„Szívemhez legközelebb a Momentum áll” – interjú Lukácsi Katalinnal - Budapest Beacon
április 8, 2018 - Szegő Péter
Permalink: https://goo.gl/2mbYKe
| Lukácsi Katalin szónokol a szombati tüntetésen.
Fotó: Budapest Beacon, Lestyánszky Ádám |
Akik nem akarnak a Jobbik politikusára, mint az adott választókerület legesélyesebb ellenzéki jelöltjére szavazni, azok gondoljanak arra, hogy cserébe a Jobbik számos szimpatizánsa átszavaz egyéniben a DK-s, MSZP-s, vagy LMP-s jelöltre – tanácsolja Lukácsi Katalin. A KDNP-ből egy évvel ezelőtt kilépett és ezzel szélesebb körben ismertté vált fiatal történész listán a Momentumra vagy az LMP-re szavaz, és lát is esélyt arra, hogy a szívéhez legközelebb eső párt, a Momentum átugorja az ötszázalékos küszöböt. Szerinte ugyanakkor a Kétfarkúra is érdemes szavazni. A hívő katolikus Lukácsi arra is válaszolt, beszédében miért a meglehetősen zsidós „Örökkévaló” kifejezést használta.
Mint arról a Budapest Beacon korábban beszámolt, szombat délután és este a Közös Ország Mozgalom (KOM) szervezésében kormányváltó karneválnak becézett nagyon hosszú sétának álcázott kormányellenes tüntetés zajlott le Budapesten. A menet a Városligetből Erzsébet-, Teréz- és a Belvároson át a Lipótvárosba, a Szabadság térre vonult. A rendezvény egyik szónoka, Lukácsi Katalin történész, katolikus vallásoktató és zsidóközösség-szervező volt. Lukácsi azzal lett szélesebb körben ismert, hogy 2017 áprilisában bejelentette a KDNP-ből – melyben több funkciót is vitt, többek közt a párt alapítványának, a Barankovics István Alapítványnak volt a projektmenedzsere – történő kilépését. Interjúnk a szombati rendezvényen készült Lukácsi Katalinnal.
Budapest Beacon: Egy márciusban közzétett videón Ön, Márki-Zay Péter hódmezővásárhelyi polgármester, valamint az Antall-kormány két tagja, Jeszenszky Géza külügy- és Bod Péter Ákos ipari és kereskedelmi miniszter, majd jegybankelnök – mint a polgári Magyarországnak elkötelezett négy jobboldali keresztény – arra kéri a választópolgárokat, hogy menjenek el választani, listán szavazzanak a kedvencükre, egyéniben pedig a legesélyesebb ellenzéki jelöltre. Mit üzen azoknak, akik nem hajlandók vagy lelkiismereti okból nem tudnak a Jobbik jelöltjére szavazni, azonban választókerületükben a Jobbik jelöltje a legesélyesebb?
Lukácsi Katalin: Nem kötelező átszavazni, hiszen senkit sem lehet kötelezni arra, hogy a nézetét fölfüggessze. Akik ezen vacillálnak, azokat azzal bátorítom az átszavazásra, miszerint ne arra gondoljanak, hogy egy adott párt politikusára szavaznak, hanem gondoljanak azokra a jobbikos honfitársaikra, akik – esetleg egy budapesti választókerületben – egyéniben átszavaznak a DK-s, MSZP-s, vagy LMP-s jelöltre. Velük kötnek ők egy láthatatlan szövetséget, nem pedig a Jobbikkal. Ez így talán egy emberibb nézőpont. Teljesen megértem, ha nem tudnak egy jobbikos jelöltre szavazni, de ha mégis gondolkodnak ebben, akkor ezt tudom nekik mondani.
BB: Listán viszont mindenki szavazzon a kedvenc pártjára – üzenik önök a fönt már idézett videóban. Mi van akkor, ha valaki olyan pártra akar szavazni, amely valószínűleg nem éri el az öt százalékot? A Kétfarkúra, az Együttre és a Momentumra gondolok.
L. K.: A Momentum billeg. Egy kicsit bízom abban, hogy bejut. Nagyon gondolkodom azon, hogy a Momentumra szavazzak. Egy nagyon kedves ismerősöm szerint túlaggódjuk az egyes szavazatoknak a listán történő érvényesülésének a jelentőségét. Az egyéni szavazat sokkal többet nyom a latba. Azt olvastam, hogyha a Momentum csak négy százalékot ér el, az kevesebb veszteséget jelent, mint amennyit nyerünk, ha mégis bejut.
BB: Tehát megéri kockáztatni?
L. K.: Pontosan. Mindez persze a Momentumra igaz, az Együttnél sajnos kevesebb esély van a bejutásra – a Magyar Kétfarkú Kutyapártnál meg pláne. Én mindenkit buzdítok a racionalitásra, de teljesen megértem azt, aki az Együttre vagy a Kétfarkúra akar szavazni. A Kétfarkúra már csak azért is érdemes, mert különben elbukják azt a pénzt, amit már elköltöttek kampányfinanszírozásra. Legalább egy százalékot el kellene érniük. Kritizáltam Puzsér Róbertet, aki premierplánban kiírta, hogy a Kétfarkúra szavaz. Neki van egy stabil, intenzív tábora, így a ő hatására sokak behúzhatják a Kétfarkúra az ikszet. Ez nem lenne hatékony. De mindenki oda szavaz, ahová szeretne.
BB: Azzal, hogy elárulta, miszerint gondolkodik a Momentumra történő szavazáson, generált egy újabb kérdést. Nem akartam megkérdezni, hogy kire szavaz, mert nagyon indiszkrét, de ha már magától ezt elmondta: hogyhogy most, szombat délután ötkor ezt még nem döntötte el?
L. K.: Általában azt szoktuk mondani, hogy a bizonytalanok azok, akik soha nem foglalkoznak a politikával. Ez általában igaz lehet, de ma szerintem nem én vagyok az egyetlen, aki tudatos választóként mégis bizonytalan. Elhagytam a pártomat, még párt nélküli vagyok, és nincs olyan párt, amelyikhez fixen leszerződtem volna. A helyemet keresem. Eddig azt gondoltam, hogy taktikusan fogok szavazni listán is és egyéniben is. De lehet, hogy a Momentumra történő szavazás is taktikai szavazás: ha bejutnak, az tovább csökkenti a Fidesz arányát az új parlamentben. Persze az is igaz, hogy szívemhez legközelebb a Momentum áll. Pont ezen vacillálok, hogy kockáztassak-e.
BB: Ne álljunk meg félúton. Ha mégsem a Momentum, akkor listán melyik párt?
L. K.: Az LMP-re gondoltam. Közel áll hozzám a párt, és nagyon sok LMP-s politikussal vagyok jóban. Sok LMP-s jelöltet támogatunk is a kampányban. Abban biztos vagyok, hogy náluk jó helyen lenne az ikszem. A kettő között vacillálok: LMP vagy Momentum.
BB: Beszédében kétszer is az „Örökkévaló” kifejezést használta. Miért? Az „Örökkévaló” olyan zsidós.
L. K.: Foglalkozom keresztény-zsidó párbeszéddel. Azért is használtam, mert úgy gondolom, hogy az univerzálisabb, közelibb. Az „Isten” szó nagyon elhidegült. Hozzám persze közel áll, de hátha a hallgatósághoz közelebb áll az „Örökkévaló”.
BB: S az „Úr”? Vagy az nagyon protestáns jellegű?
L. K.: Általában váltogatni szoktam. Ebben a környezetben az „Úr” talán ijesztő lett volna, amikor pont a hatalom urait szeretnénk eltakarítani. Az „Örökkévaló” viszont emelkedett szó.