Borminden – BIRMINGHAM – Hírek az angol nagyvárosból – ahogyan Réka és Gábor látja…
Borminden – BIRMINGHAM
Hírek az angol nagyvárosból – ahogyan Réka és Gábor látja…
Boldog Új Évet Kívánunk mindenkinek egy kis városnézéssel!!!
Lássuk, milyen a belváros! A város fellendülésében három személy játszott jelentős szerepet. Matthew Boulton, aki a város szülötte, és apja vagyonából megteremtette Birmingham iparának alapját, mivel gyárában gőzgépeket gyártott. Emellett pénzverő üzeme is volt. James …
Színes hírek Birminghamből
A lakosság hóbortjai Azt már otthon is olvastuk, hogy divat Angliában a fiatal lányok korai gyerekvállalása. És valóban; több 15-16 éves lányt is láttunk már babakocsit tolni. Helyesebben mondva babakocsival, mivel többnyire a buszon nem …
… még mindig az első hét
Birmingham fő utcája a New Street. Ez elsősorban sétáló utca, két oldalán üzletekkel, bankokkal, kávézókkal stb. (akár a Váci utca Budapesten, vagy Miskolcon a Széchenyi utca). Itt mindig találkozhatunk mutatványosokkal, zenészekkel, vagy csak jópofa, beöltözött …
Az utazás és az első hét
A reptéren Csomagokat kipakoltuk a kocsiból, majd elintéztem az utolsó üzleti telefonom – nehogy ne tudják az itthoniak, hogy mi a “dolguk”. Majd még éppen volt időnk bedobni egy kávét (Réka) és benyomni egy …
Réka és Gábor mindenkit üdvözöl Birminghamből
By ricosereg in Egyéb
Lássuk, milyen a belváros!
A város fellendülésében három személy játszott jelentős szerepet.
Matthew Boulton, aki a város szülötte, és apja vagyonából megteremtette Birmingham iparának alapját, mivel gyárában gőzgépeket gyártott. Emellett pénzverő üzeme is volt.
James Watt, aki mint a gőzgép atyja ismert. Valójában az ekkor már Anglia szerte működő gépeket forradalmasította, így azok sokkal nagyobb hatásfokkal működhettek. Boulton által alapított cégben résztulajdonos volt – Boulton és Birmingham városa tulajdonképpen neki köszönheti az akkori igen jelentős fellendülését.
William Murdoch először, mint a korábban említett két úriember gyárának alkalmazottja, majd jelentős újításainak és találmányainak köszönhetőn, mint a gyár 3. tulajdonosa lett híres.
Hármójuk munkásságáról a város eme “arany” szoborral emlékezik meg.
[flickr id=”11834785123″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
A városkép igen változatos, különböző építészeti stílusjegyek is megfigyelhetők (az én biológus szemem szerint; Réka részletesebb elemzést ad a kíváncsibb olvasó számára :-), azonban dominál a vörös tégla, ahogy a következő két épületen is látható.
[flickr id=”11834783263″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11835284786″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834522315″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
A régi épületek közül sok oszlopos szerkezetű, hogy “építészeti szakzsargonnal” éljek.
[flickr id=”11834915924″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834784553″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
És van, ami más városra emlékeztet…
[flickr id=”11834515505″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834783973″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
Modernebb vonulatot mutat pl. a könyvtár és a “filharmonikusok csarnoka” .
[flickr id=”11834784893″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11835286546″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
A főtér (Victoria Square) kicsit más szögből, mint korábban:
[flickr id=”11834917364″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
Néhány kép a belvárosi épületekről:
[flickr id=”11834781743″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11835283286″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834782153″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834782423″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
A következő kép kizárólag nekem köszönhető, mert azt mondtam Rékának, hogy ismerek egy rövidebb és sokkal szebb utat… mondanom sem kell, hogy rövidebb sem volt.
[flickr id=”11834788863″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
Mindenféle módon próbálják feldobni az utcaképet. A következő képek egy mellékutcában található, bowling és étterem előtti apró téren készültek:
[flickr id=”11834520835″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834518865″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
Ezek pedig itt csak a mosolygós arcok 🙂
[flickr id=”11835287146″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
Ebbe a tipikus külsejű (fekete-arany díszítésű), elegánsabb étterembe talán egyszer beülünk kipróbálni az angol ízeket:
[flickr id=”11835281986″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834512745″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11835282616″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
Minden nagyvárosban kell, hogy legyen egy nagyobb folyó, hogy megoldható legyen a lakosok vízellátása. Itt sincs másképp, bár a nagy mértékben urbanizált “canal” környezete nem a legszebb, de talán tavasszal egy hajóút alkalmával többet megtudhatunk róla. Egyelőre érjétek be ezzel a 3 képpel 🙂
[flickr id=”11834780363″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834911444″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834911034″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
Azért az utcakép sem fenékig tejfel, sőt… itt sincs meg a “szemét helye”. Bár tény, hogy olykor nagyítóval kell keresni a kukát az utcán, de azért nem ez a megoldás:
[flickr id=”11834914004″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834515105″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834782883″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
A belvárosból egyik kifelé vezető úton sétálhatunk a csillagok között…
[flickr id=”11834924334″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
A “külvárosból” most csak egy-két kép:
[flickr id=”11834917554″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834787203″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834787513″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11835292256″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834791263″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
És amiből nagyon sok van… templom és különböző szent hely, a legváltozatosabb építészeti stílusokban…
[flickr id=”11834522055″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834921594″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834790233″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11834789943″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”] [flickr id=”11836358565″ thumbnail=”small” overlay=”true” size=”original” group=”” align=”none”]
A lakosság hóbortjai
Azt már otthon is olvastuk, hogy divat Angliában a fiatal lányok korai gyerekvállalása. És valóban; több 15-16 éves lányt is láttunk már babakocsit tolni. Helyesebben mondva babakocsival, mivel többnyire a buszon nem igazán figyelnek a gyerekre. Inkább a mobiljukat nyomogatva csetelnek és vihorásznak…
„Minek az ilyennek gyerek?”
Eközben igen egészséges dolgokkal táplálják a csemetét, mint ahogy ezt láttuk: az egyik tinédzseranyuka a saját kólájából töltött a gyerek cumisüvegébe.
„Hát nooormáááális?”
Az angol (gondolom) ifjak kedvenc időtöltése a tűzijáték. Szinte minden este halljuk ezt. Még az IKEA-ban történt vásárlásunkat is megünnepelték.
Az angol lányok szeretik a kényelmes lábbeliket. Főleg a „szinte semmi nincs a lábamon” topánkákat. Még decemberben is többen hordanak balett cipőre emlékeztető félcipőt (persze zokni nélkül), míg az arab/pakisztáni férfiak körében a papucs a menő. Bár vannak olyanok, akik nem tudnak dönteni…, így láttunk már (más tekintetben normálisan felöltözött) arab fickót, akinek az egyik lábán papucs, másikon cipő volt.
Emlékezhetünk az évekkel ezelőtti „nagy sikerű” kvíz műsorra a „Meri, vagy nem meri”-re, melyet Gálvölgyi is kiparodizált „Mari, vagy nem Mari” címmel. Ennek egy alternatív angol paródia változatával találkozhattunk, mikor a munkaközvetítőnél jártunk:
Főszereplők: Munkaközvetítős hölgy (M.h.), Litván munkavállaló (Lit.):
M.h.: Have you got a wife? (Van felesége)
… rövid gondolkozás …
Lit.: Yes. (Igen; kissé határozatlanul)
Ismételt kérdés, kissé máshogy megfogalmazva, mert érezte a bizonytalanságot.
M.h.: Are you married?
Lit.: No. (Nem; megint csak határozatlanul)
… kérdőjelek a hölgy feje felett, bár hasonló szintű nyelv(nem)tudással talán már találkozott
M.h.: Married or not married?
Boltos történetek
A lengyel bolt központi szerepet tölt be nálunk, mivel a magyarhoz hasonló ízvilágot és ismerős termékeket is megtalálunk itt. Pl. Jogobella (Réka nagy kedvence), vegeta, ízes felvágott (és itt nem a gyermekkorunk lekvárjaira kell gondolni, hanem pusztán arra, hogy ezeknek a felvágottaknak van íze, ellentétben a legtöbb angol felvágottal…, na de az angol gasztronómia csodái majd egy másik bejegyzés címe lesz), túró, tejföl, tejszín stb. Egyik alkalommal, mikor a pénztárnál álltam egy hazai, már nem szomjas (részeg angol) idősebb úriember fizetett, majd mikor épp visszaadta volna a visszajárót a boltos a bácsi elkezdett horkolni… állva, a pénztárnál, elaludt!!! A boltossal összenéztünk, összemosolyodtunk, majd ő kissé erélyesebben szólt, mire a bácsi felriadt.
Másik rövid boltos sztori szintén a pénztárnál történt, amikor megkérdezte a pénztáros, hogy beleteheti-e a blokkot a szatyorba. Én gondolkodás nélkül az első eszembe jutó kifejezést kezdtem mondani. Ez pedig a „Rendben” lett volna. Mivel a szót már az „R”-hanngal elkezdtem, így azzal vágtam ki magam, hogy angolosan kiejtve „elrejtettem” a szót. Így ez valahogy úgy hangzott, hogy: „Rándbön”.
“Munkarend”
Az angol buszsofőrök nem tudnak vezetni, illetve kizárólag úgy, hogy induláskor nem leülsz, hanem lezuhansz az ülőhelyre, esetleg a lépcsőn (emeletes buszok), ahogy egyszer nekem már sikerült is, amikor 1 táska és 4 szatyor volt nálam. Megálláskor pedig lefejeled az előtted állót, ha nem kapaszkodsz nagyon keményen. Na, de ezen kívül is történnek érdekes dolgok:
1. Van olyan hosszú buszjárat (kb. 3 óra a menetideje), melynél a körülbelüli félúton a sofőr leszáll és felszáll a váltás.
2. Egyik alkalommal a sofőr két buszmegálló között megállt és komótosan leszállt a buszról… Érdeklődve tekintettünk utána, hogy mit csinál? Semmi különöset, csak a bankautomatából pénzt vett fel…
3. A buszokon általában elég büdös van, kissé hajléktalan szagra emlékeztető. Egy késői hazautunk során is ennek egy keményebb változata csapta meg az orrunkat, miközben ülőhelyet kerestünk. Már csak egy duplaülés volt szabadon. Nem véletlenül, mivel az egyiken barnás tónusú folt éktelenkedett, míg a másikon ott feküdt a tartalmától megfosztott papír kávéspohár. Így a hátsó üléseken (5 egymás mellett) foglaltunk helyet, karnyújtsnyira egy nem túl bizalomgerjesztő fiatalembertől, aki útközben elfogyasztott egy sört, illetve egy másik palackos italt (az üres palackot természetesen hanyag, de kevéssé látványos mozdulattal a padlón helyezte el – ez bármilyen lehangoló, de sajnos általános, hogy szemeteskocsinak nézik a buszt), mindeközben végig szipogott, többször is keményen, férfiasan kiürítette az orrát a kevésbé gusztusos irányba. Egy tüsszentést követően (úriember lévén kezét a szája elé tette…), megvizsgálta tenyerét és alaposan megtörölte azt, hol máshol, mint a nadrágjának jobb szárában. Igen alapos volt… És ami a pontot feltette az i-re: kétszer is látókörünkbe került egy mackós testalkatú, olyan jóllakott napközis, 20 év körüli srác pucér hátsó fele, mert leejtett valamit a padlóra. Ütős hazaút volt.
A helyi pláza (Bull Ring) utca frontja – ennek helyén egyébként már a 13. században is piac állt, melynek részben köszönhette Birmingham a fellendülését (na meg szerencsés földrajzi helyzetének)
Szent Fülöp katedrális – a XVIII. század elején készült el, Anglia harmadik legkisebb katedrálisa.
Hűűű, ez még így is nagyon magas…
Birmingham fő utcája a New Street. Ez elsősorban sétáló utca, két oldalán üzletekkel, bankokkal, kávézókkal stb. (akár a Váci utca Budapesten, vagy Miskolcon a Széchenyi utca). Itt mindig találkozhatunk mutatványosokkal, zenészekkel, vagy csak jópofa, beöltözött arcokkal:
Szuper Márió, a 80-as évektől kezdve a számítógép játékosok kedvenc vízvezetékszerelője, éppen lufiszíveket ajándékoz a kissrácoknak.
A predátor – pályafutása a 80-as évek végén mozifilmmel kezdődött, majd több további (már jóval gyengébb) filmmel folytatódott, számítógépen, képregényben is megjelent. Nemrégiben sajnálatos módon a YouTube-on is megjelent, mégpedig a birminghami predátor (azóta szegény eltűnt a New Streetről).
Az utcai hangulat fő felelősei – a rezes banda. (szerintünk Boban Markovic Orkestar-szerű hangulatot varázsolnak)
A fő utca a Victória Sqaure-be torkollik, melynek közelében több jelentős épület, szobor is található:
A tanácsháza épülete
Ha már ilyen fontos épület mindketten lefényképezkedtünk előtte:
Ha már főtér, akkor szobrok is vannak, elsőként rögtön a névadó:
Viktória királyné – Európa nagyanyja (ezt a nevet azzal érdemelte ki, hogy a unokatestvérével kötött házasságából 9 gyermeke és 34 unokája született, melyekből 26 valamely európai uralkodói, illetve nemesi családba házasodott be)
“Céda dzsakuziban”
Na ez vaj’ milyen állat? szobra, amit Réka simogat – talán egy csodacsiga…
… a szomszédos téren (Chamberlaien square) további, már felismerhetőbb szobrok találhatók:
Joseph Priestley – elektromosságtani (és egyéb) kísérletei során több gázt is felfedezett, pl. O2, N2, NO, CO, HCl stb.
James Watt – többször is megfordult Birminghamben (és végül itt is halt meg), hiszen a gőzgépének tökéletesítéséhez egy iparváros éppen megfelelő volt. Itt ismerkedett meg Prietley-vel is.
Ismerd meg Birmingham látványosságait körutunkat folytatva az imént látott két személy szobra épp azon térre tekint, melynek két oldalán a városháza és a múzeum és art művészetek háza található:
A városháza – épülete az Akropoliszon is megállná a helyét, ha a talapzat modernebb stílusát elfelejtjük.
A múzeum és galéria épülete egybe épült a tanácsházával (innen a hasonlóság). Tornyát nagyon eredeti módon Big Brumnak hívják.
A fő utcán található kedvenc kávézónk is. Nem egy jellegzetes angliai sajátosság, de a felszolgáló lengyel lányok nagyon segítőkészek voltak miután megtudták, hogy Magyarországról jöttünk és még csak néhány napja vagyunk Bigminghamben:
kávé előtt… kávé közben… kávé után…
Felpörögve a kávézás után 🙂
Egy kis művészieskedés…
Csomagokat kipakoltuk a kocsiból, majd elintéztem az utolsó üzleti telefonom – nehogy ne tudják az itthoniak, hogy mi a “dolguk”.
Majd még éppen volt időnk bedobni egy kávét (Réka) és benyomni egy rudit (Gábor):
… miközben ET rámutatott a “sofőrünkre”
Miután a “taxisofőrünktől” és a “biztonsági emberünktől” könnyes búcsút vettünk, és megpróbáltuk átrágni magunkat a vámvizsgálaton, azonnal megmotoztak … gyanús voltam, mert minden előírt dolgot kipakoltam a zsebemből, de így is becsipogtam. A rágó és a Fisherm*n’s Friend (tettem bele egy csillagot, hátha ellenreklámnak minősülne 🙂 ) cukorka csomagolása adta a lehetőséget számukra, hogy perceken át taperolhattak.
Élesszeműek megkereshetnek minket a gépen – segítségképpen: valahol a szárny mögött ülünk:
és 10 perc késéssel ugyan, de elindultunk…
A repülés első néhány percében Réka rátapadt az ablakra, mint a plüss figurák az autókban (ha én ülök az ablak mellett én is ezt tettem volna)
A landolás viszont számomra volt nagy megpróbáltatás. Valószínűleg a torokgyulladásom miatt is az Eustach-kürtöm nem egyenlítette ki megfelelő tempóban a nyomást, így a halántékcsontomra nagyobb nyomás nehezedett, mint a fájdalomküszöböm.
A repülőből kiszálltunk és csupán szűk 1 óra alatt már a szálláson voltunk – ügyesek voltunk na… 🙂 És nem utoljára 🙂 Itt beleütközhettünk ama problámába, ami az Egyesült Királyságban egész általános – nem nagyon lehet kellemes, enyhén meleg vízzel kezet mosni; ezért:
A felirat a bal oldalira vonatkozik; a másikra nyugodtan írhatták volna, hogy “very cold water”
…de legalább a tusolóban ezt megoldották.
Másnap reggel gyorsan ellenőriztem az ablakból, hogy a “kocsim” is megérkezett-e? Majd nyugtáztam, hogy igen 🙂
Egy szimpla gyorsvonattal mentünk Birminghambe, és azt hiszem nem mondok újat, hogy jobban felszerelt, mint az otthoni IC-k. Elsőre sikerült egy magyar nőbe is belebotlanunk, véletlenül elfoglaltuk a helyét és az angol makogásunk után elég erős akcentussal megszólalt magyarul is. Kiderült, hogy 20 éve él kinn (max. 35 lehetett) és most csak üzleti úton van.
Mint látható wifi is volt a vonaton
Egy kis ízelítő az angol vidéki látképről
Birmingham (bőrminden)
Az itthon nyomtatott 60 oldalas térkép segítségével pillanatok alatt megtaláltuk a szállásunkat, amely szó szerint a híd alatt van:
és a kilátás a szobánkból:
kilátás balra … kilátás középre … kilátás jobbra
DE! A társalgó hangulata nagyon megnyerő. Kicsit úgy érzi magát az ember, mintha a Jóbarátok című sorozatba csöppent volna. Plussz egy kandalló, amiben olykor ropog a tűzön a fa. 🙂 A tulajdonosok egyébként 3 baranyai srác. Akik nagyon jófejek és segítőkészek. A hostel neve egyébként Birmingham Central Backpackers és tényleg mindenkinek csak ajánlani tudjuk aki ide készül.
A hivatalos ügyek intézését szépen sorban végezzük és közben a várost is egyre jobban felfedezzük:
Szent Martin templom – a XIII. századtól templom áll ezen a helyen, de a mai templomot a XIX században építettek a korábbi arculatát megtartva.
Szent Phillip katedrális
FOLYTATÁS HOLNAP … 🙂
anagytestver - … még mindig az első hét
igerse - … még mindig az első hét
anagytestver - Az utazás és az első hét
© 2020 Borminden - BIRMINGHAM.