Cikkek - 2017-11-28 09:07:07
Az elmúlt jó 15 évben elsősorban azon dolgoztunk, hogy olyan zárt egységeket hozzunk létre, amiben a létrejövő biodiverzitást nem zavarja semmi külsőség, mert vagy a saját magunk szomszédai vagyunk, vagy hatékonyan működünk együtt szűkebb és tágabb környezetünkben.
A bodrogkeresztúri Medvében vagy például az erdővel körülölelt siklósi Makár-dűlőben lévő területeink ilyenek, ezeken már érdemes egyensúlykeresésről beszélni. A vadállomány, madarak és rovarok egészséges jelenléte kulcs, ezért bokrokat telepítettünk nem használunk gyomirtót sem.
A gyomirtást mindkét borvidéken tradicionális módon, szalmatakarással végezzük. A földfelszín a vastag takarótól nem jut fényhez, levegőhöz, így gyomok sem fejlődnek rajta.
Fontos a csapadékvíz összegyűjtése és felhasználása is. A siklósi Makárban például két medencében gyűjtjük a dűlőből lecsorgó talajjal keveredett esővizet, amit aztán öntözővízként juttatunk vissza.
A széles spektrumú bioszféra létrejöttének másik kulcsa a dűlők egységesítése. Az első nagy kihívást a mádi Birsalmás-dűlő meliorációja jelentette számunkra, amely ma bízvást mondhatjuk, hogy a borvidék egyik legszebb dűlője.
Azóta a Medvében lévő területekeket is újratelepítettük: a háború előtti telepítések helyére az ötvenes években karós művelésű szőlő került, ami vegyes és rendetlen összképet eredményezett.
Ezt hoztuk helyre úgy, hogy csak a felső talajrétegen, 10 cm mélységben műveltük meg a területet az új telepítéshez, hogy ne tegyük tönkre a földben keringő életet.