Ocskó Szabina » Category » Orangeways
Bécs, 2010.11.09.
Posted on 2011-02-04 by OcskoSzabina in Ausztria, Bécs, busz, Orangeways | 1 Comment
Barátommal kitaláltuk kirándulni kellene, de ugye ismerős dolog, hogy se idő, se pénz rá, ezért 1 naposban gondolkoztunk. Ez a távolságot is belőtte nagyjából, az ár pedig minél olcsóbban, amolyan hátizsákból otthoni szendvicset zabálós turistásan gondoltuk levezényelni a dolgot. Kocsi van, de 2 személlyel is drágább lett volna, mint ami megoldást végül találtunk. Az Orangeways honlapján lőttünk jegyeket Bécsbe, fejenként 5 ezer Ft- ba került. Személyesen vettük meg az irodában, az is egy félnapos kirándulás volt Délutáni hazaúti jegyet vettünk, de csak elkezdtem nyafizni, hogy jöhettünk volna a későbbivel, ha már kirándulni megyünk és ha már szabadnap van, akkor ki kéne használni. Morgások közepett visszamentünk kicserélni a jegyet, amit végül ő se bánt meg.
November 9- én hajnal 3- kor keltem, elraktam a szendvicseket és elgyalogoltam a Lágymányosi hídig, ahol találkoztunk és villamossal elmentünk a Fradi pályához, ahonnan indult a buszunk. 7 órakor indultunk és 10 órára értünk Bécsbe. Rengeteg mindent kinéztem neten és tapaltunk is rendesen, de valahogy alig haladtunk. A Südtiroler Platz- ra futott be a buszunk, onnan indultunk befelé a városba, végig a Mariahilfer Strasse- n, el egészen a Schönbrunn kastélyig és vissza. A kastélyba nem mentünk be, csak kívülről csodáltuk meg az épületet és hátul a kertet. Visszafele a Technische Museum előtt még kértem fényképet. Útközben vettünk képeslapokat meg ajándékot egymásnak.
Az idő kezdett fogyni, az eső meg esni, a nap lemenni. Netről nyomtatott térképünk volt, de valahogy nem stimmelt, túl pici volt, nem minden utca neve volt feltüntetve, így csak iránynak mentünk néha, de az idő jobban fogyott, féltem már lekéssük a buszt és csak hisztiztem, hogy nem igaz már, hogy csak csesztet, de nem képes a rohadt térképpel segíteni, meg se nézi, pedig már ezerszer kértem. Mind kiderült nem látott az égvilágon semmit se, mert ugye olvasószemüveg nélkül nem lát. Tömegközlekedésre nem volt jegyünk, de nem is tudtuk mire kéne felszállni. Kérdezgettünk mindig embereket, hogy merre tovább, merre tovább, majd egyik buszra küldtek minket, ami elvitt az Orangeways buszunkig. Arra épp elkezdődött a beszállás, röhögtünk, hogy minek siettünk ennyire, hát csomó időnk van még