Beleszeretni Isten szeretetébe | A Biblia Szól
Címkék: bizonytalanság, elmélkedés, hamisság, korszellem, önértékelés, öröm, Szellemben járás
2012 október 28. vasárnap 10:30
Mit csinálunk itt? Minek vagyunk itt? Minek jövünk istentiszteletre? Minek megyünk misszióba? Miért csináljuk azt, amit csinálunk?
Ezért jövünk. Ez a szívünk vágya. Szeretnénk az Úr előtt járni, komolyan venni az Ő teljes tetszésére. Nagy örömmel, nagy szabadsággal az Ő Szellemében, minden jó cselekedettel gyümölcsöt teremvén – ez a vágyunk. Azt találtam még, hogy szükségem van az Igére, szükségem van az üzenetre, szükségem van a testvérekre. Úgyhogy ezért vagyunk itt, hogy növekedjünk az Ő megismerésében, és Ő tényleg szól hozzánk és vezet minket ebben.
Róm 13:8 Senkinek semmivel ne tartozzatok, hanem csak azzal, hogy egymást szeressétek; mert aki szereti a felebarátját, a törvényt betöltötte.
Bizonyos módon ez egy félreértett vers, mert gondolhatjuk, hogy képesek vagyunk betölteni Isten akaratát és valahogy megkerülhetjük ezt a verset. Tudhatom, hogy hova hívott el Isten, de élhetek abban az elhívásban úgy, hogy igazából nem szeretem azt az elhívást. Akkora kihívás az, hogy úgy szeressünk másokat, ahogy magunkat szeretjük!
Nem tudom, te hogy vagy ezzel, de amikor élet-halálkérdésekről van szó, akkor nagyon is szeretem magam. Ha a kérdés az, hogy én vagy a villamos, akkor általában elállok a villamos útjából, mert szeretném megőrizni magam. 🙂
Miért olyan nagy dolog Isten számára a szeretet? Ján 13:34 új parancsolatunk van, és ez az, hogy szeressük egymást. Mi a szeretet? Rengeteg hollywoodi produkció próbálja elmagyarázni, hogy mi szeretet. Aztán rengeteg reklám és hirdetés próbálja megtenni ugyanezt, de nagyon eltévesztik a célt. Frissítsük fel magunkat 1Kor 13-ban a szeretet elvében! Csodálatos dolgokat mond itt.
1Kor 13:1 Ha embereknek vagy angyaloknak nyelvén szólok is, szeretet pedig nincsen énbennem, olyanná lettem, mint a zengő érc vagy pengő cimbalom.
Hallottál már zengő ércet? Történt-e már veled, hogy aludtál és valakit el kezdett ütögetni valamit? Milyen érzés? Bátorít az Istennel való járásodban? Nem szereted, amikor próbálsz pihenni, és valaki egy lábast el kezd ütögetni melletted? Vagy a szomszédos lakásban hajnali fél nyolckor úgy döntenek, hogy ez már jó idő arra, hogy lyukat fúrjanak a falba. Nem áldja meg ez a szívedet? Nem támad ettől kedved arra, hogy virágot vigyél a szomszédodnak?
Én szeretem a zajt. A családom elmondhatja, hogy amikor hívnak telefonon, és ha éppen valami zenét hallgatunk, vagy a TV be van kapcsolva, akkor mindennek el kell hallgatnia. Mert egyszerre csak egyvalamit tudok mondani és hallgatni. Ezért annyira csodálatos, hogy Isten olyan helyekre hív el szolgálni, ahol nincs mindig csend. Most Szolnokon szolgálok, de ez nem feltétlenül arról szól. 🙂 Ahogy P. Stevens mondta mindig: valahol, egy távoli városban…
Egyszer voltam olyan bibliatanulmányon, ahol egy ember, aki rendszeresen odajárt, mindig a pulpitushoz kötötte a kutyáját. A tolmács gyermeke pedig az üzenet alatt többször odaszaladt hozzá és körülötte somfordált. Így kellett prédikálnom. Csodálatos, ahogy Isten megnyújtja a képességeinket. 🙂 Mi a szeretet? Tudjuk, hogy anélkül az élet csak olyan, mint valami háttérzörej.
1Kor 13:2-3 És ha jövendőt tudok is mondani, és minden titkot és minden tudományt ismerek is; és ha egész hitem van is, úgyannyira, hogy hegyeket mozdíthatok ki helyükről, szeretet pedig nincsen énbennem, semmi vagyok. És ha vagyonomat mind felétetem is, és ha testemet tűzre adom is, szeretet pedig nincsen énbennem, semmi hasznom abból.
Azon tűnődöm, hogy fontos-e Isten szívének, hogy legyen szeretetünk?
Nem kérkedik, nem fuvalkodik fel. Mit jelent ez? Nem építi fel magát. Amikor azzal a céllal szeretünk, hogy cserébe szeretetet kapjunk, akkor az nagyon frusztráló lehet. Mert a meghatározása szerint a szeretet nem vár semmit cserébe. Ezért van az, hogy a szeretet hosszútűrő és nem irigykedik. Mert az egyedüli célja az, hogy attól, aki szeret, afelé irányuljon, akit szeret.
P. Rick néhány héttel ezelőtt (2012.09.30. de.) beszélt arról, hogy kétfajta ember van itt a Földön. Megváltottak és meg nem váltottak. Mondott valamit, amiről először azt gondoltam, hogy egy kicsit kihívó. Azt mondta, hogy a megváltott emberek azok, akik nem mindig kiszámíthatóak; a meg nem váltott emberek kiszámíthatóak.
Minél többet gondolkodom erről, annál inkább értem, hogy mit is akart mondani. A meg nem váltott emberek kiszámíthatóak, mert nincs bennük semmi, ami meg lenne váltva. Nincsen motivációjuk. Mi a motivációja egy meg nem váltott ember szeretetének? Saját hasznát keresi, felfuvalkodott, és pont az ellenkezőjét mondhatjuk róla, mint amit itt olvasunk. Nincsen forrás a szeretetüknek önmagukon kívül.
Persze vannak emberek, akik erkölcsösebbek, vannak jó emberek a világban. A humanizmus mindent elmond nekünk róluk. Ám ha rendszerként tekintünk rá, akkor azt látjuk, hogy a humanizmus nem túl sikeres. Az emberi szeretetnek nagyon rövid a határa. Szerethetek nagyon kedvesen az emberi természetemben, de ha egyszer megsértesz, akkor a szeretetemet kegyetlenség és támadás fogja követni.
Mi a szeretetem forrása? A szeretet nem keresi a maga hasznát, nem gerjed haragra.
A szeretet nem örül a hamisságnak. Mi a hamisság? Az egyik definíciója, amit tanultunk, az, hogy ez érzelmi lázadás Isten ellen. Tudjuk, hogy az érzelmeink nem képesek gondolkodni, csak választ tudnak adni valamire. Úgyhogy amikor az érzelmeinkben válaszolunk Isten ellen, akkor lehetetlen, hogy Istennel gondolkodjunk. Ezért van az, hogy a bibliai tan a legfontosabb dolog. Viszont látni fogjuk, hogy ez nem csak olyan bibliai tan, amit mindenféle tapasztalat nélkül tudnunk.
A tudás lehet olyan, mint amikor múzeumban vagyok. Isten embereiként nagyon könnyű lenne ilyen múzeumi minőségű üzeneteket készíteni. „Nézzétek, hogyan lett összerakva ez az üzenet! Milyen intelligens az egész! Nézzétek a vázlatot! Megvolt a dolog témája, ki lett dolgozva. Még meg is lett erősítve. A verseket is a megfelelő helyen használta, a végkövetkeztetés is megvan. Micsoda csodálatos üzenet!” Aztán hazamegyünk és elfeledkezünk róla teljesen. Isten Igéje nem ezért van.
Isten Igéje azért van, hogy hit által éljünk benne, hogy benne járjunk és megtapasztaljuk, hogy bízzunk benne és higgyük, és hogy a szívünkbe belegyökerezhessen, és ott lakozhasson. Be legyen oltva, és így gondolkodhatok Istennel az élet részleteiben. Nem számít, hogy mennyire keménynek tűnnek a részletek, hanem az számít, hogy mi az életem forrása.
Ha Isten szeretete az, és Istennel gondolkodom, akkor az életem gyökerei nem Isten ellen lázadó érzelmeket eredményeznek. Lehet, hogy megtört leszek, lehet, hogy fájdalmaim vannak, de tökéletes edény vagyok arra, hogy Isten ereje megmutatkozzék az én gyengeségemben.
A szeretet nem örül a hamisságnak, nem támogatja az Isten elleni lázadást, de együtt örül az igazsággal. Néha az igazság fáj. Csak akkor fogok örvendezni, ha nem érzek semmi fájdalmat vagy megvetést? Vagy megengedem-e Istennek, hogy asztalt terítsen nekem az ellenségeim szeme láttára? (Zsolt 23:5) Megtörtség, de bizalom. Gyengeség, de mégis Isten Igéje megerősít. Ez az a csodálatos kettősség, amit látunk az Írásban.
Megtört edény vagyok, de Isten beletölti az Ő életét ebbe a megtört edénybe. Ez tisztességre való edény és rajta keresztül kiárad ez az élet másokra. Amint tanúja vagyok ennek Krisztus Testében, örvendezek, azért, mert Isten szolgálata megy előre. Képzeljük el, hogy egy pásztor feláll itt, prédikál, és az megáldja Krisztus Testét, én pedig azt mondom: „Miért nem engem kértek meg, hogy itt prédikáljak? Én is tudnék jó üzenetet prédikálni!” El tudod képzelni, hogy Isten erre a helyzetre tekint?
Mi a forrása ennek? A szeretet? Az, hogy örvendezek az igazságnak? Nem. Hanem csak az én kis érzelmeim lázadnak Isten ellen… Rendben! Lehet, hogy nem a pici kis érzelmeim, mert nincs túl sok dolog, ami kicsi lenne velem kapcsolatban. 🙂 Azt mondtam valakinek a minap: amikor én még kisfiú voltam … na, jó, amikor fiatal voltam 🙂 Ki kellett igazítanom, mert nem voltam kicsi fiú.
Amikor a nagy érzelmeim lázadnak Isten ellen, akkor valaminek történnie kell. Mi az? Zsolt 46:11 – ennek kell történnie. Azt mondjuk: „Várjunk csak! Én csak egy ember vagyok. Hogyan működhetnék én Isten szeretetében?”
Zsolt 46:11a Csendesedjetek és ismerjétek el, hogy én vagyok az Isten!
Mit jelent elcsendesedni? Volt valaha párbeszéded valakivel, és szándékosan nem mondatál ki valamit, csak csendben voltál? Valaki meg rögtön ugrik, hogy nehogy legyen üresjárat a beszélgetésben. Gondolkodtál a bizonytalanságról? Mennyire könnyen bizonytalanok vagyunk! Olyan könnyen bizonytalanná válhatok. Aztán azon gondolkodom, hogy mi a gyökere az én bizonytalanságomnak. A bizonytalanság gyökere teljes mértékben az önmagam előtérbe helyezésében van. Abban van a gyökere, hogy lássam magam felfújva.
Emlékszem, amikor egyszer a bevándorlási hivatalban voltam. „Nagyszerű! Nincs itt senki. Előszedhetem a könyveimet, és készülhetek a bibliaiskolás órámra.” – gondoltam. Olyan ember vagyok, aki egyszerre csak egyvalamire tud figyelni. Elkezdtem tanulni. Nem vettem észre, de ahogy ott ültem, nemsokára sok szék fordult velem szembe. Felnéztem, és az egész terem engem bámult. „Te jó ég! Most mit teszek?” Azonnal eszembe jutott az a gondolat, hogy vannak emberek, akik meghalnának, csakhogy megismerhessék ezt az igazságot.
Annyira örültem, mert a bizonytalanságaimat azonnal felcserélte az Istennel való gondolkodás. Nem kellet keresztülmennem valami kis vallásos folyamaton, ami megtisztít engem a bizonytalanságom miatt, hanem Isten szólt és hamar egyetértettem Vele hit által, mielőtt az érzelmeimnek esélyük lett volna arra, hogy vitatkozzanak Vele, mielőtt a testi ismeretemnek esélye lett volna arra, hogy körülfonja az igazságot és megfojtsa.
Azon tűnődöm, hogy hányszor buktam el ebben, hogy a bizonytalanságomból beszéltem, és nem hagytam, hogy Isten hangja foglyul ejtsen minden gondolatot, és hogy az igazságban járjak, Őbenne legyen a gondolkodásom és az érzelmeim is így válaszoljanak.
Van úgy, hogy az érzelmeid egészségesek, még akkor is, ha a helyzet, amiben vagy, az nehéz? Egyfolytában megtörténik velünk, nem? Mert a hit emberei vagyunk, és hisszük azt, amit a Biblia mond. Bevégzett munka hívők vagyunk, és a kegyelem evangéliuma az, ami felkavarja a szívünket. Nem égett bennünk a szívünk, amikor hallottuk az üzenetet, amit prédikáltak? Ezek vagyunk mi. Olyan emberek, akik hitben járnak. Örvendezünk, amikor az Atyával való közösségben járunk.
Gondoljunk bele ebbe, Zsolt 46:11a csendesedjetek el! Ez itt azt jelenti: ejtsétek el, nyugodjatok, csak tartsátok vissza magatokat tőle, hagyjátok el! Ez a kép. Bemegyünk egy helyzetbe és tele vagyunk azonnali gondolatokkal róla. Lovak vagyunk, amik már alig várják, hogy átugorhassák a kapukat, de Isten Szelleme egy kedves, gyengéd, de ugyanakkor szigorú módon alapjában véve azt mondja: „Fogd be a szádat! Mire gondolsz? Mi az, ami eszedbe jutott? Csak maradj csendben!” Ez egy erőteljes felszólítás: maradj csendben!
Aztán Zsolt 46:11b ismerjétek el, hogy én vagyok az Isten. Ez nem egy múzeumi minőségű ismeret. Nem az, hogy hallottam egy nagyszerű üzenetet, olyan jó volt, „Jó volt az üzenet ma reggel!”, aztán hazamegyek és már el is felejtem. Ez másik ismeret. Ez tapasztalati ismeretet jelent, interakcióban. Ugyanaz a szó, mint amit a Biblia használ arra, hogy ismerek valakit. Ahogy Ádám ismerte Évát. Van ott egy interakció, van egy egység.
Nem lehet egység és interakció személyes tapasztalat nélkül. Azt mondja itt: csendesedjetek el és ismerjétek meg az Urat! Őbenne vagyunk, Ő pedig mibennünk. Hadd végezze el az Ő tökéletes munkáját. Isten és én nagyon jó csapatot alkotunk. Én semmi vagyok, Ő pedig minden, mégis egy csapat vagyunk. Együtt munkálkodunk. Hallottátok ezt? Munkatársak vagyunk. Isten barátai vagyunk. Nem én mondtam, a Biblia mondja.
Isten barátai vagyunk, és Ő új elmét ad nekünk. Azt mondja nekünk, hogy öltsük magunkra Krisztus elméjét. Az egységre a modellünk a Szentháromság. Az Atyának volt egy terve, ami a világ megalapítása előtt fogant, és aztán a Fiú végrehajtotta azt a tervet, a Szent Szellem pedig kijelenti azt a tervet, és elvezet minket minden igazságra, de ez a tökéletes egység ugyanaz a terv.
Nem számít, hogy mennyire erős a motor, hogyha a különböző részek nem egységben dolgoznak. „Micsoda erős motor van ebben az autóban! Ám ha gázt próbálok adni, csak köhög.” Az USA-ban volt egy csodálatos kis truckom. Az volt a legnagyszerűbb. A jó barátaimnak hagytam, hogy hadd használják, amíg én itt voltam.
Amikor azt mondom, hogy gyönyörű truck, akkor tudni kell hozzá, hogy régi volt, nem működött benne a légkondicionáló. Valaki más is elvette néha, és vezetgette a parkolóban. Igazából kölcsön is adtam, aztán valaki ellopta, úgyhogy temetést rendeztem. Visszakerült aztán, de eléggé megkárosodott. Szomorú nap volt. Még mindig nagyon sajnálom. Tényleg nagyon erős volt. Ahogy ráléptél a gázra, felbőgött a motor. Egy nap, miközben vezettem, ráléptem a gázra és csak köhécselt. „Itt most mi történt?” – és pánikba estem, mert a hűséges truckom … 🙁 Mi volt az? Egy kis vezeték nem érintkezett, ahol a szikra keletkezik. Ezért nem volt megfelelő a gyújtás. Azonnal megéreztem az erőveszteséget.
Krisztus Testének a tagjai vagyunk. Krisztus Teste akkor működik hatékonyan, ha mi tagok vagyunk rész szerint. Kell, hogy legyen irányító központ. Ez Krisztus. Ő az, Aki vezényli a zenekart, mi pedig tagok vagyunk rész szerint. Aztán adott nekünk az Ő szíve szerint való pásztorokat az igazság objektív beszédével. Nem önmagunkat helyezik előtérbe, nem büszkeség, nem arrogancia van bennük, hanem Isten igazságának hamisítatlan beszéde.
Ők nagy kockázatvállalással állnak a pulpitusnál. Szentimentalitás nélkül. Nincsenek olyan kötődéseik, amik nem Istentől vannak. Az igazságot szólják szeretetben. Lehet, hogy fáj, de csodálatos erőt hoz. Szeretem azt a tényt, hogy a P. Kendéhez hasonló emberek hajlandóak ezt megtenni. Aki püspöki hivatalra vágyik, jó dolgokra vágyik, 1Tim 3:1. Azt mondom, hogy bárki, aki ezt leírta, őrült. Na, jó, nem, de természetileg nincs benne semmi, amire vágynál.
Viszont van valami csodálatos abban, amikor a természetfelettire vágyunk. Ez csak akkor történik meg, ha hajlandóak vagyunk elengedni, elhagyni mindent, és megismerni Őt bensőséges módon. Gondolod, hogy máshogyan értékeljük a dolgokat, ha ismerjük Istent? Képzeld el, ha kivesszük a bizonytalanságot és egyéb személyes tényezőket, és felcseréljük őket Isten Igéjének a szűrőjével. Ezt jelenti az, hogy a világosságban járunk, ahogy Ő is a világosságban van.
A tökéletes szeretet minden félelmet kiűz, és nem kell semmi más felől aggódnunk. „Ha ezt megteszem, akkor lehet, hogy más dolgoknak leszek kitéve ezen a területen… Igen, azt hiszem, bíznom kell Istenben. Ez szörnyű! Istenben kellene bíznom?” Azt gondolom, hogy az az eredmény, amit Isten ad, sokkal jobb lesz, mint a sajátom lenne. Az egyik időleges, telve van bukással és gyengeséggel, a másik pedig örökkévaló és biztos, a kegyelmet, az irgalmat, az igazságot, a jogosságot, az igazságosságot és a hűséget helyezi előtérbe.
Annyira örülök, hogy megvan nekünk ez a Könyv, hogy vezessen minket és utat mutasson! Annyira örülök, hogy Isten nem kímélte az egyszülött Fiát! Annyira örülök, hogy nem azt mondja nekem, amit hallani szeretnék, hanem amit hallanom kell! Annyira örülök, hogy a kereszt lábánál élhetek az élet frissességében, és Jézusra tekinthetek a hitem szerzőjére és bevégzőjére!
Annyira örülök, hogy mondhatom azt, tévedtem! Kimondhatom. Néha nagyon nehéz, mert legtöbbször azt gondolom, hogy nem tévedtem, de aztán rájövök, lehet, hogy mégis. Tévedtem. Természetileg így gondolkodunk: én nem tévedhetek. Annyira felszabadító úgy felébredni: „Mit tudok én? Mellesleg, kit érdekel, hogy mit tudok?”
Kevesebb időt szeretnék azzal tölteni, hogy megismerjem azt, amit én tudok, és sok időt szeretnék azzal tölteni, hogy megismerjem azt, amit Ő tud, nem ginószkó (gr.), hanem epiginószkó, azaz tapasztalati tudásban. Így szeretünk bele Isten Igéjébe. Elfeledjük, hogy mi van nekünk, és megismerjük azt, ami Neki van, és Ő fog felemeltetni. Mi lemegyünk, Ő pedig felemelkedik. Ennek a gyümölcse a békesség, az élet. Ezért bízhatunk az Úrban teljes szívünkből és nem támaszkodunk a saját értelmünkre, elismerjük Őt minden utunkban és akkor Ő vezeti a mi ösvényünket.
Péld 10:20 Választott ezüst az igaznak nyelve; a gonoszok elméje kevés érő.
Választott ezüst az igaznak nyelve – ez Zsolt 46:11 gyümölcse. Mi az ezüst? Mit jelent az ezüst? Az üdvösséget. A nyelvem meg van váltva, amikor a szívem aláveti magát, és a lábaim Őbenne vannak. Tetszik ez a kép a főpapról, hogy felkenték a jobb fülét, a jobb hüvelykujját és a jobb lábujját. Bekenték a vérrel. Mert amit hall, megegyezik azzal, amit tesz vagy hisz, és megegyezik azzal is, ahogyan jár. Ezt az egészet a vér takarja be. Meg van váltva, igaz, be van töltve, gazdag Jézus Krisztus ismeretében. Növekszik a kegyelemben. „Istennek és az Ő kegyelme beszédeinek ajánllak benneteket!” – és akkor a nyelvemnek a gyümölcse az üdvösség ezüst nyelve lesz.
Csak korlátozott energiánk van. Mire fordítjuk? Kifejezzük vele Isten szeretetét, és az üdvösségben kommunikálunk? Bízunk az Ő szeretetében és nem aggódunk afelől, hogy valahogy megoldjam a saját problémáimat vagy a világ problémáit? Nem kell, hogy kritikus legyek, amikor közel húzódom Jézus Krisztushoz.
Isten Igéje élő és ható, és élesebb minden kétélű kardnál, és képes átvágni, eljutni mélyre, és felismeri a szívnek gondolatait és indulatait. Csak hagyom, hogy Isten mutassa meg, mi az igazság. Közben magamhoz ölelem a keresztet, az Ő szeretetében járok, az üdvösségből szólok és az élet győzelmében járok, ami azt mondja: meg vagyok váltva. Meg vagyok váltva! Ámen.