Onedoor: Dolomitok túra - Tre Cime di Lavaredo körtúra
Lent is lehetett volna hagyni az autót, csak akkor 1,5 euró/órát kellett volna fizetnünk. 22 euróval számoltam, de csak a fizetőkapunál jöttem rá, hogy én a személyautós árat néztem és a lakós az 36 volt. Sebaj, még így is jól jártunk, mert ha lent hagyjuk akkor több mint tíz óra menetidővel számolhattunk volna és így a parkolás lett volna jó drága.
Fizetős út kapuja
Nem mellesleg körülbelül 7 kilométeren az a plusz 580 méter szintkülönbség sem esett volna valami jól! Ábris ugyan rápróbált, de nem lett volna értelme az egész napot erre elpazarolni. Az Antorno tó partján egy rövid fotószünetet tartottunk, majd mentünk az autók után.
Kapaszkodunk!
Az út meredekségéről csak annyit, hogy bár jól meg volt pakolva az autónk, de néhol csak egyesbe váltva tudtunk haladni. De az is igaz, hogy nem végig ilyen! Az Auronzo háznál már nem kell fizetni a parkolásért és autótípusonként külön parkolóba irányítanak. Természetesen mi a szuperebbnél szuperebb lakóautók közé kaptunk bebocsájtást.
Lakóautós parkoló a Cinnék alatt
Tíz óra körül járt az idő és telis tele volt a parkoló autókkal és még mindig jöttek. Emellett még a helyi járatos buszok is szép számmal hozták fel a kirándulókat. Ezt tudtam, erre számítottam, de összességében engem nem zavart a tömeg! Szépen eloszlottak az emberek, sehol sem kellet sorba állni!
A parkolóban látott temérdek autó utasai szépen eloszlottak, a képeken alig vannak turisták, pedig tényleg voltak sokan!
A klasszikus útvonal a házat nem érinti hanem kapaszkodik fel a hágóba. Mi ahogy a legtöbb turista letértünk a házhoz és később pedig ugyanarra folytattuk utunkat. A törmeléklejtőbe vájt úton itt-ott a vékony talajtakaróban megbújt pár encián.
Itt eléggé szétszakadtunk, én lemaradtam a virágok miatt, de a többiek is szerte széjjel mentek.
Útban a Lavaredo-nyeregbe
A 2454 méter magas Paternsattel vagy Forc. Lavaredo-ban összegyűlt a turista had és mindenki a meredek északi fal szikláiban gyönyörködött, vagy az északnyugatra elénk terülő panorámában.
Kilátás északnyugatra
A Toblinger Knoten és a Schwabenalpenkopf magasodott ki a sok számomra még ismeretlen hegycsúcs közül.
De leginkább a tőlem karnyújtásnyira magasodó Három nővér ejtett rabul. A goprot leraktam egy timelapse felvétel miatt, majd a fényképezőgépemmel kattintgattam egymás után.
Turisták a Lavaredo-nyeregben
Ábrisék felmentek a fal lábához, András már ment volna én meg csak ámultam és azt sem tudtam mihez kezdjek. 2005-ben is szép volt és mindig az is marad. Remélem a következő látogatásig nem kell ilyen sokat várnom.
Felettünk magasodott a Monte Paterno, majd már szinte turistaház előtt jártunk, ahol be lehetett sétálni ebbe a kis alagútszerű lőállásba. Természetesen minden erre járó meg is tette ezt, ezért bár kevesen voltunk, de meg kellett várnom, hogy mindenki odébb álljon ezért a képért.
Lőrésből a sziklák
Innen már csak pár perc séta választott el a legjobb fekvésű turistaháztól a Lavaredo tornyok tekintetében.
Dreizinnenhütte, a Sasso di Sesto és a Toblin tornyok
Szemtől szembe van a meredek északi fallal. András már kikérte az ebédjét, a teraszon várt. Az evés helyett én inkább a látvánnyal voltam elfoglalva.
Locatelli ház vagy Dreizinnenhütte
Körülnéztem a hüttében, majd a teraszról ismét csak elindítottam egy timelapse videót. A korlátra raktam és nem mertem csak úgy otthagyni, nehogy lelökje valaki, ezért nem lett túl hosszú, de szerintem így is elég mozgalmas anyag kerekedett ki belőle.
Hütte előtere
Ábrisék is ittak egy kávét, én is ettem talán pár falatot, majd megszakítottuk körtúránkat egy kis kitérő miatt!
A Sasso di Sesto-t néztem ki, ami a Locatelli ház felett magasodik. A ház és a via ferrátázok körében jól ismert Toblin-tornyok között. Meglepően kevesen követték a példánkat, legtöbben csak pihentek egy kicsit aztán mentek vissza az Auronzo házhoz.
Laghi del Piani és a Monte Paterno csipkés gerince
A Locatellitől is jól mutattak a Cinnék, de innen talán még jobb volt és nem mellesleg rajtunk kívül senki sem volt itt.
De ezért a kis háborús üregért megérte. A Lavaredo tornyok ugyan nem látszottak, de a Bödenseen tavakra jól rá lehetett látni.
Kilátás a Bödenseen-re
Szokás szerint én voltam az utolsó, aki visszaért a Locatelli házhoz, de ennél a kápolnánál sem tudtam fényképezés nélkül elmenni.
Kápolna Cinnékkel
A nevét nem találtam, de minden irányból jól mutatott. ezért bár vártak a többiek de lekaptam innen is meg onnan is.
Két vezetőjük lehetett én a végén sétálót láttam, ahogy walkie talkie-val kommunikál. Andrásék hamar lehagyták őket én viszont bekeveredtem közéjük és az állandó fotózgatásom miatt nem is tudtam lehagyni a csoportot.
Encián Cinnékkel
Aztán megindultunk felfelé és újra, de már más perspektívából néztek ránk a nővérek.
Virágos Lavaredo
Lange alm előtt füves réten sok turista pihent, köztük az én barátaim is. A képen bár nem látszik, de balra egy patak csordogált, amiben még egy hideg lábfürdőt is lehetett venni.
Pihenés kilátással!
A többi hüttéhez képest apró kis házikó a Lange alm, de itt a teraszon is sokan gyönyörködtek a Tre Cime di Lavaredo szikláiban.
De amint eltűnt az északi oldal, úgy bukkant elő a lábunk alatt a Misurina tó és felette az Antorno, valamint azoktól keletre a Cadini csoport néhol felhőkbe bújó hegycsúcsai.
Alattunk az Antorno és a Misurina tó
Itt már jobban tudtam tartani a lépést a társaimmal, kevesebb fotószünetet tartottam.
Cadini csoport
Ahogy közeledtünk, pedig a lakóautók közül már látszott a miénk is. Tíz órakor indultunk és négy óra tizenöt perc volt mikor visszaértünk, azaz hat és negyed óra volt a teljes kör.
Auronzo ház
Nagyon kényelmes sok szünettel tarkított volt az a túra, szerintem öt óra alatt is kényelmesen teljesíthető lenne. De ha valaki ráér akkor érdemes itt eltölteni akár egy egész napot is. Via ferrátázni is lehet, a Toblin-tornyok és a Paternkofel is várja a vasalt utak szerelmeseit.
Lavaredo tornyok nem klasszikus nézetből!
András lefelé jobban élvezte a vezetést mint délelőtt. Szerintem az autó is, bár a kanyarokban nem csak mi, hanem a berendezés is jobbra-balra dülöngélt, csúszkált. De szerencsésen leértünk a Misurina tóhoz.
Sorapiss a Misurina tótól
Leraktuk az autót a négycsillagos Grand Hotel Misurina előtti parkolóba, majd még mielőtt benéztünk volna a boltokba körbeszaglásztam a tájat. Sajnos egyik irányba sem volt tökéletes a panoráma.
Drei Zinnen a Misurina tótól
A Sorapiss csoport szikláit és a Drei Zinnent is részben felhők takarták. Egyedül a keletre magasodó Cadini csoport legdélebbi nyúlványai látszottak igazán jól.
Cadin di Misurina
Tre Croci hágón át leautóztunk Cortina d' Amprezzo-ba, majd a tőle északra található Fiames településhez. Itt van ugyanis az Olympia camping.
Olympia kempingben
Becsekkoltunk, nagyon barátságos és a színvonalhoz képest olcsó ez a kemping. Részletek a www.campingolympiacortina.it oldalon. Majd még mielőtt eleredt volna az eső lefürödtünk, Ábrisék felverték a sátrukat. Aztán a vacsorát már esőben, de a féltető alatt szárazon fogyasztottuk el. Átbeszéltük a turánkat illetve megdumáltuk, hogy másnap is futással indítjuk a napot. De erről majd később írok részletesebben!