Pysäköintipolitiikan hahmottelua – Soininvaara\nOsmo Soininvaara / 3.2.2009\nHelsingin pitäisi kaavoittaa pysäköintipaikkoja uusille asuinalueille tarvetta vastaavasti, mutta jättää pysäköintilaitosten toteuttaminen yksityisille yrityksille tai taloyhtiöiden muodostamalle pysäköinti Oy:lle, joka rahoittaisi paikat myymällä tai vuokraamalla ne. Toinen vaihtoehto on, että kaupunki korottaa merkittävästi asukaspysäköinnin maksuja ja tukee näin saaduilla tuloilla uusien pysäköintilaitosten rakentamista.\nTaloustieteissä opetetaan, että jos yhteiskunta antaa minulle hyödykkeen, jonka tuottaminen maksaa 30 000 euroa mutta jota minä pidän vain 10 000 euron arvoisena, syntyy 20 000 euron hyvinvointitappio, ellei asiaan liity ulkoisia hyötyjä tai erityistä sosiaalista näkökohtaa, kuten arvioidaan liittyvän koulutukseen ja terveydenhuoltoon.\nTämä periaate pitäisi pitää mielessä, kun suunnitellaan Helsingin pysäköintipolitiikkaa. Hyväksyn periaatteen, että asukkailla tulee olla mahdollisuus autopaikkaan, mutta minusta heidän on osoitettava tarpeen voimakkuus sillä, että suostuvat maksamaan paikasta täyden hinnan. Koska pysäköintipaikan hinta uusilla alueilla ylittää roimasti auton hinnan, riskinä ovat huomattavat hyvinvointitappiot, jos paikat pakko myydään asunnon mukana ja jos paikan nimellisenä vuokrana on pieni murto-osa todellisesta kustannuksesta.\nOptimaalisessa pysäköintipolitiikassa kaupunki kaavoittaa paikkoja oletetun tarpeen verran vaikka vähän yläkanttiin, mutta ne toteutetaan vasta sitä mukaa, kun maksavaa kysyntää ilmenee.\nEsimerkiksi Jätkäsaareen siis kaavoitettaisiin pysäköintipaikkoja suunnitellun normin mukaan (autopaikka/115 k-m2) mutta ne toteutettaisiin vasta, kun maksaja on löytynyt. Uskoisin, että noin 40 000 euron hinta hillitsisi kysyntää tehokkaasti.\nVanhoilla alueilla tämä politiikka on ongelmallista, koska kaupunki antaa asukkaiden pysäköidä kadunvarressa symbolista kolmen euron kuukausimaksua vastaan. On selvää, ettei kovin moni halua maksaa laitospaikasta, jos oven eteen voi pysäköidä ilmaiseksi. Toisaalta asukaspysäköintitunnuksia on myönnetty 31 000, vaikka paikkoja on vain 19 000. Siksi on ymmärrettävää, että uudisrakennuksia halutaan velvoittaa rakentamaan paikkoja, jotta epäsuhde ei enää tästä pahenisi. Ihmettelen ettei kukaan kiinnitä huomiota siihen ilmeiseen epätasa-arvoon, joka uusien ja vanhojen kiinteistöjen välillä tässä on.\nTehottomana kompromissina, joka olisi kuitenkin nykytilaa selvästi parempi, voisi olla, että kaupunki nostaisi asukaspysäköintitunnuksen hinnan vaikkapa kymmenkertaiseksi – siis 30 euroon kuukaudessa. Koska paikka oven edessä ei oikeastaan saisi olla halvempi kuin kaukana pysäköintiluolassa, oikea hinta olisi ehkä 150 euroa kuussa, mutta myönnän tämän epärealistiseksi.\nEsittämäni korotus toisi kaupungin kassaan 10 miljoonaa euroa vuodessa. Se riittäisi parinsadan pysäköintipaikan rakentamiseen vuosittain, jos oletamme, että paikan rakentamisen olemassa olevaan kantaan maksaisi 50 000 euroa. Tämä esitys ei toteuta sitä vaatimusta, että asukkaan tulee kokea paikka niin tarpeelliseksi, että on valmis maksamaan siitä kustannuksia vastaavan hinnan, mutta olisi se edes askel oikeaan suuntaan.\nHuomautan, että suunnittelen valtuustoaloitetta asiasta ja tulen käyttämään korvauksetta hyväkseni esitettäviä kommentteja.\nLisäkerros ja pysäköintipaikat\n45 thoughts on “Pysäköintipolitiikan hahmottelua”\n3.2.2009 at 20:05\nMerkittäviä asioita. Perehtymättä kaikkeen asiaan liittyvään kommentoin pari yksityiskohtaa ihan tuoreeltaan:\nKaukaisemmalla pysäköintiluolalla on seuraavia rahanarvoisia etuja suhteessa läheisempään asukaspysäköintipaikkaan kadunvarressa:\n– suojaisuus: sääolosuhteet kuten lumi, haalistava aurinko, puiden mahlat ja linnut eivät piinaa auton peltejä\n– turvallisuus: ohikulkevat huligaanit ja rosmot eivät uhkaa autoa\n– lämpö: useimmissa luolissa lämpötila pysyy nollan yläpuolella, mikä poistaa kylmäkäynnistysongelmat\nTämän valossa kadunvarsipysäköinnin hyötyarvoa ei voi mitata pelkällä etäisyydellä. Monet kantakaupungin asukit ovat hankkineet kalliita autotalleja verraten kaukaakin sen sijaan, että käyttäisivät läheisiä kadunvarsipaikkoja.\nTämä on kokonaan toinen asia: Yksityisen ja tietysti julkisenkin rahan pysäköintilaitoksiin pitäisi lailla määrätä pakolliseksi järjestää samaan tilaan hyvin suunniteltuja ja lukituksen mahdollistavia pyöräparkkeja ainakin 10 % autopysäköintikapasiteetista.\nLienee hyvin tiedossa, että monet ostoshelvetit ja tavaratalot tarjoavat asiakkailleen ilmaista lämmintä ja vartioitua hallipysäköintiä ja sitä kautta tulonsiirtoa autoilijoille. Samaan aikaan pyörien pysäköinti on kielletty joissain näistä autohalleista. Ensinnäkin tämä edistää yksityisautoilua ja sotii räikeästi kunnan ja valtion pyöräilyn kaksinkertaistamisohjelmaa vastaan. Siksi pysäköintilaitokset pitäisikin velvoittaa huomioimaan asianmukaisesti myös pyöräilijöiden pysäköintitarpeet.\nJuha T.(lainaa tätä viestiä vastaukseesi)\n3.2.2009 at 20:14\n36 euron vuosimaksu mahdollisuudesta (ei siis varmasta p-paikasta) asukaspysäköintiin on aivan kustannuksia vastaava. Luvan käsittely ja laminointi sekä postitus tullee katetuksi tuolla summalla. Asukaspysäköintitunnus oikeuttaa, toistan oikeuttaa pysäköimään yhdellä vyöhykkeellä, _jos_ vapaa paikka löytyy. Toistan. Jos vapaa paikka löytyy. Aina ei löydy ja maksustahan ei saa palautusta vaikka palvelua ei voida taata sovitusti.\nTälläkin kadulla, joka on tehty 1900-luvun alussa ei ole mitään merkittäviä parannuksia tai ylläpitoa vaativaa tehty aikoihin. Väitän että autoni ei tuota mitään menoja kaupungille kun se on pysäköitynä kadun varteen. Ei mitään. Päin vastoin tyhjän kadunvarren pitäminen olisi yhteiskunnan varojen väärinkäyttöä. Eikä sille kadunvarrelle oikein ole mitään järjellistä hyötykäyttöä edes näkyvissä, lukuunottamatta tietenkin asukaspysäköintiä.\n3.2.2009 at 20:48\nJätkäsaaresta tuli mieleen, että sinne olisi helppoa toteuttaa pysäköintitalo sisäänajotien alkuun. Sinnehän pääsee vain yhtä tietä, muistaakseni. Siihen pysäköintitalo missä on kerroksia sen mitä kaava sietää.\nPitkäaikaista vakipaikkaa ja lyhyempää tarpeen mukaan.\nTämä tietenkin kaatuu moneenkin asiaan, kuten sitä ei ole vielä kaavassa, eivätkä tulevat asukkaat suostu kuitenkaan käyttämään sitä. Eivätkä kävelemään kotiin p-talosta.\nSama kohtelu Kalarannan alueelle. Nämä kolmikerroksiset asukaspysäköintitalot, mitä mm. täällä Herttoniemenrannassa on, ovat järjetöntä maapohjan tuhlausta.\n3.2.2009 at 22:22\nJotenkin tuntuu, että OS haluaisi laittaa stadin rajoille totaalisen aluepysäköintimerkin ja sallia pysäköinnin siis vain hyötyajoneuvoille ja niille, joilla on paikka jossain parkkitalossa tai -luolassa.\nKaiketi noita juttuja olisi pitänyt miettiä jo hiton kauan sitten. Nykytilanteessa tavaton kiristäminen ja vaikeuttaminen alkaa olla ainakin jotenkin kohtuutonta. Uusilla alueilla voi tietysti juttuja kokeilla. Teitä vihreitähän on onneksi niin paljon, että uudet asunnot varmaan menee kaupaksi tommosilla ajatuksilla, jolloin vanhoilla alueilla vapautuu autoilijoille käypiä asuntoja.\n3.2.2009 at 22:26\nHei miksi kaupungin pitäisi ylipäänsä kaavoittaa pysäköintipaikkoja tai jos niitä kaavoitetaan, niin miksi niille pitäisi määrätä joku yläraja?\nEikö parempi tapa olisi sallia niiden rakentaminen sitä mukaa kun tarvetta ilmenee, ilman, että kaavoittajan täytyy arvailla mikä tämä mahdollinen tarve nyt ja tulevaisuudessa voisi olla?\nVaikuttaa epätodennäköiseltä, että kaavoittaja osaa optimoida maankäytön (varsinkin maanalaisen käytön) paremmin kuin pysäköintiyrittäjät ja pysäköijät vapailla markkinoilla. Eihän virkamiehet päätä meillä muittenkaan hyödykkeiden tuotantokiintiöistä, niin miksi pysäköintipaikkojen?\nKaavoittajalla ei ole kannustimia tehdä oikeita päätöksiä, koska hän ei kanna päätöstensä seurauksia. Pysäköintiyrittäjille ja maanomistajilla sen sijaan on voimakkaat kannustimen rakentaa kysyntää vastaava määrä autopaikkoja.\n3.2.2009 at 22:29\nps. Eikö kannattaisi mieluummin alentaa veroja sillä 10 miljoonalla, kuin alkaa rakentamaan kaupungin rahoilla pysäköintipaikkoja? Jos rakennamme pysäköintipaikkoja pysäköintimaksuista kertyneillä varoilla, niin tämä tulonsiirto autottomilta autoilijoille ei ikinä lopu.\n4.2.2009 at 8:19\nTuolla Osmon politiikalla ajetaan ihmiset Vanhasen puutarhakaupunkimalliin.\nEli asutus tulee pirstaloitumaan yhä voimakkaammin.\nNykyinne kaavoitustoiminta on muutenklin korruptoitunutta Hlesingissä ja maan hinta on noussut yhteiskunnan toimenpiteillä taivaisiin.\nAsuin aikoinani Rovaniemellä ja siellä kaupunki ja maalaiskunta ostivat raakamaata tai pakkolunastivat sitä, jos pyynti oli liian korkea.\nKaavoittivat alueen ja myivät omakustannushintaan halukkaille.\nKunnat jakoivat tontteja n 300 vuodessa, moninkertaisesti Helsinkiin verrattuna.\nMinäkin ostin kaksi tonttia ja rakensin kaksi omakotitaloa.\nTontin sai n 1-2 kuukauden palkalla, 5 km keskustasta, koko 700-1200 m2.\nPääkaupunkiseudulla virkamiehet ja poliitikot ovat joko saamttomia pilkunviilajia tai rakennusliikkeiden palkkalistoilla .\nMaasta ei pitäsi olla pula, koko Suomen kansa mahtuu asumaan 2000-5000 km 2 alueelle, omakotitaloihin, jotka ovat 1000 m2 tontilla ja silti suurin osa on tyhjää puistoa\n4.2.2009 at 9:29\nKyllä asukaspysäköintimaksujen pitää olla vähintään samalla tasolla kuin asuntotonttien käyvät vuokrat.\nFillariton: Vaikka autosi on vain parkissa kadun varrella, on se tila muilta poissa. Siihen voisi esim laittaa pyöräkaistan tai jalkakäytävän, ja kulmakuppila voisi laajentaa terassiaan nykyisen jalkakäytävän tilalle.\n4.2.2009 at 10:43\nEhdotat Rovaniemen ratkaisua pk-seudulle vaikka alueiden olosuhteet ovat täysin erilaiset. Kas kun et ehdota pk-seudun liikenneratkaisuja Rovaniemelle (miltä kuulostaisi metro Korkalovaaraan?). Rovaniemellä riittää lääniä eikä siellä ole kummoisiakaan ruuhkia, paitsi teollisuusalueen Prisman läheisyydessä.\nFillariton taas ei tajua taloudesta mitään, joten tällaiset tyyppien typerät ja tietämättömät kommentit voidaan jättää kokonaan huomiotta.\n4.2.2009 at 11:46\nAutoistuminen jatkuu, myös keskustassa. Olen seurannut läheltä kruununhakalaisen talon asukasrakenteen muutosta. Reilu kymmenen vuotta sitten suurin osa siinä asuneista oli tätini kaltaisia autottomia leskiä – osa melko isoissa asunnoissaan.\nTämän jälkeen lähes aina, kun asunnot ovat tulleet myyntiin, niihin on muuttanut auton tai kaksi omistava perhe tai pariskunta. Viimeisin oli juuri ennen joulua, kun eräs yritysjohtaja muutti perheineen taloon. Autoja heillä on kolme; isännällä, rouvalla ja abipojalla kaikilla omansa.\nAutoton keskusta on siis utopiaa. Sen sijaan pitäisi esimerkiksi juuri Kruununhaassa tehdä asuntokaduista yksisuuntaisia, jolloin kadun toiselle puolelle voitaisiin luoda satamäärin vinopysäköintipaikkoja.\nTiedän, että tämä kuulostaa kauhealta monen vihreän mielestä, mutta minusta se on vain tosiasioiden tunnustamista ja toisi toteutuessaan kaupunkiin viihtyvyyttä, kun parkkipaikkaa etsivien kortteliralli olennaisesti vähenisi.\n4.2.2009 at 12:05\nEi tuo asukaspysäköinnin hinnan nostaminen vielä riitä, ongelma ei ole ainoastaan maksutaso vaan vielä enemmän maksun rakenne. Hallipysäköinnin pitäisi olla halvempaa kuin pysäköinti maan päällä, koska paikkojen etsiminen autolla tuottaa melua, päästöjä ja liikennettä.\nEhdotan että pysäköinti muutetaan maksulliseksi kellon ympäri, sopiva yötaksa olisi esim. 20snt/tunti. Asukaspysäköintitunnus taas toimisi alennuksena tähän, tunnuksella saisi pysäköidä esim. 10snt/tunti. Samoin liikkeille tulisi luoda jonkinlainen alennusmekannusmekanismi, eli vaikka kivijalkakaupalla on yksi kpl asukaspysäköinitunnuksia jolla se voi hyvittää puolet yhden asiakkaan pysäköintimaksusta.\nTällä järjestelyllä saataisin lyhennyttyä pysäköintiaikoja sekä vähennettyä pysäköivien autojen määrää, jotka yhdessä vapauttaisivat huomattavan määrän paikkoja. Kasvaneet tulot taas käytettäisin seuraavalla tavalla: subventoitaisiin suoraan avointa hallipysäköintiä per tunti ja yleisesti, mahdollisuuksien mukaan ostettaisiin taloyhtiöiden ja yritysten parkkipaikkoja yleiseen käyttöön, ja rahoitettaisiin liityntäpysäköintiä.\nOlen AB:n kanssa samaa mieltä, ei nykyisillä rakennuskustannuksilla ole mitään tarvetta rajoittaa yksityistä parkkihallien louhintaa.\n4.2.2009 at 12:14\n“Tuolla Osmon politiikalla ajetaan ihmiset Vanhasen puutarhakaupunkimalliin.\nEli asutus tulee pirstaloitumaan yhä voimakkaammin.”\nJos joutuisin päivittäin etsimään parkkipaikkaa kantakaupungista maksaisin mielelläni euron päivässä siitä että tilaa saadaan edes vähän lisää kun pysyväissäilytysromut saadaan ehdotetulla maksulla poistettua. Jos vielä tuotto korvamerkitään niin että samaan pakettiin kuuluu pysäköintilaitos silloin tällöin jonnekin puolelle kaupunkia, niin en ihan hahmota kuka Osmon ehdottamassa järjestelyssä häviää.\nKatutilan käyttö pysyväisvarastonakin on edelleen täysin mahdollista kuten tälläkin hetkellä, maksaa vain vähän enemmän.\n4.2.2009 at 12:29\nPäättäjien, kuten Soininvaaran, olisi hyvä huomata, että asukaspysäköinti ei palvele pelkästään autoilijoita, vaan koko kaupunkia. Se rauhoittaa liikennettä.\nEron huomaa, kun seuraa sellaisen kadun liikennettä, jossa on kaksi ajokaistaa, ja vertaa sitä sellaisen kadun liikenteeseen, jossa toinen kaista on varattu esim. asukaspysäköintiin. Ensiksi mainitun kadun liikenne on aggressiivista, ylinopeudet ja äkkinäiset kaistan vaihdot, jopa suojateiden edessä, ovat yleisiä ja kilpa-ajot tyypillisiä. Kaduilla, joilla pysäköinti sallitaan, ei tällainen ole mahdollista. On jopa niin, että nopeusvalvonta on paljon helpompaa yksi- kuin kaksiajokaistaisella kadulla.\nKantakaupungissa ei tulisikaan olla missään kahta ajokaistaa rinnakkain (ellei toinen ole bussikaista). Asia on helposti hoidettavissa pysäköinnin avulla. On kysymyksessä nk. yleinen etu eikä vain helsinkiläisten autoilijoiden palveleminen.\nAjo(lainaa tätä viestiä vastaukseesi)\n4.2.2009 at 14:30\nOlen joutunut sivusilmällä seuraamaan usean vanhan espanjalaisen kaupungin ahdinkoa autojen kanssa.\nYhtä hyvää kaiken ratkaisevaa systeemiä ei tietenkään ole ei siellä eikä täällä, mutta… jotain sentään voidaan tehdä.\n-katujen yksisuuntaistaminen, silloin kun se on mahdollista. Vinoparkki toiselle puolelle.\n-kadun toisen puolen muuttaminen osittain pysäköintialueeksi illan ja yön aikana. Auto siis voidaan, ja se on pakko, ajaa osittain jalkakäytävälle kadun suuntaisesti.\n-kaupunginosan (silloin kun se on selkeästi erillään) automäärän rajoitukset. Vaatii puomit ja valvonnan, mutta toimii. Paras esimerkki tästä on Slovenian Piranissa. Näyttötaulusta näki montako autoa kaupungissa on sisällä ja jos kiintiö oli täynnä sinne ei päässyt millään puheella. Hälytysajoneuvot erikseen ja huoltoliikenne mikä sekin oli ajallisesti rajattu. (pulla-auto ei päässyt sisään vaikka kuinka olisi leipä loppu)\n-mainitsemani aluekohtaiset pysäköintitornit. Näihin saisi jopa ne monien haikailemat lämpöiset fillariparkit helposti.\n4.2.2009 at 15:22\nKaikille uusille alueille pysäköintipaikat tulisi rakentaa tonteille, ei kaupungin maalle. Siten ne voidaan myydä osakkeina, tai sitten vuokrata.\nAsukaspysäköinnin hinta on aivan liian alhainen, koska siellä kannattaa roikuttaa autoja kuukausi tolkulla. Parempi olisi saada vähät parkkipaikat niiden käyttöön jotka niitä tarvitsevat. Eli reilu korotus hintaan. Aluksi vaikka 12 kertainen korotus,eli kuukausimaksu, joka olisi vuosimaksun suuruinen. Reilu 30/kk on ihan kohtuu hinta pysäköinnistä keskusta-alueella. Hinnat voisi olla tietenkin maksualue kohtaiset. Sivummalla edullisemmat.\nPysäköintivirhemaksu tulisi korottaa järkeväksi. Kaksinkertainen kortus olisi linjassa joukkoliikenne tarkastusmaksujen kanssa. Tällä hetkellä on helpointa ja halvinta pitää autoa sakkopaikalla.\n4.2.2009 at 15:57\nKuka uskoo, että Krunikan kämpät eivät menisi kaupaksi hyvään hintaan, vaikka se kolmen auton perhe päätyisikin parkkipaikkojen puutteesta johtuen muualle? Autojen ja liikenteen vähyys voi olla myös asunnon arvoa nostava tekijä.\n4.2.2009 at 18:34\n“Kaikille uusille alueille pysäköintipaikat tulisi rakentaa tonteille, ei kaupungin maalle. Siten ne voidaan myydä osakkeina, tai sitten vuokrata.”\nVoidaan pysäköintipaikat myydä osakkeina erillisestä pysäköintilaitoksestakin, mutta tällöin menetetään paikkojen käyttötehokkuudessa. Silloin tuo paikka on pysyvästi varattu vain yhdelle autolle.\nTehokkainta olisi uusilla asuntoalueilla keskittää pysäköintiä paikkaan, jonka vieressä/läheisyydessä on myös työpaikkoja ja palveluja, ja jotka tarvitsevat paikkoja eri aikaan kuin asukkaat. Esimerkiksi Helsingissä on liityntäpysäköinnillä päällekkäispaikkoja sekä kaupan ( Mellunmäki, Herttoniemi ) että asuntojen\n( Puistola )kanssa.\n4.2.2009 at 19:07\nOsmo: “…Koska pysäköintipaikan hinta uusilla alueilla ylittää roimasti auton hinnan…”\nTuo pitää paikkansa vain tilantessa, jossa paikkoja on kaavoitettu liian vähän verrattuna tarpeeseen. Virheellisesti valmisteltu kaava mahdollistaa helpon rahan teon gryndereille asukkaiden kustannuksella. Miksi rakentaa kahta autotallia, jos yhden voi myydä kahden tallin hinnalla? 😀\nNäitä virheellisiä kaavoja on Helsingissä viimevuosina tehty runsaasti. On hyvä selvittää, mistä säännönmukainen virhe johtuu? Onko se poliittista tyhmyyttä vai kenties rahaa on liikkunut vääriin taskuihin. Joku syy vahingolliselle toiminnallle on.\n4.2.2009 at 19:16\nPyöräniemi ei tunnu ymmärtävän, että pysäköinti maksaa ihan oikeasti. Jos pysäköintipaikat sijoitetaan maan alle kallioluolaan, ei meneteä juurikaan rakennusoikeutta asunnoilta, mutta paikan louhiminen maksaa yli 50 000 euroa paikalta.\nTätäkin kalliimpaa on maanpinnalle kaavoitetut pysäköintipaikat. Vaikka ei olisi kyse mistään huippuarvokkaasta asuntoista, vaan rakennusoikeuden arvo on vaikkava vain 1000 €/m2, ja pysäköintipaikan kohdalta joudutaan raivaamaan viisikoerroksinen talo, maaneliön hinnaksi tulee 5000 €/m2 ja yhden paikan hinnaksi 150 000 €/m2\nLaitospaikan hinta, maan hinta huomioiden, on noin 30 000-40 000 euroa, eikä se siitä halpene, että niitä kaavoitetaan enemmän. Tilanne on toinen Kuhmossa, jossa maata riittää haaskattavaksi maanpinnalla pysäköintiin.\nJos Pyöräniemi uskoo, että pysäköintiluolan rakentaminen on huioppukannattava bisness, miksi hän ei pyri alalle kultaa vuolemaan?\n4.2.2009 at 20:01\n“Rovaniemellä riittää lääniä eikä siellä ole kummoisiakaan ruuhkia, paitsi teollisuusalueen Prisman läheisyydessä.”\nRovaniemi oli ennen kuntaliitoksia erittäin tiuhaan asuttu alue, 33 km2 alueella asui n 36000 asukasta eli tiheys oli suurinpiirtein samaa luokkaa kuin Helsingissä .\nAlueliitosten ja maalaiskunnan yhdistämisen jälkeen tilanne on tietysti eri , mutta asutus keskittyy edelleen tuolle samalle suppealle alueelle .\nHelsingissä maan hinta on vedätetty poliittisen päätännän ja rakennusliikkeiden voimin ylös eikä sillä ole mitään tekemistä vapaiden markkinoiden kanssa.\nKaupungin kaavoitusmonopolis pitäisi purkaa ja atyytyä vain yleiskaavaan, maanomistajat hoitaisivat lopun kaavoituksesta\n4.2.2009 at 20:47\nLiian vanha kirjoitti 4.2.2009 kello 20:01\n“Kaupungin kaavoitusmonopolis pitäisi purkaa ja atyytyä vain yleiskaavaan, maanomistajat hoitaisivat lopun kaavoituksesta”\nNiin… halpenisiko rakennusmaa ja tulisiko kaavasta parempi kun sen tekisivät maanomistajat.\n4.2.2009 at 21:07\nOsakkella tarkoitin sitä, että pysäköintipaikan viemä maanarvo tulee kohdistaa pysäköintipaikkaan, ei esimerkiksi talon kaikkiin neliöihin tai kunnallisveroon.\nOsakeiden myynti on vain yksi tapa rahoittaa maanhintaa ja rakennuskustannuksia. Paikkojen kuukausivuokrat ja tuntihinnat tulee sitten luonnostaan osakehinnoista.\nTuossa en ottanut kantaa onko pysäköintipaikka pysäköintitalossa, maanlaisessa laitoksessa vai kadun varressa.\nErilaisten maanalaisten paikkojen rakentamisessa on ongelmana se, että kaupunki tekee kunnallisvero rahoilla käyttäjille “ilmaisia” pysäköintipaikkoja ja näin estää myös pysäköintilaitosten syntymistä. Kaavoituksella pyritään ratkaisemaan ongelmaa, määräämällä velvoite rakentaa pysäköintipaikkoja. Tämän velvoitteen rasitus kohdistuu kaikkiin asuntoihin ja niiden hintoihin, ei vain pysäköintipaikkoihin.\n4.2.2009 at 22:35\nKuinkahan tavallinen kansalainen voi elää optimeillä ja keskiarvoja osoittavilla\nJosko Osmo laskennallaan jatkaa kuten kenties jatkaa, niin kohta talvella Helsingin kaduilla\nasukkailla on päällään keskimääräisesti lämmin muovipohjainen takki. Ei saa takki olla liian kylmä eikä lämmin. Eikä saa olla niin, että minä itse tietäisin millaista takkia käyttää. Sillä voi olla niin, että minun takissa on liikaa untuvia per mm2. Minun untuvat kun ovat pois toisen untuvista.\n4.2.2009 at 23:51\nIlmeisesti kaikki täällä kerrotut asiat ovatoikein, mutta\npaljonko tavallinen kansalainen tukee junia/busseja jne vaikkei niitä käytä?\nPaljonko autoilijat maksavat yleensä erilaisia veroja valtiolle? Paljonko ei autoilijat joutuvat sitten kompensoimaan autoilijoiden takia tehtäviä juttuja? Jotenkin kai tässä pitäisi huomioida yksityis/julkinen- liikenne?\nYmmärrän, ettei jotain moottoritietä rakennettaisi vain julkiselle liikenteelle, vai???\nMiksi asuntoja ei myydä tyyliin A euroa ilman parkkipaikkaa ja B euroa sen kanssa?\nKukaanhan ei tietysti ostaisi B hintaisia ja uskoisi kyllä paikan aina löytyvän jostain nurkilta.Hoida OS, että tulevaisuudessa uusilta taloilta ei vaadita niitä parkkipaikkoja. Kuka tarttee, hakee/maksaa. Kenenkäänhän ei ole pakko ostaa luukkua ilman p-paikkaa, odottaa seuraavaa juttua, jos tulisi kohdalle.\n5.2.2009 at 7:53\n“Niin… halpenisiko rakennusmaa ja tulisiko kaavasta parempi kun sen tekisivät maanomistajat.”\nNyt ongelmana on , että toimijoita on liian vähän ja ne kykenevät rakentmaan kartelleja. Tuollaisilla suurilla aluerakentamisprojekteilla rakentaminen keskittyy muutamalla suurelle toimijalle , jotka kykenevät korruptoimaan päättäjät.\nJos alue pilkotaan pieniin osiin ja toimijoiden määrä saadaan nousemaan, syntyy kilpailua ja korruptio vähenee.\nEdellee ,jos mennään Rovanimen tapaiseen täysin hajautettuun malliin niin rakentaminen keskittyy omakotitaloihin ja antaa vaihtoehdon liian kalliille kerrostalorakentamiselle se jos kerrostalon kilpailijana on omakotitalo niin se pitää myös kerrostalot ja niihin varatun maan hinnat kohtuullisena.\nEi Helsingissäkään mitään ongelmaa ole rakentaa omakotitaloja.\nAluetta Helsingissä on 850 km2 ja 500 m2 tonteilla siihen kuluu n 85 km2 ja kun otettan väylät ,puistot etec huomioon tarvitaan n 150-200 km2\nEli kysymys on poliittiseta tahdosta , ei mahdollisuuksista.\nKirjoituspöydän ääressä ikänsä istuneen teoreetikon on vain vaikea nähdä vaihtoehtoja\n5.2.2009 at 8:09\n“Pyöräniemi ei tunnu ymmärtävän, että pysäköinti maksaa ihan oikeasti. Jos pysäköintipaikat sijoitetaan maan alle kallioluolaan, ei meneteä juurikaan rakennusoikeutta asunnoilta, mutta paikan louhiminen maksaa yli 50 000 euroa paikalta.”\nVarmaan se maksaa , jos rakennetaan liian tiheään ja rakentamisoikeus pidetään liian kalliina.\nEn minäkään Vanhasen mallia kannata, mutta omakoteja voi rakentaa tiuhaankin ja silloin kunnallistekniikan kulut eivät ole juuri korkeammat kuin kerrostaloalueellakaan.\nNyt on päädytty tilanteeseen,joka ei tyydytä ketään: Helsingin rakentamisen keskittäminen muutamalle suuryrittäjälle ja vaihtoehdottomuus on johtanut kehittelemään entistä kalliimpia ratkaisuja.\nTämä ajaa ihmiset asumaan kaninkoloissa tai muuttamaan Kepulandiaan kahden auton loukkuun kun vaihtoehtoja ei näiden välissä ole.\nHelsingin politiikka ajaa myös tonttein vuokrat taivaisiin kun enää muutamalla on varaa ostaa 150-200000 hintainen omakotitontti ja kaikkien vuokrahinnat määräytyvät sitten näiden promillen maksukykyisemmän maksukyvyn mukaan.\nOksettaa vihreiden ja kokoomuksen esittämä kaksinaamaisuus tuossa sosiaalisuudessa, he pyrkivät tekemään elämän hankalaksi ja kalliiksi suurimmalle osalle kansasta eivätkä luota, että ihmiset kykenisivät itse ratkoman ongelmansa.\nEsim 70-80-90-ja vielä 2000 luvullakin Rovaniemellä jokainen halukas kykenee ratkaiseman asunto-ongelmansa rakentamalla talo kohtuuhintaan.\nEsim toistuvasti työttömänä olleet vaimoni sukulaiset rakentelivat talon omalta tontilta kaadetuista puista ja pienistä työtuloista\nHelsingissä siihen tarvitaan valtava koneisto ja ihminen ei voi juurikaan omatoimisuudella vaikuttamaan asiaansa\n5.2.2009 at 8:38\nMIVa, se että autoilijat maksavat veroja on tässä yhteydessä irrelevanttia. Pysäköintimaksu on ohjausmaksu, se on tarpeeksi korkea silloin kun tarvitseva löytää paikan.\nSelvittelin joskus sen asukaspysäköintimaksun taustaa, jos nyt oikein ymmärsin niin joskus 80-luvun alussa oli huoli että keskusta autioituu. Silloin kerrostaloasunto Laajasalosa, Tapiolassa, tms. maksoi enemmän kuin Töölössä neliöltä, ja tällä perusteltiin käytännössä ilmaista asukaspysäköintiä. Eli kyse oli keskusta-asuntojen arvon subventoinnista. Tähän tuskin on nykyhinnoilla tarvetta.\n5.2.2009 at 8:53\nLiian vanha: “Kaupungin kaavoitusmonopolis pitäisi purkaa ja atyytyä vain yleiskaavaan, maanomistajat hoitaisivat lopun kaavoituksesta”\nPekka Vitikainen:”Niin… halpenisiko rakennusmaa ja tulisiko kaavasta parempi kun sen tekisivät maanomistajat.”\nHalpenisi ja tulisi. Sen lisäksi itse rakennettu tila halpenisi huomattavasti. Tavallaanhan kaavoitusmonopolin poistaminen kasvattaa maan arvoa, koska kaavoitus rajoittaa maan käyttöoikeutta. Toisaalta monopolista luopuminen toisi niin paljon rakennusmaata markkinoille, yhteen laskettu vaikutus olisi varmasti maan hinnan lasku.\nLiian vanha kiinnittikin ainsiokkaasti huomionsa rakennusliikkeiden mahdollisuuksiin vaikuttaa poliittisiin päätöksiin. Niin kauan kuin kaavoitusta mikromanageroidaan, niin rakennusliikkeillä on kannustimet korruptoida poliitikkoja ja koska poliitikot ovat ihmisiä siinä missä me muutkin, heillä on kannustimet edistää omia tavoitteitaan, jotka ovat suunnilleen yhtä itsekkäitä, kuin meillä muillakin.\n5.2.2009 at 9:04\nKannattaisin valtuustossa Soininvaaran aloitteita. Jonkinlainen kompromissi noiden kahden ehdotuksen välillä voisi olla hyvä. Ei kai ole tarkoitus, että nämä 31 000 asukaspysäköijää maksavat kokonaisuudessaan 200 uutta autopaikkaa, jotka sitten annetaan pois puoli-ilmaiseksi uusien talojen asukkaille? Toisaalta tuntuu tosiaan kohtuuttomalta, että uuden autopaikan ostaja maksaisi siitä vaikkapa 50 000 euroa, jos vanhan kiinteistön asukas selviää muutamalla kympillä vuodessa. (Vaikka oma takuupaikka on tietysti aivan eri juttu kuin pelkkä asukaspysäköintioikeus, johon ei liity varmuutta paikasta. Ja kuten yllä todettiin, niin ei se kadulla pysäköiminen aina hallipaikkaa voita, vaikka katupaikka olisi aivan oven edessä.) Jonkinlaista tulonsiirtoa vanhojen kiinteistöjen autoilijakaartilta uudelle voisi siis harkita. (Samalla tulisi enemmän aitoa tarveharkintaa vanhan kaartin sisälle.) Mutta pidetään tämä homma mahdollisuuksien mukaan autoilijaporukan sisäisenä selvittelynä: on älytöntä, jos kaikkien uusien asuntojen ja muiden tilojen hintaan automaattisesti leivotaan sisään parkkipaikkojen kustannuksia.\n5.2.2009 at 9:50\nHELSINGISSÄ ON 16.000 OMAKOTItALOA\nVuonna 1994 Helsingissä oli 15 695 omakotitaloa eli likimain yhtä paljon kuin Espoossa ja Vantaalla kummassakin. Kuinka paljon löytyy tilaa enemmille (Sipoon liitosta lukuunottamatta) en ota kantaa.\n“Aluetta Helsingissä on 850 km2 ja 500 m2 tonteilla siihen kuluu n 85 km2 ja kun otettan väylät ,puistot etec huomioon tarvitaan n 150-200 km2”\nHelsingin kokonaispitna-ala on Wikipedian 686 km², mutta maat siitä on vain km²\n178. suurin 1.1.2008 186km² ja 500 km2 merta, sisävettä 74 ha. (Wikipedia\nEn ole kovin innostunut tekosaarista tai edes Santahminan rakentamisesta. Kun talviaikaan kunnon puhuri tuulee Itämereltä, niin kyllä silloin tango merellä soi.\nPitäkää mielesänne, että Engelin ( ja H.M. Keisarin) Helsinki aikoinaan 1800-luvun alkupuolella rakennettiin aivan ulkosaaristoon.\n5.2.2009 at 9:59\nonko pysäköintilaitosten yksityistäminen vaihtoehto asukaspysäköinnin hintojen nostamiselle, kuten OS kirjoittaa? minun näkemykseni mukaan nämä olisivat pikemmin toinen toisiaan täydentäviä toimenpiteitä. kenties asukaspysäköintitunnukset voitaisiin jatkossa vaikka huutokaupata. mitä näillä tuloilla sitten tehtäisiin? ehkä rahojen laittaminen takaisin nelipyörähärdelliin on poliittinen realiteetti, mutta onko parkkiluolien subventointi se paras vaihtoehto? ainakin yhdistettynä asukaspysäköintipaikkojenhuutokauppaan subventointi mutkistaa parkkistrategiaa. ensin huutokauppatulot olisi varmaan käytettävä järjestelmän itsenä takaisin maksuun ja jonkun aikaa katkeroituneiden luvatta jääneiden autojen hinaukseen, mutta tulevaisuudessa tulot voisi korvamerkitä kaupunkiautoilun ulkoisvaikutusten minimointiin.\nhieman hämärän peitossa on mitä tapahtuu kaavoitetuille parkkialueille, joita ei samantien rakennetakaan. Luulisi ainakin parkkiluolien olevan aikalailla erilainen projekti, jos talo päälle on jo rakennettu. tietysti jos markkinat toivivat niin tämäkin tulee huomioitua hinnoissa ja ajoituksessa. keskeistä lienee että järjestelmä on uskottava pitkällä tähtäimellä, jotta parkkirakentajalla ei ole liian suurta riskiä siitä että kysyntä romahtaa poliittisen tuulen kääntyessä.\n5.2.2009 at 10:47\nAinakin Kuopiossa keskustaan rakennettaviin kerrostaloihin rakennetaan parkkihallit. Juuri valmistuneessa talossa autopaikan hinta on 16.500€. Mikä sen mukavampaa kuin mennä suoraan hissillä autohalliin!\nMiksei Helsingissäkin voisi vaatia tehtävän samoin?\n5.2.2009 at 11:03\nPieni lukivirhe aiheutti väärän luvun, mutta ei se poista tuota keskitetyn rakentamisen ongelmaa\nOn turhaa kuvitella, että keskituloisella on varaa kustantaa 50000 euron parkkipaikkaa , kun 20000 euroa autostakin on liikaa.\nLisäksi noita parkkiluolia kykenevät rakentamaan vain suuret korporaatiot, joilla on tarpeeksi pääomaa.\nSilloin ne kykevät myös hinnoittelemaan paikat monopoliasemasta, koska kilpailevan luolan rakentamiseen ei kukaan halua, riski kasvaa liian suureksi kilpailun vuoksi.\nToisaalta ei sitä rakennuslupaakaan heru tällaisessa i Gossplan yhteiskunnassa: Tarvetta kun ei ole.\nEli summa suumarum olemme siirtymässä suurten korporaatioiden hallitsemaan yhteiskuntaan.\nKaupunki ei poikkea jostain Nokiasta, molemmat toimivat samoin.\nToinne suuri ihmettelyn aihe on ollut rakentamisoikeus : Rovaniemellä minulla oli rakentamisoikeutta 0,25-0,3 ja täällä Helsingissä 0,18 !!! Ainoastaan suuret korporaatiot saavat suuremman rakentamisoikeuden.\nMuualla maailmassa käytetään 0,5-0,8\n5.2.2009 at 11:24\nTässä järkeillään nyt hintaa ja ruutujen määrää, mutta Seppoa lukuunottamatta kokonaan keskustelun ulkopuolella tuntuu olevan yksittäisen ruudun käyttöaste. Tämä on vähäisen resurssin jaossa paljon tärkeämpi mittari kuin euro.\nJos vähät (ja arvokkaat) paikat myydään nykymetodein, on tuloksena ruutuja/hallipaikkoja, jotka seisovat tyhjinä arvokkaan osan päivää, ilman, että joku toinen voisi käyttää sitä.\nMiettikääpä asukaspysäköintiruutujen käyttöastetta. Lähes 100. Samaan aikaan asukkaiden omistamat parkkihallipaikat ovat tyhjiä päivällä, kun auto on työnantajan ruudussa, joka vastaavasti on tyhjä öisin.\nHölmöläisen hommaa on jakaa niukkuutta saavilla toisille ja teelusikalla enemmistölle.\nKorotetun hintainen asukaspysäköinti koko kaupunkiin!\n5.2.2009 at 12:15\nJanne H kysyy: “ehkä rahojen laittaminen takaisin nelipyörähärdelliin on poliittinen realiteetti, mutta onko parkkiluolien subventointi se paras vaihtoehto?”\nAutopuolue ei taida ollaa ihan niin kuollut, että sellainen vaihtoehto jossa pysäköintimaksuja suunnattaisiin esimerkiksi joukkoliikenteeseen onnistuisi. Voi sitä toki yrittää, suurempi määrä joukkoliikenteen käyttäjiä on kaupunkiautoilijan etu, mutta jostain syystä kokoomuksen kaistaosasto ei näe asiaa noin ja demareiden mielestä se että jostain maksetaan on epätasa-arvoista.\nMuita vaihtoehtoja on joko unohtaa maksujen kohdentaminen kokonaan, kaupungin kassaan mennessään ne hyödyntävät periaatteessa kaikkia kaupunkilaisia pienempinä veroina tai parempina palveluina. Voidaan ihan perustellesti olla sitä mieltä että meillä käytetään liikenteeseen kokonaisuudessaan liikaa kaupungin rahaa muutenkin.\nJos rahat suunnataan, niin parkkiluolien subventointi ei ole huono idea. Meillä on kadunvarsipysäköinnin ja hallipysäköinnin hinta karannut niin kauas toisistaan, että ainakaan lyhyellä aikavälillä ei ole realista kuroa eroa kiinni pelkästään kadunvarsipysäköinnin híntaa nostamalla. Yksinkertaisimmillaan se voisi toimia niin, että halliyrittäjä saa per paikka per tunti vastaavan summan kuin mitä maksetaan kadunvarressa. Joukkoliikenneihmisenä pidän myös liityntäpysäköinnin rahoittamista kohtuullisena vaihtoehtona, se on niin turkasen kallista että sitä ei joukkoliikenteen tuloille millään rahoiteta, mutta toisaalta se periaatteessa vähentää keskustaan tulevia autoja, lisää vähän joukkoliikenteen käyttöä ja pysäköintipaikkojen rakentamisen luulisi kelpaavan autopuolueelle. Tässä on vaan sellainen pulma, että niitä liityntäpysäköintipaikkoja tarvittaisiin etupäässä Espooseen, Vantaalle ja kehyskuntiin, ei niinkään Helsinkiin.\nEikä se nyt ahtaasta viherperspektiivistä niin vaarallista ole vaikka pysäköintiin ei saataisi tolkkua, voi hyvinkin käydä niin että toimiva pysäköinti lisää autoilua enemmän kuin pysäköintimaksut sitä hillitsevät.\n5.2.2009 at 12:18\n“Mikä sen mukavampaa kuin mennä suoraan hissillä autohalliin!\nMiksei Helsingissäkin voisi vaatia tehtävän samoin?”\nEi tarvitse vaatia, kyllä täällä noin toimitaan muutenkin uusissa kerrostaloissa ja erityisesti toimistotaloissa ja kauppakeskuksissa joiden liikennejärjestelyt suunnitellaan ensisijaisesti yksityisautoilua silmälläpitäen. Ulos säiden armoille käkkimään joutuu vain jos haluaa käyttää julkisia.\n5.2.2009 at 15:16\n“On turhaa kuvitella, että keskituloisella on varaa kustantaa 50000 euron parkkipaikkaa , kun 20000 euroa autostakin on liikaa.”\nSiinä tapauksessa keskituloinen on väärässä paikkaa. Hänellä on kolme vaihtoehtoa: 1) joko suostuu jättämään autonsa jonnekin hevon kuuseen missä rahat riittävät 2) luopuu autosta 3) asuu jossain muualla.\nNe parkkipaikat maksavat sen mitä maksavat ihan riippumatta siitä maksatetaanko ne parkkipaikkojen käyttäjillä vai jollakin muulla. Koska parkkipaikoilla ei kyllä ole mitään positiivisia ulkoisvaikutuksia, käyttäjät maksakoot.\n“Tässä järkeillään nyt hintaa ja ruutujen määrää, mutta Seppoa lukuunottamatta kokonaan keskustelun ulkopuolella tuntuu olevan yksittäisen ruudun käyttöaste. Tämä on vähäisen resurssin jaossa paljon tärkeämpi mittari kuin euro.”\nNo ei kyllä ole. Kyllä euro on se mikä ratkaisee.\nMikä tulee parkkihallien vajaakäyttöön, niin se on vain organisointikysymys ja voidaan helposti ratkaista tismalleen samalla tavalla kuten parkkihalleissa ollaan ratkaistu.\n5.2.2009 at 17:12\n“Jos Pyöräniemi uskoo, että pysäköintiluolan rakentaminen on huioppukannattava bisness, miksi hän ei pyri alalle kultaa vuolemaan?”\nEhkä Pyöräniemellä ei pyöri pankkitilillä muutamaa kymmentä miljoonaa ylimääräistä euroa?\njussist(lainaa tätä viestiä vastaukseesi)\n5.2.2009 at 19:01\n“Siinä tapauksessa keskituloinen on väärässä paikkaa. Hänellä on kolme vaihtoehtoa: 1) joko suostuu jättämään autonsa jonnekin hevon kuuseen missä rahat riittävät 2) luopuu autosta 3) asuu jossain muualla”\nHe valitsevat tuon hevon kuusen eli Vanhasen malli toteutuu vihreiden politiikalla.\nJos tonttien tarjontaa lisäämällä alennetaan maanhintaa ja rakentamisen hajauttamisella ja vaihtoehtoja lisäämällä alennetaan rakentamisen hintaa niin voidaan päästä vihreiden tavoitteisiin.\nKyllä 2000 euron talliin voi jo 10000 kotturan ajaa mutta ei 50000 euron parkkihalliin 1000 kotturaa\nPaikan hinta says:\n5.2.2009 at 20:57\nPaljonko tehokkaasti tuotettavat hallipaikat oikein maksavat? Esimerkiksi Finavia on toteuttanut 2400 paikan parkkitalon 27 M€:llä, reilu 11000 euroa per paikka: http://www.finavia.fi/finavia_tiedote?id=73633\n6.2.2009 at 0:22\n“Tässä on vaan sellainen pulma, että niitä liityntäpysäköintipaikkoja tarvittaisiin etupäässä Espooseen, Vantaalle ja kehyskuntiin, ei niinkään Helsinkiin.”\nKyllä ja ei, minusta tuntuu että Helsingin sisäisiä liityntäpysäköintijärjestelyjä ei ole mietitty tarpeeksi.\nOtetaan esimerkiksi vaikka Laajasaloon suunnitellun raitiolinjan 12 pysäkki suunnilleen Laajasalontien, Jollaksentien ja Reiherintien risteyksessä. Tästä pisteestä itään (Jollakseen) ja etelään (Hevossalmeen) on varakkaamman keskiluokan harvaan asuttua omakotialuetta, jonne raitiovaunua ei kannata tuoda, ja linja-autokin pystyy liikennöimään vain pääväyliä pitkin. Kaavoitustilanne ei ole merkittävästi muuttumassa mihinkään.\nTällä hetkellä vaivattomin tapa päästä jostain Jollaksen perukoilta keskustaan on ajaa omalla autolla Kulosaareen ja jatkaa siitä metrolla. Tilanne ei raitiolinjojen myötä muutu mihinkään jollei linjan 12 liityntäpysäköintiä järjestetä asianmukaisesti. Finavia-tyylinen pönttö avokaivantoon rakennettuna maksaa todellakin todistetusti sen 11000 euroa/paikka eli sitä voisi vuokrata ulos johonkin kiinteään 700 eur/v hintaan.\nTuo pari euroa päivässä ei alueen asukkaille todellakaan olisi mikään ongelma, kunhan palvelutaso on kohdallaan eli asiakaslähtöisyys on konsepteihin sisäänrakennettu. Ratikkapysäkit pöntön sisään, suoraan laiturilta kauppaan, kaupasta autolle, aikataulut pidetään minuutilleen jnpp.\nPerinteiseen betoniporsaita kiskojen ympärillä -tyyliin toteutettu prolepäättäri ja olematon liityntäpysäköinti vetävät ratikkaan juurikin Reiherintien lounaispuolen autottomat asukkaat eikä sitten muita.\nKaikenkaikkiaan on turha haikailla sitä että kehnon liityntäpysäköinnin subventointi on veronmaksajille kallista, jos pysäköinnin voi toteuttaa erinomaisesti ja myydä käyttäjille omakustannushintaan.\n6.2.2009 at 20:30\njussist: “Osmo: “Jos Pyöräniemi uskoo, että pysäköintiluolan rakentaminen on huioppukannattava bisness, miksi hän ei pyri alalle kultaa vuolemaan?”\nEhkä Pyöräniemellä ei pyöri pankkitilillä muutamaa kymmentä miljoonaa ylimääräistä euroa?”\nTuo tilini niukkuus on tietysti yksi keskeinen syy. Toinen on se, että en omaa nykyiden järjestelmän vaatimia “hyviä suhteita” kaupungin johtoon. Kolmantena voisin sanoa, että jos minulla olisi noin paljon rahaa, niin en nykyisellä pääomaveropolitiikalla sitä kyllä makuuttaisi Suomessa 😀\nAinakin nellikerroksiseen taloon saa vielä parkkipaikat suoraan kivijalkaan, ilman syvälle kallioon menevää louhintaa. Silloin hinnat ovat ihan jotain muuta kuin Osmon 50 000€/paikka. Jos tarvitaan vielä lisää paikkoja, niin korotettu piha tuo niitä halvalla.\nKun uusilla alueilla vaaditaan riittävästi autopaikkoja, niitä on osoittaa myös muuhun käyttöön kuten pienyritysten toimitiloiksi. Sitä sanotaan eläväksi kaupungiksi. Alun perin kaupunkilaisena tuntuu, että Helsingissä kaupunkia kaavoittavat maalaiset ymmärtämättä tiilen ja betonin viehätystä.\n7.2.2009 at 11:51\nParkkipaikka kivijalassa vie n. 25 – 30 neliötä, parkkipaikka sinänsä on 15 – 20, mutta päälle tulee sisäänajoväylät. (Niiden autohissien joista täälläkin taannoin puhuttiin etu on nimenomaan siinä ettei tarvita sisäänajoväyliä.) Pyöröniemen mukaan tälllainen kellaritila maksaa “jotain ihan muuta” kuin 50ke kpl, eli 1500 – 2000 neliöltä. En näe mitään syytä uskoa että kellariakaan syntyisi kivijalkaan juuri tuota halvemmalla, varsinkin jos sieltä pitää poista pakokaasut, tehdä ajoliuskat, äänieristää, jne.\n7.2.2009 at 12:18\nKannattaa muistaa, että puhumme pysäköinnin järjestämisestä alueella, jossa maa on erittäin kallista, koska niin moni haluaa siellä asua. Siksi asuntojen syrjäyttäminen autojen tieltä on myös kallista. Jos talon ensimmäinen kerros annetaan autoille eikä talosta saa varjostuksen ja muun sellaisen takia tehdä korkeampaa, menetetty rakennusoikeus tulee arvostaa asuntojen arvonperustella, siis jotain 4 000 – 6 000 euroa neliöltä. Tuo pysäköintikerros on esitetyistä ratkaisuista kallein. Sitä paitsi, jos pysäköintinormina on auto/asunto, yksi kerros viisikerroksisesta talosta ei riitä autoille.\n8.2.2009 at 21:17\nJos tulee myöhään kotiin, pysäköintipaikan löytäminen on törkeän vaikeaa, kuluttaa bensaa ja aikaa.\nHintaa pitäisi nostaa niin, että paikan löytyminen helpottuisi. Tuloilla voisi keventää aavistuksen verotusta, niin tulonsiirto autottomilta autoilijoille vähenisi eikä autottomia niin törkeästi karkotettaisin Stadista. Autoilijatkin viihtyisivät paremmin, kun pysäköinti helpottuisi vaikka hinta nousisi vain vähän.


2.2.2015 – Nuoren naisen rintasyöpä.\nAsioita joita kukaan ei kertonut syövästä\n2.2.2015 2.2.2015 M4 kommenttia\nAinakin se, että näöntarkastuksessa ei kannata käydä hoitojen aikana eikä uusia silmälaseja kannattaisi hankkia jos hoidot ovat vielä kesken, tai jos hoidoista on kulunut vasta vähän aikaa. Yksi isoin syy on se, että sytostaatit tekevät hallaa verisuonille ja jos ei satu saamaan mitään harvinaista sivuoiretta kuten kaihia, niin näön huononeminen ja näöntarkastusten tulosten heittelehtiminen on aika tavallista.\nNo se on myöhäistä nyt! Ehdin jo tilata uudet silmälasit ennenkuin kuulin tästä, joten voisi sanoa että hienoisesti vituttaa.\nVanhat lasit olivat kymmenisen vuotta vanhat, joten oli korkea aika uusia ne. Kävin näöntarkastuksessa eikä näköni ollut muuttunut kovinkaan paljoa. Tämä antaisi toivoa siitä, että sytot eivät tuhonneet näköäni täysin ja pärjäilen näillä uusilla laseilla vielä vuosia, sillä eihän kaikkien näkö huonone sytojen takia. Minulla oli kuitenkin jatkuvia päänsärkyjä ja vanhat lasit eivät tuntuneet enää auttavan. Viimeinen pisara oli linssien pintaan tulleet pistemäiset pintavauriot.\nOtin sen mainitsemani Nissenin tarjouksen, kahdet lasit itselle yksien hinnalla ja kaverille lahjakortti jonka postitin tänään.\nOn kyllä ihanaa saada uusia asusteita ja piristystä omaan ulkonäköönsä, oli ne sitten uudet pokat tai vaatteita. Piristää kummasti omaa mielialaa kun ei näytä valjulta olmilta hiuksettoman munapäänsä kanssa. Vaatteitakin ostin jo syksymmällä, kun rintaleikkauksen myötä iso osa paidoista ei yksinkertaisesti enää istunut tai istuisi jos pitäisin proteesia vakituisesti, mutta sittenkin monet yläosat lähtivät kiertoon sillä proteesiliivit eivät jääneet piiloon anteliaitten kaula-aukkojen ansiosta.\nHiukset kuitenkin kasvavat kohisten! Nyt jo useita millejä! Hiustenväri on sitten ihan oma lukunsa, vähintään puolet karvoista näyttää harmailta, puolet joltain joka muistuttaa epämääräisesti sitä alkuperäistä väriä joka minulla on ollutkin. Jännittävää nähdä minkälaiset hiukset kasvavat tällä kertaa, tulenko saamaan piikkisuoran tukan sijasta kiharat? Vaikka edes vuodeksi, ennenkuin hiustenkasvu palautuu ennalleen ja alkaa kasvaa suorana kuten ennenkin.\nTilasin myös pari peruukkia netistä, toivottavasti ne saapuisivat pian! Tykkään kyllä kaljun/sängen helppoudestakin, varsinkin kun ei tarvitse pestä hiuksia suihkussa käydessä eikä koskaan tuhlata aikaa kampaukseen, mutta kaipaisin hiukan vaihtelua ja peruukit ovat helppo tapa vaihdella tyyliä, varsinkin juhlavampaan. Pipo ei oikein sovi juhlamekon kanssa, enkä oppinut käärimään turbaania tai huivia. Jostain syystä huivit eivät tunnu pysyvän päässäni kovin hyvin, valuvat inhottavasti päivän mittaan niskasta ylöspäin ja otsalta taaksepäin ja lopulta tippuvat tai löystyvät.\nGeisha Wigs, postituskuluja tulee muistaakseni 7 puntaa per peruukki jos tilaa vain yhden, postituskulut tippuvat n. punnalla per pertsa jos tilaa useampia. Kolmelle peruukille näyttäisi tulevan postareita 16 puntaa.\nHarmillisesti en voi julkaista kuvia uusista silmälaseista enkä peruukeista, yksityisyyssyistä. Voin kuitenkin luvata että pokat ovat aivan mahtavat! Jos näkö tästä vielä heilahtaa johonkin suuntaan, niin aion teettää uudet linssit samoihin kehyksiin, en todellakaan ole ostamassa hetikohta uusia laseja.


Kyseessä ei ole arabialainen kansannousu | FIIA – Finnish Institute of International Affairs\netusivu / Ajankohtaista / Kyseessä ei ole arabialainen kansannousu\n25.07.2011 · Ajankohtaista · Mediassa\nAutoritaarinen hallinto. Tyytymättömiä kansalaisia marssimassa kaduilla. Tunnusmerkit sopivat Tunisian ja Egyptin vallankumouksiin, mutta mielenosoituksia on turha sekoittaa arabimaiden kansannousuihin, Ulkopoliittisen instituutin tutkija Anaïs Marin sanoo. ”Ihmiset lähtivät alun perin kaduille sosioekonomisista syistä. Eivät välttämättä diktatuurin vastustamisen vuoksi.” Syvin talousahdinko sitten Neuvostoliiton kaatumisen on kääntänyt kansan presidenttiä vastaan. Vilnassa toimivan I…\n”Ihmiset lähtivät alun perin kaduille sosioekonomisista syistä. Eivät välttämättä diktatuurin vastustamisen vuoksi.”


Fulmore TRBO Gebwell Oy:n kumppanina kasvussa - Fulmore\nOptimaalisin markkinointitoimisto yrityksellesi\nFulmore TRBO Gebwell Oy:n kumppanina kasvussa\nAsiakkaan nimi: Katso gebwell.fi, http://gebwell.fi/,\nGebwell Oy on vuonna 2005 perustettu leppävirtalainen, ympäristöystävällisiin lämmitys- ja jäähdytysratkaisuihin erikoistunut yritys. Gebwell valmistaa ja myy kaukolämpöön liittymiseen sekä maalämmön hyödyntämiseen suunniteltuja laitteita. Asiakkaita ovat LVI- ja rakennusalan ammattilaiset, joille Gebwell tarjoaa valmiit ratkaisut kuluttajien ja muiden asiakkaiden palvelemiseen.\nKaikki tuotteet suunnitellaan ja valmistetaan Leppävirralla nykyaikaisissa 20 000 neliön tuotantotiloissa. Maalämpöpumput, varaajat ja kaukolämmönjakokeskukset valmistuvat ammattitaitoisen henkilöstön tekeminä joustavasti ja laadukkaasti. Yritys työllistää yhteensä noin 150 henkilöä.\nMarkkinoinnin kumppanuus on vahvistunut vuosi vuodelta\nGebwellin ja Fulmoren yhteistyö alkoi jo vuonna 2012. Aluksi laitettiin perusmateriaalit kuntoon tekemällä esitteitä tuotteista ja palveluista, ja pikkuhiljaa mukaan tuli myös digimarkkinointi.\n”Tarpeemme oli alusta asti löytää markkinoinnin kumppani, joka pystyy tarjoamaan riittävän monipuolisesti palveluita ja jonka kanssa pystymme rakentamaan pitkäjänteistä kumppanuutta”, sanoo Gebwellin toimitusjohtaja Tuure Stenberg.\nVuonna 2014 käynnistettiin aiempaa määrätietoisempi yhteistyö, joka aloitettiin perusteellisella nettisivujen uudistamisella. Lisäksi muun muassa jatkettiin erilaisten markkinointimateriaalien tekoa ja päivittämistä, tuotettiin sisältöä nettisivuille ja toteutettiin sähköpostimarkkinointia eri kohderyhmille.\nTRBO vie markkinointia eteenpäin ja sujuvoittaa arkea\nKun Fulmorella siirryttiin tarjoamaan jatkuvan markkinoinnin TRBO-kokonaispalvelua, Gebwell oli luontevasti ensimmäisten TRBO-asiakkaiden joukossa. Uusi palvelukonsepti toi vielä selkeämmät suuntaviivat markkinoinnin määrätietoiseen kehittämistyöhön, ja myynnin sekä markkinoinnin jatkuvasta mittaamisesta tuli entistä järjestelmällisempää.\nKehittämisaspekti ja suunnitelmallisuus ovat TRBOssa koko ajan mukana, ja sitä Gebwellillä pidetään suuressa arvossa.\n”Kuukausipalaveri on ollut tosi hyvä. On tosi tärkeää, että kerran kuussa tulee katsottua tulokset, niin kokonaisuus pysyy hallinnassa. Sen lisäksi yhteenveto on hyvä. Sen avulla voin helpommin päättää, mitä teen itse ja mitä markkinointitoimisto tekee. Fulmorelta saatujen proaktiivisten ideoiden määrä on myös ollut sopiva”, jatkaa Gebwellin markkinointipäällikkö Saima Havukainen.\nMonnin ja Havukaisen näkökulmasta TRBO on pitänyt markkinoinnin kokonaisuuden selkeänä ja helpottanut heidän arkeaan.\n”Yhteistyö on ollut sujuvaa, kun markkinoinnin sisältö sekä graafinen ja tekninen puoli onnistuvat kaikki yhdeltä luukulta. Se toimii ja auttaa kiireisessä arjessa. Sovitut asiat on Fulmorella tehty hyvin ja huolellisesti, ja me puolestamme olemme hoitaneet meille annetun ruudun”, kuvailee Monni.\n”On tärkeä asia, että Fulmorella meillä on oma yhteyshenkilö, joka tuntee meidät ja ajatuksemme. Se tekee asioinnista helppoa ja sujuvaa”, lisää Havukainen.\n”Kuukausittainen numeroihin perustuva iterointi varmistaa sen, ettei markkinoinnissa jäädä paikoilleen junnaamaan, vaan asiat kehittyvät.”\nOta ensiaskel kohti tehokkaampaa tekemistä\nJätä yhteystietosi, niin soitamme sinulle pikimmiten.


Kokemuksen syvällä äänellä - Ihmiset - Helsingin Sanomat\nKokemuksen syvällä äänellä\n"Mitään ihmeellistä ei synny kivasta ja mukavasta", toteaa Ritva Oksanen Näyttelijätär-monologissaan. Kokemuksen rintaääni on syvä, onhan Oksanen valloittanut näyttämöitä jo 50 vuoden ajan. Näyttelijätär-monologi nähdään Aleksanterin teatterissa (Bulevardi 23–27) kello 19.\n"Mitään ihmeellistä ei synny kivasta ja mukavasta", toteaa Ritva Oksanen Näyttelijätär-monologissaan. Kokemuksen rintaääni on syvä, onhan Oksanen valloittanut näyttämöitä jo 50 vuoden ajan. Näyttelijätär-monologi nähdään Aleksanterin teatterissa (Bulevardi 23–27) kello 19. Liput 27 ja 32 e.


ARKIKUVA arkistot - Page 2 of 17 - MAMI GO GO\nArki-sarjassa julkaistaan vuoden joka viikolta arkisia tapahtumia, jotka ovat tallentuneet puhelimeen. Viikko 9.\nKaverikuva – Olen muutaman kerran meinannut tuntea vähän huonoa-omaatuntoa siitä, etten ole Myyn kanssa harrastanut ollenkaan samalla tavalla kerhoja, vauvauinteja ja muskareita, mitä aikoinaan isompien poikien kanssa. Nyt käytiin kuitenkin nostalgioimassa kaverin kanssa muskarissa, jossa ollaan 8 vuotta sitten käyty isompien lasten kanssa. Miten ihana yllätys että kaikki oli ennallaan – jopa sama opettaja! Vihdoin saatiin otettua myös kaverikuva näistä kahdesta ystävyksestä – joka on jotenkin niin tätä taaperoelämää kuvaava.\nNilkkajumppa – Niin kiitollinen ettei nilkalle käynyt muutaman viikon takaisessa nyrjähdyksessä pahemmin. Uskallauduin sen kanssa jo paristi vesijuoksmaan ja salillekin. Viimeksi, kuusi vuotta sitten, tässä samassa tilanteessa ollessani kävelin vielä kepin kanssa.\nAvainsanat: ALPPILAN KIRKON MUSKARI, ARKI, ARKIHAASTE, ARKIKUVA, MUSKARI, NILKAN NYRJÄHDYS, NILKAN NYRJÄHDYS KUNTOUTUS, OMA ELÄMÄ\nArki-sarjassa julkaistaan vuoden joka viikolta arkisia tapahtumia, jotka ovat tallentuneet puhelimeen. Viikko 8.\nHiihtoloma – Siitäkin huolimatta, että viikon sää oli mitä oli (vesisadetta, harmautta ja myrskyä), emme lähteneet minnekään sitä viettämään, olin yksin koko viikon lasten kanssa, nyrjytin nilkkani enkä ollut keksinyt etukäteen oikeastaan mitään ohjelmaa, koululaisten hiihtoloma meni kivasti.\nMinä sain lasten mummeilta apuja lastenhoidossa ja lapset sitä kautta kivoja yökyläilyjä. He pääsivät leffaan, kaverille, taidenäyttelyyn, pariin museoon, huovutustyöpajaan, kahvilaan, vr-lasi pelaamaan, valitsemaansa ravintolaan (sushibuffa ja hard rock cafe) sekä leffa-illan herkkuineen kotona. Lisäksi Elvis sai avustaa röngenhoitajaa, Kaapo kaverin kanssa trampoliinipuistoon ja kävimme kylässä vielä molemmilla omilla mummoillanikin – eli aika mummopainotteinen viikko, nyt kun jälkikäteen miettii!\nMinttu MAMI GO GO 15:04\nAvainsanat: ARKI, ARKIHAASTE, ARKIKUVA, HELSINKI, HIIHTOLOMA, KOULULAISTEN HIIHTOLOMA, LAPSET, LUONNONTIETEELLINEN MUSEO, MITÄ TEHDÄ HELSINGISSÄ, OMA ELÄMÄ, PERHE-ELÄMÄ, VIIKKO 8\nArki-sarjassa julkaistaan vuoden joka viikolta arkisia tapahtumia, jotka ovat tallentuneet puhelimeen. Viikko 7.\nNeuvolassa – Meidän vauva ei tosiaan ole enää vauva, vaan neuvolassakin punnitaan jo istualteen ja vaatteet päällä. Puolitoistavuotislääkärineuvolareissu meni vähän pidemmän kaavan mukaan, kun mpr-rokoitteen antaminen epäonnistui. Osa meni, mutta noin puolet valui pois, joten rokotus piti antaa vielä (thl:n konsultoinnin jälkeen) vielä uudestaan. Lisäksi hänelle annettiin vesirokkorokotus, eli yhteensä kolme piikkiä.\nTästäkin voi jo rivien välistä lukea, että olen rokotusmyönteinen – ainakin enemmin kun vastainen. Kaikkiin rokotteisiin en kuitenkaan suhtaudu täysin epäilyittä, eikä meillä esimerkiksi ole ikinä otettu influenssarokotteita, mutta ainakin tähän mennessä kaikki kansalliseen rokotusohjelmaan kuuluvat rokotukset kyllä annetaan. Pitää kuitenkin vielä selvittää sitä tytöille annettavaa hpv-rokotusta, sitten kun sen on vähän ajankohtaisempi.\nEl Chaos – Sotkun määrä tuntuu olevan vakio, ihan sama mitä tekisi, mutta tällä viikolla vielä jotenkin entistä enemmän. Miten ihmeessä juuri siivottu koti voi hetkessä näyttää ihan samalta mitä ennen hommiin ryhtymistä?\nAvainsanat: 1, 5 NEUVOLA, ARKI, ARKIHAASTE, ARKIKUVA, KOTI, MPR-ROKOTUS, NEUVOLA, NEUVOLALÄÄKÄRI, OMA ELÄMÄ, ROKOTUS, ROKOTUSOHJELMA, VANHEMMUUS


Suomalaisen innovaatiojärjestelmän mosaiikki – alueellisten teemavalintojen tarkastelu\nViime vuosien aikana kaikilla alueilla Suomessa on laadittu useita alueellisia teknologia- ja innovaatiostrategioita. Strategioiden laadinnassa käytetyt lähestymistavat, menetelmät ja niiden semantiikka ovat kuitenkin poikenneet toisistaan huomattavasti, mikä on tehnyt niiden keskinäisen vertailun hyvin vaikeaksi. Tämän raportin tavoitteena on esitellä, analysoida ja yhteismitallistaa jo olemassa olevia alueellisia innovaatiostrategioita käyttäen tarkoitukseen kehitettyä käsitteellistä viitekehystä. Viitekehys tukeutuu tuoreeseen Tekesin laatimaan kansallisen tason strategiadokumenttiin, mutta ammentaa elementtejä myös alueellisten innovaatiojärjestelmien ja kansainvälisen kaupan teorioista.\nRaportin tavoitteena on vahvistaa ja tukea kansallisen ja alueellisen tason politiikkatoimijoiden välistä dialogia. Se laadittiin touko-kesäkuussa 2008 ja hyödyntää aineistoa, joka kerättiin neljässätoista alueellisessa päivän kestäneessä työseminaarissa. Seminaarit järjestettiin kaikilla muilla, paitsi Uudenmaan TE-keskusalueella. Uuttamaata koskeva osio lisätään raportin myöhempään versioon.\nKeskusteluaiheita nro\t1146\nalueellinen erikoistuminen, kansainvälinen kilpailukyky, kysyntälähtöinen innovaatiotoiminta\nregional specialisation, international competitiveness, demand-driven innovation activity


Me Naiset: Lola Odusoga ollut miesystävänsä kanssa neljä vuotta yhdessä: "Meillä on järkevä suhde" - Uutiset - Iskelmä\n15.07.2020 19:15 - Iiro Myllymäki\nLola Odusoga haluaa olla parisuhteessakin itsenäinen, mikä on tuottanut ongelmia aiempien kumppanien kanssa.\nLola Odusoga, 43, kertoo nykyisestä parisuhteestaan Me Naisten haastattelussa. Hän kertoo olleensa yhdessä nykyisen miesystävänsä kanssa neljä vuotta.\n- En asu nykyisen mieheni kanssa yhdessä. Minulla on koti lasten kanssa ja hänellä oma kotinsa. Varmaan siinä kohtaa, kun lapset muuttavat kotoa, asumiskuvio muuttuu jotenkin, Odusoga kertoo Me Naisille.\nNaiselle tärkeää on, että parisuhteessa voi pitää oman itsenäisyytensä ja vaalia omaa aikaa. Monen entisen kumppanin kanssa tämä on tuottanut ongelmia, mutta nykyisessä suhteessa tätä vaaraa ei hänen mukaansa ole.\n- Nykyisen kumppanini on ollut helppo hyväksyä riippumattomuuteni ja itsenäisyyteni. Niin pitää ollakin.\nLola Odusogalle tärkeitä arvoja parisuhteessa ovat luottamus ja helppous olla toisen kanssa aivan omana itsenään.\n- Meillä on nykyisen miesystäväni kanssa järkevä kahden aikuisen suhde. Molemmilla on oma elämänsä, oma itsenäisyytensä, Odusoga kuvailee.\nLola Odusoga ei ole tuonut miesystäväänsä julkisuuteen mutta on kertonut sen verran, ettei tämä ole julkisuudenhenkilö.\nNainen erosi aviomiehestään ja lastensa isästä Jarkko Wallinkoskesta vuonna 2015, 13 vuoden yhdessäolon jälkeen. Ex-parilla on hyvät välit, ja Odusoga pitää Wallinkoskea erinomaisena isänä. Heillä on kaksi yhteistä lasta, jotka ovat syntyneet vuosina 2004 ja 2006.\nLue myös: Lola Odusoga bikinikuvastaan: 'Nyt kun mietit, että olisi nyt muokannut tuon selkämakkaran pois'


Kirjailija(ko): Tunnustuksia ja perjantaifiilis keskellä viikkoa\nKiitos Aikatherinelle, Leijonalle ja Veralle tunnustuksista, tämä lämmittää mieltä kummasti.\nI love your blogs too :-)\nTunnustus on jo kiertänyt monessa blogissa, näissä en sitä vielä ole nähnyt joten tässä tunnustusta eteenpäin:\nCalendula, raapaleesi ovat hullun, hauskan karmean upeita.\nMaija, blogisi on herättelee niin ajatuksia kuin tunteitakin, ja ajoittain myös ravistelee\nKettu, blogisi on ihanan raikas ja kuvasi upeita\nE.K., ahkeruutesi joskus vetää minut mykäksi\nSusi, blogisi kupliva huumori piristää päivää\nTämä viikko on alkanut ihan hullusti, vaikka on vasta keskiviikko olen jo ihan perjantaitunnelmissa. Tein maanantaina 12 tuntisen työpäivän, ei kirjoittelua. Tiistai noudatti samaa kaavaa ja tänään on sitten akuuteimmat hommat alta pois. Mikä tarkoittaa, että tänään sain nakutettua patoutuneet tarinankäänteet talteen ja loppuviikon illat voin pyhittää huoletta kirjoittamiselle. Alkamaisillaan oleva virtuaalinen kirjoitusleiri on ladannut minuun ylimääräistä energiaa, voi kumpa tämä vire säilyisi.\nLähettänyt Rina klo 22:42\nCalendula 30. elokuuta 2012 klo 0.17\nNypin tämän itselleni, kiitos. Raapaleetkin kiittävät.\nMutta, miksi "blokkaaja"?\nMulle se on se, joka kerää likaisia astioita ravintolapöydiltä :P\nRina 30. elokuuta 2012 klo 23.43\nHih, kopsasin tuo blokkaajan valmiina saamastani tunnarista, johtuisiko siitä että bloggaajien keskuudessa on ollut kirjoitusblokkia liikkeellä ;-)\nMulle blokkaaja on se asia tai henkilö, joka estää projektien etenemisen.\nB. N. 30. elokuuta 2012 klo 1.11\nMinäkin olen perjantaitunnelmissa, mutta se johtuu varmaan siitä, että olen nukkunut liian vähän. :D Blogisi uusi (?) tausta on ihanan värikäs.\nRina 30. elokuuta 2012 klo 23.45\nKiitos B.N., tausta on viime vuoden valokuvien satoa. En vain osannut pienentää sitä tarpeeksi, nyt tuo tausta näkyy toistettuna. Hei, ehkä nyt onkin perjantai, ja muut vain eivät sitä tiedä!\nE.K 30. elokuuta 2012 klo 8.24\nKiitos post-it lapusta ^_^\nOllos hyvä vaan :-)\nSusi 30. elokuuta 2012 klo 9.52\nVoi, kiitos post it -lappusesta! :) Ja mukava kuulla, että minun huumorintaju käy ilmi blogissani, minä aina välillä pelkään, että juttuni siellä ovat kovin kuivia x)\nMinäkin olen täällä kuin mikäkin duracel-pupu alkavan kirjoitusleirin vuoksi, alku ainakin on ollut mahtava!\nRina 30. elokuuta 2012 klo 23.46\nEipä kestä, juttusi eivät taatusti ole kuivaa edes nähneet :-)\nDee 30. elokuuta 2012 klo 10.06\nTunsin kirpeän tuulen vastaheränneellä pärställäni taustasi takia, ihanan näköinen.\nMinäkin olen miettinyt että miksi blokkaaja.\nMinä en ymmärrä miten me Nuotiolla meinaamme postata arvosteltavat tekstit vasta ensi viikon jälkeisellä viikolla - esittelytkin ovat jo näin pitkällä. :D Hyvä vain että olemme näin innoissamme. Ahmu on nero.\nRina 30. elokuuta 2012 klo 23.49\nMulla oli tosta blokkaajasta teoria, kurkkaa Calendulan kommentin alta.\nAhmu on nero ja sinä olet tehopakkaus! Itse pähkin pää punaisena, minkä pätkän valitsisin. Kun noita kandidaatteja riittäisi eri ongelmia kantaen.\nB. N. 30. elokuuta 2012 klo 23.56\nTeoriasi muuten oli tosi hyvä. :) Minäkin pähkäilen vielä!\nKettu 30. elokuuta 2012 klo 21.15\nKiitos tunnustuksesta! Piristi päivääni suunnattomasti. : )\nOle hyvä vain, blogisi piristää minun päiviäni!\nAikatherine 31. elokuuta 2012 klo 2.29\nRina 31. elokuuta 2012 klo 19.34\nKiitos Aikatherine, huomasin tuon viiveellä. Ja kiitos vielä kun kutsuit minut mukaan tekemään Varjojen saari-kesäjännäriä. Mukavasti olet saanut kursittua tarinaa yhteen.\nMaija Haavisto 31. elokuuta 2012 klo 9.13\nKiitos! En ollut huomannut tätä, kun olen ollut aika huonossa kunnossa nyt ja lukenut blogejakin tavallista vähemmän.\nRina 31. elokuuta 2012 klo 19.35\nOle hyvä vaan Maija, olet tunnustuksesi ansainnut. Voi, ikävä kuulla kunnostasi, toivottavasti olosi kohenee!


Mediesthetic - uusia ratkaisuja kauneuteen - Coralian Sculpting Treatment\nHoito, joka elvyttää verenkiertoa, sekä ravitsee ihokudosta. Aktivoi soluaineenvaihduntaa, sekä lisää ihon kimmoisuutta ja elastisuutta. Aktivoi mikroverenkiertoa, eliminoi myrkkyjä kehosta, sekä elvyttää ihokudosta.\nStimulating Body Polish - Virkistävä, elvyttävä\nÄärimmäisen ravinteikas kuorinta-aine, joka sisältää inkivääriä, sitruunaruohoa ja viinirypäleensiemenöljyä. Energisoi ja stimuloi verenkiertoa. Ehkäisee ihosolukon hapettumista, vastustaa ikääntymistä ja taistelee selluliittia ja stressiä vastaan.\nSculpting Peel-Off Wrap - rentouttava, nestettä poistava, hoikentava\nuuden sukupolven itselämpiävä levänaamio, jota ei tarvitse pestä iholta pois. Erittäin helppo levittää, eikä suihkua tarvita. Naamioaines vain "vedetään" pois vartalon iholta yhtenä kappaleena. Miellyttävä, pehmeä tuoksu antaa yhteisvaikutuksessa lämmön kanssa rentouttavan elämyksen hoitaen samalla ihoa aktiiviaineiden vaikuttaessa. Käytetään elvyttämään verenkiertoa ja ravitsemaan ihoa.


Lendo hakee sinun puolesta yhdellä hakemuksella yli 25 lainatarjousta!\nLendo lainavertailusivuston kautta haet itsellesi helposti ja nopeasti lainaa 500 – 60 000 euroa. Laina haetaan helpolla Lendo hakemuksella, jonka löydät kyseisen lainapaikan verkkosivuilta. Laina-aikaa Lendon kautta haetaville lainoille voi saada todella joustavasti, eli 1 – 15 vuotta lainasummasta riippuen. Mikä parasta, riittää että täytät vain yhden hakemuksen, jonka jälkeen pääset tutustumaan jopa 25+ upeaan lainatarjoukseen!\nLainahakemuksen tekeminen Lendo lainanvälityspalvelussa on siis todella helppoa ja ennen kaikkea nopeaa. Koko prosessiin meneekin aikaa vain noin muutama minuutti. Lainanhakijan täytyy vain täyttää Lendo hakemukseen toivomansa lainasumma, takaisinmaksuaika, kuin myös omat henkilö- ja yhteystiedot. Kun lainahakemus klikataan eteenpäin, niin Lendo välittää sen jopa useille kymmenille eri pankeille ja rahoituslaitoksille.\nLainanhakija saa siis yhdellä ainoalla lainahakemuksella itselleen jopa uskomattomat 25+ edullista ja hyväehtoista lainatarjousta!\nMontako lainatarjousta saat Lendo lainasivuston kautta?\nYksi hakemus = jopa 25+ lainatarjousta\nLendo lainavertailupalvelun suosiollisella avustuksella saat siis itsellesi jopa 25+ upeaa lainatarjousta. Mikä parasta, lainatarjoukset saapuvat sinulle todella nopealla aikataululla. Lainanhakijan tulee vain täyttää Lendon helppo lainahakemus ja klikata se eteenpäin. Tämän jälkeen lainanhakija voi ottaa rennosti, kun Lendo puolestaan pistää pyörät pyörimään ja välittää hakemuksen omille laadukkaille yhteistyökumppaneilleen. Lainatarjoukset saat itsellesi nopeasti, jonka jälkeen pääset kaikessa rauhassa tutustumaan niihin. Lendon lainatarjoukset ovat vieläpä kaiken lisäksi voimassa jopa 30 päivää, joten lainanhakijalla on myös hyvin aikaa tutustua saamiinsa tarjouksiin.\nPoiminta Lendo lainapalvelun sivuilta:\nMiltä luotonantajilta saat Lendo lainapalvelun kautta lainatarjouksen?\nLendo lainavertailupalvelun kautta on siis mahdollista hakea todella nopeasti ja helposti edullinen laina. Lainaa voi hakea aina 500 eurosta jopa 60 000 euroon saakka ja mikä parasta, kaikki tämän lainavälityspalvelun kautta haetut lainat ovat myös aina saatavilla ilman vakuuksia ja takaajia.\nJos päädyt hakemaan itsellesi edullisen lainan Lendon kautta, on lainatarjouksia saatavilla jopa useita kymmeniä. Ne tulevat kaikki markkinoiden kovimmilta pankeilta ja rahoituslaitoksilta. Tämän ansiosta lainanhakija voikin olla varma siitä, että Lendon kautta saapuvat lainatarjoukset ovat aina hinnoiltaan kuin myös lainaehdoiltaankin todella loistavia!\nHuomioitavaa on myös se, että lainan hakeminen tämän lainavertailun kautta on aina ilmaista, eikä sido vielä mihinkään. Kannattaa siis ehdottomasti tarkistaa mitä Lendolla olisi sinulle tarjolla. Mitä luultavimmin sen kautta tulevat lainatarjoukset ovat nimittäin sellaisia, joihin kannattaa tarttua. Ainakin jos toiveissa on edullinen laina, hyvillä ehdoilla.\nAsiakaspalvelu sähköpostitse: asiakaspalvelu(at)lendo.fi\nAsiakaspalvelu puhelimitse: 09 6899 8000\nMuut yhteydenottotavat: Live chat


Suomi-Rivendell-Asgard: tammikuuta 2017\nViimeksi mainitsin tekstissäni "Oscar-syötti" elokuvan tyypit. Yksi näistä oli elokuva joka keskittyy hollywoodiin, Losiin tai näyttelijäbisnekseen jotenkin. Näistä esimerkkejä on The Artist, Hail, Caesar! ja ulkopuolisen näkjökulmasta tehty Birdman. Tämän vuoden Oscarien suuri ennakkosuosikki täyttää myöskin tämän kriteerin, mutta se unohtuu nopeasti sitä katsellessa ja kuunnellessa;\nElokuva: Los Angeles, unelmien kaupunki. Mia Dolan (Emma Stone) on unelmoiva näyttelijätär joka etsii tilaisuutta toteuttaa unelmansa. Sebastian (Ryan Gosling) on jazzpianisti joka haluaa jatkaa jazzin perinteitä ja nostaa vanhan jazzklubin uuteen loisteeseen. Ovatko nämä unelmat mahdollisia?\nFull disclosure: minä rakastan musikaaleja. Olen nähnyt huonoja musikaaleja, hyviä musikaaleja ja kaikkea siltä väliltä. Ja La La Land on todella hyvä musikaali ja erittäin viihdyttävä elokuva. Ohjaaja Damien Chazelle on ohjannut aiemminkin muusikoita ja kohtauksia joissa musiikki on pääosassa, mikä saa yksinkertaisenkin jammailusession näyttämään ja kuulostamaan uskottavalta. La La Land on tyyliltään hyvin vanhanaikainen ja jotkut kohtaukset ovat kuin suoraan Gene Kellyn tai Marilyn Monroen musikaaleista, mutta kaikesta hohtaa myös moderni ote joka antaa La La Landille ajattoman imagon.\nJotkut sanovat että La La Land vetoaa ihmisiin sen vanhaikaisen musikaalitradition kautta. Itse uskon että sen todellinen vetovoima on sen näyttelijöissä. Emma Stone ja Ryan Gosling ovat erittäin tykättäviä ja heidän hymynsä sulattaa jäävuoria. Vaikka Mia ja Sebastian ovat hyvin kliseisiä hahmoja (Mia on barista joka unelmoi olevansa näyttelijätähti ja Sebastian ylimielinen jazz-hipsteri) mutta tämä unohtuu aika pian sillä heidän karismansa ja lavakemiansa toimii tappavalla tehokkuudella. Ja La La Land onnistuu heidän kauttaan kaikkein tärkeimmässä; se saa katsojan uskomaan heidän unelmiinsa. Kun Sebastian kertoo rakkaudestaan jazziin on innolla ja intohimolla, on vaikea olla innostumatta itsekkin.\nLa La Landin musiikeista vastasi Justin Hurwitz, suhteellisen kokematon musiikintekijä elokuva-alalla, La La Landin ollessa vasta kolmas elokuva hänelle. La La Land on musikaalina mielenkiintoinen paristakin syystä. Siitä ei näy suoraan onko sen laulut oikeita vai fantasiaa kuvakulmien ja näkökulmien vaihtuessa. Laulut eivät myöskään kerro hahmoijen tunteista (yhtä lukuunottamatta) vaan tilanteista heidän elämässään ja elämästä Losissa. Koko elokuva alkaa kappaleella Another Day in the Sun joka iskostaa katsojan oikeaan mielentilaan ison tanssi-ja laulunumeron alkaessa keskellä moottoritietä. Se on iso, iloinen, värikäs ja monimuotoinen ja kaunis esitys joka antaa hyvän kuvan siitä mitä elokuvassa on luvassa. Musiikissa on toistuvia teemoja ja todella kaunis City of Stars-kappale kuullaan useampaankin kertaan. Mutta La La Landin musiikkeja on vaikea muistaa jälkeenpäin paria kohtaa lukuunottamatta. Varsinkin laulujen sanat ovat sellaisia että ne eivät jää mieleen kunnolla mikä on eittämättä heikkous. Kuulemisen hetkessä kappaleet olivat hyviä ja toimivat jokaisessa kohtauksessa, mutta jälkikäteen en muista enään mitenkä ne menivät.\nLa La Landin huippukohtaus on sen loppu, jota en spoilaa keneltäkään ikinä. Jos olet epäileväinen La La Landin suhteen, kannattaa se käydä katsomassa pelkästään sen lopun takia joka on uniikki, hieno ja musikaalin henkeen sopiva joka pistää tarinan uuteen valoon. Mutta itse löysin lopunkin lisäksi paljon mistä pitää elokuvassa. La La Land on elokuva unelmoinnista, haaveista ja epäonnistumisesta. Siinä on mukavia muutoksia moniin samantapaisiin elokuviin sanoman puolella mutta kuten sanoin, en ole spoilaamassa loppua. La La Land on hauska, romattinen elokuva jonka musiikit toimivat kohtauksissa kuin mikä ja saa jalan vispaamaan ja hymyn nousemaan huulille. Sen tarkoitus on saada katsoja hymyilemään ja iloitsemaan elämästä ja siinä se onnistuu hyvin. Jos modernit elokuvamusikaalit eivät ole vakuuttaneet sinua tähän mennessä, La La Land voi muuttaa tämän ja tarjota elokuvataikaa koko rahalla.\nUudenvuoden lupaukseni täksi vuodeksi oli käydä vähintään kolmasti kuussa elokuvissa ja tehdä sitten arvostelut jokaisesta. Näin vuoden loppuun mennessä olisin nähnyt tarpeeksi elokuvia kunnon top 10-listojen tekemiseen ja en enään löytäisi kuluneen vuoden parasta elokuva dvd:ltä joulukuussa. Tämä tarkoittaa tietysti sitä että Suomi-Rivendell-Asgard siirtyy uuteen aikaan, sillä tämä tarkoittaa paljon enemmän ei-nörttileffoja. Joka viikko ei tule uutta scifieepposta tai supersankarileffaa, joten valmistautukaa hyvin laajaan kattaukseen erilaisia elokuvia. Sopivasti vuoden ensimmäinen teatterissa nähty elokuva onkin draamaleffa yhdestä Yhdysvaltain historian synkimmistä hetkistä:\nElokuva: Marraskuun 26 päivä 1963 salamurhaaja ampui Yhdysvaltain presidentin John F. Kennedyn. Kahden vuoden ajan ennen sitä Jackie Kennedy (Natalie Portman) oli ensimmäinen nainen. Nyt hänen täytyy haudata miehensä, poistua Valkoisesta Talosta ja tottua todellisuuteen synkässä, julmassa ja hullussa maailmassa.\nJotkut elokuvat näyttävät paperilla juuri sellaiselta että ne on luotu voittamaan palkintoja. Usein nämä elokuvat kertovat filmiteollisuudesta, vähemmistöjen oikeuksista ja kuuluisista Amerikkalaisista. Jackie on yhä sellainen, mutta se on samalla myös todella, todella hyvä ja vilpitön elokuva USA:n rakastetuimmasta ensimmäisestä naisesta tämän elämän synkimpänä hetkenä. Chileläinen ohjaaja Pablo Larrain ja kuvaaja Stephane Fontaine tekevät huimaa työtä perinteisillä elementeillä; kuvaustapa on hyvin perinteistä ja suorastaan vanhaikaista mutta se sopii täydellisesti elokuvan nostalgiseen ja pirullisen yksityiskohtaiseen kuvaan Kennedyn hautajaisista ja Jackien elämästä niinä päivinä. On vaikea olla imeytymättä mukaan Valkoisen Talon hiljaisuuteen Jackien vaeltaessa sen nyt kolkoilla käytävillä tai Dallaksen autotien karmivaan loputtomuuteen sinä kohtalokkaana päivänä. Ja Mica Levin enteilevä ja melankolinen jousisoittimiin perustuva soundtrack on osuva tähän tyyliin.\nOlen ihaillut Natalie Portmania aina siitä lähtien kuin näin hänet ensimmäisen kerran Pimeässä Uhassa, ja viime vuosina hän on päässyt kunnolla oikeuksiinsa loistavana näyttelijänä. Julkkisrooleissa on aina vaarana että näyttelijä sortuu vain imitaatioon ja uskottavuus horjuu. Portman kuitenkin katoaa täysin Jackien hahmoon. Hän osaa imitoida hyvin Jackien aksenttia ja puhetapaa eri tilanteissa, oli kyseessä sitten paniikissa oleva Jackie tai Valkoista Taloa kameroilla esittelevä tv-Jackie. Hän osaa esittää jokaista Jackien vaihetta ilman että se kertaakaan tuntuu väkinäiseltä, ja Portmanin kyky hallita tilaa pienestä koostaan huolimatta on iso tekijä tämän toteutuksessa. Peter Sarsgaard ottaa kaiken irti ilmeekkyydestään ja rauhallisesta ulkomuodostaan Bobbie Kennedyn roolissa ja hän on rauhallinen ja murtunut enemmän hysteerisen ja avoimen Jackien rinnalla ja luo hienoa tasapainoa. Billy Crydup näyttelee toimittaja Theodore H. Whitea jonka haastattelu toimii taustarakenteena koko elokuvalle ja hän on samalla katsojan näkökulma elokuvan hiljalleen paljastessaan korttinsa.\nJackie ei ole elämänkerta, sillä sen tapahtumaika on suhteellisen lyhyt ja tiivis. Life-lehden haastattelun aikana esitellään Dallaksen tapahtumat, paluu Valkoiseen Taloon, hautajaisten suunnittelun monet ja nopeasti vaihtuvat vaiheet ja hautajaiset itse. Tämän seassa on Jackien keskustelua Isä Richard Sorleyn (John Hurt) kanssa jossa hän koittaa takoa jotain järkeä tapahtuneeseen. Sitä elokuva on eniten; tilanteen tajuamista. Tapahtumat liikkuvat nopeasti eteenpäin Jackien elämässä ja tilanteen järjettömyys ja kauheus näkyy jokaisesta hetkestä. Hänen aviomiehensä ja USA:n presidentti ei ole ollut kuolleena vielä tuntejakaan kun hän seuraa varapresidentti Lyndon B. Johnsonin (John Carrol Lynch) virkaanastumista Air Forcce Onessa. Mitä hän tekee nyt? Hän ei voi asua enään Valkoisessa Talossa kauaa, missä hänen perheensä nyt asuu? Jackie viettää pitkiä öitä Valkoisessa Talossa koreissa vaatteissa ja koruissa, kuunnellen levyjä, juoden viiniä ja kulkien läpi salien jotka hän itse oli sisustanut tulevien vuosien varalle. Häneltä riistettiin tulevaisuus rakastamansa miehen kanssa ja se minkä piti olla onnellinen tulevaisuus on nyt onnellinen menneisyys.\nLevy jota Jackie kuuntelee on Camelot-musikaali, ja kappale Camelot (Reprise). Siinä lauletaan "Don't let it forgot/ that once there was spot/ for one brief, shining moment/ there was Camelot." Tämä osa musikaalia oli John F Kennedyn itsensä suosikki ja sitemmin on tullut osaksi Kennedyn hallinnon muistelua. Ja se on myöskin täydellinen summaus Jackiesta ja syy miksi tämä elokuva on niin osuva nyt tässä hetkessä. Vaikka elokuva keskittyykin Kennedyjen elämän raadollisimpaan aikaan (Jackie näyttää Kennedyn salamurhan hyvin graafisesti) ja Bobby lopulta murtuessaan valittaa isoon ääneen kuinka kaikki heidän tavoitteensa (avaruusohjelma, kansalaisoikeudet...) jäivät kesken tai vähäisempien miesten käsiin, loppuu se positiiviseen nuottiin onnellisesta ja rakkaasta muistosta Johnin kanssa. Voin kuvitella että vanhempi yleisö liikuttuu Jackien yksityiskohtaisesta Kennedy-nostalgiasta mutta nuorempi yleisö liikuttuu sen tahattomasta kontekstista. Maailma on kaoottinen ja täynnä asioita ja tapahtumia jotka eivät tee järkeä, ja positiiviset asiat eivät voi jatkua ikuisesti. Mutta niiden muistaminen on tärkeää ja historia opettaa meille että pahaa tapahtuu, mutta parempia aikoja on myös edessäpäin. Loppuvuoden tapahtumat varsinkin ovat antaneet Jackielle aivan uuden, vahingossa syntyneen metatason joka voi tehdä siitä vielä vaikuttavamman elokuvan. Se että Jackie lopettaa nostalgisen positiiviseen tunteeseen on aikamoinen temppu kun ottaa huomioon että kyseessä on teknisesti kaksituntinen elokuva kuolemasta ja hautajaisista. Jackie on synkkä, surullinen ja haikea elokuva mutta se myöskin rohkaisee muistelemaan hyviä hetkiä elämässä. Se on kunnianosoitus Jackie Kennedylle ja tämän uniikille asemalle ensimmäisten naisten joukossa, ja vaikka et ehkä itse olekkaan elänyt Kennedyjen aikakautena, saa se katsojan haikailemaan parempien aikojen perään.\nLähettänyt Aasa T klo 1.05 Ei kommentteja:\nTunnisteet: atte arvostaa\nGame of Thrones on globaali menestystarina joka jatkaa voittokulkuaan ensi vuonna 7.kauden pyörähtäessä käyntiin. Aika näyttää onko kyseessä sarjan viimeinen kausi ja joutuuko HBO alkaa etsimään uutta rahasampoa jolla pitää katsojat kanavallaan. Toki HBO esittää paljon muutakin suosittua, kuten hiljaiseloa viettävä True Detective ja suosionsa huipulla oleva Last Week Tonight With John Oliver. Viime syksynä kuitenkin tuli uusi sarja joka voi korvata ja jopa ylittää Game of Thronesin HBO:n parhaimpana sarjana. Kyseessä on tietysti Westworld.\nNiille jotka eivät tunne sarjaa: Westworld perustuu kirjailija Michael Crichtonin kirjoittamaan ja ohjaamaan samannimiseen scifi-leffaan vuodelta 1973. Westworld on virtuaalihuvipuisto, suunnaton kaistale villiä länttä jossa ihmiset voivat elää kaikki haluamansa villi länsi-fantasiat, olivat ne kuinka syntisiä tai murhanhimoisia tahansa. Tämän mahdollistavat Isännät, hyperkehittyneet robotit jotka ovat vastuussa kävijöiden viihtyvyydestä...ja heillä ei ole hajuakaan siitä. Isännille Westworld on kaikkeus, ja he luulevat olevansa ihmisiä oikeassa maailmassa. Aina kun Isäntä kuolee tai hänen elämänsä menee vieraiden puolesta päin helvettiä, hänet korjataan ja hänen muistinsa pyyhkitään. Yksi Isännistä nimeltä Dolores (Evan Rachel Wood) löytää isänsä hulluuden partaalta ja pian puiston salaisuudet alkavat avautua taso kerrallaan.\nOkei, hauska ja luova idea kivalla visuaalisella twistillä, mutta lopputulos on aika helppo päätellä: robotithan nousevat lopulta kapinaan, ihmiset ovat hirviöitä, ihmiset keskustelevat ihmisyyden rajasta? Perinteistä kauraa robottiscifin mittapuulla. Ja tässä piileekin Westworldin nerokkain puoli. Sitä ei kiinnosta nämä aiheet varsinaisesti. Se olettaa että yleisö tajuaa tämän olevan odotettu johtopäätös, ja sen sijaan se keskittyy muihin asioihin. Westworld on sen maailman ja tilanteen käsittelyä sen eri hahmojen kautta. Missä alkuperäinen elokuva keskittyi lähinnä sen ihmishahmoihin ja heidän reaktioihinsa asioihin, tv-sarja kertoo tarinaa niin kävijöiden kuin Isäntien näkökulmasta. Isännät eivät näe oman elämänsä syklistä kauhua. He heräävät aamulla, lähtevät kotoaan ja ovat täysin kävijöiden armoilla. Kävijät saattavat ampua heidät, raiskata heidät, hakata heidät- he saavat tehdä ihan mitä he haluavat. Ja aamulla he heräävät uudestaan, lähtevät kotoaan ja kaikki alkaa alusta. Ja hei eivät muista mitään. Osa Isännistä alkaa kuitenkin näkemään ripauksia omasta elämästään, luullen näitä kuitenkin vain painajaisiksi ja uniksi. Ja katsoja voi vain seurata tätä ja odottaa vallankumousta....onhan se tulossa? Vieraat kokevat maailman narratiivien kautta, jotka ovat käsikirjoitettuja skenaarioita jossa kävijä pääsee Isäntien johdolla kokemaan villin lännen tunnelmaa. Intiaanien hyökkäys, pankkiryöstö, desperadojen metsästystä vuorilla, ilakointia ilotalossa: Westworld on ehkä vieraille uskomaton, vapauttava eeden, mutta on Isännille se on pelkkää jatkuvaa helvettiä.\nSitten on ihmiset. Kestää hyvin kauan ennen kuin kukaan alkaa puhumaan Isäntien tietoisuuden tasoista tai heidän elämänsä moraalisuudesta. Vieraat kuten Mies Mustissa (Ed Harris) ja Logan (Bern Barnes) ovat käyneet puistossa monta kertaa, niin monta että sen tarjoamat narratiivit vain kyllästyttävät heitä ja he hakevat jotain alkukantaisempaa tai syvällisempää. Loganille tämä tarkoittaa naimista, ryyppäämistä ja lahtaamista, Miehelle tämä on Westworldin tarkoituksen etsimistä, jonkun suuremman pelin tavoittelua. Uusi kävijä William (Jimmi Simpson) taasen on vielä paikan lumoissa ja Loganin himokkaat tavat häiritsevät häntä tämän tutkiessa maailmaa ensimmäisen kerran. William on harvoja hahmoja joka osoittaa edes hieman mielenkiintoa Isäntien olotilaan mutta oman saamattomuutensa ja introvertin luonteensa vuoksi ei ota agendaa itselleen, ainakaan kovin nopeasti. Ja ihmiset jotka ovat vastuussa Westworldin pyörityksestä ovat kiinnostuneet ainoastaan sen mekaanisesta toimivuudesta sekä oman työnsä perfektoinnista. Puiston perustaja Ford (Anthony Hopkins) on ihmishahmoista elusiivisin. Häntä on äärettömän vaikea lukea, ja osa tästä johtuu Hopkinsin luontaisesta imagosta ja äänensävystä. Westworld on hänen luomuksensa ja hänen visionsa on hyvin selkeä mutta samaan aikaan osittain piilossa. Käytösvastaava Bernard (Jeffrey Wright) pallottelee Fordin ja muiden työntekijöiden välillä koittaen pitää Isäntiä toiminnassa, vastata Fordin tavoitteisiin ja pitää laadunvalvojia tyytyväisenä. Narratiivipuolen Sizemore (Simon Quartermain) keskittyy vain toinen toistaan groteskimpien narratiivien suunnitteluun halutessaan antaa kävijöille aitoja kokemuksia jossa "he näkevät itsensä sellaisena kuin he ovat". Ford moittii häntä tästä, sanoen että narratiivit kertovat vain millainen Sizemore on.\nVälihuomautus: En ikinä ole nähnyt televisiosarjaa tällaisella näyttelijäkaartilla: Ed Harris, Anthony Hopkins, Jeffrey Wright, James Marsden, Jimmi Simpson, Ben Barnes, Evan Rachel Wood, Tessa Thompson, Thandie Newton, Ingrid Bolse Berdal, Rodrigo Santoro- kaikki erittäin taitavia ja monipuolisia näyttelijöitä jotka antavat kaikkensa. Jeffrey Wright on Westworldin parhaimpia puolia ja näyttelijänä ei saa todellakaan yhtä paljon arvostusta kun hän ansaitsee. Bernardin pienet liikkeet, tapa puhua rauhallisesti mutta ilman että se on tylsää ja tapa putsata lasejaan tekee hänestä aina kohtauksen kiintotähden, ellei Anthony Hopkins ole samassa kohtauksessa mukana. Hopkins on hyvin rauhallinen myöskin, mutta hän on jostain syystä....karmiva. Kuin Hannibal Lecter olisi vetämässä huvipuistoa, mutta ilman että katsojalla olisi tietoa mistään mitä hän olisi tehnyt. Jotkut puhuivat pahaa Rodrigo Santorosta ja hänen roolisuorituksestaan Hector-desperadona, mutta kuten vieras hänelle huomauttaa: "En ikinä pitänyt sinusta. Vaikutat arpinesi ja mustine kuteinesi joltain studion vaatimalta pahishahmolta." Hänen on tarkoitus olla kliseinen, yksiulotteinen ja hieman tylsä ja Rodrigo hoitaa homman kotiin hienosti.\nKuten monissa HBO:n esittämissä draamasarjoissa, Westworldissa väkivalta, seksi, alastomuus ja muu hauska on esillä ja vahvasti. Tämä oli yksi asia mikä minua piti pitkään poissa Westworldista. Game of Thrones fetisoi mielestäni liikaa väkivaltaa ja alastomuutta ja niiltä puuttui tarkoitus, muu kuin vain shokeraata yleisöä ja antaa silmänruokaa katsojakunnille. Minua ei enään kiinnostanut katsoa samanlaista shokkiarvolla koristeltua synkistelyä. Mutta tapa millä Westworld käsittelee näitä raadollisia elementtejä on erikoinen. Heti alusta lähtien katsojan naamalle heitetään alastomia ruumiita, ampumista ja puukottamista. Mutta kukaan heistä ei ole aito. Alastomuus ja väkivalta on jätetty Isännille, eikä yksikään ihminen ei ole näytettävästi alasti samaan tapaan kuin robotit ovat. Westworld turruttaa katsojan tottumaan väkivaltaan ja alastomuuteen robottien kohdalla, mutta se sopii koko tarinan ideaan ja taustalla olevaan teemaan. Westworld ei pyri shokeeraamaan yleisöään näillä elementeillä vaan oikeilla juonenkäänteillä jotka nojaavat hahmoihin. Jopa osa vieraista on kyllästynyt loputtomaan irstailuun ja väkivaltaan ja he haluavat jotain syvällisempää puistolta.\nOnko subteksti tullut jo selväksi? Westworldin puisto on kuin HBO:n televisiosarja muutettuna huvipuistoksi. Se on täynnä väkivaltaa, seksiä, suuria juonia ja ihmisten kärsimystä. Westworldin Isäntien elämät ja juonet olisivat sinällänsä vain keskinkertaisia, raadollisia villin lännen tarinoita, mutta katsoja näkee myös tuotantotason. Kuten aiemmin lainasin Fordia: "tämä tarina ei kerro vieraista mitään, vain kertojastaan." Westworld piikittelee HBO:n sarjoja ja niiden eksessiivistä väkivaltaa ja seksuaalisuutta mutta ei syytä katsojia niiden seuraamisesta. Se turruttaa katsojan väkivaltaan ja alastomuuteen kertoakseen niitä käsittelevää tarinaansa ilman että katsojan huomio kiinniittyy niihin. Game of Thrones sai paljon (ansaittua) kuraa niskaansa tavasta millä se käsittelee naisia kohtaan kohdistuvaa traumaattista väkivaltaa, niin fyysistä kuin seksuaalistakin. Westworld on samalla linjalla, mutta sen sijaan että se dramatisoisi tai fetisisoi näitä tarinoita, se kutsuu katsojan tarkkailemaan niiden narratiivisia rakenteita. Heidän elämänsä ei ole "elämää" vaan tarinaa jota joku muu kirjoittaa ja ohjaa. Me emme katsojina ole muita kuin vieraita Westworldissa jotka katsovat tätä traumaa ja kärsimystä. Vasta myöhemmin he ottavat ohjat käsiinsä omista tarinoistaan ja katharsiksen tunne on huomattava. Westworld ei tee mitään vain kutkuttaakseen katsojien tiettyjä osia, vaan sitoo kaiken sen monimutkaiseen ja monitasoiseen tarinaan.\nWestworldin toistuva visuaalinen vinkki on automaattipiano. Kohtaukset alkavat sen naksahtaessa käyntiin, monimutkaisen koneiston alkaessa soittamaan etukäteen kirjattua kaunista sävelmää. Näkymättömät sormet painelevat sen koskettimia katsojan kuunnellessa sen soittoa. Mutta piano ei soita itsessään mitään ilman että joku ohjelmoi sen tekemään jotakin. Samaan tapaan Isäntien elämät ovat täynnä hetkittäistä rauhaa ja kauneutta jonka vieraat tulevat tahraamaan, ja ne on ohjelmoitu olemaan vain nautintoa ihmisille. Mikä tahansa muu sarja tai elokuva keskittyisi ihmishahmoihin, heidän pohtiessaan missä ihmisyyden raja kulkee. Westworld on tätä fiksumpi. Se jättää pohdinnan katsojalle, ajaen hänet mielentilaan jossa hän välittää enemmän Isännistä kuin ihmisistä, sillä katsojan ajatukset ovat väistämättä heissä ja heidän elämänsä arvossa. Näin Westworld voi keskittyä uusiin ideoihin ja tarinansa eri käänteiden kertomiseen rauhassa. Westworld koukuttaa katsojansa juuri oikealla tavalla; kiinnyt hahmoihin, haluat selvittää Westworldin puiston taustalla kulkevan mysteerin ja se pistää ajattelemaan ihmisyyttä, robotiikkaa ja moraalia, luottaen siihen että katsoja on tarpeeksi fiksu ajattelamaan itse. Westworld on jännittävä, viihdyttävä, surullinen, raadollinen, hauska, innostava ja ajatuksia herättävä tv-sarja joka on helposti HBO:n parasta tarjottavaa tällä hetkellä. Seuraava kausi on tulossa 2018, ja odotan sitä ennakoivalla pessimismillä; kuinka tästä voi muka päästä enään ylöspäin?\nEnsi vuonna ensi-iltansa saa Ghost in the Shell- elokuva joka on adaptaatio Masamune Shirowin samannimisestä mangasta. Myös päivänvalon näkee kauan odotettu Musta Torni, joka on adaptaatio Stephen Kingin legendaarisesta fantasiasarjasta. Itse odotan suurella mielenkiinnolla Valerian and the City of Thousand Planets- leffaa joka perustuu Pierre Christinin ja Jean-Claude Mezieresin legendaariseen sarjakuvaan. The Circle, Murder on the Orient Express, Kingsmen 2- tuleva vuosi tarjoaa meille paljon adaptaatioita niin vanhoista kuin uusistakin lähteistä. Teknisesti näitä on paljon enemmänkin jos adaptaation määritelmää lähtee venyttämään (mikä tahansa mikä perustuu johonkin on adaptaatio siitä) on lähes jokainen supersankarileffa, hirviöleffa ja scifileffa joka tulee ensi vuonna on adaptaatio jostain.\nEn kuitenkaan halua nyt puhua siitä että onko adpataatioita liikaa ja onko originaalit ideat lopussa elokuvapuolella, koska niin asiat ei ole. Okei, ehkä adaptaatiota on paljon, mutta samaan tapaan kuin "supersankarileffoja tulee liikaa", se on illuusiota joka syntyy markkinoinnista. Ei, tänään puhun siitä mitenkä adaptaation voi tehdä ja mitenkä sen näkee lopputuloksessa. Adaptaation voi jakaa kolmeen eri osa-alueeseen: pragmaattiseen adaptaatioon, tislattuun adaptaatioon ja laajennettuun adaptaatioon. Tämä ei ole mikään kiveen hakattu universaali sääntö, vaan yksi tapa katsoa laajaa ja monimutkaista tapaa kertoa tarinoita uudestaan. Eikä adaptaatio ole tietenkään rajoittunut pelkästään elokuviin. Tv-sarjat, sarjakuvat, kirjat, pelit, teatteri- kaikki tarinankerronan mediumit tekevät adaptaatioita kaikesta kaiken aikaa. Mutta koska alussa nostin pöydälle juurikin elokuvat, keskitytään niihin tai muuten tästä tulee pitkä kuin nälkävuosi.\nMolemmat perustuvat samaan idealähteeseen. (Justice League 1997-2017)\nYksinkertaisin tapa tehdä adaptaatiota on ottaa alkuperäinen lähteestä vain perusideat. Tämä on varsin yleistä sarjakuva-adaptaatioissa, sillä ne ovat yleensä kestäneet vuosikymmeniä ja ovat olleet eri tekijöiden visioiden alaisuudessa. Esimerkiksi Batman on muuttunut hyvin paljon vuosikymmenien aikana: Onko Batman omankäden oikeuden jakaja joka tappaa vihollisensa, huulta heittävä värikäs oikeuden puolustaja vai synkkä, maaninen ja murjottava nero joka kokee katharsista hakkaamalla kriminaaleja? Kun hahmon 70-vuotisesta historiasta aletaan valitsemaan osia mitkä otetaan mukaan elokuvaan tapahtuu tislaus, jossa ylimääräiset ja pikkutarkat yksityiskohdat hahmosta katoavat taustalle ja pääpiirteet tulevat esille. Grant Morrison kiteytti All-Star Superman-sarjakuvassaan Teräsmiehen tarinan neljään paneeliin ja neljään lauseeseen. Batmanin voi kiteyttää samaan tapaan: Rikosten kaupunki. Vanhempien murha. Koston vala. Symboli nimeltä Batman. Tätä samaa peruspohjaa käyttää Batman, Batman Forever, Batman Begins sekä Batman v Superman. Kaikki muu on ohjaajan, käsikirjoittajan ja tuottajan lisäyksiä oman makunsa mukaan. Monet Marvelin elokuvista käyttävät tislattua adaptaatiota, kuten Iron Man (Tony on nero mutta ääliö, sotatrauma syylistää Rautamieheksi, kilpailijat kopioivat) ja Avengers (yksi uhka yhdistää sankarit) koska sen päälle on helppo rakentaa ja sen avulla on helppo miellyttää kaikkia katsojia.\nSyy miksi tämä kohtaus on nähty niin monta kertaa.\nKirja-adaptaatiot ovat aina mielenkiintoisia sillä kirjojen pituus määrittelee sen kuinka paljon mukaan voidaan ottaa. Taru Sormusten Herrasta on ehkä onnistuneimpia kirja-adaptaatioita elokuvaksi mitä olen itse nähnyt. Kolme elokuvaa lähes tuhatsivuisesta kirjasta ja se säilyttää kaikki tärkeät tapahtumat kirjasta. Huomatkaa mitä sanaa käytin: tärkeät. Leffasta uupuu huomattava määrä kohtauksia, hahmoja ja tilanteita mitkä olivat kirjassa, mutta tämä onkin avain pragmaattiseen adaptaatioon. Tom Bombadil ja vanha Halava-Ukko olivat kirjassa mutta eivät olleet millään tasolla tärkeitä tarinassa. Tämä on leikattu pois elokuvasta sillä se ei ole tärkeä millään tasolla. Glorfindel tulee pelastamaan Frodon ja kumppanit, mutta hän katoaa kirjasta Rivendelin neuvonpidon jälkeen. Glorfindel korvattiin Arwenilla antaen kirjan tylsälle hahmolle hieman enemmän tilaa elokuvassa. Saattue taistelee susia vastaan Sumuvuorten juurella juuri ennen kuin he kohtaavat Veden Vartijan. Tämä kohtaus on sulautettu crebain-lintujen ylilentoon jossa he joutuvat vaihtamaan suuntaa matkallaan sekä Caradhrasin lumimyrsky-kohtaukseen. Hahmoja poistetaan tai yhdistetään toisiinsa, kohtauksia poistetaan tai sulautetaan toisiinsa tai niitä muutetaan rakenteeltaan pitäen kuitenkin alkuperäisen hengen mukana. Kaikki tämä tehdään käytännöllisyyden nimissä jotta elokuva ei tule liian täyteen tai ei etene liian hitaasti. Watchmen-elokuva tekee saman ratkaisun leikatessaan kohtauksia ja turhia hahmoja pois sekä muuttaen loppukatalystin luonteen mutta ei sen merkitystä; maailmanrauha saavutetaan yhteisen uhan edessä. "Se mikä toimii kirjassa ei välttämättä toimi leffassa" on yleinen mantra jota hoen kun ajaudun keskusteluun aiheesta "he muuttivat asian x ja y, miksi se piti muutta" ja se onkin pragmaattisen adaptaation perusta.\nLegolas saapuu Frodon apuun. Lord of the Rings (1978)\nPeter Jackson ei osoittanut kuitenkaan yhtä paljon hinkua itsehillintään Hobitti-elokuvia tehdessään. Hobitin tarina on pohjimmiltaan yksinkertainen. Bilbo tapaa joukon toisistaan mitenkään eroavia kääpiöitä ja Gandalfin, matkustaa läpi Keski-Maan, joutuu pariin hassuun seikkailuun ja lopussa oleva iso taistelu kuvaillaan nopeasti ja osittain jälkikäteen. Hobitti-elokuvia on laajennettu...paljon. Mukaan on heitetty vain alaviittenä ollut Dol Guldurin Noidan sekä Valkoisen Neuvoston taistelu, Aiemmin vain Taru Sormusten Herran viitteissä mainittu Morian porttien taistelu näytetään ja tässä kohtaa tapahtumia jo kuollut Azog on laajennettu koko trilogian isoksi pahaksi. Sitten on kohtaukset jotka taasen on venytetty ja kasvatettu isommiksi, kuten kääpiöiden pako hiisikylästä, tynnyrikyyti pois haltioiden luota, Järvikaupunki, kääpiöiden pako Yksinäisen Vuoren sisälle ja tietysti viiden armeijan taistelu itsessään. Näin lyhyt satukirja laajennetaan kolmen elokuvan mittaiseksi eeppiseksi fantasiaelokuvaksi adaptaation kautta. Laajennettu adaptaatio on hyvin yleistä elokuvissa, sillä paljon adaptaatioita tehdään lyhyttarinoista ja novelleista jotka kertovat nopean ja yksinkertaisen tarinan. Hyvä esimerkki tästä on 3:10 Lähtö Yumaan, joka perustuu 10 sivua pitkään tarinaan joka käsittää käytännössä elokuvan viimeiset 30 minuuttia. Laajennetussa adaptaatiossa on vaaransa, sillä alkuperäinen tarina ja sen viesti voi hukkua kaiken ylimääräisen alle. Viiden armeijan taistelun idea oli alkuperäisessä kirjassa kuvastaa riitojen ja liitoutumien nopeaa muodostumista ja kaunojen typeryyttä sekä kritisoida sotaa ylipäätäänsä. Elokuvassa taistelun osuus on vain saada näyttävä loppu saagalle ja näyttää kuinka siististi haltiat ja kääpiöt taistelevat kuinka övereitä sotahirmuja örkeillä on.\nI have no idea. Hobitti: Viiden Armeijan Taistelu (2014)\nYleensä mikään elokuva ei käytä vain yhtä tapaa adaptoida aihettaan, sillä harvoin kukaan ajattelee adaptaatiota näin yksiselitteisesti. Taru Sormusten Herrasta-leffoja on laajenettu siinä missä niitä on yksinkertaistettu jotta yleinen elokuvakokemus olisi parempi. Aina tämä ei toimi, mutta usein muutokset adaptaatiossa ovat tehneet kyseenalaisesta lähdemateriaalista paljon parempaa, kuten usein kehumani Captain America: Civil War ja Kick-Ass. Adaptaatio ei ole helppoa, mutta se voi kuitenkin antaa hyvinkin uniikkeja tulkintoja erillaisista lähdemateriaaleista mikä on aina tervetullutta. Adaptaatiot kirjoista ja sarjakuvista ovat olleet vakiokamaa jo vuosikymmeniä, mutta viime vuonna ilmestyi myös televisiosarja joka oli adaptaatio 70-luvulla ilmestyneestä elokuvasta. Se laajensi paljon adaptaatiossa alkuperäisestä mutta myös suoraan poisti osia siitä. Puhun tietenkin Westworldista.


1h+kk , kerrostalo, 925 €/kk, 35,5 m²\nVehreän Puutarhurinlehdon laidalla, kivenheiton päässä raitiovaunu 10:n päätepysäkistä sijaitseva pihapiiri viehättää suojaisuudellaan. Kohteen kolmessa talossa on pohjaratkaisuiltaan monentyyppisiä huoneistoja, joissa kaikissa on parveke tai pihaterassi. A-portaan asunnoilla on luhtitalotyyppinen sisäänkäynti. Kylpyhuoneiden seinät on kaakeloitu. Kaikissa kodeissa on tilavaraukset astian- ja pyykinpesukoneelle.


Messi vei huomion muiden riitelyltä - Urheilu - Helsingin Sanomat\nMessi vei huomion muiden riitelyltä\nMilan tasoitti kahdesti, mutta Barcelona voitti.\nJalkapallo "Ottaen huomioon kaikki maailman ongelmat en rehellisesti sanoen voi ymmärtää kaikkea tätä puhetta Ibrahimovic´ista ja Guardiolasta." AC Milanin kapteeni Clarence Seedorf oli ennen eilistä Mestarien liigan ottelua saanut tarpeekseen kohusta, joka koski hänen joukkuetoverinsa Zlatan Ibrahimovic´in ja Barcelonan valmentajan Pep Guardiolan paisuteltuja huonoja välejä.\nSeedorf oli varmasti tyytyväinen, että riitelyn sijaan illan ottelussa oli pääosassa vauhdikas jalkapallo. Siihen hän tosin ei varmaan ollut tyytyväinen, että näkyvimpään rooliin nousi Barcelonan Lionel Messi.\nMessi laukoi maalin ja alusti kaksi, kun Barcelona voitti Milanossa 3-2.\nBarcelona osui ensimmäisen kerran vartin kohdalla, kun Messin syöttö vapautti laidalta nousseen Éric Abidalin, joka lähetti vaarallisen poikittaissyötön takanurkalle, ja Mark van Bommel ohjasi pallon omaan verkkoon.\nIbrahimovic´ pääsi hieman näpäyttämään Guardiolaa tasoittamalla pelin, mutta vielä ennen taukoa Messi vei Barcelonan uudestaan johtoon rangaistuspotkusta, joskin vasta toisella yrittämällään.\nEnsimmäinen tuotti keltaisen kortin, kun Messi pysähtyi ja teki valelaukauksen saadakseen maalivahti Christian Abbiatin heittäytymään nurmeen. Uusinta upposi aivan tolpan viereen, vaikka Abbiati aavisti oikein.\nToisella jaksolla Milan tuli taas rinnalle Kevin-Prince Boatengin näyttävällä murtautumisella, mutta lopullinen ratkaisu lähti jälleen Messin jalasta. Hän löysi Milanin puolustuksen keskeltä millintarkalla syötöllä Xavin, joka laukoi alakulmaan.\nVoitollaan Barcelona varmisti alkulohkon ykkössijan, mutta myös Milan on jo selvittänyt jatkopaikkansa.


Toisilleen tuntemattomat naiset ovat kuin kaksoset! - Tuhoa Tylsyys\nToisilleen tuntemattomat naiset ovat kuin kaksoset!\nMiten naiset reagoivat toistensa samannäköisyyteen tavatessaan ensikertaa?\nAmbra Fayettevillestä, Pohjois-Carolinasta ja Jennifer Springistä, Texasista ovat hämmästyttävän samannäköisiä. Voisi tosiaan luulla, että he ovat kaksosia. He eivät kuitenkaan ole sukua toisilleen!\nNaiset löysivät toisensa Twin Strangers ohjelman kautta. “En saanut silmiäni irti hänestä”, Ambra sanoo.\nMillainen oli Ambran ja Jenniferin ensitapaaminen?\nToisilleen tuntemattomat naiset ovat kuin kaksoset löydät tältä videolta.\nSamannäköiset julkkikset, kuin kaksoset!\nNäiden julkkisten samannäköisyys pistää silmään ja kuitenkaan he eivät ole...\n1 helmikuu, 2018\n49 maailman vanhimman elossa olevan ihmisen listalta vain kaksi on...\nNäin paljon enemmän nainen maksaa\nKauneudenhoito on kallista, mutta moniko tulee laskeneeksi, paljonko perushygieniatuotteisiin kuluu...\n15 askelta naisen sydämeen\nDeittailu ei ole helppoa ja miehet kaipaavat välillä neuvoja naisten...\nDonut Media järjesti hauskan tempauksen. He päättivät antaa kahdelle eläkeläismummolle...\n25 marraskuu, 2015\nIsä soittaa kitaraa ja kaksoset jammailevat\nTässä on päivän hellyttävimmät 45 sekuntia. Parin vuoden takainen YouTube-hitti,...