Május 1… most igazából | "Véletlenül"
Kezdőlap > Blogol, Teo, VH, Zaba	> Május 1… most igazából
Május 1… most igazából
május 3, 2010 baresz	Hozzászólás Go to comments
Nem tévesztettem össze a május 1.-t április első napjával, de attól még jól esett látni, hogy mennyi ember kattintgatott a blogomra :D. tudom nem szép (KatóKata is megasszonta), de na… ez van! Legalább felmértem, hogy egy jó reklámmal három óra alatt 28-an léptetek fel a bareszpontwordpresszpontkomra (ez csak a becenév, mert ahogy Rajmi is írta, az igazi név az: hátétépékettőspontdöltvonaldöltvonalbareszpontwordpresszpontkom).
Térjünk a lényegre! (Mondjuk aki megszokta a bareszpontwordpresszpontkom-os stílust, annak bizti nem uncsi, ha leírok egy-egy bejegyzésben olyan dolgokat, amiknek semmi köze a bejegyzésben bemutatott eseményekhez!) Szal ott tartottunk, hogy jóval ezelőtt, még áprilisban elhatároztunk, hogy megyünk a Büdösbe, de sajna nem lett semmi belőle! Így nem maradt más lehetőség a “miccs” és a “flekkeny” sörivás közbeni megsütésére, mint a Bükk. Ami nincs is messze, ahova mindenki tudja az útat, és azt, hogy minden órában indul egy negyvenes busz a Miháj Vitézről (Letom írni románul is, csak nem bizti, hogy ki tudjátok helyesen olvasni :P)… kivéve a Rátukos (ezzel a szóval is ugyanaz a helyzet, mint az előző kettővel) diszpécser izét, aki asszem valamikor kicsit kommunista volt, s megmutatta, hogy akinek annyi osztálya van, mint a vonatnak, az is simán be tudja bizonyítani egy mondattal, hogy milyen bunkó! Neki is sikerült: biztos, hogy nem megy óránként a negyvenes! Hát felültünk a huszonnyolcasra, vagy huszonkilencesre (?) s mikor elindulunk, akkor kanyarodik szépen ki a negyvenes is a mozi mellől! Igen, We love you Romania! 😀
Szépen leszállunk a Bucsumon (Igen, ez is egy román szó magyar átírása!) s nyomás gyalog. Alig mentünk ötven métert, máris láttuk, hogy mennyire nyitottak a polgártársaink kis hazánkban. Félrehúz egy Alfa Romeó, és kapálózik benne a sofőr. Mire odaérünk, látjuk, hogy nem jópofa játék, hanem éppen a feleségét próbálja “nevelgetni”. Náluk nem téma az intim házas élet… s meg se karcolta őket, hogy hátul a gyerek ordít, mint a szeg-gyár! Na szép! Az is lehet, hogy csak bemutatót tartottak házastársi nevelésből…
Megvolt a téma… ami elég hamar kiszivárgott a fejünkből, miközben kerestük a letelepedésre alkalmas helyeket. Kaptunk egyet! Le lehet pakolni… mégse, megyünk tovább! Kimászunk az erdő alá, megnyugodva vettük tudomásul, hogy megvan a magunk négy négyzetmétere, amire csak a jobboldali szomszéd füstje száll át, és a baloldali labdája (Ez a jobb és bal attól függ, hogy szemben állsz-e az erdővel, vagy háttal 😀 ). Nem is olyan vészes a népsűrüség, még elférnének vagy hárman azon a két négyzetméteren, amin csak csihány nőtt. Közben számigáltam magamban, hogy mennyi kalóriám fogyhatott el, amíg cipeltem a hátizsákom hegyre fel, völgybe le! Az ezervalamennyiediknél már zavarban voltam, mint Ádám anyáknapján!
Tűzgyújtás! Ha már vittünk fát s kaját, akkor legyen valami kajálás! Szalonna, miccs, hús, miccs. Ilyen sorrendben ment egész hétig (Mármint hét óráig…). Közbe-közbe átpillantunk a szomszédhoz, ahol volt mit bámulni (Birné a szakértő s a “párázici” 😀 ).
A völgyből néha hallatszott, hogy valamelyik aranyszájú manele énekest gyötörte a tehetség, de szerencsére hamar kikapcsolták az erotikus hangú dedikált “kaszettájátt”. Egészen jól lehetett szórakozni azokon, akik a sörtől azt hitték, hogy ők a legszebbek és a legerősebbek, de rájöttek, hogy a gravitáció erősebb! De mi az nekik egy bokatörés! “Leüli a vétén!”. Azután jöttek a “Húúúúúú de kemények vagyunk az apuci pénzével!” felfogású agyon-hízott (De saját bevallásuk szerint beton-testű izomverebek!) s kinozták szegény lovakat, megmutatva, hogy ők biza feszegetik az emberi nagyképűség és hülyeség határait!
Azé’ szeretem ezt a bandát, me mindenki csiált valamit:
Tokár:
Birné:
Gellért és Ildikó:
Krisztina: Engem kergetett, hol csihánnyal, hol vesszővel. Nem kapott el, de a végén lovagiasan dezertáltam… 😀
Minden esetre nem volt olyan borzasztó… egyszer megéri elmenni a Bükkbe is!De csak egyszer!
Kategóriák:Blogol, Teo, VH, Zaba Címke: 1, bükk, erdő, hús, május
május 3, 2010 - 11:05 du.
Nem is kergettelek 😛 😀 azt viszont elfelejtetted elmesélni, hogy hogyan mutattál be Csalán-bácsinak.. :))
Alkoholisták vagyunk, avagy iszunk, mint a csap! World’s greatest dad