Januártól lehet alkalmazni az ekhót és június 30-án lejár a kényszervállalkozások szerződésinek átalakítására adott moratórium - a pénzügyminiszter és munkaügyi miniszter közös irányelvben tette közzé a színlelt szerződések minősítésének szempontrendszerét. Hogyan tovább kényszervállalkozók?
Az új közteherviselési módszer - az ekho - a költségvetésnek mindenképp előnyös, hiszen valamelyest járulékfizetésre készteti azt a foglalkoztatói réteget (kiadók, médiavállalkozások, színházak..stb), amely eddig megbízási szerződésekkel, sikeresen kibújt a dolgozók utáni közteherviselés alól. Azt azonban már többször kifejtettük, hogy annak a kényszervállalkozónak, aki ekhót fizet, nem kell ugyan tartania a munkaügyi- és az adóellenőröktől, a zsebében azonban nem biztos, hogy több lesz, mint tavaly.
Bár pontos definíciót eddig nem találhattunk sem a munkaviszony, sem a kényszervállalkozás/kényszervállalkozó fogalmára, a hatályos jogszabályokból lehetett következtetni a tartalmukra. A Polgári Törvénykönyv szerint az a szerződés színlelt, amely más szerződést leplez. A színlelt szerződés semmis, s a jogviszony alapján kell minősíteni, amit leplez. A munkaügyi felügyelők és az adóhatóság azokat a megbízási, illetve vállalkozási szerződéseket minősíthetik színlelt szerződéseknek, amelyek valójában munkaviszonyt lepleznek. Azért fontos tisztázni ezeket a fogalmakat, mert a 2006. június 30-ig tartó moratórium lejárta után nem csak a megbízó/foglalkoztató, hanem a megbízott/alkalmazott is büntetésre számíthat színleltnek minősített szerződései után.
A januártól választható ekhóról való döntésben is segíthet a fogalom-meghatározás. Tekintettel arra, hogy az ekho az evánál kedvezőtlenebb adózási mód, evás vállalkozó csak akkor fogja választani, ha muszáj neki - márpedig, ha kényszervállalkozó, akkor kénytelen lesz ekhózni. Az ekhóról szóló jogszabály ugyanis megengedi az eva és az ekho egyidejű alkalmazását, amennyiben azonban az evás vállalkozó számlát ad, akkor ez a bevétele evás bevételnek fog számítani. Itt be is zárult a kör, hiszen, ha máshonnan nincs bevétele, és munkaviszony-szerűen foglalkoztatják, akkor kénytelen lesz áttérni az ekhóra.
A Munka Törvénykönyve szerint a szerződés elnevezésétől függetlenül is munkaviszonynak kell tekinteni a jogviszonyt, ha az eset körülményei - a felek szerződéskötést megelőző tárgyalásai, a szerződés megkötésekor, illetve a munkavégzés során tett jognyilatkozatai, a tényleges munkavégzés jellege, a felek által gyakorolt jogok és teljesített kötelezettségek természete - arra utalnak, hogy a felek között munkaviszony jött létre.
A jogi szabályozás és a bírói, valamint ellenőrzési gyakorlat szerint az alábbi fő ismérvek alapján különböztethető meg egymástól a vállalkozási jogviszony és a munkaviszony:
A vállalkozási jogviszony úgynevezett eredménykötelem, célja valamilyen munkával elérhető eredmény létrehozása. A jogviszony a kölcsönös teljesítéssel automatikusan megszűnik: a vállalkozó létrehozza az eredményt, a megrendelő pedig átveszi azt és megfizeti a díjat.
A munkajogviszonyban a munkavállaló nem a szerződésben megállapított eredmény létrehozására vállal kötelezettséget, hanem arra, hogy a munkaszerződésben megállapított munkakörben, munkahelyen és munkaidőn belül munkát végez, mégpedig a munkáltató utasításainak megfelelően.
A vállalkozó saját költségén köteles a munka elvégzésére, a felhasznált anyagok, alkatrészek és egyéb szükséges ráfordítások a vállalkozót terhelik.
A munkáltató biztosítja a munkavégzés eszközeit, a munkavégzéshez szükséges személyi feltételeket.
A vállalkozó alvállalkozót vehet igénybe, ami nem érinti a vállalkozónak a megrendelővel szemben fennálló felelősségét.
A munkavállaló mindig személyesen köteles ellátni munkáját.
A vállalkozói díj a vállalkozás teljesítésekor esedékes. A vállalkozót a díj biztosítására zálogjog illeti meg a megrendelőnek azokon a vagyontárgyain, amelyek a vállalkozási szerződés következtében a birtokába kerültek.
A munkavállaló részére járó munkabért - eltérő megállapodás hiányában - havonta, utólag egy ízben kell elszámolni és kifizetni. Ha a munkaviszony egy hónapnál rövidebb ideig tart, a munkabért a munkaviszony végén kell elszámolni és kifizetni.
A vállalkozási szerződést nem kötelező írásba foglalni.
A munkaszerződés írásba foglalása kötelező.
A lényeges tartalmi elemek a Polgári Törvénykönyv rendelkezéseinek kell, hogy megfeleljenek.
A munkaszerződésnek tartalmaznia kell a Munka Törvényben meghatározott tartalmi elemeket.
munkaügyMunka törvénykönyvevállalkozásteszt munkajogAPEH