Boldog új esztendőt kívánok!,Budapest, a fények városa,Botz Domonkos : Boldog újévet,Csákváry Zoltán : Újévi imádság,Székely Újévi Köszöntő,Újévi köszöntő,Adjon Isten,Babits Mihály: Áldás a magyarra,Az esztendő fordulóján,Ifj. Tompó László : Mikor ismertetik meg magyar kincseinket , - lambert Blogja - A bükki füvesember ,Álmos Király Akadémia és TV.,Balázs Valéria Anamé,Bodnár Erika: A magyar ház ,Boldog napot,Bruno Gröning,Budaházy és a Hunnia-ügy,Böjte Csaba Atya elmélkedései,Böjte Csaba:Ablak a végtelenre,Böjte Csaba:Út a Végtelenbe,CMM Televízió ,Csukor Árpád áhítatai,dr.Drábik János írásai,Dr.Halász József írásai,dr.Hegedűs Loránt beszédei,Dr.LádiSzabolcsEgészségpercek ,Egészség,Elektronikus könyvek,Élet,Élet az élet után,ELMÉLKEDÉSEIM,Előadások, versek,mp3 formátum,Előadások,rendezvények,ENIGMA - E,
2014-12-31 22:11:43, szerda
Mikor eljön az év utolsó perce feledjük a múltat és köszöntsük az újat reménységgel.
Köszönöm mindenki látogatását, és sajnálom, hogy egyre kevesebb időm jut ennek az
oldalnak a frissítésére, de megpróbálok jobban odafigyelni erre is ezután.
2014-12-31 22:03:29, szerda
Éjszakai légi videó Budapestről:
Botz Domonkos : Boldog újévet
2014-12-31 21:54:18, szerda
- Boldog újévet! - mondta az eladóhoz fordulva és így is gondolta, mert nem szerette az üres szavakat, a minden tartalmat nélkülöző frázisokat. Talán annak a szegény ördögnek tényleg boldog lesz -, legalábbis szerette volna hinni, majd a pultra tette a pénzt és a visszajárót meg sem várva magához vette a csomagját és kilépett az üzletből. Az utca hideg volt, szürke, porlepte jégfoltok csúfították a járdát és mindenhonnan az olcsónak éppen nem mondható ócska, csiricsáré papírtrombiták egyen-harsogását hallotta, pedig még csak délutánra járt az idő. Egy pillanatra még megállt az üzlet ajtaja előtt, összébb húzta a nyaka köré tekert kiszolgált sálat, melynek szálait már kikezdte hosszúra nőtt borostája, és megindult a belváros irányába. Valójában semmi dolga nem volt arrafelé, de még nem akart hazamenni, nem akart begubózva ücsörögni egyedül a lakásban, na, nem mintha nem bírta volna az egyedüllétet, de most végtére is az év utolsó napja van. Kíváncsi volt a városra, hangokat akart hallani, embereket látni maga körül, megérezni, vagy még inkább visszahozni valamit a múltból, a régi szilveszterek hangulatából.
Óvatosan lépegetett a csúszós aszfalton, tudta, veszélyes lenne egy esés, vagy egy törés, ebben a korban már nehezebben forrnak össze az elmeszesedett csontok.
Az Oktogont elhagyva az egyik hivalkodó kirakat melletti kapualjban egy torzonborz, sárgába forduló szakállú hajléktalan - kit már rég magára hagyott az Isten -, kuporgott felhúzott lábakkal, egy szatyrokkal körülbástyázott, félig átázott papundekli kupac tetején. Lyukas kesztyűjéből kilógó szutykos ujjaival egy bizonytalan kinézetű műanyag flakont markolászott, abból kortyolgatta még bizonytalanabb eredetű borát minden mindegy alapon, csak ártson. Hirtelenjében maga sem tudta miért, de úgy haladt el mellette, hogy kerülte a tekintetét. Mintha csak ő tehetett volna arról, hogy az a másik nyomorult az utcára került. Megpróbálta elterelni róla a gondolatait.
Egy jólszituált, úgy a húszas évei vége felé járó lányka közeledett szemből. Megakadt rajta a tekintete. Viselete szolid volt, megjelenésében keresve sem találhatott volna semmi kirívót, vagy kivetnivalót, de egyszerűsége dacára valahogy mégis kitűnt a sokadalomból. Mielőtt még egy vonalba értek volna, a kislány hirtelen előkapta az eddig háta mögött rejtegetett kis trombitáját és felé fordulva, enyhén előredőlve, mintha csak meg akarná ijeszteni, belefújt. Pajkos pillantásoktól kísérve figyelte a férfi reakcióit, aki erre zavartan elmosolyodott, majd mindketten tovább haladtak. Furcsállta, hogy egyedül volt a lány, de a miértekre nem keresett választ, úgyis csak találgatásokba bocsátkozhatott volna, majd hirtelen arra gondolt, milyen jó lenne most visszapergetni az idő kerekét. Minden bizonnyal lett volna folytatása ennek a ,,találkozásnak", de hiába, elrepült az idő felette, akár az apja is lehetett volna. Aztán nem messze tőle egy petárda robbant a járdán, nem kis riadalmat keltve néhány járókelőben.
A lépcsőn leérve aztán megpillantotta a tollas indiánfejdíszt viselő utcazenészeket, akiket jobbára csak egy-két arra járó és az aluljárót uraló hajléktalanok vettek körül. Egyikük jobb kezében egy doboz sörrel, balkezét a magasba emelve ingatag tánclépéseket mímelt és akkorra már minden bizonnyal semmi sem fájt neki... A metró bejárata mellett néhány paradicsommadárhoz hasonlatos külsejű, vörösre, lilára festett, kakastaréjt formázó hajú punk álldogált fekete egyen-szerelésben, idétlenül, hangosan vihorászva.
- Boldog újévet - mondta, és azzal már tovább is lépett, újra csak kerülve annak a másiknak a tekintetét, megfosztva ezzel mindkettejüket valami sebszaggató, nem kívánt kitárulkozástól.
Botz Domonkos író, újságíró, a Szilaj Csikó című újság rovatvezetője, külső munkatársa a Külváros című hetilapnak, a Kanadában megjelenő Tárogatónak és az Amerikai Magyar Naplónak. Publicisztikai anyagai, versei, novellái folyóiratokban, magazinokban, antológiákban jelennek meg. 2012-ben látott napvilágot első verseskönyve, Elengedett kézzel címmel, 2013. könyvhetére a Szálkás keresztek című prózakötetével jelentkezett. Ezt követte a Triptichon - Külvárosi Szentháromság (versek, 2013 - társszerzők Szarka István és Varga Rudolf), majd az Amikor a bohóc felzokog (verseskötet, 2014).
A szerző írása korábban a Szegedilapon: Megjelenés előtt...; Levél Albionból; Megfakult kép; Karácsonyi ének; Varga Rudolf könyvéről; Október végén; Januárban; Vadászat; Impromtu; A szőlő költészete; Szamóca és spiccdűzni; Azok a bizonyos nehéz idők; Las Vegas; A kukkoló; A vadászó Diána...; Isten markában; Thaiföld -a mosoly országa. II. rész; Thaiföld -a mosoly országa. I. rész; Hirtelen felindulásból; Három vers; Vers Pilinszky János emlékére
2014-12-31 21:31:36, szerda
2014-12-31 21:26:15, szerda
2014-12-31 21:15:29, szerda
2014-12-31 21:13:08, szerda
2014-12-31 21:11:01, szerda
2014-12-31 21:05:45, szerda
Ifj. Tompó László : Mikor ismertetik meg magyar kincseinket
2014-12-31 20:59:53, szerda
Mindezt annak apropóján írjuk, hogy - amint a Mazsihisz honlapjára vasárnap felkerült hírcikkből megtudtuk - ,,zsidó kéziratok és szertartási tárgyak anyagából látható tárlat a Szentendrei Képtárban, ahol 2015. január 31-ig tekinthető meg a kiállítás, ezt követően a Magyar Vidéki Múzeumok Szövetségének szervezésében vándorkiállításként Kaposvárra utazik".
,,Az ószövetség dicsőségéből nem maradt más, mint a Templom-tér nyugati oldalán egy darab ősrégi fal, amely a hagyomány szerint még a salamoni építkezésekből származik: a Siránkozások fala; egy darab régiség, történeti érdekesség, amelynek ma már csak archeológiai értéke van. Méltó szimbóluma ez a fal az elvetett népnek, a megszűnt és létjogosultságát vesztett zsidó vallásnak, amely csak egy darab történet, de nem lehet egy népnek hitvallása, világnézete, életének szellemi és erkölcsi tengelye. Amint a zsidó vallás is csak volt és megszűnt létezni, szimbóluma is csak a múltra mutat: egy rom, egy régiség az elmúlt dicsőségből; méltó központja a jeruzsálemi zsidóságnak és végcélja a zsidó zarándokoknak. E fal mellett lejátszódó jelenet: egyrészről a szakállas, piszkos zsidók szánalmas csoportja, amint földre kuporodva vagy a falnak támaszkodva zokognak, kétségbeesetten imádkoznak, siratják régi nagyságukat és könyörögnek a Messiásért, másrészről az elegánsan öltözött ifjú cionisták hitetlen cinizmusa - ez az egész jelenet méltón jelképezi a zsidó nép igazi sorsát. Eldobták maguktól az üdvösséget, az &#187;örömhírt&#171;, most csak kesergés, vallási kétségbeesés vagy hitetlenség az osztályrészük.
Az Úr átka beteljesedett a zsidó népen. Járja a világot, mint minden idők Ahasvérusa, a Mammon és a nyereség után való vadászásában benső nyomorúságát keresi elfojtani. Micsoda irónia! A zsidóság a Megváltót keresztre feszítette és a Siralmak falánál - Megváltóért esedezik."
Ennyit erről. Hanem van azért itt még valami. Ugyanezen honlap karácsonykor egy Észak-Izraelben, a Galileai-tenger közelében lévő, a Krisztus születése után első században épített zsinagóga nemrég történt feltárása kapcsán arra figyelmeztetett, hogy az oda tervezett építkezés mégsem indulhatott meg, mert ,,az izraeli törvények szerint a földmunkák megkezdése előtt régészeti feltárásokat kell végezni".
e Hét: 43672
e Hónap: 179382
e Év: 2078410