Tartu abilinnapeakandidaat on Mihkel Lees - Tartu Postimees\nTartu abilinnapeakandidaat on Mihkel Lees\nMihkel Lees Tartu volikogu istungil.\nTartu uueks sotsiaalvaldkonna abilinnapeaks on saamas reformierakondlane Mihkel Lees (31), kelle kandatuuri kavatseb linnapea Urmas Klaas esmaspäeval tutvustada piirkonna juhatusele ja kolmapäeval fraktsioonile.\nKlaas ütles, et on Tartu volikogu Reformierakonna fraktsiooni esimehele Mihkel Leesile sellekohase ettepaneku teinud ja Lees on kinnitanud oma valmisolekut ametisse asuda.\n«Minu hinnangul on tegemist tegusa ja tööka inimesega, kes tunneb nii sotsiaalvaldkonda kui ka seda, kuidas poliitikat ellu viia,» kirjutas Klaas erakonnakaaslastele. «Viimastel valimistel andsid valijad talle ka soliidse mandaadi.»\nLees sai viimastel valimistel 313 häält.\nLees on on lõpetanud Carl Robert Jakobsoni gümnaasiumi inglise keele klassi, saanud Tartu ülikoolist kaks bakalaureusekraadi (psühholoogias ja filosoofias) ning kaitsnud magistritööd hariduskorralduses. Ta on töötanud sotsiaalministeeriumis ja haridusministeeriumis ministri nõunikuna ning olnud peaminister Andrus Ansipi nõunik. Praegu töötab Lees Tartu ülikoolis sporditeaduste ja füsioteraapia instituudi liikumislaboris projektijuhina.\nLeesi eelkäija abilinnapeana Tiia Teppan esitas kuu keskel lahkumisavalduse ja tema viimane tööpäev oli eile.\nVolikogus on uue abilinnapea ametisse kinnitamine praeguse plaani kohaselt 13. septembri istungil.\nPeeter Helme: lugemine polegi alati lugemine Loe artiklit


Chaga seente ekstrakti eelised | tootja tarnija Taiwan hulgimüüja turustaja\nOleme tehniline Taiwan Chaga seente ekstrakti eelised tootja, tehas tarnija ja eksportija. Sõltuvalt stabiilne investeerimiskeskkond, superior pädevus ja hea müügijärgne teenindus, oleme teinud meist üks juhtivaid tootjad ja eksportijad valdkonnas. Lubame kvaliteediga tooteid ja konkurentsivõimelise hinnaga ja õigeaegne kohaletoimetamine teile. Meil on luua pikaajaline äri klientidele. Kui olete huvitatud ükskõik mudel meie tooted, siis võib vabalt võtke meiega ühendust.\nChaga on eriline seen ja mõned rahuldavad eeluuringud on läbi viidud.Chagal on tugev antioksüdantne aktiivsus,eriti spetsiifilistes rakkudes, mida nimetatakse epiteelirakkudeks.Epiteelirakud võivad meie kehas moodustada tõkke.Chaga sisaldab paljusid identifitseeritud ühendeid, mis aitavad tasakaalustada nende kudedega seotud immuunvastust.Kui teie nahk on,sooled või kopsud on tundlikud,Chaga võib olla kasulik,eriti keskkonna- ja toiduainetega seotud põhjustel.\nChaga on väga eriline seen.Elavate puude Chaga parasiit imab pidevalt puude rikkalikke toitaineid ja kogub pidevalt toitaineid, kuni puud on kadumas ja sureb.Muud ravimi seened põhinevad surnud puudel toitainete allikana.Nad suudavad toitaineid ainult puidelt absorbeerida ja toitaineid koguda piiratud aja jooksul.\n999999999 http://schema.org/InStock USD 2020-12-31 https://www.bestfoodsauce.com/et/chaga-mushroom-extract-benefits.html\nChaga seente ekstrakti eelised tootja ja Chaga seente ekstrakti eelised tarnija ka tehase hulgimüüja turustaja - üle 4,186 ostjaid kogu maailmas bestfoodsauce.com


Artist talk näitusel „Dialoog. Mare Vint ja Jaanus Samma“ — Kumu Kunstimuuseum\nTagasi kalendrisse\tArtist talk näitusel „Dialoog. Mare Vint ja Jaanus Samma“\tAeg:\nReedel 2. juunil avatakse Kumu 4. korruse projektiruumis näitus „Dialoog. Mare Vint ja Jaanus Samma“. Näitusele pakub sissevaadet neljapäeval, 8. juunil toimuv artist talk koos väljapanekul esindatud kunstnike Mare Vindi ja Jaanus Sammaga. Vestlus kunstnikega on sobiv formaat kõigile, kes soovivad näitusest paremat ülevaadet saada ning kellele pakuvad huvi kunstnikke juhtinud ideed ja mõtted.\nVestlust juhib näituse kuraator ja kunstiteadlane Anu Allas.\nMare Vint (1942) on tunnustatud eesti graafik, kelle loomingut iseloomustab tihtipeale tugev mustvalge kontrast. Värvil on tema teostes pigem markeeriv roll. Alates 1960. aastate lõpust keskenduvad Mare Vindi arhitektooniliste elementidega minimalistlikud maastikud ruumile ja vaikusele.\nJaanus Samma (1982) alustas oma kunstiõpinguid Eesti Kunstiakadeemias graafikaga, kuid töötab oma loomingus kõigi kaasaegse kunsti meediumidega – installatsioonist ja videost ehete ja kudumite kujunduseni. Jaanus Samma uued teosed on inspireeritud Mare Vindi loomingust.


Vooremaa Härjanurme Maarahva Seltsi eriline jõulunädal\nHärjanurme Maarahva Seltsi eriline jõulunädal\nVeerandsajandat sünnipäeva tähistava Härjanurme Maarahva Seltsi jõulunädal peeti tänavu 5. kuni 8. detsembrini. Igal õhtul sündis midagi erilist – esmaspäeva õhtul meisterdati karpe, teisipäeva õhtul valmistati kergeid salateid, kolmapäeval tehti jõulukaunistusi ning neljapäeval ehteid.\nKristallvaigust ehteid valmistati juba roosipäeval, siis käis naisi õpetamas Kristi Onkel Kundast. “Mina siis õieti midagi valmis teha ei jõudnudki, sest roosipäeva korraldajana oli mul omajagu jooksmist. Eks me nüüd tuletasime kõik koos meelde,” ütles Härjanurme Maarahva Seltsi juhatuse liige Karina Kaarepere. Seltsis tegeleb käsitööga aktiivselt üle kümne naise. “Igaüks on midagi õppinud, eks me niiviisi üksteist juhendamegi ja oleme hakkama saanud,” rääkis Karina Kaarepere.\nTema sõnul on karpide tegemiseks vaja palju ruumi. Esmaspäeval oli aga väga palju rahvast kohal, kokku täpselt ei loetud, aga paarikümne inimese ringis võis olla küll. “Kodunt olid välja tulnud needki, kes tavaliselt seltsi üritustel ei käi,” rõõmustas naine.\nViimased nädalad enne õppeveerandi lõppu on lastel koolis rasked ning õhtuti peavad nad kodus järgmiseks päevaks õppima. Seda rohkem rõõmustas kõiki, kui nooremad jõulunädala õppetoas kaasa lõid.\nTeisipäeval olid naised retseptid otsinud ja vajalikud toiduained ostnud ning proovisid üksteist toetades kergemate jõulusalatitega hakkama saada. Hea meel oli, et kaasa lõid ka kooliõpilased Diana Kink ja Ketrin Pari. Nemad tegid valmis puuviljasalati. Samuti olid kaasa tulnud Iti Lorett Soolep ja Anita Rähn. Nooremad said jõukohased ülesanded ning võtsid aktiivselt osa piparkoogikommide valmistamisest.\n“Erilisi asju ei hakka ju kodus ise tegema, koos on lõbusam ja küllap koos kõik ka ära süüakse, isegi siis, kui ei tulnud välja päris see, mis olema pidi,” tunnistas Karina Kaarepere.\nVõttes kokku oma kogemusi kergete salatite valmistamisest tunnistasid naised, et neile meeldis eriti tatrasalat. Singi ja musta ploomi salat oli hea ja huvitav ja hästi jõulune. Soe kilusalat jahtus natuke ära, kuna piparkoogikommidega läks aega. Aga maitses ka hästi.\nValik Härjanurme Maarahva Seltsi jõulunädala retsepte\nSingi ja musta ploomi salat\n200 gr hapukurki\n150 gr musti ploome\nKartul keeta. Kõik ained tükeldada väikesteks kuubikuteks. Koor maitsestada soola, suhkru, sinepi ja peterselliga. Kõik segada. Enne serveerimist hoida veidi külmikus.\n400 gr suitsukana\n6 dl tatart\n4 tk marineeritud kurki\nSegage kokku kastmeained ja jätke köögiviljade tükeldamise ajaks maitsestuma. Lõigake kurgid ribadeks, tükeldage tomat. Puhastage ja tükeldage kana, pange kõik salatiained kaussi ja segage kastmega. Soovi korral maitsestage meelepärase maitserohelisega (basiilik, siledaleheline petersell, till).\nKilu-kartulisalat kapparite ja munaga\n150 gr marineeritud kurki\n200 gr kilufileed\n50 gr kappareid\n1,5 spl sinepit\n4 spl sidruni mahla\n15 spl oliivõli\nValmistage kaste. Kuumutage pannil õli, ning praadige kartulisektorid kuumas õlis krõbedaks ja kuldpruuniks. Tõstke taldrikule salatipadi. Lisage kurk, kilu ja kapparid. Lõpuks soe kartul.\nTükeldage munad ja lisage. Peale puistake tilli. Valage kastmega üle, viimistlege soola ja pipraga.\n5- 6 mündilehte\n5 spl jogurtit\nTükeldage puuviljad, segage mündi, mee ja mahlaga.Tõstke külmikusse. Kloppige jogurt kohevaks, segage hulka vanilje ja 1-2 tl mett. Pange puuviljad kaussi ja tõstke peale jogurt.\nUmbes 1 cm ingverijuurt\nKuumutage mahl, lisage maitseained ja laske 15-20 minutit tõmmata.


Söö. Maga. Mängi - Tänane leht\n29. märts 2016, 23:59 3 min lugemist\nKris Lemsalu teose «Lahedad käteta tüdrukud» osa. FOTO: Temnikova & Kasela galerii


Unistus lüüa kaasa puitpilvelõhkuja loomisel - Majandus\n27. veebruar 2017, 8:23\nPeetri Puit on saanud viimasel ajal palju tähelepanu. Firma suuromanik ja juht Peeter Peedomaa pälvis tänavu presidendilt kõrge riikliku autasu, Valgetähe IV klassi teenetemärgi. Tihti käivad neil külas ministrid, ajakirjanikud ja välisdelegatsioonid.\n«Ka täna (21. veebruaril – toim) tuleb pärast teid üks Ukraina delegatsioon,» räägib ettevõtte juht kiirustamata, iga sõna kaaludes. «Ega ma end ise väga kuhugi ei topi, aga kedagi minema ka ei aja.»\n54-aastane Peedomaa oletab ettevaatlikult, et kasvanud huvi taga on eelkõige möödunud sügisel avatud, kümme miljonit euro maksev tootmistehas ja kontorihoone. «Ega nii suurt investeeringut pole Põlvamaal viimase 20 aasta jooksul vist tehtud,» ütleb ta. «Ju on see siis inimestele silma jäänud.»\nAasta puitehitise tiitli võitnud uus tootmiskompleks on tõepoolest muljetavaldav. Liimpuidust kontorihoone on avar ja soe, siin on palju läbipaistvate klaasustega kabinette ja koosolekuruume, isegi väike koolitussaal.


VIDAXL VIDAXLI VANNITOARIIUL TUGEVAST PÄHKLIPUIDUST 100 X 40 X 65 CM, müük, kuulutus 81337047 - Kuldne Börs\nVIDAXL VIDAXLI VANNITOARIIUL TUGEVAST PÄHKLIPUIDUST 100 X 40 X 65 CM\nID: 81337047, muudetud 09:31 29.06.2018\nTugevast pähklipuidust valmistatud vannitoariiul on oma tavalise ja lihtsa stiiliga ilus ning on teie vannitoa ainulaadseks kaunistuseks. Seda saab kasutada ka lisakapi, pesukasti, vannitoakapi ja riiulina. Riiulil on kolm võredisainiga tasandit, et tagada seesolevatele asjadele hea tuulutus. See seisab neljal tugijalal, et tagada maapinnast kõrgemal olles stabiilsus ja kuivus. Saate paigutada riiuli ruumis kõikjale. See sobib suurepäraselt ja muudab vannitoas asjade hoidmise mugavaks.


Millises olukorras on Eesti venekeelsed ühingud? KÜSKi uuringust saad teada - Hea Kodanik\nUudised Millises olukorras on Eesti venekeelsed ühingud? KÜSKi uuringust saad teada\nMillises olukorras on Eesti venekeelsed ühingud? KÜSKi uuringust saad teada\nKÜSKi tellimusel on Tallinna Ülikooli sotsioloogidel valminud uuring venekeelsete vabaühenduste tegevusvõimekusest ja seda mõjutavatest teguritest.\nUuring keskendus viiele põhiteemale: vabaühenduste organisatsiooniline võimekus, finantssuutlikkus, koostöö nii teiste ühenduste kui era- ja avaliku sektoriga, pakutavad tugiteenused ja ühenduste mõju, nähtavus ning roll ühiskonnas laiemalt.\nUuringus võrreldi erineva töökeelega ühenduste tegevusvõimekust 2014. aasta küsitlusuuringu andmetel, küsiti valdkonna ekspertide hinnanguid venekeelsete ühenduste tegevusvõimekusele ja analüüsiti venekeelsete ühingute esindajate kogemusi, ootusi ja vajadusi rühmaintervjuude tulemustel.\nKuidas läheb Eesti venekeelsetel ühingutel? Mida võiksid venekeelsed ühingud ise paremini teha ja milliseid samme peavad riiklikud ja kohaliku tasandi institutsioonid astuma, et nende kaasatust ja panust Eesti kodanikuühiskonda suurendada? Sellest kutsuvad uurijad Sind kuulama ja kaasa rääkima uuringu esitlusele, mis toimub 22. märtsil kell 12.00-14.00 Tallinna Ülikooli Mare maja (Uus-Sadama 5) ruumis M648.\nRegistreerimine on 18. märtsini avatud: http://goo.gl/forms/FfO5RBC0ff\nUuringu täistekst ja kokkuvõtted ilmuvad hiljemalt 21.03.2016.\nKümme kuud kestnud uuringu jooksul analüüsiti erinevaid vabaühenduste tegevusvõimekuse aspekte kolme tüüpi andmete põhjal: teostati eesti ja vene töökeelega ühinguid võrdlev kvantitatiivne analüüs küsitlusuuringu „Kodanikualgatuse institutsionaliseerumine Eestis 2014“ andmetel, viidi läbi intervjuud kümne vabakonna valdkonnaga seotud eksperdiga ning toimus kolm fookusgrupi intervjuud Tallinnas (2) ja Narvas (1) vene töökeelega vabaühenduste esindajatega.\nPeamise tulemusena tuleb rõhutada asjaolu, et küsitlusuuringu andmetel ei erine vene töökeelega ühenduste tegevusvõimekus eesti töökeelega ühendustest süstemaatiliselt: nende seas on samuti kui eestikeelsetegi seas nii rohkem kui vähem võimekaid ja edukaid ning vabaühenduste tegevusvõimekust mõjutavad samad tegurid ja samal moel vaatamata ühenduse töökeelele.\nTulenevalt Eesti venekeelse kogukonna suurusest, paiknevusest ja struktuurist võib tõdeda, et vene töökeelega ühenduste üldpilt mõnevõrra küll eestikeelsete omast erineb (ühendused on väiksemad, sihtgrupp on väiksem ja iseloomulike hoiakute ning käitumismustritega), kuid ühenduste spetsiifilised probleemid ei ole seotud mitte niivõrd liikmete ja sihtgrupi keeletaustaga, kui pigem teiste struktuursete aspektidega – regionaalne paiknemine, nähtavus ja kaasatus Eesti kodanikuühiskonnas vms.\nSeega tuleb meeles pidada, et vene töökeelega ühendus, nii nagu eestikeelnegi, võib olla kas väga edukas või siis väga nõrk, aga töökeel üksi ei ennusta veel seda, milline on vabaühenduse tegevusvõimekus.\nSamas, uuringu käigus intervjueeritud vabakonna eksperdid viitasid vene töökeelega ühendustest rääkides suuresti just nende üldiselt madalale tegevusvõimele. Ilmselt tuleneb see asjaolust, et tugiteenuste pakkujad puutuvadki enam kokku tuge ja abi vajavate ühendustega ja näevad igapäevaselt just nende probleeme. Teisalt tõi iga intervjueeritud ekspert oma kogemusest välja ka edukaid ja tugevaid vene töökeelega organisatsioone, kuid iseloomulik oli, et neid käsitleti pigem haruldase erandina, isegi üllatavana.\nKinnistunud arusaamad venekeelsete ühenduste nõrgemast tegevusvõimekusest on tingitud suuresti sellest, et ekspertide kogemused sageli piirduvad vähemusrahvuste kultuuriseltsidega, mille puhul mitu arengut pidurdavat tegurit eksisteerivad koos: esiteks on nad nn vanema põlvkonna ühendused, mis on suuresti juhi- või väikese tutvusringkonna kesksed, ja nende toimimiseks on loodud stabiilne rahastussüsteem, mistõttu nad on jäänud pidama oma mugavustsooni ega otsigi uusi tegevussuundi ja rahastamisvõimalusi.\nSellised kultuuriseltsid on aga aastakümneid moodustanud proportsionaalselt väga suure osa venekeelsetest ühendustest Eestis. Võimalik, et nende osakaal ei olegi tegelikkuses täna enam nii domineeriv, aga nad on paljude meie küsitletud ekspertide jaoks nn „tuttavad“ – neid teatakse, nende probleemidega ollakse ammu kursis jne.\nTeiselt poolt on selliste arusaamade kujunemist venekeelsete ühenduste nn spetsiifilistest probleemidest toetanud ka valdkonnas teostatud varasemad uuringud, mis on hõlmanud venekeelsete ühenduste esindajatena peamiselt just vähemusrahvuste kultuuriseltside esindajaid.\nUuringu fookusgrupi intervjuudesse kutsuti ekspertintervjuudest saadud teabele vastukaaluks just pigem edukaid ja tugevaid vabaühendusi, et teada saada, mis on nende kõrge tegevusvõimekuse taga ja millist tuge nad veel vajavad ning ootavad.\nLäbiviidud rühmaintervjuudes osalesid aktiivsed ja edukad ühingud, kelle tegevusfookuses on noorsootöö, kultuurivaldkonna edendamine, sotsiaalteenuste osutamine erivajadustega elanikkonnagruppidele, kogukonna sidususe ja heaolu edendamine, või heategevus kõige laiemas mõttes. Võib oletada, et tegemist on kõrgema tegevussuutlikkusega organisatsioonidega vene töökeelega mittetulundusühenduste seas, aga peale selle on tegemist ilmselt ka keskmisest eesti töökeelega ühendusest toimekama ja tulemuslikuma osaga vabaühendustest.\nUuringu tulemused täiendavad seega oluliselt senist käsitlust Eesti kodanikeühenduste tegevusvõimekusest ja selle mõjuritest, võimaldades heita pilgu suutlikumate ühenduste toimetuleku teguritele ja nende praktikatele üldisemas kontekstis.\nUuringu tulemustel on toodud välja mitmeid ettepanekuid venekeelsete ühenduste kaasatuse ja panuse suurendamiseks Eesti kodanikuühiskonnas, mille kohaselt riiklikud ja kohaliku tasandi institutsioonid peaksid tegema omapoolseid jõupingutusi nii infovälja ühtlustamiseks, võrdsemate võimaluste loomiseks, tugiteenuste paremaks sihistamiseks ja sihtrühma ootustega vastavusse viimiseks kui ka katusorganisatsioonide arendamiseks tõhusaks koostööplatvormiks ja erineva töökeelega ühenduste ühendamiseks.\nKõikidest tulemustest ja järeldustest räägitakse täpsemalt uuringu esitlusel 22. märtsil.\nUuringu viisid läbi Tallinna Ülikooli Ühiskonnateaduste Instituudi sotsioloogid Gerli Nimmerfeldt, Tanel Vallimäe, Triin Roosalu, Margarita Kazjulja ja Jüri Petruhhin.\nLisainfo uuringu ja esitluse kohta:


Märtsi MaksuMaksjas riigikogulaste raskest elust - Maksumaksja Portaal\nAvaleht » Maksu-uudised » Märtsi MaksuMaksjas riigikogulaste raskest elust\nKõige rohkem paistab seltskonnast silma ja suudab juba mitu aastat järjest eestimaalasi üllatada Riigikogu rahanduskomisjoni esimees Mihhail Stalnuhhin. Jätkuvalt liisib ta autot, omamata ise juhilube, lisaks on ta hakanud ostma suurtes koguses iseenda kirjutatud raamatuid, et neid lasteaialastele jagada. Kõige sellega on Stalnuhhin muutunud juba apluse ikooniks.EML juhatuse liige Martin Huberg kirjeldab lähemalt aga võrdsematest võrdsemat klassi, kelle kulutuste hüvitamisel ei ole mingit kuludokumenti vajagi. Samal ajal kehtestatakse ettevõtjatele aina karmimad kontrollireeglid — näiteks uus sõiduautode maksustamise kord. MTA ja Rahandusministeerium on teatavasti seisukohal, et kui sõiduauto kohta puudub liiklusregistris märge, mis kinnitaks, et sõiduautot kasutatakse üksnes töösõitudeks, siis tekib automaatselt erisoodustus ning tuleb täie rauaga kilovattidelt tulu- ja sotsiaalmaksu tasuda. Et vältida maksuameti ebatervet huvi, soovitab Huberg märkida registris kõik autod tööautodeks.Lisaks kirjeldab ta maamaksu näitel, kuidas meil seadusi muudetakse ikka nii, et riigil tagantjärele, ka pärast kohtuotsust, õigus jääks.EML jurist Hiie Marrandi annab ülevaate värsketest seadusemuudatustest, mis puudutavad vanemahüvitist. Üks osa neist muudatustest jõustus juba märtsis.Toimetuse valikul avaldatud värskete artiklitega saab tutvuda EML kodulehel. Ülejäänud artiklid avaldatakse sealsamas aasta pärast ajakirja ilmumisest paberkandjal.


Katlakivieemaldustabletid, Bosch, TCZ8002N | Nordelectronics\nNel.ee > Tooted > Köögitehnika > Tarvikud ja Lisad > Espresso tarvikud > Katlakivieemaldustabletid, Bosch\nKatlakivieemaldustabletid Bosch ja Siemens espressomasinatele. Pakis 3 tabletti kolmeks kasutuskorraks.\nID: 70561 Tootekood: TCZ8002N Kategooriad: Espresso tarvikud, Köögitehnika, Tarvikud ja Lisad\nsobib seadmetele: Bosch ja Siemens espressomasinad


Euroopa piiriülene tervishoid loob patsiendile suurema valikuvabaduse - Riigikogu\nEuroopa piiriülene tervishoid loob patsiendile suurema valikuvabaduse\nTänasel sotsiaalkomisjoni istungil toimunud arutelul koos huvigruppidega leiti, et Euroopa piiriülene tervishoid loob patsiendile suurema valikuvabaduse kvaliteetse tervishoiuteenuse saamiseks. Samas tunti muret Eesti patsiendi ravi kättesaadavuse üle.\n„Konflikt on skisofreeniline – me tahame, et Euroopas patsiendid liiguksid, aga samas kõik riigid kaitsevad oma turgu. Pigem võiksime Eestis mõelda, kuidas toetada meditsiiniturismi ja teisalt, kuidas panna ka Eesti siseselt tervishoiu raha koos patsiendiga liikuma, et tal tekiks võimalus saada lühema ajaga parimat arstiabi,“ ütles sotsiaalkomisjoni esimees Margus Tsahkna.\nTsahkna sõnul on mitmel riigil, nagu näiteks Türgi ja Saksamaa, meditsiiniturismile hästitoimivad toetusprogrammid. „Kui välismaalased toovad Eesti meditsiini raha juurde, siis on ka lootust, et võõrsil töötavad Eesti arstid tulevad kodumaale tagasi, ja kokkuvõttes patsiendid võidavad,“ ütles Tsahkna.\nIstungil osalesid Eesti Haigekassa, Eratervishoiuasutuste Liidu, Eesti Patsientide Nõukoja, Eesti Arstide Liidu, Eesti Haiglate Liidu ja sotsiaalministeeriumi esindajad.\n19. septembril saatis sotsiaalkomisjon Riigikokku esimesele lugemisele tervishoiuteenuste korraldamise seaduse muutmise seaduse eelnõu (481 SE), millega võetakse üle Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius. Selle eesmärk on kehtestada eeskirjad EL-i riikide tervishoiuteenustele juurdepääsu hõlbustamiseks, liikmesriikide tervishoiualase koostöö edendamiseks ja patsiendiõiguste kaitseks.


Rakuparkarüootsed ja eukarüootsed rakud\nMis on rakud?\nElu on nii imeline ja majesteetlik. Kuid kogu oma suurejoonelisuse korral koosnevad kõik organismid põhivarustusest, rakust . Rakk on kõige lihtsam asi, mis on elus. Üherakulistest bakteritest kuni paljukarjaliste loomadeni on rakk üks bioloogia põhilisi organisatsiooni põhimõtteid . Vaatame mõningaid elusorganismide põhikorraldaja komponente.\nEukarüootsed rakud ja prokarüootsed rakud\nOn kaks peamist tüüpi rakke: eukarüootsed rakud ja prokarüootsed rakud. Eukarüootsetesse rakkudesse nimetatakse seda seetõttu, et neil on tõeline tuum . Tuum, mis sisaldab DNA-d , asub membraanis ja eraldatakse teistest rakulistest struktuuridest. Prokarüootsetest rakkudest aga puudub tõeline tuum. DNA-d prokarüootses rakus ei eraldatud ülejäänud rakust, vaid need on moodustunud piirkonda, mida nimetatakse nukleotiidiks.\nNagu kolmes domeenisüsteemis korraldatud, kuuluvad prokariidid arheeed ja bakterid . Eukarüootide hulka kuuluvad loomad , taimed , seened ja protistrid (nt vetikad ). Tavaliselt on eukarüootsed rakud keerukamad ja palju suuremad kui prokarüootsed rakud. Prokarüootsed rakud on keskmiselt umbes 10 korda väiksemad läbimõõdust kui eukarüootsed rakud.\nEukarüootid kasvavad ja paljunevad läbi mitoosi protsessi. Sugulisel teel reprodutseerivatel organismidel toodetakse reproduktiivrakke rakuseaduse tüüpi, milleks on meioos .\nEnamik prokarüoote reprodutseerib asexually ja mõned läbi protsessi nimega binaarne lõhustumine . Binaarse lõhustumise ajal kordub üksiku DNA molekul ja originaalrakk jagatakse kahte identset tütarrakku . Mõned eukarüootsed organismid reprodutseerivad ka asksiaalselt selliseid protsesse nagu seedimine, regeneratsioon ja partenogenees .\nNii eukarüootsed kui ka prokarüootsed organismid saavad energia, mida nad vajavad, et kasvatada ja säilitada normaalset rakkude funktsiooni rakkude hingamise kaudu. Raku hingamisel on kolm peamist etappi: glükolüüs , sidrunhappe tsükkel ja elektronide transport. Eukarüootides toimub enamik munasarjade hingamisreaktsioone mitokondrites . Prokarioodides esinevad need tsütoplasmas ja / või rakumembraanis .\nEukarüootsete ja prokarüootsete rakkude võrdlus\nEukarüootsetest ja prokarüootsetest rakukonstruktsioonidest on palju ka eristusi. Järgmises tabelis võrreldakse tüüpiliste prokarüootsetes rakkudes leitud organellide ja struktuuride struktuure tüüpiliste looma eukarüootsetes rakkudes leitud struktuuridega.\nEukarüootsed ja prokarüootsed rakukonstruktsioonid\nRaku struktuur Prokarüootne rakk Tüüpiline loomade eukarüootne rakk\nRakumembraan Jah Jah\nRaku sein Jah Ei\nCentrioles Ei Jah\nKromosoomid Üks pikk DNA- ahel Palju\nCilia või flagella Jah, lihtne Jah, keeruline\nEndoplasmaatiline retikulum Ei Jah (mõned erandid)\nGolgi kompleks Ei Jah\nLüsosoomid Ei Ühine\nMitokondria Ei Jah\nTuum Ei Jah\nPeroksisoomid Ei Ühine\nRibosoomid Jah Jah\nMis on diploid rakk?\nLiiki rakud kehas\nMikrotuubulite määratlus ja näited\nTsütoplasma roll rakus\nMis on lüsosoomid ja kuidas need moodustuvad?\nMida erakoolide õpetajad teenivad?\nNäpunäited vastuvõtu essee kohta mõjukas isik\nPolü pallid: lauatennislased muutuvad\nKõik Guru Nanaki elust\nAafrika ameerika ajaloo ajakava: 1890-1899\nKuidas muuta ketaspidurite tagapiduri padjoneid\nAustraalia peaminister Harold Holt kaob\nBloomi taksonoomia - uskumatu õpetamise tööriist\nDigital Piano ülevaade: Yamaha P85\nObama Vetoes Bill eelmise presidentide pensioni, hüvitised\n10 Kasulikud oskused Kaasaegsed õpetajad vajavad\nKas CFL-tuled põlevad ohtu?\nKasutatud autod ja maasturid võivad olla välismaistele ostjatele atraktiivsed\nTermodünaamika seadused, mis on seotud bioloogiaga\n1928. aasta akadeemia auhinnad\nWittenbergi ülikooli vastuvõtukoolitus\nParim 100 laulu 1990ndatest


🟢 AIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ - 80018971 | Story: Tegevuslugu | STORYBOOK ®\nAIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ\n80018971 - Registrisse kantud\nHarju maakond, Lääne-Harju vald, Paldiski linn, Pakri tn 1-37, 76805\nLisa AIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ andmed oma infosüsteemi\nSuuna ühe klikiga AIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ andmed oma infosüsteemi või laadi alla CSV fail. Andmed on rikastatud Storybooki raportite otselinkidega. Vaata ka masinloetavate andmete nimekirja.\nAIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ: Tegevuslugu\nAIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ alustas peaaegu 25 aastat tagasi, mil juhatuse liige Rima B. selle asutas, kes alles alustas ettevõtlusega.\nAIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ valdkond on aiandus- ja suvilaühistute jms haldus. Samas valdkonnas (EMTAK 68322) on tegutsevaid ettevõtteid 2022 aasta seisuga kokku 228 tükki, kes annavad tööd kokku 110-le inimesele ja kogu valdkonna 2022 käibeprognoos on ca 304.55 tuhat eurot.\nAIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ - Varad ja finantsid 2020\nKäibe tõus: 49% (1 362 €)\nEttevõtte juriidiline aadress on Harju maakond, Lääne-Harju vald, Paldiski linn, Pakri tn 1-37.\nAIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ on ettevõte, kelle käive moodustab 2019 aastal turuosast ca 0 protsenti. Viimase viie aasta jooksul on ettevõte teeninud omanikutulu -609 eurot, tehes selleks käivet kokku 4 tuhat eurot.\nAIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ: juhatuse liikmed\nJuhatuse liige Irina M.\nIrina M. alustas äritegevusega juba 0 aastat tagasi, olles tol ajal 57-aastane. Kokku on ta aastate jooksul juhtinud 1 ettevõtet, millest täna on 1 ettevõtte juhatuses ja 1 neist on aktiivse majandustegevusega (sh. käibemaksukohuslased).\nIrina M. on tegutsenud või tegutseb valdkondades:\n1. Aiandus- ja suvilaühistute jms haldus (2020 käive kokku 1 362 €, 2021 prognooskäive kokku 0 €, 2020 4 kvartali tööjõumaksud kokku 0 €, töötajaid kokku 0 tk ja põhikapital kokku 0 €)\n1. Aiandus- ja suvilaühistute jms haldus 1 362 € 0 € 0 € 0 0 €\nKäibed kokku: 1 362 €\nKasumid kokku: 216 €\nSuurim palgamaksja: AIANDUSÜHISTU LILLEAED MTÜ\nJuhatuse liige Svetlana V.\nSvetlana V. alustas äritegevusega juba 19 aastat tagasi, olles tol ajal 55-aastane. Kokku on ta aastate jooksul juhtinud 2 ettevõtet, millest täna on 2 ettevõtte juhatuses ja 2 neist on aktiivse majandustegevusega (sh. käibemaksukohuslased).\nSvetlana V. on tegutsenud või tegutseb valdkondades:\n1. Hoonete ja üürimajade haldus (korteriühistud, elamuühistud, hooneühistud jms) (2020 käive kokku 24 981 €, 2021 prognooskäive kokku 0 €, 2020 4 kvartali tööjõumaksud kokku 1 002 €, töötajaid kokku 3 tk ja põhikapital kokku 0 €)\n1. Hoonete ja üürimajade haldus (korteriühistud, elamuühistud, hooneühistud jms) 24 981 € 0 € 1 002 € 3 0 €\nAktiivsete ettevõtete tööjõumaksud kokku: 2 816 €\nKäibed kokku: 26 343 €\nKasumid kokku: 523 €\nSuurim palgamaksja: LÄÄNE-HARJU VALD, PALDISKI LINN, PAKRI TN 1 KÜ\n#Harjumaa #VaraRentimineJaJuhtimine #AiandusühistuLilleaed #Harjumaa #Harjumaa


Res Publica: Paremerakonnad peavad rohkem koostööd tegema\n16. oktoober 2005 kell 18:17\nRes Publica peasekretäri Ott Lumi hinnangul peavad paremerakonnad koos vasakule kaldumisele vastu töötama.\nBNS/Faktumi väljumisküsitlus ennustab Res Publicale Tallinna linnavolikogus vaid ühte kohta. Ott Lumi sõnul midagi sellist ka oodati ning väljumisküsitluse adekvaatsust ei tasu kahtluse alla seada. 'Res Publica reiting on pidevalt 4-5 protsendi ümber olnud, ootused polnud kõrged,' tunnistas ta.\n'Keskerakonna tulemus - teeb muidugi murelikuks, et ühe vasakpoolse erakonna toetus pealinnas nii suur on. Riigikogu valimistele mõeldes peavad paremerakonnad hakkama väga tõsist koostööd tegema, et sellisele massiivsele vasakule kaldumisele vastu seista,' lisas Lumi.


tuleb: veebruar 2008\nPILLE-RIINI EMA NÄGEMUS\n(muudetud 2. märtsil, kl 16.55)\nKui Pille-Riini ema õhtul töölt tuli, tundis ta, et enam ei jõua. Korter oli tühi, isa oli koos Pille-Riiniga oma sõbra juures külas. Ema viskas mantli nagisse ja tõmbas saapad jalast. Siis läks ta elutuppa ja vajus räntsti diivanisse.\nNatuke aega ei juhtunud midagi. Laugude all oli pime ja turvaline.\nSiis tundis ta, kuidas pea hakkab ringi käima – vaikselt ja tasahilju, aga järjekindlalt tugevnedes. Seejärel tundis ta käsi muutuvat järjest kergemaks ja kergemaks, tõusvat justkui iseenesest diivanist lahti ja kerkides ülespoole. Lõpuks ei tundnud ta käsi enam üldse. Kergus levist kätest ülejäänud kehasse – õlgadesse, kaela, kõhtu, puusadesse, jalgadesse. Ta kuulis verd kõrvus tasa pahisevat. Pea käis järjest rohkem ringi. Jalad hakkasid maast lahti tõusma, puusasid läbis õrn värin.\nPille-Riini ema tegi silmad lahti. Veider kergus kehast oli kadunud, kõik oli endine. Käed lebasid väsinult diivanil, jalad toetusid raskelt põrandale. Püsis ainult seletamatu tunne, et osade kontide ühenduskohad ei ole päris need, mis tavaliselt. Ta ajas silmad pärani, et ennast virgemaks ajada, ringutas pead küljelt küljele, kergitas ennast, sirutas – aga see tunne ei kadunud.\nSiis märkas ta, et tuba on vahepeal muutunud, olles nüüd kummaliselt suur, justkui oleks lagi tõusnud ja põrand laienenud või vastupidi, ema väiksemaks muutunud. Selsamal hetkel hakkas toas ka kiiresti hämaramaks muutuma. Lae alt, seina ja lae kokkupuutekohast hakkas immitsema paksu musta vedelikku. Raskelt ja pikkamisi nõrgus see mööda seina allapoole. Tihkest massist irdusid üksikud kerged nired, libisedes vilkalt põrandani ja tekitades sinna loike.\nSiis tundis Pille-Riini ema, nagu sibaksid tema jalgade peal väiksed ämblikud või sipelgad. Ta võpatas vastikustundest ja vaatas ehmunult oma jalgu, märkamata seal õnneks midagi. Ometi oli see tunne nii reaalne olnud! Ta tõstis jälle pilgu. Tusane liimjas allapoole vajuv mass seintel oli hakanud kergelt kobrutama, nagu soojendanuksid seda altpoolt nähtamatud leegid. Selle pinnal tekkisid väiksed mullid, mis lõhkesid kõrvalegi kuuldavate mulpsatustega.\nPille-Riini ema oli väsinud. Ta ei teadnud, mida asjast arvata ja õigupoolest ei tahtnudki ta asjast midagi arvata.\nTa pani silmad kinni ja nägi, et tema ees põrandal toimub kummaline rongkäik.\nKõige ees vedasid neli musta hobust vankrit, millel troonis suur vaat. Vaadile oli kullaga joonistatud monogramm ning hobuste tekke ja sedelgarihmu kaunistasid türkiisid ja opaalid.\nVankri taga sammus seitse valgetes kuubedes meest, igaühel süles suur urn. Kuus urni olid ühtlaselt tumepunased, servi ääristamas must sikksakk, seitsmendat katsid maalingud, mis kujutasid lootoselehti ja argonaute, teiste seas nende juhti Iasonit, samuti Kastorit ja Polydeukest, poeet Orpheust ja vägilane Heraklest ning Borease poegi Kalaist ja Zetest.\nSeitsme mehe taga vedas vilets muul taas ühte vankrit, millel asetses kolm laegast. Esimese laeka kaanel istus hüppevalmis poosis greif, hoides ühes käpas papüüruserulli ja teises kirjamärkidega kaetud kivitahvlit. Teise laeka kaanel istus fööniks, hoides noka vahel teepuulehte ja kolme nisukõrt. Kolmanda laeka kaanel istusid konn ja madu, nende vahel olid pärlmutterpeaga pistoda ja nelja põleva küünlaga kandelaaber.\nRongkäigu lõpetas erepunases kapuutsiga mantlis mees, kes hoidis väljasirutatud käes väikest risti ja jämedat nöörijuppi, millesse oli seotud viis sõlme.\nPille-Riini ema tegi kähku silmad lahti. Musta liimendavat vedelikku mööda seinu enam ei nõrgunud, tuba oli hoopis mähkunud valgesse uttu ja seinad olid taandunud nii kaugele, et silm seletas neid läbi valkja udu vaid väga häguselt. Pille-Riini ema tõstis aeglaselt oma paremat kätt ja puudutas sellega ennast altpoolt kaela. Ta libistas kätt allapoole, peatudes vöökohal. Ta lõugadesse valgus äkki tahtmine midagi hammustada, kuhugi hambad kõvasti sisse suruda.\nTa pani jälle silmad kinni. Rongkäik oli jõudnud seina äärde ja seal seisma jäänud, paistes midagi ootavat. Pille-Riini ema kõrvu kuuldus nõrgalt mustade hobuste puristamist. Aga muidu seisis rongkäik täiesti hääletult ja liikumatult.\nKätesse sigines taas see kergus, levides kiiresti üle keha. Enne, kui Pille-Riini ema jõudis asjade kulgemist täpsemalt tähele panna, leidis ta ennast toa lae alt hõljumast. Rahulikult ja kiirustamata hõljus ta ühe koha peal õhus, pilk allapoole suunatud. Ta nägi, et rongkäik oli jälle liikuma hakanud, kadudes seina sisse, ehkki selles ei paistnud olevat mingit ust või muud avaust.\nPille-Riini ema avastas, et suudab õhus edasi liikuda. Ta võttis suuna selle seina poole, kuhu oli sisenenud rongkäik ning kuhu parajasti kadus erepunases kapuutsiga mantlis mees risti ja sõlmilise köiejupiga. Paari hetkega lendles ta üle toa ja libises hooga seina sisse.\nTa leidis ennast suviselt aasalt. Rongkäigust ei olnud kuskil märkigi. Peaaegu iseenesest laskus ta aasale ja vaatas ümberringi. Tal oli seljas ainult kerge õhuline kleit. Tuul puhus selle serva vallatult ülespoole. Pille-Riini ema tõstis käed ja laskis tuulel endast läbi puhuda. Liblikad laskusid tema juustesse ja õlgadele ning õõtsutasid tundlaid. Nende tiivad liikusid üles-alla. Nende tiivamustrid sätendasid päikse käes.\nPille-Riini ema tundis, kuidas jalad kerkivad uuesti maast lahti ning ta tõuseb õhku. Vaikselt-vaikselt tõusis ta aasa kohale, püsides mõnda aega ühe koha peal õhus, pea päikse poole kuklasse aetud, varbad välja sirutatud, tuul kleidi all mängimas. Siis lendas ta ära.\nPille-Riini ema tegi silmad lahti. Nüüd tundis ta oma väsimust eriti selgesti. See oli nagu allikavesi või nagu üksik suur lumeräitsakas või nagu kuuma juulipäeva ennustav koiduvalgus. Ta tõusis diivanilt, läks magamistuppa ja heitis voodisse. Mõtlemata enam pooltki mõtet, jäi ta magama. Unes ei juhtunud midagi. Kui Pille-Riin ja isa õhtul koju tulid, ärkas ema üles ja asus nüüd juba päris energiliselt oma igaõhtuseid toimetusi tegema, vaevumata isegi meenutama, mida oli enne näinud ja kogenud.\nPostitaja: wr kell 23:39 Kommentaare ei ole:\nTaas üks nädal kiiresti selja taha veerenud.\nEsmaspäeval sõitsin Tartusse, esinesin õhtul koos NAK-iga Ateistlikul Aftekal ja kirjutasin enne seda Suudlevais Tudengeis ühe hea luuletuse. Kolmapäeval viibisin sihtotstarbeliselt Hesas, saatsin sealt reisikirja ja kirjutasin õhtul, juba Eestis tagasi, veel ühe hea luuletuse. Kaks reisi ja kaks luuletust - las annaalipidaja deklareeridagi sellest nädalast ajaloo tollimehe ees ainult need. Muul tränil on mõistlikum põuesoppi või kotipõhja jääda.\nPostitaja: wr kell 11:08 1 kommentaar:\nTervitan kõiki Hesast! Käisin läbi 7-8 kaubamaja, H&M, Aleksi jt, kuulsin igast teisest vastust, et palun, seesama jah, millel 1 cm pikkusest puudu jääb, ongi maksimaalne pikkus, valitettavasti, ja ülejäänutest ei hakanud küsimagi. Siis juhatati mind ühest järjekordsest Dressmannist Stockmanni vastu üle tee Citykäytävässe, kus teisel korrusel olevat pood nimega Mr Big, mõeldud just minusugustele noortele koljatitele. Ja ennäe, sealt ma lahkusingi, Aleksanterinkatulla lausa lauldes ja kepseldes - kotis kallid, aga huipputyylikkäät ja ihanasti perfektit Camelid, värvuselt firmatoonis, pikkus 40, aga seal olid veel ka 42! Kusjuures seal oli parajasti ka ale, kaks paari väga lahedaid teksasid 70 euri eest, sh Camelid - kuni laupäevani. Kuna poel on loomulikult ka võrgukülg ja postimüük, panen siia ka lingi, soojade soovitustega kõigile pikkadele ja/või kogukatele: www.mrbig.fi. Teenindajaks on tore härra, kes ütles, et Tallinnast käib seal palju ostjaid.\nSildid: päevik, soovitused\nKui kellelegi tundub, et ma olen kaardilt kadunud, siis nii see ometi ei ole. Vähemalt siitpoolt vaadatuna. Ma nimelt olen hetkel selja taha jätmas üht väga tegusat ja toimekat nädalat, nagu neid alates aasta algusest juba terve rida on olnud. Sel nädalal (E-R) olen:\n1) kirjutanud 4 lastesaateosa\n2) kirjutanud 2 Pille-Riini lugu\n3) kirjutanud ühe lühikese artikli\n4) pidanud 3 olulist koosolekut\n5) saatnud mitu olulist kirja\n6) helistanud ühe vajaliku kõne\n7) andnud ajalehele vastuseid\n8) ostnud teleka\nVähe? Ei ole!\nPostitaja: wr kell 16:33 Kommentaare ei ole:\nAteistliku Afteka jaoks kirjutatud,\nEsmaspäeval, 25. veebruaril kell 19 toimub Tartus Kirjanduse maja krüptis Eesti Vabariigi 90. sünnipäevale (hip! hip! hip!) pühendatud Tartu NAK-i Ateistlik Aftekas. Tule, ole, näe ja kuule! Lähem info siin.\nElagu, elagu, elagu\nSuure sünnipäeva lävel\nViisid nüüd veeregu,\nBanaane ei kasva me maal,\nAga maasikaid jätkub kõigile!\nRõõmsalt lehvivad lipud.\nIsa ja ema vaatavad telekast\nKõigil on hea olla.\nPostitaja: wr kell 10:50 1 kommentaar:\nSildid: NAK, uudised\nPILLE-RIIN HUKKAB MÕRVARIT\nIsa ja ema vaatasid telekat. Uus telekas oli vanast palju suurem, seda oli kohe palju uhkem ka vaadata. Parajasti rääkis seal mingi ülikonnas mees ja isa ütles: „Pane ära, see on nii loll jutt, et mul hakkavad kõrvad valutama.” Ema saatis isale altkulmu küsiva pilgu, aga võttis siiski puldi ja vahetas kanalit. Teisel kanalil oli üks suhtesari, mida isa oli hoopis parema meelega nõus vaatama.\nParajasti siis tuli nende juurde Pille-Riin.\n„Mul läheks mõõdulinti vaja,” ütles ta emale.\n„Mul... läheb vaja.”\n„Hea küll,” ohkas ema. Ta tõusis diivanilt ja läks Pille-Riini kannul tolle tuppa. Seal sirutas ta käe kapi ülemisele riiulile, võttis sealt alla õmblustarvete karbi ja otsis selle seest Pille-Riinile välja mõõdulindi. Kollane mustade numbritega lint oli ilusasti rulli keritud.\n„Ära siis ära määri,” manitses ema, linti Pille-Riinile andes.\n„Ei määri!” lubas Pille-Riin.\nEma pilk langes toa põrandale. Seal oli suur segadus.\n„Mis sa mängid siin?”\n„Ma pärast ütlen!”\n„Ära pahandust tee.”\n„Ei tee!” lubas Pille-Riin.\nSuhtesari lõppes ja algas uus, põnevussari. Pille-Riin tuli jälle isa ja ema juurde.\n„Mul läheks kriiti ka vaja,” palus ta. „Kuskil oli.”\nEma vaatas küsijat endisest juba suurema huviga.\n„Kriiti? Mis sa sellega teed?”\n„Mul läheb mängus vaja.”\n„Mäkerdad toa ära.”\nEma ohkas jälle ja läks esikusse, kus hoiti tööriistu. Valge kriidijupp oli ühes naelte, kruvide ja tüüblite karbis täiest olemas.\n„Aga vaata siis tõesti ette, et pärast seinad ja kõik muu kriidisodi täis ei ole.”\n„Ei ole!” lubas Pille-Riin.\nPõnevussari oli parajasti poole peal, kui Pille-Riin jälle oma toast välja tuli. Seekord aga ei tulnud ta teleka ette isa ja ema juurde, vaid läks hoopis kööki. Diivani juurde oli kuulda, kuidas külmkapi uks käis. Siis ruttas Pille-Riin oma tuppa tagasi. Ema vaatas talle küll kahtlustavalt järele, aga parajasti olid ekraanil aset leidmas pingelised sündmused ja kohe köitsid need ema tähelepanu taas jäägitult.\nPille-Riini toas oli öösel toimunud mõrv. Verise tapatöö ohvriks oli langenud üks Pille-Riini nukkudest, Katariina-Isabelle. Ehkki ta oli üks vanemaid nukke ja Pille-Riin temaga eriti enam ei mänginud, asus ta kohe politsei mõrvarühma juhina mõrvarit välja selgitama, sest lisaks muule külvas juhtum rahutust ka teiste nukkude seas.\nEsimese asjana palus Pille-Riini juhitav mõrvarühm, kuhu kuulusid veel Jolanda, Tröpsu-Liisu ja väike hall jõehobu Nummik, kõigil kõrvalistel isikutel kuriteopaigalt lahkuda ja eraldas selle seejärel kollase lindiga. Nummik vedas ümber ohvri valged kontuurijooned ja asus siis kirja panema asitõendeid. Jolanda võttis kõik fotoaparaadiga üles. Pille-Riin ja Tröpsu-Liisu pidasid eemal aru.\n„See ei paista röövmõrv olevat,” arutas Pille-Riin. „Ohvril on alles rahakott ja pärlitest kaelakee.”\n„Võib-olla on see seotud väljapressimisega?” oletas Tröpsu-Liisu. „Peaks uurima tema pangakontot.”\n„Kohe tuleb koroner, ootame lahkamisaruande ära, siis teame juba rohkem. Seni uurime kuriteopaiga hoolega läbi. Esimese asjana tuleb otsida mõrvarelva. Võimalik, et mõrvar viskas selle hooletult kuhugi.”\nNii oligi, mõrvarelv, verine pistoda leiti ohvrist vähem kui saja meetri kauguselt põõsastest. Nummik võttis selle hoolikalt kummikinnastega üles ja pistis kilekotti.\n„Saada kohe laborisse, las teevad kindlaks, kas see on mõrvarelv,” käskis Pille-Riin. „Ilmselt on. Ja kui nii hooletult relv maha jäetakse, siis on võimalus, et sellel on ka sõrmejälgi.”\nTröpsu-Liisu, kes oli samal ajal kuulanud naabreid üle, tuli nüüd suure jooksuga.\n„Naabrid väidavad, et tal oli öösel suur tüli oma üürilisega.”\n„Jaa, Katariina-Isabelle üüris oma korterist üht tuba välja ühele naisterahvale. Ja sel naisterahval pidid kõvad alkoholiprobleemid olema.”\n„Tehke tema isik kindlaks ja kuulutage ta peamise kahtlusalusena tagaotsitavaks.”\nEi läinud kaua aega, kui laborist kinnitati, et leitud pistoda ongi mõrvarelv. Samuti leiti sellelt sõrmejälgi. Nüüd oli tarvis üles leida Katariina-Isabelle üüriline ja kõrvutada mõrvarelvalt saadud sõrmejäljed tema omadega. Politseioperatsioon tagaotsitava leidmiseks andis kiiresti tulemusi, naine tabati ühest äärelinna hotellist ja tema sõrmejäljed kattusid pistodalt leitutega. Vahistatu näol oli tegu ühe nukuga, keda ükski teistest nukkudest tema riiaka iseloomu ja halva käitumise pärast ei sallinud ning kellega ka Pille-Riinil polnud kunagi olnud üldse tahtmist mängida.\n„Edasine on ainult vormistamise küsimus,” ütles Pille-Riin rahulolevalt. „Väga lohakalt sooritatud kuritegu – ilmselt purjus peaga. Aga meie õnneks muidugi.”\nKuid siiski ei olnud kõik veel läbi. Ees ootas pikk ja väsitav kohtuistung, kus kohtuniku valvsa pilgu all pidi kahtlusalune kõigiti seadluslikel alustel süüdi mõistetama. Selleks tuli kuulata ära advokaadi vahutav kaitsekõne ja prokuröri ründavad küsimused. Ilmnes veel mitmeid raskendavaid asjaolusid. Muu hulgas oli kahtlusalune alles mõni kuu varem üritanud relva ähvardusel panka röövida, haavates raskelt kahte pangatöötajat ja ühte politseinikut. Päevavalgele tuli ka kahtlusaluse kavandatav plaan röövida linnapea tütar ja tema eest hiiglaslikku lunaraha nõuda. Ei olnud mingit kahtlust, et tegu on paadunud kriminaaliga. Aga lõpuks oli siiski kõik läbi ja kahtlusalune tunnistatud Katariina-Isabelle mõrvas süüdi olevaks. Talle määrati maksimaalne karistus – surmanuhtlus.\nPõnevussari lõppes. Pille-Riinist polnud mõnda aega midagi kuulda olnud ja emas tõusis kahtlus. Ta tõusis diivanilt ja läks vaatama, mida Pille-Riin oma toas kõigi nende mõõdulintide ja kriitidega teeb. Kohe ukse pealt nägi ta toa põrandal toimuvat midagi nii kummalist, et see lausa jahmatas teda.\nKeset tuba oli mõõdulint kogu oma pikkuses ringikujuliselt lahti veetud ja selle keskel oli üks Pille-Riini nukk, mille olid talle veel titapõlves toonud kingituseks sugulastest katsikulised. Nuku ümber oli põrand kriidisodine, samas lainetas punane ketšupiloik, pudel kõrval. Pille-Riin aga toimetas õhinal oma kirjutuslaua tooli taga, seades sinna istuma üht teist nukku. Õigemini näis ta üritavat nukku tooli külge lausa kinni siduda.\n„Pille-Riin!” hüüdis ema. „Mis sa teed! Põrand sodi täis! Ja... mida sa mängid üldse siin?!”\n„Siin oli mõrv,” seletas Pille-Riin, oma toimetamist katkestamata. „Ja ma uurisin välja, kes mõrvar on. Ja nüüd ma hukkan teda.”\n„See on elektritool. Ja kohe ma hukkan selle mõrvari ära.”\nPille-Riin oli hukatava kinnisidumise lõpetanud. Toolijala külge oli seotud üks pikk jupp juhet, mille Pille-Riin oli esikust tööriistade kastist omal käel leidnud. Selle juhtme teine ots lõppes puldiauto puldi küljes. Pille-Riin tõstis käe – ja lükkas puldil nuppu.\n„Šššššššš...!” susistas ta suuga metsikult.\nÜks närune mõrtsukas, kellele teiste inimeste elu korda ei läinud, oli maailmas vähem.\n„Pille-Riin...” ütles ema jõuetult. „Pille-Riin...”\nPostitaja: wr kell 05:45 Kommentaare ei ole:\nKes teab, mis on järellisand? Ilmselt enamus ei tea. Käesolevaga on mul hea meel teatada, et koos ühe tütarlapsega osalen aktiivselt selle tundmaõpetamisel!\nKoos Jürgeni, Contra ja Mercaga aga kuulun Miksikese luulekaanonisse. Ja see, kes arvab, et Miksike on tühiasi, ei ole ilmselt kunagi kooliõpetajana töötanud...\nPostitaja: wr kell 03:30 2 kommentaari:\nArvake ära, kes homsest alates on jälle sammu võrra ühiskonnas tagasi? Loomulikult mina. Ostsin teleka. Ja kui kaua ma seda otsisin! Kust on eesti tehnikamaaletoojad ja müügiketid pähe võtnud, et kogu eestlaskond tahab suure ja surmapõlgava hurraaga üle minna LCD- ja plasmatelekatele ning unustada lihtsalt värvilist pilti, seda põhilist ja peamist asja näitavad pildikastid (CRT- ehk kineskooptelekad) täielikult? Kõik, mida ma telekalt tahan, on need 60 tavalist kanalit ning juhtmed elektrivõrku, videomakki ja antenni külge. Muidu poleks ju vahet, aga loomulikult algavad nüüd ka vähegi normaalse ekraanidiagonaaliga telekate hinnad 6000-7000 kroonist. Otsisin ja otsisin, kuni lõpuks saadeti signaal: Sikupilli Euronicsis on väike valik just selliseid vanaisade telekaid, nagu mul vaja. Siin on link, juhuks, kui keegi veel sama mure ees.\nJa sama teemaga seonduvalt ka teine mure: kas ma olen ainus, kes vihkab digidiktofone? Tahan tavamõõdus kassetiga diktofoni, aga näib, et pean oma vana Sony-loksu ikka parandusse viima ja parandusepoistele päeva rõõmsamaks tegema... Miks ma vihkan digidiktofone? Esiteks olen ma seisukohal, et tehnika areng ei pea tingimata tähendama tehnika mõttetult keerulisemaks muutumist. Teiseks on vana hea kassetikas mind viimase 5 aasta ja ca 200 inteka jooksul alt vedanud ainult 2 korda: kui intervjueerisin Tartu taga Kaplinskit ja Tartus Betti Alveri sõbrannat Renatet. Siis oli läheduses ilmselt mingi magnetväli ja lindil olev tekst kattus aeg-ajalt tihke raginaga, mis mattis teksti täielikult. Aga polnud hullu, kasutasin mälu ja said head lood! Seevastu, kui lasin 2006. a novembris enda ja Jürgeni esinemise Genialistide klubis mingi digiasjaga üles võtta, oli tund aega sellest täiesti kuulamiskõlbmatu!\nSildid: mitmesugust, päevik, soovitused\n(kaheksas tuleb hiljem)\nPILLE-RIIN JA METSALAGENDIK\nPille-Riin istus oma toas ja mängis Jolandaga laevasõittu. Suur valge aurik, täpselt selline, nagu eelmisel õhtul nähtud filmis, mõõttis vapralt ookeaniavarusi. Pille-Riin ja Jolanda päevitasid tekil.\n„Anna palun oma päevituskreemi,” palus Pille-Riin. „Minu oma jäi kajutisse.”\n„Võta,” ulatas Jolanda topsi. Pille-Riin keeras selle lahti ja kreemitas oma õlad sisse.\nSiis võtsid mõlemad lamamistoolides mugava asendi, sulgesid silmad ja andsid ennast päikkese meelevalda.\nKorraga tundis Pille-Riin, et tahaks võtta lonksu külma õunamahla. Ja mitte laevapuhvetist, vaid köögist külmkapist. Pille-Riin jättis Jolanda päevitama ja tõusus püsti, et köökki minna. Uks toa ja esiku vahel oli kinni. Pille-Riin vajutas lingile... aga linkk ei vajunud alla. Ta proovis veel kord, aga linkk ei vajunud millimeetritki allapoole. See oleks nagu kinni kivistunud. Ukse luku sees oli midagi katki läinud. Ja kuna linkk alla ei vajunud, ei saanud ka lingi keel ust vabaks lasta. Pille-Riin oli nüüd oma toas nagu vangis.\nKorraks tüdruk ehmus, kuid kohe hirm ka kadus. Ema ja isa on ju niikuinii kodus. Tal tarvitseb neid ainult hüüda, kui nad tulevad ja ukse väljastpoolt avavad. Kui muidu ei saa, siis pole isal vaja muud teha, kui õlaga natuke suruda – toa uks on õhuke ja kerge, annab kiiresti järele, olgu siis kas või koos piidaga. Pille-Riin teadis, et toauksed avanevad toa poole, remontti tehes ja vanu uksi välja vahetades oli sellest juttu olnud – hädaolukorras, kui keegi tuppa kinni jääb, nagu Pille-Riin praegu, saavad väljaspool olijad siis ukse lihtsasti maha murda.\nNüüd ei tundnud Pille-Riin enam üldse hirmu. Vastupidi, tal ei tulnud isegi tahtmist ema ja isa hüüda. Küll ta jõuab seda teha. Selle asemel pöördus ta ümber. Ta nimelt kuulis midagi.\nSeina seest astus välja väike elevant ja pruuskas ülemeelikult. Ta oli tumehalli värvi, nagu elevandid ikka, ta nahk oli volttis ning silmad suured ja lahked. Ta viippas Pille-Riinile rõõmsalt londiga ja astus siis pehmelt tatsudes ja kõrvu lehvitades üle toa, kadudes vastasseina sisse. Imestunult jälgis tüdruk tema liikumist, kuni kadus ka sabaots.\nKohe seejärel tormas samast seinast, kust elevant oli tulnud, välja trobikond sakris mehikesi. Läbisegi mingit arusaamatut keelt vadistades ja Pille-Riinile vähimatki tähelepanu pööramata tuiskasid nad üle toa, nagu oleks neil tuline kiire, ja kadusid samasse kohta vastasseinas, kuhu oli kadunud elevant.\nPille-Riin ei teadnud, mida asjast arvata. Midagi niisugust nägid tema silmad esimest korda. Aga ometi sai ta aru, et sündigu tema toa seintes ükskõikk mis – need on tema toa seinad ja tema on siin valitseja, kõikk see allub tema tahtele ja soovile.\nPärast seda, kui viimane mehike oli seina sisse kadunud, ei olnud mõnda aega näha ega kuulda mitte midagi. Siis tabas Pille-Riini kõrv sellest seinast, kuhu elevant ja mehikesed olid kadunud, mingi heli. See oli kauge ja nõrkk pruuskamine. Siis kostus see uuesti, natuke lähemalt ja kõvemini. Sellega liittus kume müdin ja lärm. Enam see ei vaibunud ega ka kadunud, vaid aina lähenes ja lähenes – kuni seinast hüppas põntsti Pille-Riini tuppa taas seesama elevant, seljas neli mehikest. Ülejäänud mehed üritasid elevandil kannul püsida, ise rõõmsalt käratsedes. Elevant viippas Pille-Riinile jälle londiga, mehed aga ei osutanud tüdrukule endiselt mingit tähelepanu. Sealtsamast keset tuba võttis elevant jälle hoogu – ja hüppas mauh tagasi selle seina sisse, kust oli Pille-Riini tuppa esimest korda üldse ilmunud. Sama teed kadusid ka mehikesed. Toas jäi uuesti vaikseks. Nüüd ei olnud tükil ajal midagi kuulda.\nPille-Riin sai lõpuks ometi mahti nähtu üle imestada.\n„Imelik!” ütles ta endale.\nKohe, kui ta oli selle sõna endale mõttes öelnud, libises see tema peast tema tuppa. Väikse helesinise pilvekese sees ja poolküpse kirsi värvi tähtedena hõljus see sõna tema nina all, kord paisudes, kord kokku tõmbudes. Siis lagunes sõna laiali, väikseks tähekoguks: i, m, e, l, i, k. Tähed hüplesid ja kukerpallitasid õhus, moodustades omavahel justkui nalja pärast uusi sõnu: ilikme... mekili... limike...\nEriti lustlikult hüples ja kukerpallitas m-täht, näides sellest erilist heameelt tundvat. Kui ülejäänud tähed püsisid Pille-Riinist aupaklikus kauguses, siis m-tähele meeldis aeg-ajalt teiste hulgast eemale tantsiskleda ja päris Pille-Riini silmade ees virvendada. Lõpuks tuli ta iseäranis lähedale, puudutades peaaegu tüdruku nina. Pille-Riin vaattas teda lähedalt. Täht keerles ja pöörles tema nina all, näidates ennast igast küljest. Erinevalt teistest oli ta nüüd muutnud täiesti küpse kirsi värvi punaseks, samuti oli ta kasvanud mõõtmelt natuke suuremaks. Pille-Riin vaattas tähelepanelikumalt ja märkas, et m-tähe kasvamine jätkub.\nAlguses oli ta kokkusurutud rusika suurune. Siis väikse jalgpalli suurune. Siis juba tooli suurune. Ja lõpuks juba kirjutuslaua suurune. Järjest silmnähtavamalt jätkas ta kasvamist. Pille-Riin nägi imestusega, et m-tähe esimese samba küljes on väike uks. Siis lõpetas täht nii liikumise kui ka kasvamise, jäädes Pille-Riini ette seisma, uks kutsuvalt tüdruku poole pööratud. Pille-Riin astus uksele lähemale ja vajutas lingi alla. Uks avanes tema käe all ja Pille-Riin nägi enda ees pikka koridori. Kuskilt ei paistnud midagi, mida oleks tulnud karta, ja Pille-Riin astus uksest sisse, m-tähe sisemusse. Ta astus paar sammu, jäädes siis seisma ja heittes pilgu selja taha. Uks püsis avatuna. Pille-Riin astus edasi.\nKoridor oli pikk ja peaaegu sirge, käändudes ainult korra veidi paremale. Pille-Riin läks ja läks, kuni jõudis koridori lõpuni, kus asus jälle uks. Tüdruk vajutas linkki, uks avanes kergelt ja hääletult. Pille-Riin nägi enda ees päiksepaistelist metsalagendikku. Kärppsed ja muud mutukad sumisesid, kuskil kopsis rähn vastu puutüve. Pille-Riin astus lagendikule, uks selja taga jäi lahti, nagu koridori teiseski otsas.\nKohe tundis Pille-Riin mingit head lõhna. Ta taippas, et nii lõhnavad küpsed metsmaasikad. Mm! Ta ei mäletanud, millal oli viimati metsmaasikaid söönud! Kohe kummardus ta neid noppima. Marjad maitsesid oivaliselt. Pille-Riin sattus neid korjates ja süües nii õhinasse, et unustas mõneks ajaks üldse ära, kus ta viibib ja kuidas ta siia jõudis.\nAga lõpuks tuli talle pähe, et tegelikult peaks hakkama ikka tagasi minema. Päike metsa kohal kippus ka juba puude latvade taha kaduma ja Pille-Riin ei tahtnud metsa pimeda tulekuni jääda, ta teadis, et siis liiguvad ringi hundid ja võib hakata väga külm. Ta tõusis püsti ja vaattas, kus ta on. Eemal lagendiku serval oottas avatult uks. Pille-Riin hakkas ukse poole minema, käigu pealt veel marju suhu korjates. Ta tundis juba väsimust ja tahtis oma voodisse natukeseks tukkuma heitta.\nUks oli juba käeulatuses. Kuid siis jäi Pille-Riin seisma ja vahtis ust kortsus kulmul. See ei olnudki uks, vaid hooppis suur hall kivi. Ta pöördus ümber ja nägi, et uks on hoopis lagendiku vastasservas. Ta oli tulnud vales suunas! Kohe keeras ta otsa ringi ja tõttas jooksujalu lagendiku teise serva poole, laskmata ust peaaegu kordagi silmist. Kuid kõigest paar sammu enne ust jäi ta jahmunult seisma: uks oli ta silmade eest ühtäkki jälle kadunud! Selle asemel oli hooppis üks vana känd. Pille-Riin vaattas jälle ringi, otsides ust. Seal see oligi! Teiselpool lagendikku! Seekord ei pannud tüdruk enam uisapäisa ukse poole jooksu, vaid püüdis olukorras selgusele jõuda.\n„On ilmselge, et sellel lagendikul on asjad vastupidi,” mõtiskles ta. „Kui ma jooksen ukse poole, siis on see hooppis suur kivi või vana känd. Järelikult, kui ma tahan ukseni jõuda, pean ma jooksma millenigi, mis eemalt vaadates ei tundu ukse moodi.”\nPille-Riin oli selle mõttekäiguga väga rahul. Ta oli nii koolis kui ka kodus palju kuulnud loogilisest mõtlemisest ja leidis nüüd, et see tema praegune mõte oli päris loogiline. Kindlasti kiidaks ema ja isa teda selle eest.\n„Pean selle mõtte endale meelde jätma,” ütles ta endale.\nKuid siis tuli talle meelde, et ta peab asuma tagasiteele ja katsuma ukseni jõuda. Ta saattis pilgu üle lagendiku, otsides midagi, mis oleks uks, õigemini, mis ei oleks nagu uks. Kohe esimese asjana märkkas ta ust – aga ta teadis nüüd juba, et tegelikult on see jälle midagi muud. Ta otsis edasi. Ja ennäe, uksest ainult paarkümmend sammu eemal nägi ta silm üht kummalise kujuga põõsast.\n„See on kindlasti uks!” otsustas Pille-Riin ja hakkas selle poole minema. Kui teda lahutas põõsast vaid mõni samm, nägigi ta enda ees järsku ust. Pille-Riin rõõmustas ja astus uksest sisse, jõudes taas koridori. Kiire sammuga hakkas ta mööda koridori minema, nähes silmanurgast, õigemini kuuldes kõrvanurgast, kuidas uks ta selja taga sulgus.\nVarsti jõudis ta koridori teise otsa ja astus teda seal oottavast lahtisest uksest tagasi oma tuppa. Samal ajal logistas keegi tema toa ukse linkki. Ja läbi ukse kostus ema hääl: „Pille-Riin! Pille-Riin!”\n„Jaa!” hüüdis Pille-Riin.\n„Kas kõikk on korras?”\n„Uks ei lähe lahti! Kas sa tegid midagi lukuga?”\n„Ei! See läks rikki!” vastas Pille-Riin.\nUkse taga oli hetk vaikust ja siis oli kuulda, kuidas ema isa kutsub. Pille-Riin pöördus ümber. Uks tema selja taga oli sulgunud ja m-täht kahanes kiiresti. Jõudes oma algse suuruseni, tegi ta justkui hüvastijätuks ühe tiiru ümber Pille-Riini pea ja hõljus toa keskele. Siis ta kadus. Toas polnud enam midagi, mis oleks meenutanud äsja nähtut.\nUkse linkki logistati veelkord ja isa hüüdis: „Pille-Riin! Mine uksest eemale, ma löön selle lahti! Kuuled? Mine akna alla!”\n„Jah!” hüüdis Pille-Riin.\nPostitaja: wr kell 21:26 Kommentaare ei ole:\nRay Bradbury "Marsi kroonikad" Uzbekfilmi multikana 1984\n"Marsi kroonikad" on kindlasti Ray Bradbury tuntuim teos. Kas just parim, see on maitse küsimus, mulle näiteks meeldivad "451° Fahrenheiti" ja "Võilillevein" rohkem. "451° Fahrenheitist" on tehtud 1966. aastal täispikk mängufilm (USA, rež François Truffaut, osades Oskar Werner, Julie Christie jt), mis on väga nõrk ja romaani võimsat sõnumit edasi mitte andev ekraniseering. Nagu näitab IMDB, peaks aastal 2009 valmima selle teose põhjal uus mängufilm, loodetavasti on see muljetavaldavam. Kui Guy Montag'i mängib selles tõesti Tom Hanks, nagu jutud räägivad, siis on üks eeldus selleks juba olemas.\nVähem tuntumaid ekraniseeringuid on tehtud ka "Marsi kroonikatest" - USA telesari 1980. aastast ja Nõukogude Liidu (!) mängufilm "Trinadtsatõi apostol" 1988. aastast (viimases mängivad mh Mikk Mikiver ja Elle Kull). Venelased on Bradburyt eriti armastanud, see nähtub sellest, et ainsa "Võililleveini" ekraniseeringu on ka nemad teinud, koos ukrainlastega - "Vino iz oduvantšikov" (1997, rež Igor Apasjan, viimases mängib mh Innokenti Smoktunovski).\nAga usun, et ühe kõige diibima Bradbury-ekraniseeringu üldse on teinud 1984. aastal Uzbekfilm. See on joonisfilmi kujul edasi antud "Marsi kroonikate" lõpunovell "Kord tulevad soojad vihmad" ("There Will Come Soft Rains", vene keeles "Budet laskovõi dožd", muu info siin). Ja selle, nagu veel suure hulga nõukaaegseid multse saab endale arvutisse tõmmata siit. Head vaatamist! Muide, laste multifilm see küll ei ole. Vähemalt mitte tänapäeval...\nVene tänapäeva multifilmidest olen kirjutanud veel siin. Ja keda huvitab Ray Bradbury ja filmimaailma kokkupuude lähemalt, sellele kulub ära see link.\nPILLE-RIIN JA HALB ENERGIA\n„Siin!” ütles ema ja osutas elutoa nurka, mis asus akna all, raamaturiiuli kõrval ja teleka taga. „Siin!”\nIsa vaatas nägu krimpsutades osutatud kohale.\n„Siin...” kordas ta masinlikult.\n„Siin jah! Ma täitsa tunnen, kuidas siin on mingi vari. Mingi tume koht. Siin on halb energia.”\nEma astus osutatud kohast eemale ja jäi akna äärde seisma, lastes välja paista, nagu oleks ta just jõudnud ohutusse kaugusse millestki süngest ja kurjakuulutavast.\n„Siin on halb energia,” kuulutas ta veelkord. Ja lisas: „Nüüd ei saa teisiti, kui et tuleb nõid koju kutsuda.”\nKõik oli alanud juba varem. Õigupoolest oligi raske öelda, millal täpselt. Millalgi lihtsalt oli ema hakanud tundma kummalisi peavalusid ja uimasushooge. Alguses arvas ta, et on külma saanud. Aga peavalud ja uimasushood ei kadunud külmetusrohtude, vitamiinijookide ega millegi muu peale. Lisaks leidis ema ka teisi märke sellest, et teda kimbutab miski tavalisest külmetusest palju saladuslikum.\nTa tundis korteris õhu liikumist, nagu oleks kuskilt aken lahti ja tuul puhuks – aga ometi olid kõik aknad kinni. Kahekordse klaasiga puitalumiinium lasi küll õhul liikuda, kuid kindlasti mitte ei lasknud see otse tuult läbi. Aeg-ajalt jälle tundus talle, nagu aheneksid seinad tema ümber, lagi suruks talle peale ja põrand tõuseks talle vastu. Eriti õhtuti tundus talle, et keegi vaatab teda magamistoa peegli kaudu aknast – ja kui ta meeli päris hoolega pingutas, siis tajus ta, et vaatajaks on akna all kasvav vana vahtrapuu. Eneselegi märkamatult oli ta hakanud selja taha vaatama, isegi kodus ringi liikudes. Silmi sulgedes nägi ta aga laugude all mustal taustal sätendavaid mustreid, mis virvendasid ja võbelesid närviliselt, ähvardades teda justkui üleni endasse mässida. Kõigele pani aga krooni see, et ühel õhtul oli talle tundunud tema vasak käsi täiesti võõras, justkui kellegi teise oma.\nSelline olukord oli muutunud päev päeva haaval järjest väljakannatamatumaks. Ema ei teadnud enam, mida teha. Kuni ühel õhtul tuli ta väga eneseteadlikul ilmel isa juurde, kes parajasti uut televiisorit häälestas. Televiisor oli just nüüdsama järelmaksuga soetatud. Äsja oli lõppenud Volvo džiibi järelmaks ja Pille-Riini vanemad leidsid, et ühes korralikus peres võib ikka üks järelmaks rahulikult tiksuda.\n„Nüüd ma tean, mis mul kallal on!” tõi ema ilma pikema sissejuhatuseta oma eneseteadliku ilme põhjuse lagedale. „See on halb energia! Kuskil siin korteris on halb energia!”\n„Mmh...” ümises isa, ühes käes manuaal ja teises pult.\n„Viska see asi korraks minema!” kähvas ema. „Ja kuula! Meie korteris on kuskil halb energia!”\nIsa panigi manuaalivihiku ja puldi käest. Imestunud, natuke ka murelike silmadega vaatas ta emale otsa. Tema selliseid energiaasju ei uskunud.\n„Ah mis halb energia...” pomises ta. „Ma ütlen sulle – mine arsti juurde. Võib-olla on asi lihtsalt kõrges vererõhus või ületöötamises või ma ei tea milles.”\nEma läks veel vihasemaks.\n„Ei tea milles!” osatas ta. Siis astus ta puhisedes riiuli juurde, võttis sealt ühe raamatu ja viskas selle isale sülle.\n„Säh, loe! Siin on kõik kirjas. Mustad punktid ja valged punktid ja energia hoovused ja jõu väljad! Siin on täpselt öeldud, et selliseid asju tekitab halb energia.”\nIsa võttis raamatu, heitis selle kaanele ainult ühe pilgu ja heitis selle mühatades eemale.\n„Loe-loe!” käskis ema. „Hari ka ennast! Istud nagu mingi mühkam päevad otsa teleka ees! Võta vahel mõni raamat ka kätte!”\nIsa vangutas pead ja lappas ilma süvenemata telekamanuaali. Ta ei hakanud ütlemagi, et oli alles lõpetanud raamatu Vlassovi armeest ja alustanud uut, mis rääkis Loodeväila alistamise ajaloost. Need ei olnud ema meelest siis vist üldse raamatud? Näiliselt rahulikult laskis ta emal, kes seevastu oli vahepeal kiiresti väga rahutuks muutnud, toas ringi kõndida.\n„Ära sahmi,” poetas isa lõpuks. „Istu maha. Ajad ennast ilmaasjata närvi.”\nJärsku ema peatus.\n„Siin!” ütles ta ja osutas elutoa nurka, mis asus akna all, raamaturiiuli kõrval ja teleka taga. „Siin!”\nNõid saabus juba järgmisel päeval. Ukse peale tulid talle vastu kõik, nii isa, ema kui ka Pille-Riin, kellel oli kästud viisakas laps olla. Nõid oli väikest kasvu meesterahvas. Pille-Riin oli oodanud, et ta käib riides kuidagi eriskummaliselt – kui mitte just lausa nii, nagu kujutati nõidu muinasjuturaamatuis, siis vähemalt nii, et ta näeb ikka teistmoodi välja, kui tavalised inimesed. Aga nõid nägi just täpselt selline välja, nagu tavalised inimesed. Natuke kulunud sinakashall pintsak, pruunid viigipüksid, harvad hallid juuksed niiskelt üle pea kammitud.\n„Huvitav, kas ta mõtteid ka loeb?” mõtles Pille-Riin.\nNõid vaatas talle otsa ja noogutas.\n„Oih!” mõtles Pille-Riin. Kuid nõid ainult naeratas talle sõbralikult.\n„Lähme nüüd siis elutuppa,” juhatas ema. „Ma näitan, kus see koht on.”\nKõik neli läksid elutuppa. Pille-Riin oli tõesti viisakas laps ja sai aru, et tal ei sünni oma nina väga juurde toppida. Ta jäi natuke pelglikult eemale, jälgides nõia toimetusi seda suurema huviga.\nNõid seisatas kohas, mille ema talle kätte näitas, ning pani silmad kinni. Vaikselt hakkas ta enda ette pobisema midagi, mis kõlas nagu „šur, šur, šur, šur, šur”. Samal ajal võdistas ta ette sirutatud vasaku käe sõrmi.\nSel hetkel tundis Pille-Riin, kuidas põrand nagu tema jalge alt kaoks. Silmade eest libises mööda midagi heledat. Ja siis tundis Pille-Riin järsku, et ta ei olegi enam Pille-Riin, vaid riiuli peal olev suveniirvanamees, mille isa ja ema olid eelmisel suvel Veneetsiast kaasa toonud. Alguses oli Pille-Riin natuke ehmatanud, kuid siis hakkas harjuma.\n„Kui mina olen riiuli peal olev suveniirvanamees, siis järelikult see suveniirvanamees on praegu mina,” arutles ta endamisi ja piilus silmanurgast – pead keerata ta loomulikult ei suutnud. Tõesti, Pille-Riin seisis samas kohas, kus ta enne oli seisnud. Aga enne veel, kui ta sai uue olukorraga päris harjuda, libises tema silmade eest jälle midagi heledat mööda. Ja jälle oli ta õige Pille-Riin.\nNõid tegi silmad lahti.\n„See ei ole päris see koht,” ütles ta. „Aga selles mõttes oli teil õigus, et tegelik halva energia pesa on kohe siinsamas.” Ta pikk nimetissõrm sihtis telekale.\n„Mida?” üllatus isa. „Telekas?”\n„Jah,” ütles nõid.\n„Ma selle just poest ostsin!” protesteeris isa. Talle ei meeldinud sugugi kuulda, et tema raha eest ostetud kallis telekas on halva energia pesa.\n„Jaa, aga see kiirgab halba energiat täpselt siia,” ütles nõid ja tegi käega kogu aknaalust nurka haarava liigutuse. „Ja siit see levib üle korteri laiali.”\n„Mis me siis nüüd teeme?” küsis ema murelikult.\nNõid vaikis mõne hetke. Siis pani ta jälle silmad kinni, sirutas seekord parema käe teleka kohale ja tegi sõrmedega liigutusi, nagu saputaks midagi. Ta huuled liikusid, kuid ta ei toonud kuuldavale ühtki häält.\n„Nii,” tegi ta siis ja avas silmad. „Võtsin ta ära.”\n„Kas... Kas nüüd on korras?” küsis ema.\nNõid asutas lahkuma. Ema andis isale silmadega märku ja Pille-Riin nägi, kuidas isa käsi libises püksitaskusse, tõi sealt välja mõned kokkuvolditud rahatähed ja surus need seejärel kiiresti nõiale pihku.\n„Kui homseks tagasi ei tule, on kombes.”\n„Aga kui tuleb?” uuris ema.\n„Siis ei aita miski muu, kui energia on teid välja valinud ja te saate sellest vabaneda ainult siis, kui te teleka hävitate.”\nIsa ja ema ohkasid murelikult. Siis jätsid nad nõiaga head aega.\nAga õnneks ei tulnud halb energia enam tagasi – ei järgmisel päeval ega ka kunagi hiljem.\nPostitaja: wr kell 13:01 Kommentaare ei ole:\nPILLE-RIIN JA ASJADE KEEL\nKui kogu ülejäänud kapp Pille-Riini toas oli täis Pille-Riini mänguasju, raamatuid ja muud kraami, siis kõige ülemisel riiulil hoidis ema oma lõngasid ja muid õmblusvahendeid. Sinna Pille-Riin niikuinii ise ei ulatunud ja nii polnud sellest midagi. Lõngakerad ja kudumisvardad olid pruuni tugevast paberist koti sees ja niidid-nõelad plastmassist karbis.\nTäna tahtis ema natuke õmblustööd teha. Pille-Riini tuppa tulles, et kapist vajalik nõel ja niit võtta, leidis ta tüdruku põrandal kõhutamas.\n„Ära rooma mööda voodialuseid, ega sa enam mingi tita ei ole!” noomis ema kapiust avades. „Suur tüdruk juba, varsti hakkad poisse koju tooma.”\n„Ma ei roomagi,” kostis Pille-Riin.\n„Mis sa teed seal siis? Ole hea, mängi nii, et sa ei rooma, muidu pärast kõik tolm sinu riiete küljes.”\nEma võttis plastmassist karbi alla, tegi lahti ja soris selle sees.\n„Ma ei mängi!” väitis Pille-Riin. „Ma hoopis...”\n„Ma hoopis... räägin.”\nSee oli öeldud toonil, mis sundis ema ümber pöörduma ja lähemalt silmitsema, millega tütar tegeleb. Aga tütar ei tegelenud millegi erilisega, ta ainult kõhutas voodi ees vaibal, käes vanaaegne äratuskell, mille ta eelmisel päeval vanaema juures käies oli endale nuianud.\nEma ohkas. Ka selliseid lapsefantaasiaid ei oleks ta oma koolis käivalt ja sealt tavaliselt ikka neljasid ja viisi koju toovalt tütrelt enam oodanud.\n„Selle kellaga või”?\n„Jah, selle kellaga.”\n„Kullakene, kellad ei räägi. Sa tead seda väga hästi, sama hästi, kui mina.”\n„Miks ei räägi, räägivad küll!” protesteeris Pille-Riin nüüd juba päris sõjakalt. „See kell räägib. Ja kõik kellad räägivad. Üldse, kõik asjad räägivad. Ma hakkasin täna kuulma, kuidas nad räägivad!”\nEma ei saanud nüüd teisiti, kui vaatas Pille-Riini päris jahmunult.\n„Asjad... räägivad...?” kordas ta, silmitsedes tähelepanelikult Pille-Riini, et näha, kas see mõtleb seda tõesti tõsiselt või teeb nalja.\n„Jaa, räägivad!” kordas Pille-Riin. „Näiteks see kell rääkis mulle praegu sellest ajast, kui ta veel noor oli. See oli seitsekümmend aastat tagasi. Ta rääkis, et isegi minu vanaema ei olnud siis veel sündinud. Inimesed sõitsid siis veel linnas hobustega ja mobiiltelefone ei olnud olemaski.”\nEma vaatas Pille-Riini järjest ehmunumalt. See ei olnud enam sugugi normaalne. Laps oli hakanud... luulusid nägema?\n„Ta rääkis mulle vanaemast ka. Tahad kuulda, mis ta rääkis?”\nEma ei teadnud, kas noogutada või pead raputada. Aga Pille-Riin juba rääkiski edasi.\n„Ta rääkis, et ükskord oli vanaema, kui ta veel hästi väike oli, üksinda koju jäänud ja kogemata tindipoti ema pidukleidile ümber ajanud. Küll ta siis pärast sai riielda!”\nNüüd vajus emal suu peaaegu lahti. Nii oli see tõesti juhtunud, aga... Ah, loomulikult! Vanaema rääkis seda Pille-Riinile ja nüüd tüdruk fantaseerib ise edasi.\n„Ja sinust rääkis ka. Eile sa olid ta laualt maha pillanud, kui tolmu pühkisid.”\nNüüd tundis ema, kuidas üle turja justkui oleks käinud põletav jutt – tõesti, nii oli see juhtunud. Aga kedagi ei olnud sel hetkel kodus ja samuti ei rääkinud tema sellest kellelegi. Mida sellest olekski olnud rääkida?\n„Pille-Riin...” otsis ema sõnu.\n„Oot!” katkestas Pille-Riin. „Need lõngad hüüavad seal midagi.”\nTa astus kapi juurde ja heitis pea kuklasse.\n„Emme, need lõngad hüüavad, et üks nende seast on koitama läinud!”\nEma keeras ennast ringi ja vaatas kapi poole. See... see on loomulikult fantaasia. Ja kella mahakukkumisest rääkimine oli... oli... juhus. Jah, juhus.\n„Pille-Riin!” hüüdis ta siis pahaselt. „Lõpeta ära!”\nTa võttis oma niidi ja nõela ja läks tagasi teleka ette.\nTunni aja pärast leidis isa Pille-Riini köögist, kummardumas köögikapi kohale.\n„Noh, mis teed seal?” uuris isa lõbusalt.\n„Kuulan, mis noad mulle räägivad. Neil on ikka nii igav elu! Mõtle, muud ei ole, kui et kraanikausist kappi, kapist taldriku kõrvale, taldriku kõrvalt jälle kraanikaussi.”\n„Noh, mis sa teed,” muigas isa. Ta oli heas tujus, sest ilm õues oli ilus ja päikseline ning pangaarve üle polnud parajasti just ka väga põhjust nuriseda. „Selline see nugade elu kord juba on.”\nIsa võttis külmkapist mandariini, pesi seda põhjalikult kuuma vee all ja nokkis koore ära. Siis tahtis ta mandariiniviile ampsates elutuppa tagasi minna.\n„Korgitõmbajal on palju põnevam elu. Ta praegu just rääkis, kuidas ta eile tädi Eveli juures soolaleivapeol oli ja üks kork ei tahtnud ega tahtnud välja tulla.”\nIsa, üks jalg juba teisel pool köögi läve, jäi seisma.\n„Kust sa teadsid, et me eile Eveli juures soolaleivapeol käisime?” küsis ta. „Kas ema rääkis?”\n„Ei, korgitõmbaja rääkis.”\n„Kuule, ära aja udujuttu...” heitis isa tüdinult ja tahtis minema minna. Kuid köögiuksele oli ilmunud ema. Ta oli viimaseid lauseid pealt kuulnud.\n„Mina ei rääkinud sellest midagi,” ütles ta.\nIsa ja ema pilgud pöördusid Pille-Riinile.\n„Enne ta oma toas ka rääkis, et asjad räägivad temaga.”\nIsa ja ema vaatasid oma tütart veel murelikumalt. Too aga ei pannud seda tähele, vaid nõjatus köögikapi kohale edasi.\n„Me peaks teda kellelegi näitama,” arvas ema poolihääli. „Mõnele teadjamale inimesele.”\n„Mine tea, võib-olla fantaseerib niisama.”\n„See ei ole fantaasia! Ennist ta ütles, et ma pillasin eile tema kella maha ja et üks lõngakera kapis on koitama läinud. Kusjuures ma pillasingi ja tõepoolest oli üks kera koitama läinud. Ja nüüd see Eveli soolakas. Mina sellest ei rääkinud.”\n„Äkki sinu ema rääkis?”\n„Ei, ma ei öelnud temale ka, et me just soolakale lähme.”\nMõlemad vaatasid jälle murelikult Pille-Riini.\n„Kuule,” ütles siis isa tüdrukule. „Palun küsi mõnelt noalt, kas ta teab, mida ma täna hommikul sõin.”\n„Hästi.” Pille-Riin pidas väikse pausi ja andis siis vastuse: „Kaks kõvaks keedetud muna ja kaks võileiba suitsujuustuviiluga.”\nNüüd ei olnud enam mingit kahtlust. Isal oli täna vaba päev, ta oli ärganud ja söönud siis, kui ema ja Pille-Riin olid juba kodust välja läinud.\n„Jah... Jah... Nii... Jah...” vestles ema kellegagi telefonis. „Selge... Oodake... Nii... Jah... Aitäh!”\nTa pani toru ära ja pliiatsi käest.\n„Noo?” uuris isa. „Mis nõid ütles?”\n„Ütles, et väikeste lastega vahel nii juhtub. Väga harva küll.”\n„Noh, et hakkavad asjade keelest aru saama. See pidi kuidagi universumiga ja täheaastatega seotud olema, aga ma ei saanud sellest jutust aru.”\n„Aga mis me siis teeme sellega?”\n„See ei pidavat ohtlik olema. Ja pidi ise mingi aja pärast mööda minema. Ainus, mis me peame vaatama, on see, et Pille-Riin kurjade asjade mõju alla ei satuks. Selleks andis nõid sõnad. Need tuleb tema voodi kohal ära lugeda.”\n„Noh, loeme ära.”\nEma võttis paberi ja läks Pille-Riini tuppa. Isa sättis ennast diivanile ja tegi teleka lahti. Täna oli ikkagi tore päev ja isa ei kavatsenud sel lasta mingi tobeda muretsemise pärast lörri minna.\nSõprusest on kirja pandud\n..........tuhat halba oodi.\n....................Sõbrapäeva paikku tõuseb\n....................eriti see moodi.\nAastas korra kaardikene\n....................Mina võtan sõpradega\n....................aasta läbi napsi.\nTegin lasteversiooni ka:\n..........Sõbrapäeva paikku tõuseb\nKoolilaste kaardirõõmud –\n..........see ju pole paha,\n..........istuda kuid aasta ringi\n....................sõbraga võin maha.\nPostitaja: wr kell 13:35 Kommentaare ei ole:\nPILLE-RIIN JA KUNINGATE NIMI\nPille-Riin mängis Jolandaga kooli.\n„Täna õpime geograafiat,” ütles ta. „Kas sa tead, kus asub Itaalia?”\n„Ei tea,” pidi Jolanda tunnistama.\n„Itaalia asub Vahemeres ja meenutab suurt saabast. Jäta meelde!”\n„Itaalia asub Vahemeres ja meenutab suurt saabast,” kordas Jolanda kuulekalt.\n„Nii…” jätkas Pille-Riin ja vakatas siis. Köögist kuuldus isa ja ema vestlust.\n„Huko!” kostis isa häält. „Ilus nimi! Mis Hukol viga on?”\n„See ei meeldi mulle,” vastas ema. „See on kuidagi, noh… Ei kõla nagu hästi.”\n„Aga Tambet, Arvis…” jätkas isa loetlemist. „Urmo, Leivo…”\n„Ei, ei, ei!” oli ema kategooriline. „Sa pakud kogu aeg nii ühte aukku. Need on kuidagi imelikud, mingid… eesti nimed…”\n„Mis viga eesti nimedel on?“ kõlas isa hääles ägedam noott. „Eesti nimed on väga ilusad nimed!”\n„Oota, ma tahtsingi öelda, et mitte halvas mõttes,” püüdis ema selgitada, „need on ilusad nimed, aga… ma tunnen, et mulle meeldiks… natuke teistsugune nimi…”\nPille-Riin oli jätnud Jolanda geograafiat kordama ja nihkunud vargsi köögiuksele.\n„Mis nime te otsite?” uuris ta.\nIsa ja ema vaattasid võpatades tüdruku poole.\n„Ah… ei midagi. Me siin niisama…” pomises isa ja tegi asja külmkapi juurde.\n„Kas Jolanda sai geograafia selgeks?” küsis ema ja laskis ühel soustisel taldrikul kolinaga kraanikaussi libiseda.\nPille-Riin vaatas isa ja ema, kulm kortsus. Oli selge, et nad ei taha talle öelda, mida nad veel hetk tagasi nii tuliselt arutasid.\n„Ei,” nipsas Pille-Riin ja kadus ukselt.\nKell lähenes poole üheksale ja Pille-Riin tuli teleka ette, et vaadata üht oma lemmiksarja, „C.S.I. New York”. Isale ja emale meeldis see sari samuti, seega ei esinenud selle vaatamisel kunagi perekondlikke telekapulditülisid, nagu neid peetti näiteks pühapäeva õhtul, kui ühel ja samal ajal oli ühelt kanalilt „Ärapanija” ja teiselt kanalilt „Eesti otsib superstaari”.\nIsa oli ennast juba diivaninurkka valmis seadnud, lugedes üht punaste kaantega raamatut. Pille-Riin tahtis näha, mis raamatut isa loeb ja kiikkas selle pealkirja. „Raamat nimedest”? Pille-Riinile meenus jälle päeval pealtkuuldud isa ja ema kummaline kõnelus.\n„Issi…” hakkas ta küsima, kuid pidi katkestama, sest juba tuli ka ema ja võttis diivanil istet.\n„Kuule,” pöördus isa ema poole. „Aga Kristjan? Või Harri? Või Johannes? Need nagu ei ole…” Isa katkestas. Pille-Riin jälgis isa pilkku ja nägi, et ema vaattas isa samasuguse pilguga, nagu mõnikord Pille-Riini, kui see ei tahtnud kuidagi magama minna.\nIsa ohkas, pani raamatu kinni ja vajutas puldist telekale häält juurde. Juba jooksid algustiitrid ja peatselt haaras ekraanil toimuv nii isa, ema kui ka Pille-Riini täielikult endasse.\nÕhtul enne magamaminekut koguneti vahel ikka veel korraks köökki, et süüa väike võileib, juua kerge kohv ning rääkkida natuke sellest, mis päeval tehtud, ja natuke ka sellest, mis järgmisel päeval plaanis. Ehkki söömine enne magamaminekut ei mõju magamisele hästi, rääkkimata kohvi joomisest, seda teadis isegi Pille-Riin. Vahel isa ka nii ütles ning valas endale ja emale hooppis sortsu suurte inimeste jookki klaasi. See pidi magamisele palju kasulikumalt mõjuma.\nSeekord aga kallasid isa ja ema endale tassi kohvi. Pille-Riin otsis teises toas ööseks sobivat kaisulooma. Kui ta lõpuks, suur roheline sajajalgne kaenla all, köögiuksele lähenes, kuulis ta juba eemalt jälle seda nimejuttu.\n„Mulle meeldiks rohkem midagi peenekoelist,” kostis ema hääl. „Võib-olla midagi maailmakirjandusest? Või mütoloogiast? Näitteks Vana-Kreeka omast. Igatahes peaks see mõjuma stiilselt ja tekitama positiivseid emotsioone.”\n„Jah,” nõustus isa. „Werther? Faust? Athos? Porthos? Achilleus? Apollon? Dionysos? Prometheus?”\n„Hm…” tegi ema. „Umbes sinna suunda jah.”\nPille-Riin ilmus uksele.\n„Kas ma saan venna?” küsis ta otse. Ta ei olnud rumal tüdruk ja oli otsad küllalt kiiresti ise kokku viinud. Kui isa ja ema otsivad nii suure innuga poisinime, siis ei saa ju asjad teisiti olla!\nIsa ja ema vestlushoog katkes. Paar hetke ei öelnud keegi midagi.\n„Pille-Riin,” ütles siis ema. „Ei, võib-olla sa ükskord saad endale venna, aga praegu me lihtsalt otsime üht poisinime.”\n„Sest… sest ühel mu töökaaslasel sündis poiss ja ta palus, et ma aitaksin tal sobivat nime välja mõelda. See on väga raske,” kostis ema. „Head nime on väga keeruline leida.”\n„On jah,” kinnitas ka isa.\nPille-Riin seiras isa ja ema umbusklikult, sajajalgne vastu rinda surutud.\n„Kõige ilusam poisinimi on Richard!” teattas ta siis.\nEma ja isa vahetasid pilkke.\n„Mine nüüd magama, homme on koolipäev,” ütles ema. „Kas hambad pesid ära?”\n„Siis lähme, ma panen sulle ise teki peale.”\n„Loe juttu ka.”\n„Loen. Lähme nüüd.”\nPille-Riin lebas oma voodis ja proovis magama jääda. Ema oli juba tükk aega tagasi talle juttu lugenud ja siis teki peale pannud. Aga Pille-Riinil ei olnud ikka veel und. Isa ja ema salapärased kõnelused, mida ta päeval oli pealt kuulma juhtunud, ei andnud talle rahu. Ta puges teki alt välja ja hiilis teise tuppa. Ema ja isa magamistoas oli veel valgus, nad olid üleval ja rääkisid. Pille-Riin hiilis lähemale.\n„See on väga ilus nimi,” kuulis ta ema vaikselt lausumas.\n„Minu meelest ka,” ütles isa.\n„Me saame teda Riksiks hüüda.”\n„Sobib talle nii hästi. Vaata, täitsa nagu Richard…”\n„Jah. Kuningate nimi…”\nSiis oli natuke aega vaikne, kostus ainult krabinat ja voodi tasast naginat.\nPille-Riin piilus hästi ettevaatlikult, millega isa ja ema tegelevad. Ta nägi ema istumas voodis ja isa voodi äärel. Nende vahel oli värviline läikkiva kileümbrisega karpp, mis meenutas tüdrukule väga Barbie-nuku karppi. Pille-Riin kissitas silmi, et paremini näha, mida ema käes hoiab. See oli midagi roosakat ja väikest – aga mis täpselt, sellest Pille-Riin aru ei saanud. Talle tundus vaid, et see on mingi mänguasi. Aga ta ei olnud kindel.\n„Richard…” kordas ema aeglaselt, justkui imetleks väikest kassipoega.\n„Kas patareid on juba sees?” küsis isa.\nNüüd oli Pille-Riinile kõikk selge. Aga rohkem ta midagi vaadata ei jõudnud.\n„Pane laetuli ära. Lükka uks ka koomale,” ütles ema.\nIsa tõusis. Pille-Riin tõmbus välgukiirusel eemale ja peittis ennast diivani seljatoe taha. Ta kuulis, kuidas lingi keel oma pesasse klõpsatas. Siis oottas ta veel mõne hetke. Enam ei kuuldunud midagi. Süda ärevalt põksumas, läks Pille-Riin oma tuppa tagasi. Varsti tuli ka uni.\nPostitaja: wr kell 14:56 Kommentaare ei ole:\nPostitaja: wr kell 01:06 15 kommentaari:\nLuule meets EV 90\nTomi ja Anni saates 21. veebruaril:\nAlati viks ja tragi\nTolmutuust olla on\nUhke ja hää,\nUskuge või mitte!\nSuured teadmised ja palju\nPostitaja: wr kell 17:41 Kommentaare ei ole:\nJa siis puhuge tolm ära oma vinüülidekuhjalt - võib-olla leidub seal isegi "Disco Alliance"?\nZodiac'iga haagib hästi prantslaste Space, mis ka vinüüliajastu pärlite hulka kuulub ("Magic Fly"). Selle kohta on info Wikipedias ja YouTube'is päris hõlpsalt leitav, ei hakka linke panemagi. Mis aga veel Zodiac'i puutub, siis ärge ajage seda kogemata segamini täpselt samanimelise uusaegse mõttetu tümpsubändiga.\nValmistun põhikooliõpetajate täiendkoolituseks ja kõik peab hästi selge olema:\nPostitaja: wr kell 08:45 Kommentaare ei ole:\nSildid: keeleteadus, seotud kõne\nkirjastuselt Jutulind ilmus Vahur Afanasjevi uus romaan "Kosmos"\nKirjastuselt Jutulind (www.jutulind.ee) on ilmunud Vahur Afanasjevi uus romaan "Kosmos". Poodides alates homsest-ülehomsest.\nKujundaja Uku Saviauk\nToimetajad Jaak Urmet, Andra Teede\nBrüsselis elava, 1979. aastal sündinud kirjaniku, eesti proosa tulevikutähe seitsmes raamat ja teine romaan. "Kosmose" peategelased, kaks imelikku tüüpi, võtavad rendiautos ette hullu sõidu läbi Euroopa. Belgia. Luksemburg. Prantsusmaa. Itaalia. Sloveenia. Horvaatia. Bosnia ja Hertsegoviina. Serbia ja Montenegro. Šveits. Austria. Saksamaa. Poola. Leedu. Läti. Eesti. Tee peale jääb libusid, terroriste, pervareid ja palju lurjustest hostelipidajaid. Aga – mis siis ikkagi jäi selja taha? Ja mis üldse tegelikult sünnib? Mis tegelikult peitub inimese peas? Olge valmis leidma end... kosmosest.\nKirjastuselt Jutulind järgmisena ilmumas:\nPeeter Linnap, "Fotoloogia" - kapitaalne teaduslik monograafia fotost ja fotokunstist, sh semiootika ja kultuuriloo taustal\nPostitaja: wr kell 17:10 Kommentaare ei ole:\npositiivsete filmikangelaste täielik nimekiri (täieneb)\nainult parimad, ainult suurimad\nviimati täiendatud 16. 2. 2008, kl 14.23\nvärskeimad muudatused märgitud tärniga (*)\nA-Rühm, Los Angeleses resideeruv põrandaalune endiste sõdurite grupp ("A-Rühm")\n*Aadu, heasüdamlik rännumees ("Arabella, mereröövli tütar")\nAce Ventura, loomadetektiiv ("Ace Ventura - loomadetektiiv" ja "Ace Ventura - ürgne kutse")\nAl Bundy, Chicago kingamüüja ("Tuvikesed")\nAlissa Seleznjova, Moskva tüdruk aastast 2084, kosmoseloomaaia direktori Seleznjovi tütar ("Külaline tulevikust" ja "Kolmanda planeedi saladus")\nAngus MacGyver, Phoenix Foundationi töötaja ("MacGyver")\nAragorn, Keskmaa kuningas ("Sõrmuste Isand")\n*Axel Foley, uljaspäine Detroidi võmm ("Beverly Hillsi võmm" I-III)\nBatman alias Bruce Wayne, nahkiirmees, Gotham City kodanik ("Batman" jt)\n*Beavis & Butt-head, kaks kuuli varateismelist, kes ei skoorinud ("Beavis and Butt-head")\n*Brian, suure juudi veel suurem kaasaegne ("Briani elu")\nDale Cooper, FBI agent ("Twin Peaks")\nEllen Ripley, leitnant, tähelaeva Nostromo viimane ellujäänu ("Tulnukas" jt)\n*Flash Gordon, New York Jets'i quarterback, Universumi päästja ("Flash Gordon")\n*Forrest Gump, väike mees suures ajaloos ("Forrest Gump")\nFrank Drebin, kumminäoga Los Angelese võmm ("Palja relvaga" jt)\nFrodo Paunaste, kääbik ("Sõrmuste Isand")\nGabriel, vaba mees, aadlipreilide röövija ("Viimne reliikvia")\nGandalf, võlur ("Sõrmuste Isand")\nHan Solo, salakaubavedaja-piloot ("Tähesõjad" IV-VI)\nHans Kloss, kapitan, Poola salaagent ("Kaalul on rohkem kui elu")\nHercule Poirot, belgia päritolu eradetektiiv ("Poirot")\nHighlander alias Connor MacLeod, šoti sõdalane ("Highlander" jt)\nIndiana Jones, arheoloogiaprofessor-aardeotsija ("Indiana Jones kadunud laeka jälil" jt)\nJames Bond, MI6 salaagent ("Dr No" jt)\n*Jan Uuspõld, vastne Vanemuise näitleja ("Jan Uuspõld läheb Tartusse")\nJason Charles Bourne, CIA palgamõrvar ("Bourne'i identiteet" jt)\nJohn James Rambo, Vietnami sõja veteran ("First Blood" jt)\nJohn McClane, tavaline New Yorgi võmm ("Raske tappa" I-IV)\n*Joosep Toots, Ülesoo talu noorperemees ("Suvi" ja "Sügis")\nJänes, terane ja lustlik Moskva jänkupoiss ("Oota sa!" I-XIX)\nKapten Granti lapsed Mary ja Robert Grant, jahtlaev Duncani omanik lord Edward Glenarvan, prantsuse geograaf Jacques Paganel ja ülejäänud Duncani meeskond, piki 37. paralleeli suurt šoti meremeest otsivad rännulised ("Kapten Granti otsinguil")\nKITT, Pontiac Trans Am'i kehas paiknev tehisintellekt ("Knight Rider")\n*Kunksmoor, üksikul saarel elav nõid ("Kunksmoor" ja "Kunksmoor ja kapten Trumm")\nLuke Skywalker, jedi ("Tähesõjad" IV-VI)\nMad Max, üksik hunt postapokalüptilises maailmas ("Mad Max 3. Kõuekuppel" jt)\nMartin Riggs, raske iseloomuga Los Angelese võmm ("Surmarelv" jt)\n"Mehed ei nuta" monoliitne kollektiiv, kuus unetut meest üksiku saare peal ("Mehed ei nuta")\n*Mehed mustas, agent J ja agent K, tulnukate migratsiooniametnikud ("Mehed mustas" I-II)\nMichael Knight, moodne rüütel, Foundation for Law And Government'i töötaja ("Knight Rider")\n*Mr Bean, Londoni National Gallery lapsemeelne valvur ("Bean - täitsa lõpp film" jt)\n*Rex, tubli ja terane saksa lambakoer, Viini politsei abiline ("Komissar Rex")\nRobocop, tuleviku Detroidi võmm, inimene-robot ("Robocop" jt)\nRocky Balboa, Philadelphia poksija ("Rocky" jt)\n*Simpsonid, eriti Homer, Bart ja Lisa, Springfieldi kuulsaimad elanikud ("Simpsonid")\nSonny Crockett, raske iseloomuga Miami võmm ("Miami Vice")\n*Suur Tõll, Saaremaa vägimees, rahva juht võitluses raudmeestega ("Suur Tõll")\n*Tarzan alias lord Greystoke, ahvide kasvandik ("Tarzan, ahvide kasvandik" jt 11 filmi Johnny Weissmulleriga, 1932-1948)\nTeismelised ninjakilpkonnad, neli Manhattani kanalisatsioonis resideeruvat muteerunud kahepaikset ("Teismelised ninjakilpkonnad")\nTenkes alias Máté Eke, kapitánya, ungari 18. sajandi vabadusvõitleja ("Kapten Tenkes")\nTerminator 101, robot tulevikust ("Terminator 2. Kohtupäev" ja "Terminator 3. Masinate mäss")\nTondipüüdjad, kolm New Yorgi parapsühholoogi ("Tondipüüdjad" I-II)\nOotan lahkeid täiendusettepanekuid!\nPostitaja: wr kell 23:16 11 kommentaari:\nSildid: ajalugu, maailm, mitmesugust\nviktoriin: nimeta veel kuulsaid Kentuki Lõvisid peale Joosep Tootsi\nKuulsaim Kentuki Lõvi austavat hüüdnime kandnud isik, keda meie teame, on loomulikult Joosep Toots. Me teame ka, et tema sai selle nime ühe indiaanijuttude sangari järgi pinginaaber Arno Talilt. Aga keda on maailma ajaloos veel Kentuki Lõviks hüütud?\nVihje 1: Neid on vähemalt kaks.\nVihje 2: Poliitika. Male.\nVastus (kirjutatud piimaga): 19. sajandi USA poliitik Cassius Marcellus Clay ja 19. sajandi USA maletaja Jackson Showalter.\nSildid: ajalugu, küsimused, mitmesugust\nPeab tööle hakkama. Aga enne tuleb publitseerida lõbus lugu, mille rääkis David Vseviov. Lugu järgmine. Hruštšovi ajal hakati kõvasti promoma kalasöömist. Asi läks lausa nii kaugele, et tehti vaalalihast vorst, mida ägedalt propageeriti. Vaal on vene keeli kit ja vaalavorst on kolbasa kitovaja. Aga rahvasuu tegi sellest kohe kolbasa nikitovaja.\nSõitsin reede õhtul bussiga number 18 Pääskülast kesklinna poole. Oli plaanitud väiksem koosistumine mu sünnipäeva puhul - kolmapäeval sain 29. Paar istmerida minust eespool istus kolm koolitüdrukut, vanuses 15-16 või umbes nii, pagan seda aru saab. Ilmselt oli meigiga aasta-paar juurde pandud. Silmitsesin neid natuke lähemalt ja kuulasin ka, rääkisid kosmeetikast, lasid üksteisele moblast midagi naljakat otse kõrva sisse, noh, ühesõnaga sidistasid ja sahmerdasid nagu koolitüdrukud ikka. Üks jõi Viru Valge Cooler'it. Hakkasin siis maha minema, läksin ukse juurde - ja kuulen järsku selja tagant: "Onu!"\nPöördusin ümber, hüüdjaks oli üks neist koolitüdrukutest. See, kes Cooler'it jõi. Ta sirutas minu poole oma tühja pudelit, tegi vasikasilmi ja kordas: "Onu, kui te maha lähete, äkki paneksite selle prügikasti?"\nKummardusin tüdrukute poole, õigemini lausa nende kohale ja laususin aeglaselt, iga sõna rõhutades: "Ma ei ole ONU!"\n"Poiss..." pakkus tüdruk.\n"Hästi - tüüp. Kas paneksite...?"\n"Vii taarapunkti," ütlesin. Ja kuna buss oli jõudnud peatusesse ja tegi uksed lahti, astusin maha.\nMa saan aru, et lasteaialaste jaoks olen onu, loomulikult. Aga kas nüüd on siis käes see aeg, kui juba isegi - kasutades Johnny B. Isotamme sõnu - "voodikõlbulised tydrukud ytlevad mulle onu"? Ei ole ju, pagan võtku. Tüdrukud olid lihtsalt rumalad, ega nad ei ole ju veel teisi mehi peale oma klassivendade näinud. Mhühüh, jaa, nii see oligi.\nÕhtu NoKus oli väga tore, tänan kõiki asjaosalisi!\nPostitaja: wr kell 16:53 8 kommentaari:


Tere tulemast Eesti Laevajuhtide Liidu kodulehele\nEesti Laewajuhatajate Selts\nEesti Laevajuhtide Liit (ELJL) sai mittetulundusühinguna esimese kande registrisse 25.11.2008, mida võib siis lugeda ELJL eksistentsi ametlikuks alguseks. Sellele eelnes aga mitmed koosolekuid ja arutelusid ideede sõnastamiseks ja formaalsuste täitmiseks.\nEhk siis päris algusest ... ühel mereakadeemia ajast tekkinud sõpruskonna koosviibimisest idee sündis, turgutust andis asjaolu, et esimese vabariigi aegu tegutses sarnane organisatsioon, mida nimetati tol ajal Eesti Laevajuhatajate Seltsiks. Ideele järgnes pisut uurimistööd MTÜ loomise korra kohta, võimalike huviliste kaasamine mitmeid koosolekuid ja arutelusi.\n29.09.2008 toimunud koosolekul valiti esimene juhatus ja kinnitati põhikiri, kus on sõnastatud liidu tegevuse põhieesmärgid:\naidata kaasa merenduse arengule Eesti Vabariigis;\nLiidu liikmeskonna abistamine ja nõustamine kutseoskuste arendamisel ja erialaste teadmiste tõstmisel;\nLiidu liikmete kutsealaste, majanduslike ja sotsiaalsete huvide ja õiguste kaitsmine tööandjate, riigi- ja majandusorganite ees;\nLiidu liikmete juriidiline nõustamine;\nlaevajuhi ameti propageerimine ja teadvustamine üldsusele;\nkontaktide otsimine ja koostöö rahvusvahelisel tasemel;\nSeesama kodulehekülg on üks nendest meetoditest, et valitud eesmärke täita. Liidu liikmetena avaneb sulle juurdepääs ELJL kodulehe kasutaja alale, kus jagatakse teavet liidu tegutsemise kohta, saad kaasa rääkida liidu tegevusele, siit võid leida lahenduse oma murele või vastupidi aidata oma kolleegi mõne tekkinud probleemi lahendamisel jne.\nIga liidu alustaladeks on selle liidu liikmed, niiet kallis laevajuht, kui sul tärkas huvi, siis uuri esmalt meie põhikirja ja liikmeks astumise protseduuri leiad siit. ELJL ei ole ametiühing!\nÜHTSUSES PEITUB JÕUD!


KESKINENI SÕBRAKIRI mai - juuli 2014\nMИР BAM – RAUHAA TEILLE!\nPeterburi jäi seekord juunilumeta, kuigi mai kuumalaine järel on siingi ilmad jahedapoolsed olnud.\nKuigi jaanituli ei kuulu Peterburi kultuuri--‐ sündmuste hulka, ei jäänud me tuleta ka siin. Käisime linna lähistel oleva Skuoritsa koguduse jaanikul. Jäime tulesüütamisele eelnenud jumalateenistusele küll hiljaks, kuid armulauale siiski jõudsime. Tuli polnud väga suur ja inimesi mõnikümmend, kuid õhtu oli tore. Lapsed punusid pärgi ning karikakraid jätkus ka ‐ toomiseks, isegi pojenge saime kaasa.\nEelmisele ja praeguse kirja vahele on mahtunud mitmeid sündmusi ja kohtumisi. Ülestõusmispühad ja Nelipüha on jälle peetud, pühapäevakooli lapsed suvepuhkusel vana--‐ vanemate juures.\nMiriam sai mais juba 8. Olime tema sünnipäeval mõlemad Hannuga nii tõbised, et lapsed pidid ise laua katma. Olin eelmisel päeval õnneks jõudnud tordi ja lilled siiski ära osta. Nii sai sünnipäevalaps uhke ‐ laua, nagu meie peres traditsiooniks on saanud, mis sest et oma käega kaetud.\nMai viimasel päeval said tüdrukud koolist tunnistused, mille üle oli põhjust rõõmustada. Ei olnud küll ainult viiepuru, kuid numbrid pole ju ka kõige tähtsamad.\nKevade jooksul olime neid korduvalt püüdnud julgustada oma hoovi mänguväljakule minema, kuid sageli olid nad tuppa tulles pettunud. Küll ei olnud seal olnud teisi lapsi või polnud keegi tahtnud nendega mängida või oli neid lausa kiusatud. Hiljuti aga juhtus väike ime – tüdrukud tutvusid 10aastase Artjomiga ning ühised mängud on kestnud tunde. Loodetavasti kohtuvad nad Artjomiga edaspidigi. Nii kasvab ju ka keeleoskus!\nSõbraküsimus on mõnigi kord olnud raske ja valus. Kuna koduümbrus pole mänguseltsilisi pakkunud, on koolikaaslaste roll olnud eriti suur. Ja muidugi on igatsetud ka Soomes ja Eestis olevaid sõpru. Miriami klassist läks kaks peret Soome tagasi ning raske oli hüvasti jätta kahe kõige kallima klassiõega. Õnneks algab kohe--‐ kohe puhkus, ning eelseisvaid kohtumisi ja jällenägemisi juba oodatakse.\nViimati kirjutasin 97aastasest Olgast, kelle haigevoodi juurde meid Hannuga armulauda jagama kutsuti. Käisime teda ka haiglas vaatamas ning armulaud sai seatud sealgi. Lisaks Olgale soovis seda ka talle palgatud õigeusklik abiline ning viimasel hetkel hüppas voodist välja ka vastasvoodis pikutanud memmeke, kes oli lapsepõlves käinud katoliku kirikus. Hetk tundus eriliselt pühalik. Jumal tervendas Olga kopsupõletikust ning nüüd on ta oma kodus jälle tagasi.\nOlga on sündinud Peterburi lähistel ning lausa ametlikult kakskeelseks tunnistatud. Aastakümned venekeelses keskkonnas ei ole tema eestikeele oskust eriti mõjutanud ning see paneb mind imestama iga kord, kui temaga kõnelen. Olga elab endiselt omaette, ühiskorteris, mille kööki tal ei ole enam jõudu kasutada. Oma vähestele jõuvarudele vaatamata pole ta soovinud, et sotsiaaltöötaja tema argirutiini segaks. Hiljuti üllatas Olga meid sellega, et tuli koos saatjaga kirikusse. Kui pakkusime, et Hannu võiks talle armulauda kirikupingis jagada, siis ei pidanud ta seda vajalikuks. Väärikas vanaproua astus ise saatja toel altari juurde, trepiastmetele vaatamata.\nJuuni keskpaiku veetsime mõned päevad Eestis. Esmalt käisime õnne soovimas Hannu ristitütrele, kuid reisi põhieesmärk oli korraldada väike peoke minu kallile vanaemale, kel oli 90. sünnipäev. Pidupäevaks tõime ta hooldekodust Põltsamaale kohvikusse. Algul oli meil plaan kogu pidu tema eest saladuses hoida, aga kui ta telefonitsi ise asju korraldama hakkas, pidime oma plaani avalikustama. Kõige toredam oli see, et kuigi sünnipäev sattus sel aastal argipäevale, said nii mitmed külalised siiski kohale tulla. Ise poleks me jälle Peterburist saanud nädalavahetusel ära olla. Ja pidu oli tore, aitäh asjaosalistele!\nÄrasõiduhommikul pääsesime Põltsamaal veel arstilegi Hanna valutavat kõrva näitama ning koos tablettidega suundusime taas Narva piiripunkti. Olime kiire abi eest väga tänulikud. Jumal on hea!\n14.6. peeti Jaani kirikus Eesti, Läti ja Leedu ühist leinapaeva jumalateenistust. Rahvast oli palju ning jutlusi lausa kolm. Algselt oli plaanis nii, et läti ja leedu vaimulikud jutlustavad oma emakeeles, kuid õnneks otsustasid nad seda siiski vene keeles teha, et kõik kirikulised nende jutust aru saaksid. Kõigis kolmes jutluses kõneldi armastusest ning kristlaste osadusest. Laulis kolm koori ning viimasena kõlas ühislaul Baltica ühendkoorilt, suur oli rõõm olla koorilauljate ridades.\nJärgmisel päeval pidasime tunduvalt väiksema seltskonnaga leeripuha. Leerilapsi oli täpselt üks, kuigi leeritundides käijaid oli olnud kokku kolm. Loodetavasti saame sügisel ka nende leeripidu pidada.\nViimane teenistus on 29.6., siis algab puhkus ja teenistuste pidamisse tuleb suvine paus. Inimesed ongi enamus juba laiali, kes suvilas, kes Eestis. Augustis jälle uue hooga! Peterburi Soome kool alustab 13.8., hiljemalt siis peame tagasi olema.\nMeie suveplaanide juurde kuulub ka Rakveres toimuv Nelja Tuule ristirännak (7.--‐ 13.7.) –ehk kohtume seal? Uuri Misjonikeskusest või nende kodulehelt täpsemalt! Päris lõpuni me seal küll olla ei saa, sest 13.7. oleme külas Haapsalu koguduses. Äkki kohtume hoopis Haapsalus?\n3.8. peetakse Põltsamaa koguduses kuld--‐ ja hõbeleeri, ning, kui Jumal lubab, plaanin olla siis kodulinnas. Arva ära, millisesse rühma mina kuulun? ;)\nJa siia lõppu veel selline rõõmus uudis, et kui Hannu juuni alguses arstil käis, selgus et sarkoidoosinäidud olid üle hulga aja jälle vähenenud. Halleluuja! Paluge jätkuvalt Hannu tervise eest! Järgimne kontrollkäik on augustis.\nKosutavat suve soovides\nHannu, Liliann, Hanna ja Miriam Keskinen\nPuh. +7 921 983 4012 (Hannu)\nPuh. + 7 921 983 4013 (Liliann)\nSkype: hannu.keskinen ja liliann.keskinen\nc/o Inkerin Kirkko\ne-post: eesnimi.perekonnanimi @sekl.fi\nEELK Misjonikeskus Tehnika 115, 10139 Tallinn\nmk @eelk.ee www.misjonikeskus.ee\nAnnetused misjonitöö heaks: Swedbank 1120254269 SEB 10602016015008


Alustame maikuus! – Estonian Cup\nHead Hawaii Express Estonian Cup 2020 osalejad\nSeoses Covid-19 haiguse tõttu kehtestatud eriolukorra ja teadmatusega, millal Eestis spordiüritusi endisel kujul taas korraldada võib, otsustasime teha selle aasta sarjas mõned muudatused. Planeeritud muudatused puudutavad esialgu sarja esimest kahte etappi.\nTähistame osalejate jaoks kahes Eestimaa paigas kaks statsionaarset 20 – 25 km rada. Peale eriolukorra lõppu alates 25. maist on kõigil registreerunutel võimalus need rajad oma nutiseadmeid kasutades läbida. Nutiseadmesse salvestatud sõidu saab laadida üles estoniancup.ee kodulehele, et oma tulemus kirja saada. Neid saab saata kuni 28. juunini.\nAlates juulikuust loodame võistlustega jätkata endisel kujul ja kokkulepitud kuupäevadel, kuid võib ka juhtuda, et vastavalt Vabariigi valitsuse otsustele peame jätkama samal moel.\n– lisaks meeste ja naiste üldarvestuse liider, maratoni ja poolmaratoni liider, ArcticSport vahefiniš,\nPõltsamaa mäefiniš, Hansgrohe kiirenduskilomeetri ja võistkonna arvestused\nJäägem sportlikuks ja terveks!\nHEEC korraldustoimkonna nimel


Tallinn ei andesta kaotust kohtus - ärileht.ee\nJuhtus suhteliselt ebatõenäoline sündmus — Kristiine Prisma kaotas eile alkoholimüügi litsentsi rohkem kui kahe kuu vanuse vahejuhtumi tõttu. Karistus on ebaproportsionaalselt range. Prisma korraldas tagantjärele sisejuurdluse, soovis ühendust saada töölt lahkunud müüjaga.\nÜha enam tundub tegemist olevat Tallinna linnavõimu kättemaksuga ühele konkreetsele ettevõttele.\nNii panevad meid arvama järgmised asjaolud. Tallinna linnavõim sai kohtus lõplikult lüüa kinnisvaraarendajalt, kes soovis teha Viru hotellile juurdeehituse, nn Viru Poja.\nMuidugi oli hotell ise juurdeehitusest huvitatud, Tallinna linn oli sellele jäigalt vastu. Tõsi, vastuseis Viru Pojale algas juba respublikaanist linnapea Tõnis Paltsu ajal, mitte praeguse keskerakondliku linnavalitsuse ajal.\nHotelli Viru opereerib aga soomlastele kuuluv SOK, seesama, kes on ka Prisma Peremarketite omanik. Selle vandenõu-versiooni kasuks räägib pikk reageerimisaeg vahejuhtumist endast kuni rikkumise fakti avalikustamise ja litsentsi äravõtmiseni.\nViin jääb esialgu Prisma saali edasi\nAnsip ei arva üleriigilisest keelust midagi\nMängus on Savisaare poliitilised huvid?\nAnsip ei poolda üleriigilist alkopiirangut\nKaupmehed: Prisma otsus on kättemaks Viru eest\nNoop: linnavalitsus ajab Prisma kahjumisse\nSavisaar ei usu, et lastele viina müüakse


Domaine Paul Kubler | Guide Hachette des Vins\nLES COORDONNÉES T: +33 3 89 47 00 75\nAlsace grand cru • Alsace sylvaner • Alsace pinot gris • Alsace gewurztraminer\nt.l.j. sf mer. dim. 9h30-12h 14h-19h


Seisukoht | Kaja Kallas – poolpeaminister | Õhtuleht\nSeisukoht | Kaja Kallas – poolpeaminister (58)\nLaur Uudam, arvamustoimetaja, 4. august 2021 18:53\nKui Eesti lastekirjanduses on Kingpool, siis miks ei võiks päriselus poolpeaminister eksisteerida? Hetkel ei pea me silmas asjaolu, et Kallas otsustas kolmanda laine ajal puhkusele minna, et see siis dramaatiliselt ringutades katkestada. Kuid peamine põhjus poolpeaministri tiitli kandmiseks on, et Kallas omab kontrolli vaid poole valitsuse üle, kuna Keskerakonna ministreid ta valitsuse kukkumise hirmus korrale kutsuda ei saa ega tohi.\nParimaks kinnituseks sellele on igavese kantsleri Marika Priske lahtilaskmine. Kallas küll pragas kehva vaktsineerimisseisu üle veidi keskerakondlasest terviseminister Tanel Kiigega, kuid lahti ei lasknud mitte Kiike, vaid hoopis Priske. Ühesõnaga – Kallase loogika järgi on Kiik puhas nagu prillikivi, kuid Priske on osutunud kahjuriks ja seestpoolt õõnestajaks, kelle tõttu pole realiseerunud Kiige jõupingutused. Kas nii, Kaja?\nTõele au andes tegi enda vallandamise kergemaks ka Priske ise, kui tahtis tegelikust elust irdununa ja poliitilistest konstellatsioonidest arusaamisvõime minetanuna oma nõunikuks võtta lahkuvat asekantslerit Maris Jesset - Priske ei tahtnuvat asekantslerite vahetusega tekkivat „infokadu või segadust“. Selle plaani realiseerumisel oleks Jesse jäänud halliks kardinaliks, kes nõunikukohal ise ei vastuta millegi eest. Jesse edasijätmisega andis Priske pehmelt öeldes ebaviisakalt mõista, et uus asekantsler on justkui pooletoobine, kes iseseisvalt hakkama ei suuda saada ning vajab Jesse poolt suunamist.\nKuid Priske käitumine ei õigusta kuidagi Kiige ametissejätmist, sest ka ministeeriumis hakkab kala mädanema ikkagi peast. Priske vallandamine Kiige asemel näitab, kui väga Kallas tegelikult kardab oma (pool)peaministrikoha säilimise pärast.