Nem túlzás azt állítani, hogy a magnéziumhiány halálos lehet, míg a megfelelő szintje komoly védelmet jelent a betegségekkel szemben és jelentősen csökkenti a halálozás kockázatát.
Nem lehet elégszer hangsúlyozni, hogy az ajánlás elemi magnéziumra (tiszta magnézium fémre) vonatkozik, nem a magnéziumvegyület súlyára.
A különféle magnéziumpótlásra szolgáló készítményekben 8-15 súlyszázaléknyi elemi magnéziumot tartalmaznak, azaz 100 mg magnézium citrát pl. 15 mg magnéziumot tartalmaz. Ha feltesszük, hogy 100 mg magnéziumot a táplálékunkkal is beviszünk, a maradék 300 mg-ot 2000 mg magnéziumciterát tartalmazza. (Ennyi hasmenést szokott okozni, különösen, ha egyszerre veszi be valaki, de más magnéziumvegyületek ennél barátságosabbak.) Mivel a hivatalos ajánlás mindig kicsit alatta van a valódi szükségletnek, ezért abból baj nem lesz, ha kicsit többet viszünk be. Ráadásul az elfogyasztott magnézium felszívódása nem 100%-os, hanem 24-76% közt mozog, ezért a túlságosan az ajánlás alapján kiporciózott magnéziumbevitel hiányhoz vezet. Szerencsére a vese a magnézium jó részét visszaszívja, így a vizelettel csak napi 100 mg-ot veszítünk (Al Alawi és mtsi., 2018). A bevitt magnézium hasznosulását jelentősen leront az alacsony gyomorsavszint és a savcsökkentők (pl. protonpumpa gátlók) szedése.
Mivel az emberek egyre kevesebb növényt fogyasztanak, ráadásul a földek kimerülése miatt a termesztett növényekben egyre csökken a magnéziumtartalom, ezért a nyugati népesség jelentős része magnéziumhiányban szenved, vagy legalábbis elégtelen a magnéziumszintje.
(forrás: Bergner, 1997)
A test kb. 24 gramm magnéziumot tartalmaz, ennek 50-60%-a a csontokban van, a vérben csak 2% kering. A vesekárosodottaknál, pajzsmirigy alulműködésben, lítium szedése alatt könnyebben kialakul túl magas magnéziumszint, ami tud veszélyes lenni. Az intenzív osztályokon gyakori mind a magnéziumhiány, mind a túl magas magnéziumszint.
Magnézium és D-vitamin
A rendszeresen végzett amerikai nemzeti egészségfelmérés adatai alapján az összhalálozás kockázata azonos D-vitaminszintűek közt jelentősen csökkent pusztán attól, hogy több magnéziumot fogyasztottak. Konkrétan, pl. a 20-31 ng/ml D-vitamin vérszintet mutatók közt a naponta több magnéziumot fogyasztóknak 12%-al alacsonyabb volt az összhalálozása. A 32-39 ng/ml szintűeknél a magasabb magnéziumbevitel 14%-os javulást eredményezett az összhalálozási arányban. Akiknél magasabb volt a napi magnéziumbevitel, azok közt szignifikánsan kisebb volt a D-vitaminhiányosok és elégtelen D-vitaminszintűek száma, ami azt jelenti, hogy a nagyobb magnéziumbevitel megemeli a D-vitaminszintet. Azaz, ugyanannyi D-vitamin jobban megemeli a vérszintet azoknál, akik sok magnéziumot fogyasztanak (Deng és mtsi., 2013). Egy 22 éves követéses vizsgálat szerint az összhalálozás kockázata 58%-kal nagyobb volt az alacsony D-vitaminszintűek között - de csak azoknál volt megfigyelhető a nagyobb kockázat, akiknek alacsony volt a magnéziumszintje is. Azaz, magas magnéziumszint mellett az alacsony D-vitaminszintűek halálozási kockázata ugyanolyan alacsony volt, mint a magas D-vitaminszintűeknek. Ennek oka az, hogy a magnézium szükséges a D-vitamin szintézisében szerepet játszó három enzimnek működéséhez, továbbá a D-vitaminszállító fehérje is magnéziumfüggő. Mivel a D-vitamin aktív változata a hatásos, akiben alacsony a magnéziumszint annak hiába magas a vérében mért D-vitaminszint, az nem fog hatni (Mursu és mtsi., 2015).
Magnézium és magas vérnyomás
Több metaanalízis is megjelent, amelyekben a magnézium 1-2 Hgmm-rel vitte csak le a szisztolés és diasztolés vérnyomást. Andrea Rosanoff és Michael R. Plesset azonban 44, a magnézium-magasvérnyomás kapcsolatát elemző vizsgálatot átnézve talált 7 vizsgálatot, amelyekben a magnézium átlagosan 18,7 Hgmm-rel vitte le a szisztolés és 10.9 Hgmm-rel a diasztolés vérnyomást (Rosanoff és Plesset, 2013). Ha valaki vet egy pillantást az alábbi ábrára, amely egy 2016-os metaanalízisben szereplő vizsgálatok eredményét mutatja, látható a piros keretbe foglalt vizsgálatok esetén, hogy mindben csökkent a szisztolés vérnyomás, némelyikben elég jelentős mértékben (Zhang és mtsi., 2016).
(forrás: Zhang és mtsi., 2016)
Akik csak ennek a metaanalízisnek a végeredményét (azaz az absztraktját) ismerik, azokat kiábrándíthatja a magnéziumból az az eredmény, miszerint a szisztolés vérnyomás átlagosan csak 2 Hgmm-rel, a diasztolés pedig csak 1,78 Hgmm-el csökkent. Ezt a sovány eredményt tehát az adja, hogy a szerzők a metaanalízisben nem különítették el a nagy vérnyomáscsökkenést felmutató vizsgálatokat. Mondhatná erre joggal valaki, hogy nem jogos külön kiemelni a nagy vérnyomáscsökkentést elérő vizsgálatokat.
Csakhogy, és ezen az állásponton van Rosanoff és Plesset, a nagy kérdés az, vajon az egyes vizsgálatokban a résztvevők miért adtak nagy vérnyomáscsökkenés választ a magnéziumra, másokban meg kicsit, vagy éppen vérnyomás növekedés figyelhető meg. Ennek oka valószínűleg többféle lehet. Ha egy vizsgálatban olyanok vesznek részt, akiknek eleve nincs magnéziumhiánya, további magnéziumbevitelre vérnyomáscsökkenés nem várható. Ha a magas vérnyomásnak egyéb oka is van (veseprobléma, káliumhiány), akkor önmagában magnézium nem segít.
Megfogalmazható az a tanács, hogy akinek magnéziumra nem csökken a vérnyomása, az nézzen utána, mi más okozhatja még a magas vérnyomását.
Magnézium és rákkockázat
Egy összefoglaló szerint állatkísérletekben a magnéziumhiány serkenti a daganatok képződését és az áttétek kialakulását. Számos epidemiológiai vizsgálat igazolta, hogy az ivóvíz magas magnéziumtartalma csökkenti a mell- a prosztata- és a petefészekrák halálozást (Castiglioni és Maier, 2011). Egy 16 éves vizsgálatban 911 000 nőt követek, a legtöbb magnéziumot fogyasztók körében 40-50%-kal csökkent a vastag- és végbélrák kockázata (Larsson és mtsi., 2005). Egy, a magnéziumbevitel és vastagbélrák kapcsolatát vizsgáló metaanalízis szerint 100 mg-onként 13%-kal csökken a vastagbélrákot megelőző adenómák kialakulásának a kockázata és 12%-kal csökken a vastagbélrák valószínűsége.
Ez napi 400 mg magnéziumra vetítve már 50%-os kockázatcsökkenést jelent (Wark és mtsi., 2012). A magnéziumhiány és a rák kapcsolatának egyik oka, hogy a magnéziumhiány fokozza a szervezet gyulladásszintjét, ami viszont melegágya a ráknak (Castiglioni és Maier, 2011). A magnéziumhiány azáltal is előállhat, hogy valaki sok kalciumot szed. Az a téves gyakorlat, hogy a magnéziumpótlást gyakran kalciummal társítják, valamint, hogy a csontritkulás megelőzésére is folyamatosan a kalciumpótlást ajánlják, oda vezet, hogy nagy lesz a kalcium/magnézium arány. Mivel a sejtekbe ugyanaz a fehérje juttatja be a kalciumot is, a magnéziumot is, ezért a túl sok kalcium kiszorítja a magnéziumot. A magas kalcium/magnézium arány károsítja a genetikai stabilitást, serkenti a sejtosztódást és a ráksejtek kialakulását.
Egy vizsgálatban a növekvő magnéziumfogyasztás egyre csökkenő mellrákkockázattal járt. A legtöbb magnéziumot fogyasztóknak 60%-kal csökkent a mellrák kockázata. Ezt a kutatók a csökkenő C-reaktív protein (CRP) szinttel magyarázták (Huang és mtsi., 2019), de az eredménybe nyilvánvalóan vastagon belejátszott az, hogy a magnézium jelentősen megnöveli a D-vitamin hasznosulását is.
(forrás: Huang és mtsi., 2019)
Mellrákban szenvedő nők közt a legmagasabb magnéziumszintűek fele akkora valószínűséggel haltak meg, mint a legalacsonyabb magnéziumszintűek (Meng-Hua és mtsi., 2016). Mellrákos nők 49%-a, míg egészséges nők 4% volt magnéziumhiányos (Abdelgawad és mtsi., 2015).
A hasnyálmirigy rák egyik kockázata a prediabétesz és diabétesz. Mivel a magnézium fontos szerepet játszik a cukoranyagcserében, ezért hiánya növeli a hasnyálmirigyrák kockázatot. Egy vizsgálat szerint minden 100 mg-os magnéziumbevitel csökkenés 24%-kal növeli a hasnyálmirigyrák kockázatát. 200 mg csökkenés már 50%-kal növeli meg a kockázatot (Dibaba és mtsi., 2015).
A magnézium érzékenyíti az inzulinreceptorokat, és hiánya inzulinrezisztenciát okoz. Ráadásul a magas inzulinszint fokozza a vesében a magnéziumvesztést, azaz az inzulinrezisztencia csak tovább rontja a magnéziumhiányt (Al Alawi és mtsi., 2018).
40 követéses vizsgálat egymillió résztvevőinek adata alapján 100 gramm magnéziumbevitel növekedés 19%-kal csökkentette a diabétesz kialakulásának a kockázatát. Ez azt jelenti, hogy napi 200 mg magnézium már 65%-kal, napi 400 mg pedig 43%-kal csökkenti a betegség kialakulását (Fang és mtsi., 2016). Hasonló eredményt kaptak 13 követéses vizsgálat elemzésével. Az eredmények szerint 100 gramm magnéziumbevitel növekmény 14%-kal csökkentette a diabétesz kockázatot, azaz napi 400 mg magnézium fogyasztása kb. felére csökkenti a cukorbetegség kockázatot (Dong és mtsi., 2011). Egy vizsgálatban prediabéteszben szenvedőket (5.6-7 mmol/l közti éhgyomri vércukorszint) osztottak két csoportba. Egyik csoport naponta 390 mg magnéziumot, a másik csoport plecebót kapott. Négy hónap után a magnéziumot kapó csoportnak átlagosan 4.8 mmol/l-re ment a vércukra, a prediabétesz a csoport felénél szűnt meg (Guerrero-Romero és mtsi., 2015).
Az eredmények értelmezéséhez fontos megjegyezni, hogy az ilyen vizsgálatokban a fogyasztott élelem magnéziumtartalmát kalkulálják ki, azaz a magasabb magnéziumfogyasztás indirekt a több növény fogyasztását jelenti (A magnézium a növények zöld színét adó klorofil része. ) Azaz, ilyen mértékű védettséget pusztán azzal nem lehet elérni, hogy valaki tömi a fejét finomított szénhidrátokkal és hozzá kapdossa meg a magnéziumtartalmú étrendkiegészítőket. A másik megjegyzés, hogy a D-vitamin jelentősen hozzájárul a cukoranyagcsere normalizálódásához, és a megnövelt magnézium bevitel a D-vitamin hatékonyságát növeli. Az alábbi ábra azt mutatja, hogy a növekvő D-vitaminszinttel arányosan nő az inzulinérzékenység és csökken a vércukorszint (Chiu és mtsi., 2004).
(forrás: Chiu és mtsi., 2004)
A diabétesz egyik súlyos szövődménye a neuropátia, ami végtagamputációt vagy a belső szervek működésképtelenségét is eredményezheti. Magnéziumhiányában az idegek károsodnak, és idegvezetési zavarok, azaz neuropátia lép fel (Chu és mtsi., 2016).
Magnézium és összhalálozás
Sok szerző szerint a magnéziumhiány minden betegséget súlyosbít. Ezt látszik igazolni, hogy a magnézium alacsony szintje jelentősen befolyásolja az összhalálozás. Egy vizsgálatban 10 éven át követtek 38 ezer embert. 10 év után az alacsony magnéziumszintűekben a összhalálozás kockázata kétszerese volt a magas magnéziumszintűekhez képest (Reffelmann és mtsi., 2011).
A vérben a normál magnézium szint 1.7 - 2.2 mg/dL (vagy más mértékegységben 0.85-1.10 mmol/L). Akiknek ennél alacsonyabb volt a magnéziumszintje, azok 36%-kal valószínűbben haltak meg szívbetegségben, és 54%kal valószínűbben hirtelen szívhalálban (Kieboom és mtsi., 2016).
Nem túlzás tehát azt mondani, hogy a megfelelő magnéziumszint akár életmentő is lehet. Nem látunk a testünkbe, nem érzékeljük, hogy ha háromszáz enzim felmondja a szolgálatot vagy csak részlegesen működik, milyen károsodások alakulnak ki, amelyek évtizedek alatt súlyos következményekkel járnak. A magnéziumhiány okozta kétszeres halálozási kockázat elég beszédes. Amikor valaki idejekorán hal meg, az emberek csak összecsapják a kezüket, és a balsorsot vagy az orvosokat hibáztatják. A korai halálok hátterében legtöbbször kimutatható valamilyen hiány, csak ezt sosem vizsgálják. A halál oka - a kórházi jelentés szerint - mindig egy betegség.
Abdelgawad IA, El-Mously RH, Saber MM, Mansour OA, Shouman SA. Significance of serum levels of vitamin D and some related minerals in breast cancer patients. Int J Clin Exp Pathol. 2015 Apr 1;8(4):4074-82.
Al Alawi AM, Majoni SW, Falhammar H. Magnesium and Human Health: Perspectives and Research Directions. Int J Endocrinol. 2018 Apr 16;2018:9041694.
Bergner, P: The Healing Power of Minerals and Trace Elements. Prima Lifestyles, 1997.
Castiglioni S, Maier JA. Magnesium and cancer: a dangerous liason. Magnes Res. 2011 Sep;24(3):S92-100.
Chu C, Zhao W, Zhang Y, Li L, Lu J, Jiang L, Wang C, Jia W. Low serum magnesium levels are associated with impaired peripheral nerve function in type 2 diabetic patients. Sci Rep. 2016 Sep 7;6:32623.
Dibaba D, Xun P, Yokota K, White E, He K. Magnesium intake and incidence of pancreatic cancer: the VITamins and Lifestyle study. Br J Cancer. 2015 Dec 1;113(11):1615-21.
Dong JY, Xun P, He K, Qin LQ. Magnesium intake and risk of type 2 diabetes: meta-analysis of prospective cohort studies. Diabetes Care. 2011 Sep;34(9):2116-22.
Fang, X; Kai Wang, Dan Han, Xuyan He, Jiayu Wei, Lu Zhao, Mustapha Umar Imam, Zhiguang Ping, Yusheng Li, Yuming Xu, Junxia Min, Fudi Wang: Dietary magnesium intake and the risk of cardiovascular disease, type 2 diabetes, and all-cause mortality: a dose-response meta-analysis of prospective cohort studies BMC Med. 2016; 14: 210.
Guerrero-Romero F, Simental-Mendía LE, Hernández-Ronquillo G, Rodriguez-Morán M. Oral magnesium supplementation improves glycaemic status in subjects with prediabetes and hypomagnesaemia: A double-blind placebo-controlled randomized trial. Diabetes Metab. 2015 Jun;41(3):202-7.
Kieboom BC, Niemeijer MN, Leening MJ, van den Berg ME, Franco OH, Deckers JW, Hofman A, Zietse R, Stricker BH, Hoorn EJ. Serum Magnesium and the Risk of Death From Coronary Heart Disease and Sudden Cardiac Death. J Am Heart Assoc. 2016 Jan 22;5(1).
Larsson SC, Bergkvist L, Wolk A. Magnesium intake in relation to risk of colorectal cancer in women. JAMA. 2005 Jan 5;293(1):86-9.
Meng-Hua Tao, Qi Dai, Amy E Millen, Jing Nie, Stephen B Edge, Maurizio Trevisan, Peter G Shields, Jo L Freudenheim : Associations of intakes of magnesium and calcium and survival among women with breast cancer: results from Western New York Exposures and Breast Cancer (WEB) Study Am J Cancer Res. 2016; 6(1): 105-113.
Reffelmann T, Ittermann T, Dörr M, Völzke H, Reinthaler M, Petersmann A, Felix SB. Low serum magnesium concentrations predict cardiovascular and all-cause mortality. Atherosclerosis. 2011 Nov;219(1):280-4.
Rosanoff A, Plesset MR. Oral magnesium supplements decrease high blood pressure (SBP>155 mmHg) in hypertensive subjects on anti-hypertensive medications: a targeted meta-analysis. Magnes Res. 2013 Jul-Sep;26(3):93-9.
Wark PA, Lau R, Norat T, Kampman E. Magnesium intake and colorectal tumor risk: a case-control study and meta-analysis. Am J Clin Nutr. 2012 Sep;96(3):622-31.
Wu-Qing Huang, Wei-Qing Long, Xiong-Fei Mo, Nai-Qi Zhang, Hong Luo, Fang-Yu Lin, Jing Huang & Cai-Xia Zhang: Direct and indirect associations between dietary magnesium intake and breast cancer risk, Scient. Rep, 2019, 9:5764
Zhang X, Li Y, Del Gobbo LC, Rosanoff A, Wang J, Zhang W, Song Y. Effects of Magnesium Supplementation on Blood Pressure: A Meta-Analysis of Randomized Double-Blind Placebo-Controlled Trials. Hypertension. 2016 Aug;68(2):324-33.