∞ Thor Odinson
Ha elkelt a meghirdetett karakter...
∞ Eric Brooks
A topik címe: It's just paint, I swear - M'Baku & Finn 2013.
Shuri mellett
A poszt írója ∞ Finn Walker
Elküldésének ideje ∞Csüt. 02 Aug. 2018, 11:57
Azt hiszem sikerült kompromisszumra jutnom az öltözéket illetően. Hiányzik a bakancs, nem tudok papucsban járkálni, mintha valami szanatóriumban lennék. Ezzel szemben a viseletem határozottan wakandai motívumokkal rendelkezik, fekete és a feketére hajazó sötétkék színben. Nehéz léptekkel haladok előre, bakancsom orra a bokáig nőtt, száraz füvet súrolja minden mozdulatnál. Ki kellett szabadulnom a belvárosból. Hiába neveznek vendégnek, ha hajlamosak átesni a ló túlsó oldalára és fogolyként bánni velem. Levegő kell.
Olykor még most is hallom a dél-szudáni csontok törését. A gépek zaját magam körül. Az elmúlt harminc évem csak így, csettintésre eltűnt és nem maradt belőle más az utolsó perceken kívül, mielőtt letarolt volna egy negyed helikopter úgy, ott ahol voltam. Megmaradt a kötelességtudat, a hűség érzete, egy gondolat. Védjétek a szállítmányt bármi áron. Na meg a koponyám reccsenésének hangja és ennyi. Varázsütésre wakandai lettem, próbaidős legalábbis. Összeraktak, megvagyok, tanulok. Ki tudja, hogyan szerezték meg, de a teljes S.H.I.E.L.D. aktám rendelkezésemre áll. Mit is mondhatnék, karrierista egy ügynök voltam. Se család, se barátnő, de még egy tengerimalacom se volt. Csak egy halom kétes küldetés, meg néhány csili-vili együttműködés az UN-el.
Egyik kezemben ráérősen forgatom ujjaim között a kapott, két élű tőrt. Úgy látom, ez ösztönösen megy. Azzal, hogy hova megyek, nincs konkrét célom. Mondanám, hogy felfedezek, de ezt állítani enyhe túlzás lenne a terepet figyelembe véve. Balra pusztaság, jobbra már majdnem dzsungel. Akkor torpanok meg csupán, amikor jobbról kétes zajok hangzanak el, újra és újra. Megállva a tőlem jó néhány méterre lévő fák felé fordulok és figyelek. De nem látok semmit. Míg nem a semmiből, hirtelen egy lándzsa repül a fejem felé, mely elől épp csak ki tudok hajolni. Reflexek.
- Woah, haver! - Szisszenek fel, de nem fordulok a fegyver után, hogy vajon hol ért földet, hanem készenlétbe helyezem magam. Nem úgy volt, hogy a wakandaiak bírnak engem?
A poszt írója ∞ M'Baku
Elküldésének ideje ∞Pént. 03 Aug. 2018, 15:23
Finn - & - M'Baku
Nincs is jobb egy kiadós étkezésnél. Amikor az asztal tele van és azt sem tudod, hogy mit is kéne enned, nem tudsz dönteni. Olyan öröm ez, amit ritkán tartunk. S most is azért tesszük, mert van mit ünnepelni. Egy éve ülök már a székemben és ezért egy kis rendezvényt hoztak össze az embereim. Nem fényűző, de attól még kellemes kis esemény. A magunk visszafogott mondjam ünnepeljük, mivel a hegyekben nem éppen kifizetődő a pazarlás. Az évek alatt megtanultunk szerényen bánni mindennel. Ám attól még mindenki egészséges és boldog, így én is örömmel sétálok a házak között és beszélgetek a törzs tagjaival.
- Nagy vezér! - jelenik meg az egyik őrszem a terem túlsó felén, mire Intek neki és ő közelebb jön, hogy elmondja mit akar.
- Egy fehér embert láttak a hegyek lábánál wakandai ruhákban. Továbbra is követjük, ha ki akarod kérdezni ide hozhatjuk. - közli velem hírt. Egy ideig gondolkozok, majd megfogom a kupám és lehúzom a tartalmát.
- Drága egybegyűlteket. Nekem sajnos most mennem kell, ám kérlek titeket, hogy továbbra is elvezzétek ezt a kis eseményt. Igyatok és egyetek helyettem is. - állok fel és szólalok meg, majd elindulok kifelé. Miután elhagytam a termet, elindulok magamhoz venni a harci ruhámat és úgy követem az őrszemet.
Néhány perc sietős menetelés után meg is érkezünk az említett helyre. Meg is leljük a többi emberem és nemsokára meg is látom a fehér embert. Valóban wakandai viselet van rajta, ami igen csak meglep és nem tudom hová tenni. Ám attól még rossz helyen van. Kellemetlen számára. Jelzek és repül is egy dárda felé. Meglepetésemre kitér előle. Apró mosoly kezd el megjelenni az arcomon. Ismét jelzek, hogy maradjanak készenlétben.
- Mond csak fehér ember. Mi szél hozott téged erre a helyre? - kérdem tőle miután kilépek a szabadra.
|| Nem jó, szólj. ||
Elküldésének ideje ∞Vas. 05 Aug. 2018, 11:31
Feszült figyelemmel várom, hogy történjen valami a fák között. Mondjuk valami diplomatikusabb, mint az előbb felélm száguldó dárda. A reflexeimnek továbbra is ura vagyok, a neurokinézis terén ez valahogy egy álladó, berögzült dolog. Nem irányított, inkább olyan, mint a légzés. De őszintén, ha a következő megmozdulás egy nyíleső lenne, cseszhetem a reflexeimet. Eddig készenlétben álltam, bal lábamon tartva a súlypontom, de kiegyenlítem azt, amikor egy harcos kinézetű alak sétál ki a sűrű erdős részről. Nem értésem akaratlan kifejezéseként húzódnak ráncok homlokomra, amikor hozzám szól. Bár az már önmagában ad némi intelligenciára való utalást, hogy angolul szól hozzám, nem pedig Wakanda nyelvén. Most már csak azt lenne jó kideríteni, hogy egyedül van-e, vagy vajon hány kis majom bujkál a fák között.
- Tudtommal szabadon járhatok. – Emelem meg állam. Gyanús nekem ez az egész. Futólag említették, hogy itt különböző törzsek vannak, de… nem úgy volt, hogy barátságosak? Ha ezek most nyársra akarnak húzni almával a számban, felmondok. Kezemmel észrevétlenül a combomra erősített kétélű penge felé közelítek. Ennek látványát nem rejtem előle, veheti afféle figyelmeztetésként, hogy ha továbbra is dárdákkal akarnak dobálózni, hát nem adom könnyen magam. Vagy ez csak valamiféle wakandai üdvözlet? Próbatétel? Netán tényleg vannak csoportok akiknek határozottan nem tetszik, hogy a királynő a kegyeibe fogadott?
Elküldésének ideje ∞Vas. 19 Aug. 2018, 13:57
Így elsőre tetszik a férfi, hisz igen ügyesen hajolt elma dárda elől. Ez jó reflexekre utal, amik kiképzésre, így hát nem csak egy eltévedt turista. Bár az ruhákat megmagyarázná, de van egy olyan érzésem, hogy nem erről lesz itt szó. Márpedig, ha nem az, akkor okkal hozták Wakanda-ba, bár ez sem különösen foglalkoztat. A törzsem területén van és melle fehér ember, így igazán csak felkelti az érdeklődésem.
- Tudtommal pedig olyan helyen vagy, ahol a magad fajta sápadtaknak nem kéne járkálnia. S hogy mondják felétek? A törvény nem tudása nem mentesít a büntetés alól? - szólalok meg és közben figyelem őt. Látom, hogy kezével a tör felé nyúl lassan és így mosolyra húzódik a szám. A tudatlan...
- A helyedben nem bántanám azt a tört. Előbb halsz meg, minthogy kihúzd és ebben biztos lehetsz. - figyelmeztetem szárazon és hideg hangnemmel. Lehet, hogy el tudná dobni, ám abban a pillanatban repülne felé egy tucat dárda és nem hiszem, hogy nagyon esélye lenne azt túlélni.
- De halljam fehérke. Miért is vagy itt? - teszem fel a kérdést ismét és hangomban nem igazán van türelem.