Rakentamisen toimialan yritysten liikevaihto kasvoi loka-joulukuussa 9 prosenttia edellisvuodesta. Yrityksistä selvästi yli puolet kasvatti liikevaihtoaan. Yrityksistä 46 prosentilla liikevaihto kasvoi yli 15 prosenttia. Voimakkaasti kasvavien yritysten määrä näyttää vakiintuneen. Rakennusalan liikevaihdon kasvusta suurin osa tuli edelleen henkilöstömäärältään pienten, alle 5 hengen yritysten, toiminnan tuloksena. Keskisuurten yritysten vaikutus kasvuun säilyi lähes ennallaan, mutta suurten yritysten vaikutus kasvuun heikkeni aavistuksen edellisestä neljänneksestä. Vuonna 2005 rakentamisen liikevaihdon kasvu on ollut 9 prosenttia. Rakentamisen liikevaihto on kasvanut tasaisesti läpi koko vuoden.\nTalonrakennusyritysten liikevaihto oli loka-joulukuussa lähes 8 prosenttia korkeampi kuin vastaavana aikana vuotta aiemmin. Neljännellä vuosineljänneksellä talonrakentamisen toimialan kasvuun, vaikuttivat eniten henkilöstömäärältään pienet yritykset. Keskisuurten yritysten kasvun vaikutus toimialan kasvuun oli samaa luokkaa suurten yritysten kanssa. Edellisvuonna talonrakennusyritysten saman ajanjakson liikevaihto kasvoi 7 prosenttia.\nMaa- ja vesirakennusyritysten liikevaihto oli loka-joulukuussa 11 prosenttia korkeampi kuin vastaavana aikana vuotta aiemmin. Maa- ja vesirakentamisen toimialalla liikevaihdon kasvuun vaikuttivat yhtälailla pienet ja keskisuuret suuret yritykset. Edellisvuonna saman ajanjakson liikevaihto kasvoi 3 prosenttia.\nRakennuskustannukset nousivat loka-joulukuussa 2,9 prosenttia eli selvästi aiempaa hitaammin. Rakentamisen kustannustaso on noussut selvästi yleistä kustannuskehitystä nopeammin vuodesta 2003 alkaen. Rakennuskustannusten nousu on kiihtynyt tasaisesti vuoden 2004 alusta lähtien kunnes nousu alkoi hidastua vuoden 2005 kolmannella neljänneksellä. Tammikuusta joulukuuhun kokonaisindeksi on noussut 2,6 prosenttia.\nRakentamisen kustannuksia on viime vuoden ajan nostanut eniten tarvikepanosten hintojen nousu, joka johtuu pitkälti rakennustarvikkeiden raaka-aineiden hintojen noususta. Värimetallien korkeat maailmanmarkkinahinnat näkyvät rakennuskustannusindeksissä lähinnä sähkökaapeleiden ja vesiputkien hinnoissa. Tarvikepanosten hinnan nousu on hidastunut toukokuusta lähtien, lukuun ottamatta joulukuun hienoista nousua. Teräksen noin vuosi sitten alkanut hinnan nousu on taittunut ja sen vaikutus tarvikehintojen nousuun on heikentynyt. Myös muiden raaka-aineiden (kuten öljy ja kupari) maailmanmarkkinahinnat ovat nousseet, mutta niiden hintakehitys ei ole heijastunut yhtä selvästi rakennuskustannusindeksiin vaikka yksittäisen kupariputken ja kaapelin hinta onkin noussut selvästi. Vuoden aikana eniten kallistunut osaindeksiryhmä onkin sähkötekniset tarvikkeet ja LVI-tarvikkeet reilulla 3 prosentilla.\nMaa- ja vesirakentamisen kustannukset nousivat loka- joulukuussa 6 prosenttia vuoden takaiseen verrattuna. Maa- ja vesirakentamisen työlajeista eniten kallistuivat päällystystyöt lähes 12 prosentilla, maarakennetyöt 5 prosentilla ja kalliotyöt lähes 7 prosentilla. Eniten kustannuksia vuodessa nostivat oman kaluston kustannukset, työvoima kustannukset ja materiaalien hinnat. Öljyn hinnan kohoaminen on vaikuttanut oman kaluston kustannuksiin varsinkin polttoaineiden ja energian kallistumisen kautta ja materiaalikuluihin nostamalla bitumin hintaa.\nKuluttajahinnat nousivat vuoden kolmannella neljänneksellä vajaan prosentin. Pidemmällä aikavälillä kuluttajahintojen nousunopeus on jatkuvasti hidastunut ja rakennuskustannusten nopeutunut. Talonrakentamisen ja maa- ja vesirakentamisen rakennuskustannukset ovat nousseet vuoden 2002 kolmannesta neljänneksestä lähtien nopeammin kuin yleinen hintataso. Ero kustannusten nousuvauhdissa on tänä vuonna ollut noin 2,5 - 3 prosenttiyksikköä.\nRakennusyritysten vuoden 2005 neljännellä vuosineljänneksellä maksama palkkasumma oli lähes 6 prosenttia edellisvuotta suurempi. Edellisten vuosineljännesten tavoin palkkasummaa kasvattivat rakennusalan työllisten määrän ja ansiotason kasvu. Vuoden viimeisellä neljänneksellä ansiotaso kasvoi 3 prosenttia ja työllisten määrä 7 prosenttia. Vuonna 2005 rakentamisen palkkasumma kasvoi 7 prosenttia, mikä on prosenttiyksikön enemmän kuin vuonna 2004. Rakennusalan työllisten määrä oli viime vuonna keskimäärin 157 900 eli 9 800 suurempi kuin vuonna 2004.\nRakentamisen toimialan avoimet työpaikat ovat lisääntyneet ulkomaisen ja vuokratyövoiman kasvusta huolimatta. Rakentamisen alan työttömien määrän väheneminen on jatkunut yhtäjaksoisesti vuodesta 1996. Rakennusalan työttömien määrän väheneminen ja avointen työpaikkojen kasvu konkretisoituu ammattitaitoisen työvoiman puutteena. Tämä näkyy mm. avointen työpaikkojen tilastossa vaikeasti täytettävien työpaikkojen määrän reippaana kasvuna. Ulkomaisen työvoiman käyttö on pienentänyt työvoimapulaa jonkin verran, nähtäväksi jää kuinka 1.5.2006 työvoiman vapaan liikkuvuuden rajoitteiden poistuminen vaikuttaa.\nTalonrakennusyritysten maksama palkkasumma kasvoi viimeisellä neljänneksellä lähes 5 prosenttia. Koko vuoden 2005 palkkasumma oli 6 prosenttia suurempi kuin vuotta aiemmin. Talonrakentamisen palkkasumman kasvu lähes pysähtyi vuoden 2002 aikana oltuaan vuosina 2000 ja 2001 yli 10 prosenttia. Vuonna 2003 tapahtui käänne kasvuun ja kasvu on jatkunut joitain pieniä notkahduksia lukuun ottamatta siitä lähtien.\nMaa- ja vesirakennusyritysten loka-joulukuussa maksama palkkasumma kasvoi edelleen ollen 9 prosenttia edellisvuotista suurempi. Myös koko vuoden 2005 palkkasumma oli 9 prosenttia edellisvuotista suurempi. Maa- ja vesirakentamisen palkkasumman kasvu nopeutui vuonna 2005. Maa- ja vesirakentamisen palkkasumma on kasvanut yhtäjaksoisesti vuodesta 1996 lähtien.\nRakentamisen lähiajan suhdannenäkymiä peilaava Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) tuottaman rakennusalan suhdannebarometrin saldoluku oli 9 viimeisellä vuosineljänneksellä 2005. Edellisen neljänneksen aikana tehdyn barometrin saldoluku oli -2. Saldoluku on selvästi pitkäaikaisen keskiarvonsa yläpuolella, mikä kertoo paranevista suhdanneodotuksista. Pitkän ajan keskiarvo saldoluvulla on 5. Saldoluku on ollut vuodesta 2000 lähtien vain muutaman kerran positiivisella puolella. Rakennusalan suhdanneodotukset ovat olleet saldolukua tarkastellen jatkuvasti sangen negatiiviset huolimatta rakennusyritysten liikevaihdon reippaasta kasvusta.\nSaldoluvun trendin kehitys osoittaa kuitenkin positiiviseen suuntaan. Uskoa tulevaan on tähän asti heikentänyt tilauskannan taso suhteessa siihen, mitä vastaajat pitävät normaalina. Rakennusyritysten mukaan tilauskanta on saavuttanut kuluvan vuoden aikana normaalin tason, oltuaan koko 2000 luvun alun pitkän ajan keskiarvonsa alapuolella.\nVuoden 2005 viimeisellä neljänneksellä myönnettyjen rakennuslupakuutioiden määrä väheni 3 prosenttia edellisvuoden vastaavasta ajanjaksosta. Liike- ja toimistorakennusten sekä teollisuus- ja varastorakennusten luvat olivat laskussa. Sen sijaan asuinrakennuksille myönnettiin lupia 3 prosenttia edellisvuotista enemmän loka-joulukuussa. Kasvussa pysyneet asuinrakennusten lupamäärät lupaavat edelleen kasvavia aloitusten määriä alkuvuodeksi 2006. Myös kuluttajien asunnon ostoaikomukset lupaavat hyvää, sillä ne olivat vuoden 2005 lopulla huipputasolla. Rakentaminen kehittynee lähiaikoina myönteisesti kun vain rakennukset, joille viime vuoden loppupuolella myönnettiin lupa, saadaan aloitettua ja korkojen nousu pysyy maltillisena. Viime vuoden aloitukset ovatkin olleet joka neljännes selvässä kasvussa.\nAsuinrakentamisen kasvu jatkui sekä kuutioilla että asuntojen kappalemäärillä mitattuna. Vuoden 2005 viimeisellä neljänneksellä asuinrakentamiseen myönnettyjen lupien mukainen kuutiomäärä kasvoi 3 prosenttia ja aloitettujen asuinrakennusten kuutiomäärä 12 prosenttia.\nEnnakkotietojen mukaan vuonna 2005 uusia asuntoja aloitettiin rakentamaan 33 700 kappaletta, mikä on 4 prosenttia enemmän kuin vuonna 2004. Aloitettujen asuntojen yhteenlaskettu kuutiomäärä kasvoi kappalemäärää nopeammin, 9 prosenttia. Tämä johtui asuinrakentamisen pientalovaltaistumisesta. Erillisten pientalojen osuus aloitettujen asuntojen lukumäärästä nousi 47 prosenttiin. Edellisvuonna pientaloasuntojen osuus oli 43 prosenttia. Omakotitalojen aloitusten kasvu, yli 12 prosenttia edellisvuodesta on ollut vahvaa, vaikka tonttipula ja sen seurauksena kohonneet tonttihinnat ovat osaltaan rajoittaneet kasvukeskusten pientalorakentamista. Pääkaupunkiseudulla asuntotuotanto on vähentynyt jo muutaman vuoden ajan, kun taas pääkaupunkiseudun ulkopuolella asuntotuotanto on kasvanut reippaasti.\nKorkojen lasku kääntyi lieväksi nousuksi vuoden viimeisellä neljänneksellä. Samalla nostettujen uusien asuntolainojen määrä alkoi hidastua. Vuonna 2005 nostettiin asuntolainoja kaikkiaan lähes 19 miljardin edestä. Kiivainta uusien lainojen nostaminen oli toisella vuosineljänneksellä, jolloin lainoja nostettiin 5,5 miljardiin euron edestä. Uusien lainojen nostoilla ja aloitettujen uusien asuntojen rakennustöillä mitattuna viime vuosi oli 2000-luvun alun huippuvuosi. Korkojen merkittävä nousu rauhoittaisi asuntojen rakentamisen ja myynnin markkinoita edellyttäen, että korot todella lähtevät nousuun. Tällä hetkellä kukaan ei kuitenkaan ole julkisuudessa ennustanut markkinakorkoihin suurempaa nousua.\nUusien asuntolainojen keskimääräinen korko nousi vuoden 2005 viimeisellä neljänneksellä 3,17 prosenttiyksiköön. Alimmillaan korot olivat kolmannella neljänneksellä 2,89 prosenttiyksikön tasolla.\nKuvio 8. Nostetut asuntolainat ja asuntolainan korko\nVanhojen kerrostaloasuntojen hinnat nousivat vuoden viimeisellä neljänneksellä 2,5 prosenttia ja omakotitalojen reilun 7 prosenttia edelliseen neljännekseen verrattuna. Vuositasolla vanhojen kerrostaloasuntojen hinnat nousivat koko maassa keskimäärin 9 prosenttia ja omakotitalojen lähes 7 prosenttia. Pääkaupunkiseudulla omakotitalojen hinnat nousivat peräti 15 prosenttia, mikä kertoo siitä, että kysyntää on tarjontaa enemmän. Asuntokauppaa käytiin vilkkaasti, sillä asuntokauppoja tehtiin vuonna 2005 noin 68 000, mikä on noin 9 prosenttia enemmän kuin vuonna 2004. Samoin omakotitalokauppa kävi vilkkaana, tehtyjen kauppojen määrä oli noin 10 500, kasvua 6,5 prosenttia.\nVuonna 2005 ennätysvilkkaana säilynyt muuttoliike, historiallisesti alhaisen korkotaso, pidentyneet laina-ajat ja kuluttajien positiiviset tulevaisuudenodotukset ovat ylläpitäneet voimakasta asuntorakentamisen kasvua. Vuoden jälkipuolella myönnettyjen rakennuslupien määrän perusteella asuinrakentamisen kasvu jatkuu ainakin vuoden 2006 alkupuoliskolla.\nSeuraava toimialakatsaus ilmestyy 28.6.2006\nKuvio 5. Tilastokeskus: Ansiotasoindeksi,\nKuvio 8. Suomen Pankki: Nostetut asuntolainat ja asuntolainan korko


Tiistaina: Freedom Summer 1964 Ikävän ajankohtaisia ovat taas roturistiriidat Yhdysvalloissa. Historiadokumentti kertoo 50 vuoden takaisesta Freedom Summer -liikkeestä, joka kampanjoi mustien äänioikeuden puolesta Mississippissä.Teema ti 7. 7. klo 21.00 Torstaina: Siskonpeti ja Ihmebantu TV2 pyhittää heinä-elokuun torstai-illat suomalaiselle sketsiviihteelle. Peräkkäin uusintajaksot Siskonpetiä ja Ihmebantua – voisi sitä hullumminkin iltojansa viettää.TV2 to 9. 7. klo 21.00 ja 21.25 Torstaina: Tiededokumentti: Toiset aivomme Tästä kuulin juuri BBC Brit -kanavan QI-viihdeohjelmassa: ihmisellä on kahdet aivot, ja ne toiset sijaitsevat suolistossa! Tämä tiededokumentti kertoo lisää.Teema to 9. 7. klo 21.00 Sunnuntaina: Monday Mornings Hyvää sairaalasarjaa onkin jo kaivattu, olisiko tämä sellainen? 10-osainen Monday Mornings (2012) sijoittuu portlandilaiseen Chelsea General Hospital -sairaalaan, joka on tietenkin täynnä kunnianhimoisia huippuammattilaisia. Sarja perustuu neurokirurgi Sanjay Guptan romaaniin.TV2 su 12. 7. klo 19.10


Melkein tavikset: Endurokisoissa\nEilen aamulla ihan ensimmäiseksi kävimme rautakaupassa ostamassa pikku-ukolle kuulosuojaimet. Onneksi sellaiset löytyivät, sillä muuten en kyllä olisi vienyt ukkoa moottoripyörien pärinään. Peltor Kidsit maksoivat yllätyksekseni vain parikymppiä, olin kuvitellut ne paljon kalliimmiksi.\nRautakauppareissun jälkeen haimme kaupasta kahvipaketin ja kinkku-juustocroissantteja ja sitten suuntasimme ukon kummien (ei siis siskoni, vaan niiden lähempänä asuvien) luokse aamukahville. Siellä ukko sovitti uusia kuulosuojaimiaan. Ukko näytti olevan niihin ihan tyytyväinen ja ne pysyivät päässä hyvin, joten uskalsimme lähteä kisoihin.\nUkko ihan oikeasti seurasi radalla ajavia pyöriä!\nEi muuten ollut ensimmäinen kerta pyörän selässä (ks. isän kanssa)\nOlimme kisoissa aika kauan, eikä siellä oikein ollut paikkaa jossa olisin voinut imettää. Onneksi meillä oli mukana mangososetta ukolle. Eihän julki-imetyksessä varsinaisesti mitään pahaa ole, mutta silti olen vähän arka siinä, ainakin tuollaisessa paikassa. Tästä seurasi se, että kotiin päästyämme ukko söi niin innolla ja niin paljon, että hetken kuluttua kaikki syöty lensi kaaressa sänkyymme. Lakanoiden vaihdon ja varovasti syödyn iltapuuron jälkeen ukko onneksi nukahti tyytyväisenä.\nM:ää luonnollisesti kiinnosti itse kilpailu enemmän kuin minua, mutta minulla oli viihdykettä kun bongailin taas downeja. Näin ainakin kaksi poikaa, toinen oli ehkä noin kymmenen ja toinen vähän vanhempi. Oli kiva seurata, miten he olivat ihan mukana meinigissä. :) Nuorempi poika muuten osui isänsä kanssa katsomaan tuota kuvassa näkyvää keltaista pyörää samaan aikaan kuin me. M vaihtoi isän kanssa muutaman sanan pyörästä, eikä huomannut ollenkaan vieressä hyörivää poikaa. Itse sen sijaan yritin kaivaa pikku-ukkoa vaunuista nopeasti näytille, mutta myöhästyin vähän, enkä sitten kehdannut mitään enää sanoakaan. Enkä oikeastaan kyllä edes tiedä, mitä sitten edes olisi pitänyt sanoa. "Katso, meilläkin on tämmöinen!" Kuulostaa vähän tyhmältä...\nSain juuri pikku-ukon nukkumaan ja ehkä itsekin taidan kohta mennä sänkyyn. On jotenkin vähän huono olo, toivottavasti en tule kipeäksi!\nLähettänyt Elisa - Melkein tavikset klo 21.49\nMoikka, pakko kommentoida tuohon että "katso, meilläkin on tämmöinen" että huomaako kukaan edes että poikasi on down, kun hän ei ainakaan kuvissa näytä downilta - eipä taida olla juurikaan mitään tyypillisiä erityispiirteitä? Todella söpö poika!\nElisa 26. heinäkuuta 2013 klo 19.59\nMoi! Ja kiitos kommentistasi! Tätä minäkin muuten oon miettinyt. Siis että huomaako ihmiset ukossa mitään erityistä, jos ei ukon downista tiedä eikä satu esim. ammatin puolesta olemaan "silmää" katsoa. Olen kyllä itsekin sitä mieltä, että ukon ulkoiset down-piirteet ovat suhteellisen lievät, mutta omaa lasta ei oikein osaa sen kummemmin arvioida, siihen on jo niin tottunut. :) Ulkoisista piirteistä sen verran vielä, että ukolla on vähän tavallista pienempi suu ja pienemmät korvat mutta silmäluomien poimut eivät ole mitenkään huomiotaherättävät. Niin, ja sitten ukolla on nelisormipoimut ja ns. sandaalivarpaat, mutta kukapa semmoisia osaisi äkkiseltään katsoa.\nAnonyymi 27. heinäkuuta 2013 klo 12.46\nMeillä on reilun kuukauden ikäinen down-poika, jolla myös kovin vähän (ainakaan vielä) mitään tyypillisiä down-piirteitä,en tiedä korostuuko ne isompana? Pienenmmät korvat on meillä myös ja ehkä hiukan pienempi pää (ainakin kuin isommilla siskoilla). Mutta piti vielä sanoa että tämä sun blogi on hyvä - nyt kun itse on näiden samojen asioiden kanssa paininut. Yllätyksenä down tuli, mutta onneksi ilman sydänvikaa tms. ja kotiuduttiinkin sairaalasta jo heti seuraavana päivänä eli siltä osin meillä menee hyvin ja nyt pikkuhiljaa alkaa muutenkin elo tasaantua. Mutta siis olen kahlannut näitä sun kirjoituksia ja saanut paljon niistä, joten kiitos sulle! Ja aurinkoista päivää!\nElisa 29. heinäkuuta 2013 klo 22.58\nKiitos kommentistasi ja onnea, olette saaneet pienen aarteen! Tosi ihanaa ja mieltä lämmittävää kuulla, että sinulle on ollut iloa blogistani. :)\nVoin muuten kertoa, että minä murehdin aluksi, että tuleeko ukosta vanhempana kovin "vammaisen" näköinen, kuulostaa ääneen sanottuna aika kauhealta... Mutta onneksi en enää oikeastaan ajattele moisia, poika on silmissäni vaan maailman ihanin ja suloisin vauva! :)


Seymour toivoi, ettei ollut antanut prinsessoille valheellista toivoa, että polttomerkkaus oli vanhentunut tapa. Hän itse ainakin halusi mielellään uskoa niin. Hän hieman säikähti ajatusta siitä, kun Marcella ehdotti, että mies kävisi kysymässä asiaa Dehrahin prinssin henkivartijalta. Sehän oli tuo mies nuiden hurjannäköisten piikkinuijien kanssa? Mieluummin Seymour olisi hypännyt pää edellä kalliolta. Hän ei halunnut edes harkita, mitä siitä olisi seurannut, jos hän loukkaisi ja suututtaisi moisia aseita käyttävän miehen. Ei hän voisi kertoa tulleensa kyselemään vain prinsessojen pyynnöstä, ettei miehen vihat siirtyisi näiden niskaan. Zeke ehkä onnistuisikin käänrämään jotenkin kysymyksen kuullostamaan kohteliaalta, mutta ei Seymour. Onneksi Marcella kuitenkin otti pian sanansa takaisin, eikä miehen tarvinnutkaan mennä ottamaan selvää polttomerkkauksesta. ”Kuten toivotte. Lupaan kuitenkin pitää silmäni auki ja ilmoittaa teille heti, mikäli huomaan jotain huolestuttavaa”, Seymour lupasi pienen nyökkäyksen kera. Ei hän aktiivisesti alkaisi vakoilemaan Dehrahilaisia, mutta tekisi minkä pystyisi.\nIlmeisesti Dehrahin rajalla odottivatkin astetta isommat ongelmat, kuin he olivat kuvitelleet, koska sinne ei noin vain mentäisi salaa. Caine kuunteli, kun Dorian yritti tehdä suunnitelmia ja saada dehrahilaisilta tietoja, muttei juuri onnistunut saamaan niitä. Farran oli jo kovin päätä pahkaa vain murtautumassa porteista läpi, niin Farranmaista, mutta Dorianista se ei kuulostanut kauhean toimivalta strategialta. Ei tietenkään, liian helppoa ja yksinkertaista Dorianille. Caine yritti nostaa tunnelmaa, että olihan heillä luonnonvoimat apunaan, joten eihän heillä olisi hätäpäivää. Muut eivät juuri tainneet vakuuttua. Mutta ilmeisesti varsinaista suunnitelmaa alettaisiin tehdä, kun rajalla oltaisiin ja saataisiin käsitys tilanteesta sen toisella puolella. Caine olisi itse ampunut muutaman tulinuolen vihollisten joukkoon, nostattanut jokea ja tulta käyttäen tarpeeksi savua tai sumua, että siitä saisi näkö suojaa ja sitten kaaoksen keskellä livahtanut läpi. Mutta ehkä siitä puhuttaisiin sitten, kun olisi sen aika.\nMutta sitten suunnittelu jäi vähän siihen, kun Dorian oli yrittänyt kysyä lähimmän puolustuskaupungin tilanteesta, ja kumpikin paikallinen tiesi vain, että viimeisimmän tiedon mukaan, sitä ei oltu vallattu. Tosin Dakarai oli selvästi unten tarpeessa, raukka pieni. Toinen totesi vain Dorianille, että ihan näppärä suunnitelma ja hyvää ajatustyötä ja hyvä, että joku ajatteli hänen puolestaan. Caine yritti peittää naurahduksen yskäisyksi, mutta ei oikein ollut varma, miten hyvin onnistui. Raasu. Sitten Dakarai yritti ryhdistäytyä ja ilmoitti, että armeijan tuen avulla tosiaan voisi päästä eteenpäin. ”No katsotaan sitä sitten rajalla.” Dorian totesi ja yritti selvästi pitää hermonsa kurissa, vaikka taisi olla enemmän sitä meiltä, ettei tästä tulisi yhtään mitään tällä porukalla. ”Miten pitkä matka rajalta on Viramiriin? Ehdimmekö sinne tämän yön aikana vai pitääkö meidän pystyttää leiri matkan varrelle?” Caine puolestaan kyseli, vaikka ehkä pitäisi vaihtaa johonkin kevyempään aiheeseen, että Dakaraikin jaksaisi keskittyä.\nDakarai oli huomaavinaan, että Farranin henkivartija eli Dorian alkoi näyttämään hieman sen merkkejä, että ei helvetti, mitä pellejä tälle suurelle sotamatkalle olikaan otettu mukaan. No minkäs Dakarai mahtoi sille, ettei ollut mikään taistelunero tai suuri sotastrategi tai -ajattelija, joita kyllä Dehrahissa kovin arvostettiin. Dakarai ei ollut synnynnäinen nero, vaikka isänsä olikin sota-asioiden suhteen viisas mies. Dakarai oli keskittänyt elämänsä erilaisille asioille eli lähinnä muotiin ja kauneuteen ja kaikkeen sille välille. Häntä ei kiinnostanut sota ja aseiden heilutus ja nuori prinssi pitikin sitä lähinnä barmaarimaisena turhuutena. Valitettavasti kaikki eivät voineet tulla kaikkien kanssa toimeen ja sen takia sotia olikin ja kyllä Dakarai kuitenkin sen ymmärsi. Ei hän nyt ihan tynnyrissä kasvatustaan ollut saanut, vaikka niin voisi luullakin. Ongelma oli lähinnä se, ettei Dakaraita oikein vaan kiinnostanut sota-asiat ja hän olisi mieluusti laittanut jonkun toisen omasta puolestaan sotamatkalle.\nCaine puolestaan kyseli seuraavaksi, miten pitkä matka rajalta olikaan Viramiriin. No siinäpä vasta kysymys, kun eihän Dakarai ollut itse siellä koskaan käynyt, mutta kai tässä oletettiin, että Dakarai jotain osasi tehdä. Kyllä prinssi toki karttaa osasi lukea eli siitähän se varmasti selviäisi, joten Dakarai kääntyi karttansa puoleen ja etsi sieltä ensin Viramirin tietäen toki jo valmiiksi, missä se kartalla sijaitsi. Kyllä prinssi nyt karttaa oli lukenut ennenkin, että tiesi teoriassa, missä mikin paikka Dehrahin sisällä sijaitsi. "Matkaa rajalta Viramiriin on noin 200 kilometriä, hieman päälle eli matkaa sinne kuluisi ilman pysähdyksiä tai minkäänlaisia lepohetkiä noin kaksi vuorokautta tai hieman yli. Lepohetkien kanssa pidempään... En sitten tiedä kuitenkaan, miten mahdollisia joidenkin leirien pitämiset siellä ovat ilman pelkoa tulla seivästetyksi tai muuten tapetuksi", Dakarai vastasi, kun oli tutkinut karttaa tarpeeksi hartaasti.\nCaine oli tiedustellut Dakarailta, että mitenhän pitkä matka sinne Viramir nimiseen kaupunkiin oikein oli. Ihan vain, koska olihan se nyt kiva tietää, että jos sinne pyrittiin, niin miten suuri todennäköisyys oli ehtiä sinne ennen kuin kuolema korjaisi. Olisi hän sen itsekin kartasta voinut katsoa, mutta pimeässä ei jaksanut kurkotella tutkimaan muiden karttoja ja hänen omansa oli varmaan Jeremyllä, ellei ollut kadonnut. Mutta hetken karttaa tutkittuaan Dakarai vastasi, että sinne kaupunkiin olisi kahden päivän taival ilman pysähdyksiä. Eikä Dakarai tiennyt, miten turvallista oli leiriytyä matkan varrella ilman, että päätyisi seivästetyksi tai muuten tapetuksi. ”Harmi, olen liian kaunis kuolemaan niin raakalaismaisella tavalla…” Caine harmitteli. ”Jos kulkee tietä pitkin, me tuskin käytämme teitä, koska ne on vartioitu.” Chatha lisäsi, eli siitä tulisi vielä lisää mutkaa matkaan.”Dorian, miten me vältämme seivästetyiksi tulemisen? Isäni ei arvostaisi sitä kovinkaan suuresti ja tuskin äitikään siitä riemastuisi.” Caine kyseli sitten, koska tältä varmaan irtoaisi sellainen vastaus, johon voisi luottaa. Doriankin vaikutti kuitenkin hyvin mietteliäältä asian suhteen eikä tehtävä selvästi ollut helpoimmasta päästä hänellekään. Tai varmasti olisi, jos hän olisi yksin, mutta kun piti varmistaa, ettei joukko kuninkaallisia kuolisi matkalla, niin se oli ongelmallisempaa. ”Olemme juuri rajalla, parempi puhua suunnitelmista yhteisesti.” Dorian lopulta vastasi, mutta ei varmasti vain ollut ehtinyt keksiä tarpeeksi hyvää suunnitelmaa ja yritti vain esittää, että oli muka ratkaissut ongelmat.\nMutta tosiaan, edessä alkoi häämöttää laakson rajaa halkovan tunnelin suuaukko, jonka takana odottaisivat Dehrahin portit. ”Käyn sanomassa Jeremylle, että pysähdymme pitämään suunnittelupalaveria.” Caine ilmoitti, koska herra oli nyt päättänyt ottaa johdon, joten kai hänenkin pitäisi tietää, että ongelmia oli tiedossa liikaa ja hiukan päälle. Sen sanottuaan Caine kannusti Gwaedia kirimään eteenpäin, missä Jeremy piti mukavaa juttutuokiota Urumiyan prinsessan kanssa. ”Jeremy! Me pysähdymme tähän, koska meidän on suunniteltava, miten etenemme pidemmälle ilman, että koemme karmivan ja tuskallisen tappion heti porteista astuttuamme.” Caine ilmoitti suosikkimetsästäjälleen ja käänsi sitten katseensa prinsessaan väläyttäen hurmaavimman hymynsä tälle. ”Anteeksi häiriö, prinsessa Skyler, kiitos kun piditte huolen Jeremystä.” Hän sanoi, koska olihan se nyt kohteliasta huomioida kaunista neitoa tällaisellakin hetkellä, etenkin kun kyseessä oli naapurikuningaskunnan tuleva hallitsija.\nLaucianilla ei ollut vastausta enää Calderin kommenttiin hänestä jakelemassa synttärilahjoja, varkaathan nyt yleensäkin harvemmin jakelivat mitään. Hän siis antoi hiljaisuuden laskeutua heidän välilleen, ja palasi tarkkailemaan muita matkalaisia. Muilla ei ollut aavistustakaan, että Laucianin näkökyky ei juurikaan kärsinyt ennen kuin paikalla ei ollut valonlähteitä, ja silloinkin hän vain näki kaiken mustavalkoisena. "Kärkijoukot näyttävät katsovan jotain paperia, koosta päätellen karttaa, ja keskustelevan runsaasti. Muut eivät näytä tekevän mitään mikä herättäisi kiinnostusta", Laucian raportoi heikommin näkevälle toverilleen.\nHiljaa ratsastaminen ei ollut juuri haitannut Calderia, tietäen ettei Laucian ollut mitenkään kaikista puheliainta sorttia muutenkaan. Prinssi tiesi, että varas sanoi aina vain sen minkä tarvitsi ja suoraan ilman turhia koristuksia ja nöyristelyjä. Vanhemman miehen kertoessa tilanneraportin prinssin teki mieli virnistää huvittuneena, tämä kuullosti melkein hänen omilta vartijoiltaan, kun he puhuttelivat häntä. ”Nyt jo? Kaipa me sitten lähestymme rajaa. En vain millään jaksaisi miettiä mitään suunnitelmia vielä...” Calder huokaisi uupuneesti ja heitti päätään taakse leikkien dramaattista. Jos häneltä olisi kysytty, hän olisi halunnut ratsastuksen jatkuvan vielä, ettei hänen olisi tarvinnut miettiä mitään. Tai kuka sitä osasi sanoa, ehkä muut tekisivät kaiken ajatustyön.\nCalderin valitus suunnitelmien laatimisesta ei yllättänyt Lauciania. "No, pitäähän meidän varmistaa rajalla, että tilanne ei ole erilainen kun oletetaan ja laadittu suunnitelma on hyödytön, siinä olisi hyvin nopeasti itsemurhatehtävä edessä. Mutta ei asioiden varmistaminen ja pieni muokkaaminen pitäisi olla ongelma, en kuitenkaan usko että tilanne rajalla on suuresti muuttunut viimeisimmän tiedon mukaan, armeija nyt ei kauhean nopeasti liiku", Laucian huomautti. Hän muisti kaikki ne kerrat, kun oli melkein jäänyt kiinni jopa yhden vartijan ollessa odottamattomassa paikassa, joten hän saattoi vain kuvitella, kuinka paljon suunnitelmat voisivat muuttua sitten, kun vastassa oli kokonainen armeija kourallisen vartijoita sijaan. Liikkuvia osia oli aivan liikaa, että perilliset olisivat voineet laatia tarkkaa suunnitelmaa laakson palaverissä. Ja hän olisi itse tyytyväinen päästessään edes hetkeksi pois tämän elikon selästä ja jalkansa takaisin tukevalle maankamaralle.\n”Silläpä juuri, mitään suunnitelmaa ei ole, ja meidät kaikki pitäisi saada mukamas rajan yli.”, Calder tuhahti. Hänellä ei itsellään ainakaan ollut mitään ideaa, kuinka sellaisen olisi tarkoitus muka onnistua, ja vielä vähemmän malttia juuri nyt miettiä asiaa. ”Sinä ehkä olet eri mieltä, mutta minä en jaksa alkaa tehdä kokonaista suunnitelmaa alusta pitäen. Tosin eipä maasto ole muutenkaan tuttu, että voisin tuskin mitään hyödyllistä sanoa muutenkaan.” Jos Dehrah ei olisi ollut jo valmiiksi valtiona muurien takana piilossa, niin prinssi olisi voinut olettaa rajan ylittämisen olevan helppoa, sen kun vain kulkee läpi tai jos paikka on vihollisen hallussa, niin kolkata heidät. ”Tällaista joukkoa on pirun hankala yrittää piilottaa”, Calder vielä mutisi hiljempaa itsekseen. Hän ainakin oletti, että olisi parempi jos vihollinen luulisi heidän vielä olevan laaksossa, sen sijaan kuin että he vain ryntäisivät muureista läpi kuuluttaen saapuneensa.\n"Toivon, että 'meillä ei ole suunnitelmaa' tarkoittaa, että nukuit palaverin läpi ja et vain tiedä siitä... Ei ole totta, me lähdemme jostain syystä aloittamaan muurien ympäröimästä helposti puolustettavasta valtiosta, ja te kakarat ette edes tee mitään suunnitelmaa sitä varten? Päätittekö, että kuollaan kaikki vain urheasti heti laakson porteille niin ei tarvitse vaivautua yrittämään? Bête comme ses pieds..." Laucian sanoi hieman normaalia terävämmällä äänellä, turvautuen erääseen isänsä kansaan kuuluvan matkalaisen hänelle opettamaan loukkaukseen. "No, sentään osa seuralaisista näyttää ikänsä puolesta omaavan aivot, ainakin tuo punavaatteisen pojun hännystelijä. Ehkä tästä vielä jollakin ihmeellä selvitään".\n//Bête comme ses pieds = yhtä tyhmä kuin omat jalkansa\n”Voi, enhän minä silloin olisi edes väsynyt jos olisin saanut tovin nukkua”, Calder vastasi iloisesti ja haukotteli. Hän ei ymmärtänyt Laucianin loukkausta, eikä siitä siksikään suuttunut. Tosin eipä prinssi kyllä muutenkaan juuri koskaan suuttunut loukkauksista. ”Mutta olet oikeassa, me kakarat olimme liian laiskoja tekemään suunnitelmia. Tai tyhmiä, kuka meistä on muka sotaa aikaisemmin käynyt? Mutta minähän en minnekään muurin juurelle kuole, kai sentään edes vähän sinun tuurista on pitänyt tarttua jo minuun kaikkien näiden vuosien aikana”, prinssi jatkoi huolettomasti. Kyllä hänen mieltään painoi huoli, mutta se jäi pahasti väsymyksen alle sillä hetkellä.\nKäyden katseellaan läpi, kuka mahdollisesti oli kiinnittänyt Laucianin huomion, Calder lopulta tuli tulokseen, että tämän oli puhuttava Astoirwenin prinssin henkivartijasta. ”Astoirwen... No, voit hyvinkin olla oikeassa, että sieltä tulee osaavaa väkeä”, Calder totesi jo astetta keskittyneemmin, ”Mutta siinä kulttuurissa on varsin tiukkaa väkeä. Ehkä kaikista suurin vastakohta Vinemarille kaikista Gildomeran valtioista. Cin, älä missään nimessä kerro heille itsestäsi liikaa, ellei ole pakko.” Prinssi lausui viimeiset sanansa jo paljon hiljaisemmalla äänellä. Hän ei ehkä ääneen myöntäisi asiaa, mutta prinssi oli huolissaan ystävästään, mikäli muille selviäisi totuus tämän ammatista.\n"Parempi olla että ei kuolla, sillä siinä tapauksessa saat huolehtia siitä, että viinipikarini on täynnä parasta viiniä tuonpuoleisessa aikojen loppuun asti siitä hyvästä. Niin paljon kuin haluaisinkin pitää ammattini täysin salassa porukalta, se voi olla vaikeaa... etenkin kun ammattitovereistani voi saada yllättävää apua. Ja jos se selviää vasta myöhemmin, reaktio voi olla vihamielisempi, kuin jos kerron alussa jo. Mutta sen verran olen kyllä samaa mieltä, että jätetään tarkka rikoshistoria mielikuvituksen varaan", Laucian sanoi mietteliäästi. Listahan oli 30 vuoden ryöstelyn aikana kasvanut valtavaksi... ja toivottavasti ehtisi vielä moninkertaistumaan ennen uran loppumista.\n”Et sinä kovin kuolleelta minulle näytä, joten tuskin tämä retki paljoa pahempi voi olla”, Calder totesi leikkisästi. Hänen oli vaikea yrittää edes kuvitellal tilannetta, missä Laucian voisi menettää henkensä. Kuitenkin hän oli huolissaan totuuden kertomisesta muille perillisille. Prinssi kyllä luotti varkaan tietävän, millaisia riskejä asiaan liittyisi ja tämä osaisi kyllä itse pelata korttinsa oikein. Kuitenkin Calder olisi mieluummin säästänyt kertomisen siihen asti, kunnes Laucianin joutuisi ottamaan yhteyttä varkaiden kiltaan. ”...Päätös on sinun, milloin haluat kertoa. Mutta älä unohda, että varoitin. Jos muut ottavat asian liian raskaasti ja yrittävät käydä sinuun käsiksi, pakene”, prinssi lopulta vastasi, lyhyen tauon jälkeen. Laucian oli hänen hyvä ystävänsä, ja hän pitäisi tästä huolen, tapahtui sitten mitä hyvänsä. Se oli ollut Calder, joka oli miehen mukaansa mankunut, mutta ehkä hän ei ollut ajatellut asiaa täysin läpi. Laucianista kuitenkin voisi olla ryhmälle paljon hyötyä, juurikin varkaiden killan kautta, eikä mies ollut yhtään hullumpi taistelijanakaan. Calder saattoi vain toivoa muidenkin huomaavan ja ymmärtävän nämä asiat. Otsa hieman rypyssä Calder huomaamattaan puristi Rayen ohjia tiukemmin käsissään.\nIlmoitettuaan asiasta, Caine jäi odottamaan rajan tuntumaan muita. Toki tässä oli huono tehdä suunnitelmia, kun tie oli kapea ja joki virtasi vieressä, eikä saanut ryhmityttyä niin, että kaikki olisivat kuulleet hyvin. Caine yritti katsoa, oliko lähistöllä paremmin tilaa ryhmittäytyä, mutta olisi ehkä kuitenkin paras pysyä vielä suojaloitsun sisäpuolella, kunnes suunnitelma olisi tehty, joten levittäytyminen ei oikein onnistunut. No ei sitten auttaisi kuin huutaa, mutta sitten viholliset toisella puolella voisivat kuulla. Miksihän ihmeessä he eivät suunnitelleet laakson puolella? Toki sinne voisi mennä takaisin, mutta se olisi aika typerää. Kun Dakarai ja Farran seurueineen oli taas kirinyt Cainen (?) ja Jeremy ja Urumiyan prinsessakin olivat jääneet odottamaan suunnitelmaa (?), Caine pohti kenen tehtävä nyt sitten olisi johtaa suunnittelua. Dorian olisi pätevin varmaan, tai hänen tietojensa mukaan, saattoihan porukassa olla yhtä päteviä asiantuntijoita, joita Caine vain ei tuntenut. Mutta hän oli kuitenkin vain Farranin henkivartija… Dakarain varmaan pitäisi johtaa, koska Dehrahiin oltiin menossa, mutta äsken Caine oli saanut sen kuvan, ettei tämä ollut yhtään perillä asiasta ja oli muutenkin nukahtaa satulaan, joten tämä tuskin kykenisi pitämään mitään mahtavaa puhetta ja antamaan tilannekatsausta koko porukalle. No se selviäisi vain kysymällä. ”Dakarai, oletko valmis pitämään puheen ja kertomaan kaikille tilanteen ja suunnitelmat?” Hän kysyi sitten, koska voisi toki hyvin itsekin sen tehdä, kun kerta oli ollut mukana suunnittelussa ja tiesi saman mitä Dakaraikin, koska ilmeisesti tämä ei tiennyt juuri enempää kuin mitä oli jo kertonut heille.\nCaine oli lähtenyt jossain kohdassa Dakarain muistikuvan mukaan ilmoittamaan suunnitelma-asiaa eteenpäin kohti kärkeä, jossa edelleenkin se moukaksi ilmoittautunut Jeremy kovin yritti leikkiä johtajaa. Jeremy oli ihme ja kumma kyllä myös saanut seuraakin jossain kohdassa eikä seura ollut karannut mihinkään, mikä oli Dakarain mielestä jo saavutus siltä mieheltä. Dakarai myhäili vaan mielessään, että onneksi Jeremyn kaltaiset moukat eivät olleet hänen ongelmansa. Mutta tosiaan... Caine oli vähän niin kuin jäänyt sille matkalleen tai sitten kärjessä oli jotain ongelmaa tai jotain. Dakarai kuitenkin päätti hieman kannustaa hevostaan kiriäkseen itsekin kärjen, koska halusi tietää, missä mentiin ja ilmeisesti aika alkutunnelmissa, kun Caine kyseli, että oliko Dakarai valmis pitämään jonkun puheen ja kertomaan, mikä tilanne oli ja mitä oli suunnitelmissa. "Puheen?" pääsi Dakarain suusta ehkä hieman paniikkiseen sävyyn, mutta aika hiljaa, joten Dakarai ei ollut varma kuinka hyvin kukaan sitä kuuli. No, tarkoituksena oli se, ettei kukaan olisi kuullut sitä. Dakarailla löi täysin tyhjää moisista puheista ja suunnitelmista sekä tilanteista sun muista. Se oli aina niin, kun joku pyysi häntä kertomaan tilanteista ja suunnitelmista. Tilanteet ja suunnitelmat vaan katosivat hänen päästään ja hänen päänsä täyttyi kaikista turhista ajatuksista.\n"Ilman muuta, totta kai olen", Dakarai kuitenkin totesi lopulta kunnon vastauksen asiaan ja tällä kertaa kuuluvammalla äänellä. Oli vaan yksi mutta: hän ei ollut yhtään varma enää siitä, mitä he olivat käyneet läpi ja suunnitelleet. No, aina voisi yrittää, mutta fakta oli se, ettei Dakarai ollut mikään puhemies, jos häntä voisi edes mieheksi sanoa. "Niin... Suunnitelma... Tilanne... Tosiaan joo..." Dakarai aloitti ikään kuin pohjustamalla tulevaa puhettaan tilanteesta ja kaivoi samalla karttaa uudestaan esiin, kun oli kerennyt sen jo jossain kohdassa hukata jonnekin, vaikka hetki sittenhän Dakarailla se oli ollut käsissään. No, mutta kartta löytyi, mikä oli ihan hyvä alku puheelle ja sen pitämiselle. "Suunnitelmamme on siis se, että matkaamme kohti Viramiria, joka on Dehrahin toisiksi suurin kaupunkin, jossa on siis osaavaa väkeä ja tarkoituksemme olisi liittoutua Dehrahin sotilaiden kanssa yhteen ja laittaa viholliset pinoon. Suunnitelmassa on vaan yksi mutta... Tai aika montakin muttaa, mutta kuitenkin: emme tiedä tämänhetkistä Viramirin tilannetta. Viimeisen tiedon mukaan - josta on jo aikaa - Viramiria ei ole onnistuttu valtaamaan, mutta tilanne voi olla toinen nykyään. Lisäksi rajalta Viramiriin ilman taukoja tai muita pysähdyksiä on noin kaksi vuorokautta matkaa... siis ainakin. En usko, että voimme pitää sinä aikana lepohetkiä, koska Dehrah kuhisi vihollisia viimeisenkin tiedon mukaan. Nyt heitä voi olla jo enemmän ja tilanne kaaottisempi. Mutta tästä kaikesta huolimatta suunnitelma on ilmeisesti vieläkin se, että olemme matkalle Viramiriin tukemaan joukkoja tai astumaan suoraan itsemurharinkiin päättämään päivämme riippuen Viramirin tilanteesta sillä hetkellä, kun olemme siellä... Tai jos edes pääsemme sinne asti elossa. Kysyttävää?" Dakarai kysyi hienoakin hienomman puheensa jälkeen.\nSkyler pysäytti Neoníllan kuullessaan jonkun tulevan lähemmäksi, kääntyen katsomaan ja huomaten punapäisen Caenezhin prinsin Cainen tulevan heidän luokseen. Prinssi ilmoitti, että he pysähtyisivät vielä miettimään tarkempaa suunnitelmaa, mikä oli kyllä ihan hyvä asia, vaikka Skyler oli ehkä hieman typerästi odottanut Dehrahin väellä olevan sellainen jo valmiina. Vastaten hymyillen prinssin tervehdykseen Skyler jäi odottamaan muiden tulemista perässä, ja pian paikalle ratsastikin Dakarai, Dehrahin kruununperillinen.\nSkyler huomasi melko nopeasti Dakarain hieman hermoilevan, tai ainakaan tämä ei juuri tuntunut olleen täysin valmis selittämään suunnitelmaa. Prinsessa hymyili tälle pienesti toiveenaan rohkaista nuorta prinssiä, mutta oliko sillä ollut vaikutusta? Tuskinpa vain, ainakaan kovin paljoa. Kun Dakarai oli saanut kerrottua kaiken, mitä ei tosin ollut kovin paljoa, ja Skyleria huolestutti erityisen paljon se, kuinka he eivät oikeasti tienneet yhtään, mihin tilanteeseen olivat astumassa. Kuitenkin huolen sijaan hän päästi kasvonsa rentoutumaan neutraaleiksi, yrittäen parhaansa mukaan vaikuttaa rauhalliselta. ”Itse asiassa melko paljonkin, prinssi Dakarai”, Skyler aloitti tunnustelevasti, kun tämä kysyi, oliko kysymyksiä. Prinsessalla todella oli aika paljonkin kysymyksiä, mutta ne saisivat nyt odottaa hetken. ”Ehkä olisi paras odottaa muutkin paikalle?” hän ehdotti, vilkaisten vielä taempana tulevia. Eihän hän tiedä, oliko matkalla hänen selkänsä takana kaikki muut keskustelleet yhdessä, mutta sen perusteella, kuinka kaikki olivat vielä omissa porukoissaan, hän uskalsi epäillä. Eniten Skyleria huoletti sillä hetkellä, ettei yksikään hevonen saati ratsastaja jaksaisi kahta vuorokautta laukata putkeen, ja miten he edes selviäisivät Viramiriin, jos koko matka kuhisi sotilaita?\nLeppoisa jutustelutuokio keskeytyi, kun edessäpäin alkoi selvästi tapahtua ja kärkijoukko alkoi pysähtyä. Marcellaa hirvitti, koska se tiesi sitä, että kohta pitäisi päästä laaksosta ulos vihollisten keskelle. Kun he olivat päässeet lähemmäs (?), Dehrahin prinssi alkoi kertoa suunnitelmista, tai ei oikein ollut alkuun varmaan, kertoisiko hän sittenkään yhtään mitään, mutta kyllä hän lopulta pääsi vauhtiin puheensa kanssa. Suunnitelma ei kyllä kuulostanut Marcellan korvaan yhtään lupaavalta, tai toki se osuus kuulosti ihan hyvältä, että he matkaisivat Dehrahissa toisiksi suurimpaan kaupunkiin ja saisivat sieltä sotilastukea. Mutta sitten se loppuosuus, että sinne kaupunkiin piti päästä ensin ja sitäkään ei tiedetty, olisiko se vain täynnä vihollisia, jos sinne edes päästäisiin. Matkaa olisi yli kaksi päivää ja taukoja ei muka voinut pitää, koska maa kuhisi vihollisia ja vaikka matkasta selvittäisiin, perillä voisi odottaa lisää vihollisia, ja oli erittäin epätodennäköistä, että Viramiriin asti edes päästäisiin ja kun portistakin pitäisi ensin päästä muurien toiselle puolelle ja sekin taisi olla helpommin sanottu kuin tehty. Lopulta prinssi kysyi, oliko jollain kysyttävää tästä suunnitelmasta. ”Minulla olisi kysymys, eikö meillä ole mitään parempaa suunnitelmaa?” Marcella kysyi, koska tuo kuulosti hänestä liikaa siltä, että saman tien voisi vain tappaa itsensä tässä ja nyt ja säästyä pahemmalta kärsimykseltä.\n”Älkäähän nyt, ei tilanne ole niin paha kuin miltä se ehkä kuulostaa. Lisäksi tuossahan oli vasta osa suunnitelmasta, eli suunta, mihin lähdemme päästyämme Dehrahiin. Koska matkaan tulikin muutama mutka lisää, meidän on suunniteltava yhdessä paremmin. Ensi alkuun meidän olisi varmaan laitettava muutama tiedustelija selvittämään, mikä tilanne portin toisella puolella on ja onko siitä mahdollista päästä läpi ja jos ei, tarvitaan jokin harhautus, jolla vihollisen huomio saadaan pois portista. Eikä kukaan voi kahta vuorokautta ilman lepoa ratsastaa menemään, vaikka me voisimme, hevoset eivät, joten lepotaukoja on pakko pitää, oli vihollisia tai ei. Lähdemme kuitenkin yrittämään sitä kautta ja vaihdamme suunnitelmaa, jos sieltä ei heru muuta apua kuin armokuolema.” Se punatukkainen Caenezhin prinssi sanoi ja kyllä tuo nyt ehkä hiukan realistisemmalta kuulosti, mutta ei se Marcellaa juuri vakuuttanut enempää.\nKun Dakarai oli selittänyt aika ontuvan suunnitelmansa ja kysynyt, että oliko kysyttävää, niin ei varmaankaan olisi pitänyt yllättyä, että olihan sitä kysyttävää ja ilmeisesti kysymyksiä oli luvassa paljon. Skyler ei kuitenkaan aloittanut mistään kysymyksistä, joten ehkä se oli väärähälytys? Ehkä Dakarai olikin kertonut suunnitelman tarpeeksi tarkasti. Tai no... kyllä hän itsekin tiesi, että suunnitelma oli kuulostanut tuhoon tuomitulta heti alkuun ja se kuulosti typerältä Dakarain selittämänä, mutta Dakarai laittoi kaiken väsymyksen piikkiin. Ehkä hänen olisi pitänyt antaa jonkun viisaamman kertoa suunnitelma puolestaan, mutta hän ei halunnut antaa itsestään ihan niin typerää kuvaa, miltä ehkä saattoi ulospäin näyttää. Tosin pian Skylerilta tulikin kysymys tai no ehdotus, että muita pitäisi myös odottaa, mikä toki olisi ihan suotavaa, ettei tarvitse erikseen jollekin myöhäiselle kertoa suunnitelmia uudestaan ja uudestaan. Lisäksi Dakarai saisi ehkä hyvän syyn torkahtaa välissä... ehkä.\nTorkkumiset saivat kuitenkin jäädä sikseen, koska yksi joukon perillisistä päätti kysyä, että eikö heillä olisi yhtään parempaa suunnitelmaa. "Pahoittelen, mutta en ole kovinkaan virkeässä tilassa tällä hetkellä eikä suunnitelmien luonti ole alaani, joten ehkä joku muu tekee paremman suunnitelman", Dakarai totesi siihen pahemmin miettimättä mitään, koska ei yksinkertaisesti jaksanut. Caine kuitenkin päätti ottaa seuraavan puheenvuoron selittäen asiaa hieman paremmin ja uskottavammin eikä suunnitelma kuulostanut enää niin tuhoon tuomitulta, mitä se kuulosti Dakarain selittämänä. Ehkä Dakarai oli vaan pessimisti? "Armokuolema kuulostaisi kyllä ihan hyvältä tähän väsymykseen ainakin... Haluatko kunnian Chatha?" Dakarai päätti kysyä lopuksi sulloen karttaa tavaroidensa joukkoon samalla.\nLaakson rajalle kun saavuttiin, niin prinssi Dakarai joutui vaikeaan tilanteeseen joutuessaan kertomaan suunnitelmista koko porukalle. Prinssi ei tietenkään ollut kovin hyvin kuunnellut tai ymmärtänyt koko suunnitelmaa, väsynyt kun oli, joten antoi koko tilanteesta aika onnettoman kuvan melkoisen takeltelun jälkeen. Prinssi Caine yritti hiukan auttaa suunnitelman suhteen, kun Dakarai ensimmäisen kysymyksen jälkeen myönsi, ettei ollut parhaassa suunnitelmien suunnittelukunnossa tällä hetkellä. Kun Caenezhin prinssi oli maininnut siitä, että jos Vinemarista ei tulisi muuta apua, kuin armokuolema, niin sitten voisi vaihtaa suunnitelmaa sen suhteen, Dakarai päätti keksiä jotain todella typerää. Nimittäin hänestä armokuolema kuulosti hyvältä ja sitten kysymys, että halusiko Chatha kunnian. Kai tuo oli vitsi? Henkivartijan tehtäviin ei missään nimessä kuulunut suojatilleen armokuoleman jakaminen. ”Valitettavasti se ei kuulu toimenkuvaani, pikemminkin päinvastoin. Olkaa kärsivällinen, teidän korkeutenne. Kyllä kuolema aikanaan tulee, oli se armollinen tai ei, näillä näkymin sitä ei tarvitse edes odottaa kauaa muutenkaan.” Chatha vastasi vaimeasti, koska ei tämä nyt sopinut muitten korville, että hänen prinssinsä halusi kuolla ennemmin kuin pelastaa kuningaskuntansa. ”Ihan vinkkinä, jos olette noin väsynyt, olisi ehkä parempi olla hiljaa kuin puhella varomattomasti, tiedä mitä vääriä huhuja siitä voi lähteä liikkeelle.” Hän lisäsi vielä hiukan huolissaan, ei kai kukaan tosissaan tuollaisia kysellyt?\n"Totta", totesin Skylerille vielä, kun tuo sanoi, että tulisimme ehkä huomaamaan tällä matkalla kuningaskunnista jotain, mitä pelkillä lomamatkoilla tuskin huomaisi. Tämä reissu olisi kyllä jännittävä, muutenkin siis kuin että jännitti jäisikö henkiin vai ei. Pian kuulin takaani tutun äänen, Cainehan se minua huuteli ja lähestyi. Kuulemma nyt olisi aika pysähtyä miettimään suunnitelmaa.\n"Selvä juttu", sanoin ja hidastin rakkaan hevoseni Aldavinurin vauhtia ja lopulta pysäytin sen lähelle Cainea. Sieltähän se minun mielestäni ärsyttävä prinssi Dakaraikin saapui pian ja Caine kysyi, oliko tuo valmis kertomaan tilanteesta ja suunnitelmista. Ja ilmeisesti prinssi oli. Dakarai aloitti puheensa ontuen, mutta kyllähän siitä sitten ehkä jotain selvää sai. Suunnitelma nyt vain ei kuulostanut tällä hetkellä kovin hyvältä, ainakaan tuon puheen ansiosta. Kauniimman sukupuolen edustajilla oli ymmärretävästi kysymyksiä suunnitelmaan liittyen, sillä suunnitelma ontui hieman, mutta ehkäpä siitä saataisiin vielä veistettyä parempi. Itse kuitenkin ajattelin olla ottamatta kantaa siihen. Caine onneksi osasi avata suunnitelmaa neidoille paremmin kuin Dakarai. Enkä yhtään ihmetellyt. Dakarai ei vaikuttanut yhtä hyvin sotilaallisesti koulutetulta kuin Caine.\nDakaraita nolotti edelleenkin se, miten oli suunnitelman kertonut muille. Lähinnä nuori prinssi oli antanut itsestään vaan entistä idiootimman kuvan, koska ei ollut itsekään ollut ihan perillä suunnitelmasta. Se taas johtui ihan vaan siitä, että väsymys painoi mieltä ja oli enemminkin taakka tällä hetkellä. Dakarai halusi painua maan rakoon, josta kukaan ei häntä löytäisi ja siellä hän saisi ihan rauhassa nolata itsensä eikä kukaan olisi kuulemassa hänen typeryyksiään. Totuus nyt tietenkin oli myös sekin, ettei Dakarai ollut se kaikista viisain tai edes hyvä tekemään suunnitelmia tai ainakaan tuomaan niitä julki. Hän sai vaan itsensä kuulostamaan typerältä, kun toi suunnitelmiaan julki. Dakarain omassa päässä suunnitelma kuin suunnitelma saattoi kuulostaa tarkkaan laaditulta ja aukottomalta ja saattoi toki ollakin sitä välillä, mutta ulosanti teki suunnitelmista typerän kuuloisia. Ehkä hän vaan oli hieman sosiaalisesti kömpelön oloinen ja sanallinen ilmaisu vaati vielä oman harjoittelunsa, mutta karu totuus sekin, ettei prinssi oikein ollut tätä ennen puhunut kovinkaan suurelle joukolle. Se tosin oli varmaan näkynytkin aika pitkälle, mutta puheiden pitokin oli vaan puheiden pitoa. Eikä puheen pito mittaisi kenenkään todellisia taitoja, vaikka niin sanotun johtajan kuuluisikin saada puheillaan muu joukko puolelleen eikä saattaa itseään huonoon valoon ja kenties naurunalaiseksi.\nMutta sitten armokuolemaan, jota Dakarai oli pyytänyt Cainen parannellun puheen jälkeen. Chatha vastasi prinssin armokuolemakysymykseen, ettei se kuulunut hänen toimenkuvaansa vaan päinvastoin. Dakarain piti vaan olla kärsivällinen, koska kyllä kuolema korjaisi varmasti jossain kohdassa, oli se sitten armollinen tai ei ja näillä näkymin ei tarvinnut odottaa kovinkaan kauaakaan. Mies sanoi sen niin vaimeasti ja vakavalla äänellä, jolloin Dakarai katsoi henkivartijaansa. "En ollut tosissani... Harmitonta huumoria se vaan oli. Vitsi vitsinä", Dakarai tokaisi Chathalle, ettei tämän tarvinnut yöuniaan menettää vitsin takia. Okei, oli se hieman karu vitsi, jos otti huomioon sen, että vitsi oli meinannut sitä, että Dakarai olisi kuollut mieluummin kuin pelastanut kuningaskuntansa. Eihän hän nyt tosissaan kuolemaa ollut ajatellut. Ei hän voinut nyt kuolla. Hän oli liian kaunis kuolemaan. Chatha puolestaan jakeli prinssille vielä neuvoja, että jos väsyttää, niin kannattaisi olla vaan hiljaa, koska huolimattomat puheet saattaisivat laittaa vääriä huhuja liikkeelle. "Tokitoki... Ihan viisas neuvo, mutta vitsihän se vaan oli. Älä turhaa ole huolissaan", Dakarai totesi asiaan, vaikka armokuolema kyllä houkutti tällä hetkellä... Mutta vitsi vitsinä. Ei Dakarai oikeasti kuolla halunnut. Hänen huumorinsa oli vaan hieman pimeämmän puoleista.


Pääsiäisen live-seuranta: Viidelle lieviä vammoja rekkakolarissa – aamulla huono ajokeli - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 24.03.2016 15:55\n(Päivitetty 25.03.2016 13:57)\nPohjoisessa ajokeli on ollut kiirastorstaina melko kehno. Pääsiäisen menoliikenne on vilkkaimmillaan torstaina ja perjantaina. Liikenneviraston mukaan pääsiäisenä liikennettä on jopa tuplasti tavallista enemmän.\nKello 13:56 Oulun Ideaparki-kauppakeskuksessa pitkäperjantaina ilmainen pizza houkutteli paikalle satoja jonottajia. Lue juttu täältä.Kello 9:22 Pääsiäisen menoliikenteessä poliisi antoi eilen kymmeniä sakkoja valtateillä 3,4 ja 5, tiedottaa Hämeen poliisilaitos. Poliisin kamera-autot kuvasivat lisäksi satoja ylinopeutta ajavia kuljettajia torstaina. Poliisi muistuttaa valvovansa tänäänkin menoliikennettä.\nKello 9:18 Hämeen poliisilaitos kertoo pääsiäisen aloituksen työllistäneen poliisia viime yönä. Suurin työllistäjä oli alkoholiin liittyvä häiriökäyttäytyminen. Esimerkiksi putkaan joutui viime yönä vajaa kaksikymmentä ihmistä päihtymyksen takia. Näistä suurin osa Lahdessa.Kello 7:19 Pääsiäisen menoliikenne jatkuu tänään pitkäperjantaina odotettavasti eilistä rauhallisempana. Tampereen tieliikennekeskuksen päivystäjän Marko Nuutisen mukaan eniten liikennettä on odotettavissa kello 9–14 välille. Suurimmat liikennemäärät keskittyvät pohjoiseen suuntaaville valtateille 3, 4, 5 ja 9.– Tänään kannattaa varautua huonoon ajokeliin ja olla tarkkana kuin porkkana ajossa, Nuutinen neuvoo.Huomisesta alkaen sään odotetaan paranevan. Kello 4.30 Yksi loukkaantui lievästi henkilöauton ajettua tunnelin seinään Pietarintiellä Loviisassa. Tunneli oli Helsingin suuntaan hetken suljettuna. Poliisi tutkii turman syytä.Kello 4:15 Varsinais-Suomessa Salossa on kuollut mies rivitalon huoneistopalossa. Ei muita loukkaantuneita eikä evakuointeja. Poliisi tutkii syttymissyytä.Kello 3:00 Kymenlaaksossa Virolahdella on sattunut rekan ja henkilöauton risteyskolari. Henkilöautossa olleet viisi ihmistä eivät ensitietojen mukaan saaneet vakavia vammoja, mutta kaikki vietiin sairaalaan tarkastettaviksi.Kello 1:10 Hyvää pitkäperjantaita! Tänään muistetaan Jeesuksen ristiinnaulitsemista. Suomen ortodoksinen kirkko viettää pitkäperjantaita samaan aikaan luterilaisen kirkon kanssa, kun taas esimerkiksi Venäjän ja Kreikan ortodoksikirkoissa pitkäperjantai osuu huhtikuun lopulle.Kello 21.55: Pitkäperjantaina kannattaa ottaa liikenteessä huomioon vaihteleva ajokeli. Suomeen leviää lännestä uusi lumisadealue. – Lumisade näyttäisi olevan sakeimmillaan aamulla länsipuolella, Pohjanmaan suunnalla. Ajokeli on ainakin siellä huono, MTV:n meteorologi Liisa Rintaniemi toteaa.Kello 21.32: Hyvää pääsiäistä, toivottaa pääsiäispupu Justiina. Kuva otettu tänään Ullavassa. Kuva: Jaana Mäkelä\nKlo 19.33: Lumisade on sakeimmillaan Pohjois-Pohjanmaalla, muun muassa Oulun seudulla ajokeli on huono lumen tulon vuoksi, kertoo MTV:n meteorologi Liisa Rintaniemi. Etelämpänä sää on pakastumassa yötä kohden, eli osa teistä voi jäätyä yön aikana. Kello 18.15: Pääsiäisen menoliikenne on sujunut erittäin rauhallisesti, Liikennevirastosta kerrotaan. – Melkein voisi sanoa, että on ollut rauhallisempaa kuin normaalina perjantaina, liikennepäivystäjä Jori Hilden sanoo STT:lle. Kello 17.45: Onnettomuuspaikan raivaus Kehä I:llä on ohi. Turma jumitti liikennettä myös länteen päin menevällä kaistalla, sillä ihmiset pysähtyivät ottamaan kuvia onnettomuuspaikalle, ylikonstaapeli Antti Lyytikäinen Länsi-Uudenmaan poliisin tilannekeskuksesta kertoi Kello 17.15: Liikenneviraston liikennepäivystäjä Marjatta Talliniemi muistuttaa, että talvirenkaat ovat tarpeen pääsiäisliikenteessä osassa Suomea.– Etelässä ei isompia ongelmia ole, koska pääväylät on suhteellisen kuivia,Talliniemi kertoo MTV Uutisille– Jos menee Keski-Suomesta ylöspäin niin suosittelen ehdottomasti talvirenkaita, sinne ei kannata kesärenkailla lähtee.Kello 16.35: Kehä I:llä Etelä-Suomessa on ruhkautunut pahasti ja liikenne itään päin on kokonaan poikki. Syynä ovat Espoon Lintuvaaran kohdalla itään päin mentäessä kuormurin lavalta pudonneet metalliputket. Kello 16.06: Oulussa on jo liikenteessä kolissut. Kello 15.53: Liikenneviraston liikennepäivystäjä Marjatta Talliniemen mukaan pääsiäisen menoliikenne näyttää tällä hetkellä aika hyvältä.– Liikennemäärät ovat alkaneet kasvaa nelostiellä Helsingistä Lahden ja Heinolan suuntaan. Aika reippaasti on liikennettä mutta ei jonoksi asti.– Pahin tilanne on Pohjoispohjanmaan ja Kainuun suunnalla, Oulun moottoritie on hyvin ruuhkainen.\nPääsiäinen ruuhkauttaa päätiet – viimehetken vinkit menoliikenteeseen 24.3.2016\nVaro näillä alueilla pääsiäisen menoliikenteessä – ”Ei mitään asiaa kesärenkailla” 24.3.2016\nPääsiäinen jopa tuplaa liikenteen – haittana lumisade 24.3.2016\nSairaanhoitopiiri varoittaa jalankulkijoita erittäin liukkaasta kelistä Kotimaa\nSatakunnan Kansa: Porissa jaettiin riippuvuutta aiheuttavia lääkkeitä hoitokäytäntöjen vastaisesti Katso lisää\nSairaanhoitopiiri varoittaa jalankulkijoita erittäin liukkaasta kelistä uutiset\nKevään yhteishaku lukioihin ja ammattikoulutukseen alkaa huomenna Mainos\nBrysselin iskut lisäsivät valvontaa Helsinki-Vantaan kentällä – pahat pääsiäisjonot vältettiin


Mikä oli sinun lempikuvasi?\nRaapustanut Matilda Ei kommentteja:\nKolmas adventti on aivan käsillä! Alkaa jo pikkuhiljaa jännittää tämä jouluaika, kun kaikki lahjatkin vielä ostamatta... Koulua on enää kuusi tuntia jäljellä kahden päivän aikana, koestressi on kadonnut ja joululaulut soivat taukoamatta. Ehkä tästä joulusta tulee hyvä, ehkä ei - se nähdään sitten. Tässä kuitenkin pari kynttilänkuvaa otettuna uudella kameralla :) ↴\nValitettavasti uuden kameran kanssa on vähän hakemista vielä tässä vaiheessa, joten suurin osa kuvista on vinossa... Taputukset! Tässä sitä kuitenkin oppii, pikkuhiljaa :)\nUuden vesileimankin väsäsin nopeasti, en kyllä usko tuon pysyvän hirveän pitkään. Saapa se olla siihen asti, kunnes jaksan tehdä uuden...\nRaapustanut Matilda 4 kommenttia:\nKaikki kuvat (c) SYLVIA\nRaapustanut Matilda 2 kommenttia:\nMuistatteko alkusyksystä sen hetken, kun puista piti poimia ne mädät omenat, joita ei ollut kerätty ajoissa? Laitoitteko hetkeksi omenat auringon paahtamalle kivelle odottamaan parempaa hetkeä siirtää ne lopullisesti tiensä päähän? Laitoitko ne kivelle vain siksi ajaksi, kun haet lisää omenoita, mutta sitten huomaat, että ne voi poistaa myöhemmin? Mikä oli syynä? En usko ollenkaan, että syynä olivat itse omenoiden kauneus, mutta eräs luontokappale se saattoi hyvinkin olla.\nMeille kävi näin, ja onneksi kamera saatiin lähettyville ja hetki ikuistettua. Nämä kuvat eivät olekaan omaa kädenjälkeäni muuten, kuin erittäin hienovaraisen muokkauksen osalta, vaan nämä kuvat on ottanut SYLVIA, joka on erittäin taitava kameran kanssa.\nBlogi on elellyt hiljaiseloa ja muutenkin täällä on ollut aika hiljaista ja postaaminen epäaktiivista. Kuvia on hirveä läjä julkaisemattomana ja muokkaamattomana, enkä näitä tämänkään postauksen kuvia ole muokannut. Lisäsin näihin vesileimat ja pienensin sopivaan kokoon, mutta muuten nämä ovat aivan muokkaamattomia.\nYritän pikkuhiljaa saada kuvia muokattua, toisen blogin joulukalenterin ollessa valmis. Hiukan enemmän postauksia tulee siis toiseen blogiini, jonka osoite on tässä → pollenkirjakarsina.blogspot.fi ←\nTässä kuitenkin muutama kuva Ohkolan reissulta, jossa kävimme koulun kanssa reilu kuukausi sitten. Vähän aikaa tästä on siis kulunut, enkä siitä mitään selittelekään, joten tässä vain kuvat :)


Metsäteollisuus ry:n toimitusjohtaja Anne Brunila varoitti perjantaina, että paperitehtaiden lopettamisia ja koneiden sulkemisia saattaa tulevaisuudessa tulla vielä lisää.\nPaperiliiton puheenjohtajan Jouko Ahosen mielestä Brunilan puheissa kannattaa tarttua erityisesti verbiin saattaa.\n– Tehtaiden ja linjojen sulkemisia toki saattaa olla edessä, mutta vain pahimmassa mahdollisessa skenaariossa, Ahonen sanoo.\nAhosen mukaan pahin mahdollinen skenaario toteutuu, jos Venäjän kaavailemiin puutulleihin ei saada neuvoteltua lievennyksiä, puun hinta jatkaa kohoamistaan ja raaka-ainepula iskee.\nAhonen on kuitenkin toiveikas erityisesti puutullien suhteen. Hän on mukana puutulleja käsittelevässä Esko Ahon työryhmässä, joka antaa väliraportin ensi viikolla.\n– On sellainen tunne, että puutulliasia saattaa hyvinkin ratketa kevään aikana. Meillä on työryhmässä tullut esille hyviä ideoita. Ainakaan en usko, että tullut iskevät niin voimakkaina kuin on kaavailtu.\nTyöryhmä on pohtinut muun muassa kotimaisen puun saatavuutta. Kriittisin puulaji on Ahosen mukaan lyhytkuitutuotantoon käytettävä koivu, jonka Venäjän-tuontia ei pystytä korvaamaan kotimaisin eväin.\n– Osa yrityksistä on jo ratkaissut tämän sijoittamalla Etelä-Amerikkaan ja eucalyptukseen.\nAhonen on yhtä mieltä Brunilan kanssa siitä, että metsäteollisuudessa eletään nyt suhdannekuopan sijaan rakennemuutosta. Rakennemuutos maailmalla on myös palautunut Suomen hyväksi.\n– Monesta paperituotteesta on ollut ylitarjontaa. Tehtaiden sulkemiset Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa ovat kuitenkin vähentäneet sulkemistarpeita Suomessa.\nSuomessakin on vielä tehtaita, jotka ovat ylitarjonnan vuoksi riskilinjalla, Ahonen myöntää. Hän ei kuitenkaan suostu spekuloimaan seuraavaksi suljettavia tuotantolaitoksia.


Keskustelu - Lapsipuolien tempauksia | Sana vapaa | Meidän Perhe\nklo 9:35 | 3.5.2006\nInnoittuneena tuosta anopin tempauksia-ketjusta: millaisia kauheuksia teidän lapsipuolisenne (siis puolisoiden lapset muista liitoista) ovat tehneet?\nItselläni on jonkinmoisia sopeutumisongelmia mieheni lapsiin edellisestä avioliitosta. Lapsia on klome, ja he ovat jo lähes " isoja ihmisiä" . Mutta äsyttäviä:\n- Eivät koskaan tervehdi minua tavatessamme vaan kiinnittävät huomiota vaan isäänsä.\n- Eivät sano " kiitos" noustessaan ruokapöydästä\n- Ovat muutenkin sulkeutuneita, epäkohteliaita ja tympeitä.\nAnoppini on onneksi lohdutanut, että nämä " lapset" ovat sellaisia kaikille, ei suinkaan vaan minua kohtaan. Mutta silti ottaa pattiin niin maan perusteellisesti. Mulle hyvät tavat ovat tärkeitä.\neikä esim. omien huoneiden ja jälkien siivoamista tavatessamme ja huomattuani, etteivät he ota minulta käskyjä/pyyntöjä vastaan, delegoin asiat heidän isälleen. Patistaessani miestäni pistämään lapsia tekemään asioita, olen kyllä hyvin aina perustellut miehelleni MIKSI lasten tulisi tehdä tiettyjä asioita, jotta miehelleni ei jää sellaista fiilistä, että haluan vain komenella komentelemisen ilosta heitä. Näin saan hänetkin paremmin panostamaan asioihin. Miehet eivät välttämättä aina huomaa kaikkia asioita..\n" Onnellinen vauva, hänellä on kaksi äitiä!" Lapsi ajatteli, että vauvan äiti olen sekä minä, että hänen oma äitinsä, mieheni ex.\nOlisi kiva kuulla täällä mitä on tiedossa jos suhde jatkuu\nja todella pikkusieluista mieheltäsi on yhä haukkua ex-vaimoaan noin alentavasti. Taitaa ongelmien juuret löytyä miehen suvusta, jos kerran mummokin on noin outo.\nkun eka miehen lapsi oli mun kans ihan hyvä " kaveri" ja jutteli paljon ja seura kelpas. Sit yks kaks muuttu sellaseks et ei puhunu sanaakaan. Syytä ei vieläkään kukaan tiedä, onneks jo paria sanaa taas puhuu.\nEx on myös kieltänyt mua puhumasta lapselleen jos hän on paikalla...\nklo 12:23 | 3.5.2006\nJa meillä vanhempiin kuuluu minä eli äiti ja mieheni eli lasten isä. Jos lapsia ei ole kasvatettu käyttäytymään hyvin, kannattaa ihan ensimmäisenä katse kääntää miehen suuntaan.\nAnoppini alkoi kuitenkin kerran juttelemaan minulle poikansa lapsista (siis näistä lapsipuolistani) ilman että itse otin heitä puheeksi. Ja anoppi nimenomaan oli itsekin pahoillaan siitä, että nämä lapsukaiset ovat niin sisäänpäin kääntyneitä, tympeitä ja etäisiä.\nOlisi hienoa jos näihin lapsiin saisi hyvän suhteen (niinkuin olen koko muuhun uuteen sukuuni saanut) mutta ehkä se vaan ei onnistu ja se täytyy hyväksyä.\nMieheni itse on tosi hyvätapainen ja kultainen joten lasten käytös on sikälikin kummallista. Tosin miehen ex-vaimo on mieheni mukaan aika sulkeutunut, negatiivinen mököttöjä. ehkälapset ovat sitten sieltä oppineet tapansa.\nPistä vähän joustoa polviin niin olo kohenee sullakin.\nkyllä, hermot menee välillä joka päivä. Eli minä olen se joka kuuli mieheltään tuon potta+nokkamuki jutun ja tyttö jo kuusi. Tyttö saattaa satuttaa tahallaan poikaani joka on 4, ja kun toinen huitoo takaisin juoksee itkien isänsä luokse. Onneksi mies ei mene tähän lankaan. Valehtelee äidilleen että tukistan häntä. Ja valehtelee usein muistakin asioista. Jos olisin tiennyt heti alussa minkälainen tytöstä tulee, olisin sanonut suhteelle kiitos ei..\nKoska nimittäin mä en oikein usko, että on olemassa sellaista erityistä huonostikasvatettua lapsirotua, kuin " miehen lapset entisestä avioliitosta" . Nimittäin IKINÄ en ole yhdeltäkään UO:lta kuullut, että miehen lapset osaisivat käyttäytyä tai olisivat sivistyneitä.\nItse epäilisin, että he piilottavat tehokkaasti sen puolen ja esittelevät mielellään näitä epäsosiaalisia ja muita epä-puoliaan.


Mustaa kultaa meren pohjasta SOVELIAn avulla.\nAutodesk Productstream Professional korvattiin Sovelialla, Symetrin PLM-järjestelmällä.\nSovelian myötä työnkulku on tehostunut Qinterran toimintojen jokaisessa vaiheessa alustavasta suunnittelusta tuotantoon ja kunnossapitoon. Myös käsityötä vaativat prosessit ovat vähentyneet merkittävästi. Sovelia ei siis ole ainoastaan korvannut Autodesk PSP:tä, vaan tuonut yritykselle myös lukuisia muita etuja. Francesella onkin jo suunnitelmia, miten tuotteen elinkaaren hallintaa voidaan kehittää Qinterralla entisestään:\n- Näemme Soveliassa suurta kehityspotentiaalia tulevaisuutta ajatellen. Olemme käyttäneet järjestelmää kaksi vuotta ja ottaneet huikeita edistysaskelia, mutta kehitettävää on edelleen. Aiomme muun muassa avata Sovelian tietyiltä osin myös alihankkijoillemme, niin että hekin voivat jakaa meille keskeistä tuotetietoa ja asiakirjoja. Siitä on merkittävää hyötyä sekä meille että yhteistyökumppaneillemme\nMario Francese, projektipäällikkö, Qinterra Technologies\nSymetri customer reference - Qinterra Technologies FI.pdf


Pokeriammattilaiselta vaaditaan viileyttä ja pelisilmää | Elävä arkisto | yle.fi\nPokeriammattilaiselta vaaditaan viileyttä ja pelisilmää\nJulkaistu 07.08.2014 - 14:23 . Päivitetty 28.01.2016 - 15:21\nPokerin suosio tavallisesta casinoilla ja illanistujaisissa pelattavasta korttipelistä kasvoi räjähdysmäisesti Internetin myötä. Nettipokerin kasvaessa jokaisella oli halutessaan mahdollisuus pelata rahasta muita pelaajia vastaan. Suomessakin pokerista tuli monelle kokopäiväinen ammatti.\nPokeri on maailmanlaajuisesti suosittu korttipeli. Pokerista on useita variaatioita, mutta etenkin nettipokerissa pelataan usein Texas hold’emia. Internetissä pelattavan pokerin lisäksi pokeriammattilaiset kiertelevät erilaisia live-pokeriturnauksia. Suomalaiset ammattilaiset suosivat usein Euroopassa pelattavia turnauksia, koska näistä saatavat voitot ovat verovapaata tuloa.\nPatrik Antoniusta pidetään yhtenä maailman menestyneimmistä nettipokerin pelaajista. Vuonna 2005 ilmestyneessä Neon-ohjelmassa hän kertoi itsestään ja pokerin peluusta. Antoniuksen mukaan Pohjoismaista löytyy todella hyviä nettipokerin pelaajia, joskin ruotsalaiset ovat hänen mukaansa edelläkävijöitä.\nAntoniuksella on selkeä taktiikka pelissään. Peliin tulee keskittyä eikä miettiä itse summia. Patrik Antoniukselle raha ei ole pelissä tärkein asia. Hän omaa korkean kilpailuvietin ja haluaa olla pelissä paras. Pokerikirjojen opiskelua hän ei kuitenkaan suosi, vaan luottaa omaan pelityyliinsä. Pokerin ydin on hänen mukaansa tärkeiden päätösten teko ja loput on kiinni tuurista.\nToisin kuin Patrik Antonius, Aki Pyysing suosii pelaamisessaan kirjaoppia. Pyysing kertoi Kotimaan kasvot -ohjelmassa käyttäneensä todella paljon aikaa itse pelin opiskeluun. Ammattilaiselle pokeri on lähes riskitön laji, kunhan vain tietää mitä on tekemässä. Tärkeä sääntö pokerissa hänen mukaansa on, että rahaa pitää pelata vain sen verran, kuin on valmis häviämään. Vuokrarahoja ei kannata pokeriin laittaa.\nVuonna 2012 Arto Nybergin luona vieraili 21-vuotias Joni Jouhkimainen, joka pelasi ammatikseen pokeria ja johti Suomen rankinglistaa tuohon aikaan. Hänen turnausvoittonsa olivat kivunneet satoihin tuhansiin euroihin. Jouhkimaisen mukaan toisia pelaajia pystyy oikeasti lukemaan. Amatööripelaajia on luonnollisesti helpompi tulkita kuin ammattilaispelaajia. Aloittelijan tyypillinen virhe hänen mukaansa on hosuminen. Rauhallisuus ja tietynlainen viileys ovat tärkeitä valtteja pokeria pelattaessa.\nTeksti: Pasi Lehtola\nPajatson suomenmestaruus ratkottiin kolikoiden kilinän tahdissa\nSnookeria Suomessa Robin Hullin johdolla\nHuutokauppa on parhaimmillaan viihdyttävää show'ta\nPuu kaatuu ja puru lentää, kun metsurit mittelevät MM-tasolla\nVuonna 1965 toimittajaksi mielineen piti olla sinut kiireen, painomusteen ja tupakan kanssa\nTalven metsätöitä Haapajärvellä 1949\nammatit ammatit ammatit ammatit ammatit ammatit\npokeri pokeri pokeri\nKotimaan kasvot Kotimaan kasvot\nSkandinavian parhaat sökömiehet nokittelivat laivalla\nRaportti avopokerin Scandinavian Open -kilpailusta.\n"Mikä saa pelimiehen jättämään lähimmäisensä joulupyhien alla ja suuntaamaan risteilylle? Haluaako hän kenties sivistyneesti pelata hieman uhkaa?" Ruotsinlaivalla miteltiin joulukuussa 1990 avopokerin eli sökön Scandinavian Open -turnaus. Suurimmilla panoksilla pelattiin kilpapöytien ulkopuolella.\nHarmittomana alkava pelaaminen voi hallita koko elämää\nSuomalaisiin iski pelihimo 1980-luvulla. Kansalaiset alkoivat törsätä suuria summia rahapeleihin jopa kansainväliselläkin tasolla. Jo silloin tiedettiin, että osa oli todellisia pelureita, jotka pelasivat aina kun oli mahdollista ja kaiken muun kustannuksella.\nHauturi Olli Karonen pilkki soppakalat Kekkoselle\n40 vuotta hautausurakoitsijana toiminut Olli Karonen kertoo.\nJämptisti 40 vuotta hautausurakoitsijana toiminut Olli Karonen kertoo Kotimaan katsauksessa työstään ja intohimostaan maalaamiseen. Lisäksi Karosella on aikamoisia kalajuttuja kerrottavanaan: hän on esimerkiksi pilkkinyt Kekkoselle kerran soppakalat, kun presidentillä itsellään ei ollut kalaonnea.


1. Anu Vehviläinen /kesk\n2. Jari Lindström /ps\n3. Ari Jalonen /ps\n4. Jari Lindström /ps\nTäysistunnon pöytäkirja 110/2012 vp\nPTK 110/2012 vp\n110. KESKIVIIKKONA 14. MARRASKUUTA 2012 kello 14.04\n9) Hallituksen esitys eduskunnalle varhennettua vanhuuseläkettä ja osa-aikaeläkettä koskevien säännösten muuttamiseksi\nAnu Vehviläinen /kesk:\nArvoisa puhemies! Tässä hallituksen esityksessä ehdotetaan, että varhennettu vanhuuseläke poistetaan työeläkejärjestelmästä ja osa-aikaeläkkeen ikäraja nostetaan 61 vuoteen vuoden 1954 jälkeen syntyneiden osalta. Tämä liittyy tähän viime kevään työurasopimukseen, ja keskusta kokonaisuudessaan kannattaa kyllä tätä hallituksen esitystä, mutta samalla haluan muistuttaa siitä ja tuoda esille sen, että tämä on aivan täysin riittämätön tämä esitys. Eli tämä korottaa vain 0,1 vuodella keskimääräistä eläkkeellesiirtymisikää, koska osa-aikaeläkeläisiä ei lasketa eläkkeensaajiin mukaan. Eli keskusta pitää täysin riittämättömänä sitä, mitä tässä on esitetty, ja muutenkin ne esitykset, jotka työurasopimukseen liittyvät, eivät mitenkään pysty tuottamaan sitä tulosta, jonka hallitus ja työmarkkinajärjestöt ovat sopineet, että vuonna 2025 keskimääräinen eläkkeellesiirtymisikä olisi 62,4 vuotta.\nKeskusta haluaa kannustaa hallitusta etsimään kunnianhimoisemmin ja oma-aloitteisemmin lisää keinoja ja toimenpiteitä sen hyväksi, että keskimääräinen eläkkeellesiirtymisikä ja työurat todellisuudessa kasvaisivat. Tätä olemme jo useaan kertaan täällä edellyttäneet ja vaatineet, mutta mitään sellaisia esityksiä ei ole ollut tulossa. Huomasin, että eilen Tukholmassa pääministeri puhui kyllä osa-aikatyön lisäämisestä, ja siihen kommentoin kyllä sillä tavalla, että osa-aikatyötä nimenomaan kyllä pitää lisätä, mutta varoitan hallitusta koskemasta kotihoidon tukeen. Kotihoidon tukea ei tule lähteä leikkaamaan missään oloissa, mutta tässä osa-aikatyön lisäämisessä hallituksen kannattaa edetä.\nJa nyt kerron vain sen, että seuraavassa käsittelyssä, toisessa käsittelyssä, tulemme esittämään ponnen, jossa vaadimme hallitukselta lisätoimia työurien pidentämiseksi.\nJari Lindström /ps:\nArvoisa herra puhemies! Hallituksen esitys 77/2012 ja työelämä- ja tasa-arvovaliokunnan lausunto kertovat muun muassa seuraavaa: "Työurien pidentämisen tukeminen edellyttää jatkuvaa työn ja työolosuhteiden kehittämistä, jotta työntekijät pysyvät terveinä ja tarve jäädä pois työelämästä ennen lakisääteistä eläkeikää pienenee. Organisaatioiden käytännöt työurien tukemisessa vaihtelevat. Monet organisaatiot kehittävät koko henkilöstön työtä ja työhyvinvointia monipuolisesti, laaja-alaisesti ja johdonmukaisesti. Myös ikääntyvien työntekijöiden tarpeet otetaan huomioon esimerkiksi ikäohjelmien avulla. Kehittämistyön tuloksena on pystytty parantamaan työntekijöiden jaksamista, vähentämään sairauspoissaoloja ja myöhentämään eläkkeelle siirtymistä. Jotta työurien pidentämistä ja eläkkeellesiirtymisiän nostoa koskevat tavoitteet saavutetaan, tulee työelämän kehittämistyö käynnistää kaikissa organisaatioissa."\nNämä kaikki edellä mainitsemani ovat aivan totta. Juuri näihin asioihin pitää kiinnittää huomiota, mutta miten? Kun olen useaan eri otteeseen kysynyt asiantuntijoilta keinoja, miten näitä hyviä käytäntöjä viedään työpaikoille, siis kaikille työpaikoille, en ole saanut kysymykseeni selkeää vastausta tai vastausta ei ole tullut lainkaan. On totta, että monilla työpaikoilla asiat on hoidettu tältä osin hyvin ja jopa mallikelpoisesti, mutta on aivan liian paljon työpaikkoja, joilla näin ei ole, eikä näkyvissä tunnu olevan keinoja jalkauttaa näitä käytäntöjä sinne. Ei ole tarpeeksi työntekijöitä, ei luottamushenkilöitä eikä pahimmassa tapauksessa minkäänlaista mielenkiintoa puuttua ihan oikeasti työssäjaksamiseen ja sitä kautta työurien pidentämiseen. Miten pienillä työpaikoilla tai vähillä resursseilla pidetään huolta henkilöstön jaksamisesta? Miten voidaan järjestää tauot, mahdollisuus vaikuttaa omaan työhön tai joustavat työajat? Nähdäkseni näihin asioihin vaikuttamalla voidaan vaikuttaa aidosti työssäjaksamiseen, työhyvinvointiin, työilmapiiriin ja siten pidentää työuria. Kun käytännössä kuitenkaan ei tunnu löytyvän keinoja toimia näin, tehdään tämänkaltaisia esityksiä, joilla pakotetaan ihmiset pidempiin työuriin, ja toivotaan, että näin saavutetaan työurien pidentämistä.\nArvoisa herra puhemies! Näistä edellä kerrotuista syistä perussuomalaiset jättivät eriävän mielipiteensä työelämä- ja tasa-arvovaliokunnassa. Lisäksi lakimuutoksen hyväksymisellä saavutetaan olemattoman pieni, 0,1 vuoden lisäys yleiseen eläkkeellesiirtymisikään. Tätä voidaan pitää yhteiskunnan kannalta katsoen olemattomana kehityksenä, varsinkin kun nyt käsittelyssä olevan esityksen kustannusvaikutus kansantalouteen on pitkällä tähtäimellä neutraali. Samaa ei kuitenkaan voida sanoa esityksen vaikutuksesta yksilön kannalta. Monet henkilöt joutuvat vastoin tahtoaan ja jopa terveydentilansa vaarantaen jatkamaan työelämässä hallituksen tavoitellessa eläkkeellesiirtymisiässä 0,1 vuoden tilastollista kasvumerkintää.\nToisekseen, esitys lisää eläkkeelle pyrkivien kansalaisten synnyttämää painetta sairaus- ja työkyvyttömyyseläkejärjestelmien suunnassa.\nKolmanneksi, esitys ei aidosti vastaa oleellisimpaan eläkeikiä nostavaan seikkaan eli työelämän laatukysymyksiin. Asiantuntijat niin työntekijä- kuin työnantajapuolella ovat kerta toisensa jälkeen todenneet, että tehokkain keino nostaa yleistä eläkkeellesiirtymisikää olisi puuttua niihin negatiivisiin työympäristössä oleviin tekijöihin, jotka saavat ihmiset hakeutumaan eläkkeelle mahdollisimman pian mahdollisuuden aukeamisen jälkeen. Uskommekin, että ihmiset jaksaisivat työelämässä nykyistä huomattavasti pidemmän aikaa, jos hallitus ja työmarkkinaosapuolet keskittyisivät tämänkaltaisten lakiesitysten sijasta ratkaisemaan työelämän laatukysymyksiä.\nArvoisa puhemies! Esitän, että käsittelyn pohjaksi otetaan vastalauseen 1 mukaiset ja siinä esitetyt 1—3 lakiehdotusta.\nAri Jalonen /ps:\nArvoisa puhemies! Edustaja Lindström osaa asiansa, tietää, mistä puhuu. Tähän ei oikeastaan ole sen kummempaa lisättävää kuin että kannatan tosiaan edustaja Lindströmin esitystä.\nTyössäjaksaminen on tulevaisuuden kannalta se tärkein yksittäinen asia, miten työuria voidaan pidentää, ja se työurien pidentäminen tapahtuu silloin inhimillisestikin.\nKannatan vastalauseen 1 ottamista käsittelyn pohjaksi.\nArvoisa herra puhemies! Tämän meidän vastalauseemme sisällä on myös lakialoite, joka pitää sisällään tämän meidän vastalauseemme mukaisen ajatuksen siitä, että osa-aikaeläkejärjestelmän ikärajasääntöjä muutettaisiin niin, että ihmisellä olisi mahdollisuus siirtyä osa-aikaeläkkeelle, siis mahdollisuus siirtyä osa-aikaeläkkeelle, mikäli sama työnantaja sitoutuu palkkaamaan vähintään yhden työttömänä olevan uuden osa- tai kokoaikaisen työntekijän vähintään yhdeksi vuodeksi. Korostan siis sanaa mahdollisuus.\nTässä on takana myös se ajatus, että näillä ihmisillä yleensä on takana jo pitkätyöura, ja toisaalta myös työn uudelleen jakamisesta voidaan tässä yhteydessä puhua. Tämä olisi hyvä kokeilu siihen suuntaan, kun näistä työurista puhutaan, että annettaisiin toisaalta näille pitkään työssä olleille mahdollisuus jo vähän helpottaa sitä työelämää ja toisaalta sitten työttömän ihmisen kokeilla työelämää, ja samalla on mahdollisuus myös siirtää sitä hiljaista tietoa eteenpäin työpaikalla. Tämä lakiesitys on tämän meidän vastalauseemme sisällä.


Aarteeni: Herkuton huhtikuu, no jee!\nTaannoisen sokerittoman syyskuun jälkeen vannoin että en enää kiduta itseäni kokonaista kuukautta tyystin ilman sokeria.\nNo missä lie mämmi-suklaamuna-lakupala-huuruissani erehdyin ukkokullan kanssa lyömään ylävitoset siitä, että nyt alkaa herkuton huhtikuu! No jep, pari päivää kyllä viivästyi yksinkertaisesti siitä syystä että eihän nyt avattuja herkkukätköjä ja mämmirasioita voi (tai siis kannata) heittää roskiinkaan. Siispä autuaasti mussutimme loput pääsiäisherkut parempiin suihin ja tänä aamuna alkoikin sitten kuri ja järjestys tässä tuvassa. Siis siihen saakka kunnes örvelletään munkki toisessa ja simamuki toisessa kourassa.\nJotenkin sitä kuulkaa tottuu siihen jokapäiväiseen suklaapalaan, karkkipussiin, keksiin tai pullaan. Aamukahvi on meikäläisellä varsinkin tunnettu siitä että joku kylkiäinen siinä täytyy olla messissä.\nTämän aamuinen kaffihetki ei siis suotta tuntunut vähän puolikkaalta.\nTähän on taas totuttava.\nOnneksi hyvänä tsempparina toimii se maailman läheisin tyyppi, se jonka kanssa sitä karkkipussia on jaettu viimeiset yhdeksän vuotta. Nimittäin voin kertoa että siinä vaiheessa kun itse könötät sohvalla porkkana kourassa ja toisella siinä ässähässäkkä rapisee niin itku meinaa tulla.\nEihän tässä kenenkään toki pakko oo herkuitta olla, mutta sen verran mielenvikaisia ollaan että jonkin asteista tyydytystä se tuo että saat itseltäsi luulot pois ja varsinkin siltä herkkuhimolta.\nJeah, olen oman elämäni herra!\n(Kellekään ei onneksi tarvi kertoa että toivon tämän kuukauden menevän tosi tosi nopeaa koska rakastan vappumunkkeja. Ah, nam! Vaikka tavoitehan on aina pysyä ruodussa myös lakon jälkeen? No tavoitteet on tehty tavoittamattomiksi tietennii.)\nPs. Älkää muistako pahalla jos puolen kuun paikkeilla kuitenkin tunnustan sortuneeni vaikkapa jäätelöön. Koska ei oteta tätä niin vakavasti. Herkkuhimo on nimittäin mahottoman kova painimaan ja kun se saa niskalenkkiotteen niin luulen että siihen jään lojumaan tyrmättynä. Anteeksi jo etukäteen. Heikot sortuu elon tiellä ja niin eespäin. Heh.\nTerhi | Äiti ja melukylän lapset 7. huhtikuuta 2015 klo 22.07\nTsemppiä sinne herkuttomaan huhtikuuhun. :)\nMä en edes viitsinyt harkita, tarpeeksi kova pala kun saa jonkin verran herkutella viikonloppuisin. :D Tosin pääsiäisenä karkas hieman mopo käsistä tuon herkuttelun suhteen. :)\nSallaK 8. huhtikuuta 2015 klo 10.50\nSitä todella tarvitaan :D en tajua oikeesti miksi edes lähdin koko hommaan! Mutta kun on tullut ääneen uhottua ja kättä päälle paiskattua niin eihän sitä enää nyt voi perua ;)\nKatotaan miten käy.. oon kyllä ennen tätäkin koittanut rajoittaa herkutteluun pariin päivään viikossa ja kohtuudella, joten jos tämä menis kohtuullisen kivuttomasti :)\nmaria 8. huhtikuuta 2015 klo 14.50\nVirtuaalinen hatunnosto täältä!\nPääsiäisen jälkeen kyllä huomasin, että jotakin pehmeää oli mahan ympärille ilmaantunut kaikkien piirakoiden ynnä muiden kakkaroiden myötä. En aivan herkuttomaksi uskalla heittäytyä, mutta vähäpullaiseksi kuitenkin. Yksi uusi helppo herkku on nuo Hopeatoffee ja Tsinuskitoffee -patukat. Painaa 14 grammaa ja jo pari riittää makean nälkään (ei tietenkään ihan jokapäiväseksi herkuksi niistäkään). Jotkut sanoo, että kuivatut banaanilastut ja porkkana on kivaa ja herkullista syötävää. En usko sitä, kyllä sen pitää karkkia tai suklaata joskus olla, ei kuule kuivatut lastut paljon innosta! :)\nSallaK 8. huhtikuuta 2015 klo 15.06\nMikäs sen ihanampaa kuin kauppareissulla napata pari pikkuruista lakupötköä messiin :) ei oo oikeesti paha! Jos nyt ei ihan päivittäin kuitenkaan..\nOon samaa mieltä että silloin kun suklaan himo iskee niin siinä ei mitkään banaanilastut auta :D\nIte yritänkin nyt vetää tän muutaman viikon ilman noita "korvikkeita"..saas nähä miten käy :)\nArkienkeli 8. huhtikuuta 2015 klo 17.24\nVoi apua! En kykene, en just nyt :D Miä kun aattelin että vetäisen vähän tiukemman proteiinipitoisemman pyräyksen tässä, sellaista energiaalisäävää lihaskuntoruokaa juunou. Sitten se tyssäs siihen, että kaks päivää vedin toooosi hyvin ja tänään aamunälkä (sepuuromitäänauta) seuranani odotin kuinka pääsen tekeen jo seuraavan keveen lounaan. Sitten meni sähköt ja me syötiin ensin lasten kans kaikki leipävrastot tyhjiks ja lopulta haettiin pizzat! Mä kyllä perustelin sen itelleni, että vararavintoa, ei ikinä tiedä koska sähköt tulis takaisin... no ne oli kyll tähän alkuiltaan asti pois mutta silti :D Nyt on ähky olo ja no.... huomenna on päivä uus! Tsemiä! Mä pystyn ehkä kyllä helpommin oleen herkuttelematta makeilla jos en vaan alota, mutta toi ruoka, sitä mä mättäisin joka välissä!! *taidan hakee kans porkkanan* Yks hyvä juttu on että antaa itelleen luvan syödä tietyn verran päivässä, siis vaikka viis kertaa. Ei tuu (mun) juostua siellä jääkaapilla kokoajan hakemassa "jotain pientä".... :D\nSallaK 8. huhtikuuta 2015 klo 21.12\nEi kannatakaan!!! Kahden päivän kokemuksen syvällä rintaäänellä en tottavie kehoita ketään kiduttamaan itseään tällä tavalla.. pahus mun on koko päivän tehnyt mieli niiiiiin paljon karkkia (tänään on nimittäin se viikon toinen herkkupäivä) äh, rusinat muutaku pahensi vaan asiaa.. voi pska! :D\nHuomenna on kaupunkireissu tiedossa, mitä mä siellä vedän? No sitä porkkanaa tietty :))\nAnonyymi 9. huhtikuuta 2015 klo 10.47\nSallaK 9. huhtikuuta 2015 klo 19.04\nAnonyymi 9. huhtikuuta 2015 klo 21.03\nsallitaanko sokerittomat karkit ;)\nSallaK 9. huhtikuuta 2015 klo 21.21\nVähän huijausta ehkä :) mutta arvaa mitä? Oon ihan koukussa Fazerin Super salmiakkiin jota saa myös stevialla makeutettuna ;) ja mulla löytyy niitä askeja joka takin taskusta :D päätin kyllä että kun ne loppuu niin uusia en enää osta tän lakon aikana :)


Sirpan Skodan luottohuolto on mökkimatkan varrella Salossa - Rinta-Joupin Autoliike\nRinta-Joupin Autoliike - Artikkelit - Ajankohtaista - Sirpan Skodan luottohuolto on mökkimatkan varrella Salossa\nSirpa Kurikan luottoautohuolto löytyi mökkimatkan varrelta Salosta, Rinta-Joupin Autoliikkeestä. Hän on tyytyväinen erityisesti siihen, että huollossa tarkastellaan aina autoa kokonaisuutena, ei vain akuuttia vikaa.\nVihdin Nummelassa asuva Sirpa Kurikka päätti kokeilla huollattaa vuosimallin 2014 Škoda Octaviansa mökkimatkan varrella Salossa Rinta-Joupin Autoliikkeessä.\n– Kun soitin sinne, sain huoltoajan nopeasti ja todella ystävällistä palvelua, Turun saaristossa mökkeilevä Sirpa kertoo.\nToinen kerta, kun Sirpa tarvitsi Salon huoltoa, tuli eteen yllättäen. Latausvalo syttyi mökkireissulta palatessa vähän ennen Saloa. Sirpa näki jo mielessään autonsa sammuneena Helsinkiin vievissä tunneleissa ja päätti, että on parempi kurvata hakemaan apua Salosta jo tutuksi tulleesta Rinta-Joupin Autoliikkeestä.\n– Minulle sanottiin, että he katsovat auton heti kun joku vapautuu. Oli hyvä, että tutkivat, sillä laturin hihna oli katkeamispisteessä. Onneksi en jatkanut ajoa, hän muistelee.\nMyyntityötä tekevälle Sirpalle on tullut parhaina vuosina ajoa 64 000 kilometriä, joten Sirpa tietää, mitä autoltaan odottaa.\n– Minulla pitää olla naisen auto, jossa on kaikki mausteet ja herkut, hän naurahtaa.\nLaajakatseista ja ennakoivaa autohuoltoa\nViimeisin palvelukokemus on elokuulta, kun auton ilmastointi alkoi reistailla. Sirpa soitti maanantaina huoltoon Saloon, jossa tunnistettiin saman tien ongelman syy. Ilmastointimoottori tuli vaihtaa. Uuden ilmastointimoottorin kanssa oli vain se pulma, että etukäteen ei voinut sanoa kahdesta erikokoisesta moottorista, kumpi sopii Sirpan autoon. Rinta-Joupin Autoliikkeestä kerrottiin, että toista on varastossa ja toinen moottori tilataan keskiviikoksi. Sitten vain soviteltiin huoltoaika mökkireissun yhteyteen, jotta auto saataisiin kuntoon.\n– Kun auto on huollossa, tapaan kierrellä katsomassa myynnissä olevia vaihtoautoja. Siellä oli viimeksi yksi kiinnostava Škoda, mutta siinä ei ollut yhtä isoa takaluukkua kuin nykyisessä. Olen kuskannut nykyisellä autolla saareen jopa uuden jääkaapin, hän kertoo.\nSirpa on kiitollinen Rinta-Joupin Autoliikkeen huollolle erityisesti siitä, että autoa tarkastellaan aina kokonaisuutena, ei vain akuuttia vikaa.\n– Kun vien auton sinne korjattavaksi, saan samalla hyvän kokonaiskuvan myös mahdollisista tulevista korjaustarpeista. Hyvä palvelu on ennakoivaa, hän kehuu.


Kimmo Sasi - uusimmat sisällöt – yle.fi\nRuotsiksi: Kimmo Sasi\nEi taaskaan pirkanmaalaista meppiä\nTulos vastasi odotuksia. Alueen valovoimaisin tähti oli kokoomuksen Kimmo Sasi.\nMonesta vakavaksi mielletystä julkisuuden henkilöstä kuoriutui ohjelmassa humoristi. Keskustele jutun lopussa.\nValtion saamat verotulot aikakauslehdistä ovat lähes romahtaneet. Syitä ovat sekä epäonnistunut lainsäädäntö että kustantajien verovälttely.\nVälimaa on työskennellyt oikeusministeriössä mm. lainsäädäntöneuvoksena, lainsäädäntöjohtajana ja osastopäällikkönä. Virkakausi kestää viisi vuotta.\nEduskunnasta pudonnut Kimmo Sasi hakee oikeusministeriön johtotehtäviin\nMinisteriön kansliapäällikön virkaa hakee kaikkiaan kuusi henkeä. Virkaa tavoitellaan muun muassa keskusrikospoliisista ja muista ministeriöistä.\nSasi moittii "byrokratian säilyttämispykälää", Lapintie: Ollaanko valmiita avaamaan ovet yksityistämiselle\nEntinen perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja Kimmo Sasi on kirjoittanut Evalle raportin, jonka mukaan perustuslaista on tullut uudistuksia jarruttava politiikan lyömäase.\nYlen aamu 24.11.2015\nTiitisen paikalle tunkua – Kova hakijakaarti pyrkii eduskunnan pääsihteeriksi\nKaikki eduskunnan ylimmät virkamiehet pyrkivät pääsihteeriksi. Tunnetuin hakijoista on entinen kansanedustaja Kimmo Sasi.\nJari Korkki: Kauppojen yö\nJos kokoomuslaiset eivät olisi niin persoja jouluglögille, kauppojen aukiolo olisi vapautettu jo viime vuosituhannella, kirjoittaa Jari Korkki blogissaan.\nJari Korkki 27.8.2015\nSasi, Koskinen vai yllätysnimi? Kuntaliitto uusii johtonsa\nKuntaliiton hallitus päättää uudesta toimitusjohtajasta ja varatoimitusjohtajasta. Hakijoiden joukossa vilisee tuttuja nimiä politiikasta.\nKonkaripoliitikon neuvo Sipilälle: Pitäisi olla tarvittaessa valmis myös eroamaan\nLiisa Jaakonsaari, Esko Aho ja Kimmo Sasi kertovat A-studion haastattelussa, mitä Juha Sipilän kannattaisi ottaa huomioon muodostaessaan uutta hallitusta ja käydessään hallitusneuvotteluita muiden puolueiden kanssa.\nMaakuntajohtaja: Sasin putoaminen oli ehkä suurin yllätys\nPirkanmaan maakuntajohtaja Esa Halme sanoo, että hänelle suurin yllätys läpimenijöistä oli Ilmari Nurminen. Sanna Marinin äänikuningattaruuden Halme osasi ennustaa jo etukäteen.\nKimmo Sasi 20.4.2015\nSuomen poliittiset puolueet 20.4.2015\nPirkanmaan äänestäjät yllättivät: konkariedustaja Kimmo Sasi jäi rannalle\nKokoomuksen Kimmo Sasin putoaminen eduskunnasta vuosikymmenten työn jälkeen on iso yllätys.\nKotimaan uutiset 19.4.2015\nEduskuntavaalit 2015 19.4.2015\nNäin eteni jännitysnäytelmä Pirkanmaalla – Marin äänikuningatar, lisäpaikat vihreille ja keskustalle\nPirkanmaa saa kahdeksan uutta edustajaa. Kokoomuksen konkariedustaja Kimmo Sasi ei saanut uusittua paikkaansa, samoin kävi Koskelalle, Tainiolle ja Rauhalalle. Tulos valmistui Pirkanmaalla kello 23.26.\nPirkanmaalaiset ehdokkaat Yle Tampereen ja Aamulehden vaalipaneelissa - video\nPirkanmaalla vaalikamppailu on ollut asiallista ja hillittyä, ja samalla linjalla jatkui Yle Tampereen ja Aamulehden järjestämä vaalipaneelikin. Keskustelussa pysyttiin yleisellä tasolla, yksityiskohtiin ei ehditty.\nKetä äänestää? – Pirkanmaan asiat puidaan Ylen ja Aamulehden vaalitentissä torstaina\nVaalitenttiä voi seurata paikan päällä Finlaysonilla ravintola Ziberiassa tai suorana nettilähetyksenä vaikka omalta kotisohvalta.\nKansanedustajat sulkisivat tien Portugalin verovapauteen\nSasi ja Lintilä ovat valmiita irtisanomaan verosopimuksen.\nUuden sote-mallin kuntalaskelmia vaaditaan julki\nEduskunnan sosiaali- ja terveysvaliokunta päätti olla julkistamatta uutta sote-mallia ja siihen liittyviä kuntakohtaisia lukuja, ennen kuin esitys on lopullinen. Muun muassa vihreiden eduskuntaryhmä vaatii lukuja julki.\nKimmo Sasi: Nopean sote-ratkaisun löytyminen on epätodennäköistä\nKansanedustaja Kimmo Sasin mielestä sote-uudistuksen valmistelu on ollut kaoottista ja ala-arvoista.\nKimmo Sasi 25.2.2015\nValtiovarainvaliokunta sote-lausunnossaan: Kustannukset kuriin valtion vahvalla ohjauksella\nValiokunnan mukaan on mahdollista, että tavoiteltuja taloudellisia hyötyjä ei saada lainkaan.\nRehn Kreikan veloista: Suomi voisi jättää kovan kundin ja koulukiusaajan roolin taakseen\nKreikan velka EU-maille on noin 227 miljardia euroa.\nKimmo Sasi laittaisi Suomeen palaavat Isis-taistelijat oikeuden eteen\nKokoomuksen kansanedustaja Kimmo Sasi uskoo, että Isis-järjestön riveihin lähteneet taistelijat eivät palaisi, jos tietäisivät joutuvansa Suomessa vankilaan. Sasi kommentoi asiaa Yle Tampereen Nettistudiossa maanantaina.\nOpposition varjobudjetit saivat kyytiä\nSDP:n kansanedustajan Antti Lindtmanin mukaan keskusta johtaa suomalaisia harhaan ja perussuomalaiset pettävät työväestön.\nEduskunta aloittaa budjetin käsittelyn\nEnsi vuoden budjetin käsittelyyn on varattu aikaa viikko.\nSasi sote-uudistuksesta: "Suuria perustuslaillisia ongelmia"\nNykyisin kunnat päättävät itse, kuinka paljon ne käyttävät rahaa sosiaali- ja terveyspalveluihin.\nPirkanmaalaiset kansanedustajat uuden avioliittolain puolelle äänin 10-8\nPirkanmaalaiset kansanedustajat eivät yllättäneet avioliittolakiäänestyksessä. Pirkanmaan perussuomalaiset edustajat äänestivät vastaan.\nKimmo Sasi: Sote-lain valmistelu on pohjanoteeraus\nKokenut parlamentaarikko ei muista uraltaan yhtä kehnoa esimerkkiä suuren uudistuksen valmistelutavasta.\nPirkanmaan kansanedustajat sukupuolineutraalin avioliittolain kannalla\nSTT:n kyselyyn vastasi vain puolet pirkanmaalaisista. Moni vastaamatta jättänyt on kuitenkin aiemmin osoittanut olevansa lain kannalla.\nHuovinen kirjelmöi valiokunnalle Sasin sote-puheiden jälkeen - "Poikkeuksellista"\nPeruspalveluministeri Susanna Huovinen on lähettänyt perustuslakivaliokunnalle kirjeen, jonka pontimena ovat olleet valiokunnan jäsenen Kimmo Sasin sote-puheet.\nKokoomuksen Pauli Kiuru: "Sasi ja Marin haluavat halpaa näkyvyyttä"\nKansanedustaja ja Valkeakosken kaupunginvaltuutettu kommentoi Yle Tampereen Nettistudiossa myös mm. sote-sopua ja työn vastaanottovelvollisuuden kiristymistä.\nPauli Kiuru 17.11.2014\nSasi: Sopiiko SDP:n likaisen temppujen osaston tykki valtuuston puheenjohtajaksi?\nTampereella on syntynyt viikonloppuna poliittinen kohu. Kokoomuksen Kimmo Sasi syyttää Twitterissä Tampereen kaupunginvaltuuston puheenjohtajaa Sanna Marinia vihapuheesta ja kysyy voiko Marin jatkaa valtuuston puheenjohtajana.\nKatso välikysymyskiistelyn päälinjat täältä jo etukäteen\nEduskunta keskustelee huomenna perussuomalaisten ja keskustan jättämästä talousvälikysymyksestä. Yle Uutiset kysyi eduskuntapuolueiden talousasiantuntijoilta, mitkä ovat heidän näkemyksensä talouspolitiikan linjauksista.\nSote sekoittaa jo pään – sekö kokoomustakin vaivaa?\nHallituksen ja opposition viiden sote-alueen malli syntyi maaliskuussa, kolmen vuoden sekoilun jälkeen. Historiallinen ratkaisu taisi kuitenkin sumentaa puoluejohtajien pään, kun tavoitteeksi asetettiin, että esitys valmistuisi toukokuun loppuun mennessä. Ei valmistunut. Valmista ei ollut myöskään kesäkuussa, kun järjestämislakiesitys julkistettiin. Nyt ei enää tiedetä valmistuuko lainkaan.\nKotimaan uutiset 3.11.2014\nKokoomuksessa on haluja lykätä sote-uudistus suosiolla seuraavalle hallitukselle\nKimmo Sasi (kok.) ei usko, että eduskunta ehtii käsitellä sosiaali- ja terveysuudistusta. Hankkeen siirtyminen seuraavalle hallitukselle sopii hyvin niille kokoomuslaisille, joita ei tyydytä yksityisten palveluntuottajien kohtelu.\nPoliitikkojen lääkkeet talouden parantamiseksi: Eroon eurosta, velkaelvytystä\nValtiovarainvaliokunnan puheenjohtajan Kimmo Sasin mukaan talousasiantuntijoiden kuulemisesta on tarkoitus tehdä jokasyksyinen uusi perinne.\nYle Nettistudio: Sasi uskoo Venäjän ymmärtävän vain voimaa\nPirkanmaalaiset kansanedustajat Kimmo Sasi (kok.) ja Oras Tynkkynen (vihr.) ovat huomanneet, että on havaittavissa selvästi pelkoa Venäjää kohtaan. Kansanedustajat keskustelivat Yle Tampereen Nettistudiossa muun muassa Ukrainan sodan vaikutuksista Suomeen, ydinvoimasta ja eduskunnan syksystä.\nPirkanmaan kansanedustajat toivovat budjettiriihestä rahaa siirtoviemäriin ja ohikulkutiehen\nPirkanmaalaiset kansanedustajat odottavat hallitukselta muun muassa lupausta Hämeenkyrön ohikulkutien rakentamisesta ja lisärahaa Tampereen yliopistoille.\nKuntavaalien ajankohta muuttumassa: "Uusi valtuusto heti päätöksentekoon"\nKunnilta kerätään parhaillaan lausuntoja esitykseen kunnallisvaalien siirtämisestä lokakuulta huhtikuulle. Toiveena on saada vastavalitut valtuutetut päättämään heti seuraavan vuoden talousarvioista.\nSasin mielestä budjettiesitys on rohkea, leikkaava ja demareita kosiskeleva\nKeskustan Mika Lintilän mielestä Antti Rinteen (sd.) budjettiesitys on huteralla pohjalla, koska siinä ei oteta huomioon Venäjän pakotteiden vaikutusta. Rinne haluaa miellyttää iäkkäitä demareita tavanomaisesta poikkeavalla esityksellään, arvelee kokoomuksen Kimmo Sasi.\nUudella hallituksella liikennerahoissa matti kukkarossa\nEduskunnan valtiovarainvaliokunta on huolissaan liikennehankkeiden rahoituksesta. Ensi vuonna aloittavalla hallituksella on matti kukkarossa.\nValtiovarainvaliokunta arvostelee hallitusta hitaudesta\nValiokunnan mielestä hallituksen tulisi kiinnittää vakavaa huomiota pitkittyneestä taantumasta johtuviin sosiaalisiin ongelmiin eriarvoisuuden ja syrjäytymiskehityksen pysäyttämiseksi.\nEduskunta kiisteli Altian myynnistä – "Kuuluuko viinan valmistus valtion tehtäviin?"\nOppositio oli huolissaan työpaikkojen säilymisestä.


Yleisiä virheitä, joita tulee välttää ammattisähköpostissa\nOn vaikea tunnistaa kaikkia virheitä, joita voidaan tehdä ammattisähköpostin lähettämisessä. Hetki välinpitämättömyyttä ja virhe tuli nopeasti. Mutta tämä ei ole ilman seurauksia koko sisällön kannaltaemail. Meidän on myös pelättävä, että liikkeeseenlaskijarakenteen maine voi vahingoittua, mikä on varsin ongelmallista liiketoiminnassa. Näiden virheiden välttämiseksi on tärkeää tietää joitakin niistä.\nVirheellisiä kohteliaisuuden ilmauksia sähköpostin yläosassa\nKohtelias ilmaisuja on lukemattomia. Jokainen kaava on kuitenkin mukautettu tiettyyn kontekstiin. Väärä tapa olla kohtelias sähköpostin yläosassa voi vaarantaa sähköpostin kaiken sisällön, varsinkin kun se on ensimmäinen rivi, jonka vastaanottaja huomaa.\nKuvittele esimerkiksi, että käytät kutsulauseen "Monsieur" sijaan sanaa "Madame" tai että ymmärrät väärin vastaanottajan nimen. Valitettava pettymys, myönnetään se!\nTästä syystä, jos et ole varma vastaanottajasi nimestä, on parasta pitää kiinni klassisesta herra / neiti -puhelukaavasta.\nKäyttää riittämätöntä viimeistä kohteliaisuutta\nViimeinen kohtelias lause on epäilemättä yksi viimeisistä sanoista, jotka kirjeenvaihtajasi lukee. Tästä syystä sitä ei voi valita sattumanvaraisesti. Tämän kaavan ei pitäisi olla liian tuttu tai hillitty. Haasteena on löytää oikea tasapaino.\nOn olemassa klassisia kohteliaisuuskaavoja, jotka liittyvät kirjaimiin tai kirjaimiin. Ne soveltuvat tietyissä olosuhteissa ammattisähköpostiin. Mutta varmista, että vältät virheitä, kuten "Odotan paluuanne, ota vastaan syvän kiitollisuuteni ilmaus."\nOikea sanamuoto on tämä: "Odota paluuanne, ota vastaan syvän kiitollisuuteni ilmaus".\nJos näitä klassisia kaavoja ei käytetä, on mahdollista käyttää erittäin lyhyitä kaavoja, kuten ammattisähköpostien käytäntö suosittelee.\nNäiden joukosta voidaan lainata seuraavan tyypin kaavat:\nAmmattimainen sähköposti jää paitsi\nAllekirjoitusvaihe on myös olennainen huomioitava seikka. Jos huomaat hyvin harvoin nimesi väärin, unohdat joskus määrittää allekirjoituksesi tietokoneellesi.\nKäytä lyhenteitä tai hymiöitä\nLyhenteitä tulee ehdottomasti välttää ammattisähköpostissa, vaikka puhuisit kollegoillesi. Näin et tee virhettä toisen kirjeenvaihtajan yhteydessä.\nSama kielto koskee myös hymiöitä. Jotkut asiantuntijat eivät kuitenkaan tuomitse näitä käytäntöjä, kun kirjeenvaihtajat ovat kollegoita. Mutta parasta on pidättäytyä.\nYleisimpiä virheitä ammattisähköpostissa Tammikuu 5th, 2022Tranquillus\nedellinenVuoden 2022 yleisten vapaapäivien kalenteri\nseuraavaTunne koodit ammatillisessa kontekstissa


Läsnäolon outous ja lempeys — Miridium\nLäsnäolon outous ja lempeys\nJune 27, 2019 / Mirkka-Maaria Niskanen\nVoi läsnäolo! Kummallinen sana. Niin paljon käytetty, mutta ehkä vähemmän ymmärretty. Mitä se sinussa herättää? Itselleni läsnäolo tuntui pitkään epämääräiseltä, vanhahtavalta ja vähän ontolta sanalta. Sellaiselta, jota toistellaan, koska se kuuluu asiaan, vaikka kukaan ei tietäisi, mihin sillä tällä kertaa viitataan.\nJos ’läsnäolo’ tuntuu epämääräiseltä, vaarana on, että se lentää toisesta korvasta suoraan sanahelinämappiin. Sinne se ei kuulu, sen merkitys on liian arvokas mapitettavaksi. Itselleni läsnäolon merkitys alkoi avautua enemmän kokemuksellisen harjoittelun ja tietoisuustaitojen myötä.\nItse asiassa tietoisuus ja läsnäolo ovat maailmassani aika lähellä toisiaan. Olen läsnä, kun olen tietoinen tästä hetkestä. Olen tietoinen itsestäni ja kokemuksestani tässä hetkessä. Läsnäolo on hereillä oloa. Se uteliasta avautumista tämän hetken ihmeellisyydelle, jollekin kohtaamiselle tai vaikkapa jonkin yksityiskohdan huomaamiselle.\nEi ole tarkoitus tunnistaa kaikkia läsnäolon ulottuvuuksia, mutta haluan nostaa esiin sellaisia läsnäolon merkityksiä, jotka itseäni puhuttelevat. Jos läsnäolon tila on jäänyt sinulle etäiseksi, ehkä saat näiden aatosten avulla hiukan kiinni sen kokemuksesta. Sillä olisi sääli, jos läsnäolo jäisi vain tyhjäksi surinaksi, joka kulkee puheen kyydissä tarkoittamatta mitään.\nLäsnäolo on mielen taakse astumista. Tämä on usein se ensimmäinen, ja tavallaan vaativin askel. Läsnäolo on sitä, että emme ole täysin ajattelun imussa, vaan astahdamme siitä sivuun, ikään kuin rannalle havainnoimaan mielen jatkuvaa virtaa. Joskus tämä tapahtuu aivan itsestään. On olennaista oivaltaa, että emme ole yhtä kuin ajatukset, olemme se tietoisuus, joka huomaa ajattelevansa.\nItselleni juuri mielen taakse astuminen on selkein steppi astuessa läsnäolevampaan tilaan. Tässä mindfulness on auttanut minua valtavasti, sillä sen kautta voi jotenkin loogisemmin jäsentää tämän siirtymän. Mindfulnessin lähestymistapa tarjoaa yksinkertaisen tavan ymmärtää mielen ja tietoisuuden välinen ero, ja harjoittaa läsnäolon kokemista. Huomaan, että ajattelen. Sitten huomaan, että minussa on muutakin kuin ajatteluni. Läsnäolo avaa laajemman, tietoisen tilan.\nLäsnäolo on tietoista kehossa olemista. Erään yleisen läsnäolon määritelmän mukaan läsnäolo on sitä, että mieli on samassa paikassa kuin keho. Voisi sanoa myös, että huomaan olevani kehossa - olen siis tietoinen kehostani. Oman kehon, hengityksen ja aistimusten havainnointi on oivallinen reitti mielen linnakkeesta läsnäoloon. Siirtämällä huomioni kehon tuntemuksiin saan sen irrotettua ajatusten imusta. (Joskus huomiota saa ihan repiä sieltä ajattelun pyörteistä.)\nLäsnäolo kehossa eli kehon tunteminen luo levollisuutta ja rauhaa olemukseen. Tietoinen huomio ikään kuin hyväilee koko fyysistä olemusta ja keventää samalla mieltä.\nLäsnäolo on yhteyttä. Läsnäolo on yhteydessä olemista itseen, tilanteeseen ja myös toisiin. Miten yhteys muodostuu? Läsnäolevassa tilassa ajatukset eivät vedä meitä koko ajan muualle, jolloin meillä on mahdollisuus keskittyä siihen, mitä on tässä. Mieli pyrkii jatkuvasti pois - eteen, taakse, sivulle - mutta läsnäolo on sitä, että suostuu olemaan tässä, suostuu kohtaamaan. Silloin on yhteys mahdollista.\nLäsnäolo on todellisen itsensä muistamista. Tämä on mielenkiintoinen ulottuvuus, jota emme ehkä tule niin helposti huomanneeksi. Suodatamme suuren osan kokemuksia mielen ja rajatun identiteettimme kautta. Kun läsnäolo on tietoisuutta ja mielen taakse astumista, meille avautuu laajempi tila itseemme. Olemme muutakin kuin mieli ja tietty käsitys itsestämme. Silloin voi kokea yhteyttä rajattomaan itseen - itse koen sen väreilynä tai tuntemuksina. Ikään kuin muistan ja tiedostan, että minussa on muutakin kuin se, mikä näkyy kapeasti katsottuna. Tässä mielessä läsnäolo on avautumista laajemmalle olemukselle. Jokin minussa on läsnä ja rauhassa koko ajan.\nLäsnäolo on ajattomuutta. Joskus on helpottavaa ajatella nyt-hetkeä siten, että astuu ulos kuvitellulta aikajanalta. On vain tässä. Se on vaikeaa ihmismielelle, mutta jonkinlaisia kokemuksia ajattomuudesta voi kyllä saada. Vaikka mieli on tottunut lineaarisuuteen, meissä on aina myös ajaton osa. Läsnäolon tilaa hakiessamme voimme lyöttäytyä oman ajattoman olemuksemme kylkeen ja oleskella siinä. Ei ole kiire mihinkään.\nLäsnäolo on rohkeutta. Läsnäolo on rohkeutta päästää irti kontrollista, sanoo Tommy Hellsten. Silloin avaudumme sisäiselle viisaudellemme, johon sisältyy tavallaan kaikki edellä mainitut läsnäolon ulottuvuudet. Hellstenin mukaan läsnäolo on astumista flow-tilaan, jossa elämä tapahtuu kokijan kautta. Se edellyttää paljautta ja haavoittuvuuteen uskaltautumista, siksi läsnäolo vaatii rohkeutta.\nMyönnän, että tässä läsnäolon ulottuvuudessa itselläni on vielä harjoiteltavaa. Ja se on innostavaa, sillä kokemisen ulottuvuudet eivät lopu kesken.\nMiten voit harjoittaa läsnäoloa?\n* Siirrä tietoisesti huomio pois ajatuksista kehon sisälle. Ikään kuin päästä irti ajattelun tarpeesta ja kuvittele keventäväsi aivojen raksutusta. Pehmennä kasvojen ja pään lihaksia. Havainnoi hengitystä ja kehon sisällä olemista. Lempeä asenne auttaa läsnäolon avautumisessa.\n* Keskity hetkeksi pelkästään kuuntelemaan ympäristön ääniä. Havainnoi uteliaasti erilaisia äänimaailman ärsykkeitä, selkeistä ihan hiljaisiin. Huomaa, että havaintoja ei tarvitse analysoida tai arvioida mitenkään. Ne vain ovat. Voitko huomata taustalla olevan hiljaisuuden?\n* Kesällä esimerkiksi kukat ja kivet toimivat loistavina ihmettelyn ja läsnäolon kokemuksen avaajina. Kun huomaat jonkin kauniin tai puhuttelevan yksityiskohdan luonnossa, antaudu havainnoimaan sitä täysillä jonkin aikaa. Anna sen täyttää koko huomiosi. Miltä sen väri, muoto, tuoksu, pinta tuntuvat? Miltä kokemus sinussa tuntuu? Ota vain vastaan.\n* Laita kätesi rintakehälle tai vatsan päälle ja anna itsellesi hetki lempeää huomiota. Ole rennosti siinä missä olet ja tunne kehossasi virtaava elämä. Voit seurata hengityksen kulkua ja tuntea kehon lämmön ja sydämen sykkeen. Mitään muuta ei tarvita juuri nyt.\nJune 27, 2019 / Mirkka-Maaria Niskanen/ Comment\nmindfulness, läsnäolo, havainnointi, tietoisuustaidot\nLuovuuden huikea ristiaallokko – ja ...\nNäkymä avautuu pysähtymällä