Magyar karácsony, a világ körül - Derecske Város Weboldala
Feltöltve: 2017-11-27 13:04:24
Gondolkodott már azon, hogy milyen lehet 40 fokban karácsonyfát díszíteni vagy hogyan ünnepelik a karácsonyt magyar barátaink egy olyan országban ahol nem is ismerik Krisztus nevét? Vagy milyen az, ha az újévi vacsorához egyszerűen nem lehet hozzávalókat kapni? Megkérdeztünk néhány idegenben élő ismerőst, hogyan telik az év vége távol az anyaországtól.
Kanada. Sz. Csongor
„Itt Calgaryban a magyaroknak szórvány szemszögből nézve, relative elég jók a körülmények. Van egy református és van egy magyar katolikus templom (igaz itt egy ideje angol a mise). Ha a magyar embert nézem, akkor alapjában véve én nem mondanám, hogy különbözik egy akármilyen szórvány városbeli élettől. Ha a kanadai szokásokat akarom összegezni, azt lehet észrevenni, hogy a kereskedelmi tevékenységek lassan kiszorítják a keresztény ünnepeket. Karácsony a szeretet ünnepe, a szív, a lélek ügye kellene, hogy legyen, ezzel szemben itt az emberek egymással versengve parkolóért, ipari termékekért küzdenek... nem ugyanazon a napon a „Boxing day” december 26-ra esik, de nagyjából ugyanannak az ünnepnek a holdudvarába esik. Ez nagyjából ugyanazt a válságot mutatja, amivel a keresztény egyházak küzdenek, egyre nehezebb inspirálni az embereket a Krisztus példájával, amikor a társadalom legfelső szintjén nem az isten-ember viszonya van, hanem az elállatiasodott ember. Az otthoni vallásos, a kanadai inkább kommersz ünneppé vált. Nem keresztények is díszítenek karácsonyfát. De tulajdonképpen csak díszítés értelemben, nem spirituális értelemben. Kanada egy nagy olvasztó tégely ilyen értelemben. És ilyen értelemben felületes. Spirituális értelemben a nyugati világtól sokat nem lehet tanulni... Siker tematikában viszont sokat...
Csak arra is kell figyelni, hogy milyen ára van a sikernek...
Elmegy a család a Mall-ba (pláza), ott a gyereket megmutatják a Santa Claus-nak (Télapónak), elmondja mit kér karácsonyra és azt a szülők megveszik. Az ajándékokat általában egy "stockings"-nak nevezett nagy zokniba rejtik, amit a kandalló párkányára akasztanak ki. Más ajándékok a fa alá kerülnek. A gyerekek tejet és süteményt tesznek ki a télapónak köszönetképpen.”
Svédország, M. Ferkó
„A halottak napi megemlékezés hasonlít az otthoni megemlékezéshez. Amiben különbözik, mivel az emberek elég sokat költöznek ide oda, nincsenek annyira egy helyhez kötve, mint otthon. A temetőkben általában van egy úgynevezett "emlék-lugas" (svédül minneslund) ahová azok mennek, akiknek a szerettei máshol vannak eltemetve.
A Halloween elég "amérikás" ünnep ide is begyürüzött. Főleg a gyerekek, tinik hódolnak neki mert vadul kisminkelve hátborzongató cuccokkal lehet aznap iskolába is menni. Minden nagyobb városban van egy-egy magyar egyesület akik programokat szerveznek. Ötvenhatos, márciusi megemlékezések, szilveszteri bulik.(…)
A karácsony nagyjából ugyanaz, mint sajnos lassan bárhol a világon. Mint megannyi mérgezett egér rohangálnak az emberek ajándékot venni. Igényesebb magyar családnál ugyanúgy ott van a töltött káposzta tejfölösen és a bejgli az asztalon és a háttérben szól a karácsonyi zene. A Halloween is divatos a gyerekek körében (majdnem, mint a húsvéti tojásgyűjtés) hogy a szomszédokhoz kiöltözve boszinak, csontváznak bekopogtatnak és egy kis kosarat a szomszéd elé nyújtanak, hogy "édesség vagy rosszalkodás”- választhatsz. Nyilván mindenki egy-egy csokit, cukorkát ad a gyerekeknek erre megy ki a játék.”
Wales, F. Andrea
„A magyar tradíciókat nagyon nehéz megtartani külföldön. Személy szerint igyekszem a karácsonyi hangulat megteremtésére és néhány otthoni hagyományt is becsempészek az ünnepekbe. Különleges tradíciókat nem igazán élnek itt, a „christmas dinner”-en (karácsonyi, családi vacsora) és ajándékozáson kívül. Karácsony másnapja, vagyis „boxing day” a vásárlásról szól ismét és a hatalmas leárazásokról. Nehéz néha megteremteni azt a hangulatot, amit anno én átéltem gyermekkoromban, talán a következő karácsonyt otthon ünnepelhetem.”
New York, D. Artúr
„Amíg el nem kezdtem megérteni az amerikaiak kultúráját és hagyományait, engem is sok minden lepett meg az amerikai szokásokat illetően. Például az, hogy ők mennyire nem tisztelik – nem is ismerik – a halottak napját, a minden szenteket, mennyire közömbösek magával, a karácsony napjával vagy az újévvel szemben. Pedig ez nincs így. Az amerikaiak halottak napja helyett halloweenoznak. Nem esküszöm meg rá, de tapasztalataim fényében arra gyanakszom, ez valahol a keleti kultúrában gyökerezik, hiszen a japánok például nem megsiratják halottaikat, nem szomorkodva emlékeznek rájuk, hanem meghitt vidámságban, asztalt terítenek, és terítéket a szeretett elhunytnak.
A Halloweenezés is valami hasonló, ördögűzés, szomorúság-űzés, feledés, az élet ünnepe, a halál kinevetése. És ugyanúgy az amerikaiak a karácsonyt sem bagatellizálják el, ahogy az első látásra tűnhet. És most teljesen vonatkoztassunk el az amerikai és a világkarácsony elkommerszesedésétől. Az amerikai nem magát a karácsonyt, december 25-ét ünnepli, hanem az egész ünnepvárást. Számukra a karácsony egy folyamat, ami fénnyel, szeretettel, örömmel teli. Egy elbagatellizált rendszerben ez, persze, rengeteg csillámban és bóvliban mutatkozik meg, és tejesen elszakadt az egyházi, a vallásos lényegétől az ünneplésnek. Kereskedelmi arca van csupán. Az amerikaiak nagy része legkésőbb decemberig feldíszíti a karácsonyfát, amely az ünnepvárás első és legfontosabb jele, és az európaiaknak akármennyire is meglepő, de már sok esetben 25-én reggel kihajítják a fákat, az ünnep addig tartott. Munkám során a karácsony, az újév, az ünnepvárás, az ádvent, nagyon sok helyen ért már a világban, és érdekes összevetni. Míg Amerikában a pompára, ragyogásra, hivalkodásra, színekre és fényözönre van kiélezve az egész, a skandináv népek inkább visszafogottabban, de meghittebben ünnepelnek.
Míg New Yorkban ezer színben pompázik a város, és a repülőből nézve egy nagy sziporka az egész, a skandinávok ezzel szemben nem a fény mennyiségére hajtanak, sokkal inkább a meghitt hangulatra. Stockholmban, Oslóban, Helsinkiben vagy épp Koppenhgában leginkább fehér fényekkel találkozunk, legfennebb pirossal, zölddel. A lényeg a meghittség, az együttlét, a forró tea vagy bor, vagy glög, és a beszélgetés, a szeretet kimutatása. A karácsonyi vásárok világszerte népszerűek, és minden tájon más jellegűek. Talán a legőszintébbek a skandinávoknál. Azt az estét nem feledhetem, amikor Oslóban a belváros közepén kialakított Vinterland-ben egy tűz körül ülve norvégok és mindenféle emberek kipirult arccal glögöt iszogatnak, és beszélgetnek. Nem telefont gomboznak, nem fotóznak, nem szelfiznek: egymással beszélgetnek. Mindenféléről. Mindegy is, miről, de EGYÜTT vannak. EZ az ünnep lényege. Tény, hogy az amerikaiak felületesek, felszínesek, nem alaposak. De igazságtalan lennék, ha nem tenném hozzá, kíváncsiak és nyitottak. Ha a karácsonyi vagy egyéb ünnepi hagyományainkról mesélek amerikai ismerőseimnek, barátaimnak, mindig nagyon nyitott szívvel hallgatják. Úgy gondolom, ha valaki külföldön él, nem asszimilálódnia kell, hanem úgy részévé válnia az új környezetnek, hogy abba beleépíti a saját kis világát, hagyományait is.”
Kína, P. Andrea
"Kínában három fő vallási irányzat található: konfucianizmus, taoizmus es kínai buddhizmus. Karácsony lévén keresztény ünnep kevesek által tisztelt hagyomány es a tradicionális kínai családokban ilyesformán sem karácsonyfa-állítás, se ajándékozás nem történik e jeles ünnepen. Néhány nagyobb városban a bevásárlóközpontokban illetve nemzetközi iskolákban láthatunk karácsonyi díszítést illetve karácsonyfát, de messze nem olyan mértékű a készülődés, mint más, jellemzően keresztény országban.
Nemzetközi óvodákban előfordul rövid, néhány órás ajándékozással egybekötött megemlékezés, viszont ezt inkább a elnyugatiasodás ihlette mintsem vallási megfontolásból történik. Mivel a kínai időszámítás a hold naptár szerint történik a december 31-ei nap nekik olyan, mint bármelyik másik. Nem ünneplik a Gergely naptár szerinti újévet semmilyen formában, esetleg az angol vagy ír pubok rendeznek az expatoknak vagy a Kínában élő külföldieknek újévi mulatságot. Az ő újévük a Kínai Újév, amit februárban ünnepelnek."
Ausztrália, K. Alexandra
„A Mindenszentek előtti nap a Halloween, az a gyerekes családok körében egyre népszerűbb, de itt is új szokás. A gyerekek ennek kapcsán beszélnek az iskolában arról, hogy az elhunyt szeretteinkről emlékezünk meg ezen a napon. Konkrétan a mi családunk nem jár ki a temetőbe Mindenszentek napján, aminek többek között az is az oka, hogy az elhunyt rokonok egymástól nagyon messze lévő temetőkben vannak eltemetve. Itt nem is olyan szépek a temetők, mint Magyarországon: nincsenek teleültetve virágokkal, bokrokkal, sok helyen csak nyírt gyep van és egyforma fejfák. Ismerek olyan családot, akik tartják a magyar hagyományt és bár első generációsok, ilyenkor kimennek egy temetőbe és az elmúlásról beszélgetnek a gyerekeikkel.
A karácsony: A mi családunkban keverednek az ausztrál és a magyar hagyományok. A férjem itt született, de a szülei még Európában. Nekem furcsa volt annak idején, hogy Ausztráliában már december elején feldíszítik a karácsonyfát. Mi ezt úgy ötvöztük a magyar hagyományokkal, hogy nálunk a Télapó hozza a karácsonyfát és persze az ablakpárkányra kikészített csizmákat is megtömi. Az ausztrálok általában nem ünnepelnek 24-én, hanem csak 25-én reggel bontják az ajándékokat. Nálunk viszont Szenteste van az ünneplés. A meleg nyárra való tekintettel az ételek is az időjárásnak megfelelőek: hal, tenger gyümölcsei, grillezett rák, stb. Általában van töltött pulyka is. Süteményként a karácsonyi puding és a aszalt gyümölcsös mini pite a szokás, nálunk az előbbi felejtős, nem szeretjük, a rétest és a beiglit annál inkább. Itt Ausztráliában 27-én általában már le is bontják a karácsonyfát, nekem ez fura, de tekintve, hogy jóval korábban feldíszítik, érthető. Mi általában szilveszterkor vagy január elején szoktuk bontani. A nyári karácsonyt nehéz megszokni, de azért egy pár év után belejön az ember A legnépszerűbb szilveszteri program a tűzijáték, legalább annyira fontos, mint Magyarországon augusztus 20-án. Sokan már reggel kitelepednek egy jó helyre és egész nap ott piknikeznek, hogy este a legjobb helyről nézhessék a látványosságot. Sydneyben két tűzijáték van: egy 9 órakor, a családosoknak, a másik pedig éjfélkor. Ezt szokták a híradókban is mutatni. A kettő egyébként majdnem egyforma, a 9 órás valamivel rövidebb.”