Pasqualetti Eleonóra : textilművész | Budapest
XX. századi kerengő - Méret: 175 x 50 cm átmérő / db
Munkáim alapgondolatát a középkori kerengők szigorúan behatárolt terei
jelentik, melyeket különféle kifejezési módokkal párosítottam. Míg a gobelinszövés alaposságot, kitartást és fegyelmet követelt, addig más technikák a spontaneitás, a képzelet, a játékosság új útjait nyitották meg előttem.
A római tanulmányútjaim inspirálta szövött kerengő-oszlopok (XX. századi kerengő), architektonikus tisztasága, szellemi békéje, spirituális csendje a jelen és múlt összegzésére késztetett. Az én kerengőm a misztikum esszenciája helyett a fenyegető világ esszenciájává válik, szakralitása reménytelen ürességgé. Ezt a kettősséget igyekeztem megfogalmazni az installációmban.
"Kiállításukkor melléjük kerül egy vasoszlop is, hogy végképp összecsússzanak valódi és imitáció valaha jól elkülöníthetőnek vélt fogalmai." *
( * = András Edit )
A Két emlékezet c. Budapest Galériában megrendezett kiállítás
(Barbara Salvuccival 2010.) is a közép-európai lét, az emlékezés–felejtés és a roncsoltság jegyeit viseli magán. A kiállítótér közepén elhelyezett kád egy közép-olaszországi cisztercita kolostor márványból készült halottmosdató asztalának mintájára készült. (Lavatrinum). A súlyos, rozsdásodó tárgy az anyagi világhoz kapcsolódó múlandóság és a testetlen emlékezés megtestesítője kívánt lenni, univerzálissá nagyítva a lélek nélküli világ vízióját.
A nagyméretű pasztell rajzok, az installáció organikus részei, a test és lélek szétválásának témáját dolgozzák fel. Az ezernyi pasztellvonal, már-már lazán fonódó szövetréteggé, magasba nyúló szellemi és metaforikus szövetté alakul.
Vízszintes – Függőleges , 2010, pasztell, egyénitechnika, 160 x 150 cm
A Vízszintes – Függőleges c. munkámon a két bádog doboz az élet konvencionális részeként bemutatott tárgy. A földi élethez tartozó, a korlátok közé szorított valós világ problematikáját és azt az aránytalanságot igyekszik feltárni, amely a szellem sebessége és az anyag esetlegessége között fennáll. Sors, emlékek, háború… ( „ mindig az anyák szülik újra az árvaságot.” )*
A transzparens doboz az életen túli abszolút szemlélődés hordozója.
Vizkőpő, 2010, pasztell, egyénitechnika, 160 x 150 cm
Egyenes sugárban ömlik a gyorsfolyású víz egy dühös égi testből, a vízköpőből, mintha az égi elrendelés könyörtelenségével választaná el a győztest a legyőzöttől, tisztát a tisztátlantól mindörökre, miközben parányi földi cselekedeteink szétbomlanak sok kis ágra, sok kis dicsőségre és dicstelenségre.
Átkelés, 2010, pasztell, egyénitechnika, 135 x 148 cm
Az Átkelés c. rajz, lebegő irrealitásában megmutatkozva, egy nem evilági átváltozás stációit sűríti magában. A vékony vonal – rétegek szövedékéből
egy olyan szakrális tér rajzolódik ki, amely az égi tartományok átjárására hivatott; valahogy egy nyíláson keresztül belesimul a kozmoszba, hogy megtalálja helyét a transzcendensben. A túlparti csönd szimbolikus, ünnepi fényéhez az égi csillár csatlakozik.
Időismétlődés, 2010, pasztell, egyénitechnika, 160 x 150 cm
A lineáris időn túli, ezért emberi ésszel felfoghatatlan örökkévalóság hideg idegenszerűségét igyekszik megjeleníteni az Időismétlődés c. munkám.
A tagolatlan öröklét a vallási tartamától megfosztva csupán a lélek végtelen magányát jelenti, így válik a szakrális linearitás képzete profán végtelen körforgássá, az idő végtelen ismétlődésévé.
A ciklikus időszemlélet a keleti kultúrákban vallásos jellegű, a szent,
a megszentelt idő része, ám a keresztény kultúrán alapuló időlinearitást öntudatlanul is magáévá tevő nyugati ember számára ez az időfogalom távoli és befogadhatatlan. (Nem vetkőzhetjük le saját kultúránkat).
Cím/Kapcsolat: Budapest, 1037. Csatárka út 2/c - pasqualettieleonora@gmail.com