Caesarok élete · Gaius Suetonius Tranquillus · Könyv · Moly
Caesarok ​élete 8 csillagozás
Suetonius születésének időpontja i.sz. 70 tájára tehető, halála évét sem tudjuk bizonyosan, csak annyit, hogy igen öreg korban, valószínűleg 161 körül halt meg.
A „Caesarok élete” tizenkét római császár életrajzát adja a szerző személyes élményei, levéltári tanulmányai, kortársak dokumentumai és családi szájhagyományok alapján. Adatai megbízhatóak, mégsem folyamodik a száraz történetírás módszeréhez. A tudós és a jószemű riporter érzékével választja ki a legfrappánsabb dokumentumokat s rajtuk kívül felhasználja röpcédulák, gúnydalok szövegét, sőt a római házak falára, kerítésére mázolt jelmondatokat, útszéli feliratokat is. Ezért friss és ma is eleven Suetonius tizenkét császári életrajza.
A Caesarok élete és Császárok életrajzai címmel is megjelent.
1. század császár egyetemes történelem életrajz magyar nyelvű Római Birodalom római szerző
194 oldal · ISBN: 9631542270 · Fordította: Kis Ferencné
366 oldal · Fordította: Kis Ferencné, Terényi István · Illusztrálta: Szántó Piroska
364 oldal · Fordította: Kis Ferencné, Terényi István · Illusztrálta: Szántó Piroska
Blissenobiarella 2016. április 29., 14:31
Ha valaki azt mondta volna, hogy ennyire élvezni fogok egy eredeti ókori római szöveget, biztosan nem hittem volna el, de még jól ki is röhögtem volna, hogy összetéveszt valakivel.
De nem így lett, és meg kell mondjam, nagyon élveztem! Suetonius korabeli Story-magazinja bepillantást enged Róma császárainak legbensőbb ügyeibe is.
A bemutatott tizenkét férfiú egytől-egyig nagy hatású egyéniségek voltak, és személyiségüket, szokásaikat tekintve meglehetősen különbözőek. Részletekbe menően mesél nekünk ezekről Suetonius, és természetesen közös pontjukhoz, a hatalomhoz és a császári családfához való viszonyukról is.
Elöljáróban annyit mondanék csak: amit eddig Nero rémuralmáról és őrült tetteiről hallottál, az mind smafu.
Eddig is ez volt a(z egyik) kedvenc történelmi időszakom (ha lehet ilyet választani), és nagyon örülök, hogy elolvastam ezt a művet. Mivel alapvetően pletykákról, ármányról és cselszövésről szól az egész, nem kell véresen komolyan venni és minden szavát elhinni – bár az is tény, hogy Suetoniusra és erre a műre általában hiteles forrásként utalnak. Én inkább amolyan történelmi ismeretterjesztőnek, érdekességeket megosztó műnek sorolnám be, de ebből a kategóriából is, és általában más művek közül mindenképpen ki fogja emelni keletkezésének időpontja (i. sz. 121), ami valódi varázsát megteremti.
Mindemellett nem győzöm hangsúlyozni, hogy egy végtelenül olvasmányos, gördülékeny, jó humorú és roppant szórakoztató műről van szó.
Barbiianyuja P 2018. december 8., 17:34
Nagyon érdekes, humoros leírást kapunk a korról, a császárokról. Néhol gúnyosan. De jól használható források a korról. Élveztem az ovasást, s ami még jó a műben, a tanítványaimnak is szívesen odaadhatom, mert nem száraz, tudományos a fogalmazás.
anesz P 2016. augusztus 28., 12:31
Julius Caesar: Az eleje töredékes, de az ismert tények benne vannak. Az ember jellemzése. Azért megállapítottam, hogy a politizáláshoz akkor is sok pénz kellett. Vannak dolgok, amik nem változnak!
Augustus: a végén Suetonius próbálta szimpatikusnak beállítani, de nekem akkor is egy szeszélyes, sokszor hisztis, oktalanul kegyetlenkedő ember marad, akinek nincs igazán markáns személyisége. Hiába, a hatalom eltorzítja a személyiséget, hát még ha eleve torz..
illusionlight 2019. március 15., 09:13
Az ókori történetíróktól egy kicsit mindig tartottam, de Suetonius olyan remek elbeszélő, hogy egészen kedvet kaptam a hasonló olvasmányokhoz. Ugyan sokáig olvastam, de nem azért, mert nem kötött volna le, sőt, talán pont azért is osztottam be ennyire, mert olyan volt olvasni ezt a könyvet, mintha egy korabeli bulvár újság került volna a kezembe. Rengeteg érdekességet sikerült megtudni belőle, ami a történelem tankönyvekből kimaradt, ám az adott korszak megértésében nagy segítséget jelent. Túlmutat a száraz tényeken, és egy olyan korba kerültem, ami a felfoghatatlan távolsága miatt egy kicsit közelebb került hozzám.
Niki4 2015. január 6., 21:04
Hát ez olyan korabeli „pletykairodalom”, mivel még nem léteztek pletykalapok. :-) Kicsit elfogult is persze, de érdekes. :-)
Laohu 2017. május 8., 23:02
A téli hónapokban nyúló utazás közben, Pharmacussa sziget közelében kalózok fogságába esett, akárhogy is méltatlankodott, egyetlen orvos és két szolga kíséretében csaknem negyven napig fogva tartották. Társait és többi szolgáját Caesar ugyanis rögtön elküldte, hogy valahonnan váltságdíjat teremtsenek elő. S amint leszámolták az ötven talentumot, a kalózok partra tették őket, Caesar pedig haladéktalanul hajóhadat szervezett, és üldözésükre indult a tengeren; kézre kerítette őket, majd, amint fogságában annak idején tréfásan fenyegetőzött, kivégeztette a kalózokat.
Laohu 2017. május 15., 13:32
9. A Caligula ("Kiscsizma") nevet tréfából kapta azért, mert katonák között nevelkedett, és mindig a közlegények viseletében járatták. A katonák mindennapos érintkezés révén nagyon megszerették, szívből ragaszkodtak hozzá; ez kiderült, mikor Augustus halála után a zendülő és eszeveszett, felforgatásra kész csapatokat kétségtelenül puszta megjelenésével fékezte meg.