Gamer365 - Húsz év távlatából: Suikoden
2709 napja regisztrált felhasználó, ez idő alatt 6990 kreditet gyűjtött
09:23 Húsz év távlatából: Suikoden
Minden játékosnak vannak örök kedvencei. Nekem ilyen a Suikoden sorozat. Ha össze kellene állítanom egy all-time best toplistát életem játékaiból, az első két rész valahol az élbolyban lenne.
Az első rész 1995-ben jelent meg Japánban PS1-re (és Sega Saturnra). Európába kereken húsz éve érkezett meg. Kb. 2000 körül játszottam végig utoljára a Suikoden I-et, mielőtt most újra elővettem. Az egész véletlenek összjátékából indult. Most értesültem arról ugyanis, hogy a korábban csak Japánban kiadott két spin-off (Suikogaiden I-II) epizód néhány évvel ezelőtt angol fordítást kapott. Tizenöt évet vártam, hogy végre kipróbálhassam ezt a két játékot. A két gaiden rész ugyanis nem JRPG, hanem szöveges kalandjáték, amely eddig japán nyelvtudás hiányában élvezhetetlen volt. Megszereztem tehát a két immár angol nyelvű Suikogaident, kipróbáltam őket, és néhány percnyi játék után jött a nosztalgia semmihez sem fogható érzése, és vele együtt a felismerés, mennyire megkopott már a tudásom a játék sztorijáról. A két gaiden erőteljesen kötődik a Suikoden II-höz, így arra gondoltam végigjátszom a második részt, úgyis az a kedvencem a sorozatból. Viszont a második rész meg ezer szállal összefügg az elsővel (sokan prequelként tekintenek rá, ami felvezeti a második epizódot). Úgy döntöttem tehát, a S1-gyel indítok, úgyis mindig szerettem, a második rész után ez a kedvenc részem a sorozatból. Innen egy lépés volt az elhatározás, hogy jöjjön egy Suikoden maraton, az öt plusz egy fő résszel, meg a két spin-off-fal! (Majd kiderül meddig jutok bennük.) És most az első részt ismét végigjátszva, megosztanám veletek a gondolataimat.
Féltem az újrajátszástól. Néha ugyanis a szép emlékeket nem szabad megbolygatni. Attól tartottam rajongásom tárgyáról majd kiderül, hogy mennyire rosszul öregedett, és többé nem tudok rá azzal a szeretettel gondolni, mint előtte. Nagyon hamar bebizonyosodott, hogy félelmeim alaptalanok voltak. A Suikoden I-et jobban élveztem, mint valaha. Beigazolódott, amit a könyveknél is mondanak, az igazi klasszikusokat érdemes kb. 10 évente újraolvasni. Az ember ahogy telik az idő változik, tapasztaltabb, jobb esetben bölcsebb lesz. Bizonyos dolgokat egy történetből megfelelő élettapasztalat híján sokszor nem is veszünk észre. Egy jól megkomponált alkotás különböző életkorokban más-más élményhez juttatja az embert, mert olyan dolgokat is felismerünk, meglátunk, ami felett addig átsiklottunk. Velem pontosan ez történt a Suikoden I végigjátszása közben. A történet olyan árnyalatait láttam meg, ami eddig soha nem tűnt fel. Egy példa: eddig a történetben az apa-fiú konfliktusból minden egyes végigjátszásnál a fiú nézőpontjára figyeltem, észre se vettem, hogy lehet más oldala az eseményeknek. De most megláttam az apa szempontját is, így még erősebb az érzelmi hatás. Szinte új élményként hatott rám, hogy a Suikoden I mennyire szomorú történet. A játék olyan, mint egy dráma, vagy talán egy ballada. Az első rész a főhős pokoljárásáról szól, aki hozzájut egy különleges varázsképességhez, ami elpusztítja a szeretteit. És még a legjobb megnyerés is keserédes, mert az utolsó pillanatban orrba vág a játék egy kedves és fontos szereplő halálával, és két másik eltűnésével. Ez persze nem lenne ennyire hatásos, ha a játék világépítése és karakterépítése nem lenne még mai mércével mérve is kiemelkedő. Az első pillanattól érezzük, hogy egy végtelenül gazdag történelemmel, élő és lélegző mitológiával felépített világba csöppenünk, ahol minden félmondatban elhangozott utalás mögött egy történet van. Ezt a történetet viszont majd akkor ismerjük meg, amikor bejárjuk az adott helyet, vagy megismerünk egy kapcsolódó szereplőt. A játék nem zúdít mindent az elején a nyakunkba, hanem szépen fokozatosan teljesedik ki a világ. Az igazi profi fantasy regények világépítési technikája köszön vissza a játékban. A történet több rétegű, fókuszban egy személyes tragédiával, háttérben pedig egy birodalom megdöntésével. Az egész mögött bújtatva, de mégis érezhetően ott a mindent átfogó mitológia, rúnákkal és precízen felépített szabályokkal. A standard JRPG-ktől eltérően a Suikoden sorozat soha nem a "mentsük meg a világot valamilyen gonosztól" klisére épült. Sokkal emberibb léptékeket használ a játék, miközben megmutatja, hogyan működik a politika és a hatalom. Színtiszta gonosz nincs is a történetben. A karakterek hús-vér emberek, akiknek igazi - sokszor nem is statikus - jelleme van. A szereplők árnyaltak, ritkák a színtiszta fekete és fehér karakterek. Közben láthatatlanul olyan történetszálakat is megkezd szinte észrevétlenül a játék, amelyek majd két három vagy négy rész múlva nyerik el az értelmüket. Most is olyan előreutalásokat vettem észre, amit eddig még soha. A Suikoden I a döntések játéka. Bizonyos pontokon élet és halál urai vagyunk - szabadon kivégezhetjük legyőzött ellenfeleinket - de minden ilyen döntésünknek következménye van a sztorira és a játékmenetre. A játék olyan kérdéseket tesz fel, hogy mit jelent a hűség, a hazaszeretet és az emberség, mennyire igazolhatja vagy torzíthatja tetteinket a végletekig sarkított pragmatizmus.
A '90-es évek JRPG-iben a legidegesítőbb rész a random harc volt. Akkoriban is zavart ez mindenkit - csak nem vallottuk be - ma meg már lehetetlen vele megbarátkozni. Ilyen szempontból kettős érzésem volt. A random csaták zavartak, talán ez az egy pont ami visszatarthat egy mai játékost. Ugyanakkor a Suikodenben mindig volt lehetőség a random harcok elkerülésére vagy átlépésére. Egy bizonyos fejlettségi szint felett következmények nélkül elengedhettük a harcot, vagy egy megfelelő varázstárgy segítségével - a játék második felében - ki is kapcsolhattuk. Szerencsére a harc pörgős, és hat fős partival vívott csaták élvezetesek, a kettős párbajok jók, egyedül a seregekkel vívott csaták túl egyszerűek ma már. Talán ezeknek köszönhetően, mint játék, mint JRPG még mindig működik az első rész.
Meglepődtem mennyire jól öregedett a játék grafikája. A rajzolt sprite-okat ma sokkal szebbnek látom, mint a '90-es évek közepén készült 3D-s JRPG legjavát. A zene gazdagságára és szépségére pedig újfent rácsodálkoztam. Azt tudtam, hogy nagyon jó, de hogy ennyire arra már nem emlékeztem. Miki Higashino (Gradius III, Contra III) és Tappi Iwase (Metal Gear Solid főtéma) valamint társainak munkája egyszerűen fantasztikus. Forgotten Days, An Old Irish Song, Rock Rockland, Peaceful People, Dancing Girl, Gathering Warriors, egytől egyig csodálatos számok.
Megérte elővenni a Suikoden I-et. A nosztalgia mellett a történet újra nagy hatással volt rám és újdonságokat is felfedeztem, ami nem kis szó egy ilyen régi játéknál. A történet végére a Suikoden I-et azzal a rajongással tettem le, mint húsz évvel ezelőtt. Már most alig várom, hogy legyen egy kis időm, és neki állhassak minden idők egyik legjobb JRPG-jének, a második résznek. :)
Suikoden V	 28 komment
máj 21., vasárnap 13:55 #28
Remek videó! Király, köszi!
máj 21., vasárnap 10:28 #27
20 percnél mutatnak ps4/switch csatát, szerencsére amiben kellett abban maradt hagyományos (csak lehetne pörgősebb is)
Az snes graf a 3ds verzióban meg nem semmi 35 percnél.
máj 19., péntek 10:17 #26
Az FF7 igazából nem is körökre osztott, hanem ATB. De sajnos már két éve nyilatkozták, hogy teljesen más lesz a rendszer mint az eredetiben.
A DQ11-nél nekem teljesen egyértelmű, hogy a 3DS változat körökre osztott lesz, de PS4-nél vannak kétségeim. Ott mintha szabadon lehetne mozogni az embereddel, kicsit ff12 módjára: KATT!
máj 19., péntek 7:44 #25
Válasz KT-ai (#24) üzenetére
Ugyan, a persona5 is körökre osztott aztán mekkora siker lett, a dragon quest 11 is az lesz (sőt ha mindent nézünk akkor a mai jrpgk nagy része körökre osztott)
A körökre osztott srpgk mint a disgaea, fire emblem és summon night stb is a mai napig jól mennek.
Miért pont egy remakeben változtatnák meg a harcrendszert?
máj 18., csütörtök 6:19 #24
Igen, illetve még érdekes aspektus (bár nem a 2D-3D-hez kapcsolódik), hogy ezeknél a stilizált grafikát használó játékoknál még erősen kellett a fantáziádra is támaszkodni. Talán részben ebben is rejlik a retó varázs.
Miki: Ja, ezt ismertem :v Amúgy én egyáltalán nem várom a Remake-et. A régi harcrendszert biztos kukázzák, mert manapság már nem veszi be a többség gyomra az ilyesmit. Körökre osztott harcrendszer? Unplayable 10/4
máj 17., szerda 19:15 #23
Maximálisan egyetértek. Az FF7 ül nálam a trónon és semmi nem döntheti le onnan. Ezért is félek nagyon a remake-től, amit legszívesebben úgy csinálnék meg (szükség van egyáltalán rá?), hogy bitre ugyanaz lenne mint '97-ben, ugyanazzal a harci rendszerrel meg minden...
máj 17., szerda 19:10 #22
Válasz KT-ai (#20) üzenetére
Mindig elképzeltem SNES-es grafikával, de sajnos csak NES-es demake van belőle: KATT!
máj 17., szerda 11:03 #21
Ó, én imádom a FFVII-et, úgy ahogy van. Meg van a "bábú" karakterek bája, az akkori prerenderelt hátterek pedig utánozhatatlanul hozzák a 90-es évek végi életérzést. Ez egy kordokumentum, így jó, ahogy van. Teljesen fölösleges bolygatni, mókányolgatni, búsztolgatni, nem lesz jobb, nincs feljebb. Az úgy a maga módján tökéletes.
(és ezt úgy írom, hogy a maga idejében kimaradt, kb. 5-6 éve vágtam bele. Igaz, azóta már 3x lepörgött.)
máj 16., kedd 21:25 #20
Jó, hát a FF7 karakterei ma már tényleg bénácskák (kivéve harc közben), de mondjuk a nyolcadik és kilencedik rész szerintem teljesen vállalható a hátterekkel együtt.
Azzal mondjuk nem vitatkozom, hogy a 2D-s grafika sokkal jobban öregedett ezeknél.
máj 16., kedd 16:03 #19
A Suikoden 2 gyönyörű! Arról már nem is beszélve, hogy ebben a játékban van a videojáték-történelem legdurvább tömegmészárlása, de erről majd egy következő bejegyzésben: KATT!
Én sajnálom, hogy a harmadik résszel átmentek 3D-be, ennek a játéknak a 2D sokkal jobban állt.
Ha egyszer nyerek egy nagyobb összeget a lottón biztos, hogy a két Suikodent fogom leebayezni.
máj 16., kedd 14:23 #18
Pontosan (hogy mennyivel több részlet van a suikoden2 grafikájában mint bármelyik ps1 játékéban)
Sajnálatos, hogy a 3D mánia miatt a suikoden2 (angol változata) annyira nem terjedt el, hogy bekerült a legnagyobb ps1 ritkaságok toplistájába KATT! a sakura wars sorozat elejét meg ki sem adták angolul ... pedig akkoriban a nyugati rpgk is 2Dt használtak pl fallout 1-2 igaz az pc volt, nem konzol)
(aztán azóta annyit változott a világ hogy ma már jön minden angolul, talán a digitális terjesztés egyszerűségének hála)
máj 16., kedd 9:42 #17
Szerintem inkább arra gondolt, hogy a kor technológiai szintjén megvalósított 3D-s grafika ma már egyre sutábban néz ki, míg a rajzolt stílus ma is vállalható, mi több szép. (És ezen sajnos a CRT tévé sem segít). Itt van egy példa:
FFVII: KATT!
Suikoden II: KATT!
Én imádom a FFVII-et, de be kell vallanom a szememnek sokkal kedvesebb a Suikoden II. Egyszerűen a rajzolt grafika jobban öregszik. Pedig 20 évvel ezelőtt pont fordítva láttam a dolgot.
máj 16., kedd 9:26 #16
Az első 3D-s FF-ek karakterei szerintem tényleg borzalmasak, a helyszínek viszont egész jól mutatnak. A rajzolt grafika úgy tűnik sokkal időtállóbb mint az első idők poligonos meg vektoros próbálkozásai.
máj 16., kedd 6:34 #15
Ha megfelelő megjelenítőn nézed őket, akkor szerintem a régi 3D játékok is gyönyörűerk (már amelyik valóban az). 240p-hez elengedhetetlen a CRT, vagy a scannline-filter. Ezeket a játékokat CRT TV-re írták, ezért a grafikának megvannak azok jellegzetességei, ami miatt egy LCD-n már nem mutat olyan jól.
máj 15., hétfő 20:13 #14
Ezek a 2D pixeljátékok kifejetten jól öregszenek, számomra pl a final fantasy 7-8 grafikája borzalmas, de most tolom az FF6ot aminek a grafikája mai szemmel is tökéletes.
(noname kínai android tv okosítón, noname kínai bluetooth gamepaddal a kettő együtt volt 40dollár nesze neked nes mini)
máj 14., vasárnap 19:48 #13
Válasz KT-ai (#12) üzenetére
Én tulajdonképpen azért vettem PS3-mat, hogy retrózzak. PS1 és PS2 játékokból nagyon sok a drága ritkaság (mint a Suikoden sorozat is) és egyszerűbb őket PSN-en megvenni. Szerintem kifejezetten jó ma videojátékosnak lenni. Ott van több mint 30 évnyi játék, amiből válogathatok kedvemre, lehet a legújabb darab vagy akár egy régi játék is. Néha úgy érzem, hogy csak a backlogommal ellenék életem végéig.
máj 14., vasárnap 9:18 #12
Oh ezt jó volt olvasni. Engem is csúnyán elkapott a retró már 1-2 éve, be is szereztem a régi kedvenc gépeimet (újra): PS1, N64, DC, PS2, GC (Wii), XBox. Nagyon sok játék kimaradt nekem ebből az időszakból, amiket mindenképp szeretnék pótolni. (Most pl. Crash 2) És azért tény, hogy sokminden előnyére változott az újabb genereciókban, de legalább ennyi visszalépés is történt. A kihívás, ami nekem fontos, többnyire elenyésző, illetve mintha a kreativitás is csorbát szenvedett volna. Elég csak fellapozni egy korabeli 576-ot és olyan sokszínűséggel találja szemben az ember magát, hogy csak pislog. A grafika engem egyáltalán nem zavart soha, sőt, kifejezetten szépnek találom a pixeles retró grafikát CRT TV-n. És lehet, hogy sznobság, de inkább nyomom a régi klasszikusokat, mint az általuk inspirált új játékokat, vagy ezredik folytatásukat.
Egyedül a Switch jön be eddig, az egy meglehetősen hangulatos kis konzol
máj 12., péntek 11:11 #11
Hát igen, a jó öreg BoF2. Mai napig vitatkoznak rajta a fanok, hogy néz ki az idővonal. Nehéz közvetlen folytatást csinálni egy JRPG-hez, főleg ha sorozatban gondolkodnak az alkotók. Ezért nem is nagyon divat ma ilyet csinálni. Pont amiatt amit írtál. Kijönne egy Suikoden 6, ami kapcsolódna az első-második részhez, sokan a kardjukba dőlnének, hogy egy 20-22 éves játékot kellene végigjátszaniuk, hogy minden finomságot megértsenek.
A Chrono Triggernél én a DS változatot vettem meg nemrég, ott nincs töltés, és van plusz tartalom. De azzal egyetértek, hogyha kimaradt akkor nem kell erőltetni. Az FFVIII-hoz kedvem támad olykor, de a PS3-mam ezt az egy játékom lemezét nem tudja elindítani kompatibilitási gondok miatt...
máj 12., péntek 10:57 #10
De még így sem olyan vágás, mint a Breath of Fire 2 Emlékszem, azt sokat felemlegetted a cikkjeidben.
Nekem olyan 12-13 éve volt egy nagyobb retro korszakom, amikor végre hozzájutottam a FFIV-VI-hoz (Anthology + FFVI). Aztán most pár éve a Chrono Triggert akartam pótolni, de az már nagyon archaikus volt nekem, és a PS-es port se segített, ahol 10mp a menübe be- és kilépni. Most már úgy vagyok vele, hogy ami kimaradt, kimaradt, ami nem, az meg szép emlék (nem mernék pl visszamenni a FFVIII-hoz mai szemmel, ami nekem az egyik kedvenc részem).
máj 12., péntek 10:56 #9
Ezt én is, de ennek rendkívül kicsit az esélye. Már az évekbe tellett, mire a drága Konami volt szíves feltenni a S2-őt, az S3-mat és az S4-et PSN-re, az öt meg még sehol nincs. Inkább a Suikoden 6-ot csinálnák meg, a régi csapattal (Yoshitaka Murayama, Miki Higashino, Junko Kawano), a régi világban, folytatva a történetet. De ez nem fog megtörténni, a cég jelenlegi állapotát nézve.
máj 12., péntek 10:50 #8
Most épp retro korszakomat élem, úgyhogy nekem simán csúszott a Suikoden. De egy Chrono Cross újrajátszáson is töröm a fejem. Illetve van egy-két kimaradt darab régről, amit lehet előveszek.
A Suikoden 3 érdekes jelenség. Az intro tökéletes, a történet vezetése a nézőpont karaktereknek köszönhetően nagyon izgalmas. A sztori pedig új távlatokat nyit, főleg, hogy - spoiler - az első két rész egyik mellékszereplője a főgonosz, akinek a szempontjából is végigjátszható a történet. Ilyen értelemben egyedi a játék. A harci rendszer viszont picit nehézkes, a zenéje pedig nem ér fel a sorozat többi részéhez. A négy kicsit visszalépett a gyökerekhez, a Tacticszal együtt egy jó páros, a Rune of Punishment az egyik legjobb a sorozatban. Az 5 pedig újra mestermű, csak a kasszáknál elhasalt.
A Suikoden eltűnése miatt nagyon haragszom a Konamira. A történet a világépítés befejezetlenül és csonkán maradt.
máj 12., péntek 10:40 #7
Megnéznék egy felújítás-sorozatot mondjuk 3DS-en vagy switchen.
máj 12., péntek 10:12 #6
Huh, én manapság már nem nagyon merek/tudok ennyire régi játékokat pótolni - utoljára 4 éve csúsztak le a régi Dragon Questek, de már nincs türelmem hozzájuk - elkényelmesedtem.
A Suikoden szerencsére megvolt annak idején, csak a 3. rész maradt ki. Guide nélkül mondjuk nem sikerült volna a 108 karakter. Még a Tactics-ot is bírtam.
Sajnálom, hogy eltűnt a palettáról azóta, az 5. rész nagyon jó volt.
máj 12., péntek 10:04 #5
17:00-nél konkrétan megkönnyezi a játékot (mint én is azt a részt), és látszik hogy nem játssza meg magát.
máj 12., péntek 10:01 #4
Ez a legjobb video, amit eddig a játékról láttam, bár elég spoileres, látszik, hogy rajongó készítette rajongóknak. Az újrajátszás előtt akadtam rá kb. egy hónapja. A csávó nagyon jól nyomja, minden szavával egyetértek. És nagyon irigylem a pólóját.
máj 12., péntek 9:49 #3
Nem ismerem a sorozatot, de ezt a videót csodálattal néztem.
(Game Dave, egy nagyon szarkasztikus youtuber...)
máj 12., péntek 9:43 #2
Helyes! Ha egyszer elkap nem szabadulsz tőle egyhamar!
máj 12., péntek 9:41 #1
Már régóta várja a polcon, hogy pótoljam. Most ezt elolvasva azt hiszem előrébb hozom a backlogból.
Suikoden V adatlap
Megjelenés: 2006. szept 28.