Csak Hayböck volt biztos pont, a szél felborította a papírformát Lahtiban!
adammalysza 2016.02.21. 19:18
A pénteki sikerét követően Michael Hayböck ismét győzni tudott Lahtiban, ezúttal a normálsáncon, egy olyan versenyen ahol ezt leszámítva nagyjából minden a feje tetejére állt, amit jól jelez, hogy a másik két dobogós helyet két meglepetés-ember Karl Geiger és Taku Takeuchi szerezték meg. Eközben a VK éllovasai főleg az első sorozatban igencsak megjárták a széllel, végül Freund az 5., Peter Prevc pedig a 9. helyre tudott felzárkózni.
A pénteki relatíve kedvező körülmények sajnos nem bizonyultak tartósnak Lahtiban, és a hétvégén már jóval zordabb arcát mutatta a mezőny felé a sánc, erős széllel és némi hóeséssel. Ennek aztán a tegnapra tervezett csapatverseny áldozatául is esett, a mai egyénit pedig úgy sikerült megmenteni, hogy a szervezők időben áttették a versenyt a szélre kevésbé érzékeny normálsáncra. Ez abból a szempontból nem baj, hogy így legalább ezt is kipróbálta élesben is a mezőny a jövő évi VB előtt, más kérdés, hogy a nehéz körülmények között ki milyen élményeket szerzett rajta, hiszen ahogy az a hasonló szeles versenyeken lenni szokott, a jó eredményhez a jó ugrások mellett ezúttal is kellett némi szerencse is.
Az első sorozatot a 9-es beülőből kezdtük, az első komolyabb ugrásra pedig nem is kellett sokat várni, hiszen Kenshiro Ito (20.) már viszonylag az elején 92 métert repült. Nem sokkal később azonban még ezt is jelentősen felülmúlta Philipp Aschenwald (4.), a fiatal osztrák ugyanis 96,5 méterrel tudta átvenni a vezetést. Hamar akadt azonban társa az élen, ugyanis Karl Geiger (96 m 4.) ugyan fél méterrel korábban landolt, de összesítésben hajszálra azonos pontszámmal érkezett a mezőny élére. De ezt is lehetett még fokozni, ugyanis nem sokkal később egy 95,5 méteres ugrás után Dawid Kubacki (4.) is éppen 111,9 pontot tudhatott a neve mellett, így hármas holtverseny alakult ki az első helyen.
A következő jobb kísérletet Jakub Jandatól (7.) láttuk, akinek 92 méteres ugrása különösen úgy volt értékes, hogy lényegesen kevesebbet vontak le tőle a szél miatt, mint az eddigi élboly nagy részétől, így jött be a vezető trió mögé negyediknek. Kicsit később nagyot repült Taku Takeuchi (3.) is, aki 96 méterrel bejött a pillanatnyi első helyre, amit azonban kisvártatva kénytelen volt átadni Andreas Wanknak (2.), aki ugyan csak 94 métert repült, de lényegesen kevesebbet vontak le tőle a szél miatt.
Ezek után viszont elkezdtek elmaradozni a hasonlóan jó ugrások, hiába jöttek szép lassan papíron egyre nagyobb nevek, így bár egy-egy jobb kísérletet azért Wellingertől (91,5 m 15.) Koudelkatól (89 m 8.) és Domen Prevctól (92,5 m 10.) is feljegyezhettünk, még mindig Wank vezette a mezőnyt akkor is, amikor már csak a VK 10 legjobbja várakozott a toronyban.
Az ábra viszont ezt követően sem igen változott, hiszen Anders Fannemel (87 m 32.) például olyannyira nem ugrott jót, hogy még a továbbjutók közül is kicsúszott, és Freitag (89,5 m 28.) is elég szűken tudott végül beférni a legjobb 30 közé. Ehhez képest Kasai (11.) 94 méterrel nem is ugrott rosszat, igaz, a közvetlen élmezőnybe ő sem tudott ma beférni. A veterán japánt Daniel André Tande (9.) követte, aki nem kapott túl jó szelet, ehhez képest 89,5 méterrel mentette a menthetőt és ott volt legalább az üldözőboly elején. Stefan Kraft (12.) nagyjából hasonló körülmények között repült 90,5 métert, ami ugyancsak a középmezőny elejéhez volt elég.
A honfitárs Michael Hayböck (1.) ehhez képest jóval szerencsésebb volt, és ki is hozott szinte mindent a körülményekből, hiszen 98,5 méterrel a legmesszebb repült az első sorozatban, így természetesen át is vette a vezetést. Forfang (91 m 18.) következett ezután, aki viszont jócskán hagyott az első kísérletében, legyintett is rá egy nagyot, majd Kenneth Gangnes (21.) volt soron, akinek viszont megint nem volt már igazán jó szele, bár a 89,5 méteres ugrása még ennek fényében sem számított igazán jónak. Severin Freund (14.) sem brillírozott igazán ezek között a körülmények között, ezzel együtt az ő 91 méteres kísérlete egy fokkal azért mindenképpen jobb volt, mint Gangnesé, így ő legalább befért a mezőny második harmadába.
A szél Peter Prevcot (22.) sem fogadta különösebben kegyeibe, aki 89 méterrel szintén elég hátra került a rangsorban, ezzel lényegében az éllovas Hayböck volt az egyedüli a nagy nevek közül, aki igazán jól állt, így előtte megnyílt az út egy újabb győzelem felé, míg a többiek reménykedhettek, hogy legalább a második kísérletükkel tudnak kozmetikázni valamit az eredményen.
A második sorozatra annyiban változtak csak a körülmények, hogy a zsűri egyel feljebbről (a 10-es kapuból) engedte el a versenyzőket, a szél és a hóesés továbbra is kitartott. A második kör első nagyobb ugrását Markus Eisenbichler (18.) mutatta be 96,5 méterrel, akitől nem sokkal maradt el az utána érkező Jurij Tepes (19.) sem, aki 95,5-ig jutott. Éppen ekkorát repült a 22. helyről előrébb igyekvő Peter Prevc (95,5 m 9.) is, ám mindezt jóval kisebb szembeszélben tette, így durván 7 ponttal vette át Eisenbichlertől a vezetést, majd meg is őrizte a közvetlenül utána ugró Gangnesszel (91 m 22.) szemben, akinek a második kísérlete sem lett az igazi.
Simon Ammann (17.) ezzel szemben 97 métert tudott repülni, ám a talajfogása ezúttal is olyan lett, amilyen, így csak a 2. helyre tudott vele bejönni. Ennél meglepőbb volt talán, hogy végül Forfang (10.) sem tudta átvenni a vezetést, aki pedig egészen 99 méterig repült, ám egyrészt a szél miatt viszonylag többet vontak le tőle, másrészt a pontozóbírók sem voltak vele igazán bőkezűek, így egyetlen tizeddel, de ő is maradt Prevc mögött. Hasonlóan járt Stephan Leyhe (12.) is, aki kifejezetten erős szélben ugrott 98 métert, ezzel jött be a pillanatnyi 3. helyre, majd Andi Wellngertől (13.) láthattuk a következő jobb ugrást, aki 95,5 méterrel a 4. helyet foglalta el a sorban.
Hogy milyen szoros volt ekkor az eleje, arra jellemző, hogy egy ugyanekkora ugrás a magas stíluspontoknak köszönhetően viszont elég volt Freundnak (5.) ahhoz, hogy átvegye a vezetést, amit az utolsó tízes csoportig már meg is tartott, miután Hlava (92,5 m 21.), Kraft (94,5 m 8.) és Kasai (93 m 16.) egyaránt elmaradt mögötte.
A tizedik helyről érkező Domen Prevc (15.) ugyan 96,5 méterrel nagyobbat ugrott, ám lényegesen nagyobb szembeszele volt, mint Freundnak, így maradt a német az élen, akárcsak Daniel André Tande (7.) ugrását követően, aki nagyjából hozzá hasonló körülmények között fél méterrel kevesebbet, 95 métert ugrott, ezzel a 2. helyre jött be. Roman Koudelka (4.) ugyanakkor 95,5 méterrel már át tudta venni a vezetést, Jakub Janda (93,5 m 14.) és Philipp Aschenwald (88,5 m 24,) viszont kevésbé tudtak élni a lehetőséggel, és végül mindketten kicsúsztak a top10-ből.
Annál inkább tudott viszont élni az eséllyel Karl Geiger (2.), akit pedig vagy háromszor visszaküldtek, mielőtt lejöhetett, mégis, egy 99,5 méteres repüléssel állt a mezőny élére, és érezni lehetett, hogy ez bizony ma sok mindenre elég lehet. Első lépésként gyorsan át is ugrotta vele Dawid Kubackit (11.), aki 93,5 méterrel végül búcsúzhatott az egyszámjegyű eredménytől, majd Taku Takeuchi (3.) is csak a fiatal német mögé tudott bejönni 95,5 méterrel, igaz a 2. helyre, ami ekkor már ugyancsak kezdett értékes lenni, hiszen már csak ketten voltak fent a toronyban.
Közülük elsőként Andreas Wank (6.) ugorhatott, aki azonban hiába repült 97,5 métert, egyrészt tőle is viszonylag sok pontot vontak le a szél miatt, másrészt pedig páros lábra érkezett, így lecsúszott a dobogóról. Nem így Hayböck (1.), akinek bár volt néhány méternyi előnye, különösebben nem óvatoskodott, és egy 100 méteres repüléssel már a talajfogásnál tudhatta, hogy a pénteki siker után ismét övé a győzelem Lahtiban. A dobogón azonban így is mindenki mosolyoghatott, hiszen Geigernek ez volt élete messze legjobb eredménye világkupán, és ami azt illeti, Takeuchi is először állhatott fel idén a pódiumra.
Az összetettben ugyanakkor sok minden nem változott, hiszen bár Freund ma is hozott néhány pontot Prevcon, a szlovén előnye akkora, hogy tulajdonképpen év végéig ő akár már ehhez hasonló eredményekkel is ellenne, (persze ha nem Freund nyer), bár azért őt ismerve sok kétségünk nincs afelől, hogy szeretne ő még nyerni ebben az évadban. Freund szempontjából ugyanakkor jó hír, hogy Gangnes gyengébb futamát kihasználva kicsit meg tudott tőle lépni, ráadásul a hétvégét 200 ponttal lehozó Hayböckkel a nyomában a norvég 3. helye sem tűnik jelenleg betonbiztosnak.
Egyszóval, ha a nagy kristálygömb sorsa lefutottnak látszik is, azért a dobogós helyekért még bőven lehet csata a hátralevő versenyeken, amelyek közül kedden, Kuopioban rendezik a következőt.
A cikk közzététele után értesültünk a hírről, miszerint hétfő este is lesz verseny Kuopioban, 17:15-től az elmaradt szombati csapatversenyt pótolják be.