Balkay Pál festő művész 1785-ben született Tiszaörsön. Joó János egri rajztanár írta meg életrajzát:
Bécsben tanul 1804-1809 között Füger Frigyes Henriknél, később rajztanítással foglalkozik Egerben. Megfestette Egerben, Miskolcon, Tiszafüreden, Besenyőn, Fődémesen, Nádudvaron, Szarvaskőn, Pomádon oltárképeit.
Az „ALLEGÓRIA” című festménye a Népművészeti Múzeumba került. Több művét őrzi az Egri Képtár. Vidéki magányában a haza ezen tájegységét felemelte művészetével.
„Ritka becsületességű, jókedéjű ember”- ként őrzi az emlékezet. Egyedüli mulatsága a sakkjáték volt. Nőtlen maradt, egyszer rázkódott össze a szerelemtől, többször nem kísérletezett. Kulturáltságára, szellemi igényességére jellemző, hogy könyveket cserélt képekért.
Pétervásárán is dolgozott Keglevich gróf megbízásából, 1819-ben festette meg a miskolci minorita templom főoltárát, később főpapi címereket és jelvényeket.
Tűzvész pusztította el 1824-ben Egerben lakásának sok tárgyát és vásznát, s-bár neheztelt Pyrker érsek, mivel az a külföldi alkotókat kedvelte, tőle is megbízást kapott 1840-ben a „Szent Erzsébet, mint özvegy” oltárkép elkészítésére. Pyrker rendelte meg Balkaytól 1842-ben a szarvaskői templom főoltár képét is.
Balkay Pál arcképei is jelentősek, kivált a Kainczy portré.
Életpályája 1846-ban fejeződött be Egerben.
Festői nyom, képi üzenet maradt utána, - becses örökség.
Az iskolában 2004-ben Balkay emlékfalat avattunk, ahol néhány festmény fotóját folyamatosan megtekinthetik a látogatók.