Miért lettek népszerűek a drónok?
Drón / 2018. augusztus 9.
És mire használhatóak egyáltalán?
Rengetegen egy egyszerű, tovaszálló őrületnek gondolják a drónokat, amiért nem lehet senkit hibáztatni. Első ránézésre tényleg egy - ideig-óráig - látványos, de nem túl hasznos jelenségnek tűnhet ezen repülő objektumok használata. Mostanra viszont rengeteg érdekes felhasználási módjuk létezik, sőt, a jövőben komoly feladatokat és funkciókat kaphatnak, amelyekkel nem csak problémákat oldhatnak meg, de életeket is menthetnek. Lássuk hát, hogy mire is használják ezeket a szerkezeteket világszerte, az oda-vissza repkedésen túl.
Ehhez azonban érdemes lenne röviden megvizsgálni, hogy mire utal maga a „drón” (angolul: drone) szó. A kifejezés minden olyan légi járművet lefed, amelyben nincs pilóta, nevét pedig a távirányított, 1935-ös DH.82B Queen Bee („Anyakirálynő”) gépről kapta: egyrészt a méhek hierarchiájában szereplő herékre utal a szó, másrészt a búgó, zümmögő hang is szerepet játszhatott a kifejezés elterjedésében és mai használatában. Kiindulva azonban a definícióból az első drónok 1839-ben jelentek meg, amikor osztrák katonák Velence városát robbanóanyaggal megtöltött ballonokkal bombázták. Persze azóta rengeteget fejlődött a technológia, de jól mutatja, hogy alkalmazásuk már a kezdetektől katonai volt. Mivel az évek során vagy drágának, vagy megbízhatatlannak, vagy a kettő egyvelegének bizonyultak, ezért nem váltak túlzottan elterjedté, csak az elmúlt években.
A drónok nagy áttörése nagyjából 2006 környékére tehető, addig ugyanis csak bizonyos hivatalos szervek használták ezeket a távirányítású repülő eszközöket. A katonaság főleg felderítésre és megfigyelésre alkalmazta őket, majd elterjedtek például a határőrség és a tűzoltóság berkeiben is. Ahogyan ezek a technológiák fejlődtek, úgy növekedett a népszerűségük, ezzel együtt az igény a széleskörű elterjedésükre. Hivatalos értelemben azonban még évekig várni kellett a nagy „drón-lázra”, ennek oka pedig, hogy az amerikai FAA-nak (Federal Aviation Administration - Nemzeti Repülésügyi Hivatal) meg kellett győződnie arról, hogy ezeket civil- és átlagfelhasználásban lehetséges biztonságosan kezelni.
Miután megbizonyosodtak erről pár éve, a drónok szórakoztató, illetve kényelmi célra történő alkalmazása rohamosan terjedni kezdett. 2013-ban Jeff Bezos, az Amazon vezérigazgatója megemlítette, hogy felmerült opcióként: drónokat használnának a szállításhoz. Ezt fokozott érdeklődés követte, és 2015-ben az FAA már 1000 engedélyt bocsátott ki, ami rá egy évre már 3100 volt – és csak tovább nő ez a szám. (2006-ban adták ki az első engedélyt, és akkor átlagban kettő került ki évente – csak viszonyítási alapként.)
A kérdés azonban, hogy merre tartanak a drónok? A technológia exponenciálisan nő, így nehéz megmondani, hogy mit rejt a jövő. Egyre több vállalat fejleszt új célokra gépeket, és egyre több startup próbálja forradalmasítani a piacot, vagy friss elképzeléseit bevezetni a világba. Az Altair Aerial például olcsó, kezdő-barát technológiájával szeretne bevonzani egyre több embert, ezáltal szélesítve a piacot. A kínai EHANG pedig egy taxi szolgáltatást álmodott meg, és egy olyan négyrotoros eszközt – azaz quadcoptert – épített, amely utasok szállítására is alkalmas. A Flyability azonban olyan készülékeken szorgoskodik, amelyek komplex, zárt beltéri helyeken, emberek mellett is funkcionálni tudnak.
A luxus vagy kényelem mellett egyéb, praktikus haszna is van a gépeknek. A Zipline vért szállít – ami elég szokatlanul hangzik, de meglepően pozitív. Egy ruandai kórházban például kifejezetten nehéz és időigényes hozzájutni vérhez átömlesztés esetén, és egy beszerző út három-négy óráig is eltarthat, ami vészhelyzet adtán roppant lassú. A Zipline drónjai azonban az utat 15 perc alatt képesek megtenni, a vállalat pedig 21 különféle létesítményben szeretne ilyen rendszert kiépíteni. Továbbgondolva a koncepciót a drónok létfontosságú, életmentő csomagokat, ellátmányt vagy egészségügyi cikkeket vihetnek humanitárius krízisek helyszíneire, vagy természeti csapások áldozatául eső területekre.
Maradva a fenti gondolatnál, pontosan erre a célra találta ki Nigel Giffor mérnök és kalandor az ehető drónt. A Pouncer nagy pontossággal vihető célba, és vészhelyzet esetén táplálékként szolgálhat. Jelenleg egyébként ejtőernyőkkel, katonai gépekről dobják le az ellátmányt, ráadásul az erre a célra tervezett egységek nem tesznek különbséget kultúra, táplálkozási szokás vagy vallás között – ami kellemetlen, a lakosok által fogyaszthatatlan, és így feleslegesen elpazarolt csomagokat eredményez. Gifford drónja régiónként változna, szárnyai és fő tároló része pedig a helyzetnek megfelelő étellel lenne megpakolva, míg szárnystruktúrája ehető anyagból készülne. Minden más fából lenne, amit aztán a fűtéshez és a főzéshez lehetne hasznosítani – ez kifejezetten hatékony és hasznos koncepció.
A virtuális újságírás, mint új fogalom, nemrég jelent meg: lényege, hogy eljuttassa a közönséget egy konkrét helyszínre, ahonnan nézhetik az események kibontakozását. Ez a helyszíni tudósítást sokkal aktívabbá és közelibbé, zsigeribbé tette, ahol a felhasználók résztvevőkké válhatnak passzív megfigyelők helyett. Sőt, az ilyen jellegű, folyamatos jelenlét áttekinthetőbbé teheti a híreket, és a manipuláció kockázatát is csökkentheti. Egy kamerával felszerelt drón fotókat vagy videókat közvetíthet a tudósítóknak valósidőben, teljesen más tapasztalattá alakítva a folyamatot: és ez az, amin a Nebraska-Lincoln Egyetemen dolgoznak a Drón Újságírói Laborban.
A jó minőségű kamerák az igazságszolgáltatásnál is jól jöhetnek, ugyanis a CCTV felvételek sokszor nehézzé teszik a bűnözők azonosítását, részben a vakfoltok miatt, részben pedig a kép felbontása miatt. A drónok így repülő biztonsági kamerákként lehetnek jelen, akár egy bűncselekményt követően feltérképezve a terepet és beazonosítva az elkövetőket, akár folyamatosan megfigyelve adott szekciókat, hogy később könnyebb legyen a bíróságon eldönteni, hogy ki követte el a bűntettet. Bár kissé az 1984 disztópiáját idézi az állandó jelenlét, sőt, etikai kérdéseket is felvet, mégis érdekes elgondolás, és nem elképzelhetetlen gyakorlati megvalósítása.
A felsoroltak mellett az időjárás megfigyelésében, a környezet – akár a felszíni, akár a víz alatti – ellenőrzésében, valamint alapvetően a Föld 3D-s feltérképezésében is kifejezetten hasznos lehet a drónok technológiája. A folyamatos adatgyűjtés segíthet azonosítani, majd megállítani a káros természeti változásokat, míg mobilitásuk olyan zegzugokat is felfedezhetővé tehet, ahova embernek vagy túl veszélyes, vagy egyszerűen lehetetlen volna behatolnia.
Természetesen nem csak kutatók, orvosok, vagy veszélyes szakmákat végzők használhatják ki a drónok előnyeit, ugyanis a hétköznapokban az átlag emberek is élvezhetik az általuk nyújtott lehetőségeket. Egyrészt szállításra is kiválóak – mint az már felmerült az Amazon kapcsán -, másrészt most már egyre barátibb áron szerezhetőek be a repülő ketyerék, amelyekkel a felfedezés öröme okoseszközeink kijelzőire kerül. Bejárhatjuk vele az eget, fentről vizslathatjuk a várost, és mindez alatt gyönyörű fotókat és videókat készíthetünk, rugalmasan és praktikusan, kiváló szögekből és könnyedén. Ez pedig idővel csak fejlődni fog, a kép minősége és az elérhető funkciók vonatkozásában egyaránt.
Emellett kezdenek elterjedni a különböző drónversenyek és drónharcok is, amelyek egy fokkal izgalmasabb aspektusba helyezik a gépezetek használatát, ám tény, hogy ezekhez nem árt némi gyakorlat. Már itthon is találkozhatunk hasonló közösségekkel, noha érdemes odafigyelni: a drónhasználat hamarosan új szabályrendszert kaphat, amely körültekintőbben és részletesebben kategorizálja őket. Addig is a legfontosabb a használatba vételük közben, hogy ügyeljünk mind a saját, mind mások, mind a környezet épségére.
Nektek mi a véleményetek a drónokról? Használtatok már ilyen eszközt, esetleg rendelkeztek eggyel? Írjátok meg nekünk kommentben!
Belelőttek egy drónt egy repülőbe
Az EU új szabályokhoz köti a drónhasználatot
Felrepült a világ legkisebb vezeték nélküli drónja