Bármikor | Demény, a kötsög
“Mikor megláttam, egy kennelben toporgott szájában egy rongydarabbal, és szinte táncolt az örömtől, hogy sétálni mehet. Nem figyelt rám egyáltalán, megpróbált visszaszökni a többiekhez, mert ők épp akkor kapták a vacsorát. De nem mehetett, mert úgy döntöttem, velem jön haza. A kocsiba úgy pattant be, mint aki már körbeutazta a földet. Vezettem, és arra gondoltam, tényleg kellett-e ez nekem? Hogy normális vagyok-e.
Erre gondolhattak a barátaim is, amikor kieresztettem a kocsiból, és ő minden kutyára rárontott, őrültködött. A póráz szinte kitépte a bal karomat. Még mindig fáj.
A kutyáim nem verték meg. Csak a macskám. A macska nagyon izgatta, az négylábon járó muki. Élő muki. Nem aludtunk semmit az első éjszaka. Nem volt rossz, csak nyugtalan. Csak nézelődött, csak toporgott, csak nem találta a helyét.
Aztán beilleszkedett. Megszokta a napi rutint. Imádta a sétákat, a kanapén heverészést, a tévénézést. De főleg a sétákat. Meg Ivánt. Aki hetek óta idegbeteg, és folyton illegeti magát meg püffög. A macskák bolondok.
Kétszer pisilte össze a dolgaimat, kétszer szólt a szomszéd, hogy ugatnak, és legalább huszonkétszer kötöttem át a farkát, de annak is örült, mindennek örült, és szétcsapkodta.
Voltak nehéz pillanatok, amikor feküdtem a fűben, és arra gondoltam, feladom. Az összes négylábú hagyjon engem békén. Voltak szépek, mikor mellém bújt az ágyban, mikor átöleltem a nyakát, és puszilgattam. És nem tépte le az arcomat. Voltam rá nagyon büszke, mikor egy fotózáson kiderült, hogy szupertehetséges pozőr. Vagy a deményista sétán nem vert meg senkit. Volt napköziben, akkor már teljesen olyan érzés volt, mintha az enyém lenne.
Volt pár hétig az enyém.
Most itt ülök dermedten. Bámulom a monitort. “Bármikor költözhet.” Tony gazdás kutya lesz. Bármikor. Bármikor.
Ma nehéz lesz innen felkelnem.”
Kutya vagy macska? Végre kiderül! - 2017-04-13
Az utolsó ideiglenes - 2017-04-05
Mozdulj meg! - 2016-10-17
Kutyás hepaj deményista módra
Mi így DePizünk…
Információ balekoknak
Szülinapi kérés
Nikolett Marosdi-Wenner says: 2017. április 14. péntek 14:45 Egy része mindig a Tiéd marad. Az a része, aki megismerte melletted a feltétlen szeretetet és bizalmat. És ez több, mint bármi, amit adhatsz neki útravalóul. Ez a minden. Bár mi, négylábúak is megértenénk ezt egyszer…. Légy boldog, Tonner
Legutóbbi bejegyzések	Bármikor
Szőrösszívű
deményizmus (238)