Könyvajánló: Az igazi Trebitsch, az átváltozóművész - Had- és rendvédelem-história, kicsit másképp
8 hónapja Az "Arany Csillagos Anyák" 9 hónapja Műsorajánló: Akikből nem lett ázsiai kistigris Had- és rendvédelem-história, kicsit másképp
Tűzfegyverek - A Második Világháború II. 64 hozzászólás 2016. december 22. 16:00
Az orosz légierő napja 34 hozzászólás 2016. augusztus 08. 06:00
@Trónkövetelő: Ami ha belegondolsz logikus... az...	(2017.01.20. 16:32)
Tűzfegyverek - A Második Világháború II.
@Titus Pullo Urbino: betelt mindkettő, fullon va...	(2017.01.19. 15:43)
Van még kettő hely.	(2017.01.19. 14:38)
@Eudocimus Ruber: igen, reggel hat óra, Nyugati ...	(2017.01.19. 14:37)
@Titus Pullo Urbino: igen.	(2017.01.18. 11:47)
1848 49 (43)
évforduló (51)
görgey (12)
hadtörténelem (142)
hadtörténet (16)
i. világháború (42)
osztrák (27)
vitaposzt (47)
Nos, hat hónappal a kötet megjelenése után, a napokban került ki a nyomdából az Akadémiai Kiadó legújabb könyve, amely alkalmas megdobogtatni minden Ignác-rajongó szívét, hiszen a 28 évvel ezelőtt angolul megjelent, eddigi talán legteljesebb Trebitsch-monográfiáról beszélünk. Szerzője egy angol egyetemi professzor, a Brit Akadémia levelező tagja, Bernard Wasserstein (itt jobbra), aki nem gyengébb iskolákban tanított, illetve tanít kortárs történelmet, mint az oxfordi, chicagói vagy a müncheni egyetemek.
Wasserstein kolléga elképesztően alapos munkát végzett: feltúrta több egyetemi és közkönyvtár archívumát, hosszú időt töltött a Brit Központi Levéltárban (The National Archives), felkutatta Trebitsch leszármazottait és interjúkat készített velük, konzultált kínai történészekkel és angol elmegyógyászokkal, átlapozott nyolcvan évvel ezelőtti rendőrségi nyilvántartásokat és diplomáciai jelentéseket, beleásta magát száz éves egyházi feljegyzésekbe. Ennek az emberfeletti munkának lett a következménye és eredménye ez az ötszáz oldalas (és mintegy 800 hivatkozással megtűzdelt) könyv, amely mostantól végre magyarul is olvasható, ráadásul kiváló fordításban.
A fordítást már csak azért is kiemelem, mert valljuk be, Wasserstein professzor kiváló és alapos történész ugyan, de stílusa azért nem hasonlítható mondjuk John Keeganéhoz; az angol alapmű nyelvezete bizony néha döcögősnek tűnt, legalábbis számomra. Dr. Molnár György (a magyar fordító) viszont - amennyire meg tudom ítélni - gördülékenyebbé, könnyebben befogadhatóvá tette az eredeti szöveget, amiért innen is köszönet illeti.
Aki a Kémek krémjéből kedvet kapott arra, hogy Ignác barátunkkal a részletekbe menően is megismerkedjen, hogy rácsodálkozzon a huszadik század talán legfordulatosabb pályaívet befutó kémszélhámosára, aki egy paksi zsidó gabonakereskedő családjából kiemelkedve brit parlamenti képviselő, anglikán és presbiteriánus lelkész, buddhista szerzetes és legalább négy állam hírszerzője lett, aki - ha a sors úgy hozta - Hitlerrel is kokettált, miközben úgy kereskedett államtitkokkal és kőolajjal, mint apja a búzával, az egészen egyszerűen nem hagyhatja ki Wasserstein művét. Külön ajánlom a könyvet amatőr és profi történészeknek, kémeknek és kiemelten mindazoknak, akik azt hiszik, hogy a politikai kalandregények szerzőinek fantáziáját nem lehet überelni. Jelentem: meggyőződésem, hogy Trebitsch Ignác élettörténetét eddig csak azért nem filmesítették meg, mert olyan elképesztően fordulatos, olyan hihetetlen kanyarok vannak benne, hogy nincs az a felnőtt, józan, ivarérett polgár, aki elhinné, hogy mindez így megtörténhetett.
És hogy legyen valami tétje is annak, hogy elolvastátok ezt a rövid méltatást: a jövő héten, egészen pontosan 2016. május 3-án, kedden 14.00 órakor a Lemilblog Facebook-oldalán játékra kerül sor. Négy kérdést fogok feltenni Trebitsch-csel kapcsolatban, s azok a játékosok, akik először megadják a helyes választ, egy-egy példányt nyernek a Trebitsch-könyvből, az Akadémiai Kiadó jóvoltából. Nincs más teendőtök tehát, mint felírni a dátumot és az időpontot a naptáratokba, beállítani az emlékeztetőt a telefonotokon, elővenni a Kémek krémje című könyvet (ami remélhetőleg már ott hever a polcotokon vagy az íróasztalotokon), újraolvasni belőle a Trebitsch-cikket (a blogposzt nem lesz elég!) és minél gyorsabban válaszolni a kérdésekre. Ha pedig még nem jutottál hozzá, elárulom, hogy egy kis nyomozással online is elolvashatod a vonatkozó fejezetet (tipp: ez a kép itt jobbra fent). Jó olvasást, a játékosokkal pedig találkozunk kedden a Lemilblog FB-oldalán!
8 komment	Címkék: ajánló játék magyar titkosszolgálat könyv ajánló kémek és hírszerzők	Ajánlott bejegyzések:
Vitaposzt - Szervezeti reform a katonai titkosszolgálatoknál
Átirányítás: A Seuso-ügy
Vitaposzt - Az IH és az országimázs
http://lemil.blog.hu/api/trackback/id/tr298674630
2016.05.01. 18:01:41
Tök jó, de délután 2-kor én alszom :)	Válasz erre tiboru
2016.05.02. 07:31:10
@Flankerr: Azt ugye tudod, hogy most sokan egy nagyon csúnyát mondtak?
:-P	Válasz erre Flankerr
2016.05.02. 11:38:42
@tiboru: Sejtem, gondolom ők is szívesen cserélnének velem és dolgoznának éjféltől reggel 9-ig :)	Válasz erre 9mmPara
2016.05.02. 12:11:45
@Flankerr: A kutyát nem érdekli, hogy mit csinálsz éjszaka :) A délután kettőkor alvás a lényeg.	Válasz erre tiboru
2016.05.02. 17:56:24
@9mmPara: Na, ez a komment komoly emberismeretről tesz tanúbizonyságot :-D	Válasz erre Untermensch4
2016.05.03. 10:35:05
@9mmPara: Tetszett volna kínába születni kéremszépen. Ott benne van az alkotmányban (alaptörvényben?) hogy aki dolgozik annak joga van az ebéd utáni szunyókáláshoz. :)	Válasz erre 9mmPara
2016.05.03. 12:15:33
@Untermensch4: Ez nagyon jól hangzik, bár nem biztos, hogy Kínáig kell menni. Talán Sólyom László elmélkedett annak idején nagy nyilvánosság előtt a láthatatlan alkotmányról. Na, az olaszoknál így van ez. Az alkotmánytörvényalapjukban ugyan nincs benne a "sonnolenza dopo pranzo", de a gyakorlatban művelik :)	Válasz erre Fredddy
2016.05.04. 12:37:04
@9mmPara: hát, Rómában délután háromkor pont, hogy csak a kínaiaknál lehet enni, az olasznak fontosabb az alvás, mint a fizető vendég :)	Válasz erre Mégsem