A szubsztrátot átszövő micélium varázsa | Környe község
Laikus számára megfoghatatlannak tűnik a címben szereplő szavak együttese, a hozzáértők azonban pontosan jól tudják, hogy a szubsztrátot átszövő micélium nem más, mint a gomba. Ilyen, és ehhez hasonló szakkifejezésekkel, majd magyarázatokkal, és igazán meglepő információkkal találkozhattak mindazok, akik ellátogattak Fél Attila „Gombavarázs” című könyvének bemutatójára november 23-án a környei Művelődési Házba.
A könyv létjogosultságát és minden bizonnyal hiánypótlását is jelzi, hogy a szerző már a második kiadást mutatta be a nagyérdeműnek, előtte azonban elkalauzolt a gombák izgalmas világába. A jelenlévők megtudhatták, hogy Magyarországon a becslések szerint 6000 gombafaj élhet, ez a szám világszerte 1 milliónál is magasabb lehet, s mivel kevés gombának ismerjük az étkezési értékét, érdemes a jól ismert fajokat gyűjteni. Az is elhangzott, hogy egy gombaszakértő nagyjából 210 faj ismérveit sajátítja el a tanfolyamon, így a fenti számok ismeretében ne csodálkozzunk, ha nem ismeri fel valamennyit. A szerző azt is leszögezte: faj, és nem fajta…
Szólt a nem étkezési célú gombahatározásról is, egy új faj meghatározása hetekig, hónapokig, sőt, évekig is eltarthat. Attila Dominikán egy kriptikus fajt, tintagombát fedezett fel, ez azonban csak a genetikai vizsgálatok során derült ki, így a faj részletes leírása csak akkor készülhet el, ha ismét rábukkan…
Természetesen a könyv megírása sem volt egyszerű feladat, ahogy mesélte, évekig „tapadt rá” az időjárás előrejelzésre, hogy felmérje, hol lehet gombát gyűjteni, fotózni. Volt, hogy a Zemplénben csupán két gombát talált, de így utólag úgy véli, hogy összességében szerencsésnek bizonyult: jó időkben volt jó helyeken.
A gyűjtési terület az ország nagy részét lefedte, így a Vértes, Gerecse, Bakony, Mátra a Zempléni-hegység, valamint a Duna-Tisza köze, Sopron környéke és a csodálatos Őrség is fontos helyszínei voltak a gombák titokzatos életének felkutatásának.
Attila első gombahatározó könyve három évnyi kemény és kitartó munka eredményeként született meg. A Gombavarázs című kiadvány 219 gombafajt mutat be, színes és részletes leírásokat tartalmaz, minden egyes fotóját a szerző saját maga készítette. Sorra járta a környék erdőit-mezőit, felkutatva a közismert és a kevésbé ismert fajokat is, hogy minél szemléletesebben mutathassa be azokat a nagyérdeműnek.
Fél Attila 2012-ben iratkozott be a gomba-szakellenőr képzésre és folyamatosan fejlesztette tudástárát. 2014 óta minden évben kétszer indított tanfolyamokat az ország több településén, így Környén is, és a visszajelzések egyértelmű sikerről szóltak. Ezek a pozitív tapasztalatok adták a lendületet és lelkesedést, hogy egyre többször vigye magával a túrákra a fényképezőgépét, és a gyűjtés és meghatározás mellett elkezdte a fotózni is a gombákat. Abban az időben még nem volt tervben a könyv megírása, csak az előadásain használta fel a képeket az oktatás során. Akkor kezdett tudatossá válni a gondolataiban a kiadvány, amikor látta, hogy egyre szebb képeket készít, és a rengeteg szakirodalom forgatása közben megtapasztalta, milyen alapvető hiányosságokkal találja magát szemben. Egy-egy gomba pontos meghatározása érdekében sokszor 6-7 féle könyvet is a kezébe kellett venni, ekkor jött a gondolat, hogy olyan könyvet kellene megalkotni, ami megfelelően kitölti ezeket az információs „réseket”.
A könyvbemutató során azt is elmondta, tapasztalatai szerint nagyon fejlődik hazánkban a gombászat, épp ideje lenne az oktatást is magasabb fokozatra kapcsolni. Ezért a könyvvel párhuzamosan – az országban elsőként – megreformálta a gombaismereti oktatást is. A 2018-as őszi szezon óta online oktatásra váltott, így hazánk bármely pontjáról bármikor csatlakozhatnak az érdeklődők és természetkedvelők a tanfolyamhoz. A videó leckék segítségével könnyen és pontosan elsajátítható az alapszintű gombahatározás tudománya. Az online felületen bárki számára elérhető a néhány leckéből álló ingyenes tartalom is, ami egy kis betekintést nyújt a gombák világába.
A kezdőknek és haladóknak egyaránt ajánlott könyv bemutatóján az egyik érdeklődő egyetlen „kritikát” fogalmazott meg, mondván, hiányolja a lelőhelyeket. A szerző azonban visszautalt a korábban elhangzottakra: átsuhant a gondolat a fejében, hogy feltünteti, ám hiába az ismeret, „jókor kell jó helyen lenni”.