20 2015 Dec
Ezen a vasárnapon számomra nem volt ajándékok után szaladgálás, nem volt vásározás, nem volt hivatalos elfoglaltság, csak békés hangolódás karácsonyra. Lassan sikerült ez az idén, hiába volt a lakásdíszítés, a kopogtató és koszorúkészítés. Két nappal ezelőtt még az utolsó képviselő-testületi ülés zajlott, hát érthető, hogy inkább annak témái kerültek a középpontba a karácsonyi hangulat helyett. De ma végre szólhatott minden az ünnepi előkészületekről. Volt mézeskalácstészta gyúrás, karácsonyi receptek böngészése, illatok kavalkádja, szegfűszeg, narancs, fahéj, és az adventi koszorún négy gyertya gyújtása. Jó, hogy ilyen közel a karácsony. Jó elengedni mindent, ami békétlenségről szól és középpontba helyezni a meghitt családi és baráti programokat, amik évközben bizony háttérbe szorulnak. Jó kicsit csöndben lenni. Jó várni a karácsonyt.
Sokat hallani advent idején szeretetről, együttérzésről és megbocsátásról. Milyen jó lenne, ha ezek nemcsak a szavainkban jelennének meg, hanem a tetteinkben is. Legyen így, legalább Nagykovácsiban. Rajtunk múlik, senki máson…
Karácsony lesz megint. (Túrmezei Erzsébet)