SIRUTA-kód 12377
Népesség 5040 fő (2011. okt. 31.)[1] +/-
Magyar lakosság 109 (2011)[2]
A románvilágosi görögkatolikus templom
1834-ben görögkatolikus parókiát alapítottak benne. 1835-ben 1835-ben 23 062 holdas határának 45%-a volt szántó és rét, 17%-a gyümölcsös, 15%-a legelő, 13%-a erdő és 7%-a szőlő. Bohus János ugyanezen évben elkezdte a határ tagosítását és ennek részeként községi legelőjét föl akarta cserélni egy új, rosszabb minőségűre. A falu népe emiatt úrbéri pert indított ellene, de azt Bohus a megye előtt is megnyerte. Miután a majorságnak kijelölt volt jobbágytelkeket barázdákkal összevonatta és a falu gyűlése előtt előadta szándékait, a lakosok kivonultak a legelőre, széthányták a földmérők jelzéseit , majd leromboltak egy uradalmi hidat, betódultak az uradalom udvarára, megverték a tiszttartót, a jegyzőt lemondatták és új bírót választottak. A lázongó tömeg elől Bohus Pankotára menekült és onnan húsz lándzsást hívatott, akik feloszlatták a parasztokat, vezetőiket pedig letartóztatták. Másnap azonban az újonnan összegyűlt tömeg a lándzsásokat is megtámadta és csak az Ószentannáról segítségül hívott ötven katona tudta helyreállítani a nyugalmat.
Az 1848-as pesti forradalom előtt pár nappal Bohus János eltörölte a füstadót, a robotot és a dézsmát. Ennek kihirdetésekor Pop jegyző kifüggesztette Kossuth Lajos arcképét. A németek közül sokan léptek be a nemzetőrségbe, majd a honvédseregbe. Július 17-én Grigoriu Fabian görögkatolikus lelkészt választotta képviselőjének a pesti országgyűlésbe.
Az 1850-es években két, független községre – Románvilágosra (Óvilágos) és Magyarvilágosra – osztották, mégpedig úgy, hogy az ortodox és görögkatolikus vallásúak, bárhol éltek is a településen belül, az előbbihez, az egyéb vallásúak pedig az utóbbihoz tartoztak. A kiegyezés után rövid időre egyesítették a két községet, majd ismét szétváltak. 1897-ben egyesültek véglegesen.
1882-ben a Bohus család konyakgyárat létesített Magyarvilágoson. A gyár különleges terméke volt a dinnyelikőr. 1884–1885-ben a filoxérajárvány szőlőterületét 1260 hektárról 420 hektárra csökkentette. Az ellenálló amerikai fajtákkal szemben a román gazdák bizalmatlanok voltak és szőlőik nagy részét eladták a németeknek. Ezt követően a legnagyobb területen magyarádi mustos és az olaszrizling töveket termesztettek.[3]
1900-ban 6694 lakosából 4342 volt román, 1277 magyar és 1025 német anyanyelvű; 3670 ortodox, 2077 római katolikus, 718 görögkatolikus, 111 zsidó és 88 református vallású. A lakosság 41%-a tudott írni-olvasni, és a nem magyar anyanyelvűek 20%-a beszélt magyarul.
A feredői (Feredeu) ortodox remetekolostor egy csodatévő erejűnek vélt forrás mellett, 345 méteres tengerszint feletti magasságban található. 1931-ben, valószínűleg egy 18. századi kolostor helyén alapították.[4] A forrás vizét különösen szembajok ellen ajánlják. Búcsúját Szent Györgykor, április 23-án tartják.
A lap eredeti címe: „https://hu.wikipedia.org/w/index.php?title=Világos&oldid=21815439”
Utoljára szerkesztve 2019. október 17., 05:05-kor