Szilu, a szakács: november 2013
Piskóta, de nagggyon kakaós ám :)
Kedves Olvasóim! Szívből remélem, hogy lehetek olyan optimista, hogy már többen vagytok :)
A héten vendégeink jöttek, és valami gyorsat, de finomat szerettem volna. Gondoltam, hajrá süssünk piskótát, de mit tegyünk rá? Aztán jött a remek ötlet: Drága Édesanyám házi meggylekvára...aztán rájöttem, hogy már nincs időm tekergetni, pihenni hagyni, így a piskótatekercs kilőve....így ez lett a végeredmény:
Meggylekváros nagyon kakaós piskóta mandulaforgáccsal
jó sok meggylekvár
A tojások sárgáját habosra keverem a porcukor 2/3-ával, a fehérjét pedig kemény habbá verem. Ehhez vegyítem a maradék porcukrot, azzal is még keverem kicsit. A sárgáját nagy mozdulatokkal elkeverem a fehérjehabbal, majd a kakaóporos lisztet is hozzá szórom. Amikor szép egynemű, akkor sütőpapírral bélelt csatos tortaformába öntöm, közepes lángon sütöm addig, míg a tűpróba alapján teljesen átsült. Miután kiveszem, letakarva hagyom kihűlni.
Egyébként a nagykönyv szerint az alap piskóta tészta 6 tojásból készül, 1 tojáshoz pedig 20 g porcukor és 20 g liszt kell. Mivel ez kakaós, így a szárazanyag arányokat elosztottam. 4 tojáshoz sima sárga piskótához 80 g liszt kellene, de én 50-30 g arányban tettem bele a lisztet és a kakóport.
Nos, miután kihűlt, jó vastagon megkenem meggylekvárral és megszórom a korábban száraz serpenyőben megpirított mandulaforgáccsal.
A kakaó-meggy párosítást nagyon szeretem, ennél már csak a túró-meggy fúzió finomabb :)
Ez megint az a kategória volt, ami olyan hozzávalókból áll, ami egy átlag háztartásban megtalálható, de ha meggylekvár nincs, akkor tuti van barack...ha mandulaforgács nincs, akkor némi dió vagy mogyoró akad, szóval a végeredmény már csak a fantázián múlik, és kb. 40 perc volt sülési idővel együtt.
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 14:08 Nincsenek megjegyzések:
Egy kis mediterrán napfény...
Keresgéltem a régebbi alkotások között, és gondoltam ezzel a nyarat idéző mediterrán ízvilággal hozok egy kis napfényt ebbe a borongós időbe. Ez megint csak nem egy földtől elrugaszkodott recept, de mégis különleges.
Mediterrán csirkecombok fokhagymás krumplipürével
6 egész csirkecomb
két marék olivabogyó (én feketét használtam)
Ez az adag nagyjából 5-6 főnek elég, attól függ, ki milyen jó étvágyú :)
A krumplit megpucolom, felkockázom és sós vízbe felteszem főni. Amíg készül, addig befűszerezem jó alaposan a csirkecombokat sóval, borssal, oregánóval, bazsalikommal. a fokhagymák felét apróra szelem és bedugdosom a bőre alá. Vékonyan kiolajozott tepsibe sorakoztatom őket, majd a felkarikázott paradicsommal és olivabogyóval gazdagon megrakom őket. Betolom a sütőbe, lefedve alacsony lángon sütögetem őket, 15-20 perc után kiveszem, és gazdagon megpakolom a karikára vágott olivabogyóval és paradicsommal, majd finoman befedem a felszelt mozzarellával és visszateszem, amíg szépen meg nem sül. Akkor már le lehet venni a fedőt és feljebb is lehet emelni a hőfokot, hogy ilyen szép barnásra piruljon a sajt.
Közben persze biztosan megfő a krumpli is, amit krumplinyomóval pürésítek, sózom, borsozom, belereszelem a fokhagymát, beleteszem a vajat és a tejjel jó krémesre keverem. És tulajdonképpen kész is :)
Én nagyon szeretem az ilyen könnyen elkészíthető ételeket, ráadásul a csirkecomb egy szuper jó kis hús fajta: hamar elkészül, kevés kalória van benne (igaz azt mondják a bőrét le kéne venni, de hát olyan finooooom, én sose veszem le :) ), és nem mellesleg elég olcsó is. Szóval ha jól összeszámolom ez az étel fejenként 400-450 Ft-ból ki is jön úgy, hogy ha semmi nincs otthon és mindent meg kell venni.
Amit itt is kiemelnék, hogy a legjobb a friss fűszer, sokkal intenzívebb az íze, a szárítottból jóval több kell, de el nem rontja az sem. A krumplipürével pedig érdemes kísérletezni, mert ugyan önmagában sem rossz, de egy-két fűszerrel nagyon fel lehet dobni, tavasszal friss medvehagymával is isteni :)
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 2:14 Nincsenek megjegyzések:
Most akkor zacskós vagy zacskós? :)
Ismét a tartósítószerek ellen lázadoznék...porok, üveges szószok, zacskós levesek és társaik. Nem szeretem őket, mert tele vannak egy csomó káros anyaggal és nagyon egyet értek azzal, hogy "az vagy, amit megeszel". Nem mondom, hogy soha nem fogyasztunk ilyeneket, de hál' Istennek eléggé közelít a nullához ezeknek a száma a háztartásunkban (a Párom imádja a zacskós tésztaleveseket...haragszom is érte :( ). Jelen bejegyzésemben egy nagyon hétköznapi ételt mutatnék be, csak nem üveges, zacskós "műanyag" hozzávalókkal.
4-5 jó érett paradicsom
1 nagy konzerv sürített paradicsom
házi paradicsomlé
1,5 fej (!) fokhagyma
A húst és a mártást külön készítem el, mert ebből a mennyiségű paradicsomból jó nagy adag "lötty" lesz, amit aztán később fel lehet használni, de erről majd a végén.... :)
Szóval a hagymát felszelem (nem kell túl apróra, mert úgyis pürésíteni fogom), és elkezdem fonnyasztani az olajon. A paradicsomokat a tetején a "varrásnál" keresztbe vágom, majd leforrázom, 2-3 perc után kiveszem őket és megszabadítom a héjától mindet. Ezt is nagyobb darabokban beteszem a hagyma mellé, majd megpucolva felezve mehetnek a fokhagymák is. Borítok rá kb. 2 dl házi paradicsomlevet, leveszem a lángot alatta és fedő alatt jól összepárolom. Közben jó alaposan fűszerezem sóval, borssal, bazsalikommal, oregánóval, kakukkfűvel. Az az igazi, ha frissek, de megteszi a szárított is. Egyébként én akkor szoktam készíteni ipari mennyiséget ebből a mártásból, amikor veszek egy cserép bazsalikomot és kezdi elunni szegény az életét, akkor a fonnyadozó leveleknek tökéletes ez az utóélet :) Ha minden megpuhult, lehúzom a tűzről és botmixerrel nekiesek, szép egyneműre pépesítem. Valószínűleg ezekkel az arányokkal még túl sűrű lesz, ezért paradicsomlével még higítom, majd egy picit még visszateszem a tűzre és kész. A fűszerezés ízlés kérdése, én szeretem jó fokhagymásan-bazsalikomosan.
Mindeközben a darált hússal csak annyi a dolgunk, hogy olajon megpárolom teljesen, sózom és borsozom, párhuzamosan elkészül a kettő, sőt még a tésztát is kifőzhetem közben sós vízben. Ha a hús puha, annyi mártást kanalazok rá, amennyit felvesz majd együtt is összeforralom kicsit és kész. Szokásos módon tálalom...mi most egyébként házi füstölt sajttal fogyasztottuk, ami valami elképesztő finom volt!
Kicsit több idő, mint ha porból készítené az ember, de az íze fényévekre van attól és nem mellesleg tudom mi van benne. Arról nem beszélve, hogy az ember rászánja azt az egy órát, vagy másfelet és lesz egy emberes adag belőle, amit aztán kisebb adagokban le lehet fagyasztani...még akár dupla zacskóba is bele lehet önteni, jó alaposan megcsomózni és mehet is a mélyhűtőbe. Így kis helyet foglal, és jobb ez a zacskós, mint a bolti zacskós :):):) Egyébként mivel ez csak mártás, így ha előveszem, akkor lehet belőle bolognai, milánói, de pizzaszósz is, szóval megéri!
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 6:12 2 megjegyzés:
Ünnepi falatkák
Ezeket a falatkákat szintén a Vándor Gasztro-Party egyik állomására készítettem, a téma itt a rum volt. Nagyon szeretem a chutney-kat, lehet barack, mangó, szilva....akármilyen. A fűszeres sülteket kellemesen ellensúlyozza a gyümölcs íze, de mégis ad egy duplacsavart a csípős, keleti fűszeres felhang, én bolondulok az ilyenekért :) A Párom nincs oda a hús-gyümölcs párosításért, de ez Neki is ízlett...meg a többieknek is :)
Bacon-ös csirkemell korongok rumos szilva chutney-val
Hozzávalók a csirketekercshez:
1 csomag bacon
Hozzávalók a chutney-hoz:
2 dl rum
1-2 chili paprika (ki milyen csípősen szereti)
kínai fűszerkeverék
1 tk. vörösborecet
A csirkemelleket elfelezem, hogy lapos szeleteket kapjunk. Ha túl vastag, akkor kicsit kilopfolom. Enyhén sózom, borsozom. A lereszelt sajtot összekeverem a felkevert tojással. Leteszek két szelet bacon-t, ráteszek egy csirkmellet, megkenem a sajtos tojással, majd szorosan feltekerem, összetűzöm fogpiszkálóval. Egyesével mindet feltekerem ezzel a módszerrel, majd vékonyan kiolajozott tepsibe sorakoztatom őket, és beteszem sülni.
A chutney-hoz kevés olivaolajon megfonnyasztom az apróra vágott lilahagymát, ráöntöm a vörösborecetet, rászórom a cukrot, és beleteszem az apróra vágott fokhagymát. A finomra vágott chili paprikával, gyömbérrel, kínai fűszerkeverékkel ízesítem, kicsit összeforralom így együtt. Ezután beleteszem a kimagozott kockákra vágott szilvát, és kis lángon lefedve párolom, míg pépes nem lesz. Kicsit botmixerrel lehet még krémesíteni, de mindenképpen maradjon kicsit darabos. Az utolsó pár percben nyakon öntöm rummal, éppen csak kicsit forralom, hogy az íze még intenzív legyen.
A közben megsült csirketekercseket teljesen kihűtöm, majd korongokra vágom, ezekre a tekercs szeletekre pedig egy-egy halom chutney-t helyezek.
Ízlés szerint díszítem, én narancs és kiwi csíkokkal tettem. Aki szereti a különleges ízeket, a csípős-édes párosítást, annál ez tuti befutó :)
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 23:43 Nincsenek megjegyzések:
Mint már korábban említettem van nekünk a baráti társaságban egy Vándor Gasztro-Party rendezvényünk. Nos, ennek az első epizódján a HAL volt a téma, amire én hideg előétellel készültem. S merthogy nagyon szeretjük a konzerv tonhalat, így ez lett az alapanyag. Nem nagy flikk-flakk ez sem, csak jó ízlelőbimbó és fantázia kell hozzá :) Eléggé falták...egy morzsa sem maradt, hál' Istennek!
Tonhalkrémmel töltött óriás kagylótészta
3 tonhal konzerv
kicsi majonéz
3/4 zacskó óriás kagyló tészta
citromcikkek
Leöntöm a tonhalak levét. Lehet sós lében vagy olajban úszkálót venni, igazából bármelyik jó. Ha az olajos verziót szereztük be, egy kevés olaj maradhat az egyikben, az jó lesz a krémbe, de a vizeset mindeképpen jól öntsük le. Miután ezt megtettük, tegyük egy akkora edénybe a halakat, hogy könnyen lehessen keverni. Törjük össze alaposan villával, adjunk hozzá fokozatosan tejfölt. Nem biztos, hogy kell bele az egész, amikor kellemes krémes állagú lesz, akkor jó. Ha 12%-os tejfölt vettünk, akkor az hamar túl folyóssá teheti, azzal vigyázzunk. No, ha beállítottuk a megfelelő sűrűséget, akkor jöhetnek a fűszerek: só, bors, mustár, reszelt fokhagyma. Lehet, hogy felmerül a kérdés: miért reszelt? Az az igazság, hogy én nem szeretem húzni az időt az apróra szeléssel, a fokhagymanyomónak pedig esküdt ellensége vagyok. Állati haszontalannak tartom, mert egy csomó finom fokhagyma benne marad, amit semmi áron nem akar kipréselni magából a szerkezet, ráadásul utálatos dolog mosogatni is, a lyukacskákból egyesével kilöködni a maradékot...ááhhh, szóval én a kis lyukú sajtreszelő híve vagyok, mert pikk-pakk belereszelem és egy löttyintéssel elmosom az eszközt. Szóval visszatérve a lényegre némi kitérő után :)...Majonézt is írtam a hozzávalóknál, de abszolút elhagyható, ha valaki nem kedveli. Ezután belecsavarom egy negyed citrom levét. Ezért írtam az elején, hogy jól le kell önteni a vizet a halról és a hígabb tejföllel is óvatosan, mert ha még a citrom levét is beleteszem, könnyen túl folyós lehet.
Igazából ennyi az egész, mindezt érdemes egy nappal korábban elkészíteni, mielőtt betöltenénk a tésztába, mert az ízeknek össze kell érniük.
Ezután kifőzöm sós vízben a tésztát, én kb. 30 nagy kagylót készítettem. Figyelni kell a tésztára, érdemes egy-kétszer óvatosan fakanállal átkeverni őket, hogy ne tapadjanak le, ne szakadjanak szét. Nekem így is lett 3-4 selejt...de hát több is veszett Mohácsnál :) Ja, és a leglényegesebb, ami minden tészta főzésnél alapszabály, hogy NE FŐZZÜK TÚL! Gyerekkoromban nem voltam nagy tésztarajongó, de mióta tudom milyen a nem menzás, nem túl vizes, és löttyedt tészta, azóta imádom! :)
Ha kifőtt a tészta, nem kell leöblíteni, csak hagyjuk kihűlni. Mielőtt a vendégek megérkeznének, töltsük meg a tésztákat a tonhalkrémmel, tetejüket díszítsük ízlés szerint, én jégsalátán citrom cikkekkel, felkarikázott fekete olivabogyóval és paradicsommal tálaltam.
A krém pillanatok alatt megvan, a betöltögetés és a díszítés kicsit pepecselős, de megéri a hálás tekintetekért :)
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 7:18 Nincsenek megjegyzések:
A gomba dicsérete
A gomba eléggé megosztja a népet, valaki vagy szereti, vagy nem...nem nagyon van átmenet. De az tény, hogy jók az élettani hatásai. Amit én a leginkább kedvelek, hogy állati kevés kalória van benne (30-40 kcal/10 dkg) :) Persze emellett nagyon jó fehérjeforrás, rostforrás, nagyobb mennyiségben tartalmaz káliumot, fosztort és cinket. Szóval tényleg nálam sokkal okosabbak megállapították már, hogy a gomba JÓ :) Kívánom minden gombagyűlölőnek, hogy próbálkozzon, hátha megszereti :)
Nos, mi tényleg szeretjük...legfőképp' laskát és csiperkét szoktam venni, aminek az az egyszerű prózai oka, hogy ezekhez a legkönnyebb hozzájutni. Az alábbiakban két pofonegyszerű gombás receptet osztanék meg Veletek.
Pulyka medalion tormamártással és pirított gombával
60-70 dkg pulykamell
60 dkg apróbb szemű barna csiperke
reszelt torma ízlés szerint
Besamel mártást készítettem (a vajat megolvasztottam, beletettem a lisztet, majd fokozatosan felöntöttem a tejjel...annyi tejet adok hozzá, hogy szépen csorgó mártás sűrűségű legyen), amit fokhagymával, sóval, borssal és reszelt tormával ízesítettem. Kicsit összerottyantom, de vigyázva nehogy odaégjen és kész is.
A pulykamellet viszonylag vastagabb medalionokra/ korongokra felvágtam, sóztam, borsoztam, szárnyas fűszerrel bedörzsöltem (ha esetleg sütés előtt pár órával megejtjük ezt a műveletet, annál finomabb lesz). A mell darabok mindkét oldalát 3-4 percig kevés olajon, magas lángon megpirítom, hogy ilyen szép pirosas-barna legyen, mint a képen, majd visszavéve a gázt kicsit még sütögetem. Akkor jó, ha megnyomom és kicsit még ruganyos és nem teljesen kemény...akkor lesz kívül isteni ropogós belül pedig megtartja a természetes nedvességét.
A gombát megtisztítom...elvileg ezt szépen ecsettel kellene, de bevallom én vízzel szoktam lemosni. A héját nem kell leszedni, mert abban vannak a szervezetnek hasznos anyagok. A tönkjének a fonnyadt végét levágtam. A kisebbeket egyben hagyom, a nagyobbakat félbe vagy negyedbe vágom. Veszek egy jófajta teflon serpenyőt, akár grill serpenyőt, jól felforrósítom és szárazon beleszórom a gombát. Lehet, hogy kicsit füstölni fog, de akkor lesz szép pirított és nem löttyedt, fonnyadt. Néhány perc elég neki. Mielőtt kivenném, kevés olivaloajjal meglöttyintem, de épp' csak "megmutatom" neki. Nagyon nem bírom a punnyadt állagú gombát, akkor az igazi, ha roppanós, hmmm...össze is futott a nyál a számban :). Szóval ha ilyen az állaga, akkor kiveszem.
Igazából az a legjobb ennél a receptnél, ha két serpenyőben egyszerre tudunk dolgozni, mert a gomba és a pulyka is frissen igazán finom. De ha csak egy áll rendelkezésre, én a húst csinálnám előbb, majd melegen tartanám, mert a gomba hamarabb összeesik. Egyébként a gombát pont azért, hogy megtartsa ezt az igazán tökéletes állagát, csak a tányéron sóztam még forrón.
Ja, és a tormamártás pedig felettébb jó választás a gomba-pulyka páros mellé :)
A másik étekhez nem is írok receptet, csak képet teszek fel róla, mert úgy gondolom ezt mindenki el tudja készíteni.
Szóval semmi extra, csak tettem bele jó sok borsót is, mert így kívántam :) Pörköltet és paprikást elég ritkán főzök, így kifejezetten jól esett most. Arról nem beszélve, hogy durum tésztával egészségesebb, egy adag nagyjából 500-600 kcal és 45 perc alatt megvolt mosogatással együtt :)
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 10:13 Nincsenek megjegyzések:
Harc a tartósítószerek ellen
Már jó régóta tervezem, hogy csinálok házi májkrémet, mert amit a boltokban lehet kapni arra nagyjából ez jellemző: "nyomokban májat tartalmazhat"....meg mókust :):):):) (no, ezt csak páran értik, de sebaj: ) ). Szóval többnyire igyekszem a főzést költséghatékonyan, ízletesen és egészségesen kivitelezni. Néha fejtörtést okozhat, hogy mindegyiknek megfeleljen a kreáció, de megéri. Ebbe a három kategóriába abszolút belefér a házi májkrém. Tény, hogy én nem vagyok nagy rajongója, de Kedves Párom annál inkább. Gondolom már feltűnt, hogy sokszor emlegetem az Embörömet, ennek az az egyszerű oka, hogy többnyire Neki főzök, és szó ami szó nagyon hálás közönség, így aztán igyekszem is a kedvében járni :) No és mivel nagyon szereti a májkrémet, így el is készítettem az elsőt...de nem az utolsót.
Pikáns házi sertésmájkrém
1-2 ek. sertészsír
1-2 teáskanál Erős Pista
kb.3 cl édes likőr vagy desszert bor (én meggylikőrrel bolondítottam meg
A zsíron megpárolom az apróra vágott hagymát majd ráteszem a csíkokra vágott májat. Először nagy lángon pirítom, majd fedő alatt párolom, míg megpuhul. Közben borsozom, mustárral, Erős Pistával ízesítem és belereszelem a fokhagymát. Nem sózom! A májat mindig a végén sózom csak, ellenkező esetben kemény lesz. Több helyen olvastam már, hogy a májpástétomok májkrémet igénylik a desszerbort, vagy valami Cherry-féle likőrt, nos én is öntöttem bele kicsit....egyrészt, mert kiváncsi voltam az ízhatásra, másérszt meg a maradék is biztos el fog fogyni :) Szóval miután minden összetevő belekerült és puha a máj, akkor beleöntöm a konyhai aprítóba némi sertészsír vagy puha vaj kíséretében (én most kaptam egy ilyen csodamasinát, szerelem volt első látásra kettőnk között :) ), sózom és teljesen pépesítem. Ha nincs aprítógép, akkor botmixerrel is lehet próbálkozni. Ha kihűlt, üvegbe töltöm és mehet a kenyérre, szendvicsbe, a maradék pedig a hűtőbe...hmmm, jó étvágyat :)
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 10:52 Nincsenek megjegyzések:
Elég ritkán adódik, hogy nem rohanunk reggel, és otthon tudunk reggelizni. Amikor mégis megadatik, Drága Párom nagyon szereti, ha meleg reggeli kerül az asztalra. Ezt a receptet már több helyen láttam különböző verzióban, most én is kipróbáltam, és fincsi lett.
Hozzávalók egy főre:
némi sonka vagy szalámi
Vágd el a zsemlét majdnem úgy, mintha szendvicset készítenél, csak kicsit feljebb. Vájd ki a zsemle belsejét és a tojás kivételével tedd bele, amit szeretnél. Én sajttal és paprikás szalámival töltöttem meg. Majd ráütöttem a tojást, megsóztam és betettem a sütőbe. Mi szeretjük, ha kicsit lágy a tojás, így sokáig nem hagytam sülni, de ez ízlés kérdése. Tulajdonképpen nagyon jó ez az étel, ha kevés maradék ez-az van a hűtőben, mert mindent bele lehet szórni :) Legközelebb kipróbálom több féle sajttal, némi póréhagymával is!
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 10:17 Nincsenek megjegyzések:
Spenót imádóknak
Elsőként álljon itt az a recept, amit beneveztem most a NoSalty és a Hulala által meghirdetett recept versenyre is. Az étel története annyi, hogy a baráti társaságunkkal van egy Vándor Gasztro-Party elnevezésű kis rendezvényünk. Ez arról szól, hogy mindig a házigazda mondja meg, mi legyen a téma, és mindenki annak megfelelő ételt visz. Legutóbbi témánk a 'színek' voltak, mi a zöldet választottuk, és összeállt a nagyon zöld, nem túl esztétikus (na jó, ne szépítsük: meglehetősen csúnya) étek, a
Házi spenótos gnocchi parajos-márványsajtos csirkés raguval
Hozzávalók a gnocchi-hoz:
3 ek. parajpüré
Hozzávalók a raguhoz:
30 dkg fagyasztott leveles spenót
4 dl Hulala főzőkrém
6-7 dkg márványsajt
A gnocchi-hoz felteszem főni a megpucolt krumplit, majd leszűröm és hagyom kihűlni.
A csirkemellett kis kockákra vágom olajon sütöm, párolom, amig ki nem fehéredik, sózom. Ezután hozzáteszem a leveles spenótot és az apróra vágott fokhagymát, összefőzöm mindezt. Hozzáöntöm a Hulala főzőkrémet és belemorzsolom a márványsajtot, még 10-15 percig rotyogtatom lassú tűzön, míg elolvad a sajt. Friss szerecsendiót reszelek bele és kész is.
Alaposan összetöröm a krumplit, hozzáütök egy tojást, a parajpürét és fokozatosan adagolom hozzá a lisztet amíg gyúrható tésztát nem kapok. Kb.2 cm átmérőjű hengereket formázok belőle (mint egy kígyó), kicsit lelapítom, majd felvagdosom 3-4 cm-es darabokra. Villával csíkos mintát nyomok bele, majd sós forró vízben megfőzöm őket. Ha feljönnek a víz tetejére, 1 percet még várok és kiszedem őket.
Összekeverem a spenótos-csirkés raguval és tálalom is. Igény szerint reszelt sajttal még meg lehet bolondítani. A spenót-márványsajt-fokhagyma hármas isteni ízkompozíciót alkot J.
S bár a recept előtt említettem, hogy elég rosszul néz ki szegény, azért olyan ez mint a Chokito....ronda és finom :)
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 5:11 2 megjegyzés:
Új gasztroblogger a láthatáron :)
Nehéz lenne megmondani miért is hoztam létre a blogot...szeretek főzni, nagyon! Szeretem megörvendeztetni finom falatokkal a Páromat, családomat, barátaimat. Igazán örülnék, ha néhány általam kitalált és kipróbált receptet más is hasznosítana és örömét lelné benne! Talán ennyi a cél :) Hiszen a vendéglátás az igazából arról szól, hogy örömet okozok azoknak, akik betérnek hozzám...ehhez hozzátartozik egy jó bor, néhány finom falat és hogy szeretettel adjuk...Nos, ennek fényében szeretném közzétenni tapasztalataimat és konyhai ténykedéseimet! Jó olvasgatást :)
Bejegyezte: Szilu a szakács dátum: 5:03 Nincsenek megjegyzések: