A vadon élő állatok természetesen élnek, ritkán vagy egyáltalán nem betegszenek meg. FöldAnya látja el őket bőséges és egészséges táplálékkal, mindig friss és oxigénnel teli levegőt lélegeznek,és közben sokat mozognak vagy futnak. Az embernél - lévén érző és gondolkodó lény - ehhez a szellemi töltekezés (meditáció) és a lélek harmónizálása (ima) szükségszerűen hozzáadódik. Sokan és sokat értkezetek erről a témáról és mi is ezt tesszük: megpróbálunk elfogulatlanok maradni, rámutatni a lényegi dolgokra, és kerülni a túlzásokat. A cél egészségesen, a természettel összhangban, békességben élni!
Kimondható tehát, hogy a fizikai test egészségét alapvetően a helyes táplálkozás, a megfelelő légzés valamint az adekvát mennyiségű mozgás hármassága támogatja.
Ha a természet meggyógyítja a beteg állatot, nem feltételez­hetjük - e joggal, hogy ugyanezt megteszi az emberrel is, ha megvan rá a lehetősége? A világon mindenhol betegségektől szenvednek az emberek. A rák, a cukorbetegség, magas vérnyomás vagy érelmeszesedés mind a helytelen életviteltől és főleg a táplálkozástól alakul ki. A tudomány mai ismeretei szerint csupán egyetlenegy embercsoport mentes a ráktól. Ez a teljes immunitást élvező kis közösség a hunza törzs Kasmír északnyugati hegyvidékén, s tagjai híresen hosszú életűek.
Ez a nép meg akarta őrizni azt a természetes életmódot, amiben az ember még egészséges volt.
Azt a paradicsomi életet, amit Isten ajándékozott az embernek. Ő nem betegnek teremtette az embert, és élőhelyéül is egy egészséges bolygót adott.
Más népek eltávolodtak a természettől, megbetegítették magukat is, a környezetüket is.
Eközben a hunza népcsoport tagjait nem sújtják az úgynevezett civilizációs ártalmak: szívbetegségek, vérnyomás problémák, daganatos megbetegedések. A nőknél ismeretlen a klimax, és 15-20 évvel fiatalabbnak látszanak. A férfiak még 90 éves korukban is nemzőképesek.
A hunzák a zöldségeket és gyümölcsöket, gabonaféléket, a tejet és tejtermékeket főzés nélkül fogyasztják, húst pedig csak igen ritkán esznek. Egyáltalán nem használnak hántolt (fehér) rizst, cukrot és sót, a szintetikus táplálékokról még csak nem is hallottak. A hunzák földjén, ahol a pénz fogalmát nem ismerték, egy ember gazdagságát a birtokában lévő sárgabarackfák számán mérték le. Minden utazó említést tesz a hunzák hatalmas sárgabarack-ligeteiről. A nálunk is termő gyümölcsöt ők az év minden szakában fogyasztják, amikor friss a termés, azt, de a magját nem dobják el, hanem a napon megszárítják, s elteszik télire. Naponta 30-50 barackmagot esznek meg. Ebből préselnek olajat, amellyel sütnek-főznek, s még kozmetikumként is használják.
A 90-110 év közötti lakosok vizsgálata során kiderült, hogy vérnyomásuk, koleszterinszintjük és szívműködésük normális. Életerejük titka leginkább táplálkozási szokásaikban rejlik.
Gyakran fogyasztanak kölesből kását, melyet frissen őrölt lenmaggal szórnak meg. Zöldségek közül a mustárfű, a spenót, saláta, a gyökerek, mint a répafélék, a paszternák, a burgonya, a torma; a babfélék, a csicseriborsó, a lencse és más csíráztatott hüvelyesek, valamint a tökfélék ismertek. Mentát vagy a kakukkfüvet használnak étkezési és gyógyászati célra. Lenmagot, csöves kukoricát is termesztenek. Télen beáztatják a lencsét, babot, borsót, majd nedves ruhán kiteszik a napra, és akkor fogyasztják őket, amikor csírázni kezdenek.
A hunzák sok ilyen növényt (hajdina, köles, lucerna – olyan gabonafélék, amelyek B17 vitaminban rendkívül gazdagok, akárcsak a sárgabarack magja) fogyasztanak. Az általuk naponta elfogyasztott ásványi anyag mennyisége a százszorosa annak, amit a nyugati civilizációkban javasolnak az orvosok. Hunza -föld, a magas hegyvidék nagyon nehéz megélhetést nyújt az itt élőknek. Hosszú életük titka tehát a munka, a mértékletes táplálkozás, az elegendő napfény és a minőségi víz.
Mi azt tanulhatnánk meg tőlük, hogyan térjünk vissza az egészséges életmódhoz. Elérhető számunkra is a napfény, a forrásvíz, a termőtalaj. Ha saját magunk által termelt - vegyszer mentes- ételeket fogyasztunk máris sokat tettünk az egészségünkért.