Vélemény: Végzetes baklövés - NOL.hu
Egy skót házaspár kisgyermekével az utolsó pillanatban maradt le a Kelet-Ukrajna felett nagy valószínűséggel lelőtt maláj utasszállítóról. Egy holland férfi meggondolta magát, és néhány órával az indulás előtt átcserélte a jegyét egy vasárnapi járatra. Mintha új életet kaptunk volna, mondják, megborzongva attól, hogy csak egy hajszál választotta el őket a tragédiától. A maláj gépen tartózkodó közel 300 utasnak viszont esélye sem volt.
Hiába ellenőrzik a reptereken a fogkrémeket meg a női cipősarkakat, a repülés biztonságát szemmel láthatóan más veszélyek is fenyegetik
Szó szerint emberek potyogtak az égből, idézte fel a Donyeck melletti falu egy lakója a csütörtök délutáni rettenetet. Nem volt esélyük, mert a világ – de elsősorban Európa – hónapok óta nem vette elég komolyan az ukrán válságot.
Tárgyalgattak persze itt-ott, de mintha mindenki arra számított volna, hogy a válság magától megoldódik, ha meg nem, hát majd hozzászokunk egy amolyan alacsony intenzitású konfliktushoz ott az európai végeken. Szerencsére nincs túl közel, hajunk szála sem görbülhet.
Most mindenki a fejét fogja, hiszen erre a forgatókönyvre senki sem gondolt.
Éppenséggel persze gondolhattak volna: ebben a térségben hetek óta lövöldöznek, egyre komolyabb fegyverekkel, az utóbbi napokban az oroszbarát szakadárok nagy ujjongások közepette leszedtek három ukrán katonai gépet is. Olyan fegyverek forognak közkézen, amelyek bevetéséhez korábban komoly felsőbb utasítás, katonai mérlegelés, politikai döntés kellett.
Most nem kell, elég néhány terepszínű ruhás, magát világpolitikai tényezőnek képzelő őrült, akiket helyzetbe hozott a nagyhatalmak játszmája.
Régóta zajlanak a találgatások arról, hogy vajon a világ válságövezeteiben, a különféle forradalmakban, polgárháborúkban vagy felkelésekben mennyi fegyver került illetéktelen kezekbe, a terrorszervezetek, mint például az al-Kaida, vajon mekkora arzenált halmoztak fel? És ezt kik ellenőrzik, mikor és kik ellen vetik majd be?
Most itt a válasz: hiába ellenőrzik a reptereken a fogkrémeket meg a női cipősarkakat, a repülés biztonságát szemmel láthatóan más veszélyek is fenyegetik. A lokális, kelet-ukrán tragédiából így lett egyszerre világpolitikai dráma. Lehet persze kommunikációs háborút is vívni, ködösíteni, a felelősséget egymásra hárítani, de azon nem lehet változtatni, hogy 300 ártatlan ember, köztük 80 gyerek értelmetlen és borzasztó halált halt.
Családok gyászolnak, politikai forródrótok izzanak, aztán majd meglátjuk, hogy felébred-e a világ.
Felébred-e Európa Csipkerózsika-álmából, képes-e saját jövőjével kapcsolatban stratégiai döntéseket hozni, vagy maradnak a gázmutyik, a sorozatos alkuk Moszkvával. Netán ráébred-e Moszkva is, hogy hosszú távon neki sem érdeke a kontrollálhatatlan helyzet fenntartása, mert a főállású felkelők bármikor terroristákká alakulhatnak egy országgal odébb, ahol aztán az ő utasszállítójukat sem védi semmi az efféle végzetes baklövésektől.