Ferenczy György (1902-1983)
Ferenczy György 1902-ben született Budapesten. Az egykori Liszt tanítványtól, a híres zongora pedagógustól, Thomán Istvántól tanult zongorázni. Dohnányi Ernõnél végezte a művészképzõt, nála szerezte a Zeneakadémián a művész diplomát. Ezzel párhuzamosan Weiner Leónál is tanult. 1920-tól hangversenyezett rendszeresen, Európa szinte minden jelentõsebb városában fellépett. Elsõsorban Chopin, Schubert, Schumann és Scarlatti avatott tolmácsolója.
Felesége, egykori tanítványa, a zongoraművésznõ Iványi Klára lett. 1947-tõl tanított a Liszt Ferenc Zeneművészeti Fõiskolán, 1958-tól tanszékvezetõ. Elismert pedagógus, többek között Cziffra György egyik felfedezõje és tanára. Számos nemzetközi zongoraversenyen zsűri tag. Érdemes művész. 1974-ben Salzburgban mesterkurzust vezet.
Művészi pályáját sokszor megtöri a politika. Nemcsak a világháború, hanem 45 után, politikai okokból többször is szilencium áldozata, így az ötvenes években, valamint 1977-ben is hosszabb-rövidebb idõre hallgatásra itéli a hatalom. A rendszeres hangversenyezést csak 1956 után folytatja. Lemezfelvételekkel sem volt elkényeztetve, élete végén duplalemez válogatás készült felvételeibõl, Kocsis Zoltán szerkesztésében.
Sokoldalú személyiség volt. Népszerű alakja és nagy tanúja különbözõ híres művésztársaságoknak. Fiatalon felvették a Fészek Művész Klubba, ahol késöbb elnökségi tag. Hivatásának gyakorlása mellett rendszeresen hódolt hobbijának, a bridzsezésnek. Ebben rendkívüli tehetségnek bizonyult, mert tagja lett a magyar bridzs válogatottnak, amellyel 1938-ban Európa bajnoki címet, 1935-ben pedig második helyezést ért el. Ezeket a sikereket magyar bridzs válogatott azóta sem tudta megismételni.