1928_05_20 Той дойде при Пилата - 1928 - Beinsa Douno\n1928_05_20 Той дойде при Пилата\n„Той дойде при Пилата и\nпоиска тѣлото Исусово.\nСъврѣменниятъ животъ е животъ на реликсии, на остатъци. Въ съврѣменния свѣтъ умрѣлитѣ се изпращатъ съ по-голѣмо тържество, отколкото се посрѣщатъ живитѣ, които идатъ на земята.\nПрочетете 105 Псаломъ, да видите, че човѣчеството и до днесъ се намира прѣдъ несбъднати идеали. Псалмопѣвецътъ пише, че Господъ е далъ много нѣщо на евреитѣ, далъ имъ е много обѣщания, въпрѣки това ние виждаме, че отъ три хиляди години насамъ еврейскиятъ народъ е така тласканъ по лицето на земята, както никой другъ народъ. Какъвъ смисълъ има този Псаломъ за евреитѣ? Ако се разглеждатъ нѣщата буквално, мнозина ще запитатъ: „Какъвъ смисълъ иматъ тия обѣщания, както всичко това, което Богъ нѣкога е правилъ за евреитѣ, щомъ отъ толкова години тѣ съ подложени на такива бури и изпитания? Споредъ тѣхъ ще излѣзе, че този Псаломъ не е вѣренъ. Обаче, той е вѣренъ само за избранитѣ. Всички тия знамения ще дойдатъ за въ бѫдеще на земята, а нѣкои отъ тѣхъ вече идатъ. Щомъ Богъ е обѣщалъ, че ще спаси своитѣ възлюбени, единъ день земята ще се прѣвземе, и Той ще я прѣдаде на избраницитѣ си. Засега земята е въ чужди рѫцѣ. Подъ чие владичество е сега земята, нѣма да обяснявамъ, но казвамъ: тази истина не може днесъ да се открие на човѣчеството, защото неговото съзнание не е така развито, да може правилно да я разбере и възприеме.\nЗа да разберете, доколко вашето съзнание е пробудено, излѣзте вечерно врѣме вънъ и наблюдавайте звѣздитѣ по небето. Ако съзнанието ви е развито, всички тия звѣзди, които блѣщукатъ по небето, като малки запалени свѣщици, ще бѫдатъ за васъ обширни свѣтове, каквито сѫ въ сѫщность. Не е ли пробудено съзнанието ви, тия звѣздички ще останатъ за васъ малки, свѣтли точици, каквито ги виждате отдалечъ. Който ученъ и да ги наблюдава отъ земята, нѣма ли развито съзнание, не ще може да ги схване въ тѣхната дѣйствителна голѣмина.\n„Той дойде при Пилата и поиска тѣлото Исусово“. Вие ще кажете: „Какво отъ това, че Никодимъ дошълъ при Пилата да иска тѣлото Исусово? — Това показва, че всички съврѣменни хора обичатъ реалния свѣтъ. Реалниятъ или материалниятъ свѣтъ е свѣтъ безъ любовь. Той е съставенъ отъ труповетѣ на милиарди възвишени на врѣмето си сѫщества, които сѫ живѣли прѣди милиони години въ безконечнитѣ вселени. Този свѣтъ прѣдставлява мъртва материя или материя на спещи сѫщества, разхвърляни по цѣлата вселена. Почвата, върху която днесъ стѫпвате, е посѣта отъ труповетѣ на тия възвишени сѫщества. Ако единъ день тия сѫщества се събудятъ и се изправятъ прѣдъ васъ съ всичкото си величие, отъ васъ поменъ нѣма да остане. Тѣ ще ви кажатъ: „Не знаете ли, какви божества сме ние? Съ какво право тѫпчите отгорѣ ни?“ Вие тѫпчите спокойно върху земята и казвате: „Земя, пръсть е това, която се е образувала отъ разлагането на неорганически вещества и гниенето на органически, като листа, корени и клончета на дървета, животински остатъци т. н.“ Питамъ: какъ се образуваха тия листа? Отдѣ взеха тѣ своята материя? Едно врѣме материята, отъ която се създаде земята, е била разпръсната изъ цѣлото пространство, и тогава тя е заемала по-голѣмъ обемъ, отколкото е обемътъ на слънчевата система днесъ.\nПитамъ: какво ще схванете отъ това съ вашето съзнание? Защо трѣбваше земята да се смали толкова много, да стане такава малка топка, каквато я виждаме днесъ? Защо трѣбваше да се явимъ и ние на земята, да разглеждаме редица социални и научни въпроси, като, напримѣръ, въпроситѣ: защо е създадена земята, защо сме дошли да живѣемъ върху нея и т. н..? Ако човѣкъ може да си отговори ясно, положително, защо е дошълъ на земята, той е разрѣшилъ единъ кардиналенъ въпросъ. Това, което Богъ е разрѣшилъ въ себе си, и ние трѣбва да разрѣшимъ. Щомъ разрѣшимъ въпроса, защо е създаденъ свѣтътъ, ние ще станемъ като Бога и Едно съ Него. Искате ли да разрѣшите тази велика задача извънъ Бога, като се индивидуализирате, или като личность, или като божество, отдѣлно отъ Бога, и цѣлата вѣчность не ще бѫде въ състояние да ви достави нужното врѣме, за да я разрѣшите.\n„Той дойде при Пилата и поиска тѣлото Исусово?“ Защо бѣше нужно на Никодима това тѣло, когато Христовиятъ Духъ е вече отлетѣлъ? При това, Христосъ каза на ученицитѣ си: „Ако не ядете плътьта ми и не пиете кръвьта ми, нѣма да имате животъ въ себе си“. Мнозина отъ Неговитѣ ученици, като чуха това, съблазниха се и рекоха: „Жестока е тая дума. Кой може да я слуша?“ И казваше имъ Исусъ: „Затова ви рекохъ, че никой не може да дойде при мене, ако не му е дадено отъ Отца ми“. Отъ това мнозина отъ Неговитѣ ученици се повърнаха назадъ и не ходѣха съ Него. Тогазъ рече Исусъ на дванадесетьтѣ: „Дали искате и вие да си идете?“ Симонъ Петъръ му отговори: „Господи, при кого да идемъ? Ти имашъ думи на животъ вѣченъ, и ние повѣрвахме и познахме, че Ти си Христосъ, Синъ на Бога живаго“. Тогава Христосъ имъ каза: „Не разбирайте нѣщата буквално. Словото, което проповѣдвамъ, това е моята плъть и кръвь“.\nОтъ двѣ хиляди години насамъ съврѣменното християнство върви все по пѫтя на 70-тѣ ученици, които се съблазниха отъ думитѣ Христови и Го напуснаха. Никодимъ все още продължава да търси тѣлото на Христа, разпитва, дѣ е ходилъ Христосъ, дѣ се намира сега Неговото тѣло и т. н. Отъ 2000 години насамъ съврѣменното християнство, като Никодима, отива въ Палестиня да се покланя на светитѣ нѣща, да ги прѣвзема, безъ да му дойде на умъ да приложи Христовото учение въ себе си и да разбере, какво значи възкресение. Докато човѣкъ е пъленъ съ неестествени желания, въ себе си, той не може да намѣри Истината. Неестественитѣ желания, споредъ теорията на германския ученъ Луи-Куне, прѣдставляватъ натрупана полуорганическа материя въ организма на човѣка. Отъ натрупването на тия полуорганически вещества въ организма на човѣка, тѣлото му започва да затлъстѣва, да надебелява: лицето, вратътъ, коремътъ му надебеляватъ. Отъ натрупването на тази излишна материя по тѣлото, човѣкъ започва да се задушава, трудно се движи, запотѣва се лесно и казва: „Тежъкъ, лошъ е моятъ животъ.“ Такъвъ пъленъ човѣкъ може да се уподоби на добиче, много натоварено, което едва се движи подъ тежестьта на своя товаръ. По сѫщия начинъ човѣкъ често изпада въ живота си прѣдъ редица неестествени желания, които създаватъ въ него тия неестествени натрупвания, наслоявания. Тѣзи послѣднитѣ сѫ причина за много отъ нещастията на неговия животъ. Човѣшкиятъ умъ може да се натрупа; човѣшкото сърце може да се натрупа; човѣшката воля може да се натрупа. Съ какво? — Съ неестествени желания, които не могатъ да се реализиратъ. Защо не могатъ да се реализиратъ? — Защото тази материя, която се натрупва въ организма, е полуорганическа и не може да се използува отъ него. Отъ такива натрупвания, именно, се създава болестьта „артерио-склероза“, която се явява повече въ възрастнитѣ хора.\nАзъ наричамъ тази болесть „циментова мазилка“, Човѣкъ трѣбва да разбира свойствата на тази циментова мазилка, ако иска да се прѣдпазва и лѣкува отъ нея. Ако дадете на едно малко дѣте циментъ и вода и му кажете да си поиграе съ тѣхъ, какво ще направи това дѣте? — То ще вземе циментовия прахъ, ще го залѣе съ вода, ще направи отъ него каша и ще постави крака си въ кашата. Поседи ли кракътъ му нѣколко часа въ тази каша, ще се втвърди и не ще може да го извади оттамъ. Сѫщо такива желания, съ свойства подобни на циментовото брашно, се срѣщатъ и у човѣка. Докато човѣкъ не е забъркалъ още циментовото брашно съ водата, той е свободенъ. Даже и слѣдъ като забърка циментовото брашно съ водата, но не си е турилъ крака въ тази каша, той е още свободенъ. Обаче, тури ли си веднъжъ крака въ циментовата каша, тя започва постепенно да го вързва, да го вцѣпенява. Въ първо врѣме желанието на човѣка може да е хубаво, красиво, но послѣ, слѣдъ като тури крака си въ него и поседи така нѣколко часа, то започва да го вързва. За да се освободи този човѣкъ отъ това ограничително условие, трѣбва да дойде отвънъ другъ нѣкой съ длето, съ чукъ, за да го освободи и развърже отъ тази циментова каша.\nНа съврѣменнитѣ учени хора, паралелно съ изучаване живота на мравитѣ, пчелитѣ, прѣдстои да разрѣшатъ основния въпросъ на човѣшкия животъ, въпросътъ за тази вѫтрѣшна неестествена материя въ организма, която вцѣпенява, втвърдява идеитѣ, желанията и волята на човѣка. Нѣма по-страшно нѣщо отъ това, когато човѣшкитѣ мисли, чувства и желания се втвърдятъ, т. е. кристализиратъ. Нѣкой казва: „Азъ искамъ да кристализирамъ!“ Казвамъ: нѣма по-страшно нѣщо отъ кристализиране на мислитѣ, чувствата и желанията на човѣка! Който не разбира това нѣщо, той си го прѣдставлява леко и го желае.\n„И отиде Никодимъ при Пилата да поиска тѣлото Исусово“. Защо му бѣше нужно това тѣло? — За реликсии. Въ миналото, както и сега, много хора търсятъ нѣкакви останки, спомени отъ велики хора, отъ светии, за да могатъ да ги използуватъ като лѣкарства, или да правятъ съ тѣхъ нѣкакви чудеса. Срѣщамъ нѣкой човѣкъ носи кръстче, направено отъ дървото, на което Христосъ билъ разпнатъ, и казва: „Това кръстче има особени свойства: тури ли се въ прѣсно млѣко, веднага го подквасва“. Казвамъ: азъ зная една течность, отъ която, като капна нѣколко капки въ млѣкото, то веднага се подквасва. Питамъ: каква разлика има тогава между дървеното кръстче и нѣколкото капки отъ течностьта, щомъ и двѣтѣ еднакво подквасватъ млѣкото?\nИ тъй, всички вѣрвания, всички мисли и чувства, които служатъ за облагородяване на човѣшката душа, сѫ естествени вѣрвания, естествени мисли и чувства. Всички ония мисли, чувства и желания, които спъватъ човѣшкия прогресъ, отѫпяватъ човѣшкия умъ и отслабватъ човѣшката воля, тѣ сѫ останки, които кристализиратъ мислитѣ, чувствата и желанията на човѣка. Питамъ: какво ще бѫде положението на човѣка, ако въ духовния му животъ поставимъ такава основа, каквато поставятъ хората на кѫщитѣ? Въ духовния свѣтъ човѣкъ не трѣбва да има никаква кѫща, никакъвъ домъ, никакво училище, никаква служба, никаква религия — нищо не трѣбва да има. Ще кажете, че това е противорѣчие, че това е афоризъмъ. Прѣдставете си единъ домъ отъ десеть члена — родители и дѣца. Какво ще бѫде положението на този домъ, ако всѣко дѣте пожелае да има отдѣлна кѫща, свои дѣца и т. н.? Докато дѣцата въ единъ домъ сѫ още дѣца, съ дѣтински желания, не мислятъ за своя кѫща, за свои дѣца, този домъ, тази фамилия може още да сѫществува. Започнатъ ли, обаче, и дѣцата на този домъ, на тази фамилия да искатъ, всѣко за себе си, отдѣлна кѫща, свои дѣца, тази фамилия умира вече. Прѣдставете си, че едно десетгодишно момиченце и едно дванадесетгодишно момченце пожелаятъ да си направятъ своя кѫща, да се отдѣлятъ отъ родителитѣ си и да заживѣятъ свободно, какво ще стане съ тѣхъ? Какво ще стане и съ цѣлата фамилия? Наистина, фамилията трѣбва да се разширява, но правилно. Въ природата сѫществува само една фамилия. Страданията и нещастията въ свѣта се дължатъ на това, че всѣки човѣкъ желае да създаде свой домъ, да стане баща или майка. Казвамъ: свѣтътъ страда отъ много бащи и майки, че не знае кого отъ тѣхъ да слуша. Майката вълчица казва на своя синъ: „Синко, ще отидешъ до нѣкоя кошара, ще прѣскочишъ вѫтрѣ, ще грабнешъ едно отъ младитѣ и хубави агънца и ще го донесешъ да си похапна.“ Майката лисица казва на своитѣ дѣца: „Ще отидите въ нѣкой курникъ, ще се промъкнете до най-тлъстата и едра кокошка и ще ми я донесете. Азъ затова, именно, ви отгледахъ, да ме храните на стари години.“ Майката змия казва на младитѣ си змийчета: „Ще отидите до най-близкото блато, ще хванете за крака една отъ тлъститѣ жаби и, независимо отъ това, дали крѣка, или не, ще ми я донесете да си хапна“.\nПитамъ: какъ ще примирите всички тия противорѣчия, които сѫществуватъ въ природата? Ще кажете: „Това е законъ“. — Не, въ противорѣчията законъ не сѫществува. Законъ сѫществува само въ разумния свѣтъ. Дѣто нѣма разумность, тамъ има само безпорядъкъ и беззакония. Когато вълкътъ изяжда агнето, това е беззаконие; когато лисицата изяжда кокошката, това е беззаконие; когато змията изяжда жабата, това е беззаконие; и най-послѣ, когато човѣкъ убива или обѣсва човѣка, това е пакъ беззаконие. Въ сѫдилища, дѣто не се спазватъ Божиитѣ закони, сѫществува беззаконие. Всички сѫдии, всички управници, на коя и да е държава, трѣбва да постѫпватъ така, както Богъ постъпва. Христосъ казва: „Отецъ никого не съди, но е далъ власть, сѫдба на Своя Синъ“. Значи, свѣтътъ ще се оправи, когато дойдатъ на власть дѣцата, тѣ да го управляватъ. Какъ разрѣшаватъ дѣцата въпроситѣ? — Много лесно. Като се скаратъ двѣ малки дѣца, едното хваща другото за косата, поразтърсва го малко, и то заплаква. Слѣдъ това то се хвърля върху първото, набива го малко, хваща го за косата и се отдръпва. Послѣ, първото дѣте се приближава при второто, дава му едно орѣхче и се помиряватъ. Както виждате, бърза процедура, бърза сѫдба, бързо разрѣшение на въпроситѣ.\nКазвамъ: въ съврѣменния животъ на човѣка има редъ архаически, редъ атавистически идеи и чувства, които се прѣповтарятъ периодически. Често и напрѣднали, разумни хора, когато изпаднатъ подъ влиянието на тия атавистически мисли и чувства, изгубватъ присѫтствието на духа си, изгубватъ яснотата и бистротата на съзнанието си. И вие виждате тогава този човѣкъ, който прѣди единъ часъ, прѣди единъ день е билъ готовъ да възлюби цѣлия свѣтъ, щомъ изпадне въ нѣкое тъмно състояние на миналото, започва да говори, че хората сѫ лоши, че всичко въ свѣта е мракъ и тъмнина и т. н. Питамъ: какъ е възможно да стане такава бърза промѣна съ човѣка, който до вчера е казвалъ, че е готовъ на всички жертви, че е готовъ да възлюби цѣлия свѣтъ? Каква любовь е неговата? Реално ли е това? — Реални нѣща сѫ само тѣзи, които не търпятъ никакви промѣни. Какъ е възможно една рѣка, която до вчера е била чиста, днесъ да се размѫти? — Щомъ тази рѣка се размѫтва, има причини за това. Когато една рѣка се размѫтва, това показва, че всички дръвчета около нея сѫ изсѣчени. Щомъ дърветата около една рѣка се изсѣкатъ, тя носи каль, която я прави мѫтна.\nСѫщото нѣщо се забѣлѣзва и въ живота. Въ всѣка страна, въ която дърветата се изсичатъ и растителностьта не се подържа, никаква култура не може да има. Този законъ е вѣренъ и по отношение на самия човѣкъ. Често хората страдатъ по причина на това, че изтрѣбватъ растителностьта на своя организъмъ. Ако разгледаме организма на нѣкой здравъ човѣкъ, въ него виждаме гѫсти гори и богата растителность. И ако този човѣкъ, по невнимание, изсѣче своитѣ гори, изворитѣ на неговия, умъ и на неговото сърце непрѣменно ще се размѫтятъ.\nЧесто съврѣменнитѣ хора говорятъ за моралъ, за убѣждения, обаче, моралътъ, убѣжденията на повече отъ сегашнитѣ хора се заключаватъ въ слѣдното: да живѣятъ добрѣ, да иматъ хубави жилища, да бѫдатъ щастливи. Тази идея е отлична, но тя подразбира друго нѣщо. Когато човѣкъ се стреми да има хубаво, хигиенично жилище, това подразбира здраво тѣло, отличенъ, свѣтълъ умъ, чисто и благородно сърце и устойчива воля. Има ли човѣкъ тия нѣща, и физическитѣ условия на живота му непрѣменно ще бѫдатъ добри. Той ще има отлична кѫща, която ще отговаря на всички хигиенични и економични изисквания на живота. Ако всички: хора коопериратъ своя трудъ, безъ да проявятъ желание да забогатяватъ, тѣ щѣха да употрѣбятъ по-малко трудъ и по-малко пари, и цѣльта щѣше да бѫде постигната — всички хора щѣха да бѫдатъ задоволени въ своитѣ естествени нужди. Какви кѫщи строятъ днесъ хората? Ако вземете съврѣменна цивилизована Америка, тамъ ще видите високи кѫщи отъ 10 - 20 - 30 етажа. Повечето кѫщи сѫ лишени отъ слънце, и едни на други си прѣпятствуватъ да влѣзе въ тѣхъ слънчевата свѣтлина. Въ това отношение тѣ мязатъ на затвори, въ които не прониква слънчевъ лѫчъ. Въ такива кѫщи живѣятъ повече отъ 50 фамилии. Нѣкои бѣдни сѣмейства живѣятъ само въ една стая, която имъ служи и за спане, и за готвене, и за работа.\nПитамъ: какви могатъ да бѫдатъ вашитѣ идеи, ако живѣете въ една стая? Единъ отъ труднитѣ обществени въпроси е този за жилищата, който съврѣменното човѣчество трѣбва правилно да разрѣши. Всѣки човѣкъ индивидуално трѣбва да разрѣши този въпросъ. Той трѣбва да принесе своя даръ въ жертва прѣдъ олтаря на човѣчеството. Той трѣбва да разрѣши този въпросъ като служитель на Божието дѣло. По какъвъ начинъ ще разрѣши този въпросъ? — Като направи най-първо единъ опитъ съ себе си. Разрѣши ли въпроса лично за себе си, съ това той допринася нѣщо за общото благо. Прѣдставете си, че нѣколко приятели пѫтуватъ прѣзъ една бурна, студена зимна нощь, и всѣки отъ тѣхъ носи нѣщо, необходимо прѣзъ пѫтуването: единъ отъ тѣхъ носи само една кутия кибритъ, вториятъ — само единъ хлѣбъ, а останалитѣ носятъ по една торбичка пълна съ злато. Питамъ: кой прѣдметъ отъ всички тия ще бѫде най-важенъ и най-необходимъ при даденитѣ условия? Най-послѣ тия пѫтници пристигатъ до една хижа всрѣдъ гората, въ която нѣма нищо за проданъ: нито хлѣбъ, нито кибритъ, нито какви и да сѫ закуски. Каква цѣнность ще има сега това злато? Всѣки ще гледа първо да се подслони на завѣтъ, и послѣ да си накладе огънь и да си хапне малко хлѣбъ. Въ този случай най-важенъ е онзи, който носи кибрита, да запали огъня, и всички да се огрѣятъ. Послѣ всички се интересуватъ отъ този, който носи торбата съ хлѣба: нареждатъ се около него, той начупва хлѣба, и започватъ да ядатъ. Въ случая най-ненужни сѫ тия, които носятъ торбичкитѣ съ злато. Съ това злато не може да се купи нищо.\nПрѣдставете си сега друго положение. Всички тия приятели отиватъ въ една добра гостилница въ града, да се нахранятъ и да се повеселятъ. Въ този случай кой отъ тѣхъ е най-важенъ? — Най-важни сѫ тия съ златото въ торбитѣ си. Въ гостилницата, прѣдъ торбитѣ съ златото, не е важенъ нито онзи, който носѣше кибритъ въ джоба си нито онзи, който носѣше хлѣбъ въ торбата си. Както първиятъ има готовностьта да извади кибрита отъ джоба и съ него да запали огъня и да извика всички около огъня да се стоплятъ, така и богатитѣ трѣбва да бѫдатъ готови да извадятъ златото отъ торбитѣ си и всички общо да се ползуватъ отъ него. И както вториятъ пѫтникъ има готовностьта да извади хлѣба отъ торбата си, да го разчупи на нѣколко парчета и да извика всички наоколо си да хапнатъ заедно и да уталожатъ глада си, така и богатитѣ хора трѣбва широко да разтворятъ своитѣ торби съ злато, и да се ползуватъ отъ това благо всички тѣхни братя и съпѫтници въ общия животъ. Обаче, много отъ съврѣменнитѣ богати хора не искатъ да знаятъ нищо за своитѣ братя, които се намиратъ въ лишения. Бѣднитѣ хора казватъ: „Богъ е създалъ свѣта така, че всички да се грижимъ едни за други, да си помагаме“. Разбогатѣятъ ли сѫщитѣ тия хора, тогава казватъ: „Всѣки трѣбва да работи, да се труди да изкарва прѣхраната си и да се грижи самъ за себе си“. Питамъ: кое е по-право отъ тия двѣ учения? — И двѣтѣ сѫ прави. Всички хора трѣбва да живѣятъ заедно, и всѣки трѣбва да живѣе за себе си. Когато пѫтуваме прѣзъ бурна зимна нощь, трѣбва да носимъ кутия съ кибритъ въ джоба си и хлѣбъ въ торбата си. Когато влизаме въ добрѣ уредени градове, съ хубави гостилници, трѣбва да носимъ торби пълни съ злато. Къмъ този законъ, именно, трѣбва да се свеждатъ отношенията на хората.\nЗа кои хора се отнася този законъ? — За разумнитѣ хора. Когато хората не искатъ да услужватъ нѣкому, това подразбира, че този човѣкъ не заслужава тази услуга. Дѣйствително, има хора, които не заслужаватъ да имъ се услужва, но питамъ: какви сѫ тия хора? — Умрѣли. Само на умрѣлитѣ хора не може да се услужва. Ако въ дома на нѣкой човѣкъ донесатъ десеть души умрѣли хора, какви услуги могатъ да имъ се направятъ? Може ли да имъ се наготви нѣщо? — Не може. За тия мъртви хора ще се направи по единъ ковчегъ, ще имъ се нареди едно церемониално погребение — нищо повече. При това, ако за погребението на всѣки едного трѣбва да се изхарчатъ по 10,000 лв., за десеть души ще се употрѣбятъ 100,000 лева. Ако пъкъ трѣбва да се услужи на живитѣ хора, за храна на всѣки едного прѣзъ деня ще отидатъ 50 лева. Значи, за десетьтѣ живи хора ще се употрѣбятъ 500 лева на день. Въ такъвъ случай, за прѣдпочитане е да се хранятъ живи хора, отколкото да се погребватъ умрѣли. Този законъ Христосъ е изказалъ въ слѣдния стихъ: „Оставете мъртвитѣ да погребватъ своитѣ умрѣли!“ Нѣкой казва: „Да поправимъ живота си, да се наредимъ, че тогава ще мислимъ за идейни работи“. Казвамъ: оставете мъртвитѣ хора да се занимаватъ съ умрѣлитѣ идеи, а вие се занимавайте съ новитѣ, съ живитѣ идеи, които идватъ сега въ свѣта! Гощавайте, хранете живитѣ хора! Това ще ви костува по-малко, отколкото да изпращате умрѣлитѣ. Въ това отношение, всѣка отрицателна идея е мъртвецъ, за погребението на която трѣбва да се погрижите. За да погребете такава една идея, най-първо трѣбва да искате разрѣшение отъ общината да я погребете, послѣ ще искате да ви опрѣдѣлятъ мѣсто, въ коя часть на гробищата да я заровите, слѣдъ това ще мислите съ колко свещеници да я опѣете, съ коя кола да я отнесете, въ коя църква да я опѣете и т. н.. При това, ще ви искатъ смѣтка, защо убихте тази идея, кой стана причина за нейната смърть? По този начинъ срѣщу васъ ще се заведе цѣлъ сѫдебенъ процесъ.\nСега ние изнасяме външнитѣ отношения, които сѫществуватъ въ свѣта. Обаче, всѣко външно отношение отговаря на една вѫтрѣшна реалность. Това значи: не се занимавайте съ мъртвитѣ идеи, които отдавна сѫ умрѣли! Не ги разбутвайте! Не се занимавайте съ вашата лоша сѫдба, отъ която днесъ никой не се интересува! Нѣкой се интересува да знае, какъвъ е билъ въ миналото. Казвамъ му: не се интересувай, това не е важно сега. — Не, азъ искамъ да зная, какъвъ съмъ билъ. — Добрѣ, щомъ искашъ да знаешъ, ще ти кажа: прѣди петь прѣраждания ти живѣеше въ еди-кой си градъ, дѣто уби около десетина души. Слѣдъ това те осѫдиха на смърть чрѣзъ обѣсване. Когато те качиха на вѫжето да те бѣсятъ, то се скѫса. Десеть пѫти се кѫса вѫжето, и ти най-послѣ остана живъ. Вслѣдствие на това, обаче, у тебе остана единъ голѣмъ страхъ, отъ който и досега не можешъ да се освободишъ. — Дѣйствително, азъ имамъ голѣмъ страхъ въ себе си. — Този страхъ ти прѣпятствува да издържашъ въ убѣжденията си. Въ даденъ моментъ ти си готовъ на всичко, обѣщавашъ много нѣща, но като се намѣришъ на тѣсно, веднага се отказвашъ. Смѣли хора се изискватъ сега въ свѣта! Не е важно, какъвъ си билъ нѣкога. Важно е, какъвъ си днесъ и какво можешъ да направишъ. Отъ 8,000 години насамъ всички хора сѫ живѣли неправилно, водили сѫ изопаченъ, лошъ животъ. Казвамъ: оставете миналия си животъ, не се занимавайте съ него! Прѣскочете този животъ, оставете го на Бога! Нека Той се занимава съ него. Богъ ще заличи всичко непотрѣбно отъ него и ще извади само най-необходимото. Миналиятъ ви животъ е мракъ, тъмнина за съзнанието ви и се явява като спънка за сегашния ви животъ.\nНѣкой казва: „Ще се пръсна отъ мѫка“. Тази мѫка, както и всички страдания и нещастия на човѣка, се дължатъ на неговия лошъ животъ въ миналото. Когато нѣкой отъ миналитѣ животи на човѣка прѣмине прѣзъ съзнанието му, той се чувствува недоволенъ, животътъ му се обезмисля и потъмнява. Ето защо, всички хора трѣбва да прѣминатъ тази тъмна зона на живота и да отидатъ на свѣтлата страна, въ зоната на праведнитѣ хора, между хората на шестата раса, които отъ прѣди 8,000 години и досега сѫ живѣли и живѣятъ чистъ и святъ животъ. По този начинъ, именно, тѣ сѫ създали новата култура на земята. И сега цѣлото съврѣменно човѣчество трѣбва да влѣзе въ тази нова култура, която му принадлежи.\nИ тъй, когато говоримъ за Царството Божие, ние разбираме усилията на човѣшкитѣ синове, които сѫ създали новата култура; тази култура ще се насажда отсега нататъкъ на земята. Ако искате да знаете нѣщо за тази култура, четете Посланията на Павла къмъ евреитѣ. И пророцитѣ сѫ говорили за тази култура. И Христосъ е говорилъ за новата култура, която всѣки трѣбва да приеме въ себе си, което е изразилъ въ слѣднитѣ стихове: „Търсете първомъ Царството Божие и Правдата Негова“, и „Който се отрече отъ мене, и азъ ще се отрека отъ него на небето“. За новата култура свидѣтелствуватъ и ангели, които не сѫ отъ човѣшка раса. Това подразбира, че има ангели, които сѫ произлѣзли отъ човѣшка раса, но има и такива, които сѫ произлѣзли отъ сѫщества отъ висша иерархия.\n„Никодимъ дойде при Пилата и поиска тѣлото Исусово“. Днесъ всѣки човѣкъ би се считалъ щастливъ, ако би ималъ нѣколко косми отъ главата на Христа. Кой какъ дойде при такъвъ човѣкъ, той все ще му показва космитѣ отъ главата на Христа. Сѫщо така би се считалъ щастливъ и онзи човѣкъ, който би ималъ парченце отъ кожата на Христа. Той би я турилъ подъ микроскопъ да я изучава и би казалъ: „Колко хубава, съвършена и деликатна е била кожата на Христа!“ Ако азъ бѣхъ на вашето мѣсто, не бихъ желалъ да имамъ нито косъмъ отъ главата на Христа, нито парче отъ кожата Му, но бихъ желалъ да имамъ само една отъ Неговитѣ думи, въ нейната първична форма, тъй както е излѣзла за пръвъ пѫть изъ Неговата уста. Напримѣръ, щастливъ бихъ се считалъ, ако имахъ въ първичния видъ слѣднитѣ думи на Христа: „Богъ е Любовь“, или „любете се едни други“! Нѣкой казва: „Азъ пъкъ бихъ се считалъ щастливъ, ако имахъ въ албума си саморѫчния подписъ на Христа“. И наистина, такъвъ албумъ днесъ би струвалъ милиарди левове. При това положение, обаче, хората не биха имали желание да изтълкуватъ Неговия подписъ, или да разбератъ смисъла на написанитѣ отъ Него думи, но щѣха да иматъ желание да откраднатъ този албумъ, и съ това да изопачатъ Истината. У повечето съврѣменни хора днесъ има желание да обсебватъ, да крадятъ красивитѣ картини въ свѣта. Едва се яви нѣкоя красива картина въ свѣта и веднага изчезва.\nКазвамъ: сегашнитѣ условия на живота изискватъ отъ всички хора една вѫтрѣшна реформа. Това се изисква и отъ най-праведнитѣ. Помнете слѣдното нѣщо: докато човѣкъ живѣе въ физическия свѣтъ, той всѣкога трѣбва да бѫде недоволенъ. Азъ не подразбирамъ недоволството на съврѣменнитѣ хора. Отъ какво сѫ недоволни хората днесъ? Нѣкой казва: „Азъ съмъ недоволенъ, че нѣмамъ кѫща“. — Въ това седи твоето зло. — Азъ съмъ недоволенъ, че нѣмамъ пари, че не съмъ богатъ човѣкъ. — Въ това седи твоето зло. — Азъ съмъ недоволенъ, че не съмъ свършилъ университетъ. — Въ това седи твоето зло. Тия и редъ други недоволства създаватъ нещастието на съврѣменнитѣ хора. Истинското недоволство се заключава въ факта, че човѣкъ има желание да използува всички условия, дадени за неговото развитие, а по нѣкакви причини, вънъ или вѫтрѣ въ него, не може да ги използува. Ако е въпросъ да бѫде човѣкъ недоволенъ отъ това, че не е свършилъ университетъ, ние виждаме два вида хора въ свѣта: едни свършватъ университетъ, излизатъ оттамъ съ дипломъ, обаче, като влѣзатъ въ живота, не могатъ да реализиратъ, да приложатъ своята наука; други пъкъ не свършватъ никакъвъ университетъ, влизатъ въ живота безъ дипломъ, обаче, тѣ иматъ творчески умъ, могатъ да творятъ, и се проявяватъ. Нѣкой човѣкъ свършва музикална академия, но не може да свири хубаво, не се харесва на публиката. Другъ нѣкой не свършва никаква музикална академия, самоукъ е, обаче, свири хубаво и задоволява хората. Това, именно, е вѫтрѣшната, реалната страна на живота. Да живѣемъ добрѣ, това е най-голѣмото изкуство, на което човѣкъ, ако го притежава, може да се радва.\nПитамъ: какъ се обяснява желанието на Никодима да отиде при единъ свѣтски човѣкъ, какъвто бѣше Пилатъ, и да иска тѣлото Христово? Главната задача на съврѣменния човѣкъ е като тази на Никодима: да освободи Словото Божие, което е дълбоко заровено въ него. Като Го освободи, той трѣбва съ голѣма прѣдпазливость да изчисти съ своитѣ четки всичкия прахъ отъ плочитѣ, наслоенъ отъ вѣковетѣ, безъ да заличи написаното върху тѣхъ. Всички хора трѣбва да внимаватъ да не осакатятъ, да не изопачатъ написаното върху тия плочи. Когато човѣкъ започва да чисти, да облагородява своето съзнание, на всѣко изчистено мѣсто изпѫкватъ написанитѣ отъ вѣковетѣ още идеи и чувства. И сега, като става въпросъ за свършване на извѣстни науки, казвамъ: има другъ начинъ, по който се изучаватъ наукитѣ, а именно, като се чисти и освобождава съзнанието отъ ненужния багажъ на миналото. Изчисти ли се съзнанието на човѣка, въ него изпѫква онова истинско и положително знание, написано върху него отъ памти-вѣка. Всѣки човѣкъ е работилъ нѣкога, въ своето минало, за придобиване на това знание, а днесъ трѣбва да работи за неговото освобождение. И ако днесъ човѣкъ учи, работи и прави редъ усилия въ своя животъ, всичко това не е нищо друго, освѣнъ усилията на неговия духъ да освободи отъ забрава своето първично знание, което той нѣкога е ималъ. Къмъ това се стремятъ и всички науки, всички изкуства и занаяти. Изчисти ли се съзнанието на човѣка, въ една година той може да стане музикантъ, ученъ или какъвъ и да е знатенъ човѣкъ. Такъвъ човѣкъ най-първо ще знае, какъ да моделира своята глава, а едноврѣменно съ това и цѣлото тѣло.\nНѣкои ще възразятъ: „Какво значение иматъ формата, устройството на главата и тѣлото на човѣка?“ При сегашното развитие на човѣчеството, всѣки човѣкъ, на когото костьта на черепа е дебела, той не е готовъ за новата култура. Костьта на черепа у човѣка трѣбва да бѫде тънка и гъвкава, а мозъчнитѣ центрове трѣбва да бѫдатъ отзивчиви, възприемчиви къмъ вълнитѣ, които идватъ отъ добритѣ и възвишени сѫщества на културния свѣтъ. Само по този начинъ ще може да се създаде вѫтрѣшна връзка между тѣхъ. Кой отъ васъ, напримѣръ, може сега съ своето вѫтрѣшно радио да се разговаря съ нѣкой човѣкъ изъ България, или още повече съ нѣкой човѣкъ отъ Америка, и да образува съ него връзки? Както е възможно да стане това съ сѫщества отъ физическия свѣтъ, по сѫщия начинъ е възможно хората да се разговарятъ и съ сѫщества отъ невидимия свѣтъ. Както хората се съобщаватъ по телефони, телеграфи, а днесъ вече и по радиоапаратъ, така сѫщо могатъ да се образуватъ вѫтрѣшни връзки, вѫтрѣшни отношения и съ възвишения Божественъ свѣтъ.\nВсѣки човѣкъ трѣбва да си създаде вѫтрѣшни отношения съ Христа! Какво се изисква за това? — Да си приготви своето вѫтрѣшно, духовно радио, съ което да възприема мислитѣ на Христа и да се разговаря съ Него. Като приготвите радиото си, вие отивате при Христа, дрънкате на звънеца, и Христосъ ви се обажда: „Кой тамъ?“ — Господи, азъ съмъ. — Какво искашъ? — Намирамъ се въ трудни условия на живота, помогни ми да излѣза на свобода. Отъ много години Те търся, едва днесъ Те намѣрихъ. — Въ какво седи твоето затруднение? — Младъ съмъ, искамъ да се оженя, а не мога да намѣря момата, която търся. — Тази мома, за която ти ще се оженишъ, още не се е родила на земята, затова по добрѣ не се жени. Искашъ ли друго нѣщо? — Бѣденъ съмъ, Господи, кѫща нѣмамъ, па и навредъ около мене бѣдни хора. — Днесъ ти живѣешъ между лоши хора, прѣстѫпници, и ако станешъ богатъ, заради богатството тѣ ще те убиятъ, съ което твоето развитие на земята ще се прѣкрати. Ето защо, по-добрѣ за тебе е да останешъ бѣденъ. Ще искашъ ли още нѣщо? — Да, Господи, искамъ да уча, да свърша университетъ. — И това още не е за тебе. Съврѣменната наука е повече материалистична, отколкото духовна, и ако ти, съ твоя неопрѣдѣленъ още умъ, влѣзешъ въ университета, ще се изопачишъ въ мисъльта си. Затова, по-добрѣ остани простъ човѣкъ на земята. Истинскитѣ професори не сѫ дошли още. Ти не си дошълъ до сѫщностьта на нѣщата, а искашъ да се занимавашъ съ материални работи. Какъвъ въпросъ още искашъ да ми зададешъ? — Господи, искамъ да Ти служа! Какво ще отговори Христосъ на този въпросъ? — Той ще вземе Евангелието и ще му прочете стиха, който е изказалъ прѣди 2,000 години на свѣта: „Който иска да дойде при мене, да дигне кръста си и да ме послѣдва“!\nЗначи, съврѣменното човѣчество се намира въ епоха 2,000 години слѣдъ Христа. То е извървѣло вече пѫтя на страданията и е готово да слѣдва Христа. Ако съврѣменниятъ човѣкъ е развилъ своето духовно радио, съ какво трѣбва да занимава Христа? Ако той иска да се свърже, нека се свърже, нека съжителствува съ нѣкой ангелъ. Ако той иска да живѣе идеенъ животъ, нека се обърне къмъ Бога, да иска Божиятъ Духъ да се всели въ него. Въ нѣкой отъ стиховетѣ на Писанието се казва: „Който иска да живѣе идеенъ, щастливъ животъ, нека съедини своята душа и своя духъ въ едно, да живѣятъ заедно“. Думата „духъ“, взета въ широкъ и дълбокъ смисълъ, подразбира най-мощната, най-красивата форма, която сѫществува въ свѣта. Душата пъкъ прѣдставлява най-меката, най-нѣжната форма въ свѣта. Ще знаете: всѣка форма, която внася мощь и мисъль въ човѣка, това е духътъ; и всѣка форма, която внася мекота въ човѣка, това е душата. Задъ тѣзи форми пъкъ сѫществува известно съдържание.\nЕдна отъ важнитѣ задачи на съврѣменния човѣкъ е да моделира своя черепъ. Сегашнитѣ хора се ретуширатъ, но тѣ не знаятъ, по какъвъ начинъ става правилното ретуширане. Има извѣстни правила и закони, по които човѣкъ може да се ретушира, но сѫщественото и важно за човѣка не е да се ретушира, а да моделира своя черепъ, както и своето тѣло. Когато Господъ създаде свѣта, Той остави единъ моделъ, единъ образецъ, по който човѣкъ да се рѫководи, да знае, какво трѣбва да изработи и постигне въ своя животъ. Дѣ е сега този моделъ? Дайте ми скицата на първата глава, на първата рѫка, на първото око и ухо, на първата уста, на първия езикъ, на първитѣ дробове и на всичко първо въ човѣка, което Богъ създаде! Първитѣ нѣща, които Богъ създаде, сѫ сѫщественитѣ нѣща въ живота на всѣки едного. Ние трѣбва да имаме тѣзи точни математически и геометрически мѣрки, които Богъ е далъ първоначално. Тѣ прѣдставляватъ истинския човѣкъ.\nСъврѣменнитѣ учени казватъ: „Анатомически човѣкъ е построенъ по този и този начинъ“. Казвамъ: една анатомия сѫществува въ свѣта — Божествената анатомия. Една физиология сѫществува въ свѣта — Божествената физиология. Важни сѫ първичната анатомия и първичната физиология за човѣка. Това, което съврѣменнитѣ учени наричатъ анатомия и физиология, не е нито анатомия, нито физиология — това е деформация на човѣка, това е особенъ родъ паталогия. Да изучавашъ анатомията и физиологията на човѣка, значи да изучавашъ органитѣ въ човѣшкото тѣло и тѣхнитѣ функции тъй, както Богъ първоначално ги е създалъ. Като погледнешъ една кость, трѣбва да знаешъ, че тя е жива, никога не умира. Коститѣ, които Богъ е създалъ, не умиратъ. Черепътъ, който Богъ е създалъ, не умира, не се разпръсва. Всичко, което умира, което се разпръсва, не е Божествено.\nКазвамъ: ние говоримъ за вѫтрѣшния човѣкъ, у когото душата и духътъ живѣятъ заедно. Има ли човѣкъ това състояние въ себе си, той никога не умира. Такъвъ човѣкъ е безсмъртенъ. Сега, нѣкой човѣкъ казва, че нѣма да умре, а при това умира. Другъ нѣкой казва, че ще живѣе много врѣме на земята, най-малко 120 години, а при това, не се минаватъ десеть години, и той умира. Истинското знание на човѣка седи въ това, като каже, че нѣма да умре, да не умира; когато каже, че ще живѣе повече отъ 120 години, да ги доживѣе. Той казва, че ще живѣе 120 години, но започва да се колебае, да се съмнѣва, че ще ги доживѣе, започва да мисли, какъ ще ги прѣкара и т. н. Какво прѣдставляватъ 120 години прѣдъ 2,000 и повече години или прѣдъ цѣлата вѣчность? — Една микроскопическа часть отъ цѣлия животъ.\nКазвамъ: при сегашното състояние на живота, за онѣзи хора, които искатъ да живѣятъ новъ животъ, по новъ начинъ, се изисква положителна, Божествена наука. Тази наука изключва всички противорѣчия. Дойдете ли до тази наука, никой не може да каже, че разбира нѣщата по своему. Въ тази наука има едно разбиране на нѣщата, а не двѣ разбирания. Дойдете ли до извора водата трѣбва да бѫде еднаква. Вие не може да имате различни разбирания за водата. Щомъ вкусоветѣ ви сѫ еднакви, ще имате еднакви схващания за водата. Вие не може да имате различни разбирания и за свѣтлината. Щомъ очитѣ ви виждатъ еднакво, ще виждате едни и сѫщи форми, едно и сѫщо положение за нѣщата. Ако двама фотографи иматъ еднакви плочи и застанатъ прѣдъ единъ и сѫщъ прѣдметъ, при едно и сѫщо положение, и дѣйствуватъ въ едно и сѫщо врѣме, тѣ ще получатъ два еднакви образа. Различни ли сѫ условията, и образитѣ ще бѫдатъ различни.\nИ тъй, когато нѣкой казва, че мисли малко по-другояче отъ останалитѣ хора, това показва, че той се е намиралъ при по-особени условия отъ другитѣ. Това подразбира, че едни хора наблюдаватъ слънцето сутринь, други — по обѣдъ, а трети — вечерь. Тия три вида наблюдения ще се различаватъ, но тритѣ заедно ще съставляватъ единъ полукрѫгъ. Всички данни отъ тия три вида наблюдения трѣбва да се събератъ и да образуватъ едно цѣло. Първиятъ, който е наблюдавалъ слънцето при изгрѣвъ, ще разкаже подробно на другитѣ двама, какъвъ е билъ изгрѣвътъ. Вториятъ, който е наблюдавалъ слънцето на обѣдъ, ще разкаже на другитѣ двама, какво е било обѣдното слънце. Третиятъ пъкъ ще имъ разкаже, какъвъ е билъ залѣзътъ на слънцето и т. н.. Като се събератъ всички данни около движението и свѣтлината на слънцето, човѣкъ нѣма да намира никакво противорѣчие, както въ живота, така и въ цѣлата природа. Ако всички хора едноврѣменно наблюдаваха изгрѣва на слънцето, тѣ щѣха добрѣ да се разбиратъ.\nКато говоримъ за изгрѣва на слънцето, ние не подразбираме толкова физическия изгрѣвъ, колкото духовния изгрѣвъ, т. е. изгрѣва на душата. Изгрѣвътъ на слънцето, това е изгрѣвъ на душитѣ на различни сѫщества. Значи, тия сѫщества сѫ причина за изгрѣване на слънцето. Психическиятъ изгрѣвъ на човѣка е изразъ на импулса, който иматъ сѫществата, които живѣятъ надъ него. Ако тия сѫщества имаха активно съзнание, нашиятъ изгрѣвъ никога не би залѣзвалъ. Слѣдователно, всичко, което ни заобикаля — трѣвитѣ, растенията, животнитѣ, звѣздитѣ, слънцето — е изразъ на Божественото съзнание, което изгрѣва и функционира въ всички свои части. Всички тия нѣща съставляватъ части на цѣлокупното Божествено съзнание. Това съзнание не се проявява навсѣкѫдѣ въ еднаква степень. Божественото съзнание е проявено у човѣка само до извѣстна степень, когато у светиитѣ и гениитѣ то е проявено въ по-висока степень. Когато става въпросъ за погрѣшкитѣ на хората, светиитѣ и гениитѣ не ги сѫдятъ, не се занимаватъ съ тѣхнитѣ грѣхове. Когато светията носи грѣховетѣ на хората, той знае тѣ че сѫ тѣхни, а не негови. Съ това той иска да имъ помогне.\nТа казвамъ: Христосъ е дошълъ на земята съ цѣль да освободи хората отъ страданията“. Той е казалъ на ученицитѣ си: „Който иска да придобие вѣчния животъ, нека дигне кръста си и ме послѣдва“. Съ това Христосъ подразбира слѣдното положение: на пѫтя, по който вървишъ, е поставенъ камъкъ, въ който хиляди коли се строшаватъ. Затова, ако искашъ твоята кола да не се строши, дигни този камъкъ отъ пѫтя и го тури на друго мѣсто! По този начинъ ти ще направишъ добро и на себе си, и на другитѣ хора, които минаватъ по този пѫть. И слѣдъ това, като дигнешъ кръста си и отново минешъ по този пѫть, колата ти нѣма да се счупи. Това подразбира този стихъ. Това значи освобождение отъ страданията, освобождение отъ кръста. Мнозина взиматъ този стихъ въ неговия букваленъ смисълъ и мислятъ, че, наистина, трѣбва да турятъ кръста на гърба си и да го носятъ. Кръстътъ, това сѫ мѫчнотиитѣ, страданията въ живота. Затова всѣка мѫчнотия, дигната на врѣме, не е мѫчнотия. Тя отслабва, стопява се, и у човѣка остава една малка радость. При всички мѫчнотии въ живота, въ съзнанието на хората остава мисъльта, че животътъ е тежъкъ, че Христовиятъ кръсть е тежъкъ, че Христовото учение е тежко и неприложимо. Питамъ: тежъкъ ли е кръстътъ на Любовьта? Тежъкъ ли е кръстътъ на знанието? Тежъкъ ли е кръстътъ на богатството? Тежки нѣща въ живота сѫ само тия, които се използуватъ неправилно и неразумно. Богатиятъ човѣкъ казва: „Тежъкъ е моятъ кръсть“. - Добрѣ, щомъ твоятъ кръсть е тежъкъ, дай го на мене! А, не може. — Щомъ не го давашъ, не е тежъкъ твоятъ кръстъ. Бѣдниятъ човѣкъ казва: „Тежъкъ е моятъ кръстъ!“ — Добрѣ, азъ съмъ готовъ да понеса кръста на бѣдния човѣкъ, но едноврѣменно съ това искамъ да взема и неговия животъ, неговия умъ и неговото сърце, тъй както му сѫ дадени отъ Бога. Готовъ ли е на това? — Не е готовъ. Значи, и неговиятъ кръстъ не е тежъкъ. Американскиятъ професоръ, докторъ Sarong, който е заминалъ вече за другия свѣтъ, често казваше: „Колкото и да страдамъ, съ нищо на свѣта, обаче, не бихъ замѣнилъ своя умъ, своето сърце и своя животъ! За никакъвъ царски животъ, за никаква царска корона не бихъ замѣнилъ своето състояние!“\nИ тъй, ще знаете, че никому не е тежъкъ кръстътъ — нито на богатия, нито на бѣдния, нито на учения, нито на простия. Човѣкъ самъ прави кръста си тежъкъ. Когато нѣкой казва, че кръстътъ му е тежъкъ, то е, защото той не иска, или пъкъ нѣма желание да изпълни волята Божия. Защо трѣбва да служимъ на Бога? Прѣди всичко Богъ не се нуждае отъ нашето служене, но по този начинъ, именно, Той иска да ни направи свободни. Човѣкъ не може да добие своята свобода, ако не служи на Бога. Това е единъ абсолютенъ законъ, който сѫществува не само между хората, но и между всички сѫщества, въ каквато степень на развитие и да се намиратъ. Да служишъ на Бога, това подразбира да имашъ силно, интенсивно желание да добиешъ свободата си. Човѣкътъ на свободата винаги има разположение на духа, свѣтътъ прѣдъ него се разтваря широко, и той е радостенъ и веселъ. Който го види, казва: „Този човѣкъ е щастливъ, защото е намѣрилъ своя Учитель, своя господарь, на когото нѣма подобенъ въ свѣта“. Днесъ, ако срещнете нѣкой човѣкъ, който не е придобилъ свободата си, дълго врѣме трѣбва да го убѣждавате, че е необходимо да се моли на Бога, да Му служи. Той ще ви пита: „Защо е потрѣбна молитвата, защо трѣбва да служа и да се подчинявамъ на Бога? На сѫщото основание и азъ ще ви запитамъ: защо да не се моли човѣкъ? Защо да не служи на Бога? Сѫщиятъ този ученъ, който пита, защо трѣбва да се молимъ и служимъ на Бога, щомъ се разболѣе, веднага вика лѣкари и се моли да му помогнатъ. Като дойдатъ лѣкаритѣ при него, тѣ започватъ да му прѣдписватъ различни лѣкарства, отъ които да взима по нѣколко капки на день. Този ученъ професоръ взима ту едно, ту друго шише съ лѣкарства, внимателно отлива по нѣколко капки и започва да ги пие. Питамъ: това не е ли молитва? Той употрѣбява день слѣдъ день по 5-10 капки отъ нѣкое лѣкарство, но работата не отива на добрѣ — болестьта не излиза отъ него. Пакъ дойде лѣкарьтъ, прѣдписва второ лѣкарство, по петь капки три пѫти на день, но и този пѫть болестьта не си отива.\nКазвате: „Има ли нѣщо лошо въ това, човѣкъ да слуша и изпълнява прѣдписанията на лѣкаритѣ? — Нищо лошо нѣма. Това не е унижение. Често дѣтето се качва на гърба на баща си, и този голѣмъ ученъ, виденъ професоръ, го разнася изъ стаята, като конь. Дѣтето се моли на баща си: „Тате, поноси ме малко!“ Има ли нѣкакъвъ срамъ въ това, бащата да служи на своето дѣте? — Нѣма никакъвъ срамъ. Безчестие ли е за магарето, когато нѣкой човѣкъ се качва на гърба му? — Не е безчестие. Безчестие ли е за човѣка да се качва на гърба на магарето? — И това не е безчестие. Мнозина казватъ: „Горкото магаре!“ Казвамъ: горкиятъ човѣкъ, който се е качилъ на гърба на магарето! Ние разглеждаме въпроса въ обширенъ смисълъ. Когато човѣкъ се качи на гърба на нѣкое магаре, той приема неговитѣ разсѫждения, а магарето приема разсѫжденията на човѣка. Въпросътъ не седи въ това, за кого е безчестието, дали за човѣка, или за магарето, но казвамъ: привилегия е за магарето да се качва човѣкъ на гърба му; привилегия е и за човѣка да се качва на гърба на магарето, да става вѫтрѣшна обмѣна между него и магарето, да види човѣкъ, какво е положението на магарето днесъ. Лесно е да се каже: „Магаре е това!“ Човѣкъ трѣбва да разбере, какво е прѣдназначението на магарето, като форма, която Богъ е създалъ. Съврѣменнитѣ хора иматъ лъжлива идея въ себе си, като мислятъ, че само човѣшката форма е създадена съобразно законитѣ на великата природа, а всички останали форми сѫ несъобразни съ живата разумна природа. Вѣрно е, че човѣкътъ заема високо стѫпало по своето развитие, въ сравнение съ всички други сѫщества, но ако въ неговата форма липсватъ всички други форми, въ него ще се забѣлѣжи единъ вѫтрѣшенъ дефектъ.\nАзъ говоря за разумнитѣ хора, които съзнателно вървятъ въ пѫтя. Въ съзнанието на тия хора никога не трѣбва да става прѣкѫсване. Тѣ трѣбва да знаятъ, че всѣко нѣщо, което става въ свѣта, е на своето мѣсто и врѣме. Въ такъвъ случай, всѣки човѣкъ е достоенъ за това, което му се дава, или за това, което му се случва въ живота. Мѫчнитѣ задачи сѫ достояние на силнитѣ, на способнитѣ ученици, а не на слабитѣ. Какво показва натоварениятъ конь? — Че е силенъ, че е достоенъ за товара, който носи. Човѣкътъ на голѣмитѣ жертви е достоенъ за всичко, което прави. Ако се разсѫждава по този начинъ, ще видимъ, че между всички явления има вѫтрѣшна връзка. Въ Божествения свѣтъ има единъ вѫтрѣшенъ законъ, който регулира всички нѣща. Ако питате, защо Господъ създаде така свѣта, никакъвъ отговоръ нѣма да получите. Като отидете въ нѣкоя гостилница, вие нѣма да питате, защо Господъ създаде хората само да ядатъ и да пиятъ, но ще кажете на гостилничаря: „Моля, бѫдете тъй добри да ми дадете единъ хубавъ обѣдъ!“ Да се храните и да подържате живота си, това е реалното за васъ. Запитате ли нѣкой знаменитъ професоръ, защо Господъ създаде човѣка по този, а не по другъ начинъ, той ще ви даде една бѣлѣжка и ще ви изпрати до другъ професоръ. Отидете ли при него, и той ще постѫпи по сѫщия начинъ.\nЗа изяснение на мисъльта си ще ви приведа слѣдния примѣръ. Слѣдъ освобождението на България единъ младъ българинъ се завръща отъ Америка, дѣто свършилъ наукитѣ си и се явява при князъ Батемберга да го моли за нѣкаква служба. Князътъ, като го видѣлъ, намислилъ да го направи пръвъ министъръ въ България, и затова го запиталъ: „Каква служба искате да ви дамъ? Бихте ли приели нѣкой високъ постъ?“ — Не, азъ искамъ да стана директоръ на една отъ тукашнитѣ гимназии“. Князътъ му далъ една бѣлѣжка, съ която го изпратилъ до единъ отъ своитѣ министри, като му казалъ: „Ще отидете съ тази бѣлѣжка при министра, той ще ви даде исканата отъ васъ служба“. Обаче, като отишълъ при министра, този българинъ не получилъ директорското мѣсто, а сѫщеврѣменно изгубилъ и министерския постъ. Това значи да не разбирате основния законъ на живота.\nКазвамъ: като отидете при Бога, нѣма да казвате, че този постъ не искате, или онзи постъ не искате. Съврѣменнитѣ хора искатъ да станатъ велики. Тамъ е нещастието на хората. Много хора искатъ да станатъ велики поети. — Днесъ свѣтътъ страда отъ поети. Много хора искатъ да станатъ велики музиканти. — Свѣтътъ страда отъ музиканти. Много хора искатъ да станатъ пророци. Мнозина пъкъ искатъ да станатъ учители. — Свѣтътъ страда отъ учители. Когато Богъ е създалъ свѣта, Той е поставилъ поетитѣ, ученитѣ, философитѣ, пророцитѣ, учителитѣ на своето мѣсто. И затова ти, който си останалъ послѣденъ, не искай да станешъ нито поетъ, нито философъ, нито пророкъ, нито учитель, но кажи: „Господи, дай ми единъ хубавъ обѣдъ!“ Какво по-хубаво отъ това? Казвате: „Ами ние кога ще заемемъ едно отъ тия почтени мѣста?“ — Когато нѣкой отъ тия поети, или философи, или учени, или професори се наситятъ на своето мѣсто и ви кажатъ: „Вземете моето мѣсто!“ Трѣбва да знаете, че въ духовния свѣтъ поетитѣ, философитѣ, ученитѣ и пророцитѣ не сѫ самозвани, не се назначаватъ произволно, но първоначално сѫ назначени отъ Бога. Тия хора сѫ родени отъ Бога и сѫ дошли готови съ своитѣ дарби. Човѣкъ не може да бѫде пророкъ, ако не е роденъ за такъвъ; човѣкъ не може да бѫде философъ, ако не е роденъ за такъвъ; човѣкъ не може да бѫде учитель, ако не е роденъ за такъвъ. Роденитѣ отъ Бога сѫ хора, които носятъ благословение за свѣта, а всички други, които не сѫ родени отъ Бога, тѣ създаватъ нещастия, както за себе си, така и за окрѫжаващитѣ.\n„Той дойде при Пилата и поиска тѣлото Исусово“. Наистина, нужно е тѣлото Христово, но по-необходимъ е Христовиятъ Духъ. Въ Писанието се казва: „Ще изпратя Духа си. И като дойде Духътъ на Истината, Той ще ви научи на всичко.“ Сѫществено нѣщо е тѣлото Христово, но важно е да имаме и Христовия Духъ. Когато се казва, че трѣбва да имаме Христовия Духъ, това не подразбира, че ще Го придобиемъ изведнъжъ, но постепенно. Идването на Духа е процесъ на пробуждане съзнанието. Отъ хиляди години Христовиятъ Духъ работи въ свѣта, въ душитѣ на хората и въ момента, когато човѣкъ съзнае това и образува вѫтрѣшна връзка съ Духа, Той напълно прониква въ него. Връзката между душата и Духа не се създава сега, но сега трѣбва само да се възстанови. Нѣкой пита: „Азъ дали съмъ достоенъ за тази връзка?“ Който задава този въпросъ, мяза на българина, който отишълъ при Батемберга да иска служба. Та и вие сега не трѣбва да питате, дали сте достойни за тази връзка, или не сте достойни. На всѣки, който задава такъвъ въпросъ сега, въ края на вѣка, азъ казвамъ: ти си отъ недостойнитѣ, защото, ако бѣше отъ достойнитѣ, нѣмаше да бѫдешъ на това мѣсто. Щомъ си останалъ на края, щомъ не си свършилъ училището, ти си отъ недостойнитѣ. Другъ нѣкой казва: „Азъ не съмъ уменъ човѣкъ“. — Ако бѣше уменъ, способенъ човѣкъ, ти щѣше да бѫдешъ на своето мѣсто, а сега си останалъ на края, не си свършилъ училището. Такива заключения могатъ да се вадятъ отъ подобни запитвания.\nКазвамъ: моята цѣль не е да ви обезсърдчавамъ, но да ви насърдча, да изправите нѣкои свои погрѣшни разбирания, защото и напрѣднали въ науката хора понѣкога могатъ да изпаднатъ въ заблуждения. Най-първо мисъльта на човѣка трѣбва да се освободи съвършено отъ всички тревоги и смушения. Често съврѣменнитѣ хора се безпокоятъ отъ мисъльта, какъ ще прѣкаратъ живота си, какво ще стане съ тѣхъ и т. н.. Не се безпокойте, всички ще прѣминете добрѣ. Христосъ казва: „Доста е злото за деня“. Нѣкой казва: „Мѫченъ е животътъ ми“! — Не говорете за мѫчнотиитѣ. Всѣка мѫчнотия развива по една сила въ вашата душа. — Знаете ли какви лишения търпя? — Нищо, лишенията развиватъ вашия характеръ. — Никой не ме обича. — Не, има Единъ, Който ви обича. Богъ ви обича. Ако Той не ви обичаше, вие не бихте могли да живѣете на този свѣтъ. Щомъ живѣете, значи Той ви обича. — Какво ще бѫде въ онзи свѣтъ? — Каквото и въ този свѣтъ. Този и онзи свѣтъ сѫ едно и сѫщо нѣщо. Тѣ прѣдставляватъ двѣтѣ граници на единъ и сѫщъ животъ. Прѣдставете си, че азъ излизамъ вънъ отъ стаята си безъ свѣщь, и никой не ме вижда, но гласътъ ми само чуватъ. Питатъ ме: „Моля, кой е тамъ“? — Единъ вашъ приятель. — Почакайте малко, сега ще излѣза. Влизате вѫтрѣ, обличате дрехата си, запалвате свѣщьта, излизате вънъ и ме виждате. Значи, въ този свѣтъ ви посрѣщатъ безъ свѣщь, а въ онзи свѣтъ — съ свѣщь. За да може нѣкой да види своя приятель въ духовния свѣтъ, трѣбва да запали своята духовна свѣщь. Обаче, и безъ свѣщь, и съ свѣщь да сте, азъ съмъ все сѫщиятъ вашъ приятель. По сѫщия начинъ, дали Господъ ни посрѣща съ свѣщь, или безъ свѣщь, Той е всѣкога и навсѣкѫдѣ единъ и сѫщъ.\nИ тъй, ако искате да разберете смисъла на Любовьта въ живота, да бѫдете щастливи, трѣбва да живѣете по новия начинъ, съ нови методи и правила. Не живѣете ли така, никой въ свѣта не може да ви обича. Ако вие носите отрицателното въ себе си и се съмнѣвате въ всѣки човѣкъ, какъ ще ви обичатъ хората? Единъ необикновенъ човѣкъ може да ви обича, но единъ обикновенъ човѣкъ не може де ви обича. Вие не можете да обичате умрѣлия човѣкъ, който е започналъ да се вмирисва; вие не можете да обичате развалената храна; вие не можете да обичате скѫсанитѣ дрехи; вие не можете да играете хоро съ единъ човѣкъ, на когото кракътъ е счупенъ. Това е новото разбиране.\nДнесъ всички хора говорятъ за старата Истина въ свѣта. Казвамъ: старата Истина, това е онази мъртва материя, която се тѫпчи отъ вѣкове насамъ. Божественото, обаче, седи надъ всички врѣмена и години. То никога не умира, а вѣчно живѣе. Този е новиятъ възгледъ, който хората трѣбва да възприематъ. Съврѣменнитѣ хора често се обезсърдчаватъ. Защо? — Тѣ се стремятъ къмъ новото, но като не могатъ да го постигнатъ изведнъжъ, отпадатъ духомъ. Не, човѣкъ трѣбва да се научи правилно да носи страданията. Каквото страдание и да му дойде, да каже: „Радвамъ се, че ме сполетѣ тази скръбь, това страдание“. Човѣкъ расте и се развива въ скръбьта, но трѣбва да има и радость въ себе си. Радостьта трѣбва да бѫде винаги въ тилъ, а скръбьта — на фронта. При скръбьта човѣкъ мисли, разсѫждава, и по такъвъ начинъ той се развива и расте. Азъ не говоря за онази скръбь, която сломява човѣка. Тя е лишена отъ радостьта. Азъ говоря за онѣзи моменти въ живота на човѣка, когато радостьта е въ тилъ, а скръбьта — на фронта. Такъвъ човѣкъ издържа всичко, като храбъръ войникъ. Имайте търпѣние, и вие спокойно ще изнесете страданията си, колкото и да сѫ голѣми.\nМнозина казватъ: „Ние изсъхнахме вече“. Казвамъ: идете въ градината, дѣто има изобилно вода и полѣйте и своята градина! Когато нѣкой казва, че е изсъхналъ, това подразбира, че нѣма кой да го обича. — Не, има кой да го обича. Затова, който е изсъхналъ, нека отвори крана на своята чешма и да полѣе градината си. Онзи човѣкъ, който страда, че нѣма знания, нека пусне въ себе си крана на знанието и да си каже: „Отсега нататъкъ ще започна да придобивамъ знания“. Другъ нѣкой казва: „Азъ пъкъ нѣмамъ любовь“. — Въ всѣки човѣкъ има единъ кранъ за Любовьта. Пусни този кранъ въ себе си и кажи: „Отсега нататъкъ ще почна да придобивамъ Любовьта“. — Азъ нѣмамъ Истината въ себе си. — Пусни крана на Истината и ще я придобиешъ. — Азъ нѣмамъ Правдата въ себе си. — Пусни крана на Правдата и ще я придобиешъ.\nКазвамъ: само по този начинъ новиятъ животъ може да дойде у васъ. Гледайте радостно на живота и на свѣта, и само по този начинъ Богъ ще ви слуша и учи. И сега, понеже настава освобождението на земята, искатъ се силни и здрави хора, пълни съ идеали и устой. Животътъ нѣма да бѫде така миренъ, тихъ и спокоенъ, както мнозина мислятъ. Защо? — Понеже иде нова култура. А когато иде нова култура въ свѣта, всички плодородни полета трѣбва да се разоратъ, цѣлата земя трѣбва да се прѣобърне. За да се разоратъ полетата, първо ралата трѣбва да минатъ отгорѣ имъ, а послѣ да се засѣятъ. И слѣдъ 20 - 30 дни, гледашъ, всичко отгорѣ имъ позеленѣло — новъ животъ надъ тѣхъ расте. Сѫщото нѣщо стана въ Пловдивъ и въ Чирпанъ при землетресенията. Богъ пусна тамъ ралата си и разора земята? Може-би и другадѣ нѣкѫдѣ да пусне ралата си да оратъ. Слѣдъ разораването, тѣзи мѣста отново ще се посѣятъ, нѣма защо да се плашатъ хората. Днесъ Богъ разорава не само България, но и цѣлия свѣтъ. Ралата, плуговетѣ, съ които Богъ разорава земята, това сѫ разнитѣ видове страдания, нещастия, смърть, които сполетяватъ хората, но всичко това е за добро. И смъртьта е едно благо за човѣка, но животътъ е още по-голѣмо благо. И скръбьта е едно благо, но радостьта е още по-голѣмо благо. Ако не дойде скръбьта, по-малкото благо за човѣка, и радостьта — по-голѣмото благо, нѣма да дойде. Ако не дойде смъртьта, и животътъ не може да дойде. Да благодаримъ на малкото благо, за да дойде по-голѣмото благо!\n„Той дойде и поиска тѣлото Христово“. Никодимъ отиде да търси тѣлото Христово — по-малкото благо, за да намѣри по-голѣмото благо — Словото Божие, Духа Божий. Той взе тѣлото Христово и Го постави въ гроба. Това малко благо възкреси живота. Малкото благо, посѣто въ живота, ще оживи ума и сърцето на човѣка, и тогава ще се яви неговия Спаситель, неговиятъ Учитель, но не вече мъртавъ, а възкръсналъ. Щомъ Учительтъ живѣе и възкръсне, и ученикътъ ще стане, ще оживѣе и ще възкръсне. Ако Той е мощенъ, и ученикътъ ще стане мощенъ.\nИ тъй, който е слабъ, ще знае, че неговиятъ Учитель още не е възкръсналъ. Дѣ е тѣлото на вашия Учитель? Ще отидете да Го намѣрите и тамъ ще чакате, докато дойде ангелътъ да Го възкреси. И когато Той възкръсне, ще дойде голѣмата радость, голѣмото благо въ душата на ученика. И всѣки, който придобие тази опитность, ще придобие и свѣтлина въ съзнанието си, прозрѣние въ душата си.\nИ сега желая на всички ви така де възкръсне и вашиятъ Христосъ въ васъ!\n20 май 1928 г. въ гр. София.


Тoshiba се съгласиха да продадат бизнеса си с NAND флаш памет за $18.9 млрд. | Digital.bg\nТoshiba се съгласиха да продадат бизнеса си с NAND флаш памет за $18.9 млрд.\nПубликувано на 21.09.2017 00:00 / oт\nБордът на директорите на Toshiba официално е дал съгласието си за продажба ба бизнеса с NAND флаш памет. Сделката е водеща тема в света на технологиите вече няколко месеца и вече провокира голям интерес сред най-големите компании в индустрията. В крайна сметка Toshiba ще продадат тази своя дивизия на консорциум, който включва инвестиционната компания Bain Capital и Apple. Финансовите параметри на сделката достигат до $18.9 млрд. предаде BusinessInsider.\nСпоред информацията Apple ще осигурят поне $3 млрд. от цялата сума за реализиране на сделката. Компании като Dell, Seagate, Kingston и SK Hynix ще осигурят допълнително финансиране, но със значително по-малко инвестиции. Очаква се до броени часове да бъдат изчистени и последните детайли пред окончателното подписване на сделката. Офертата на Bain Capital и Apple за купуване на NAND бизнеса на Тоshiba не бе единствената, но изглежда е предложила най-атрактивни параметри.\nAктивното участие на Apple не е никак изненадващо, тъй като компанията използва именно памет модули на Toshiba в iPhone и iPad. Реализирането на сделката ще осигури много повече контрол и по-надеждна система за доставки на тези компоненти за бъдещите устройства на Apple. Така компанията ще успее да намали зависимостта си от Samsung и в същото време изостря конкуренцията в пазара на смартфони. Остава само да видим какви са финалните параметри на сделката.\nВижте защо Apple не искат Toshiba да продадат бизнеса си с NAND памет на Western Digital\nТоshiba • бизнес • технологии • NAND памет\nВодещите производители обръщат специално внимание на камерите в своите устройства. Интеграцията на три или четири сензора отдавна не е новост, тъй като се превърна в стандарт за индустрията. Първите подобни модели бяха представени още през 2018г. Развитието на технологиите и интереса на потребителите към възможностите за мобилна фотография също допринесоха за високите продажби на камерите с по-атрактивни камери. Последен доклад на анализатори от Omdia разкриват, че най-популярни са устройствата, които имат четири камери. Според данните им през последното тримесечие повече от 60% от реализираните продажби са на смартфони, които предлагат четири различни сензори. Realme е интересен пример за бранд, който не е представил нито едно устройство с една камера за посочения период. Този тренд ще се задълбочава, предоставяйки още по-добри възможности за мобилна фотография на крайните потребители. Аpple предлагат един подобен модел, а именно iPhone SE (2020), но са генерирали над 30% от всички продажби в световен мащаб за третото тримесечие. Повече от 50% от устройствата, които Apple предлага на потребителите имат поне две камери. В същото време Samsung и Huawei дават сериозен приоритет на смартфоните с тройни камери, но предлагат и флагмани, които имат по четири сензори в задната част. Xiaomi също са доста активни, като над 60% от новите модели на китайския производител имат четири камери. Сходни са параметрите залегнали в стратегията на Oppo. Определено можем да кажем, че Samsung имат най-балансираното портфолио в мобилната индустрия. За в бъдеще броя на устройствата с една или две камери ще продължи да намалява прогресивно. Транзицията към четири и дори пет камери ще бъде водеща движеща сила в световния пазар на смартфони през 2021г. Няма как да не отбележим все по-добрите системи с изкуствен интелект, автофoкус и оптично приближение, които допълнително да правим висококачествени снимки и видео клипове. Конкуренцията и по-достъпната цена са предпоставки за още по-голяма популярност на устройствата с няколко камери на световния пазар. Още от Digital: Какво трябва да знаем за различните настройки на камерата на смартфона\n03.12.2020 в 12:00:00 AM\nHuawei P50 | 1356\nвидео ревю | 3949


Лондон - подходящо място за вашето кариерно развитие — iPotpal.bgiPotpal.bg\tЛондон - подходящо място за вашето кариерно развитие — iPotpal.bg\n← GSMService24 – сервиз, който силно Ви препоръчвам при повреди с телефона Ви\nСватбени фотографии – споменът, от който се нуждаете →\nЗа да постигнете желаната от вас професионална реализация, днешно време пред вас са отворени всички врати. И това в най-буквален смисъл дори. Стига да сте талантлив и да показвате уникални познания в дадена област, вие можете да си намерите рабоота не само във всеки град, но и във всяка държава по света. Съвременният ни свят дотолкова се е развил и глобализирал, че пред никого не съществуват граници да реализира и най-смелите си мечти.\nТова могат да ви потвърдят и стотици българи, които са намерили мечтаната си работа в Лондон. Да учиш и работиш във всяка държава по света днес е лесно. Ако говорим за държавите от Европейския съюз, това означава, че дори не ви трябва виза или специален документ, удостоверяващ правото ви да пребивавате в някоя от държавите-членки. Вие можете да пътувате и работите като свободен гражданин. Необходима ви е единствено амбиция и желание да го направите.\nТова е само предпоставка да търсим работа в Лондон. Причините са много повече, а те зависят от икономическото положение на избраната от нас държава и възможностите, които тя предлага по отношение на професията, в която възнамеряваме да се развиваме.\nНе е тахна, че в много от развитите европейски държави шансовете ни да се реализираме в много от професионалните сфери са значително по-големи. Това е основание за много хора, стигнали до върха на кариерата си в България, да потърсят по-добра работа в чужбина. А ползите са много.\nПогледнато от гледна точка на работника в чужбина, той може да получи не само по-добро заплащане, но и истинско удовлетворение от професионалния си растеж. Погледнато от страна на нашата държава, винаги остава надеждата, че въпросният човек ще се е развил като качествен професионалист и някой ден може да се завърне и даде своя принос и у нас. Това е тенденцията в досегашното развитие на държавата ни. А именно, че едни от най-качествените кадри в много професионални среди са имали първоначалният опит с обучение и работа в Лондон.\nКаквато и да е истината, за нас е важно, че не съществуват граници пред желанието ни да се реализираме професионално и личностно.


Пенсиите се увеличават с 3% от 1 юли догодина - Новини - econ.bg\nПенсиите се увеличават с 3% от 1 юли догодина 0\n18.10.2013 | 12:55\nСредната пенсия през 2014 година ще бъде с 14 лева по-висока от тазгодишната. Възрастта и стажът за пенсиониране "замръзват"\nМаксималната пенсия става 960 лева догодина\nДнес публикуват Бюджет 2014\nОт 1 юли догодина всички пенсии ще бъдат увеличени по швейцарското правило с 3%. Това предвижда проектозаконът за бюджета на Държавното обществено осигуряване, който се внася за разглеждане на заседание на съвета за тристранно сътрудничество.\nВ проекта е заложено още минималната пенсия да стане 155 лева от средата на годината, а максималната - 840 лева.\nСредната пенсия през 2014 година ще бъде с 14 лева по-висока спрямо тази година или 307 лева. Социалната пенсия за старост ще нарасне от 110 на 113 лева, информира Dariknews.bg.\nВъзрастта и стажът за пенсиониране "замръзват" на стойностите си от тази година - мъжете ще се пенсионират при навършени 63 години и 8 месеца и стаж от 37 години и 8 месеца, а жените - при навършени 60 години и 8 месеца и стаж от 34 години и 8 месеца.\nВъпреки настояванията на синдикатите за увеличаване на размерите на вноските за пенсия и безработица, те се запазват.\nПрез 2014 година максималният осигурителен доход ще бъде 2400 лева, а минималните осигурителни доходи ще нараснат средно с 2.6%.\nОт 1 януари обезщетението за отглеждане на малко дете се вдига на 340 лева.\nМинималното обезщетение за безработица остава 7.20 лева дневно. Продължава да действа и режимът на изплащане на болничните, при който работодателят поема първите три дни, като изплаща 70% от среднодневното брутно възнаграждение.\nпенсии швейцарско правило


здраве | SHAPE.BG - Part 3\nHome » Posts tagged with » здраве (Page 3)\nВ 200 мл подварено прясно мляко добавяме 3 супени лъжици ленено брашно и бъркаме до получаване на желирана смес. Добавяме ½ чаена лъжица мед и 1 чаена лъжица растително масло( бадемово, сусамово). Нанасяме маската върху лицето и оставяме да престои 10-15 минути. Изплакваме с хладка вода и се наслаждаваме на по-гладка и свежа кожа с […]\nЛененото брашно е натурален продукт произведен от висококачествено обезмаслено ленено семе по специална технология. То е незаменима суперхрана, богата на витамини, минерали, протеини и ензими и бедна на мазнини. Съдържа голямо количество фибри и омега-3 есенциални мастни киселини, които блокират субстанциите спомагащи развитието на ракови клетки. Лененото брашно присъства в редица народни рецепти за лечебни […]\nМорковите съдържат голям избор полезни витамини и минерали, включително витамини А, С и К. Витамин С е добре известен като имуностимулант, а витамин А е главен защитник на зрението. Наред с витамини, морковите са богати на минерали като калий, калций и желязо. Калцият допринася за здрави кости, докато желязото обогатява кръвните клетки. Морковите могат да […]


Тема спорт - Армейският оркестър ще има по-разнообразен репертоар\nАрмейският оркестър ще има по-разнообразен репертоар\n11-07-2019 Стоян ГЕНОВ\nФутболните клишета гласят, че през първата половина на юли е още твърде рано да правим изводи за облика на отборите. Те тепърва трябвало да навлизат в ритъм и да изграждат стил. Това обаче са по-скоро оправдания за някого, който не си е свършил работата по време на подготовката. Смело можем да твърдим, че ЦСКА вече има в репертоара си не един, а поне два сценария, според които ще влиза в определена роля на европейската и родната сцена. Срещу Титоград видяхме армейския отбор такъв, какъвто феновете искат да го виждат най-често – офанзивен и разнообразен. Червените редуваха пробиви по крилата с бързи атаки през центъра. В края на миналия сезон пък се видя отчетливо и другата концепция на треньорския щаб - изчаквателната, с повече мисъл за защитата. Неслучайно ЦСКА записа четири последователни сухи мрежи срещу Лудогорец, Берое, Ботев и Левски в последните кръгове на първенството. Тогава, разбира се, и кадровият потенциал бе далеч по-ограничен от сегашния и не оставяше много алтернативи по отношение на стила.\nДвете лица на червените проличаха ясно и в контролите. По-непретенциозните съперници като Локо ГО, Прибрам и Вихрен бяха качени на резултат. Двубоите с по-силните съперници (Ференцварош, Шахтьор и РБ Залцбург) пък завършиха с по едно попадение за целия мач. Там имаше повече физика и предпазливост. Люпко Петрович има слабост към изчакването и надлъгването, когато съперникът е по-сериозен. Такива се очертават предстоящите двубои с Осиек и с Лудогорец в петия кръг от шампионата. По-вероятно е там фокусът да е върху колективната отбрана и да се разчита на успех с по-предпазлив и разумен подход. Главна роля в подобен тип мачове могат да изиграят и индивидуалните проблясъци на офанзивните състезатели. В предстоящите шампионатни двубои в София срещу Етър, Черно море, Славия и Ботев Враца пък би трябвало да виждаме ЦСКА в изцяло офанзивна и доминираща роля.\nВъзможността за успешна смяна на стила дойде благодарение на мащабната лятна селекция. Новите дават необходимата дълбочина, особено в средата на терена и в атака.\nПерлата в селекцията\nблести все по-ясно\nФабрини е от изчезващата порода типичен ретро плеймейкър. Тези, които имат сякаш вродено чувство кога да задържат топката между двама играчи, кога да я отиграят с едно докосване, кога да сменят посоката на атаката. Италианецът има съвсем различна игрова характеристика от Тиаго и двамата ще се допълват. През новия сезон Фабрини ще е диригентът на червената атака. От видяното дотук той би трябвало да се справи с тази роля по-успешно от Тиаго. Португалецът явно ще го играе втора цигулка по отношение на изграждането на атаките. Той ще е по-ценен със статичните положения и далечните удари. Неслучайно по този начин падна и първият гол, след като черногорският вратар не успя да хване удара му от фаул и Евандро добута топката в мрежата. Присъствието на Фабрини обаче е факторът, който може да изведе ЦСКА на по-високо от миналогодишното ниво.\nВпечатлението от контролите се потвърди не само за италианския плеймейкър, но и по адрес на Греъм Кери. Привличането му изглеждаше по-скоро нестандартно решение. Свикнали сме на „Армията“ през последното десетилетие да разчитат предимно на бразилския и португалския пазар, а през тази година те привлякоха цели трима играчи от Острова, включително Тони Уот и най-новото попълнение Соломон-Отабор. Досега единствените британски играчи в историята на ЦСКА бяха Килиън Шеридан и Браян Хауард. Ще е интересно дали този ход на ръководството ще се окаже успешен или ще остане в историята като екзотичен. Засега Кери играе на ниво, като срещу Титоград имаше участие в много от опасностите пред черногорската врата, беше част и от повечето бързи комбинации през центъра на атаката. Към момента двамата с Фабрини определено заслужават да са първи избор, въпреки че\nза местата зад\nТова позволява да се търсят ротации и в хода на мачовете със смяна на позиции. Така например Фабрини игра в края на мача с Титоград на десния фланг.\nМногото опции в средата на терена дават възможност на червените да играят с един или двама дефанзивни халфове, като това зависи най-вече от нивото на съперника. Изборът за постовете пред защитата също е богат – освен Пинто, Малинов и Бикел опция е и Антов. Срещу по-солидни съперници червените ще разчитат на двама в предмостието на отбраната и един зад нападателя. Точно такъв бе подходът им в контролите със Залцбург и Шахтьор Донецк.\nСтигаме и до отбраната. Защитното каре на ЦСКА срещу Титоград не бе убедително и това пролича много ясно в средата на първото полувреме, когато на два пъти бе допуснато слабият черногорски съперник да стигне до ситуации, с които можеше да поведе в резултата.\nС четворката в ариергарда от вторник вечерта атака на групите на Лига Европа изглежда илюзорна. Определено в центъра на защитата се усети липсата на сработеност и увереност. От тази гледна точка отсъствието на Бодуров пролича. Там трябва да се намери решение дали ще се разчита на капитана, или ще се търси друга опитна фигура. Ако Бодуров е на линия, партньорът му, независимо дали Томаш, Чорбаджийски, Гълъбов или Антов, ще е много по-сигурен в изявите си. Възможно е при Бодуров вече да натежават хронични болки и контузии, а не е изключено да има и други фактори, които не са достъпни за широката общественост. Към момента армейците нямат алтернатива от неговия калибър най вече\nи успеваемост в\nКоето може да се окаже фатално срещу силното нападение на Осиек и евентуални следващи опоненти в Европа. Очаквано, потенциални проблеми крие и десният бек, където Стойчо Атанасов не показва, че е готов за титуляр в дългосрочен план. А на Турицов е съвсем нормално да му трябва време, докато навлезе във форма.\nМачът с Титоград не може да е генерално мерило за амбициите на армейците и това е повече от ясно. Но постигнатата убедителна победа е много важна от гледна точка на увереността, от която са нуждае отборът на старта на сезона. Очевидно\nЦСКА е имал късмет с жребия, защото миналата година на същото стъпало от евротурнирите червените се изправиха срещу Рига, който категорично е по-грамотен и класен отбор от Титоград. Подобна съпоставка обаче е с обратен знак по отношение на вторите съперници. Не може да става и дума за сравнение между Адмира Вакер и Осиек. Хърватите имат високи амбиции, солиден финансов гръб и правят сериозна селекция.\nКатегоричният успех срещу Титоград ще даде възможност на ЦСКА да ротира състава в предстоящите два мача за първенство и гостуването в Подгорица, така че отборът да влезе в оптимален вид в сблъсъците с Осиек. На „Армията“ вече могат спокойно да се настройват за хърватите, като трябва допълнително да качат тонуса с победи над Етър и Черно море в шампионата. Отборът имаше нужда от летящия старт в Лига Европа, но не бива да си затваря очите за проблемите, за да може да продължи в същото темпо в предстоящите важни двубои.


Търсенето за @measure M41 намери 93 резултата\nM41 проекти, М312 Братя Тихолови\nBratq Tiholovi 120555302 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nОбласт: Смолян 249 465 лв.\nM41 проекти, М312 ПОПОВО ИНН\nPOPOVO INN 202320766 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Попово\nОбласт: Търговище 138 266 лв.\nПроект: "Семеен хотел с бистро-преустройство на съществуващи стоматологични кабинети"\nПотвърдени разходи по договор: 203 132 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 141 136 лв.\nM41 проекти, М311 Бистрец Агро Инвест\nBistrec Agro Invest 202619793 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Бистрец\nОбласт: Бургас 136 203 лв.\nПроект: Изграждане на къща за гости в с. Бистрец, общ. Средец\nПотвърдени разходи по договор: 194 670 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 136 269 лв.\nM41 проекти, М311 Че Чейз - Георги Пеев\nChe Chejz - Georgi Peev 202549156 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Проход\nОбласт: Бургас 135 015 лв.\nПроект: ЕТ "Че Чейз - Георги Пеев" "Преустройство на жилищна сграда в къща за гости с допълващо застраояване- лятна кухня, барбакю, фитнес, басейн в ПИ 501.269, КВ26 по плана на с. Проход, общ. Средец, обл. Бургас.\nГЕОРГИ ВИЧЕВ ПЕЕВ PhysicalPersonTrader 2013-04-25 22:01:07\nПотвърдени разходи по договор: 193 725 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 135 608 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 193 111 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 135 178 лв.\nM41 проекти, М312 Слави - Биляна Иванова\nSlavi - Bilqna Ivanova 131510326 Сключен анекс към договора\nОбласт: София (област) 130 943 лв.\nПроект: ЕТ "СЛАВИ-БИЛЯНА ИВАНОВА"\nПотвърдени разходи по договор: 190 592 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 133 415 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 190 592 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 133 415 лв.\nM41 проекти, М312 Бистър извор 2012 - Красимира Георгиева\nBistyr izvor 2012 - Krasimira Georgieva 202263450 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nОбласт: Бургас 121 739 лв.\nПроект: Довършителни СМР,обзавеждане и оборудване на къща за гости в УПИ II-2163, кв.74,гр.Средец\nПотвърдени разходи по договор: 173 914 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 121 740 лв.\nM41 проекти, М311 ТОДОР КУРТЕВ 12\nTODOR KURTEV 12 202196795 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Тервел\nОбласт: Добрич 97 999 лв.\nПроект: "Реконструкция и изграждане на къща за гости"\nПотвърдени разходи по договор: 139 998 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 97 999 лв.\nM41 проекти, М311 Хан Телериг-Юзджан Юсеин\nHan Telerig-Yuzdzhan Yusein 202236485 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Телериг\nОбласт: Добрич 97 208 лв.\nПроект: Преустройство и пристройка на съществуващ обект за обществено хранене в къща за гости с 6 места и ООХ "Механа" в УПИ I кв.40 по плана на с.Телериг, община Крушари\nПотвърдени разходи по договор: 139 274 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 97 492 лв.\nM41 проекти, М312 Екотур Травъл\nEkotur Travyl 202443338 Сключен анекс към договора\nОбласт: София (област) 67 599 лв.\nПроект: "Развитие на интегриран селски туризъм от Екотур Травъл ООД"\nПотвърдени разходи по договор: 97 728 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 68 409 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 97 728 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 68 409 лв.\nM41 проекти, М312 ВАЛЕКС1\nVALEKS1 202314546 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Поленица\nОбласт: Благоевград 65 577 лв.\nПроект: Изграждане на "Къща за гости" в с. Поленица, общ. Сандански\nПотвърдени разходи по договор: 96 364 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 67 455 лв.\nM41 проекти, М312 Калина Секулова- ПРОГРЕС\nKalina Sekulova- PROGRES 101121123 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nОбласт: Благоевград 62 968 лв.\nПроект: Изграждане на къща за гости в с. Поленица, общ. Сандански\nПотвърдени разходи по договор: 92 593 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 64 815 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 92 571 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 64 800 лв.\nM41 проекти, М312 КАТИКА - Катерина Гондова\nKATIKA - Katerina Gondova 202480557 Сключен анекс към договора\nПлащане Населено място: Момин проход\nОбласт: София (област) 60 642 лв.\nПроект: Обзавеждане на търговски обект за създаване на оптимални условия за съхранение и предлагане на нови продукти, подобряване на условията натруд\nПотвърдени разходи по договор: 91 850 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 64 295 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 87 926 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 61 548 лв.\nM41 проекти, М312 АМИ ВЕТ СТ\nAMI VET ST 201123495 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nОбласт: Благоевград 59 347 лв.\nПроект: "АМИ ВЕТ СТ"\nПотвърдени разходи по договор: 85 281 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 59 697 лв.\nM41 проекти, М312 КУНДОЛИНИ\nKUNDOLINI 202563423 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Невестино\nОбласт: Бургас 58 094 лв.\nПроект: "Преустройство на 1 - ви етаж от съществуваща жилищна сграда с магазин в партера в къща за гости"\nПотвърдени разходи по договор: 87 103 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 60 972 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 87 103 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 60 972 лв.\nM41 проекти, М312 Невена Кирилова\nNevena Kirilova 116036209 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Малък Поровец\nОбласт: Разград 42 453 лв.\nПроект: "Оборудване на хижа Ахинора"\nПотвърдени разходи по договор: 78 129 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 54 690 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 78 129 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 54 690 лв.\nM41 проекти, М312 Мария-Невена-Невена Денева\nMariq-Nevena-Nevena Deneva 124640668 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Безмер\nОбласт: Добрич 39 527 лв.\nПроект: "Обновяване на къща за гости "Мария-Невена"\nПотвърдени разходи по договор: 92 178 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 64 525 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 64 767 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 45 337 лв.\nM41 проекти, М312 Белфорт\nBelfort 200219779 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nОбласт: София (област) 31 230 лв.\nПроект: Подобряване на материалната база и създаване и развитие на нови туристически услуги в туристически комплекс "Белфорт" село Пчелин.\nПотвърдени разходи по договор: 47 647 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 33 353 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 45 966 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 32 176 лв.\nM41 проекти, М312 УАЙЛД ТЕЙМ\nUAJLD TEJM 201277689 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПлащане Населено място: Паламарца\nОбласт: Търговище 20 569 лв.\nПроект: Еко къща за гости в с. Паламарца, община Попово\nПотвърдени разходи по договор: 29 385 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 20 569 лв.\nПотвърдени разходи по анекс: 29 385 лв.\nПотвърдена субсидия по анекс: 20 569 лв.\nM41 проекти, М312 Косовски хан\nKosovski han 202496860 АНУЛИРАН\nПроект: Заведение за бързо хранене в УПИ 1-161.44 къщи за почивка по плана на гр. Чепеларе, общ. Чепеларе\nПотвърдени разходи по договор: 143 460 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 100 422 лв.\nM41 проекти, М312 Копрен Пийк\nKopren Pijk 202341931 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nПроект: Изграждане на туристическа спалня\nПотвърдени разходи по договор: 284 801 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 199 361 лв.\nM41 проекти, М312 РАВНА РЕСТ\nRAVNA REST 202976350 СКЛЮЧЕН ДОГОВОР\nНаселено място: Бойковец\nПроект: Реконструкция на къща за гости и закупуване на конеи оборудване на конен туризъм.\nПотвърдени разходи по договор: 189 778 лв.\nПотвърдена субсидия по договор: 132 844 лв.


Защо изпадаме в паника | Ezine.bg\nezine.bg»Статии»Здраве»Симптоми»Защо изпадаме в паника\nПонякога дори и човек с железни нерви може да изпадне в паника. Това може да се случи поради различни причини. Изпадането в паника може да ви изненада без видими причини в ситуации, в които никога досега не сте го изпитвали.\nКогато изпаднете в паника, получавате усещането, че ще се случи нещо наистина непоправимо и ужасно. Нарастващата тревога продължава да ви обхваща и това дори поражда много физически неприятности.\nСред тях са сърцебиене, изпотяване, покачването на температурата на тялото, усещането, че ви побиват тръпки, треперене, тежест в гърдите. Също така може да получите световъртеж, гадене, тежест в гърдите, стомашно разстройство, изведнъж да ви обхване ужасяващ страх пред смъртта.\nТакъв пристъп трае от 20 до 30 минути, в много редки случаи – 1 час. Пристъпът преминава постепенно и се съпровожда с чувство за ужасна умора и усещането, че никой не ви разбира и не ви обича.\nДобре е да потърсите съвета на психолог или психоаналитик. Според повечето психоаналитици изпадането в паника е симптом на дълбок и нерешен конфликт.\nТози конфликт може да е както от близкото минало, така и от детството. Можете да се подложите на терапия, при която да разкажете събитията, които ви потискат, и като преминете отново през тях, да се освободите от товара.\nАко сами се сещате какъв е конфликтът, който ви докарва подобни пристъпи на паника, добре е да се опитате да го решите по някакъв начин. Например ако това е нерешена свада от предишната ви работа или лоши отношения с приятелка, с която вече не се виждате, опитайте се да се върнете към този проблем и го решете.\nАко пък става въпрос за нещастна любов, преодолейте я. В противен случай не само ще изпадате в неприятни ситуации, но и няма да можете да срещнете в скоро време нова любов. Когато сте нещастни, около вас се създава защитна стена, която не дава възможност на другите дори да ви забележат, още по-малко да ви заговорят.\nАко проблемът е от детството ви, ще трябва да намерите отговори на въпроси, които ви измъчват, и да изкарате на повърхността спомени, които криете от самите себе си. Това ще ви помогне да ги преодолеете.


10 01 2017 14:23\nИзпълнителят на “За да те забравя” представя официално пред камерата на телевизия “Планета” своите пораснали синове – близнаците Алекс и Антонио. Момчетата бяха дошли, за да подкрепят популярния си баща на концерта “15 години телевизия “Планета”, което бе повод да застанат пред камерата на “Звездно”.\nПред мениджъра на трите канала с марката “Планета” – д-р Хари Янакиев, Алекс и Антонио споделят дали някой от тях ще се посвети на музиката, по примера на Милко Калайджиев.\n“Насочили сме се на другаде, нашият мироглед е по-различен”, разкриват те и допълват, че Алекс мисли да се насочи към медицината, а Антонио – към архитектурата, която смята да изучава в Милано”.\nТова неизменно провокира и вечния въпрос към артистите, занимаващи се с музика – “Музикант къща храни ли”, а Милко Калайджив е категоричен:\n“Както виждаш храни, имам трима сина, отгледал съм ги, единия е изучен, предстои и тях двамата да изучим. Смятам, че добре съм се трудил в живота си”.\nПевецът разкрива още, че подобни големи концерти за него са истинско удоволствие, има вълнение от срещата с публиката, но не и притеснение, защото опитът си казва думата.


Николай Жеков за пети път извади кръста от р. Янтра край Първомайци\nНачало > Велико Търново > Николай Жеков за пети път извади кръста от р. Янтра край Първомайци\n15:04, 06 яну 20 / Общество 25 904 Автор: Topnovini\nСнимка: Община Горна Оряховица\n34-годишният Николай Жеков за пети път извади Светия кръст от Янтра. Заедно с него в ледените води на реката край Първомайци скочиха още 28 мъже. Най-възрастният сред тях е 60-годишен, а най-младият - на 17 години. Сред желаещите да стигнат до Светия кръст имаше и петима именици.\nВ надпреварата край реката се впуснаха смелчаци от Велико Търново, Горна Оряховица, Лясковец, Първомайци, Първомайци, Правда, Беляковец, Симитли.\nНиколай Жеков скача всяка година за кръста и сега късметът му се усмихна за пети път. Младият мъж е от Горна Оряховица и се занимава с частен бизнес. Има две деца – Мартин – на 10 г. и Ивана – на 2 г., която пък утре ще празнува имен ден. Пожела си да бъде здрав той и цялото му семейство, да има много късмет и сподели, че в годините, в които отново е хващал Светия кръст не е имал проблеми с болести.\nНиколай Жеков получи парични награди от кмета на Община Горна Оряховица инж. Добромир Добрев и от кмета на Първомайци Ясен Янков. Веднага след като получи паричните награди, Николай Жеков сподели, че част от сумата ще дари на нуждаещо се дете.\nМъжко хоро се изви в ледената Тунджа в Калофер\nИ тази година Богоявленският ритуал до моста на Първомайци събра много хора. Светият кръст бе хвърлен във водите на Янтра от отец Анатолий. Заедно с отец Петър Янакиев отправиха благослов за здраве на всички. Доброто настроение поддържаха музикантите от ФА „Сидер войвода” при НЧ „Напредък-1869”.\nЗа да подкрепят смелчаците, които се бориха за Светия кръст в ледените води на Янтра, край реката, заедно с инж. Добромир Добрев дойдоха и председателят на Общинския съвет Димитър Николов, заместник-кметовете Николай Георгиев, инж. Деница Коева, Пламен Мадемов, Стефчо Алипиев и секретарят на Общината Анелия Димитрова.\nНад 1 500 са имениците, които празнуват на Йордановден в Община Горна Оряховица.\n13:00, 18 яну 20 / Крими\nПрокуратурата проверява 20 контейнера с боклук от Италия на бургаско пристанище\n09:00, 18 яну 20 / Акценти\nАкции да искаш (Тема с продължение...)\n10:15, 18 яну 20 / Политика\nСофия започва да подава вода на Перник след 45 дни (Обновена) (СНИМКИ)\nДимитър Рачков се включи в обсъждането на бюджета за община Елена\n17:10, 17 яну 20 / Общество\nГлутница кучета напада хора край крепостта „Царевец“\n15:35, 17 яну 20 / Общество\n18 деца са сред дарителите на градската библиотека в Елена\n14:10, 14 яну 20 / Общество\n13:50, 18 яну 20 / Спорт\nБФС поиска безсрочен лиценз\n13:25, 18 яну 20 / Свят\nОтстраниха бразилския министър на културата заради нацистки скандал\n12:45, 18 яну 20 / Общество\nСпасиха останал да зимува край Свиленград щъркел\nГорна Оряховица янтра Йордановден кръст\n13:50, 18 яну 20\n13:25, 18 яну 20\n13:00, 18 яну 20\n12:45, 18 яну 20\nБлъснаха човек на пешеходна пътека в "Люлин" (СНИМКИ)\n09:25, 10 яну 20


SG Fleece Hoodie Jacket M Midnight Blue\nПолареното яке от Savage Gear съчетава великолепен външен вид и много комфорт. Подходящо за риболов, така и за свободното време . Мек, топъл 100% полиестер полар. 2 лентов цип по цялата дължина. Двоино подплатена качулка. Джоб тип кенгуру.


Колко струва подпорката на метлата\nНавремето в България се трудеха от сутрин до вечер десетки хиляди виетнамци. Та излиза някакъв нашенец, бригадир, от цеха в "Кремиковци" и гледа как един виетнамец пуши. Какво правиш, попитал бригадирът. "Пуса", отвърнал гастарбайтерът. А релсата, дето трябваше да преместите? "Теска", рекъл работникът. Намери още хора и я преместете - отсякъл шефът... След това "пусили" двама, трима, петима, релсата все била "теска". Накрая бригадирът ревнал - всички бегом на релсата. Като излезнал отново навън - гледа - релсата си седи, а всички виетнамци "пусат". Пак ли е тежка, вашата м...а, не издържал героят на труда. "Къса", отговорили работниците.\nГоре-долу така вървеше и работата по програмата "От социални помощи към заетост". Ангажираните по нея изпълняваха основно функцията "подпорка на дръжката на метлата", но след като се видя, че проблемът е в липсата на трудови навици и от страна на общините бяха предприети съответните мерки, взе да се забелязва някакъв ефект - тук-там стана малко по-чисто, бяха прекопани градинки, общо взето, свърши се едно-друго. И което е по-важно, в действителност десетки хиляди бедняци видяха светлинка в тунела.\nТочно в такъв момент правителството сътвори наистина царствен гаф. Реши да отнеме средствата по програмата от общините и да ги даде на някакви фирми, които щели да ги въртят по-добре. Ама какви са тези фирми, кой и как ги е подбирал - вятър и мъгла. Хората се вдигнаха на протести - взимат им хляба. Сух, корав, но хляб. В кабинета явно се стреснаха и побързаха да заявят, че всички освободени ще бъдат отново назначени. Айде бе - така ли се нарежда на частника колко хора, кога и как да назначава. Ама щели да действат областните управи. Да ме прощавате - това не е тяхна работа. И не на последно място - какво стана с толкова одумваната финансова децентрализация и разширяването на пълномощията на местната власт?\nЕто какво се казва в декларация на Асоциацията на българските градове и региони по този повод: "За пореден път получихме доказателство, че правителството, реализирайки един социалистически по своята същност модел за борба с безработицата, се опитва да прикрие неговата пълна неефективност." Това си е априорно ясно. Но по-нататък се поставя изключително важният въпрос, при кого отиват парите. "Ние настояваме управляващите да публикуват списъка на фирмите, спечелили проекти и самите проекти." Наистина е любопитно дали някои от тях няма да бъдат между изборните спонсори на НДСВ.\nНа същата позиция е Националното сдружение на общините. На същата позиция са СДС и БСП даже. Така че могат да се очакват нови отстъпки и пируети от страна на НДСВ. В противен случай рискът някои министри да подпират още предизборно метлите и дори да ги яхнат придобива релефност. Ако не предизборно - следизборно със сигурност.