Tamás Ervin: Kivéve? – MSZP Erzsébetvárosi Szervezete
A nyilatkozat átgondolt, igyekszik migránsvilágot teremteni Magyarországból tulajdon- képpeni migránsok nélkül. És mivel pontos számai vannak arról, hogy a kívülről érkezett és az itthoni idegenekkel szembeni ellenérzés pártokon átívelő szimptóma, nem elégszik meg a határon felhúzott kerítéssel. Ha jelképesen is, épít egyet idebent. Nem nagyot, nem áthatolhatatlant, mert ugye van törekvő roma is, de olyat, amilyet lát, aki akarja. Márpedig a Jobbik szélső régiójában bőven talál ilyet.
Csakhogy a megválasztott polgármester minden szava is tudatos üzenet, a békekötés, az ideologikus háborgások eltemetésének üzenete. Ő a lopás, a teljesítményhiány, a kettésza- kítottság és a kiszolgáltatottság ellen lép fel, szónoki pulpitusa mögött az uniós zászlóval. Nem tisztogat, viszont tisztáz. Jobboldali, mélyen vallásos, de nem bigott. Nem penget nacionalista húrokat, de minden ízében nemzeti érzelmű, és a magyarságot pontosan attól félti, ami az elmúlt években történt vele. Önvezérelt és magabiztos, olyan gesztusokat tesz, amelyről jól tudja, hogy a jobboldal bizonyos körei megszólják érte. Úgy lép át pártpolitikai gödrökön, mintha oda se figyelne mélységükre. Nyugtat és csillapít, nem lesz mecsetépítés, nem lesz fehérterror.
Kivételesen még csak a pártokra sem fognám a kizárólagos felelősséget, bár magatartásuk sokat ronthat, javíthat az esélyeken. Nincs válaszunk arra sem, hogy Márki-Zay és Karácsony Gergely fellépése tartalmaz-e olyan erős szérumot, amely képes idővel „párbeszédesíteni”, szalonképesebbé tenni a baloldalt, s többekkel karöltve új pólust létrehozni. A választópol- gárokban elég erős-e a vágy és a tetterő arra, amire állítólag a többség tényleg várt? Elindulnak-e erre az indulóra a bizonytalanok, ki-ki látja-e körzetében a megvalósulás személyes, közösségi garanciáit? A hirtelen felbukkant sikeremberen kívül kiállítható-e több olyan jelölt, aki immáron párttal, pártokkal a háta mögött képes hitelesen és meggyőzően artikulálni, hogy a patentígéreteken és a békén túl mit is akar? Itt van-e az ideje ennek az újabb kétfrontos harcnak, vagy korai, mert a „hisztinek” vannak még tartalékai?
Kissé hatásvadászón fogalmazva a korai Fidesz világképe legyőzheti-e a mostanit? Az elvadí- tott, felajzott, egymás és a világ ellen már hosszú éveken át trenírozott tömeg rádöbbent-e már arra, hogy túlnyomórészt maszlaggal etetik, miközben a kiválasztottak az újonnan emelt stadionok VIP-páholyaiban vagy renovált kastélyaikban koccintanak? Képes-e még a sokfelé szabdalt társadalom nagyja bármire is szövetkezni, egymásban bízni? Üt-e az Elios-ügy és a többi botrány akkora léket a kormány hajóján, amekkorát süket dumával, arrogáns mellébeszéléssel már nem lehet betömni, vagy az is elég, ha a NER foszlik semmivé?
Lehetséges, hogy Orbán ideig-óráig szelídebb hangra vált, de rükvercbe nem kapcsol- hat. Nem is hisz benne. Víziója egészen más Magyarországra épül, s nem hagyja magát kibillenteni abból a meggyőződéséből sem, hogy a nemzetközi terep a jövőben inkább neki konveniál. És ugye eddig ellenfelei is a kormányfő erényeként emlegették, hogy ő ismeri legjobban hazája lelkét. Kivéve?
2018-03-10 by	168 ora
Taggs:	ellenzék fidesz gyűlöletkampány Orbán Viktor Tamás Ervin
Previous Post: Kamupárti disznóságok 1.
Next Post: Kamupárti disznóságok 2.