Fanni in the USA: március 2011
Szia Florida! - 2011.03.20-27.
Térjünk egy kicsit vissza szombathoz, mivel a nap közepén írtam az utolsó blog bejegyzést…
Ezen a napon teljesen megmutatkozik az, hogy miért au pairként vágtam neki Amerikának és miért nem egymagamban: a család.
Kora délután szkájpoltam az igazi femilimmel, épp a nővérem szülinapját ünnepelték - éljen, éljen!. Persze én ebből is „kimaradok”, de csak fizikálisan..
Miután leraktuk, felmentem, hogy az itteni családommal legyek, nem pedig egyedül a szobámban. Sütött a nap, mesés idő volt. Anyuka a kinti bútorokat takarította, a lányok hintáztak. Közben átjött apuka húga a férjével és a kisfiúkkal. Családi „semmittevés”, aminek én is részese voltam. Családtagként kezelnek, és nem csak a host családom, hanem a tágabb családi kör is. Beszélgetnek velem, érdeklődnek felőlem, ami -nekem legalábbis- nagyon jól esik.
Több órányi kintlét, karaoke, hintázás, labdázás és fogócskázás után elmentünk vacsizni (a nagynéniék nékül, mivel nekik már volt lebeszélt vacsijuk) egy nagyon közkedvelt burger helyre. Maga az étterem a Capitol mellett van, odafelé sikerült csinálni egy pár képet.
Kapitólium.
A "ceruza".
Azt hiszem, ezt az épületet nem kell bemutatnom. :)
Iszonyú hosszú sor állt – innen tudtam, hogy tényleg jó helyen járunk.
Körülbelül 20-25 perc várakozás után leadtuk a rendelésünket, és közben néztük, ahogy készítik másokét.
Az, hogy az orrod előtt csinálnak mindent, nagyon tetszik! Hiszen így ténylegesen tudod, hogy mi történik a kajáddal..
Anyuka és a lányok felmentek helyet keresni, apuka és én intéztük a piákat, szalvétát és egyebeket.
Nem sokkal később hívták is a számunkat, illetve ránk csipogtak. Rengeteg helyen így csinálják, kapsz egy kütyüt és mikor elkezd csipogni és villogni, tudod, hogy kész a kajád, mehetsz érte a pulthoz.
Nem szeretném sokáig ragozni, de ez a burger mindent felülmúlt. Most már értem, hogy mi a különbség az igazi, amerikai burger és a gyorsétterem láncokban kaphatók között.
Hogy rendesen adjak a kalóriáknak, egy speckó karamell shake-t is betoltam utána. Szintén utánozhatatlan gasztronómiai élmény volt.
A zaba túra után kocsikáztunk kicsi, leparkoltunk, meglestük a Holdat, ami ugyebár nagy szenzáció volt a fényessége miatt.
Elég későn értünk haza, még megvarrtam egy pár cuclit, kipakoltam az ágyra a ruhákat, amiket viszek. Utána hajmosás, amit jó hosszú „testrendezés” követett (manikűr, pedikűr, szemöldöknyírás, minden, amit csak el tudtok képzelni…).
Bepakoltam a cuccaimat a sport tatyimba, bár apuka adott egy bőröndöt, mivel az gurulós.
-Vasárnap-
6:30 kor felébredtem, annak ellenére, hogy kb. 1 körül feküdtem le.. Tévéztem egy kicsit, hogy agyilag és feléledjek, aztán elkészülődtem. Közben folyamatosan kattogott az agyam, és végül megszültem a döntést, mindent átpakoltam a bőröndbe. Nem volt nehéz a sport tatyi, de a gurulóssal egyszerűbb lesz.
Felmentem, a kisasszonyok teljesen fegyverzettel készen voltak már, fél 8 körül.. Nagyon vigyorgós volt az orcájuk. :)
Körülbelül negyed kilenc tájt indultunk el, Flexievel. Apuka vezetett, anyuka anyósülés, én meg hátul középen – a szokásos felállás.
Megérkeztünk, elköszöntünk anyukától, becsekkoltunk, biztonsági vizsgálatok sora, aztán leültünk.
Volt egy kis gond a nagylány kézipoggyászával, fizetni kellett érte (ne kérdezzétek miért, nagyon hülye légitársasággal mentünk).
A poggyász ügy miatt majdnem lekéstük a repcsit, de csak majdnem. :)
Felszálltunk, két darab 3-3 székes sor össz-vissz, hiszen kis repülőről van szó. Én a nagylánnyal ültem, apuka pedig a kicsivel a mögöttünk lévő sorban.
Az út kb. 2 óra 10 perc volt.
Első kép Floridáról
-Vasárnaptól Péntekig-
Csodálatos és feledhetetlen egy hetet töltöttem Floridában. Szerelmes vagy Miamiba.
Gyors beszámoló:
A nagyszülők csodálatos környezetben élnek, egy magán lakóparkban, ami egyben egy nagy golfpálya is. Kisebb-nagyobb tavak, golfkocsi utak és rengeteg pálmafa.
Első nap rögtön le is égtem.. Sikerült összehoznom az évszázad legnevetségesebb alakú lesülését, egész nyáron dolgozhatok majd azon, hogy eltűnjön.
Majdnem minden nap elmentünk gator huntingra (aligátor vadászat), ami pontosabban azt jelenti, hogy beültünk a golkocsiba, és körbe autókáztuk a tavakat a golfpálya útjain, várva, hogy meglátunk egy aligátort. Általában egy út során legalább hármat mindig láttunk. :)
Kedden voltunk meglesni a nagymama műveit a galériában. Teás kancsókat készít.
Utána a medencénél kötöttünk ki, én végig az árnyékból lestem a többieket – nem akartam még jobban leégni.
Szerdán, életem szerelmeit látogattuk meg az orlandoi Sea Worldben – a kardszárnyú delfineket/orkákat/gyilkosbálnákat. Az ő műsorukról egy külön videót is csinálok, ami csak jövőhéten kerül fel, mivel túl nagy, nem fér bele a heti limitembe.. (leendő au pairek: ha szerettek sok videót csinálni, ne a vimeot válasszátok feltöltő helynek)
Csütörtökön a két lábu életem szerelmeit látogattunk meg: Miami Ink tetoválóművészeinek stúdióját. Aki nem tudja, hogy kikről van szó, az nem lesz túl izgatott.. viszont aki ismer engem, az tudja, hogy mennyire oda meg vissza vagyok ezekért a fiúkért, így az, hogy eljutottam a stúdiójukba, életreszóló élmény volt számomra.
„Szerencsére” a fiúk épp nem voltak ott, mivel New York-ban forgatják az új évadot (ott fogom őket legközelebb meglesni?!), de így is sikerült fotózkodni a bolttal. :)
Így néz ki a bolt, mikor a fiúk is ott vannak.
A sokkhatás legyőzése után, irány Miami beach.
Este megérkezett anyuka is, így már teljes a család.
Pénteken és szombaton ide-oda mentünk, ezt meg azt ettük, és rengeteget pancsoltunk.
Az egész hét folyamán toltuk az új mókát: "Pózolj drága autókkal". Mindig mikor megérkeztünk valahová, gyorsan körbenéztünk, hogy van-e valami említésre méltó tütü, és ha igen, akkor fotó!! Ezért van az albumban rengeteg kocsis képem. :)
Vasárnap pedig irány vissza a való életbe.
Nagyon fog hiányozni Florida, de még rengeteg helyet ígyis meglesek majd. :)
Szavak helyett beszéljenek inkább a képek és videók:
Florida from Funny Fanni on Vimeo.
u.i.: remélem senki nem érti félre vagy sértődik meg ezen, de a különböző közösségi oldalakon nem jelölök vissza olyan embereket, akiket nem ismerek. Értem én, ti olvassátok a mindennapjaimat, beleláttok az itteni életembe, én viszont nem ismerlek titeket. Ne vegyétek sértésnek, kérlek! Ettől függetlenül ugyanúgy válaszolok a leveleitekre (tudom, iszonyú lassan ugyan) és örülök, hogy érdekel titeket az itteni életem.
u.i.#2: ennyit bejegyzéssel még nem szenvedtem. Jó tanács, itt helyben, tőlem - nektek, ingyen és bérmentve: ha valaha is képeket akartok feltölteni az internetre, NE, ismétlem NE a picasa-t válasszátok.
Bejegyezte: Fanni dátum: 19:01 13 megjegyzés
Shamrock - pótlás
Na, szóval.. Tegnap este direkt későig fent maradtam, hogy megvágjam a rég beígért ír rock fesztes videót.. Elkezdtem feltölteni, de buzi lassú volt. Gondoltam: Áhhh, majd holnap reggel gyorsan feltöltöm.
Az internet itt nagyon kis nyugis.
Reggel 7-kor kezdtem el feltölteni a videót. Mikor 10-11 körül indultunk itthonról még/már 15%-nál járt.. itt hagytam a gépet.. és este 8-ra már fent is van a videó.
Vegyétek, egyétek:
Shamrockfest 2011 from Funny Fanni on Vimeo.
Alapból úgy gondoltam, hogy innen, Floridából, majd a hét közepén és a hét végén is kaptok egy-egy beszámolót. Na már most, ez teljesen kizárt. Ilyen internettel nem fogok szenvedni a képekkel és videókkal. Kaptok egy jó nagy adagot, miután haza értem. :)
Előjáróban annyit: iszonyatosan, kellemetlenül menőn forróság van.
Cuppcsi
Bejegyezte: Fanni dátum: 2:35 15 megjegyzés
Flex vs. Edge – 03.14.-19.
A hét első napja úgy telt, mint általában, aztán eljött az este. Apuka kérdezte, hogy hol a benzinkártyája, amit odaadott nekem a hétvégére, hogy azzal tankoljak. Hát, mondom, én kiraktam tegnap este mind a három kártyát (mivel anyukától meg kaptam a parkoláshoz kártyát, így ingyen parkoltam bent vasárnap) és üzenetet is írtam hozzá. Azt mondja, az üzenetet látta, a két másik kártya meg van, az övé viszont nincs. Mesés. Végig futtattam megint az agyamon az esti eseményeket, de teljesen biztos voltam benne, hogy kiraktam. Apuka közben már kezdett eléggé morci lenni, és a feleségén kérte számon, hogy hátha ő rakta el.. Végül nem lett meg, ő pedig elment kosarazni.
Lementem a szobámba, 5 ezerszer átnéztem a táskámat, kipakoltam teljesen; átnéztem Flexiet is, hátha ott esett le.. és már kezdtem tényleg elhinni, hogy lehet, hogy nem is raktam ki a kártyát?!..
-Kedd-
Elmentem a mallba shoppingolni, Florida-ügyben. Andi velem tartott, bár kicsit félt tőle, hogy katasztrófa velem vásárolni.. Csak tíz percet késett, ez bőven elég volt nekem ahhoz, hogy 5 olyan cucc lógjon a karomon, ami nem volt a „listán”. A Forever 21 után átmentünk egy cipőboltba, ahol is két pár cipőre tettem szert, iszonyú barátságos áron.
A világ legfinibb málna smoothie-ja.
Délután jöttek Flexieért, elviszik DVD-rendszert beszerelni. Csereautónak a „kishúgát” hozták, 2010-es limitált szériás Ford Edge. Babán néz ki.
A pár napos használat után persze egy jó kis összehasonlítás született meg a fejemben. Bár az Edge is egy jó kategóriás tütü, nem venném meg. Nem valami kényelmes, a hangrendszere ókori (főleg Flexihez viszonyítva), van a kormányon gomb, amivel a számokat és a hangerőt lehetne irányítani, ám ha USB-t csatlakoztatsz (márpedig én ezt teszem), akkor nem reagál a gombokra.. Van azonban két tulajdonság, ami tetszik: az egyik, hogy csodásan veszi az emelkedőket, és jól gyorsul, a másik pedig, hogy iszonyú klasszak az oldalsó visszapillantó tükrei. A szélükön van egy kis tükör, amiből konkrétan a melletted lévő sávot látod, így teljesen biztonságban tudsz sávot váltani. (Flexinél nem látod be olyan jól a melletted lévő sávot)
Ám az Edge talán leges legnagyobb hibája, amire tényleg nem lehet azt mondani, hogy „ááá, oké, nem olyan fullos kocsi, de ellehet vezetni”: olyan közel van a szélvédő a műszerfalhoz, hogy ha süt a nap, az ablakon konkrétan „tükörkép” jelenik meg. Nagyon zavaró.
Este kiderült, hogy apuka közben megtalálta a kártyát, nála volt.
-Szerda-
Visszamentem a mallba napközben, volt egy felső, amit ott hagytam tegnap, pedig tudtam, hogy meg akarom venni.. valamint ajándékot kerestem egy titkos személynek. ;)
Szorgos munkanap után a szokásos szerdai randi, a magyar csajokkal a Barnes&Noble-ban (könyvesbolt, kávézóval kombinálva), ahonnan is (először fordult elő) záráskor kitessékeltek minket, ugyanis 11-ig jól elbeszélgettük az időt.
Egyik fő témánk: a múlthét pénteken történt gyilkosság volt. Alig pár bolttal arrébb, mint ahol mi találkozunk minden szerda este, péntek 9-10 óra körül egy fiatal, bolti eladó nőt megöltek, a munkatársnőit megerőszakolták és hozzákötözték a halotthoz, majd ott hagyták. Csak másnap reggel találtak rájuk..
Amikor elvezettem a bolt előtt, megálltam egy pillanatra, hogy lefényképezzem, a sok virágot és gyertyát, de nem nagyon látszik a képen.
-Csütörtök-
A nagylánynak megkezdődött a tavaszi szünet és egyben Szent Patrick nap is van, mindenki zöld és ír mintás ruhákban rohangál.
Délelőtt döglöttünk, aztán elmentünk ebédelni a mallba, sushi, mint mindig.
Aztán nyaltunk egy kis fagylaltot (kivételesen nem frozen yoghurtot, de csak mert a nagyasszony nem azt akart enni).
Utána elmentünk a kisasszonyért, mikor haza értünk rögtön átjött nagylány barinője és az anyukája. Itt voltak közel 2 órán keresztül, jó sokat játszottak a lányok az udvaron. Iszonyú meleg volt, 25-26 fok.
Távozásuk után kis pihi, majd egy könnyű vacsi.
-Péntek-
Reggel olyan kis „főzős” kedvre ébredtem, így csináltam mindenkinek reggelire French toast-ot.
Szokásos edzés, meg gyerekezés, mosás, kotyvasztás.
Délután anyuka mondta, hogy Breaking news van a tv-ben, lepauzálta, menjek gyorsan, mert ezt nem fogom elhinni. Hírek a gyilkossággal kapcsolatban (mi tőlünk kb. 5 km-re történt, egy forgalmas shopping utca egyik boltjában): Nem volt semmiféle két férfi, hanem a „túlélő” lány ölte meg a másikat, és okozott magának sérüléseket, valamint kitalálta az egész sztorit. Mennyire beteg?!?!..
Közben visszahozták Flexiet, bye bye Edgie!
Beleszerelték a DVD kütyüt, hurrá. De megmondtam a lányoknak, hogy hosszú utakra való az, nem pedig kicsikre. Anyuka helyeselt, és mondta, hogy ideje, hogy tervezzünk valami hosszú utat. :P
A szülők este elmentek randizni, mi a lányokkal kint játszottunk és hintáztunk sokat, aztán nagy fürcsizést tartottunk (ők fürdenek együtt egy kádban, én meg szórakoztatom őket), utána vacsi, majd tv.
-Szombat-
Zavarba ejtően sokat aludtam (végre).
Mostam – kislányokét, sajátomat.
Fincsi ebédet hozott apuka.
Relax nap, hisz holnap reggel utazunk Floridába.
A pohár, amit érkezésemkor kaptam és a legújabb szerzemény.
Konkrétumokat nem nagyon tudok, egy viszont felmerült: lehet, hogy megyünk a Sea World-be. Tudjátok, ahol Samu, a kardszárnyú is él, aki megölte kb. egy évvel ezelőtt a trénerét. ;)
Szóval, a kövi bejegyzést Floridából kapjátok, igyekszem a hét közepe felé feltenni, de ígérni már semmit nem merek. A rock fesztiválos videók is hamarosan érkeznek.
Cuppp-cupppp
Bejegyezte: Fanni dátum: 19:45 7 megjegyzés
Pörgős napok, kenyér szerelem és sok részeg ír (03...
03. 02.-03. 08.
NBA - itt a videó is már!!
Máté - Skóciai kiképzés
ViviS - Come fly with me
Csilli in NYC
New York City by Evi
Képablak téma. Téma képeinek készítője: DNY59. Üzemeltető: Blogger.