Keleti utazások: Aldastol halottegetesig
Bocsi, bocsi, hogy meg mindig nincsenek kepek (most már vannak - itthonról feltéve), de nagyon feltem a memokartyaimat ezektol a roncsoktol, no meg alig van ido, mert koran zarnak. Eleg nagy disznosag ez. Szoval, meg mindig csak szoban, ill. irasban:
Reggel a szokvany rantotta es tejes tea utan elmentunk befoglalni a dzsungelturat egy kedves tibeti testverparhoz (mint később kiderült, nem is voltak ezek olyan kedvesek, inkább kicsit csalófélék), akik a masnal 75 dollaros turat odaadtak 55-ert, igy hat ok nyertek a tendert.
Ők azok - csak óvatosan velük!
A Zsuzsa eszrevette a nyakukban a piros kis rongyot, ami mar nekem is itt van a nyakamban. Elmeseltek, hogy a kozelben levo kis lamakolostorban (igen, Eszter, ott ahova olyan sokszor mentel nezni a kismonkokat), nasszoval ott van egy oreg rinpocse, nevszerint Dupto rinpocse, aki nagy aszrologus es mehetunk hozza aldasert. Katunk a tibetiektol boritekot, amibe beraktunk 60-60 rupiat es vettunk kis feher salat, konkretan kathat-t, es mentunk jetha-ra (remelem, jol irom). Eljott velunk a tibeti no is. Bementunk a kolostorba, fel az emeletre, egyesen a kismeretu rinpocse minilakjaba, ahol is a boritekot a feher salra raktuk es odatartottuk a felmeztelen lamanak. Az oreg arrebbsoporte a boritekot a nyakunkba rakta a salat, plusz a piros rongyocskat es mivel kulfodiek vagyunk, meg kaptunk egy buddhas kis kulcstartot is, es jol kupanvagott bennunket. Ez volt a aldas. Fotozni is engedett, ugyhogy lesznek majd megilletodott arcos kepek, es mehettunk utunkra.
Utana megneztuk, hogy honnan indul a buszunk, Gabinak befigyeltettuk a cuccost, majd pediglen meglatogattuk a kiralyi palotat, ami most muzeum. Azt hiszem, az elso alkalommal meg lakoja volt a helynek, vagy eppen ebrudaltak kifele Gyanendrat. Most potom 500 rupiaert meg lehet nezni a palotat a-tol zs-ig, a kerttel a kiralyi csalad kivegzohelyenek hult placcaval egyetemben.Kemeny diszkriminacio mukodik, de nem akkora, mint masutt, mert itt a nepaliaknak is csillioert lehet bemenni, kemeny szaz rupiaert. A kamerakat le kell adni, motozas van, szoval eleg horror. A telefonom nalam maradt, es nana, hogy azzal is tudok fotozni. Bent nem lehetett, mert tobben voltak az orok, mint a latogatok, de a parkban sikerult. Lefotoztam azt a helyet, ahol a kiralyi csalad nagy reszet lemeszaroltak. Ennek az epuletnek csak az alaprajza lathato, mert leromboltak. 2001-ben volt a diszes tortenet. Az egyik csaladtag volt hivatalosan a merenylo, aki megongyilkolta utana magat (az is megvan, hogy a kertben hol talaltak meg), es kb. 3 het koma utan o is meghalt. Az urbanlegend szerint azonban ez az egesz a merenylet alatt teljesen veletlenul hazon kivul levo Gjanendra terve szerint tortent, aki eztan rovid ideig bitorolta a tront. Na, nem is orvendett nagy nepszerusegnek ez a csavo, nem ugy a meggyilkolt, es eleteben egesz ertelmisegi arcu Birendra kiraly.
Most hogy kitort a koztarsasag, lathattuk vegre, hogy milyen igenytelenul eltek a nepali kiralyok. Az egesz palota egy mero mocsok es igenytelenseg. Na jo, van benne par vallalhato szobor, de butordarab talan egy se. Szedett-fedett az egesz, nehol piros muborfotelokkal a 70-es evekbol, koszos tapetaval, retkes agyakkal es teritokkel, szoval nem egy brusszeli csipke ez a kiralyi lak.
Kb. itt ölték meg Birendra királyt (rejtett kamerás felvétel)
Kb. itt találták meg az állítólagos lövöldöző királyi rokont halálos sérüléssel (szintén rejtett kamerás felvétel)
őr a múzeummá alakult királyi palota előtt
Mikor mindent jol megtekintettunk, indultunk helyi busszal Bodhnathba a nagy Buddha sztupahoz. Arra a feher felgombon nagy szemekkel nezo dologra kell gondolni, ami sok nepali dolgon figyel. Hat az az egesz hely ugy ahogy van egy csoda. Renelem, majd a kepek megmagyarazzak, hogy miert. Ott meg az Om Mani Pemme Hum-os lagy dallamocska is jol hangzik, amivel otthon olykor ki lehet hozni a sodrombol. Itt talakoztunk Buddhaval, aki a szokasos egy oracskas keses utan elo is kerult, ezuttal baratjaval, egy sherpaval. A neve sajnos eltunt a hatso agyrekeszekben. Kicsit tenferegtunk veluk, megvettunk par rendkivul fontos dolgot, ill. csak en, egy piros gombos, meg egy koponyas nyaklancot es huztunk Pashupathinathba, a Bagmathi folyo partjara, ahol a hires aranytemplom van (belepes csak hinduknak) es a halottegeto, na meg az esti, rendkvul johangulatu puja. Errol kicsit lemaradtunk, ill. csak a vegere ertunk oda, igy csak kb. fel orat lattunk belole (mert az utcan betoltunk par krumplis dolgot, es elment az ido a taplalkozassal). Azert igy is szep volt, foleg a vegen a kis extazis. Felvettem videora, de sajnalom, hogy ezuttal nem volt akkora buli, mint keteve. Viszont egyszercsak a Zsuzsa beszolt, hogy helo, ott van egy hulla a vizben, es tenyleg. A halott ferfi (később kiderült, hogy nő volt) utolso pujajat hallgathatta vegig, mert az eneklo, tapsolo arcokkal szemben volt labbal a folyoban. Olyan volt, mintha kicsit lefekudt volna labat aztatni a lepcsore. Na, ez elvonta rendesen a figyelmemet. Nem erdekelt, hogy esznek a szunyogok, lefilmeztem a halottfurdetest, a toszorgest a halott korul (televiragoztak, es osszepirosoztak), aztan meg vittek a maglyara. Nem mondom, hogy nem lattam meg ilyet, mivel ket eve Varanasiban gyakorlatilag a halottegetoben laktunk, de az itt fura volt, hogy az arc vegig szabadon maradt, es a nok is ott voltak, ott jajveszekeltek (Zsuzsa is megsiratta a halottat - en nem vettem eszre, mert dolgoztam a dokumentumfilmen).
távolban a halottégetés füstje
az öreg Bob Marley Pashu-ban
a táj Pashupathinathban
puja (istentisztelet)
Buddha elmondta, hogy ez egy nevari csalad, akiknel szokas, hogy a nok nagyon sirnak. Ismerosunk, Buddha nem teljesen meglepo modon buddhista (apukaja lama, amolyan videki tipusu, aki hazasodhatott - bocs, ha ezt mar irtam) es ok nem itt egetik a halottakat, hanem Swayambhuban, ahol az egetes utan a hamvakat eltemetik. Lehet, hogy megnezzuk azt is (ez végül elmaradt, mert mentünk a lámaista halotti szertartásra Mudiba).
Buddha annyira elhetetlen, hogy meg sajat nepe is atvagja. Mikor lattam, mit osszeszerencsetlenkedik a taxisoknal, vegul en alkudtam le a taxit, ami bennunket es ot is hazavitt, na honnan is? Hat a baratja lakhelyetol, ahova gyalog mentunk (nem is ertettuk, miert csatangolunk a sotetben). Szoval itt lathaoan az a szokas, hogy a lany hazakiseri a fiut, aki aztan tojik arra, hogy a lany hogy er haza. Mondtuk is nekik, hogy nalunk van olyan, vagy legalabbis regebben volt, hogy a fiu hazakiserte a lanyt. Vigyorgott is a ficko, aztan szepen elhuzott. Szegeny Buddha, hogy mit eszik ezen, na mindegy, nem tartozik ram.
Most itt a netcafeban emesztjuk a latottakat, es persze mar megint beszolnak, hogy ten minitsz, aztan zarnak, ugyhogy en is lassan zarom soraimat. Elemegyunk valahova enni, aztan kikopjuk es lemossuk a fustot, kicsit alszunk es holnap irany a dzsungel (Chitwan). Ha csutortok estig nem jelentkezem, az nem azert van okvetlenul, mert megettek bennunket a tigrisek, hanem mert esetleg nem talalunk ott netet (de lehet, hogy igen, ki tudja). Kozben Hollandia-Szlovakia 2:1 lett, es az egesz Thamel orditott a goloknal (ill. egyet hallottunk konkretan).
ezt ettük (a chilis szósz nélkül nem rossz)
ők is itt ettek (Angan a Durbar sqare-nél, mindenkinek ajánlom, főleg az ottani tejes teát)
Bejegyezte: Nagy Erzsébet honlapja dátum: 18:35
Élvezettel olvasom a beszámolót, még a mai horrorisztikus történetet is, mert nagyon érdekes.Kár, hogy a képeket nem lehet feltenni, node sebaj, majd itthonról megnézem. További jó utat kívánok, és várom a többi mesét.
2010. június 28. 19:29
No Erzsi, amit írtál sokkal jobb volt mint a meccs !
Bár így utólag, ha meggondolom ezt a filmedet sem biztos, hogy végig tudnám nézni...
Sejtem, a már szép kort megért nyugdíjas Mauglit is felkeresitek...
(felkerestétek)
2010. június 28. 20:12
sioppeia írta...
Már megint a kaja miatt mardtál le a "jóról", mint a YadVashemben! Mindig mondom, hogy ne egyél állandóan (-:)
2010. június 28. 22:39
Utaztok majd elefánton is? remélem. A tigrisre ne szálljatok fel véletlenségből! :)
2010. június 29. 1:45