Az új családtámogatási program margójára | Magyar Idők	Az új családtámogatási program margójára | Magyar Idők
A cikk emailben történő elküldéséhez kattintson ide, vagy másolja le és küldje el ezt a linket: https://www.magyaridok.hu/velemeny/az-uj-csaladtamogatasi-program-margojara-1887115/
2017. július 6. csütörtök 10:00
Az új családtámogatási program margójára
A mai Magyarországot már a munkaerőhiány fenyegeti · A saját utunkat kell járnunk
Vállalatgazdasági szakemberek szerint egy vállalat működésében nem akkor tud az innováció vagy a marketing igazán sikeres lenni, ha az e területekkel foglalkozó szakemberei kiválóak, hanem ha a vállalat egészét átfogóan jellemzi az innovációs vagy marketingszemlélet.
Azaz minden szereplő a munkája elvégzésekor kiemelt fontosságot tulajdonít ezen szempontoknak.
Ez a példa jutott eszembe akkor, amikor Orbán Viktor meghirdette új családtámogatási programját, amely a népesedéscsökkentés megállítására, illetve mérséklésére hivatott. Meggyőződésem ugyanis, hogy sikeres népesedési politikát nemcsak hazánkban, hanem szerte a világban akkor tudunk megalkotni és megvalósítani, ha nemcsak szorosan a gyermekvállalást célzó intézkedések változnak, hanem minden fronton támadunk.
Mely területekre gondolok? Otthonteremtés, a nők foglalkoztatási lehetőségeinek (például részmunkaidő vagy távmunka) bővítése, egészségügyi, oktatási reformok, illetve a tervezéshez szükséges stabilitás mindazon területeken, amelyek a családalapításhoz, s a gyermekvállaláshoz kapcsolódnak. S még egy fontos dolog: beszéljünk a témáról, hiszen ma ennél jelentősebb és távlatosabb kérdés véleményem szerint nincsen. S persze ez az a téma, amely tényleg mindenkit érint.
Két ok van, amely miatt ez a program kulcsfontosságú, illetve sürgős: az egyik, hogy ellentétben az elmúlt két és fél évtizeddel, a mai Magyarországot már a munkaerőhiány fenyegeti; a másik, hogy a 70-es években született Ratkó-unokák a szülőképes koruk vége felé járnak, így gyermekvállalási kedvük aktiválása kulcsfontosságú a demográfiai problémáink enyhítése szempontjából. Ráadásul a népesedési program (családtámogató intézkedéscsomag) össznemzeti ügy, amit az is mutat, hogy közismerten liberális közgazdászok is harsányan üdvözölték annak meghirdetését.
Látni kell azonban, hogy még ha az ellenzék támogatását meg is nyerné ehhez a kormány (amire persze a választási kampány közeledtével vajmi kevés esély mutatkozik), a nemzetközi példák szerint is nagyon nehéz és sziszifuszi küzdelembe bocsátkoztunk a kérdés sikeres megválaszolási kísérleténél. Nincsenek ugyanis univerzális minták, és még a sikeresnek minősülő francia intézkedéseket sem lehet egy az egyben átvenni, de még adoptálni sem. Saját utunkat kell ezért járnunk.
Kapitány Balázs és Spéder Zsolt (a téma közismert és kiváló hazai kutatói) hiánypótló tudományos munkájukban négy feltételt fogalmaztak meg a népesedési fordulat eléréséhez: sikeres családpolitika; a várható élettartam növelése (amelynek eléréséhez az egészségügyi rendszer hatékonyságának javítása az egyik legfontosabb feltétel); a kivándorlás csökkenése és a hazatelepülés növekedése (itt a reális cél a kivándorlási veszteség évi mintegy ötezer főben történő stabilizálása lenne), valamint a fiatalos korstruktúrájú bevándorlás, amelynek relatíve legnagyobb része a határon túli magyarokból állna.
A bevándorlás ugyanis nem minden esetben negatív folyamat, s jár együtt társadalmi feszültségekkel és biztonsági kockázatokkal. A hazánkban tízezrével itt maradó külföldi egyetemista-főiskolás fiatalok jól beilleszkedtek, mint ahogy a kínaiak és a határon túli magyarok is gazdagították a társadalmat. A problémát a kontrollálatlan, tömeges és erőszakos migránsok jelentik, de ez már egy másik kérdés.
A családpolitikai intézkedéseknek hosszú távon működőnek, ezért stabilnak és kiszámíthatónak kell lenniük, s nagyon helyesen ki kell terjedniük például a bölcsődék építésére vagy a fiatalok gyermekvállalása esetén azok diákhiteles vagy jelzáloghiteles kedvezményeire, támogatására is. Ugyanis a fiatalok nemcsak maguknak vállalnak gyermeket, hanem mindannyiunknak, akik nyugdíjat szeretnénk, s anyagilag és érzelmileg is szép időskort akarunk élni. Hiszen a nagyszülői státus az egyik legszebb pozíció az ember életében.
Az is helyes, hogy különösen erős fókusz van a külföldön élő fiatalokon, illetve gyermekeiken. Meg kellene őket tartanunk, amihez szintén anyagi és érzelmi szálakat, kapcsokat kell találnunk. Ebben segít a jövőben immár számukra is elérhető babakötvény és az anyasági támogatás lehetősége. A munka­erő mobilitásánál pedig nem lehet az idő kerekét visszaforgatni: szerte a régióban, de egész Európában elindult, s ráadásul a mienkénél sokkal erősebb arányban történik a kivándorlás.
A folyamat megállításának, megfékezésének legalább három feltétele van: versenyképes fizetések (itt a fiatalok számára a nettó a lényeg – amihez a gyermekek után járó kedvezmény is hozzátartozik), megoldható és a kor követelményeinek megfelelő lakhatási lehetőség, valamint az, hogy a fiatalok szeressék az országukat, hazájukat, annak múltját és jelenét. Az, hogy mindhárom feltétel tekintetében bőven van tennivaló, nem kérdés.
S az sem, hogy nekünk, idősebbeknek ebben megvan a felelősségünk, s a dolgunk is.
A szerző közgazdász, főiskolai tanár
Címkék: bevándorláscsaládtámogatásfoglakoztatottságintézkedésekKormánymigrációmunkaerőhiánynemzetgazdaságorbán viktor