"Mert most tükör által homályosan látunk, akkor pedig színről színre; most töredékes az ismeretem, akkor pedig úgy fogok ismerni, ahogyan engem is megismert Isten." (1Kor 13,12)
Most töredékesen - akkor tökéletesen
Ha jól odafigyelünk erre az igére, az első, amit fölfedezhetünk, hogy itt látásról van szó, nem sötétben tapogatózásról! Istent keresve nem kell vakon botorkálnunk, mert ő megismerteti magát velünk Jézus Krisztusban: Őbenne jelent meg az isteni szeretet emberi formában ezen a földön. Igen, a Bibliában a szeretethimnusz (1Kor 13) is Jézust mutatja be! Ha a Szentlélek által munkált Krisztus-hitben befogadjuk őt, megnyílnak "szívünk szemei", és új, lelki látást ad nekünk az Úr.
Olyan látás ez azonban, amelyben még homályosak a körvonalak, és nem látszanak tisztán az apró részletek: úgy, mint az ókori korinthusi csiszolt bronztükrök esetében. Az összképet sem láthatjuk, hanem csak körülhatárolt, töredékes részletet foghat át a tekintetünk, mint amilyen egy tükör kicsiny felületén a - fordítva látott - kép. A töredékes megismerés ugyanakkor nem jelenti azt, hogy ez ne lenne valódi és személyes! De hol van még a "rész szerint való" az egészhez képest?!
Jézus Krisztus által már most az ő szeretetének bizonyosságával ajándékoz meg Isten, de ez a "látás" és "ismeret" jelenleg közvetett még: az írott és a hirdetett ige közvetítésével történik. Éppen Urunk szavai alapján azonban reménységgel várjuk ennek a megismerésnek a beteljesedését! A "színről színre" látás csodálatos ígérete azt hirdeti, hogy közvetlenül ott lehetünk majd a minket tökéletesen ismerő és Fia áldozatáért szeretetével örökre magához fogadó Isten jelenlétében! A Biblia utolsó fejezetében - a mennyei Jeruzsálem bemutatásában - erről így olvashatunk: "És semmi nem lesz többé átok alatt a városban, hanem az Isten és a Bárány trónja lesz benne: szolgái imádják őt, és látni fogják az ő arcát, és az ő neve lesz a homlokukon." (Jel 22,3-4)