Mennyiség vagy minőség Gondok a felsőoktatásban - PDF
Download "Mennyiség vagy minőség Gondok a felsőoktatásban"
1 Hetesi E. (szerk.) 2002: A közszolgáltatások marketingje és menedzsmentje. SZTE Gazdaságtudományi Kar Közleményei JATEPress, Szeged, o. Mennyiség vagy minőség Gondok a felsőoktatásban Katona Tamás 1 Az évi népszámlálás adatai alapján Magyarországon a felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya lényegesen alacsonyabb volt, mint Észak-Európában, és valamelyest alacsonyabb, mint Nyugat-Európa országainak többségében. Az elmaradás értékeléséhez az is hozzátartozik, hogy a korábbi évtizedekhez képest a távolság csökkent a fejlett országokhoz viszonyítva, hiszen a diplomás népesség aránya az elmúlt félévszázadban érzékelhetően nőtt. A felsőoktatásban a gyors fejlődés a kilencvenes évek végén indult meg, és a nettó iskolázási arány az ezredfordulóra érte el a 18százalékot. A kilencvenes évek végére azonban a felsőoktatás eljutott a növekedési lehetőség határához, a felsőoktatás tartalékai (demográfiai hullám, érettségizők számának növekedése stb.) kimerültek. Az egyébként is alulfinanszírozott magyar felsőoktatás olyan mennyiségi fejlődésen ment keresztül, amelyet nem támasztott alá a finanszírozás óta a hallgatói létszám háromszorosára nőtt, ám ezt nem követte a finanszírozás, hiszen a bruttó hazai terméknek ugyanolyan hányada jut a felsőoktatásra, mint a kilencvenes évek elején. A megoldásnak feltétlenül egyik fontos eleme lesz annak kiküszöbölése, hogy a közoktatás fejlesztése nélkül történjék egyoldalúan a felsőoktatás kiterjesztése. A távlatos fejlesztés csak a teljes oktatási rendszer harmonikus fejlődése által hozhat valódi és tartós sikert. Kulcsszavak: felsőoktatás, létszámnövekedés forrásai, kimerülő tartalékok, alulfinanszírozás, közoktatás fejlesztése Az évi népszámlálás adatai szerint a 25 éves és idősebb népességből a felsőfokú végzettséggel rendelkezők aránya 10,1 százalék volt, amely lényegesen alacsonyabb volt, mint Észak-Európában, és valamelyest alacsonyabb, mint Nyugat- Európa országainak többségében (1. ábra). Igaz, ugyanabban az évben a diplomások aránya Ausztriában 6, míg Franciaországban 11 százalék volt. Dél-Európában a diplomás népesség aránya alacsonyabb volt, mint nálunk. Magyarország elmaradásának értékeléséhez az is hozzátartozik, hogy a korábbi évtizedekhez képest a távolság csökkent a fejlett országokhoz viszonyítva, hiszen a diplomás népesség aránya az elmúlt félévszázadban érzékelhetően nőtt (1. táblázat). Ugyanakkor azt is meg kell állapítani, hogy a távolság jelentős csökkenésének feltételeit a felsőoktatás akkori méretei nem alapozták meg, amit jól mutatnak az évi mikrocenzus korösszetétel szerinti végzettségi adatai (2. táblázat). 1 Dr. Katona Tamás, a szociológiai (demográfiai) tudomány kandidátusa, tanszékvezető egyetemi tanár, SZTE Állam- és Jogtudományi Kar Statisztikai és Demográfiai Tanszék (Szeged)
2 144 Katona Tamás ábra Felsőfokú végzettséggel rendelkezők a 25 éves és idősebb népességben néhány országban ( , százalék) Ausztria Belgium Forrás: OECD Dánia Finnország Franciaország Görögország Hollandia Írország Magyarország Németország Olaszország Portugália Spanyolország Svédország UK 1. táblázat A népesség iskolai végzettsége ( , százalék) Legalább 0 osztályt 8 osztályt végzett Felsőfokú végzettségű Középfokú Év végzettségű a 10+ a 15+ a 18+ a 25+ évesek százalékában ,0 11,2 4,2 1, ,3 12,9 4,7 1, ,4 15,1 4,2 1, ,8 20,6 5,5 1, ,2 32,8 8,8 2, ,9 51,4 15,5 4, ,1 66,0 23,4 6, ,2 78,1 29,2 10, ,7 85,2 34,7 12,1
3 Mennyiség vagy minőség Gondok a felsőoktatásban táblázat A népesség iskolai végzettsége kor szerint (1996, százalék) Legalább 0 osztályt 8 osztályt végzett Felsőfokú végzettségű Év Középfokú végzettségű a megfelelő korúak százalékában x Ebből egyértelműen kitűnik, hogy a fiatalabb populációban sem érte el a diplomások aránya az európai szintet, azaz az elmaradás nem vezethető vissza az idősebb populáció alacsonyabb végzettségére. Ezért mindenképpen indokolt volt a felsőoktatásban jelentős mennyiségi fejlődést elindítani, s számottevően növelni a hallgatók számát. A éves népességből a felsőoktatásban résztvevők aránya a hetvenes évek végén érte el a 10 százalékot és ez az érték gyakorlatilag nem változott a kilencvenes évek elejéig. Akkor indult meg a már említett gyors fejlődés a felsőoktatásban, s a nettó iskolázási arány az ezredfordulóra érte el a 18 százalékot. Igaz, nem lehet eltekinteni a demográfiai változások hatásától sem, hiszen a kilencvenes években érettségiztek a hetvenes évek közepén született nagy létszámú korosztályok (2. ábra). Ezért a hallgatói létszám látványos növekedését nem tükrözi a nettó iskolázási arány egyébként így is gyors emelkedése. Azaz a magasabb hallgatói létszám egyik forrása a magasabb létszámú korosztályok bekerülése a felsőoktatásba. A hallgatói létszám növekedésének másik forrása az érettségizők számának emelkedése (3. táblázat). Magyarországon már a hetvenes évektől kezdve az általános iskolát végzett populáció több mint kétharmada járt a középfokú képzés valamely intézményébe. Ugyanakkor e képzési szinten belül egyenlő arányban oszlott meg az érettségit adó, tehát a középiskolai és az ezt a képzettséget nem nyújtó, tehát egyéb középfokú képzésben részt vevők száma. A középiskolában tanulók többsége pedig szakközépiskolába járt, tehát a felsőoktatás utánpótlása számára legfontosabb intézményben, a gimnáziumban érettségizők aránya nem érte el a megfelelő korosztály létszámának egyötödét sem.
4 146 Katona Tamás 2. ábra A 18 évesek száma ( , ezer fő) táblázat Középfokú intézménybe járó tanulók száma (1990/ /02, fő) Tanév Szakiskola Ebből szakközépiskola Középiskola nappali Ebből gimnáziumi nappali Középfokú tanuló összesen 1990/ / / / / / / / / / /
5 Mennyiség vagy minőség Gondok a felsőoktatásban 147 A középiskolába járók számának folyamatos növekedésével a nyolcvanas évek közepére jutott el odáig a magyar közoktatás, hogy az egyes korosztályok több mint egyharmada érettségi bizonyítványt szerzett nappali tagozaton. Az érettségivel középiskolai tanulmányokat végzőknek is mintegy egyharmada kezdhetett nappali tagozaton felsőfokú tanulmányokat az érettségi megszerzésének évében vagy azt követő néhány évben. Eközben a demográfiai változások következményeként a hallgatói létszám növekedése megfordult, az évben érettségiztek a legtöbben, azóta mintegy 10 százalékkal csökkent a középiskolát eredményesen elvégző tanulók száma. Így a felsőoktatásba járók számának bővüléséhez az érettségizők számának növekedéséből származó többlet forrásra már nem lehet építeni. 3. ábra A nappali tagozaton érettségizettek közül az adott évben felsőoktatási intézménybe felvettek aránya (1996/ /02, százalék) / / / / / /02 Ha azt vizsgáljuk, hogy a hallgatói létszám milyen forrásokból bővült a kilencvenes években, akkor az egyik a fent vázoltak szerint a középiskolába járók arányának emelkedése. A másik forrás az érettségizettek továbbtanulási igényének növekedése. Ennek azonban vannak objektív korlátai, nevezetesen a középiskolában, s különösen a szakközépiskolában végzőknek csak bizonyos hányada rendelkezik
6 148 Katona Tamás olyan tudással, amely lehetővé teszi a sikeres felsőfokú tanulmányokat. Ez az arány nehezen meghatározható, és nem lehet nemzetközileg összehasonlítható mutatószámot találni. Az azonban az európai országok példájából látszik, hogy a középfokú végzettséggel rendelkezőknek legfeljebb a fele folytat a felsőoktatásban tanulmányokat. Az ezredfordulón nálunk ez az arány elérte ezt az európai átlagot, és azóta is tovább nő (3. ábra). Ez a helyzet pedig elkerülhetetlenül felszínre hozta, illetve hozza azokat a feszültségeket, amelyek a gyors mennyiségi fejlődésben eddig is kódolva voltak, de átmeneti tényezők miatt nem kerültek reflektorfénybe. Természetesen nem mindenki kezdi meg az érettségi évében felsőfokú tanulmányait. Ezért a kilencvenes években kialakult arány, amely szerint az érettségizők egyharmada a középiskola befejezésének évében kezdte meg felsőfokú tanulmányait, a lehetőségek határát tükrözte. Ez a mutató a múlt évben jelentősen elmozdult, és elérte a 40 százalékot. Ez a feszültségek éleződésének egyik forrása. A gyors létszámnövekedés első éveiben a nappali tagozatra bekerülő elsőévesek nem kis hányada a korábbi években érettségizettek közül került ki (4. táblázat). Azaz a korábbi időszak alacsonyabb felvételi arányaiból adódó deficit kiküszöbölését is lehetővé tette a felvételi keretszámok növekedése. Ez a tartalék a kilencvenes évek közepére kimerült, azóta a nappali tagozaton tanulmányokat kezdő hallgatók mintegy fele az adott évben érettségizettek köréből kerül ki. 5. táblázat I. évfolyamos hallgatók elővégzettség szerint, nappali tagozat (1996/ /02) Az elsőévfolyamos hallgatók közül az adott évben Tanév technikumban érettségizettek aránya, százalék gimnáziumban szakközépiskolában összesen érettségizettek száma, fő 1996/97 52, /98 51, /99 51, /00 49, /01 55, /02 49, A felsőoktatás a kilencvenes évek végére a felvehetők számát illetően eljutott a növekedési lehetőség határához. Az utóbbi évek még mindig növekvő számaiban szerepel az is, hogy a nappali tagozatos hallgatók nem elhanyagolható hányada más szakon, vagy más felsőoktatási intézményben párhuzamosan vagy folytatólagosan tanulmányokat folytat. Azaz divatba jött az egyetemi, főiskolai hallgatók sajátos pályakorrekciója.
7 Mennyiség vagy minőség Gondok a felsőoktatásban 149 Ehhez társul az is, hogy az utóbbi néhány évben megváltozott a levelező tagozatra járók összetétele. A kilencvenes évek elején a levelező tagozatokon is gyors növekedésnek indult a felvételi keretszám. Ezzel az új lehetőséggel kezdetben azok éltek, akik a korábbi években nem jutottak be a felsőoktatásba, ugyanakkor élethelyzetüknél fogva nem választhatták a nappali tagozatot. Néhány év alatt ennek a csoportnak a létszáma fogyatkozni kezdett, és ma már lényegesen kevesebben képezik a levelező oktatás potenciális tartalékát. A levelező képzés másik potenciális résztvevői körét a diplomások alkotják. Az utóbbi években egyre több oklevéllel rendelkező hallgatója van a levelező képzésnek. A levelező képzés létszáma az évtized folyamán fokozatosan nőtt, a tavalyi évben kiadott oklevelek csaknem harmadát már a levelező tagozaton végzett hallgatók kapták. 4. ábra Oktatási közkiadások a GDP százalékában néhány országban (1995 és 1998, százalék) Ausztria Belgium Dánia Finnország Franciaország Görögország Hollandia Írország Magyarország Németország Olaszország Portugália Spanyolország Svédország UK Norvégia OECD átlag Összes oktatás, 1995 Felsőfokú oktatás, 1998 Összes oktatás, 1998 Forrás: OECD Összességében tehát a felsőoktatás tartalékai kimerültek. A létszám további növelésének nincsenek meg a feltételei. Az egyetemi és főiskolai hallgatók száma csak akkor növekedhet ismét reálisan, ha az átalakuló középfokú oktatásban a jelenleginél lényegesen több tanuló érettségizik sikeresen, felvértezve a felsőfokú tanulmányok eredményes végzéséhez szükséges ismeretanyaggal. Addig egyetlen bővü-
8 150 Katona Tamás lési lehetőséggel lehet számolni: a félfelsőfokú képzésben résztvevők aránya és így létszáma még növelhető. Az egyetemi főiskolai képzésre felvehető hallgatók keretszámának pedig némi csökkentése elkerülhetetlennek látszik. A felsőoktatásban kialakult helyzet értékelésénél noha a létszám és a felvételi keretszám elemzése képezte a vizsgálat tárgyát nem maradhat el a finanszírozás kérdésének érintése. Az anyagi keretek összehasonlítása, különösen hosszabb idősor bemutatása a legkülönbözőbb nehézségekbe ütközik. Így a ráfordítások nehezen követhetők az infláció magas dinamikája miatt, a nemzetközi összehasonlítást nehezíti a vásárlóerő paritáson történő összehasonlítás viszonylagos bonyolultsága. Ezért két összehasonlítást alkalmazunk: az oktatási és ezen belül a felsőoktatási közkiadások részarányát a bruttó hazai termékhez viszonyítva, valamint a magyar oktatási kiadások idősorát az előző időszakban. Mindkét adatsor jól tükrözi a kialakult helyzet kritikus voltát, illetve annak okait. A magyar felsőoktatásra GDP arányosan az OECD országok hasonló átlagának alig több mint kétharmadát fordítják (4. ábra). A fejlett országok között alig található olyan állam, amely a bruttó hazai termékből kevesebbet fordít a felsőoktatás közkiadásaira, mint a magyar költségvetés ábra Oktatási és felsőoktatási kiadások a GDP százalékában ( , százalék) Oktatási kiadások Felsőoktatási kiadások
9 Mennyiség vagy minőség Gondok a felsőoktatásban 151 A felsőoktatás romló helyzetére a finanszírozás idősora ad magyarázatot (5. ábra). Az idősor egyértelműen rávilágít arra, hogy az egyébként is alulfinanszírozott magyar felsőoktatás olyan mennyiségi fejlődésen ment keresztül, amelyet nem támasztott alá a finanszírozás óta a hallgatói létszám háromszorosára nőtt. A szokatlanul gyors növekedést nem követte a finanszírozás, hiszen a bruttó hazai terméknek ugyanolyan hányada jut a felsőoktatásra, mint a kilencvenes évek elején.. E rövid előadás témája a diagnózis felállítása, sőt inkább a diagnózis egyik talán fontos elemének felvázolása volt, akár a képalkotó diagnosztika módszeréhez hasonlítható ez az áttekintés, amely hozzásegít a teljes diagnózis, s ennek nyomán a terápia összeállításához. E tekintetben a megoldásnak feltétlenül egyik fontos eleme lesz annak kiküszöbölése, hogy a közoktatás fejlesztése nélkül történjék egyoldalúan a felsőoktatás kiterjesztése. A távlatos fejlesztés csak a teljes oktatási rendszer harmonikus fejlődése által hozhat valódi és tartós sikert.