MDF tootmistehnoloogia - Hobi 2020\nMoodsa MDF-i materjali mõiste on pärit inglise MDF-i (keskmise tihedusega puitkiudplaatidest), mis tähendab keskmise tihedusega puitkiudplaati. Esimest korda alustati Ameerika Ühendriikides 1966. aastal MDF-i. TISis omandas selle hädavajaliku materjali tootmine täna vaid 1997. aastal.\nMDF-i tootmine on sarnane puitlaastplaadi ja puitkiudplaadi tootmise tehnoloogiale, kuigi selle materjali tugevus on peaaegu kaks korda tugevam kui puitlaastplaat. MDF on ka keskkonnasõbralik materjal, mis ei kahjusta inimeste tervist. Selleks, et mõista, kuidas me suutsime saavutada sellise märkimisväärse jõudluse, läheme selle materjali tootmise üksikasjadesse veelgi täpsemalt.\nMDFi tootmistehnoloogia koosneb mitmest etapist:\n1. Esimene etapp - tooraine ettevalmistamine. MDF-i tootmiseks, kasutades ringkoest, mida puhastatakse koorest tööpinkide abil, tükeldatakse spetsiaalsete masinate kiibidesse. Jäätmeid sorteeritakse, pestakse mustuse, liiva, veerise eemaldamiseks ja auruga kuumutamiseks.\n2. Teises etapis valmistatakse kiud. Rafineerimistehases on lihvimine. Saadud mass on seotud ainega, mis vabaneb puidu kuumutamisel ligniiniga, aga ka muude looduslike, mitte sünteetiliste vaigudena. Seetõttu võivad MDF-i spetsialistid kindlalt öelda, et see on üks keskkonnasõbralikemaid tooteid. Seejärel kuivatatakse materjal, kus see kuivab ja muutub niiskusesisalduse homogeensemaks. Seejärel tõmmake õhu abil tsüklonide abil.\n3. MDF-i tootmistehnoloogia kolmas etapp on vaipade moodustamine ja ettevalmistamine. Kiud töödeldakse spetsiaalse vormimismasina abil, kus tänu vormimisrullidele on see joondatud. Seejärel kaalutakse ja eelnevalt pressitud tulemuseks tekkinud vaip, mis sel viisil väljub õhust plaadilt välja.\n4. Lõplik, neljas etapp - vajutamine. Plaat läbib peamist vajutage, millest saab MDF lint. See lõigatakse jagamise saega ja jahutatakse 20-25 minutit.\nMDF dekoratiivne töötlemine\nOn veel üks oluline punkt - MDF paneel. Lõppenud plaadid on mati paksuse siledaks muutmiseks, pinna siledaks ja väliste defektide eemaldamiseks. Järgmised plaadid saab saata tarbijateni või minna dekoratiivsele viimistlusele, mis jaguneb kolme kategooriasse: MDF värvimine (värvid või emailid), MDF lamineerimine (PVC-kile) ja MDF-vineerimine (väärtuslike puiduliikidega vineeriga liimimine).\nLaboratooriumid kontrollivad MDF-i protsessi mitmel viisil: niiskuskindlus, tihedus, karedus, turse, tugevus jne.\nTänapäeval kasutatakse MDF-i laialdaselt laminaatparketi baasil mööbli fassaadide valmistamiseks (lagede ja seinapaneelid, lindid, peeglid, profiilid), näiteks tisleritööstusele, nagu uksed ja trimmimaterjalid. MDF-plaatide eelis on nende hügieen ja ohutus elus, kuna on vastupidavus erinevatele seentele ja mikroorganismidele. MDF-plaadid on tihedusega 700-870 kg / m3, mis võimaldab neid töödelda freesmasinatel ja saada erinevad reljeefid. Samuti on see materjal kergesti paigaldatav ja ei nõua spetsiaalseid tööriistu ja seadmeid. Selle üksikud osad on vajaduse korral lihtsalt asendatavad.\nMDF plaadid eristuvad nende eriti vastupidavuse poolest, kuna materjal ei muuda temperatuuri muutumisel lõime, pragu ega pragu. Selleks töödeldakse seda spetsiaalsete immutusvahenditega, mis ei vaja lakki või toonimist. Seega on MDF-i tootmistehnoloogia võimaldanud paljudel tarbijatel saada taskukohase hinnaga kvaliteetset materjali.\nMis on MDF paneel?\nTäna tarbijale pakutavate viimistlusmaterjalide mitmekesisuse seast võime eraldi välja panna MDF-paneelid, mida kasutatakse seina- või lagede dekoratiivseks katmiseks.\nDisainilahendused on sarnased plastpaneelidega, kuid erinevalt sellest on need valmistatud looduslikest puitmaterjalidest ning neil on soojad ja looduslikud puidust toonid, samuti meeldivamad.\nMis on MDF paneelidest?\nMuidugi võib keegi öelda, et see on lihtsalt puidust imitatsioon ja see on õige, kuid kui me leiame, et paneelid on valmistatud puidu töötlemisel tekkivatest jäätmetest, siis võime järeldada, et puidust ei erine MDF-id.\nLühend MDF pärineb inglise keelest ja tähendab seda, et puitlaastplaat on puitlaastplaat, kuid samaaegselt on see materjal võrreldav ka nõukogude vastastikuse keskkonnakaitselisuse poolest, kahjulikke vaike ja fenooli ei kasutata sideainena, vaid ainult parafiini või ligniini.\nPaneeli koosseis on saepurust saadav puidutolm, pärast jahvatamist kuivatatakse toormaterjal ja kuivatatakse ahjus, kuumutamisel vabaneb sama ligniin, mis liimib pulbri massi ja pressimine on kinnitatud suurema tugevusega. Jahutatud tooteid töödeldakse, lõigatakse ja liimitakse melamiini kilega, imiteerides puidumustrit.\nKuna paneeli struktuur on kuskil vineeri ja pappi vahel, on seda väga lihtne töödelda, kasutades selleks tavalist lõikuri lõikamiseks mõeldud lõikurit. Paneelidel on hea soojusjuhtivus, kuid neil on ka puudus - melamiini kile on kergesti kahjustatud, sellel on plekid ja kriimustused, kuid seda saab hõlpsasti värviga korrigeerida.\nMis on MDF paneelid?\nErinevate disainilahenduste ja suurustega MDF-paneelide hulgast on kõik valmistatud sama tehnoloogiaga, kuid peamine erinevus seisneb välimises kaunistuses, mis jaguneb kolmeks rühmaks:\nVineeritud paneelid - tavapäraselt kasutatavatest puiduliikidest kasutatakse peamise dekoratiivkihina looduslikku puidust spooni. Toode muutub puidule sarnaseks, kallimaks ja looduslikuks, kuid samal ajal on soodsam hind;\nLamineeritud paneelid on kõige levinumad MDF paneelid. Lihtsaim variant on kleepimine melaniini kilega, seda kasutatakse sageli seinakattega. Suur hulk jooniseid, mitte ainult puitmügiga, muudab seda tüüpi paneelid kõige kasumlikumaks. Kui lamineerimiseks kasutatakse läikivat kilet, muutub pind eksklusiivne ja austav;\nPaneelid on värvitud - nagu nime juba selge, siin kasutatakse värvi dekoratiivkihina ja paneelidel võivad olla varjundid ja enamasti ei jälgi puitu.\nMillist neist sortidest valida? Kõik sõltub ruumi tüübist, kus paigaldamine on planeeritud. Lamineeritud paneelid võivad kõige paremini vastu pidada niiskusele, samal ajal kõige kriimustuskindlatele MDF-dele vineeriga, kuid ka kõige kallimad.\nMillised on MDF paneelide suurused?\nMDF-paneelide seinad on parimal võimalusel kõigile tubadele, välja arvatud vannituba, sellisel materjalil pole plastiga kaasnevat külma ja ebaloomulikku sära, ning suur valik suuruseid ja disainilahendusi võimaldab isegi piiratud eelarvega teha ilusaid ja kvaliteetseid remonditöid.\nPaneelide suurus sõltub tootjast, kuid enne paigaldamist on ostjal vaja teada, millist konkreetset disaini ta soovib lõpuks saada:\nMDF-paneeli standardpikkus on 2600 mm, pisut vähem 2400 ja 2700 mm pikkuseid tooteid. Paigaldamiseks pole see oluline, kuna reeglina toimub saagimine;\nPaneelide laius on 150 mm kuni 900 mm, harvemini on võimalik kokku puutuda plaatidega, mille laius on 1200 mm. See parameeter mõjutab suuresti lõplikku esteetilist efekti, sest mida laiem paneel, seda heledam ja rõhutatum on tekstuur, ja suur hulk vertikaalseid õmblusi pole ilmne;\nSõltuvalt tootjast ja valitud mudelist võib paneeli paksus varieeruda vahemikus 3 mm kuni 30 mm ja kui see on spooniga paneel, võib see ulatuda kuni 60 mm. Seega on alati võimalik valida paneelide optimaalne variant mis tahes tüüpi ruumide või ruumide jaoks.\nTeave seinapaneeli kinnitamise kohta.\nKuidas plastikpaneele katta - kapteni nõu, vaata siit http://postroyka.org/kak-obshivat-plastikovyimi-panelyami/\nPlastpaneelide uuendamine - kasulik teave, vaata siit.\nValides tuleb meeles pidada, et kõige õhemad paneelid, mis on ka kõige õrnad, peaksid tegema ainult dekoratiivse funktsiooni. Lisaks dekoratsioonidele saab tooteid 12 mm või rohkem kasutada hea isolatsioonina, kuna need on oma isoleerivate omadustega võrreldavad 15 cm paksuse tellisega.\nVaadake ka videot kasulikku teavet MDF-paneelide kohta.\nMDF plaadid - tootmistehnoloogia ja omadused\nKiudoptilise paneeli prototüüpi valmistati esmakordselt Ameerika Ühendriikidest pärit geniaalne insener William Henry Mason. Aastal 1924 tegeles ta pidevalt kartongi tootmisega või vähemalt saeveski jäätmete - saepuru, laastude ja laastudega vineeriga. Esimene ülesanne - puidujäätmete eraldamine kiududeks - oli enam-vähem edukas. Mason lõi "aurupüstolt", hiljem tema nime all - terasest sulamist toru, mis oli täiesti keevitatud ühelt poolt ja millel oli teine külgkate, mida saaks kaugelt eemaldada. William Masoni püstol töötas niimoodi - pärast väikeste laastude ja laaste paigaldamist, sisestades mitu liitrit vett, oli vaba auk kaanega tihedalt suletud. Toru "valmistatud" otsa lähemal asetas leiutaja gaasipõleti - leek kuumutab vett, muutes selle auruks. Pärast ootab, kuni rõhk jõuab teatud väärtus, Mason tõmmates käepidet ja klapp - otsib võrdsustada auru rõhk koos võimas vool puidu osakeste paisatakse barrel "relv" on eelnevalt kokku puutunud ees laadur. Selle tulemusena jagunes märkimisväärne osa kiibidest jms kiududeks.\nEduka inspiratsiooni tulemusena hakkas Mason töötama paberi tootmisel. Kuid puitkiududest valmistatud paberit ega isegi kartongi ei saa luua - isegi kihistatud olekus olid puiduosakesed liiga suured. William Mason ei ole harjunud loobuma just selliselt, et ta pöördus ümber puidupõhise paneeli saamiseks, mida saaks kohandada ehitusmaterjalidega. Vana mudeli aurupressi üürile pannes Ameerika leiutaja oma põhjaplaadile puitkiudud, jagades need hoolikalt vaipade kujul. Kuna katse viiakse läbi täna hommikul "relvaga" saadud kiududest, on nende paigaldamine kella 12-ni. Ta lootis, et hakkab ajakirjandust pooleteise kuni kahe tunni võrra ennistama, kuid nälg sunnib teda katset lahkuma ja lõunasööki minema koju. Ja kui mitte kaks viga päeval, William Mason, puitkiudplaat tekiks palju hiljem - insener ei ole kontrollitud kõik vanad meedia saidid teenindatavuse (Auruventiili peal surve plaat voolata), ta unustas välja lülitada vajutage enne pea söögilauale. Ja teed saeveskist, kus teadustöö viidi inseneri juurde, ei olnud lähedal...\nPuuvillane vaip oli pressis survet ja auru mõjul pikka aega mõjutanud. Pärast rikkalikku lõunasööki, Mason tagasi mill ja nägi, et auru vajutage töötab endiselt, sest vahe plaadid tulevad välja auru, kuid mida ta nägi pärast seadme väljalülitamist ja tõstke liugur (top, liikuv plaat), juhtis leiutaja rõõmu. Kuuma auru ja rõhu all mõjutas puidu ligniin kiud kokku piisavalt tihedale plaadile, mis ei kallaks ühe serva tõstmisel. Varsti William Mason patentis "masonite", nagu ta nimetas valmistatud puitkiudplaati. Muide, tänapäeval toodetakse masoniiti - Venemaal on sellised plaadid ühelt poolt siledad ja teisest küljest karmid, neid nimetatakse puitkiudplaadiks (DVP).\nVene MDF-i transkriptsioon on kohandatud inglise MDF-st, mis tähendab keskmise tihedusega puitkiudplaati tõlkes - keskmise tihedusega puitkiudplaati. Kuni 20. sajandi keskpaigani polnud vajadust puitkiudplaatide järele, kuigi nende tehnoloogilised komponendid - sama masonite Mason ja esimene fenoolformaldehüüdvaigu "bakelite" keemik Leo Bakeland - olid juba tööstusettevõtetele teada. MDF-plaatide seeriaviimistlus algas USAs 60ndate aastate lõpul ja samal ajal mitmetes ettevõtetes kuuluvate ettevõtete jaoks. Kõik tootjad kasutasid nendel aastatel sarnast tehnoloogiat, mis toodi puitkiudplaati, kindlasti nimetada nende seas esimest tootjaettevõtjat ei ole võimalik.\nNõukogude Liidus ei toodetud "paksu" puitkiudplaate - arvasin, et puitlaastplaat (DSP) oli enam kui piisav. Keskendudes Vene mööblitööstusele, algas 1997. aastal Sheksna küla (Volgogradi piirkond) esimene kodumaiste kiudplaatide tootmine. Alates XXI sajandi algusest on Hiina - maailma juhtiv MDF-i tootmine, samuti mööbel ja muud sellest materjalist valmistatud tooted.\nPuitkiudplaatide valmistamise esimene ja igakülgne meetod oli "märg" ja see ei erinenud kartongi lehtede tootmise tehnoloogiast. Seejärel töötati välja tehnoloogia, mis võimaldab ilma veeta - just seda kasutavad tänapäeval MDF-i tootjad. Mõelge keskmise tihedusega puitkiudplaadi "kuiv" vabanemise etappidele.\nChipping. MDF-plaatide tootmiseks sisenevate puutüvede liik võib olla erinev - sama plaadi osana on reeglina mitmete puude kiud. Ümarpuidust pannakse trummimasinatele, mille pöörlemise käigus eemaldatakse sisseehitatud noad täielikult ja koor eemaldatakse. Peale selle, lagunemismasinates, mis on varustatud massiivsete tükeldamis-noaga, on kooritud ümarpuidust hakitud. Lisaks puidu lõikamisele kiipe, vähendab lõikamine sidemeid nende kiudude vahel, mille puitpolümeer annab ligniini.\nTükeldatud puitlaastplaadid juhitakse konveierilinti ja järgitakse mitmete elektromagnetitena, eemaldades sellest metallosakesed. Järgmisena sorteeritakse kiibid vibreerivate ekraanidega - jälle liigub roolikambrisse liiga suur hulk, liiguvad liiga väikesed laastud jäätmete ladustamise punkrisse ja seejärel põletatakse katlaruumi ahjudesse. Nõutava suuruse vahemikku kuuluvad puidust osakesed saadetakse vertikaalsete paigaldustööde tsüklonile kraanikaussile - mineraalide prügid ja lisandid eemaldatakse nendest kiibidesse. Järgmiseks operatsiooniks valmistatud - aurutatud - kiibid peaksid olema punkris, kus see soojeneb kuni 100 ° C-ni, niiskuse taseme tõus kogu mahult 80%.\nPuidust kiu tootmine. Kuumad ja märjad kiibid laaditakse spetsiaalsesse paigaldisse - defibrant (teine nimi on refinator). Sööturi kruvi juhib puiduosakesi läbi ketta ja koonuse kujuga labade kaskaadi, jagades need kiududeks. Jaotustegevust korratakse kaks või kolm korda, selleks seadistatakse nõutav arv defibrandi ühikuid üksteise järel üheks kaskaadiks. Kiudude kiibid tõhusamalt lagundatakse defibraatoritena fenoolformaldehüüdvaikude, parafiini, sideainete ja kõvenditena.\nDefibratsioonide käigus saadud puitkiud saadetakse kuivati juurde ja neid korratakse pidevalt auruga. Kuivati sees ei põhjusta kiud enam auru, vaid kuiv õhk, mille temperatuur on vahemikus 170-240 ° C, kuivatamine on lühike, ei ületa 5 sekundit. Kuivatatud puidukiud (niiskusesisaldus mitte üle 9%) viiakse tsüklonisse, mille ülesanne on eemaldada kiudainete massist õhk. Kiud, mis on valmistatud puitkiudplaadi tootmiseks, kogunevad punkrisse.\nVaipade moodustamine ja MDF plaatide pressimine. Konveieri liigutamisel kujundatakse puidukiud pidevaks vaipiks, mille puhul kiudvoog valatakse rullikutega. Kiu võre esmane pressimine toimub tavapärase pressi abil ja selle eesmärgiks on täielikult eemaldada tule MDF plaadist. Selle toimingu lõpus toimub peamine vajutamine (kuum), mis toimub kolmes etapis:\nandes plaadi pinna jäikus. Puitkiudvaip omandab MDF peamistest omadustest rõhu all umbes 350 MPa, mis on välja töötatud liugplaadi abil ja temperatuuril 200-230 ° C;\nplaadi sisemise kihi kõvenemine. Pressi rõhk väheneb 50-120 MPa-ni, kuumutamise temperatuur on 190-210 o C, mistõttu puidukiude kokkusurutud vaibade koostises moodustuvad toote sees tugev side;\nkiudplaadi kalibreerimine. Vormitud plaat tuleb viia soovitud paksuseni, mille jaoks seda kuumutades pressitakse rõhuni 60-150 MPa.\nValmistatud MDF plaat pideva ribaga jätab kalibreerimispressi, siis lõigatakse see kindla suurusega plokkideks ümmarguste saedega. Lõika plaadid on laotatud riiulitele jahutamiseks, see töö võtab umbes 25 minutit.\nVaatamata pressimistöödele on MDF-plaatidel ikkagi mõned pindmised vead ja väike paar millimeetrit paksuse erinevus. Need on kõrvaldatud pindmiste lihvimismasinatel. Valmistooted märgistatakse ja paigutatakse lattu või saadetakse töökojasse, kus plaatide pinnale on kinnitatud kaunistused.\nMDF plaatide lamineerimine\nSelleks liimitakse plaadi pinnale teatud värvi polüvinüülkloriidkile - puiduliigi, loodusliku kivi või ühe värvi all, pind võib olla matt või läikiv. PVC-kile kinnitatakse pressi all, et fenool-formaldehüüdvaigud pakuvad liimikihti. Lamineeritud MDF-i eelised - selle pinnad vastutavad mehaanilise stressi ja ultraviolettkiirguse eest, nad ei kogune elektrostaatika.\nLisaks lamineerimisele võib puitkiudplaati värvida ja viimistleda loodusliku spooniga. Mitte kõik värvid ja lakid ei sobi MDF paneelide värvimiseks - ainult need värvid ja emailid, mida iseloomustab voolavus ja moodustavad väga elastse pinnakihi. Enne värvikihi paigaldamist MDF-plaadile on vaja katta see matiga ja mulla kihiga. Värvimise eelised on anda plaadid vastuvõetava dekoratiivse väljanägemisega, pakkudes kaitset mehaaniliste ja füüsiliste koormuste vastu.\nSpetsiaalne puitkiudplaat viiakse läbi väärtuslike puiduliikide peene vineeri liimimisega, liimikiht on varustatud fenoolformaldehüüdvaikudega. Vineeri eelised - väliselt spoonitud MDF pole mingil juhul eristatav looduslikust puidust valmistatud paneelidest, erinevalt sellest, et see ei ole kibe ja pragunemise (pragunemise) suhtes vastuvõtlik, on see niiskuse suhtes oluliselt vastupidavam.\nVenemaal ei ole kiudplaadi ühtset standardit olemas - see pole veel välja töötatud. Omamaised tootjad, sealhulgas OOO Sheksninsky KPD, OAO Lesplitinvest, OOO Kronostar jt, järgivad Euroopa Liidus tegutsevate ANSI A208.2 standardite nõudeid või töötavad välja oma spetsifikatsioonid.\nKahte klassi plaadid on toodetud I-ndal (puudusteta) ja II-ndal (mõningate defektidega, mis ei mõjuta tugevust), paksus 6-24 mm, puidukiudude vaheliste sidemete tugevus annab loodusliku polümeeri ligniini ja karbamiidformaldehüüdvaigud. Ainult ligniini abil loodud MDF paneelid ja plaadid ei ole tegelikult olemas.\nPuitkiudplaadi tugevusomadused on vaid natuke madalamad kui looduslikust puidust. Puitlaastplaatide (MDF) plaatidega võrreldes on MDF-tooted palju vastupidavamad;\nhomogeense struktuuri ja märkimisväärse tiheduse tõttu tekkinud niiskuskindlus (õhupiibade puudumine). Dekoratiivmaterjalide välimine dekoreerimine, eriti eripreparaatide immutamine, suurendab vastupidavust niiskusele;\npikk kasutusiga, mis väljendub kuju invariantuses ja üldmõõtmetes, dekoratiivkatte säilimine. MDF tooteid saab kasutada ruumides, kus on kõrge niiskus - immutamine hoiab plaate kujundades hallituse ja hallituse, alates putukate tegevusest;\npindmiste viimistlusmaterjalide lai palett pakub MDF-toodetele kõrget esteetilist omadust, võimaldades neil kasutada mitmesuguseid interjööre;\npaigaldustööd viiakse läbi lühikese aja jooksul ega nõua kitsaste spetsialistide kaasamist või spetsialiseeritud tööriistade kasutamist;\nMDF-plaatide tiheduse tõttu saab neid töödelda lõikuritega, moodustades mahulise reljeefi;\nMaksumus 16 mm lamineeritud MDF on ligikaudu 350 rubla. ruutmeetri kohta, st Need plaadid ja paneelid maksavad ostjale vähem kui looduslikud puitmaterjalid.\npuitkiudplaat kaalub rohkem kui identsete mõõtmetega puitpaneel;\nkruvid ja naelad ei sobi MDF-plaatide kinnitamiseks üksteise külge, kuna ei keerata ega juhtida neid ilma kohaliku kahjustamata toote struktuuri. Vaja on puurida augud ja ainult pärast nende ühendamist spetsiaalsete kruvidega;\nFreesimisega kaasnevad rikkalikult tolmutamine, on oluline rakendada respiraatorit;\nnende kandevõime on palju väiksem puidust. MDF on endiselt sobiv vertikaalsete tugistruktuuride jaoks, kuid horisontaalsete laadimispindade, eriti märkimisväärse pikkusega põrandate (näiteks raamatute riiulid) korral ei tööta need plaadid;\nsee sisaldab fenoolformaldehüüdvaike, mis on inimese keha suhtes üsna kahjulikud. Kuigi ja tuleb märkida, on kvaliteetse MDF-i emissiooniklass - 100 grammi plaadist eraldunud vabal kujul vabanev formaldehüüdi kogus võrdub E1-ga (mitte üle 10 mg), mis vastab loodusliku puidu eraldumisele.\nKlaasipaneelid on disainerite hulgas populaarsed - sellest materjalist valmistatakse kaunistustest laeni vooderdus, luuakse õhukanalid, aknalauad, esteetiliselt atraktiivsed ja vastupidavad siseuksed.\nEhitajad kasutavad MD-fooni T-talasid - nad asetsevad raami sees monoliitsete ehitustööde käigus põrandaalade laed. Tihti on veekindel MDF-i modifitseerimisel tehtud katusekate, suurema kaitse saavutamiseks kaetakse õlipõhiste värvide ja lakkidega.\nKuid enamasti on MDF-plaadid mööblitööstuses kasutatavad. Liimitud puitkiudude konstruktsioonielementide painutamise välja töötatud meetod võimaldas luua selle materjali tugitoolid ja toolid, elegantsed peapaelad. Üldjuhul on kogu mööbel ruumide jaoks, kus on kõrge õhuniiskus (vannituba, köök), valmistatud spoonitud või lamineeritud MDF-st.\nValides MDF-i või plaatide endi toodet, on oluline teada saada, millised tööomadused on tootjad nende materjalide valmistamisel ette näinud. Näiteks lihtsalt nimi "keskmise tihedusega puitkiudplaat" ei tähenda suurt vastupidavust niiskusele - tegelikult see arv võib olla palju väiksem kui müüja väitel.\nLõpuks tuleks pöörata tähelepanu ka formaldehüüdi heitkoguste klassile - E2 tähis näitab vastavalt Euroopa standarditele, et selliste toodete kasutamine elamutes on vastuvõetamatu.\nMDF tootmistehnoloogia. Peamised MDF-tüübid\nPostitaja: Irina Zheleznyak | Avaldatud: 2. detsember 2015 kell 04:41\nMDF - tänapäeval üks populaarsemaid ehitusmaterjale. MDF-plaatide keskkonnaohutus, suured töökindlus ja mitmesugused MDF-plaadid andsid tõuke suurele nõudlusele ja sellest tulenevalt ka tootmistehnoloogia laiaulatuslikule arengule. Kuidas MDF-paneelid, millised MDF-id ja millised on need - proovime seda artiklit mõista.\nMDF paneelid: kirjeldus ja rakendus\nVene versioonis dekodeeritakse MDF-d kui "peent fraktsiooni", mis mitte ainult ei peegelda selle materjali struktuuri, vaid ka langeb kokku Euroopa riikides kasutatava MDF-i akronüümiga - keskmise tihedusega täishinnad (inglise keeles) või Mittel Dichte Fazerplatte (saksa keeles). MDF-i otsene tõlge tähendab "keskmise tihedusega puitkiudplaati".\nMDF on puitlaastest valmistatud materjal, mis kasutab kuiva pressimist, rõhku ja temperatuuri. Sünteetilisi materjale, fenooli ja epoksüvaike ei kasutata kiibidena sidumiseks, vaid puit ja muud looduslikud materjalid vabanevad ainult ligniinist, seega peetakse MDF-plaate keskkonnasõbralikuks materjaliks.\nMillised on MDF-plaatide omadused, lisaks keskkonnasõbralikkusele:\n- suhteliselt madal hind\n- suur tihedus - 600-800 kg / kuupmeetrit\n- tulekindlus (ainult mõned leegiaeglustitega töödeldud MDF-tüübid)\n- vastuvõtlikkus mädanemisele\n- MDF paneelidega töötamise lihtsus\n- värvitud, spoonitud ja lamineeritud MDF-tüüpi kõrge dekoratiivsed omadused.\nKus MDF kasutatakse? Kõigepealt kasutatakse MDF-plaate mööbli, sisekujunduse (seinte, lagede, köögipaneelide), laminaatpõrandate, fassaadide, konteinerite, karpide jms tootmiseks.\nTeine MDF-paneelide omadus on see, et töötlemise ajal eraldavad nad tolmu, mitte kiipe, muutes MDF-i muljeks.\nÜldiselt on MDF, puitlaastplaatide ja puitkiudplaatide tootmistehnoloogia sarnane, kuigi selle tulemuseks on materjal, mille tugevus on umbes kaks korda tugevam.\nMDF plaatide tootmine algas 1966. aastal Ameerika Ühendriikides, kuigi sellel ajal oli tootmistehnoloogia praegusest "kuiva meetodist" oluliselt erinev. Varsti hakkasid rootslased oma ülemeremaade kolleegide puitlaastplaatide tootmise tehnoloogiat ja tootmist korrigeeriti. MDF-i märgati ja hinnati kogu maailmas ning 21. sajandi alguses oli paneeli tootmine 20 miljonit kuupmeetrit aastas. MDFi meistrivõistlusteks on täna Hiina.\nMDF tootmine hõlmab vähemalt viit etappi:\n1. etapp - MDF-i tooraine ettevalmistamine. Selleks võtke tavalised ümarad palgid, puhastage need koorest ja spetsiaalsed masinad, mis on purustatud kiibidesse. Siis sorteeritakse laastud, pesta liiva, mustuse, veeriste eemaldamiseks. Seejärel kuumutatakse MDF-i tooraine auruga.\nMDF tootmise kahefaasiline - kiudude valmistamine. Aurutatud puitlaastud raputatakse maha. Selles etapis vabaneb puidust ligniini sideaine ja paremaks sidumiseks lisatakse massile massi. Saadud massist eemaldatakse õhk ja saadetakse vormimiseks.\nMDF kolmeastmeline tootmine - vaip moodustamine. Spetsiaalse masina puhul pressitakse puidust paberimass vaibale ja läheb esialgsele pressile, kust see õhust jälle välja tõmmatakse.\nMDF 4-etapiline tootmine - pressimine. Viimases pressimisetapis pressitakse vaip, lõigatakse plaatidele ja jahutatakse seejärel.\nMDF-i tootmise viies etapp on lihvimine. MDF-i tootmise viimases etapis on peaaegu valmistoode poleeritud, eemaldatakse välised defektid, korrigeeritakse paksust.\nTegelikult on ahi valmis. Pärast lihvimist on MDF-plaadid kas realiseeritud või täiendavalt dekoratiivsed.\nPraegu on kõige tavalisemad MDF-tüübid peale dekoratiivse viimistlusega plaatide:\nNeed tehnoloogiad muudavad MDF-plaatide tootmise kallimaks, kuid kõrge hind on õigustatud. Igal juhul on MDF-i hind madalam kui puitmaterjalide maksumus ning MDF-i tulemus on paljudes punktides parem kui puit, rääkimata puitlaastplaadist.\nLaminaat MDF mitte ainult parandab plaatide välimust, vaid parandab ka MDF-i töö- ja tehnilisi omadusi. Lamineeritud MDF-il on suur osa kogu puidupõhiste paneelide turust. Enamikku seda tüüpi MDF-i kasutatakse alusplaatide, fassaadide, raamiraamide valmistamiseks. Mõlemal küljel lamineeritud MDF-i kasutatakse seinte, vaheseinte, mööbli seljatootete, laepaneelide ja parkettlõhete loomiseks.\nSeda tüüpi MDF-i toodetakse õhukese kilega - PVC, melamiini või pabervaiguga - juba valmis plaadiga. MDF lamineeritakse pressimise ajal kõrge rõhu all, mille tõttu kile liimitakse puitkiudplaadile. Lamineeritud MDF-i tootmisel võib kasutada üht või mitut laminaadi kihti, mis suurendab plaatide vastupidavust. Tasub märkida, et laminaadi värvivalik on väga lai, kuid kõige populaarsem on puu all asuv värv - vaher, kirss, pöök, pähkel.\nMDF värvitakse polüuretaanimärgiga - matt, poolgloss, poolgloss, läikiv. Seega võib värviline MDF olla poolglossiga, matt, poolgloss, läikiv, erinevates efektides - "tekstuur", "kameeleon" jne\nVärvitud MDF-d kasutatakse kõige sagedamini köögis ja kaubanduslikes seadmetes, kui puitlaastplaatide kombineeritud mööbli (fassaadid) tootmiseks eraldiseisvad elemendid. Värvitud MDF-l on väga meeldiv disainerid ja inimesed, kes järgivad ruumi kujunduse moesuundeid, kuna selline MDF aitab muuta sisustus lihtsalt tunnustuse ja odavamaks.\nVärvitud MDF-i tootmine algab õhuvärvi valmistatud plaatide esmase kruntvärviga (maapinnal eemaldatakse vaik materjalist ja suurendatakse selle niiskuskindlust). Esmase praimeriga kuivatatud plaat krunditakse täiteainega - see eemaldab muhke ja kriimustusi. Ja alles pärast seda paigaldatakse MDF-pinnale emaili kiht.\nVäliselt spoonitud MDF ei erine palju looduslikust puidust ning selle materjali tööiga ja vastupidavus isegi ületavad puidu põhinäitajaid. Vineeritud MDF-i kasutatakse mööbli ja sisustuse valmistamiseks - kus ma sooviksin näha looduslikku puitu, kuid seda takistavad ka kõrged või mitterahuldavad füüsilised omadused.\nMeenutage spooni - see on kõige õhemad puitplaadid, mille paksus on 0,1 kuni 5 millimeetrit. Vineeri (või, nagu seda nimetatakse ka vineeriks) MDF algab pinna ettevalmistamisega - plaat on poleeritud ja täidetud soonte ja kriimustustega. Siis pannakse MDF-plaadi esiosasse ühe või mitme lihasaia spooni ja spoonitakse kolmel viisil:\n- külma spoonitud MDF-i tootmine koosneb spoonplaadi liimimisest spetsiaalsete ainetega;\n- kuuma spoonitud MDF-i tootmine koosneb peenestatud osade kõrgtemperatuurilisest toimingust valmistatud spoonplaatide "pressimisel";\n- Membraanimeetodil spoonitud MDF-i tootmine seisneb vahu ja spooni ja MDF-pinna ühendamises vaakumis.\nNagu näete, MDF-i tootmine ei tähenda ohtlike sünteetiliste ainete kasutamist; MDF ise ei vaja värvide või lakkide katmist, kuna see ei mädane; MDF ei purune, ei purune ega aeglustata. See on tõesti väärtuslik materjal, mis on madalam puitlaastplaat ja puitkiudplaat. Kuid milline on MDF, puitlaastplaatide ja puitkiudplaatide vahe - me räägime järgmises artiklis.\nTatjana Kuzmenko, toimetaja Sobkori liige elektroonilisest trükist "AtmWood. Wood-Industrial Gazette"\nArtikkel, mis käsitleb MDF ja tootmistehnoloogia tootmist videoga nagu nad teevad. Lühidalt ja üksikasjalikult selle ettevõtte kõige olulisemaid asju.\nMDF on materjal, millest praktiliselt kõik mööblitööstuse esindajad räägivad pidevalt. Oma omaduste järgi on see materjal üsna populaarne mitte ainult luksusmööbli tootjate, vaid ka turistiklassi mööbli tootjate seas. See materjal on tuntud oma vastupidavuse ja usaldusväärsuse kogu oma elu jooksul. MDF on keskmise tihedusega puitkiudplaat. MDF-i peetakse keskkonnasõbralikuks materjaliks, mis on valmistatud ligniiniga seonduvatest pressitud trahvidest.\nAjalooliselt sai see äri Ameerika Ühendriikidest. MDF esimene toodang ilmus 1966. aastal.\nTänu nende omadustele ja kõrge kvaliteediga üsna madalale hinnale, kasutatakse keskmise tihedusega kiudoptilisi plaate laialdaselt mitte ainult mööblil, vaid ka ehituses.\nSellised plaadid sobivad suurepäraselt plaatimiseks, samuti põranda- ja seinapaneelide, raamide, mööbli esiosa ja esiosiste, riiulite, kapi aluste, polsterdatud mööbli konteinerite elementide ja palju muu. MDF on keskkonnasõbralik materjal, nii et seda saab kasutada ilma piiranguteta ruumidesse, millel on eriline sanitaar- ja hügieeniline režiim, samuti lasteaedades, koolides, haiglates ja kliinikutes. MDF-i mööbli valmistamisel on see kaetud loodusliku või sünteetilise vineeriga, PVC või kaasaegse peegeldava lakiga.\nMDF + video tootmistehnoloogia, kuidas nad teevad\nTuleb märkida, et MDF on täiustatud puitkiudplaat, kuna kiudtahveltoodete tootmise ajakohastamist peetakse uue kvaliteedimaterjali turuletoomise lähtepunktiks. Erinevalt MDF-ist valmistatakse MDF kuiva peeneks lõigatud puidukiududest, mis on liimitud kokku, kus füüsikalis-keemiliste reaktsioonide tulemusena moodustuvad lahutamatud ühendid. See juhtub siis, kui seda kasutatakse loodusliku liimi tootmisel - puidu tootmisel saadud ligniin, mis tekib puidu ja väikese koguse sünteetiliste sideainete kuumutamise tulemusena. Need ained ei sisalda üldse formaldehüüdi.\nPeamine tooraine on madala kvaliteediga puit ja puidujäätmed: kiibid ja tahvlid. Saadud mass plaadi kujul surutakse spetsiaalsetes pressides piisavalt kõrge rõhu ja temperatuuri juures. Selleks, et suurendada niiskuskindlust MDF-i tootmisel, lisatakse väike kogus parafiini. Tulemuseks on toode, mis vastab kõikidele konstruktsioonimaterjalide nõuetele. MDF plaatidele pärast tootmist tuleb läbi viia igasuguseid katseid, et määrata kindlaks füüsikalis-mehaanilised parameetrid, tihedus, niiskus, paksus turse, paindetugevus ja elastsus. Lisaks sellele kontrollitakse toodete pikkuse, laiuse, toote paksuse ja servade kangust. Pinnakvaliteeti hinnatakse visuaalselt nii defektide kui ka erineva päritoluga plekkide puhul, süvenditesse, s.t mõrritesse, kriimustesse, äärepindadel. Lisaks sellele hinnatakse pinnakvaliteeti raznotochnennost, nezamolotost puidukiud, lihvimisvead, samuti välisosakeste olemasolu. Mingil juhul ei ole lubatud plaat pärast tootmist ribata. Kindlasti määrake formaldehüüdi sisaldus.\nTootmise video - kuidas nad seda teevad:\nÜhekordselt kasutatavate puidust kaubaaluste plaadid laotatakse kohe pärast sõelumist, pakitakse topelt ja põhjaga puitkiudplaadid. Seejärel pitseeritakse pakend teraslintide ja pakkimisnurkadega. Kõik pakendid on märgitud tootja igale nimele, vajadusel ka kaubamärgile, samuti plaatide nimele ja kaubamärgile. Peale selle on märgitud plaatide tüübid, heitklass, suurused, plaatide arv tükkide kaupa, tehniliste tingimuste arv, tootmiskuupäevad, nihke numbrid, samuti OTK-tempel ja riiklik vastavusmärk, kui tooted on sertifitseeritud.\nMDF plaadid on täielikult kaitstud nii sademete kui ka mehaaniliste kahjustuste eest. Pakendid asuvad horisontaalasendis tasapinnal kaubaalustel või paralleelsetes ribades, nii et neid hoitakse.\nMDF on plaadimaterjal, mis on valmistatud kuivatatud puidukiududest, töödeldud sünteetiliste sideainetega ja moodustunud vaipade kujul, millele järgneb kuumpressimine (tihedus 700-870 kg / m 3 kuubik) ja lihvimine\nMDF tekkis puitkiudplaadi tootmise kuiva meetodi edasiarendamisel, võttes arvesse tehnoloogiaid, mida parendati kiudtahveltoodete tootmisel. Lühend MDF on ingliskeelne MDF - Medium Density Fiberboard, mis tõlgitud inglise keeles tähendab "keskmise tihedusega kiu katmist" (SpVP). Keskmise tihedusega kiudplaatidel on puidukiude välja töötatud pind ja lühendatud pressimistsükkel efektiivselt ühendatud tugevusega, kuna sideainete osalus interfiberi interaktsioonis.\nVenemaal puuduvad GOST kuiva pressimismeetodi kiudplaadiplaatide tootmiseks. Olemasolevad tootjad toodavad seda vastavalt oma TU-le või vastavalt Euroopa standarditele. Viimasel juhul reguleeritakse standardiga EN 622-5 MDF-i nõudeid ja eristatakse käesolevas tootes järgmisi kaubamärke:\n• MDF - üldine eesmärk;\n• MDF.H - üldotstarbeline niiskuskindel;\n• MDF.LA - ehituslik;\n• MDF.HLS - struktuurne niiskuskindel\nNõuded MDF-i füüsikalis-mehhaanilistele omadustele vastavalt Euroopa standarditele\nAllikas: standard EN 622-5\nPlaatide MDF ulatus\nPraegu on MDF-i abil toodetud toodete nimekiri üle 300 kirjet.\nSuure tihedusega õhukesest puitkiudplaadist (MDF) kasutatakse samamoodi nagu märgpuhastusega puitkiudplaati või vineerit tagakülgse mööbli või sahtli aluste tootmiseks. MDF plaadid paksusega 6-8 mm - efektiivne materjal seina- ja laepaneelide tootmiseks, lamineeritud parkett.\nPlate paksusega 16 kuni 30 mm kasutatakse mööbli profiilkolbide (reljeefsete) fassaadide, lauakatete, mitmesuguste eriotstarbeliste toodete valmistamiseks, klaveripaikade, kellakellade jne valmistamiseks.\n30-60 mm paksusega plaate töödeldakse samamoodi nagu täispuidust ning neid kasutatakse siseruumide ja välisukste valmistamiseks pööratud ja profileeritud toodete tootmiseks, profiilplekkide, treppide ja treppide lauakatete, samuti töötlemisega treimiseks ja freesimiseks. tööpinkid istmete ja klaveride jalgade külge.\nTihedad homogeensed MDF keskmised kihid võimaldavad profileeritud servade freesimist, samuti kihtide sügavat profileerimist. MDF-plaatidel, nagu defekt-vaba puitmaterjalist, saate lõigata läbi soonte, neid saab jahvatada ja puurida.\nTooraine ettevalmistamine (kiipide tootmine)\nÜmarpind läbib koorimist (puidu koorimine) trummelpildil. Seejärel söödetakse koorimata palkid hakkuritesse, kus saadakse hakkliha. Kiud läbivad sõeluuringusüsteemi, kus mehaaniline sorteerimine jaguneb suurteks ja väikesteks fraktsioonideks. Sorteerimisjaamast sorteeritud laastud suunatakse otse separaatori külge, et lintkonveieri abil lihvida pesu. Kõik väikesed lisandid, mis võivad olla kiibidesse (mustus, liiv, väike veeris, klaas jne), pestakse kuuma veega ja asetatakse paagi põhjale.\nPärast pesemist pääsevad kiibid punkrisse, kus aur kuumutatakse temperatuuril 95-100 ° C, et - sõltumata ilmastikutingimustest - tagada ajakirjanduses sissepääsutemperatuuridele samasugune temperatuur ja niiskus. Seejärel satub materjal paariks minutiks mõne teise paagi sisse, kus kuuma auru kuumuse rõhul kuumutatakse 165-175 kraadi. Soovitud fraktsiooni lisandite kiibid on puhastatud kiududeks jahvatamiseks.\nKiude kiibid lihvitakse rafineerimisel (defibrant). See on ainus muljumine MDF-i tootmisahelas (erinevalt kiudplaadist, kus purustamine toimub mehaaniliselt kahes etapis). Sideained, sealhulgas vaigud, parafiin emulsioon (vaik vaha) ja vajadusel kõvendid.\nSaadud puitmass siseneb kuivatist. Kuivati konstruktsioon võib olla pneumaatilise tüübi (torutüübi) traditsiooniline üheastmeline disain või kaheastmeline konstruktsioon. Kuivatite ülesanne ei ole mitte ainult kuivada, vaid ka materjali niiskusesisalduse taseme saavutamiseks puidutsellru mahuga (kuivpulbri niiskusesisaldus kuivati väljalaskeavas ei tohiks ületada 8-9%). Pärast kuivatit on vaja tsüklonide abil saavutada tselluloosist õhku.\nKonveieri jaoks saab paigaldada ka õhu eraldaja, kus kasutatakse suures koguses kiudu (rafineerimistehase rafineerimise kvaliteedikontroll - suurt fraktsiooni võib saada filtri ebapiisavast või ebapiisavast kuumutamisest enne rafineerimisel jahvatamist).\nVaipade moodustamine ja ettevalmistamine\nVaibade moodustamise ala koosneb kahest osast - kogunenud punkerist, kus ladustatakse 6-8 minuti pikkust puidumassi ja otsevalmistamise masinat (mattventiil). Kiud on varustatud sõlmega, mis ühtlaselt jaotab selle kogu doseerimismahuti laiuse ulatuses.\nVormimismasin on rullijuhikud, mis söödavad ja joondavad konveierilindi kiudu. Mitmed eemaldatavad rullid ühtlaselt söödavad doosikontektori kiudu juhtplaadile, mis seejärel juhitakse vormitud pead. Formeerullid levitavad kiudu antud tehnoloogilises režiimis alumisel konveieril. Vormimisrullid on kõrgusel ja levivad kiud ühtlaselt kogu vormiruumi laiuse ulatuses. Tõmba rullide komplekt, mis töötab vormitud vaipade peal, annab selle ühtlase pinna.\nValmistatud suure täpsusega vaip kaalu järgi. Sõltuvalt kaalumise tulemustest on reguleerimisüksuse doseerimissankri konveieri kiirus reguleeritud. Valmistatud vaip läheb eelnevalt pressimisele (ettevalmistamine), kus toimub õhu väljapressimise protsess plaadi mahust - perforeeritud lindiga spetsiaalses piirkonnas. Tõhus ettevalmistamine tagab vaipade terviklikkuse enne ajakirjandust. Siin vähendatakse plaadi paksust 4-7 korda, pärast seda muutub vaip juba kindla laiusega (võrdne konveierilindi laiusega) paksu, lahtine tahvliga - sellisel kujul suunatakse see pealpressi (matt edastamine) juurde.\nVõimalik on kasutada järgmisi tüüpi presse: mitmekorruselised, ühekorruselised, pidevad ja kalendri tüüpi pressid.\nPidev vajutus võrdselt sobiv MDF-i, puitlaastplaadi ja OSB-i tootmiseks. Selle eelised: tootlikkuse kasv 10-20%, valmistoote paksuse variatsiooni vähenemine, kvaliteedi suurenemine, lihtsustatud hooldus, minimaalsed paigalduskulud.\nMitmekeelne pressid Tüüp pälvis hea maine selle kõrge usaldusväärsuse tõttu. Selle eelised: kogu kütteplaadi ühtlane kuumutamine, usaldusväärne hüdrosüsteem, automaatjuhtimissüsteem, samaaegne mehhanism, ukselehtede tootmine.\nÜhetoaline ajakirjandus mille eesmärk on suurendada madala tootlikkusega ridade tasuvusmaksumust. Sellise ajakirjanduse funktsioonid on: tootmisparameetrite kiire muutumine, plaatide pikkuse ja laiuse muutused, plaatide täpse laiuse tagamine ja kiire pressimise tsükkel.\nKalender vajutage Sellel rullpressil põhinevate MDF-i õhukeste plaatide tootmisel on järgmised eelised: teraslindi ostmise madal hind, plaatide täpse paksuse säilitamine, plaatide lihvimine, pressitud ümbriseplaatide pealekandmine.\nVahelaos ja viimistlus\nPlaadi viimistlus on üks peamisi MDF-valmistamise protsesse ning sisaldab: pressimise mahalaadimise liini, vahehoidmist, lihvimisliini, lõikamise suurust, pakkimisliini.\nPärast vajutamist lõigatakse liigne laius "liikumiseks" spetsiaalse trimmiva saega. Seejärel lõigatakse ajakirjandusest väljapoole jääv "lõpmatu" MDF-lint, mille vaateseadmega võrreldes liigutatav sae liigub saematerjali liikuva plaadi kiirusel. Need plaadid satuvad ventilaatoritoru jahutisse (jahutusse), kus neid 20-25 minutit jahutatakse.\nSeda saab teha käsitsi (kasutades laadimismasinaid) või olla täielikult automatiseeritud ja võimaldavad laohaldus reaalajas arvuti juhtimissüsteemiga.\nPlaatidele pärast pressi võib olla teatav paksus variatsioon, pind defektid. Need puudujäägid kõrvaldatakse kalibreerimis- ja lihvimisprotsessis, mida viiakse läbi lairiba mitmeosaliste masinatega.\nPraegu on üha enam vaja lõikamissüsteemi, mis saab kiiresti kohaneda kliendi vajadustega. Pärast töötlemist purustamisel või hakkuril saagistatud pistikud saadetakse elektrijaama.\nPakkimisliine saab hõlpsasti kohandada erinevate pakendisuuruste ja erinevate pakkematerjalidega.\nTugevdatud MDF plaadid\nPuitkiudplaat, mis on kaetud lehtmaterjalidega\nPuitlauade vineerimiseks kasutatavaid materjale võib jagada kolme rühma:\n- paberil valmistatud filmid, mis on saadud spetsiaalsete vaikude paberite immutamisega;\n- sünteetilised kiled;\n- paberlaminaatplastid (dekoratiivpaberi laminaadid).\nSlabi vahemällu salvestamine\nKashirovaniyu nimetas puitlaastplaatide vineerimistehnoloogiat, milles film, mis pidevalt toidab rullist, rullub eelnevalt määrdunud liimikihile. Kile on võimalik rullida mõlemalt poolt korraga.\nTavaliselt võib eristada külma, sooja ja kuuma lamineerimist. Külm on kasutatav PVA-liimide kasutamisel mitte-kuumakindlate, peamiselt sünteetiliste kilede vineerimiseks. Liimaine kuivatamine toimub tavaliselt suuosas ja väikese koormusega peal. Sooja lamineerimise korral kantakse liim kuumutamata (või eelsoojendatud) kihile, mis soodustab niiskuse aurustumist ja kiirendab kõvenemist. Samal ajal paisub plaat ühtlaselt ja selle struktuur ei ilmu ümbrise välisküljele. Liimitoodete lõplikuks seadistamiseks hoitakse jalgsi. See meetod sobib melamiinist kiledega tahvlitele, ka viimistlusjõuga. Kõige sagedasem on kuum lamineerimine, mis on ka kuumuskinkimine, mille puhul on kasutatavad mitmesugused liimid, sealhulgas karbamiid. Puitplaadi pinnale kantakse liim ja kõvendi, ja sellega töödeldava rulliga valtsitakse kattekiht.\nLaminaatmiseks kasutatakse kalendreid, nende kombinatsioone üheosalise lühikese tsükli positsioneerimispressidega, samuti kahekordse lindistuse pressimist. Tehnoloogiline protsess algab plaatide puhastamisega pintsli masinas olevast tolmust. Vahepealse rullkonveieri kohaselt viiakse alusplaat rullveski, kus ühe või mõlema pinna külge kantakse kõvendi lahus. Pärast kõvendi kandmist läbib plaat infusioonkuivati lahusti eemaldamiseks ja seejärel voolab adhesiivaplikulaatorisse, kus ühtlaselt kuivatatud kõvendina kantakse termoreaktiivne vaik.\nJärgnevalt lastakse plaat läbi rullpressi, kus paberimasviga kile valatakse ettevalmistatud kihti. Rullid kuumutatakse termilise õli temperatuuril umbes 200 ° C. Vooderdatud plaadid pärast kile lõikamist jõuavad vastuvõtva lauale ja sobivad jalale.\nKui kasutate filtreid, millel on juba kuivatatud termoplastilise liimaine kiht või ebatäielikult kuivatatud melamiinvaiguga kiled, kasutatakse seda protsessi oluliselt lihtsamaks. Kõvendi kandmine ja kuivatamine ning termokõvenevate vaigude kasutamine näole pole vaja. Alusplaat kohe pärast puhastamist läheb rulli lamineerimise masinale.\nPlaaditootmise lamineerimine tähendab sama vormi lehe pressimist immutatud paberist, kus osaliselt kuivatatud vaik on plaadil. Tavaliselt on need melamiini sisaldavad vaigud, mis raskendavad põhja hõõrumist kuuma vaakumisse, nii et plaadi pinnale ei rakendata liimi. Vahendi osa, mis ekstrudeeritakse vahtplastist plaatidele pinnal, tajub selle struktuuri. Kasutades sobivaid tihendeid on võimalik valmistada vooderdatud plaate sile või reljeefse pinnaga.\nSõltuvalt vooderdatud plaadi eesmärgist võib selle katmine olla ühe- või mitmekihiline. Pärast lõplikku kõvendamist muudetakse vaik vaikkuivatuspolümeeriks ja saadud plaat on komposiitmaterjal, mis sarnaneb struktuuriga laminaadiga, kasutatakse täppipaberi asemel ainult kõva substraati, st alusplaati.\nEnne oli lamineerimise peamine pindamisseade - vineeritööstusest laenatud mitmeastmeline kuumpress. Kui nõudlus mööbli osade järele läikiva pinnaga suurenes, kasutati sellistes pressides polaarset terasest kaubaaluseid ja pressplaadid jahutati enne survet eemaldamist. Poleeritud kaubaalused nõuavad väga ettevaatlikku käitlemist, isegi tolmeldamine ja nende sõrmejäljed võivad vähendada voodri kvaliteeti. Seepärast tuleb laminaadikohas hoida laitmatut puhtust ja töötajad töötavad spetsiaalsetes riietes ja jalatsites.\nMitmejärgulise vajutage vooderdise tsükkel kestab mitu minutit: selle aja jooksul jahutatakse pressplaadid nii, et saate alla laadida palette ja laadida teisi. Kuumade jahutusvedelike ümberpaigutamise vajadus ja seejärel uuesti töötemperatuurini on energiatarbimine mitme korruse presside kasutamisel üsna suur.\nTänapäevastes ettevõtetes kasutatakse täisformaadiliste plaatide lamineerimiseks peamiselt lühemate takistustega üheahelalisi presse. Selliste presside baasil asuvad kõrgelt mehhaniseeritud ja automatiseeritud liinid võimaldavad täita immutatud vaigukastide kõvastumiskiirust. Mitteülese, poorse struktuuri saamiseks pinna pealetrükkimiseks on pressi varustatud spetsiaalsete kaubaaluste abil ning on varustatud kaubaaluste kiire vahetamise seadmega.\nVooderdise tsükkel koosneb järgmistest etappidest: rõhu vähendamine pressis, ajakirjanduse kiire avamine, vooderdatud plaadi mahalaadimine uue pakendi samaaegse laadimisega, ajakirjanduse kiire sulgemine, rõhu suurendamine, surve all hoidmine.\nTavaliselt võimaldab selliste seadmete standardvarustus plaadi mattvoodrit. Läikivate vooderdiste saamiseks kasutatakse pressitud pindadena poleeritud teraslehte ja lamineeritud pinnakate saab saavutada ainult mitmepooluseliste jahutusplaatidega pressidega.\nELESGO-tehnoloogia (elektronenstrahlgehaertete Oberflaeche) on tehnoloogia, mille abil saab pinda kõveneda elektronkiire mõjul, mille on välja töötanud HDM-i kontsern (Holz Dammers in Moers) ja DTS firma Oberghausenis. Firma HDM ELESGO brändi põrandate valmistamisel keeldus melamiinvaigude kasutamisest, asendades need akrülaadiga. ELESGO lamineeritud põrandate tootmismeetodil on kolm etappi:\n1) kolmekihilise laminaadi valmistamine, mis koosneb kahest kihist, millest igaüks tagab kulumiskindluse ja kriimustuste ning dekoratiivse akrülaatvaiguga immutatud paberi kihi;\n2) laminaadi karmistamine elektronkiire abil, ilma kõrgete temperatuuride ja rõhkude kasutamiseta;\n3) laminaadi liimimine HDF plaadile. Vaigu keemilisi lahusteid ei kasutata, mis oluliselt suurendanud toodete keskkonnaohutust. Lisaks sellele on karastatud akrülaatvaigul optimaalne jõudlus kui kõvendatud melamiinvaigu.\nPlaatide vooderdamine nende valmistamisel\nPlaate on võimalik plaatidega üheaegselt peal pressi valmistada. Kattekihina kasutatakse termoreguleerivaid filme ja viimistlusjõuga filme, sealhulgas surutrükiga. Katte läike määr sõltub kasutatavatest pressribadest. Sellel tootmisliinil sügavale reljeefse joonise saamiseks on parem kasutada täiendavat lühtrataste pressi. Sellisel juhul on võltsitud tahvlite valmistamise eeskujuks järgmised peamised operatsioonid: vaipade moodustamine; vaipade ettekirjutamine samaaegselt mõõtes selle tihedust laiuse ja kaalu kontrollimisel, servade lõikamine; puhta melamiini vaiguga leotatud paberi peal ja alal toitmine; vajutades rihmipressi; plaatide pikisuunaline ja põiki lõikamine, nende paksuse ja massi kontroll, defektidega plaatide tagasilükkamine; jahutusplaadid ventilaatori jahutis; tembeldades lühikese vajutusega.\nIi. Viimistlusplaadid värvid ja lakid\nTäisformaadiliste plaatide viimistlemine toimub peamiselt rullikute või lakoonimismasinate vedelate kattekihtidega, mööbliesemetele viimistluskompositsioone kasutatakse sageli pihustusseadmetega.\nPinnaviimistlusplaadid on läbipaistvad või läbipaistmatud. Viimased võivad olla trükitud kujundusega monofoonilised või dekoratiivsed. Viimistluskatte loomiseks kasutatakse vedelaid ja pastöriseeritud värve.\nPinna esialgse ettevalmistamise ajal kasutatakse pinnaset ja täiteaineid, mis aitavad vähendada alusplaadi absorbentsust ja seega vähendada kulukate kattematerjalide kulu. Dekoratiivse viimistluse jaoks tahvli ettevalmistamiseks kasutatakse pigmenteerunud mulda, kasutades trükimeetodit, mis võimaldab teil luua tausta, näiteks jäljendamaks puidust tekstuuri.\nSelleks, et luua tegelik dekoratsioon, see tähendab, et plaadi pinnal on kaitsev-dekoratiivne kile, kasutatakse peamiselt mitmesuguste sünteetilistest vaigudest koosnevaid kilemoodustajaid peamiselt värvide ja lakkidega. Soovitud värvi läbipaistmatu viimistlus saadakse näole eemal, st läbipaistmatu pigmenteeritud lakiga; Griftali kompositsioonid on eriti laialdaselt kasutusel.\nViimistlus vedelikvärvide ja -lakkidega kasutatakse sageli väikese paksusega kõvade MDF-de, MDF-i ja OSB-i jaoks. Tüüpiline protsess sobib kolmeks toiminguks: pitsimiseks, kruntimiseks ja lakkimiseks iseendale. Putty sulgeb poorid materjali pinnal, moodustatakse vahekihi (praimeri) praimimise ajal, millele järgneb mustri või pidev monokromaatne kattekiht, ja lakkimise käigus luuakse peamine viimistluskatmine. Enne viimistlust puhastatakse plaate tolmu kollektoriga horisontaalses puhastusmasinas. Soovitatav on hoida neid eelnevalt kuumutuskambris, näiteks infrapunakiirguse tekitajatega, mis võimaldab koguneda kuumust, mille tõttu esimene kate kuivab tulevikus kiiremini.\nTavaliselt pole vaja niiske tootmismeetodi kleepimiseks kõvasid kiudplaate, kuna need on viimistlemiseks siledad ja karastatud pinnad. Ja puitlaastplaat ja MDF pahtliga on vaja.\nViimistluslakk pihustatakse, valatakse või valatakse. Tänapäevastes taldrikuutustes valitseb valtsimismeetod. Monokromaatilise katte loomiseks rakendatakse viimistluskompositsiooni, lastes plaate kahes või kahes rullide vahele ning vahepealset kuivatamist infrapuna- või konvektsioonikambris. Panna plaadil või mõnel muul textural jooniseid, siis rullitakse mitu korda rullide vahel trükimasina, kust on toidetud pinnale õhuke kiht soovitud värvi vastavalt värvist kaudu. Pärast iga värvi manustamist läbib plaat läbi kuivatuskanali.\nDekoratsioonide rakendamiseks on mitmevärvilised sügavtrükimasinad. Selline masin võib töötada mehaanilise toru osana ja pärast trükitud trükkplaadi vastuvõtmist plaadil kaunistatud pind kaetakse kohe lakkidega, tavaliselt valades.\nVärvimisplaadid nende tootmisprotsessis\nLäänes on tavalised plaatide värvimise meetodid otse valmistamise käigus. Puidu osakesi on kergem puidu küllastamiseks bioloogiliselt aktiivsete ainetega, sealhulgas värvimise eesmärgil. Lihtsaim viis sissetungivate ühendite rakendamiseks parimatest puidukiududest.\nKui pulp segatakse vaigu ja plaadi tootmise edasiste toimingutega, mõjutavad saadud materjali värvi mitmed tegurid, mida tuleks mõlema värvaine valimisel arvestada (need peaksid olema vähe vastuvõtlikud aurule, samuti pH ja temperatuuri muutused).\nSaadava värvuse küllastus ja heledus sõltuvad ka kiu fraktsiooni peitsusest, puiduliikide omadustest, plaadi tihedusest ja selle homogeensusest. Esialgu võivad kiudude ilmselt eredad värvid muutuda nii pärast kiudainete eelnevat pressimist kui ka pärast kuumtööd. Värvus muutub paratamatult hämmastavaks, kuna kiudude küllastus värviga muutub intensiivsemaks. Peamised puudused, mille vältimiseks puidupõhiste paneelide sügavtõmbamiseks järgivad asjakohased tehnoloogilised meetmed, on viimistletud plaatide ebatasane jaotumine valmisplaati ja suurte aglomeraatide kujunemine selle struktuuris. Mõlemad põhjustavad plaadi pinnale ebasoovitavat määrimist.\nMDF-plaadi värvimine on kõige lihtsam. Hästi värvitud toodetel on plaadi ja servade värv ühesugune ja nende välimus on nii täiuslik, et servade kleepumist saab loobuda. Lisaks sellele on serval lihtne kujundada, nagu näiteks freesimine, kuna mehaaniline töötlus ei muuda materjali värvi. Sama kehtib plaadi reljeefse töötlemise kohta.\nSelleks, et kaitsta kulumiskindlusega või anda värvitud MDF pinnale kergemat tooni, on see mõnikord kaetud õhukese laminaat- või melamiinkilega.\nLisateavet praeguse ja tulevase olukorra kohta MDF plaatide turul Venemaa turul võib leida aruandest - "MDF Plate Market in Russia"\nTööstusturgude konjunktuuri akadeemia pakub tööstussektorite turgude, tehnoloogiate ja projektide analüüsimiseks kolme liiki teenuseid - turundusuuringute läbiviimist, investeerimisprojektide teostatavusuuringute ja äriplaanide väljatöötamist.\n• äri planeerimine\nPank ise avamiseks peate olema teadlik finants- ja õiguslikest keerukustest, omama head mainet, valmistama muljetavaldavat dokumentide kogumit ja piisavalt raha, millest enamikku kasutatakse aktsiakapitali eest tasumiseks.


mensese edasi nihutamine | Naistehaigused | Arsti nõuanded | Küsi nõu Eesti tipparstidelt! - Kliinik.ee\nmensese edasi nihutamine 18.01.06 / Naistehaigused\nTere! Kas on olemas mingeid tablette millega saaks mensest edasi nihutada nädala jagu? Kui vöimalik siis paluks ravimi nimesid ka! Probleem selles ,et on vaja reisile minna ja ei tahaks seal ennast ebamugavalt tunda nende pärast.Korra olen ma neid tablette vötnud ja siis läks köik nagu soovisin aga ma ei mäleta enam nende nimetust.Loodan et saate mind aidata ja jään ootama vastust.\nTere. Mensest saab edasi lükata rasestumisvastaste pillidega. Neid peab võtma tsükli esimestest päevadest ja kui tavapäraselt peale esimese kolme nädala võtmist peab vahe sisse tegema, et tuleks menses, siis seda mitte teha ja jätkata pillide võtmist uue karbiga seni kui on vaja, et mensest ei tuleks. Kui võtate viimase pilli, siis menses tuleb paari päeva jooksul. Juhul kui teil on kiire ja pole võimalik alustada tsükli esimestest päevadest enam , siis alustage vähemalt tsükli esimeset poolest, hiljemalt 10-12-ndast tsüklipäevast ja võtke seni kui on vaja, et mensest ei tuleks. Menstruaaltsükli menstruatsiooni esimene päev on tsükli 1. päev ja lõpeb uue mensese algades. Preparaate saab osta ainult retseptiga, seega peate pöörduma kas günekoloogi või perearsti poole. Pillle on väga palju ja olulist vahet ei ole milliseid võtate. Toon mõningad nimed:Harmonett, Loette, Jeanine, Logest jne. Dr Kadastik\n2004.a veebr. oli müoom kolme ja nelja sm suurune arst ütles, et kui menses ära jääb kaob ka müoom iseenesest. Nüüd aga 2005.a. jaan olid mõõdud juba 8,0 ja ...\nKui müoomisõlmed on kasvanud aasta jooksul peaegu kahekordseks, soovitan siiski otsustada operatsiooni kasuks, seda enam , et Teil on ka vererohked menstruatsioonid. Seda, kaua Teie menstruatsioonid ...\nMina panin jaanuaris kinni laproskoopia aja. OP peaks toimuma juunis. Põhjuseks see, et ma ei jää rasedaks. Esimene laps sündis keisrilõikega 6 aastat tagasi. Laproskoopiat ...\nOleks parem kui teil menstruatsiooni ei oleks sel ajal. Eriti kui me tahame kontrollida munajuhade läbitavust, ei tohiks menstruatsiooni olla. Helistage osakonna vanemale õele ja paluge aega pisut nihutada. ...


Ovulatsiooni nähud - Rasedus 2021\nOvulatsiooni nähud jagunevad kahte rühma: need, mis hoiatavad ovulatsiooni lähenemise ja lapse eostamise soodsa aja kohta, ning need, mis annavad märku ovulatsiooni lõppemisest. Meil, naistel, on neid märke väga lihtne märgata, kui neile õigeaegselt tähelepanu pöörame. Nende märkide abil saame ise kontrollida raseduse jaoks ohutuid päevi või, vastupidi, suurendada lapseoote tõenäosust. Selles artiklis käsitleme lähemalt ovulatsiooni peamisi märke, mida täheldatakse peaaegu igas naises..\nMärgi number 1. Tühjenemise muutus\nOvulatsiooni lähenemisega märgivad paljud naised asjaolu, et eritunud lima kogus ja konsistents on oluliselt muutunud. Tühjendus ise muutub külluslikumaks, samas kui konsistents ise muutub vesiseks, siis toorproteiini konsistentsiks. Lisaks on lima üsna nõtke..\nSign # 2. Suurenenud sugutung\nMärgi number 3. Baastemperatuuri muutus\nOvulatsiooni lähenemisega muutub ka naise basaalkeha temperatuur: see tõuseb mitme kümnendiku kraadi võrra. Selle temperatuuri "hüppe" põhjustab hormoon progesteroon, mille hulk suureneb märkimisväärselt ovulatsiooni ajal ja pärast seda..\nMärgi number 4. Muutused emakakaelas\nNaise peamiseks ülesandeks Maal peetakse paljunemist. Muidugi on viljastumisprotsessis kaasatud nii naine kui mees, kuid kas nõrgema soo esindaja kannatab rasedust, kas ta sünnitab tervisliku lapse, sõltub ainult temast endast. Viljastamise toimumiseks on vajalik ovulatsioon. Ovulatsioon ja viljastumine on kaks omavahel seotud olekut, sest ovulatsiooni puudumisel on viljastamine võimatu. Ovulatsiooni märke märkab naine peaaegu alati (teadlikult või mitte), seega on nende teadmised vajalikud mitte ainult kauaoodatud raseduse kavandamiseks, vaid ka soovimatute haiguste ennetamiseks..\nMõiste "ovulatsioon" määratlemiseks peaksite mõistma "menstruaaltsükli" mõistet.\nMenstruaaltsükli ajal toimub naise kehas järjestikku funktsionaalseid ja struktuurilisi muutusi, mis mõjutavad mitte ainult reproduktiivset süsteemi, vaid ka ülejäänud (närvilised, endokriinsed ja muud).\nNaiste keha jaoks füsioloogilise menstruaaltsükli moodustumine algab puberteedieast. Esimene menstruatsioon või menarche langeb tüdruku 12–14-aastaselt ja tõmbab joone esimese puberteediea alla. Menstruaaltsükkel kehtestatakse lõpuks pooleteise aasta pärast ja seda iseloomustab menstruaalverejooksu regulaarsus ja suhteliselt stabiilne kestus. Määratud aja jooksul (1 - 1,5 aastat) on teismelise tüdruku tsüklid anovulatoorsed, st ovulatsiooni ei toimu ning tsüklid ise koosnevad kahest faasist: follikulaarsest ja luteaalsest. Anovulatsiooni tsükli kujunemise ajal peetakse absoluutselt normaalseks nähtuseks ja seda seostatakse ovulatsiooniks vajalike homoonide ebapiisava tootmisega. Umbes 16-aastaselt omandab menstruaaltsükkel oma individuaalsed omadused, mis püsivad kogu elu ja ilmub regulaarne ovulatsioon..\nMenstruaaltsükli keskmine kestus on 21 kuni 35 päeva. Menstruaalverejooksu kestus on 3 kuni 7 päeva. Enamikul naistel on tsükli koguaeg 28 päeva (75% elanikkonnast).\nMenstruaaltsükkel on tavaks jagada kahte faasi, mille piiriks on ovulatsioon (mõned allikad eristavad eraldi ovulatoorset faasi). Kõik muutused, mis toimuvad perioodiliselt ja mida korratakse umbes iga kuu naise kehas, eriti reproduktiivsüsteemis, on suunatud täieliku ovulatsiooni tagamisele. Kui seda protsessi ei toimu, nimetatakse tsüklit anovulatoorseks ja naine on vastavalt viljatu..\nEsimeses faasis (teine nimi on follikulaarne) algab hüpofüüsist folliikuleid stimuleeriva hormooni tootmine, mille mõjul algab munasarjades folliikulite proliferatsiooni (küpsemise) ehk follikulogeneesi protsess. Samal ajal algab ühe kuu jooksul umbes 10-15 folliikulit munasarjas (kas paremal või vasakul) aktiivset kasvu, mis vohab või küpseb. Küpsenud folliikulid omakorda sünteesivad östrogeene, mis on vajalikud domineeriva folliikuli küpsemisprotsessi lõplikuks lõpuleviimiseks, see tähendab, et need on ajutised näärmed. Östrogeenide mõjul moodustab peamine (domineeriv) folliikul enda ümber õõnsuse, mis täidetakse folliikulite vedelikuga ja kus muna “küpseb”. Kui domineeriv folliikul kasvab ja selle ümber moodustub õõnsus (nüüd nimetatakse seda graafimulliks), kogunevad folliikulite vedelikku folliikuleid stimuleerivad hormoonid ja östrogeenid. Niipea kui munaraku küpsemise protsess on lõpule jõudnud, saadab domineeriv folliikul hüpofüüsile signaali ja see peatab FSH-i tootmise, mille tulemusel graafiline mull lõhkeb ja küps täisväärtuslik munarakk vabaneb.\nMis on ovulatsioon? Teist faasi (tavapäraselt) nimetatakse ovulatoorseks, see tähendab perioodi, mil graafia vesiikul rebeneb ja munarakk ilmub vabas ruumis (antud juhul kõhuõõnes, sagedamini munasarja pinnal). Ovulatsioon on munaraku otsene vabastamine munasarjast. Põhifolliikuli rebend toimub luteiniseeriva hormooni "riba" all, mida hakatakse eritama hüpofüüsi pärast seda, kui folliikul ise sellele signaali annab.\nSeda faasi nimetatakse luteaalseks, kuna see toimub luteiniseeriva hormooni osalusel. Niipea, kui folliikul lõhkeb ja muna “vabastab”, hakkab kollaskeha moodustuma Graafia vesiiku granuloosrakkudest. Granulosarakkude jagunemise ja kollaskeha moodustumise protsessis hakatakse sünteesima progesterooni koos LH-d sekreteeriva hüpofüüsiga. Kollaskeha ja progesterooni tootmine on ette nähtud munaraku säilitamiseks selle viljastamise korral, selle implanteerimise tagamiseks emaka seina ja raseduse säilitamiseks kuni platsenta moodustumiseni. Platsenta moodustumine on lõppenud umbes 16 rasedusnädalaga ja selle üks funktsioone hõlmab progesterooni sünteesi. Niisiis, kui viljastumine on toimunud, siis nimetatakse kollaskeha raseduse kollakehaks ja kui munarakk ei kohtu seemnerakkudega, siis kollaskeha tsükli lõpuks läbib muutusi (involutsioon) ja kaob. Sel juhul nimetatakse seda menstruatsiooni kollakehaks..\nMenstruaaltsükli ja ovulatsioonitsükli füsioloogiast rääkides tuleks märkida ka struktuurimuutusi, mis toimuvad emakas teatud hormoonide mõjul:\nMenstruaaltsükli esimest päeva peetakse menstruatsiooni esimeseks päevaks. Menstruatsioon on emaka limaskesta ülekasvanud funktsionaalse kihi tagasilükkamine, mis oli valmis viljastatud munaraku vastuvõtmiseks (implanteerimiseks). Kui viljastumist ei toimu, toimub emaka limaskesta katkemine koos verega - menstruaalverejooksuga.\nSee järgneb desquamation faasile ja sellega kaasneb funktsionaalse kihi taastamine, kasutades varuepiteeli. See faas algab isegi verejooksu ajal (samal ajal epiteel lükatakse tagasi ja taastatakse) ja lõpeb tsükli 6. päeval.\nSeda iseloomustab strooma ja näärmete ülekasv ning see langeb aja jooksul kokku folliikulite faasiga. 28-päevase tsükliga kestab see kuni 14 päeva ja lõpeb folliikulite küpsemise ajaks ning on rebenemiseks valmis.\nSelle märkide tundmine aitab kindlaks teha ovulatsiooni päeva, mille jaoks on vaja oma kehale suurt tähelepanu pöörata. Muidugi, ovulatsiooni ei saa alati kahtlustada, sest selle manifestatsioonid on väga subjektiivsed ja jäävad naisele mõnikord märkamatuks. Kuid hormonaalse tausta muutused, mis toimuvad iga kuu, võimaldavad ovulatsiooni ajal aistinguid "arvutada" ja meelde jätta ning võrrelda neid äsja saabunud.\nOvulatsiooni subjektiivsete tunnuste hulka kuuluvad need, mida naine ise tunneb ja millest ainult ta oskab rääkida. Teine subjektiivsete märkide nimetus on aistingud:\nÜks esimesi ovulatsiooni märke on valu alakõhus. Folliikulite rebenemise eelõhtul võib naine tunda, kuid mitte tingimata, alakõhus, tavaliselt paremal või vasakul, kerget kipitustunnet. See näitab maksimaalselt laienenud ja pingelist domineerivat folliikulit, mis hakkab kohe lõhkema. Pärast selle rebenemist jääb munasarjamembraanile väike mitme millimeetri pikkune haav, mis muretseb ka naise. See väljendub väikestes valudes või tõmmates valudes või ebamugavustunne alakõhus. Sellised aistingud kaovad paari päeva pärast, kuid kui valu pole möödunud või on nii terav, et häirib tavapärast eluviisi, peate konsulteerima arstiga (munasarjade apopleksia on võimalik).\nVõib-olla on valu või ülitundlikkuse ilmnemine piimanäärmetes, mis on seotud hormonaalsete muutustega. FSH tootmine peatub ja algab LH süntees, mis kajastub rinnus. Ta on paistes ja ebaviisakas ning muutub puutetundlikuks..\nTeine iseloomulik subjektiivne märk lähenevast ja algavast ovulatsioonist on suurenenud libiido (sugutung), mis on tingitud ka hormonaalsetest muutustest. See on looduse poolt ette määratud, mis tagab perekonna jätkumise - kuna munarakk on viljastamiseks valmis, tähendab see, et seksuaalvahekorra ja sellele järgneva raseduse tõenäosuse suurendamiseks peate suurendama libiido.\nEelõhtul ja ovulatsiooni ajal märgib naine kõigi aistingute ägenemist (suurenenud tundlikkus lõhnade suhtes, muutused värvitaju ja maitses), mis on seletatav ka hormonaalsete muutustega. Emotsionaalne labiilsus ja meeleolu järsk muutus (ärrituvusest lõbuks, pisaratest naeruni) pole välistatud.\nObjektiivsed nähud (ovulatsiooni sümptomid) on need, mida näeb uuriv isik, näiteks arst:\nGünekoloogilisel uuringul ovulatoorses faasis võib arst märkida, et emakakael on mõnevõrra pehmenenud, emakakaela kanal on veidi avanenud ja emakakael on ise üles tõusnud.\nJäsemete, sagedamini jalgade turse näitab FSH-i muutust LH-i tootmiseks ja on nähtav mitte ainult naisele endale, vaid ka tema sugulastele ja arstile.\nKoos ovulatsiooniga muudab tupe eritus ka selle iseloomu. Kui tsükli esimeses faasis naine ei märka oma aluspesu täppe, mis on seotud paksu pistikuga, mis ummistab emakakaela kanalit ja takistab nakkusetekitajate sisenemist emakaõõnde, siis muutuvad sekretsioonid ovulatoorses staadiumis. Emakakaelakanalis olev lima vedeldub ja muutub viskoosseks ja jämedaks, mis on vajalik selleks, et hõlbustada sperma tungimist emakaõõnde. Emakakaela lima sarnaneb munavalgega, venib kuni 7-10 cm ja jätab pesule märgatavad plekid.\nVere segamine eritises\nTeine ovulatsiooni iseloomulik eesmärk, kuid valikuline märk. Tühjendatud veri ilmub väga väikestes kogustes, nii et naine ei pruugi seda sümptomit märgata. Üks või kaks tilka verd siseneb munajuhasse, seejärel emakasse ja emakakaela kanalisse pärast domineeriva folliikuli rebenemist. Folliikulite rebendiga kaasneb alati tunica albuginea kahjustus ja väikese koguse vere eraldumine kõhuõõnde.\nSeda sümptomit saab tuvastada ainult naine, kes regulaarselt peab basaaltemperatuuri diagrammi. Ovulatsiooni eelõhtul on kerge (0,1 - 0,2 kraadi) temperatuuri langus ning folliikuli rebenemise ajal ja pärast temperatuuri tõusu ning püsib tasemel üle 37 kraadi.\nMõned naised, eriti need, kes kasutavad rasestumisvastaseid meetodeid kalendris, on huvitatud sümptomitest pärast ovulatsiooni. Seega arvutavad naised soovimatu raseduse jaoks "ohutud" päevad. Need nähud on väga iseloomulikud ja võivad kokku langeda raseduse varajaste sümptomitega:\nNiipea kui munarakk vabaneb peamisest folliikulist ja sureb (selle eluiga on 24, maksimaalselt 48 tundi), muutub ka eritis suguelunditest. Vaginaalne leukorröa kaotab läbipaistvuse, muutub piimjaks, võib vahel olla väikeste tükikestega, kleepuv ja ei veni hästi (vt tsükli keskel läbipaistvat eritist).\nTasapisi hääbub ka seksuaalne külgetõmme, kuna nüüd pole mõtet sperma munarakuga kohtuda, see on juba surnud.\nKui Graafia mulli rebenemise ajal on basaaltemperatuur märkimisväärselt kõrgem kui 37 kraadi, siis pärast ovulatsiooni langeb see mitme kraadi võrra kümnendiku võrra, ehkki püsib üle 37 kraadi. See märk on ebausaldusväärne, kuna isegi kontseptsiooni korral on basaaltemperatuur üle 37-kraadise piiri. Ainus erinevus on see, et teise faasi lõpuks (enne menstruatsiooni algust) langeb temperatuur 37 kraadini ja alla selle.\nEelõhtul ja ovulatsiooni ajal tekivad kehas hormonaalsed muutused, mis mõjutavad näonaha seisundit - ilmub akne. Kui ovulatsioon on läbi, kaob lööve järk-järgult.\nUltraheliuuring võimaldab teil eemaldada rebenemise kujul uinunud domineeriva folliikuli, tagumises ruumis väikese koguse vedeliku ja hiljem moodustuva kollaskeha. Ultraheli andmed on kõige soovituslikumad dünaamilise uuringu korral (folliikulite küpsemine, domineeriva folliikuli määramine ja sellele järgnev rebend).\nEnne kui rääkida raseduse tunnustest pärast ovulatsiooni, tasub mõista termineid "viljastumine" ja "viljastumine". Viljastamine, see tähendab munaraku kohtumine spermaga, toimub munajuhas, kust viljastatud munarakk saadetakse emakasse. Emakaõõnes valib viljastatud munarakk kõige mugavama koha ja kinnitatakse emaka seina külge, st siirdatakse. Pärast implanteerimist luuakse ema keha ja zygote (tulevase embrüo) vahel tihe seos, mida toetab hormonaalse taseme muutumine. Emakaõõnes paikneva tsügooti turvalise fikseerimise protsessi nimetatakse viljastumiseks. See tähendab, et kui viljastumine on toimunud, kuid siirdamist pole veel toimunud, siis seda raseduseks ei nimetata ja mõned allikad osutavad sellisele terminile nagu "bioloogiline rasedus". Kuni zygote on kindlalt endomeetriumi paksusesse kinnitunud, saab selle samaaegselt menstruaalvooluga emakast välja viia, mida nimetatakse väga varaseks raseduse katkemiseks või bioloogilise raseduse katkemiseks..\nRasestumise märke on eriti raske kindlaks teha, eriti kogenematu naise puhul. Need ilmnevad umbes 10–14 päeva pärast ovulatsiooni:\nVõimaliku raseduse korral püsib basaaltemperatuur kõrgel tasemel, umbes 37,5 kraadi ega lange enne eeldatavat perioodi.\nKui tsükli teises faasis pärast ovulatsiooni püsib basaaltemperatuur kõrgendatud (enam kui 37) peaaegu kuni menstruatsiooni alguseni, siis zygoti emaka limaskestale toomise ajal väheneb see pisut, mida nimetatakse implantatsiooni depressiooniks. Sarnast suplust iseloomustab märk alla 37 kraadi ja järgmisel päeval järsk temperatuuri tõus (üle 37 ja kõrgem kui see oli pärast ovulatsiooni).\nKui viljastatud munarakk üritab asuda emaka limaskesta paksuses, hävitab ta selle mõnevõrra ja kahjustab läheduses asuvaid väikeseid veresooni. Seetõttu kaasneb implanteerimisprotsessiga, kuid mitte tingimata, väike veritsus, mida võib näha aluspesu roosakaste laikude või ühe või kahe veretilga kujul.\nAlates implanteerimisest toimub hormonaalse tausta nihkumine, mis väljendub letargia, apaatia, võib-olla ärrituvuse ja pisaravusena, suurenenud söögiisu, maitsetundlikkuse muutuse ja haistmismeelte osas. Ka raseduse varajastes staadiumides võib täheldada pisut tõusnud kehatemperatuuri, mis on seotud hormoonide (progesterooni) mõjuga termoregulatsiooni keskpunktile. See nähtus on raseduse jaoks täiesti normaalne ja selle eesmärk on ema keha immuunsuse allasurumine ja raseduse katkemise ennetamine. Paljud naised võtavad SARS-i esimeste nähtude korral temperatuuri tõusu ja heaolu halvenemist.\nMitmeid ebamugavusi või isegi krampe alakõhus ühe, maksimaalselt kahe päeva jooksul seostatakse ka zygote implanteerimisega ja need on absoluutselt füsioloogilised.\nÜlitundlikkus, turse ja valulikkus piimanäärmetes püsivad ka pärast ovulatsiooni lõppemist. Nende sümptomite mõningane suurenemine näitab viljastumise võimalust..\nKui menstruatsioon pole alanud, on aeg teha rasedustesti ja veenduda, et teil on õigus..\nMillal toimub ovulatsioon ja kui kaua see võtab?\nKõik naised on huvitatud ovulatsiooni toimumisest, kuna see on oluline viljastumiseks soodsate päevade arvutamisel või soovimatu raseduse vältimisel. Nagu juba märgitud, on ovulatsiooniperiood ajavahemik, mis kulgeb peamise folliikuli rebenemise hetkest kuni täieõigusliku muna munajuha sisenemiseni, kus tal on kõik võimalused viljastamiseks..\nOvulatoorse perioodi täpset kestust on võimatu kindlaks teha, kuna asjaolu, et isegi konkreetsel naisel võib see igas tsüklis muutuda (pikendada või lühendada). Keskmiselt võtab kogu protsess aega 16 - 32 tundi. See on protsess, mitte muna elujõud. Kuid vabastatud "tasuta" munaraku eluiga on lihtsam ja seekord on see 12 - 48 tundi.\nKuid kui muna eluiga on piisavalt lühike, siis spermid, vastupidi, säilitavad oma aktiivsuse kuni 7 päeva. See tähendab, et kui seksuaalvahekord toimus ovulatsiooni eelõhtul (päev või kaks), siis on täiesti võimalik viljastada spermatosoididega "värsket" muna, mis "ootas" seda torus ja ei kaotanud üldse oma tegevust. Just sellel faktil põhineb kalendriline kaitsemeetod, see tähendab ohtlike päevade (3 päeva enne ovulatsiooni ja 3 päeva pärast) arvutamine.\nMäärake ovulatsiooni päevad, kuid ligikaudu aitab see lihtsat arvutust. Ovulatsioon toimub tsükli esimese faasi lõpus (follikulaarne).Teamaks, millisel päeval konkreetne naine ovulatsiooni teeb, peab ta teadma oma tsükli kestust (me räägime regulaarsetest tsüklitest).\nFolliikulaarse faasi kestus on kõigil erinev ja jääb vahemikku 10 kuni 18 päeva. Kuid teise faasi kestus on kõigi naiste jaoks alati sama ja vastab 14 päevale. Ovulatsiooni määramiseks piisab, kui lahutada menstruaaltsükli kogupikkusest 14 päeva. Selle tulemusena selgub, et kui tsükkel kestab 28 päeva (miinus 14), saame tsükli 14. päeva, mis tähendab munaraku folliikulist vabanemise ligikaudset päeva.\nVõi tsükkel kestab 32 päeva, miinus 14 - saame tsükli ligikaudse 18 päeva - ovulatsiooni päeva. Miks nimetatakse seda nii lihtsast arvutusest ligikaudseks? Kuna menstruaaltsükkel ja veelgi enam - toimuv ovulatsioon on väga tundlik protsess ja sõltub paljudest teguritest. Näiteks võib ovulatsioon toimuda enneaegselt (vara) või hilja (hilja).\nFolliikuli varajase rebenemise ja munaraku vabanemise võivad käivitada järgmised tegurid:\nkliima, elustiili või toitumise muutumine;\nliigne suitsetamine või alkoholi tarvitamine;\nhäireid hormonaalses foonis;\nNad ütlevad ovulatsiooni hilinemise kohta, kui see juhtub (28-päevase tsükliga) päevadel 18-20. Selle protsessi põhjused on samad, mis peamise folliikuli varajast rebenemist provotseerivad tegurid..\nKõik naised peavad teadma, kuidas ovulatsiooni arvutada, eriti need, kes on pikka aega ja ebaõnnestunult proovinud rasestuda. Sel eesmärgil on ovulatsiooni määramiseks välja töötatud mitu meetodit. Kõiki meetodeid saab tinglikult jagada "bioloogilisteks" ja "ametlikeks", see tähendab laboratoorseteks.\nmenstruaaltsükli olemus - menstruatsioon peaks olema mõõdukas, ilma hüübimisteta ja mitte rohkem kui 5-6 päeva ning tühjenemise olemus ei tohiks tsüklitelt muutuda.\nMe lahutame tsükli pikkusest (luteaalfaasi pikkus) 14 ja võtame ovulatsiooni tavaliselt päevaga (see võib nihkuda). Märgime kalendrisse arvutatud kuupäeva ja lisame 2 päeva kuni 2 päeva pärast - neid päevi peetakse ka viljastamiseks soodsaks.\nbasaalse, see tähendab pärasooles oleva temperatuuri mõõtmine vähemalt kolme kuu jooksul;\nKoostatud ajakava järgi tähistame tsükli esimest faasi, mille jooksul temperatuur püsib alla 37 kraadi, seejärel ovulatsiooni eelne langus päeva jooksul (0,1–0,2 kraadi), järsk temperatuuri tõus (0,4–0,5 kraadi). ja sellele järgnev temperatuuri püsimine režiimis üle 37 kraadi (teine faas). Järsku hüpet peetakse munaraku mullast vabanemise päevaks. Märgime selle päeva kalendris ja ärge unustage ka 2 päeva kuni 2 päeva pärast seda.\nSpetsiaalseid teste ovulatoorse protsessi tuvastamiseks saab hõlpsasti osta igas apteegis (vt ovulatsioonitesti). Testid põhinevad luteiniseeriva hormooni kõrge sisalduse tuvastamisel mis tahes bioloogilises vedelikus (veri, uriin või sülg). Positiivne test näitab küpse munaraku vabanemist munasarjast ja valmidust viljastumiseks.\nGünekoloogilise läbivaatuse ajal saab arst funktsionaalsete diagnostiliste testide abil usaldusväärselt tuvastada ovulatsiooni märke. Esimene on meetod emakakaela lima pikendatavuse määramiseks. Kornzang hõivab kaela välisest kurgust lima ja seejärel eraldatakse selle oksad. Kui lima on viskoosne ja lõualuude lahjendus ulatub 10 cm-ni või rohkem, peetakse seda üheks ovulatsiooni sümptomiks. Teine on "õpilase meetod". Emakakaela kanali suurenev lima venitab seda, sealhulgas välist neelu, ja see muutub õpilase moodi avaraks ja ümaraks. Kui väline neelu on kitsendatud ja selles praktiliselt puudub lima ("kuiv" kael), näitab see ovulatsiooni puudumist (see on juba möödunud).\nUltraheli - folliikuli mõõtmine\nSee meetod võimaldab 100% garantii abil kindlaks teha, kas ovulatsioon on toimunud või mitte. Lisaks saate ultraheli follikulomeetria abil koostada oma menstruaaltsükli ja ovulatsiooni kalendri ning teada saada selle lähenemise või lõpuleviimise kohta. Eelseisva ovulatsiooni tüüpilised ultraheli nähud:\npeamise folliikuli tuvastamine, mis hakkab rebenema;\nlõhkeva folliikuli kohale moodustunud kollaskeha juhtimine, vedeliku tuvastamine tagumises ruumis, mis näitab, et ovulatsioon on toimunud.\nSee meetod põhineb östrogeeni ja progesterooni sisalduse määramisel veres. Viimane hakkab silma tsükli teises faasis, kui moodustunud kollaskeha hakkab toimima. Umbes 7 päeva pärast munaraku vabanemist munasarjast tõuseb progesterooni sisaldus veres, mis kinnitab, et ovulatsioon on toimunud. Ja päev enne ovulatsiooni ja tema päeval väheneb östrogeeni tase märkimisväärselt. Meetod on vaevarikas, nõuab korduvat vere ja raha annetamist.\nKui ovulatsiooni ei toimu, nimetatakse seda nähtust anovulatsiooniks. On selge, et ovulatsiooni puudumisel muutub rasedus võimatuks. Tuleb märkida, et fertiilses eas tervel naisel on aastas kuni kaks kuni kolm anovulatsioonitsüklit, mida peetakse normaalseks. Kuid kui kogu aeg ei toimu ovulatsiooni, räägivad nad kroonilisest anovulatsioonist ja peaksite otsima selle seisundi põhjuseid, kuna naisel on diagnoositud "Viljatus". Kroonilise anovulatsiooni põhjused on järgmised:\nliigne füüsiline aktiivsus (sport, majapidamine);\nrasedus, mis on loomulik, menstruaaltsükkel puudub, ovulatsioon puudub;\npremenopaus (munasarjafunktsioon hääbub, seega toimuvad tsüklid pigem ovulatoorselt kui ovulatoorselt);\nmuutus tavalises keskkonnas;\nKui ovulatsiooni ei toimu - mida teha? Kõigepealt peate konsulteerima arstiga, kes selgitab välja, mis selle seisundi põhjustas ja kui tõsine see on (krooniline anovulatsioon või ajutine). Kui anovulatsioon on ajutine, soovitab arst kohandada oma dieeti, lõpetada muretsemine ja vältida stressi, vahetada töökohta (näiteks seoses öövahetustega päevasesse päeva), võtta vitamiine.\nSõltuvalt tuvastatud põhjusest on ette nähtud sobiv ravi, mille viimane etapp on ovulatsiooni stimuleerimine. Põhimõtteliselt kasutatakse ovulatsiooni stimuleerimiseks klostilbegiiti või klomifeeni, tavaliselt koos gonadotroopsete hormoonidega (Menopur, Gonal-F). Ovulatsiooni stimuleerimine viiakse läbi kolme menstruaaltsükli jooksul ja kui efekti pole, korratakse stimulatsioonitsüklit pärast kolme tsüklit.\nJah, sellised veebikalendrid sobivad üsna hästi ovulatsiooni päevade arvutamiseks, kuid nende efektiivsus ulatub vaid 30% -ni, mis põhineb ovulatsiooni määramise kalendrimeetodil.\nJah, ebaregulaarne tsükkel on sagedamini anovulatoorne, ehkki see on vaieldav. Isegi kui teie perioodid "hüppavad" iga kuu, on ovulatsioon võimalik, kuid reeglina mitte tsükli keskel, vaid alguses või lõpus.\nSee meetod on ebausaldusväärne ja teaduslikult kinnitamata, kuid on hüpotees, et "naissoost" spermatosoidid, see tähendab need, mis sisaldavad X-kromosoomi, on vastupidavamad, kuid aeglasemad. Seetõttu on tüdruku sünnitamiseks vajalik seksuaalvahekord kaks kuni kolm päeva enne eeldatavat ovulatsiooni. Just selle aja jooksul jõuavad aeglased X-seemnerakud vabastatud munarakku ja viljastavad seda. Kui teil on vahekord ovulatsiooni haripunktis, siis edestab kiire "meessoost" sperma naissoost ja sünnib poiss.\nJällegi on meetod ebausaldusväärne. Y-kromosoomi ehk “isaseid” sisaldavad spermatosoidid on krapsakamad ja liikuvamad, kuid on tupes happelise keskkonna suhtes väga tundlikud, seetõttu peaks seksuaalvahekord toimuma ovulatsiooni päeval, mida tuleb kinnitada ultraheli abil. "Isased" seemnerakud surevad hoolimata nende aktiivsusest väga kiiresti, kuid kui suguhaigus oli ovulatsiooni päeval, siis nende surma veel ei toimu ja "isased" spermid jõuavad munarakku kiiremini kui "emased" ja viljastavad seda.\nMuidugi. Professionaalsed spordikoormused on väga olulised, mis ei põhjusta mitte ainult püsivat anovulatsiooni, vaid ka rikkeid hüpotalamuse-hüpofüüsi-neerupealiste-munasarjade süsteemis. Seetõttu peate valima, kas professionaalne sport ja kuulsus või lapse sünd.\nSageli kasutavad abielupaarid, kellel viljastumine mõnda aega ei toimu, munaraku viljastamise soodsaima päeva arvutamise meetodit. Kui jälgite hoolikalt naise keha, on seda ovulatsiooni tekkimisel lihtne märgata. Kõige täpsemad viisid on laboratoorsed meetodid sugurakkude küpsemise ja vabanemise eest vastutavate hormoonide taseme määramiseks ning basaaltemperatuuri mõõtmiseks. Samuti on ovulatsiooni ja selle lõpu füsioloogilisi tunnuseid, pärast mida, kui viljastumist ei ole toimunud, toimub menstruatsioon..\nFertiilsuse funktsioon on ükskõik millise naissoost esindaja jaoks peaaegu hädavajalik. Ovulatsioon on reproduktiivse tegevuse põhietapp. See on hetk, mil küps munarakk lahkub munasarjast. Asjatundjate sõnul on ovulatsiooni ajal kavandatud eostamine vaid 33%. Protsess toimub umbes 14 päeva enne järgmise menstruatsiooni algust. Igal naisel on menstruaaltsükli kestus individuaalne, seega võib rakkude vabanemise päev nihkuda mitu päeva ühes või teises suunas..\nViljastamiseks võimelise munaraku küpsemise ja vabanemise protsess peatub ainult raseduse ajal ja menopausi algusega. Sagedust reguleerivad neurohumoraalsed mehhanismid - gonadotroopsed ja follikulaarsed munasarjahormoonid. Hormonaalne tasakaal selles protsessis on põhiline. Muna vabanemise eest vastutavad järgmised suguhormoonid, mis peavad olema nõutavas kontsentratsioonis:\nLuteiniseeriv hormoon (LH) on hüpofüüsi eesmise hormoon. See tõuseb folliikuli küpsemise ajaks. Kui LH saavutab oma maksimaalse kontsentratsiooni, toimub folliikuli kapsli rebenemine, mille tõttu naise reproduktiivne rakk väljub ja siseneb munajuha. Jääv folliikul muundub kollaskehaks.\nÖstrogeen - stimuleerib folliikuli kasvuks vajaliku FSH suurenemist, ilma milleta pole sugurakku vabanemine võimatu.\nÖstradiool on teatud tüüpi testosteroonist valmistatud östrogeen. See vastutab endomeetriumi arengu ja domineeriva folliikuli (ühe või mitme) kasvu eest.\nProgesteroon on kollaskeha toodetav hormoon. See on võimeline stimuleerima või alla suruma ovulatsiooni. Raseduse korral suureneb hormooni tase, eostamise puudumisel väheneb järk-järgult progesterooni kontsentratsioon ja 12–14 päeva pärast algab menstruatsioon..\nTestosteroon on androgeenhormoon, mis võib mõjutada naisrakkude vabanemisperioodi. Selle aine liig takistab munaraku küpsemist ja domineeriva folliikuli rebenemist.\nKuidas on ovulatsioon naistel\nProtsessi eesmärk on võimaldada isas- ja naisrakkudel kohtuda emakaõõnes, et eostada uut elu. Munarakk siseneb suguelundisse, spermarakud tormavad selle poole. Viljastamise ajal kinnitub embrüo emaka seintele ja areneb, kui viljastumist pole toimunud, sugurakud surevad, nii et mõne aja pärast jõuavad nende asemele uued. Protsessi korratakse iga kuu, see langeb umbes tsükli keskele. Ovulatsiooni paremaks mõistmiseks peate arvestama kogu menstruaaltsükliga:\nFolliikulite periood kestab 11-17 päeva, 14 päeva peetakse normiks. Alates verejooksu tekkimise esimesest päevast küpsevad munasarjades olevad vesiikulid. Tavaliselt toimivad munasarjad vaheldumisi igal kuutsüklil. Ehkki reeglist on erandeid, kui viljastamiseks ettevalmistamine toimub ühes munasarjas mitu korda järjest, ei toimu mõlemat korraga või üldse. Teatud aja möödudes edestab üks mull märgatavalt ülejäänud arengut, munarakk küpseb selles. Kui folliikuli suurus on 18–24 mm (suureneb 2 mm päevas), loetakse sugurakku küpseks. Taotlemata vesiikulid kaovad, toimudes vastupidises arengus (atresia).\nOvulatsioon kestab 1-2 päeva, sõltuvalt raku elujõulisusest. Täielikult moodustunud muna purustab folliikulite membraan. Emane rakk siseneb munajuhasse, kus soodsatel asjaoludel sulandub see seemnerakkudega. Isasrakkude puudumisel hävitatakse emane päev pärast vabanemist.\nLuteaalfaas kestab 14 päeva, väga harva võib see faas kesta 12–13 päeva. Folliikulite membraani purunemise kohas raku poolt moodustub kollane keha. See toodab konkreetset ainet - progesterooni, mis soodustab haavade paranemist. Hormoon on kaasas viljastumise, siirdamise ja raseduse arenguga. Kontseptsiooni ajal toodetakse progesterooni kogu raseduse ajal, tagades loote korraliku moodustumise. Kui viljastumist ei toimunud, lakkab menstruaaltsükli lõpuks kollaskeha funktsioneerimast ja lükatakse verega emakaõõnsusest läbi emakakaela tuppe ja välja.\nOvulatsiooni alguse signaalid laboris määratakse progesterooni suurenenud näitajate järgi vereplasmas. Naine võib tunda lühiajalist valu alakõhus. On märgatav selge limaskesta eritumise suurenemine tupest. Kui mõõdate basaaltemperatuuri, siis folliikuli rebenemise ajal väheneb see oluliselt ja järgmisel päeval on näitajate hüppeline hüpe. Ovulatsiooni kordumatud eelkäijad, mille abil nad saavad munarakkude folliikulist vabastamise osas kindlalt hinnangu anda:\nKui ovulatsiooni sümptomid ei anna end fertiilses eas tunda, näitab see anovulatsiooni. Ebaõnnestumisega kaasneb menstruaaltsükli rikkumine ja emaka funktsionaalne verejooks. Folliikuli rebendiga kaasnevad signaalid viitavad terve naise kehale, hästi vormistatud reproduktiivsüsteemile, mis abielus oleval paaril aitab leida lapse eostamiseks soodsa aja. Naise ovulatsiooni tavalised nähud on järgmised:\nOvulatsiooni ajal ei muutu mitte ainult naisorganismi sisemine seisund, vaid muutuvad ka välimus, emotsionaalne meeleolu, toitumisharjumused ja muud tegurid. Viljastumise soodsaima perioodi alguse nähtavad sümptomid erinevad iga naise puhul veidi. Enamikul õiglasest soost on ovulatsiooni välised sümptomid:\nkerge verejooks on võimalik;\nkramplik või tõmbav valu alakõhus.\nNaise meeleolu muutub, täheldatakse emotsionaalseid puhanguid. Ovulatsioonieelset seisundit iseloomustavad erinevad emotsioonid: ärritus, pahameel, pisaravus. Keha küljelt võite märgata ka erilisi aistinguid. Naiste suguelundid muutuvad tundlikumaks, kasvab suhe partneriga. Linasel on näha sekretoorseid sekretsioone, mis on ette nähtud tupe niisutamiseks, et võimaldada libisemist kooselu ajal ja sperma edasikandumist läbi avatud emakakaela munajuhasse küpseks munaks.\nVälja murdmiseks rebib munarakk folliikulite membraani. Rebendiga kaasneb väike kogus verd ja folliikulite vedelikku. Emarakk munajuha kaudu liigub. See protsess ärritab kõhupiirkonda, naine võib sel hetkel tunda valu. Ovulatoorne sündroom, mida väljendavad tõmbevalud, kipitus, raskustunne, tekivad küljest, kust idurakk välja tuleb. Valulikud aistingud rinnus koos tursega kestavad mitu päeva, kuid püsivad mõnikord kuni menstruatsiooni alguseni.\nEmakakaela vedeliku hoolikas jälgimine tupest aitab teie viljakaid päevi kindlaks teha. Emakakaelas moodustub tühjendus, nende olemus muutub sõltuvalt tsükli faasist. Emakakaela eritist võib näha tualeti külastamisel aluspesu või tualettpaberi peal. Tühjenduse konsistentsi ja värvi saate hinnata, kinnitades suguelunditele salvrätiku. Emakakaela vedeliku muutuste regulaarsel jälgimisel muutub mõni muster märgatavaks.\nMenstruatsiooni algusega on vere eritis rikkalik, 2-3 päeva pärast muutuvad need väheseks. Füsioloogilise verejooksu lõpuks omandab vedelik kleepuva kummipruuni konsistentsi. Viljaka päeva alguses näeb lima vedel välja, muutudes tekstuurilt valkja või kollaka varjundiga koorele. Vahetult 1-2 päeva enne ja pärast küpse munaraku vabanemist muutub emakakaela vedelik elastseks, läbipaistvaks väljutamiseks. Protsessi lõpus peatub tühjendamine järgmise perioodini..\nKõik on looduse poolt targalt korraldatud, see kehtib ka paljundamise funktsiooni kohta. Mõni päev enne ja pärast 2–3 soodsat viljastumispäeva kogeb naine oma partneri suhtes eriti tugevat seksuaalset külgetõmmet. Nii et reproduktiivne instinkt hoolitseb hormonaalse süsteemi kaudu Maa peal elu säilitamise eest. Suurenenud külgetõmme pole täpne märk viljastumiseks õige aja saabumisest, seksuaalse aktiivsuse purunemised võivad ilmneda erinevatel aegadel ja sõltuda kõikvõimalikest teguritest.\nSüljenäärmete eritatava vedeliku kristalliseerumine aitab kindlaks teha ovulatsiooni algust. Sülje arboriseerimise protsessi tuvastatakse spetsiaalsete mikroskoopide abil, mis määravad süljes olevad soolad, mis moodustuvad luteiniseerivate hormoonide mõjul. Ajavahemikul 24 kuni 48 tundi enne suguraku vabanemist meenutab mikroskoobi all olev sülg klaasil külma, seda protsessi nimetatakse ka "sõnajala fenomeniks". Meetod ei taga 100% -list tulemust.\nBaaskiiruse mõõtmine on üks vanu ja järeleproovitud meetodeid. Temperatuuri mõõdetakse termomeetriga pärasooles. Andmete täpsuse tagamiseks mõõdetakse temperatuuri hommikul samal ajal kohe pärast unest ärkamist, mis kestis vähemalt 6 tundi. Enne basaaltemperatuuri määramise protseduuri on oluline mitte voodist välja tõusta. Viljastumispäeva eelõhtul lähevad indikaatorid alla ja muna vabastamisel tõuseb temperatuur järsult. See on ovulatsiooni hetk, kui nad hakkavad paljunema või end kaitsma, sõltuvalt tulevikuplaanidest..\nMis on märke, et saate aru, et ovulatsioon on saabunud?\nNaised, kes planeerivad rasedust või, vastupidi, väldivad rasestumist, peavad mõistma ovulatsiooniprotsessi füsioloogiat ja selle märke.\nOvulatsioon on periood, mil naise keha on valmis lapse eostama. Sel ajal eraldub munaraku folliikulist munarakk. Tavaliselt toimub see periood süstemaatiliselt iga 20-40 päeva tagant. Raseduse ajal, vaagnaelundite patoloogiate ja menopausi ajal ei toimu ovulatsiooni.\nParim aeg rasestumiseks on päevad enne ovulatsiooni toimumist ja mõni päev pärast seda. Seda soodsat perioodi nimetatakse viljakaks faasiks..\nMõnikord juhtub, et ühe tsükli jooksul toimub 2 ovulatsiooni korraga. See juhtub munasarjade mitte-üheaegse töö tõttu, mille erinevused muna väljundis on mitu päeva.\nMaailmas oli selle anomaalia tõttu vaid paar topelt raseduse juhtu. Enamasti on selline ovulatsioon peaaegu asümptomaatiline ja naine isegi ei tea sellest, kuna ta on tähelepandamatu (kõhuvalu, rindade turse ja suurenenud eritis).\nHarva juhtub, et ovulatsioon vaheldub erinevates munasarjades. Looduse järgi on hormoonid seda protsessi reguleerivad. Tänu temale täidab iga munasari õigel ajal ovulatoorset funktsiooni..\nPaljud naised on sellest nähtusest kuulnud. Kuid selle olemasolu ei tähenda üldse seda, et kehas on mingeid rikkumisi ja kõrvalekaldeid. Hiline ovulatsioon võib tuleneda:\nemotsionaalne ületreening. See tegur hõlmab stressi, kliima või ajavööndi muutusi, lende.\nnaise suguelunditega seotud infektsioon.\nlähenev menopaus (tavaliselt 40 või enam aastat).\nhiljutine abort või sünnitus. Pärast aborti võib ovulatsioon edasi lükata 2–3 kuud ja lapse sünni tagajärjel võib see edasi lükata kuni 1 aasta..\nvastavalt testile (täpse uuringutulemuse peamine tingimus on urineerimise puudumine 4 tundi ja mõõdukas joomine sel perioodil);\nvaagnaelundite ultraheli läbimine.\nSelle probleemi kõrvaldamiseks määravad arstid kõige sagedamini naisele hormonaalsed ravimid ja tervisliku eluviisi..\nTavaliselt võib naisel olla ovulatsioonita kolm tsüklit aastas. Kuid mõnikord ei tule seda üldse. Selle puudumise põhjused võivad olla:\nhormonaalsete ravimite tarbimise järsk lõpp;\nkehakaalu kaotamine või liigse kehakaalu tõus.\nKuid ovulatsiooni puudumisel on parem mitte lasta olukorral oma kursile minna, vaid pöörduge kohe günekoloogi-endokrinoloogi poole. Kuna see rikkumine võib tulevikus olla viljatuse põhjus.\nKõigi naiste ovulatsiooniga kaasnevad erinevad sümptomite komplektid. Kuid peamised märgid on järgmised:\nTühjenemise järjepidevuse muutus. Nad muutuvad vesisemaks ja erituvad kättemaksuga..\nSuurendage naise libiido. Seda tegurit seletatakse füsioloogilise vajadusega viljastada geneetilisel tasandil..\nKehatemperatuuri tõus või langus. Need muutused ovulatsiooni ajal ei ole liiga tõsised ja on vaid paar kümnendikku kraadi. Baastemperatuuri muutmisega suureneb viljastumiseks vajalik progesterooni tase.\nRindade valu ja hellus.\nSuurenenud luteiniseeriva hormooni tase.\nSümptomite olemus sõltub ainult naisorganismi omadustest..\nOvulatsiooni alguse esimesed sümptomid on suurenenud tupest väljutamine, valu tõmmates alakõhus ja kehatemperatuuri muutused. Kui naise kehas on esinenud hormonaalset ebaõnnestumist või muid häireid, siis neid märke ei ilmne.\nEsimeste märkide puudumisel kogeb naine anovulatsiooniga menstruaaltsükli ebaõnnestumist. Samuti võivad sellised muutused kehas näidata viljatust. Rikkumise täpse põhjuse väljaselgitamiseks peate võtma ühendust oma günekoloogiga. Arst selgitab välja, miks naisel pole ovulatsiooni tunnuseid, ja ütleb teile, mida teha.\nhalb enesetunne (suurenenud väsimus, iiveldus jne);\nsuurenenud lõhna-, nägemis- ja maitsmismeel.\nArstide sõnul ovulatsioonib iga naine individuaalselt. Selle protsessi lähenemise mitmesuguste märkide raskusastet mõjutab inimese elustiil. Vale toitumise, halbade harjumuste ja vähese liikumise korral võib naine tunda valu ja üldist halb enesetunne palju tugevam kui naine, kes jälgib oma tervist, toitumist ja kehalist aktiivsust.\nOvulatsiooni nähud, mis ilmnevad vahetult enne selle algust, võimaldavad naisel planeerida rasedust või rasestumisvastaseid meetodeid. Need on juba rohkem väljendunud ja sarnanevad füsioloogilise protsessi endaga..\nSuurenenud tundlikkus ja valu rindkere piirkonnas.\nTupevoolu konsistentsi muutused (meenutab munavalget).\nSamuti hakkab naine progesterooni taseme tõusu tõttu teravamalt maitset ja lõhnu tundma. Mõnel juhul võib suureneda gaasi tootmine ja puhitus..\nTe saate kindlaks teha, et ovulatsioon toimub testi abil või arvutades kuupäeva kalendri järgi. Selle perioodi lõpu muud sümptomid on:\ntühjenemise täielik puudumine või nende konsistentsi muutus väga paksuks;\nnahalöövete puudumine, mis sel perioodil sageli naisega kaasas käivad.\nMärgid võivad varieeruda sõltuvalt vanusest ja naise keha muudest omadustest.\nEfektiivseks rasestumiseks vajab naine eritisi või emakakaela lima. Selles keskkonnas võivad spermid elada umbes 72 tundi ja jõuda munarakku palju kiiremini..\nNaise keha on kujundatud nii, et sekretsioonide abil on võimalik kindlaks teha mitte ainult reproduktiivse süsteemi patoloogiad ja häired, vaid ka ovulatsiooni lähenemisviis. Vahetult pärast menstruatsiooni puudub tupe lima peaaegu täielikult. Tsükli keskel eritis intensiivistub ja on vesise konsistentsiga, mis ovulatsiooni lähenedes pakseneb.\nViljastumise soodsa perioodi alguse päeval sarnaneb eritis viskoosse ja kleepuva limaga, mis on segatud tükkidega. Protsessi viimasel päeval muutuvad nad vähem tihedaks ja võivad olla roosad, kollased, pruunid või valged triibud. Mõnikord sisaldab naiste eritis verehüübeid..\nTühjenemine on naise ovulatsiooni peamised nähud. Nende puudumine võib olla tingitud emotsionaalsest taustast või reproduktiivse süsteemi talitlushäiretest..\nPaljud naised kardavad seda ovulatsiooni saabumise märki. Nad seostavad seda ekslikult implantatsiooni verejooksuga. Tegelikult ilmub sekretsioonides veri pärast folliikuli rebenemist küpse munaga.\nKuid kui selline määrimine kestab kauem kui nädal ja muutub intensiivsemaks, peaksite pöörduma arsti poole nii kiiresti kui võimalik..\nLossimine pole naisel ainus ovulatsiooni märk. Selle perioodiga kaasnevad sageli ka valulikud aistingud rinnus. Piimanäärmed paisuvad ja palpeerimisel tekitavad tugevat valu. Seda sümptomit täheldatakse tavaliselt tsükli keskel..\nValulikud aistingud rindkere piirkonnas tekivad progesterooni ja östrogeeni mõjul ning paljude naiste jaoks on see märk ideaalsest hetkest lapse eostamiseks.\nMuna eraldumist munasarjast on kõige täpsem tuvastada günekoloogi uurimisel, kes vastavalt emakakaela seisundile saab kindlaks teha ovulatsiooni olemasolu ja selle faasi.\nVaagnaelundite ultraheliuuring võimaldab teil ovulatsiooni faasi täpsemalt kindlaks teha. Paljude naiste jaoks aitab see protseduur luua isikliku kalendri, mis näitab ideaalseid päevi beebi eostamiseks..\nKui sellist olulist füsioloogilist protsessi pole toimunud, siis folliikul ei purune..\nEnda ovulatsiooni perioodi tundmine on vajalik mitte ainult naistele, kes proovivad rasestuda, vaid ka neile, kes üritavad rasedust hoolikalt vältida.\nEsimene ja lihtsaim viis viljastumiseks vastuvõetava perioodi kindlaksmääramiseks on temperatuuri mõõtmine. Vahetult enne seda protsessi on keha hüpertermia (37 kraadi ja üle selle).\nKui peamine meetod osutus informatiivseks, siis peaksite proovima spetsiaalseid seadmeid. Neid müüakse peaaegu igas apteegis ja need on raseduse määramiseks sarnased testribadega.\nKalendri pidamine. Kuigi see tehnika võtab palju aega, võimaldab see teil täpselt arvutada viljastumiseks kõige sobivamad kuupäevad..\nHeitkoguste suuruse ja järjepidevuse jälgimine.\nUltraheli. Kuid see meetod sobib neile naistele, kellel pole mingil põhjusel pikka aega ovulatsiooni..\nNaise ovulatsiooni kõige kindlamad tunnused on individuaalsed aistingud ja eritis. Teades oma keha omadusi, saate seda perioodi alati ette ennustada..\nMenstruaaltsükli häired (MMC) ei ole patoloogia, vaid ainult sümptom naise kehas esinevatest talitlushäiretest. Rikke põhjuseks võivad olla mitte ainult haigused, vaid igal juhul näitab see probleemi olemasolu, mis tuleb lahendada.


Hiina lastetooted on ohtlikud - Sekretär\nHiina lastetooted on ohtlikud\n28. mai 2009 11:38\nLigi pool lasteriietest ja kolmandik lastemööblist, mis valmistatud Hiina peamises tööstusprovintsis, on tervisele ohtlik, kuna paljud tooted sisaldavad ohtlikke kemikaale, teatas täna riiklik meedia.\nAvastuse tegid võimud ametliku uurimise käigus riigi lõunaosas asuvas Guangdongi provintsis, vahendas uudisteagentuur AFP ajalehe China Daily teadet.\nAjalehe sõnul vastasid vaid 53,5 protsenti lasterõivastest ohutusnormidele, paljud sisaldasid liigselt formaldehüüdi, mis võib põhjustada naha- ja hingamisteedehaigusi, vahendab Tarbija24.\nSamuti leiti, et 67,7 protsenti lastemööblist on ohutu, kuid mitmed tooted sisaldavad samuti liiga palju formaldehüüdi või tervist ohustavaid raskemetalle nagu plii, kaadmium ja kroom.\n?«Peamine põhjus formaldehüüdi ja raskemetallide liigsele kogusele on mittestandardsete toorainete ja värvide kasutamine,?» ütles Guangdongi tooteohutusameti pressiesindaja Lin Ruixi.\nHiina töötleva tööstuse mainet on viimastel aastatel sügavalt kahjustanud mitmed skandaalid seoses ohtlike toitude, mänguasjade ja teiste toodetega.


Tüübid arveldus Arved - Tips for you - Tipsed.Com\niganes tüüpi äri sa jooksed, teie süsteemi arve kliendid on üks kõige olulisemaid aspekte kasumit.Ilma tõhusa kogumise süsteem edasi arved, siis on raske aeg tasu saanud.Ilma makse, oma äri ei saa joosta.On mitmeid võimalikke süsteeme saad tööle arve oma klientidele;üks, mis on õige, sõltub suuresti sellest, millist tüüpi äri sa jooksed.\npopulaarne arvete meetodi teenus-põhine äri, nagu telekommunikatsioonifirmasid või internetiteenuse pakkujad, on ettemakstud arve.Seda tüüpi arved, kliendid maksavad juba ette määratud summa teenus kogum aega või üksustes.Makse tuleb ja peavad enne oma klientidele juurdepääsu oma ostetud teenus.See on tõhus arvete süsteemi, et tagada oma arved on pidevalt tasunud enne teenuste osutamist.\nSaatmiskulud arve on süsteem, kus klient on nõus maksma hiljem toodete või teenuste saamisel.Lõpus kokkulepitud arveldusperioodi, siis arve saata oma klientidele üksikasjalik\nult oma konto number, teenuse või tooted, mida kasutatakse, võlgnetav summa ning maksmise tähtpäeva.Arved ja raamatupidamise tarkvara on saadaval, et aidata säilitada seda teavet.See võib olla raske koguda nende tüüpi arveid, kui teil on tegemist klientidele halb krediidi või kes lihtsalt maksmisest keelduda.Kui teil tegeleda sellise arve, võiksid pakkuda allahindlusi kiire makse, kuid on valmis loovutama töötajaid otse ühendust klientide tasumata arved.Äärmuslikel juhtudel võib osutuda vajalikuks muuta kontole üle anda inkassofirmale.\nKrediidi ja debiteerimismärgukirjad\nKrediidi ja debiteerimismärgukirjad ei sobi ainsa arveldussüsteemi, kuid on oluline, kui muutused konto või makseid või vigu teha.Sa annab krediteerimismärgukirjad klientidele, kes maksis teenuseid või tooteid nad ei kasuta ega vastu, või kui viga Arved põhjustatud kliendi üle maksma.Debiteerimismärgukirjad kasutatakse vastupidises viisil;kui klient kasutab rohkem kui tema ettemakstud toetust, või kui ta mingil muul alakoormatud oma teenuseid.Debiteerimismärgukirjad sisuliselt nõuda rohkem raha kliendilt, samas krediteerimismärgukirjad või krediiti, tõlkida raha tagasi või teenust krediiti valtsitud üle järgmisele arveldusperioodi.\nTellimus põhinev Arved\nTellimus põhinev arvete võib võrrelda ettemaksega arvete tooteid.Kui firma on tarnija või hulgimüüja, siis võib valida nõuavad oma klientidel tasuda täies ulatuses või osaliselt, kui nad löövad järjekorras.See viib eelmise kasu ettemakstud arve.Võite nõuda ainult osalist ettemaksu ja täielikku tasumist hiljem, misjärel pead saatma oma klientidele arve taotleva Ülejäänud makse.Selle meetodi kasutamiseks, siis peab pidama täpset arvestust, mida kliendid on juba makstud.\nToimetaja põhinev Arved\nSelle süsteemi arvete sa talle arve ja ostutellimuse üksikasjalikult iga punkti ja kogus oma kliendile koos oma sünnitust.Võite nõuavad täielikku tasumist kauba kättesaamisel, või määrata maksetähtaja kohta arve.Lisage kindlasti ka selleks, kirjutuslaud kontaktandmed korral lahknevust ostutellimuse ja arve.