PKC ELECTRONICS OY HANKINTAMANUAALI Janne Korpela Opinnäytetyö\nDownload PKC ELECTRONICS OY HANKINTAMANUAALI Janne Korpela Opinnäytetyö\nPKC ELECTRONICS OY HANKINTAMANUAALI\nPKC ELECTRONICS OY HANKINTAMANUAALI.\nOpinnäytetyön aiheena oli laatia hankintamanuaali PKC Electronics Oy:lle. Työn tarkoituksena oli\nkuvata kohdeyrityksen hankintaprosessi sekä muita hankintatoimen keskeisiä tehtäviä. Tavoitteena oli\nlaatia hankintamanuaalista selkeä kokonaisuus, jota voisi käyttää osana uuden ostajan perehdytystä\nkohdeyrityksessä tai muissa yrityksissä.\nOpinnäytetyön teoriaperustassa käsiteltiin hankintatoimea, hankintojen johtamista, hankinnan mittareista sekä hankinnan työkaluja. Teoriaperusta muodostui alan kirjallisuudesta, internetlähteistä, omakohtaisista kokemuksista hankinnasta sekä haastatteluista.\nToiminnallisen opinnäytetyön lopputuloksena valmistui hankintamanuaali, jota voi hyödyntää niin\nPKC Electronics Oy kuin muutkin yritykset joilla on oma osto-organisaatio.\nhankinta, hankinnan mittarit, hankinnan työkalut, ostoprosessi\nPKC ELECTRONICS OY PURCHASING MANUAL\nThe purpose of this thesis was to create a purchasing manual to PKC Electronics Oy. The aim of this\nthesis was to describe the purchasing process in the case company and also to describe other essential\nprocurement tasks. The target was to create a clear unity out of the purchasing manual that it could be\nused as a part of the new purchaser's introduction in the case company or in other companies.\nThe topics discussed in the theory part of the thesis include purchasing, purchasing management, purchasing indicators and purchasing tools. The information for theory part was gathered from professional literature of purchasing, internet sources, own practical knowledge from purchasing and interviews.\nAs a product of this functional thesis were a purchasing manual which can be utilized by PKC Electronics Oy or other companies that have their own purchasing organization.\npurchasing, purchasing tools, purchasing indicators, purchasing process\n1 JOHDANTO .................................................................................................................................... 1\n2 PKC ELECTRONICS OY .............................................................................................................. 3\n2.1 Organisaatiokuvaus ................................................................................................................... 4\n2.2 Hankintaosasto Raahen tehtaalla ............................................................................................. 4\n2.3 Komponenttijaottelu ................................................................................................................. 5\n3 HANKINTATOIMI ........................................................................................................................ 6\n3.1 Hankintatoimen merkitys ......................................................................................................... 7\n3.2 Hankintatoimen päämäärät ja tehtävät ................................................................................... 8\n3.3 Hankintatoimen vaikutus yrityksen kilpailuasemaan ja tunnettuuteen ............................... 10\n4 HANKINTOJEN JOHTAMINEN ............................................................................................... 11\n4.1 Hankinnan strategia ................................................................................................................ 11\n4.2 Organisointi ja resurssit .......................................................................................................... 13\n4.3 Riskien hallinta hankinnassa .................................................................................................. 15\n5 MATERIAALIEN HANKINTA PKC ELECTRONICS OY:SSÄ.............................................. 16\n5.1 Tilauksesta maksuun -prosessi PKC Electronics Oy:ssä ....................................................... 16\n5.2 Materiaalin hankinnan ohjeistus PKC Electronics Oy:ssä .................................................... 16\n6 HANKINNAN MITTARIT .......................................................................................................... 25\n6.1 Ostohintojen kehitys ................................................................................................................ 26\n6.2 Toimitusvarmuus..................................................................................................................... 26\n6.3 Toimitusten laatu ..................................................................................................................... 27\n6.4 Varaston arvo ja varaston kiertonopeus ................................................................................ 27\n7 HANKINNAN TYÖKALUT ........................................................................................................ 30\n7.1 Toimittaja-arviointi ................................................................................................................. 30\n7.2 SWOT -analyysi....................................................................................................................... 30\n7.3 ABC -analyysi .......................................................................................................................... 32\n7.4 Kraljicin matriisi ..................................................................................................................... 33\n7.5 Toimittajamarkkinoiden vaikeus ja riskit Kraljicin matriisissa ........................................... 34\n7.6 Hankintojen jaottelu Kraljicin matriisissa ............................................................................. 36\n7.6.1 Volyymituotteet ja -palvelut .......................................................................................... 36\n7.6.2 Rutiinituotteet ja -palvelut ............................................................................................ 37\n7.6.3 Pullonkaulatuotteet ja -palvelut .................................................................................... 38\n7.6.4 Strategiset tuotteet ja -palvelut...................................................................................... 39\n7.7 Hankinnan vuosikello .............................................................................................................. 40\nLÄHTEET ........................................................................................................................................ 42\nKUVA 1. PKC Electronics Oy Raahen tehtaan organisaatio ................................................................. 4\nKUVA 2. PKC Electronics Oy Raahen tehtaan hankinnan organisaatio ................................................ 4\nKUVA 3. PKC Electronics Oy:n tilauksesta maksuun -prosessi ......................................................... 16\nKUVA 4. SWOT -analyysi................................................................................................................. 31\nKUVA 5. Kraljicin matriisi ................................................................................................................ 34\nKUVA 6. Hankittavien tuotteiden ja palveluiden ryhmittely Kraljicin matriisissa ............................... 36\nKUVA 7. Hankinnan vuosikellot........................................................................................................ 41\nAiheen opinnäytetyölle sain keskusteltuani PKC Electronics Oy:n osto- ja logistiikkapäällikön Tero\nAhon kanssa siitä, että yrityksellä ei ole olemassa virallista dokumenttia yrityksen hankintapolitiikasta\neikä hankintaprosessia ole kuvattu. Ongelmana oli myös perehdytysmateriaalin puute uusia ostohenkilöitä varten. Tästä keskustelusta syntyi idea tehdä yritykselle hankintamanuaali, joka antaa hyvän\nyleiskuvan lukijalle hankintaorganisaation merkityksestä yritykselle, havainnollistaa kohdeyrityksen\nhankintakäytäntöjä ja ostoprosessia sekä avaa lukijalle keskeisimpiä hankintatoimen mittareita ja työkaluja. Työn lopputuloksena syntyi hankintamanuaali, jossa on kuvattu yrityksen tilauksesta maksuun\n-prosessi sekä materiaalin hankinnan ohjeistus, ja jota yritys voi käyttää osana uuden ostajan perehdytystä ostotoimintaan.\nTyöni toisessa pääluvussa käsitellään PKC Electronics Oy:n avainlukuja ja liiketoiminta-aluetta, kuvataan yrityksen Raahen tehtaan organisaatio sekä avataan Raahen tehtaan hankintaosaston jaottelu.\nKolmannessa pääluvussa käsitellään mitä hankintatoimi on, mitkä ovat hankintatoimen päämäärät ja\ntehtävät sekä miten hankintatoimi vaikuttaa yrityksen kilpailuasemaan ja tunnettuuteen. Kolmannessa\npääluvussa käsitellään myös strategista ja operatiivista hankintatoimintaa ja niiden eroja.\nNeljännessä pääluvussa käsitellään hankintojen johtamisen merkitystä, hankintastrategiaa ja sen merkitystä hankinnalle, hankinnan organisointia ja resurssia sekä riskienhallintaa hankinnassa.\nViidennessä pääluvussa käsitellään yksityiskohtaisesti PKC Electronicsin materiaalien hankinnan ohjeistusta sekä kuvataan yrityksen tilauksesta maksuun -prosessi.\nKuudennessa pääluvussa käsitellään hankinnan mittareita ja niiden merkitystä, esitellään erilaisia mittareita sekä kerrotaan miten näitä mittareita sovelletaan PKC Electronicsin hankinnassa.\nSeitsemännessä pääluvussa käsitellään hankinnan keskeisimpiä työkaluja ja kerrotaan miten näitä työkaluja sovelletaan PKC Electronicsin hankinnassa.\nTyössä on käytetty lähteinä muun muassa Kari Ilorannan ja Hanna Pajunen-Muhosen kirjoittamaa\nHankintojen johtaminen -kirjaa ja Juha-Pekka Anttilan, Ari Jussilan ja Markku Mikkolan julkaisemaa\nHankintatoimen kehittäminen pk-yrityksissä -teosta sekä omakohtaista kokemusta seitsemän vuoden\najalta PKC Electronicsin hankinnassa.\n2 PKC ELECTRONICS OY\nPKC Electronics Oy on elektroniikan suunnittelu- ja sopimusvalmistaja, joka työllistää 650 henkilöä\nglobaalisti. PKC Electronicsin liikevaihto oli vuonna 2014 57,8 milj. euroa. Yhtiöllä on kaksi elektroniikkatehdasta, jotka on sijoitettu asiakkaiden tarpeiden mukaan Suomeen ja Kiinaan tarjoten valmistuspalveluita aina ketterästä prototypoinnista volyymituotantoon. PKC Electronics on osa PKC Groupkonsernia, jolla on yli 18 000 työntekijää globaalisti, ja jonka liikevaihto oli vuonna 2014 829,2 miljoonaa euroa. (PKC Group Oyj 2016.)\nYritys keskittyy kolmeen liiketoiminta-alueeseen joita ovat testausratkaisut, tehonhallintaratkaisut ja\nEMS & ODM.\nTestausratkaisut liiketoiminta-alue kehittää kattavia testaamisen kokonaisratkaisuja jotka soveltuvat\nmm. matkapuhelinten, tablet -tietokoneiden, ajoneuvojen infotainment -järjestelmien, näyttöjen ja kosketuspaneelien testaamiseen. Tuotevalikoima koostuu Chameleon -testausalustoista, testausinstrumenteista, sekä suunnittelu-, valmistus-, ja ylläpitopalveluista. PKC Electronics on suunnitellut yli 4000\nerilaista testauslaitetta. (PKC Group Oyj 2016.)\nTehonhallintaratkaisut liiketoiminta-alue kehittää älykkäitä ja räätälöityjä tehonhallintaratkaisuja haastaviin ympäristöolosuhteisiin. Valikoimaan kuuluu sekä teholähteitä että ratkaisuja ylijännitesuojaukseen. Yritys on panostanut voimakkaasti digitaalisiin tehonhallintaratkaisuihin. (PKC Group Oyj\nEMS & ODM liiketoiminta-alue tarjoaa suunnittelu- ja valmistuspalveluita globaalisti. PKC Electronics Oy:n suunnitteluammattilaiset työskentelevät elektroniikka-, mekaniikka-, ohjelmisto- sekä testausjärjestelmäkehityksen parissa. (PKC Group Oyj 2016.)\nPKC Electronics Oy:n Raahen tehtaan organisaatioita ovat myynti, tuotekehitys, asiakaspalvelu, tuotanto, hankinta ja logistiikka sekä laatu. Kuvassa 1 on esitetty osastot perinteisessä organisaatiokaaviossa.\nKUVA 1. PKC Electronics Oy Raahen tehtaan organisaatio (mukaillen PKC Electronics Oy 2015)\n2.2 Hankintaosasto Raahen tehtaalla\nRaahen tehtaan hankintaosastolla työskentelee hankintapäällikkö, jonka alaisuudessa on viisi supplier\nrelationship engineeriä, yksi komponentti-insinööri sekä yksi varaston tiimivetäjä. Kuvassa 2 on yrityksen hankintaosasto esitetty perinteisessä organisaatiokaaviossa.\nKUVA 2. PKC Electronics Oy Raahen tehtaan hankinnan organisaatio (mukaillen PKC Electronics Oy\nYrityksen hankinnat on jaettu komponenttiryhmittäin omiin kategorioihin ja jokaiselle kategorialle on\nmääritelty siitä vastuussa oleva supplier relationship engineer.\nNuo komponenttiryhmät ovat:\nHankinta on yleisesti nostettu strategisesti tärkeään asemaan yrityksissä. Hankintatoiminnan luonne\nmäärittelee tarvittavat, tehokkaat toimintatavat, mutta valintojen tulee olla tarkkaan harkittuja ja niiden\non palveltava yrityksen liiketoimintaa kokonaisuudessaan. Yrityksen tuotantoa palvelevasta passiivisesta ostotoiminnasta on edetty kokonaisvaltaisempaan käsitykseen hankintatoimesta. Tänä päivänä\nyhä useammissa yrityksissä käytetään jo termejä strateginen ja operatiivinen hankintatoimi. (Rautauoma 2016.)\nStrateginen hankintatoiminta sisältää muun muassa seuraavia alueita: Toiminnan suunnittelu ja kehittäminen, tilaaja-toimittajasuhteiden kehittäminen, tilausennusteet sekä toimittajavalinta ja arviointi.\nParhaiten strategista hankintatoimea kuvaa proaktiivisuus eli ennakoivuus. Proaktiivinen hankintatoimi\npohjautuu arvonluomiseen, jossa esimerkiksi varastoja ja toimittajien määrää ei pyritä vähentämään\ntoisin kuin reaktiivisessa ostamisessa. (Rautauoma 2016.)\nStrategisessa hankintatoimessa tiedonkulkua ja sen tärkeyttä painotetaan. Aikaisessa vaiheessa saatavat\ntiedot mahdollistavat toiminnan ohjaamisen, toiminnan ohjaamisen pitkäjänteisen kehittämisen ja samalla hyvän riskienhallinnan. (Rautauoma 2016.)\nOperatiivinen ostotoiminta taasen sisältää perustoiminnoiksi luokiteltavat alueet kuten tilaaminen, laskujen tarkastaminen ja toimitusvalvonta. Operatiivinen ostotoiminta on siis reaktiivista eli reagoivaa,\nja siinä painotetaan ostohintoja ja kustannuksia. Yritys, joka harjoittaa reaktiivista ostamista, pyrkii\nvähentämään varasto-arvojaan tai toimittajien määrää, koska se näkee ne yhtenä riskienhallinnan keinona. (Rautauoma 2016.)\n3.1 Hankintatoimen merkitys\nYleensä hankintojen merkitys yrityksen koko liiketoimintaan on huomattava. Keskisuuressa yrityksessä sen ulkopuolelta hankittavien tavaroiden, materiaalien ja palveluiden kustannukset muodostavat\nnoin 80 % koko yrityksen kaikista kustannuksista.\nNämä kustannukset sisältävät:\nSuorat, tuotantoon ja alihankintaan liittyvät ostot, jotka yleensä näkyvät yrityksen tuloslaskelmassa ostoina.\nEpäsuorat hankinnat, kuten vieraan työvoiman palvelut, tietojärjestelmät, koulutus- ja\nkonsultointipalvelut, markkinointiin liittyvät palvelut ja näiden lisäksi esimerkiksi. yritysrahoituspalvelut ja toimitilojen vuokrat\nInvestoinnit, jotka suoraan eivät näy yrityksen tuloslaskelmassa, vaan taseessa.\nKaikki nämä yllämainitut asiat hankintaan ulkopuolisilta tavaroiden ja palveluiden tuottajilta hankinnan asettamin ehdoin, vaikka kaikkia niitä ei aina mielletäkään hankinnoiksi. (Rautauoma 2016.)\nSuorien hankintojen tehokkuus, jotka liittyvät yrityksen myymään tuotteeseen tai palveluun, vaikuttaa\nvälittömästi tuotteen tai palvelun kustannuksiin ja tätä kautta niiden kilpailukykyyn ja myyntiin. Epäsuorat hankinnat kohdistuvat kaikkiin yrityksen myymiin tuotteisiin ja palveluihin, ja niiden kustannustehokkuuden kehittämisellä on vähintään yhtä suuri vaikutus yrityksen kokonaiskilpailukykyyn.\nHankintojen muodostaessa merkittävän osan yrityksen kokonaiskustannuksista, on hankintaosaamisella huomattava merkitys yrityksen kilpailukykyyn. Mikäli yrityksen kilpailija osaa etsiä, löytää ja houkutella kilpailukykyisempiä, halvempia ja kyvykkäämpiä toimittajia, ymmärtää ja hyödyntää niiden\nosaamisen ja innovointikyvyn paremmin sekä ohjata ja vaatia toimittajia jatkuvaan tehokkuuden parantamiseen, kasvaa kilpailijan etulyöntiasema hyvin suurella todennäköisyydellä merkittäväksi.\nTehokas toimitusketju tai alihankkijaverkosto pienentää yrityksen kustannuksia, lyhentää tuotannon\nläpimenoaikoja ja pienentää sitoutunutta pääomaa, parantaa laatua ja tuottaa nopeampia tuote- tai palvelu-uudistuksia. Yrityksen koko toiminnan tehokkuus paranee näiden ansiosta, kokonaiskustannukset\nlaskevat, jonka ansiosta myyntikatteet nouset ja/tai liikevaihto kasvaa, yrityksen strateginen asema\nvahvistuu ja siihen sijoitetun pääoman tuotto kasvaa. (Opasmedia 2016.)\nHyvin useasti yrityksissä keskitytään vain hankinnan avulla saataviin säästöihin, mutta niiden lisäksi\nyritysten tulisi huomata, että on tärkeää myös miettiä sitä, mitä lisäarvoa ja vaikeasti rahassa mitattavia\nhyötyjä eri toimittajilta yritys voisi saada ja miten niitä voitaisiin lisätä. (Opasmedia 2016.)\n3.2 Hankintatoimen päämäärät ja tehtävät\nHankintatoimi on prosessi, jossa tehtävät vaihtelevat yksilöllisistä tehtävistä organisaatiollisiin. Osa\nhankintatoimen vastuista voidaan siis lukea hankintahenkilön toimenkuvaan, kun osa taas sitoo organisaation läpi koko henkilöstöä. (Opasmedia 2016.)\nLyhyesti kuvattuna hankintatoimen tehtävä yritykselle on löytää tehokkaita, yrityksen kilpailukykyä\nkasvattavia hankintakanavia ja toimittajien valinta, sekä toimittajien ja yrityksen prosessien yhteen\nlinkittäminen niin, että molemmat osapuolet hyötyvät siitä muun muassa kasvavan kilpailukyvyn kautta. (Opasmedia 2016.)\nKustannustehokkuus ja asiakkaiden hyvä palvelu on yritysten keskeisimpiä tavoitteita ja sitä ne ovat\nmyös hankintatoimessa. Näiden lisäksi hankintatoimessa pyritään luomaan luottamuksellisia tilaajatoimittajasuhteita ja kehittää niitä jatkuvasti. Volyymietuja pyritään hyödyntämään muun muassa tilausten, rahtien ja laskujen yhdistelyllä. Hankintatoimen henkilöt tarkkailevat myös yrityksen sitoutunutta pääomaa ja vaihto-omaisuutta. Hankintahenkilöstö pyrkii vähentämään varaston arvoja niin omassa\nyrityksessä kuin koko toimittajaketjussa. (Rautauoma 2016.)\nHankintatoimen henkilöstöllä on lukuisia eri tehtäviä, joista alla on lueteltu vain muutamia:\nhankintatarpeiden määrittely ja kuvaus\nuusien kilpailukykyisten hankintakanavien etsintä\ntoimittajavalinta ja -arviointi\ntilaaja-toimittaja -yhteistyön kehittäminen\nhankinnan eri mittareiden toteutus, seuranta ja raportointi\nvarmistaa paras mahdollinen laadun, hinnan ja palvelun yhdistelmä\nvähentää varastoon sitoutunutta pääomaa\ntunnistaa ja lisätä standardisointia\nseurata markkinoita ja\nedistää kysyntätiedon kulkua (Rautauoma 2016.)\nHankintatoimen henkilöiden on varmistettava tuotteiden ja palveluiden saanti omalle yritykselle myös\nepätavallisissa tilanteissa. Tämän vuoksi on erittäin tärkeää, että vaihtoehtoisia kanavia ja toimittajia\netsijään jatkuvasti. Esimerkiksi keväällä 2010 Suomen ja koko Euroopan lentorahdit pysähtyivät yli\nviikoksi Islannissa purkautuneen tulivuoren ja siitä syntyneiden tuhkapilvien vuoksi. Tuo luonnonilmiö vaikutti merkittävästi suomalaisten ja muiden eurooppalaisten yritysten logistiikkaan. (Rautauoma\nLuonnonilmiöiden lisäksi tuotteiden ja palveluiden toimitusaikoihin voi vaikuttaa myös taantuma.\nEsimerkiksi Aasiasta hankittavien tuotteiden toimitusajat voivat pidentyä jopa viikoilla, jos paikalliset\nlaivanvarustamot päättävät pienentää kulujaan ja säästää polttoaineissa hidastamalla laivojen nopeuksia. Hankintahenkilöstölle edellä kuvattu muutos merkitsee sitä, että tuotteet tai materiaalit on tilattava\nnormaalia aiemmin ja se taasen johtaa kysynnän ennakoinnin tarpeeseen yhä aikaisemmassa vaiheessa.\nTämän vuoksi tarpeiden ennustetarkkuus uhkaa heikentyä, jonka vuoksi ostajat usein tilaavat tuotteita\nsuuremmissa ostoerissä kuin mitä olisi tarvetta. (Rautauoma 2016.)\nHankintatoimen tehtävät ja vastuut ovat siis suuret. Tämän vuoksi ei riitä, että yritys tyytyy vallitsevaan tilanteeseen, vaan hankintatoimea on kehitettävä jatkuvasti. Yrityksen liiketoimintastrategiaan\npohjautuva ja ennakoiva hankintatoimi tuottaa usein parhaimman lopputuloksen. (Rautauoma 2016.)\nTiivistettynä hankintatoimelta edellytetään:\nosallistumista yrityksen kilpailukyvyn kehittämiseen\nostopotentiaalin, kokemuksen, neuvotteluvoiman ja -taidon kokoamista ja koordinointia\nkeskitettyjen ja hajautettujen hankintatoimintojen välistä optimaalista työnjakoa\ntoimintojen ja järjestelmien kehittämiseen osallistumista\ntoiminnan hyötyjen mittaamista kustannuksia vastaavasti ja niiden jakamista ansaintaperiaatteen mukaisesti\nhankintojen laadun, ammattimaisuuden ja puolueettomuuden huolehtimista\nyksittäisten ostojen tekemistä ottaen huomioon koko yrityksen etu pitkällä aikavälillä\npääoman materiaalivirtaan sitoutumisen optimointia\nhyvien yhteyksien luomista ja niiden ylläpitämistä\nhankintapolitiikan, -rutiinien ja henkilöstön jatkuvaa ja tavoitteellista kehittämistä\n3.3 Hankintatoimen vaikutus yrityksen kilpailuasemaan ja tunnettuuteen\nYritysten hankintaprosessi niin kuin markkinointikin on vuorovaikutuksessa markkinoiden toiseen\nosapuoleen. Hyödyntämällä toistensa keräämiä tietoja ja kokemuksia ne voivat sekä edistää toistensa,\nettä koko yrityksen menestymistä markkinoilla. Omalla toiminnallaan hankintaorganisaatio voi edistää\noman yrityksen tunnettuutta, kasvattaa sen markkinoita ja laajentaa sen markkinaosuutta. Tästä hyvänä\nesimerkkinä voidaan pitää japanilaista autoteollisuutta, joka menee aina uusille markkinoille ensin\nostajana ja alihankkijana. (Opasmedia 2016.)\nYrityksen strategiseen suunnitteluun ja toteutukseen osallistumalla hankintatoimi voi luoda kilpailuetuja yksinään tai yhdessä yrityksen tuotekehityksen ja markkinoinnin kanssa. Löytämällä ja varmistamalla parhaat toimittajat ja tuotteet ennen kilpailijoita tuottaa yritykselle selvän kilpailuedun\nUusien, kilpailukykyisempien tuotteiden ja hankintakanavien etsiminen ja tarjoaminen tuotekehitykselle on myös hankintatoimen henkilöiden tehtävä. (Opasmedia 2016.)\n4 HANKINTOJEN JOHTAMINEN\nHankintojen vaikutus yritysten talouteen on niin merkittävä, että mitään hankintoja ei tulisi jättää tarkastelun ulkopuolelle. Yleisesti eritoten epäsuorat hankinnat jakautuvat eri yksiköille ja yksilöille yrityksissä eikä kellään ole kokonaisvastuuta niiden johtamisesta. Edellä kuvatussa tilanteessa ostaminen\nmuokkaantuu helposti villiksi toiminnaksi, jossa jokainen yksikkö tai yksilö toimi omakseen kokemansa budjetin ja mieltymystensä mukaan. Vastaavanlainen villi ostaminen on ongelmana myös suorissa\nhankinnoissa esimerkiksi rakennusteollisuudessa, jossa puutteellisen johtajuuden ja riittämättömän\nennakkosuunnittelun vuoksi saatetaan joutua turvautumaan päivittäin lisäostoihin ja aikaa haaskaaviin\nrautakauppakäynteihin. Lopputulemana on, että ostot tehdään laajalta ja satunnaisilla perusteilla valituilta toimittajilta, eikä kenelläkään ole tarkkaa käsitystä siitä, että mitä on ostettu ja keneltä. Muun\nmuassa näiden edellä mainittujen asioiden vuoksi hankintoja tulisi johtaa ja suunnitella mahdollisimman tarkasti etukäteen. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 142.)\n4.1 Hankinnan strategia\nHankintastrategia on suunnitelma pidemmälle aikavälille, jonka tarkoituksena on määrittää hankintatoiminnalle selkeät suuntaviivat ja sitä kautta tukea käytännön hankintatoimintaa. Hankintastrategiaa\nlaadittaessa tulee sen tekoon ottaa mukaan ja sitouttaa hankinnalle tärkeimmät sidosryhmät. Hankinta\non linkki oman yrityksen ja ulkoisten toimittajien verkoston välillä, joten hankintatoimen vaikutusalue\non huomattavasti pelkkää hankintaa laajempi. Yrityksen muiden toimintojen tulee huomioida myös\nhuomioida hankinnan näkökulma. Vastavuoroisesti hankintastrategiaa luodessa tulee muiden toimintojen tavoitteet ottaa siinä huomioon. (Anttila, Jussila & Mikkola 2013, 11-12.)\nYhtenä keskeisenä tavoitteena hankintastrategiassa on viestittää koko organisaatiolle linjaukset, jotka\nyritys on tehnyt. Jotta hankintastrategia tukee omalta osaltaan henkilöstön sitouttamista hankinnan\ntavoitteisiin, tulee myös sen julkaisemiseen kiinnittää huomiota. Strategia on hyvä laatia joko kirjallisena ja/tai sähköisenä dokumenttina, jotta se on helposti jaettavissa eteenpäin.\nHankintastrategiaa laadittaessa on mietittävä sitä kuinka pitkälle aikavälille strategia laaditaan ja kuinka yksityiskohtainen sen tulee olla. Hankintastrategiassa täytyy pohtia keskeisiä strategisia valintoja.\nNiistä esimerkkeinä mitä yrityksen tulee pohtia, ovat make or buy -päätöksenteko, paikallisten toimittajien hyödyntäminen sekä kansainvälisiin hankintoihin ja riskien hallintaan liittyviä asioita. (Anttila\nym. 2013, 11-12.)\nHankintastrategiaa laadittaessa päätetään seuraavia asioita:\nHankintatoiminnan tavoitteet ja vaatimukset\nOstettaviin tuotteisiin liittyvät tavoitteet ja vaatimukset\no Tuotekehitys ja prototuotanto\no Volyymituotteet vs. räätälöitävät projektituotteet\no Jälkimarkkinat ja tuotannon lopettamisen jälkeiset velvoitteet (esim. varaosatoimitukset)\nMake or Buy -päätöksentekoon vaikuttavat reunaehdot\no Mitä valmistetaan itse ja mitä hankitaan toimittajilta\no Missä tilanteissa valmistus ulkoistetaan ja milloin kannattaa valmistaa itse\no Missä tilanteessa ulkoistettua toimintaa kannattaa ottaa takaisin omaan tuotantoon\no Ulkoistetaanko toiminta kokonaisuudessaan vai vain osittain\no Mitä jäljelle jäävälle kapasiteetille tehdään\no Millä perusteilla globaaleja hankintoja tehdään, mennäänkö esimerkiksi alhaisten työvoimakustannusten perässä\no Kohdemaiden kartoittaminen\no Onko otettu huomioon kaikki kustannukset, myös kasvavat kustannuserät ja\no riskit (esim. logistiikka ja kuljetukset, laatu ja toimitusvarmuus)\no Sopimusten hallinta, kattavuus, kesto, palkitsemisperusteet\no Milloin suositaan pitkäjänteistä tiiviimpää yhteistyötä ja milloin lyhytjänteistä kilpailuttamista\no Ennalta sovittujen yhteisten pelisääntöjen luonti ja niihin sitouttaminen (Anttila ym. 2013,\nLaadittaessa hankintastrategiaa on järkevää miettiä, että mitä strategialla halutaan kertoa ja kenelle.\nYrityksen hankintastrategiaa voidaan käsitellä myös toimittajien kanssa oman organisaation lisäksi,\nmutta silloin tulee ottaa huomioon luottamuksen ja avoimuuden taso kunkin toimittajan kohdalla. Yritys voi laatia esimerkiksi erillisen verkostostrategian hankintastrategian lisäksi, jossa kuvataan toimittajaverkoston pidemmän aikavälin tavoitteet ja suuntaviivat. Hyvä foorumi verkostostrategian käsittelyyn on esimerkiksi toimittajapäivät tai muut samankaltaiset yhteiset tilaisuudet toimittajien kanssa.\n(Anttila ym. 2013, 11-12.)\nToimitusketjuun ja toimittajaverkostoon kytkeytyviä strategian luonteja pidetään hyvin usein haastavina. Syy tähän saattaa olla sama kuin hankinnan kehittämisessä yleensä: yritys tai organisaatio hankkii\nniin erilaisia tuotteita ja palveluita niin erilaisilta toimittajilta ja niin erilaisiin tarpeisiin, että kaiken\nkattavaksi toimintaohjeeksi soveltuvaa hankintastrategiaa on vaikea luoda. Hankintastrategian luomisen haastavuutta vähentää sen tiedostaminen, että hankinnat koostuvat hyvin erilaisista, eri tavalla\nkäyttäytyvistä ja eri tavalla merkitsevistä tuote- ja palveluryhmistä. Kun jok'ikisen tämänkaltaisen\nryhmän eli hankintakategorian kohdalla systemaattisesti pohditaan paras toimintamalli eli kategoriastrategia, joka on linjattu organisaation kokonaisstrategian kanssa, saadaan muodostettua ehjä kokonaiskuva eli kaikki hankintakategoriat käsittävä hankintastrategia. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015,\n4.2 Organisointi ja resurssit\nHankinnan rooli on kääntymässä yhä enemmän strategisemmaksi myös pk-yrityksissä hankintojen\nvolyymien ja merkityksen kasvun vuoksi, ja sen seurauksena hankinnan tehtäväkenttä muuttuu ja vaatii uudentyyppisiä osaamisia ja kyvykkyyksiä. Silloin pk-yrityksissä tulee mietittäväksi riittävätkö\nhankintatoimen resurssit ja tulisiko hankinnan tehtäviä uudelleen organisoida. Yrityksissä saatetaan\npohtia, olisiko hankintatoimen tehtävät hyvä jakaa strategisiin ja operatiivisiin tehtäviin. (Anttila ym.\nHankintatoimen organisointiin ja resursointiin eri yrityksissä vaikuttaa eritoten yrityksen koko, yritystoiminnan luonne sekä hankintojen merkitys yrityksen liiketoimeen. Hankintatoimen ollessa merkittävä on yrityksissä yleensä oma hankintaorganisaatio, joka hoitaa leijonanosan hankinnan tehtävistä.\nHankintatoimen tehtäviä saattaa toteuttaa myös muu organisaatio. Hankintojen ollessa volyymiltään tai\nmerkitykseltään vähäisiä tai satunnaisia, saatetaan hankintatoimen tehtäviä hoitaa kokonaisuudessaan\nmuun organisaation taholta. (Anttila ym. 2013, 15-16.)\nKehitystarpeet, jotka kohdistuvat hankintatoimen organisointiin, saattavat liittyä esimerkiksi hankintaorganisaation perustamiseen, uudelleenorganisointiin tai hankinnan tehtävien uudelleenjärjestelyyn.\nHankintatoimen organisointiin voi tulla muutospaineita myös yrityksen toimintaympäristön tai liiketoiminnallisten päämäärien vaihtuessa, koska nämä vaikuttavat myös hankintatoimen rooliin. Suunniteltaessa hankintatoimen organisaation uudistamista on aloitettava tunnistamalla nykyisen hankintatoimen resurssit, osaamiset ja kyvykkyydet. Tämän jälkeen on määriteltävä muutostarpeet, jotka koh-\ndistuvat hankintaorganisaatioon, osaamisiin ja kyvykkyyksiin kohdistuvat kehitystarpeet sekä tarvittaessa myös täysin uudet osaamis- ja resurssitarpeet. Suunniteltaessa hankinnan organisaatiota ja resurssitarpeita on hyvä pitää mielessä myös niiden tehtävien resursointi, jotka liittyvät hankinnan kehittämiseen. (Anttila ym. 2013, 15-16.)\nHankintatoimen ja toimittajayhteistyön kehitys on hyvin usein osa muita tehtäviä, mutta se voidaan\nmyös sisällyttää osaksi kehitystoiminnasta vastaan henkilön tehtäviä. Kehitettäessä toimittajayhteistyötä ja tuettaessa toimittajien omaa kehitystyötä on tarpeen miettiä mahdollisuutta siihen, että\nvoisiko oman yrityksen kehitystehtävissä työskentelevä henkilö osallistua aiempaa aktiivisemmin toimittajayritysten oman toiminnan kehittämiseen. Myös toimittajakohtaisen yhteistyön organisoiminen\nvoi vaatia ennalta määriteltyjen vastinparien nimeämistä. Hankintatoimea organisoitaessa tämä tulisi\nhuomioida. Esimerkiksi yrityksen ostaja ja toimittajan myyntipäällikkö tai yrityksen tuotekehitysinsinööri ja toimittajan suunnittelija saattavat muodostaa vastinparit. (Anttila ym. 2013, 15-16.)\nMuutostilanne, joka hankintatoimeen kohdistuu, vaatii usein lisäresursseja hankinnalta, ellei muulloin\nniin ainakin varsinaisessa muutostilanteessa, mutta työtehtävien lisääntyessä hankinnassa myös jatkuvaluonteisesti. Mikäli lisähenkilöitä ei ole mahdollista saada hankintaan, voidaan pohtia onko yrityksessä mahdollista nimetä kehitystoiminnasta vastaava henkilö, joka on jaettavissa muiden toimintojen\nkesken ja muutostilanteessa olisi käytettävissä hankinnan resurssina. Jos yrityksessä on olemassa esimerkiksi tuotannon kehittämiseen tai toiminnanohjausjärjestelmähankkeeseen keskittyvä henkilö, voitaisiin miettiä tämän hyödyntämistä, ainakin osittain, myös hankintatoimen kehittämisessä. (Anttila\nym. 2013, 15-16.)\n4.3 Riskien hallinta hankinnassa\nYrityksissä ja organisaatioissa riskien hallinnalla on suuri merkitys. Riskit, jotka liittyvät yrityksen\nliiketoimintaan, pyritään tunnistamaan ja analysoimaan ja niiden mahdollisia vaikutuksia minimoimaan tai poistamaan kokonaan. Useissa yrityksissä tai organisaatioissa riskien hallinta on annettu pienen asiantuntijajoukon haltuun, ja toimintamallien jalkauttaminen koko organisaatioon on jäänyt tekemättä. Hankintatoimella on kuitenkin erittäin kriittinen rooli tunnistaa ja kontrolloida toimitusketjuun ja toimittajiin sisältyviä riskejä. (Anttila ym. 2013, 38-39.)\nHankintatoimen tulisi tarkastella riskien hallinnassa vähintään näitä näkökulmia:\nOnko toimintaympäristön muutosten ja trendien aiheuttamat muutokset tunnistettu?\nOnko varauduttu kysynnän laskuun?\no Varastoihin sitoutunut pääoma ja pilaantumisriski\no Vaikutukset toimittajiin ja toimittajasuhteisiin erityisesti tilanteissa, joissa kasvu kääntyy\nOnko varauduttu mahdolliseen kysynnän kasvuun?\no Saatavuuden varmistaminen (erityisesti pullonkaulatuotteet ja strategiset/kriittiset tuotteet)\nOnko varauduttu mahdollisiin muutoksiin toimittajaverkostossa?\no Nykyisten toimittajien taloudellinen tilanne sekä konkurssit/yritysjärjestelyt\no Raaka-aineiden hintojen nousu\no Muutokset valuuttakursseissa\no Seurataanko tuotantomenetelmien kehitystä/ kilpailijoiden toimintaa?\nOnko varauduttu globalisaation tuomiin riskeihin?\no Maakohtaiset riskit, esimerkiksi poliittinen tilanne tai luonnonmullistukset\nOnko varauduttu riskeihin, jotka koskevat koko toimitusverkostoa, ei pelkästään sopimuskumppaneita?\no Eettiset asiat kuten työolosuhteet, ympäristöasiat ja yhteiskuntavastuu\no Yrityksen eri sidosryhmien odotukset hankinnalle (Anttila ym. 2013, 38-39.)\nEritoten uusia toimittajia valittaessa tulisi riskit selvittää kattavasti. Myös jo olemassa olevien toimittajien osalta olisi hyvä arvioida riskit säännöllisesti uudelleen, jotta hankintatoimi on tietoinen toimittajiin sisältyvästä riskitasosta ja pystyy tekemään tarvittavia toimenpiteitä. (Anttila ym. 2013, 38-39.)\n5 MATERIAALIEN HANKINTA PKC ELECTRONICS OY:SSÄ\n5.1 Tilauksesta maksuun -prosessi PKC Electronics Oy:ssä\n5.2 Materiaalin hankinnan ohjeistus PKC Electronics Oy:ssä\n1. Materiaalien kuvaus ja hankintavastuut\n2. Materiaalien hankintastrategia\n3. Ostotarpeen syntyminen ja materiaalin määrittely\n4. Toimittajan hyväksyntä ja koetoimitukset\n5. Kilpailuttaminen, toimittajavalinta, sopimuksen laatiminen\nVaaranvastuun ja omistusoikeuden siirtyminen\n7. Toimituksen seuranta ja poikkeamien käsittely\n8. Laskutus ja laskujen tarkastus\n9. Toimittajien suorituskyvyn toteutumisen seuranta\n10. Jatkuva parantaminen\n11. Dokumenttien tallentaminen ja arkistointi\n6 HANKINNAN MITTARIT\nOn erittäin tärkeää, että hankintatoimelle valitaan sellaiset mittarit, jotka auttavat tavoitteiden saavuttamisessa. Väärin valitut tai asetetut mittarit voivat olla haitallisia tai huonoimmassa tapauksessa tuhoisia. Kun halutut tavoitteet, kriittiset tekijät ja mittauksen eri osa-alueet on päätetty, jatketaan suorituksen mittaamis- ja seurantajärjestelmän luontia määrittämällä seuraavat asiat:\nMillä tavoin mittaus suoritetaan?\nMistä tarvittavat tiedot hankitaan?\nMillä tavoin raportointi suoritetaan?\nKenelle raportit tehdään?\nMillä tavoin saatuja tunnuslukuja käytetään?\nMinkälaiset tavoitteet kullekin osa-alueelle asetetaan?\nMinkälaiset poikkeamat ovat sallittuja?\nMillä tavoin tavoitteiden ylityksiin ja poikkeamiin puututaan ja milloin?\nMitä yleisiä indeksejä ja vertailutilastoja hyödynnetään?\nMillä tavoin sisäisiä ja ulkoisia vertailutietoja käytetään?\nKetkä järjestelmää arvioi ja kehittää?\nKuka tai ketkä valtuutetaan muuttamaan asetettuja tavoitteita ja kriteerejä? (Iloranta &\nPajunen-Muhonen 2015, 374-375.)\nOn hyvä pitää mielessä se, että seuranta ja mittaaminen eivät saa olla liian työläitä ja aikaa vieviä hankintatoimelle, ja että niiden kautta saavutettujen hyötyjen pitäisi olla mittaamisen kustannuksia suurempia. Mittaamis- ja seurantajärjestelmää luotaessa kannattaa fokusoitua olennaiseen, sillä kaikkea ei\nkannata toteuttaa kerralla. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 374-375.)\nTässä kappaleessa on esitelty muutamia mittareita mitä yrityksien hankintatoimissa seurataan sekä\nkerrottu mitä PKC Electronics käyttää ja miten. Näiden mittarien lisäksi PKC Electronicsillä on käytössä tiettyjä päivittäin seurattavia mittareita, jotka ovat lähinnä tilauksien ja toimitusten seuraamiseen\nliittyviä mittareita kuten esimerkiksi vahvistamattomat tilaukset.\n6.1 Ostohintojen kehitys\nYksi hankintatoimen tehtävistä on seurata ostohintojen kehitystä ja tarpeen tullen reagoida niissä tapahtuviin muutoksiin. Tämän lisäksi hankintatoimen on pyrittävä seuraamaan markkinoiden ja oman\ntoimialan yleistä hintakehitystä tarvittaessa reagoida niihin muutoksiin joita markkinoilla tapahtuu.\nNäillä keinoilla hankintatoimi pysyy ajan tasalla siitä, miten omat ostohinnat ovat kehittyneet vasten\nennakoitua ja yleistä hintakehitystä. Näiden seurannan kannalta on tärkeää, että parhaiten markkinoiden hintakehitystä kuvaavat indeksit on tunnistettu oikein. (Anttila ym. 2013, 26.)\nPKC:llä yleensä seurataan hintatasoa jatkuvilla tarjouskilpailuilla useille toimittajille. Toistuvan kilpailuttamisen kautta hankintainsinöörit pysyvät ajan tasalla oman kategorian hintatasosta. Elektroniikkateollisuudelle on myös olemassa yleinen elektroniikkakomponenttien hinta-indeksi, mutta PKC:n tarpeisiin se on liian yleisellä tasolla toimiva, joten heille siitä ei ole suurta hyötyä. (Aho 2016.)\nToimitusvarmuus käsittää sekä määrän että ajan. Hankintatoimen tavoitteena on saada toimittaja toimittamaan oikea määrä tilattua tuotetta oikeaan aikaan ja oikeaan paikkaan ja siinä onnistumista voidaan mitata toimitusvarmuudella. Toimitusvarmuuden mittaustavan tulee olla yksiselitteisesti määritelty ja mittarin on toimittava myös käytännössä. Mittarin luotettavuuden kannalta on tärkeää, että ne\ntoiminnot, jotka toimitusvarmuuden mittaamiseen vaikuttaa, suoritetaan sovittujen pelisääntöjen mukaisesti. Esimerkiksi varastolle saapuneen tavaran tulouttaminen järjestelmään todellisen saapumisajankohdan mukaan. (Anttila ym. 2013, 27.)\nPKC:llä yksi seurattavista mittareista on toimittajan toimitusvarmuus. Heillä toimitusvarmuus määräytyy niin, että toimitusehdosta riippuen erp -toiminnanohjausjärjestelmään merkitään halutuksi toimituspäiväksi, joko lähtöpäivä toimittajalta tai saapumispäivä PKC:lle. Tavaran saapuessa PKC:lle varaston tulouttajat katsovat lähetteeltä, joko tavaran lähtöpäivän tai oikean saapumispäivän riippuen tilauksen toimitusehdosta ja merkitsevät tuon päivän erp -toiminnanohjausjärjestelmään. Toimitusehdosta\nriippuen toimitus on myöhässä, mikäli se on lähtenyt vähintään päivän myöhässä vahvistetusta lähtöpäivästä tai saapunut vähintään päivän liian myöhään vahvistetusta saapumispäivästä. Mikäli tilauksen\ntoimitus on myöhässä, laskee se toimittajan toimitusvarmuutta yhdellä myöhässä olevalla toimituksella. Toimitus saa kuitenkin olla aiemmin lähtenyt tai aiemmin perillä kuin mitä toimittaja on vahvista-\nnut. Toimittajan toimitusvarmuus lasketaan jakaumana ajoissa toimitettujen ja myöhässä olevien väliltä. (Aho 2016.)\nEsimerkkitapauksessa jossa on 10 lähetettyä tilausta, joista viisi toimitusta on saapunut ajallaan ja viisi\nmyöhässä, on toimitusvarmuus tällöin 50 %. Nämä toimitusvarmuuden pelisäännöt on PKC sopinut\nyhdessä tavarantoimittajien kanssa ja he ymmärtävät niiden merkityksen tilaajalle. PKC on asettanut\njokaisen toimittajan toimitusvarmuustavoitteeksi vähintään 95 %. Toimittajan toimitusvarmuutta tarkastellaan säännöllisin väliajoin yhteisissä palavereissa, jossa sovitaan tarpeen vaatiessa toimenpiteitä\ntoimitusvarmuuden parantamiseksi, mikäli toimittajan toimitusvarmuus on alle tavoitteen. (Aho 2016.)\n6.3 Toimitusten laatu\nMitattaessa toimitusten laatua seurataan yleensä poikkeamia ja laatuvirheitä sekä reklamaatioita ja\npalautuksia. Usein nämä kirjataan ylös yrityksissä ja havaittuihin puutteisiin puututaan korjaavin toimenpitein. Toimittajan kohdalla tämä voi tarkoittaa reklamaatioita, tuotteen palautusta tai korjaavia\ntoimenpiteitä sekä mahdollista hyvityslaskua. Reklamaatioita seurataan reklamaatioiden lukumääränä\nja niistä aiheutuneina reklamaatiokustannuksina. (Anttila ym. 2013, 27.)\nPKC:llä seurataan toimitusten laatua tarkkailemalla toimittajille lähetettyjen reklamaatioiden määriä ja\nniistä aiheutuneita kustannuksia. Reklamaatio tehdään toimittajalle, mikäli heidän toimittama tuote ei\nvastaa sille asetettuja vaatimuksia tai muu toimitukseen liittyvä asia ei vastaa vaatimuksia. Näitä syitä\nvoi olla esimerkiksi virheellinen toimitusmäärä, viallinen tuote, väärä tuote tai virheellisesti pakattu\nlähetys. Reklamaatiokustannuksiksi lasketaan PKC:n reklamaation tutkimuksiin käyttämä aika, korjauskustannukset sekä virheellisen tuotteen aiheuttamat välilliset kustannukset. Reklamaatiokustannusten hyvittämisestä neuvotellaan yhdessä toimittajan kanssa ja niistä voidaan pyytää toimittajalta esimerkiksi hyvityslasku. Reklamaatioiden määrää seurataan toimittajien kanssa säännöllisin väliajoin\npidettävissä palavereissa ja tarpeen vaatiessa sovitaan yhdessä korjaavia toimenpiteitä. (Aho 2016.)\n6.4 Varaston arvo ja varaston kiertonopeus\nYksi keskeisimmistä varaston ohjaukseen käytettävistä tunnusluvuista on varaston kiertonopeus. Sen\navulla voidaan nähdä varaston ja varastossa olevien nimikkeiden ja nimikeryhmien sitoutunut pääoma.\nVaraston kiertonopeus voidaan laskea monella eri tapaa. Yleisimmin se lasketaan tietyn ajanjakson,\nyleensä vuoden käytön tai kulutuksen ja varaston arvon suhteena. Tuolloin laskettaessa lukujen täytyy\nolla vertailukelpoisia, esimerkiksi ostohinnoin laskettuja. (Opasmedia 2016.)\nMitä lyhyempi keskimääräisen varastoarvon laskentaan käytetty aikajänne on, sitä paremmin saatu\ntulos havainnollistaa todellista tilannetta. (Opasmedia 2016.)\nVaraston kiertonopeus = keskimääräinen varastotaso\nVaraston kiertonopeuden laskentatapa soveltuu ainoastaan vuositason katselmusta varten, mikä ei ole\nkäytännöllinen niissä tilanteissa, joissa vaaditaan pikaista reagoimista. Varaston kiertonopeus voidaan\nmääritellä joko tavaroiden lukumäärän, painon tai tilavuuden ilmaisevien yksiköiden kautta tai rahallisena arvona. Valitulla kiertonopeuden laskentatavalla ei ole vaikutusta kiertonopeuden arvoon.\nVarastossa olevan tavaran riittävyys eli varaston riitto on samankaltainen tunnusluku kuin kiertonopeus. Varaston ohjaukseen se soveltuu paremmin kuin kiertonopeus. Varaston riitolla tarkoitetaan siis\nsitä, kuinka kauan käyttöä varten varastoitu tavaraerä riittää. Yksinkertaisesti riitto on kiertonopeuden\nkäänteisluku. Esimerkiksi, jos varaston kiertonopeus on 5 (yksikkönä 1/v), on riitto vastaavasti 0,2\nvuotta eli 2,4 kuukautta tai 73 päivää. (Opasmedia 2016.)\nNostamalla varaston kiertonopeutta yritys pyrkii kannattavuuden parantamiseen. Mitä suurempi kiertonopeus on, sitä vähemmän sitoutunutta pääomaa yrityksellä on varastoihin varaston läpimenon eli\nhyvin usein myös liiketoiminnan volyymin suhteen. Keskittymällä liikaa varaston kiertonopeuden kasvattamiseen ilman koko logistiikkajärjestelmän huomioon ottamista, saattaa yritys aiheuttaa toimitusvarmuuden ja sitä myötä kannattavuuden heikkenemistä. Hyvin usein yritysjohto asettaa tavoitteeksi\nvaraston kiertonopeuden nostamisen vuosi vuodelta. Tilanteessa jossa yritys ei ole tehokas ja sen varastoissa on liikaa tavaraa, johtaa kiertonopeuden kasvattaminen parempaan kannattavuuteen. (Opasmedia 2016.)\nVaraston arvon kehittymistä PKC:llä seurataan kuukausitasolla. Varaston arvoon on jaettu omiksi osioiksi komponentit, puolivalmisteet sekä lopputuotteet. Komponenttien arvo määräytyy ostojen keskihinnan sekä hankintakustannusten yhteenlaskusta, kun taas puolivalmisteiden ja lopputuotteiden arvo\nmääräytyy niihin käytettyjen komponenttien ja niiden valmistukseen käytetyn työajan kustannusten\nyhteenlaskusta. Koko varaston arvo määräytyy näiden kolmen osa-alueen summasta. Varaston arvolle\non määritelty vuosittain oma tavoite, jonka onnistumista hankintapäällikkö seuraa. (Aho 2016.)\nPKC:llä seurataan varaston riittoa laskemalla kuinka pitkäksi ajaksi varastossa olevat tavarat keskimäärin riittävät. Varaston riitto lasketaan kuukausitasolla ja se ilmoitetaan päivinä. Tällä hetkellä varaston riitolle ei ole asetettu tavoitetta. (Aho 2016.)\n7 HANKINNAN TYÖKALUT\nHankinnan työkaluilla voidaan selvittää esimerkiksi hankintoihin ja toimittajasuhteisiin liittyviä riskejä, sekä tutkia hankintojen taloudellisia vaikutuksia eri näkökulmista. Työkalut voivat myös helpottaa\nhankintahenkilön työtehtävien organisointia sekä parantaa niiden laatua. Tässä kappaleessa on kuvattu\nmuutamia hankinnan keskeisimpiä työkaluja ja kerrottu miten niitä hyödynnetään PKC Electronicsillä.\nYrityksen toimittajaverkoston hallinnoinnin lähtökohtana on olla perillä eri toimittajien suorituskyvyn\ntasosta. Sen selvittämiseksi yrityksen tulee määrittää tuotteen ja toiminnan laatuun sekä kustannuksiin\nliittyvät mittarit sekä miten noita mittareita seurataan ja arvioidaan. Seurattavien ja arvioitavien mittareiden laajuus ja tarkkuus riippuu siitä kuinka merkittävä ja kriittinen toimittaja on yritykselle sekä\ntoimittajalta hankittavasta tuotteesta tai palvelusta. Toimittajaseurannan ja -arvioinnin tulee olla säännönmukaista ja systemaattista. Toimittajien suorituskyvyn tasoa voidaan arvioida esimerkiksi toimitusaikojen pituuksien, toimitusvarmuuden, reklamaatioiden ja laatupoikkeamien sekä läheltä piti tilanteiden ja tapaturmien osalta. (Anttila ym. 2013, 26.)\nPKC:llä toimittajia arvioidaan keskinäisen kaupan arvon, toimitusvarmuuden ja reklamaatioiden määrän kautta. Toimittajat luokitellaan ABC-luokkiin keskinäisen kaupan arvon mukaan. Säännöllisesti\npidettävien palaverien tiheys määräytyy toimittajan ABC -luokan perusteella. Säännöllisin väliajoin\npidettävissä palavereissa toimittajien kanssa noita arvoja tarkastellaan sekä tarvittaessa sovitaan toimenpiteitä. Tulevaisuudessa PKC:llä on tarkoituksena laajentaa toimittaja-arviointiin vaikuttavia mittareita kuten esimerkiksi lisätä palvelutason mittari. (Aho 2016.)\n7.2 SWOT -analyysi\nSwot -analyysi on hyvin yleisesti käytössä oleva yksinkertainen, nopea ja tehokas nykytilanneanalyysi,\njota voidaan käyttää myös hankintatoimessa. SWOT tulee seuraavien sanojen alkukirjaimista: S sanasta strength (vahvuus), W sanasta weakness (heikkous), O sanasta opportunity (mahdollisuus) ja T sanasta threat (uhka). Nämä neljä sanaa on analyysissä jaettu omiin kenttiinsä, jotka täytetään siten, että\nesimerkiksi vahvuudet -ruutuun kirjataan ne kehitettävän tuotteen ominaisuudet, jotka ovat vahvuuksia\nverrattuna kilpaileviin tuotteisiin. Ominaisuudet tulee kuvata siten, että niitä voidaan hyödyntää kehit-\ntämistoimenpiteiden näkökulmastakin. Tuotteen halpaa ostohintaa ei yleensä voida pitää kilpailuetuna.\nHyvä tuote ei myöskään riitä kuvauksena, sillä tavallisesti myös kilpailijoilla on hyvät tuotteet. (Anttila ym. 2013, 21.)\nVahvuuksia kirjatessa kannattaa todeta, koskevatko tuotteen ominaisuudet vain tiettyä käyttäjäryhmää\ntai tuoteominaisuutta. Ruudukon kolme muuta osaa täytetään vastaavalla tavalla. Kun SWOT analyysin kaikki neljä osiota on kirjattu, voidaan analysoida tilanne seuraavien kysymysten kautta:\nMiten tunnistettuja vahvuuksia voidaan kehittää edelleen?\nMiten heikkouksia voidaan poistaa (tai vähentää)?\nMiten mahdollisuuksia voidaan hyödyntää?\nMiten uhkia voidaan torjua? (Anttila ym. 2013, 21.)\nKuvassa 4 on esitetty yksi esimerkki siitä miltä SWOT -analyysi voi käytännössä näyttää.\nKUVA 4. SWOT -analyysi (mukaillen Anttila ym. 2013, 21)\n7.3 ABC -analyysi\nABC -analyysi on yksi käytetyimmistä hankinnan työkaluista, jonka avulla hankintoja voidaan luokitella ja asettaa niitä tärkeysjärjestykseen. Samalla pystytään tunnistamaan mahdollisesti samalla tavoin\nkäyttäytyviä nimike-, tuote- tai toimittajaryhmiä. ABC -analyysissä ostettavat nimikkeet asetetaan suuruusjärjestykseen, teollisuusyrityksissä yleensä rahallisen arvon suhteen. Tämän jälkeen lasketaan jokaisen nimikeryhmän osuus yrityksen hankintojen kokonaisarvosta. (Anttila ym. 2013, 21.)\nAnalyysissä A tarkoittaa euromääräisesti suurinta ja tärkeintä luokkaa. Se kattaa suurimman osan ostojen kokonaisvolyymistä, vaikka siihen kuuluvien nimikkeiden ja toimittajien määrä on pieni. B- ja Cluokan ostojen osuus kokonaisvolyymistä ei ole yhtä suuri kuin A-luokan, mutta niihin kuuluvien nimikkeiden tai toimittajien määrä on suurempi. (Anttila ym. 2013, 21.)\nABC -luokittelu voidaan tehdä esimerkiksi seuraavasti:\nA-tuotteet = ensimmäiset 50 % hankinnoista\nB-tuotteet = seuraavat 30 % hankinnoista\nC-tuotteet = seuraavat 18 % hankinnoista\nD-tuotteet = viimeiset 2 % hankinnoista\nE-tuotteet = tuotteet, joita ei ole hankittu ollenkaan esimerkiksi viimeisen kolmen vuoden aikana.\nKeskeisintä analyysissä on se, että luokitellaan nimikkeitä eikä esimerkiksi tuoteryhmiä. Analyysin\nkautta voidaan selvittää erityisesti miten tapahtumamäärät tai varastoarvot jakautuvat kulutuksen tai\nmyynnin mukaan. Siksi nämä tiedot tulee saada kulutustietojen lisäksi selville jokaisesta tuotteesta.\n(Sakki 2003, 91.)\nAnalyysissä hankitut tuotteet luokitellaan vain ostovolyymin perusteella, jolloin on tärkeää tiedostaa,\nettei tuo arvo ole aina sama kuin tuotteen tarpeellisuus. Myynnin kannalta tärkeän tuotteen arvo voi\nolla pieni, mutta kriittisyyden takia se halutaan pitää varastossa. Teollisuusyrityksessä ja projektitoimituksissa taas kaikkia tuoterakenteeseen kuuluvia osia tarvitaan, vaikka monien osien käytön arvo voi\nolla vähäinen. (Sakki 2003, 92.)\nABC -analyysi antaa kuvan jo tapahtuneista hankinnoista, mutta sitä voidaan käyttää myös tulevien\nhankintojen suunnitteluun. Tällöin on otettava huomioon se, että tulevaisuus ei välttämättä ole kaikkien ostettavien tuotteiden kohdalla samanlainen. Aikaisemmat A-luokan tuotteet eivät välttämättä ole\nsitä enää tulevaisuudessa. Kuitenkin niitä on silloinkin lukumääräisesti vähän. Tärkeiden tuotteiden\nnimeäminen etukäteen vaatii ostajalta ammattitaitoa. (Sakki 2003, 92.)\nABC -analyysiä käytetään PKC:llä hankittavien komponenttien luokitteluun sekä toimittajien luokitteluun. Hankittavien komponenttien ABC -luokka määräytyy laskemalla yhteen viimeisen kolmen kuukauden aikana toteutuneet ostot ja järjestelmässä näkyvät komponenttien käyttöennusteet tulevalle\nkuudelle kuukaudelle. Toimittajien ABC -luokka määräytyy keskinäisen kaupankäynnin arvon mukaan. Kaupankäynnin arvo katsotaan kunkin vuoden alussa edellisen vuoden toteumasta huomioiden\ntiedossa olevat tulevat muutokset kaupankäyntiin. A-toimittajiin luokitellaan 50 % kokonaisostoista,\nB-toimittajiin 30 % kokonaisostoista ja C-toimittajat 20 % kokonaisostoista. (Aho 2016.)\n7.4 Kraljicin matriisi\nPeter Kraljicin vuonna 1983 laatima luokittelumatriisi on yksi parhaista työkaluista hankinnan suunnittelu- ja strategiaprosessiin. Siinä tarkastellaan hankittavia tuote- ja palveluryhmiä, ei toimittajia, vaikka\njoitakin ryhmiä hetkellisesti tarkasteltaessa tuote- tai palveluryhmä ja toimittaja näyttäisivätkin samaistuvan. Matriisi on erinomainen apuväline strategisten tavoitelinjausten ja haluttujen muutossuuntien\nmäärittelyssä ja kuvaamisessa. Eri hankintojen strateginen asemointi matriisin yksinkertaisessa muodossa muodostaa vahvan pohjan sekä organisaation hankintastrategiaan että yksittäisten kategoriastrategioiden kehittämistyölle, koska se pakottaa yrityksen tai organisaation katsomaan yli perinteisen ostoraportoinnin ja havaitsemaan strategisia mahdollisuuksia uudenlaisiin toimintatapoihin. Usein pelkkä\noivallus kunkin hankinnan asemasta, nykyisestä roolista ja mahdollisuuksista riittää synnyttämään uusia ideoita. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 122-123.)\nKuvassa 5 on esitetty Kraljicin -matriisi käytännössä.\nKUVA 5. Kraljicin matriisi (mukaillen Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 116)\n7.5 Toimittajamarkkinoiden vaikeus ja riskit Kraljicin matriisissa\nToimittajamarkkinoiden hallittavuus, jota voi yksinkertaisemmin kuvata toimittajamarkkinoiden hallinnan haastavuudeksi ja siihen kuuluviksi riskeiksi, on toinen ulottuvuus tässä matriisissa. Joillain\nmarkkinoilla voi olla useita keskenään kilpailevia toimittajia, jotka ovat valmiita ja kyvykkäitä vastaamaan ostavan yrityksen tarpeisiin. Tässä tilanteessa voidaan käyttää termiä ostajan markkinat, jossa\ntilanteen hallitseminen on helppoa ja riskit vähäisiä. Vastakkaisesta tilanteesta käytetään termiä toimittajan markkinat, jolloin markkinoilla on vain muutama sellainen toimittaja, joka kykenee vastaamaan\nostavan yrityksen tarpeisiin. Tällöin toimittaja hallitsee markkinaa ja ostajan kannalta tilanteessa voi\nolla esimerkiksi saatavuus- ja hintariskejä. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 117.)\nMatriisiin oikeaan laitaan sijoittuu sellaiset tuote- tai palveluryhmät, joissa yksi tai muutama toimittaja\non käytännössä monopoliasemassa, ainakin jos verrataan ostavaan tahoon. Vasemmalla reunalla on ne\ntuote- ja palveluryhmät, joissa on lukuisia vapailla markkinoilla kilpailevia toimittajia. (Iloranta &\nPajunen-Muhonen 2015, 117.)\nKäytäntö on osoittanut, että portfolioanalyysiä ensimmäistä kertaa tehtäessä monet hankittavat tuoteja palveluryhmät on sijoitettu aivan oikeaan reunaan. Tätä on perusteltu usein sillä, että ettei niitä voida hankkia muilta kuin yhdeltä toimittajalta, joka tuntee ostajan erittäin hyvin ja tarjoaa tälle erikoiskohtelua. Tällä ajattelumallilla tehdään toimittajalla tarpeeton monopoliasema. Kun toimittajamarkkinoiden luomia mahdollisuuksia mietitään syvällisemmin, voidaan huomata, että näissäkin tuote- ja\npalveluryhmissä olisi kilpailua, mikäli sitä vain osataan ja halutaan hyödyntää. Tällöin nämä tuote- ja\npalveluryhmät kuuluisikin lähelle vasenta laitaa. On hyvin tärkeää kyetä erottamaan tämänkaltainen\ntarpeettomasti luotu monopoliasema todellisesta toimittajariippuvuudesta. (Iloranta & PajunenMuhonen 2015, 117.)\n7.6 Hankintojen jaottelu Kraljicin matriisissa\nMatriisin eri nurkkiin sijoittuvat tuote- ja palveluryhmät ovat hankinnan näkökulmasta hyvin erilaisia.\nNiiden perusteella voidaan tehdä hyvin käyttökelpoinen luokittelu, jossa hankinnat on jaoteltu volyymi-, rutiini- ja pullonkaulahankintoihin sekä strategisiin hankintoihin. (Iloranta & Pajunen-Muhonen\nKuvassa 6 on esitetty miten tuotteet ja palvelut voidaan ryhmitellä Kraljicin matriisiin.\nKUVA 6. Hankittavien tuotteiden ja palveluiden ryhmittely Kraljicin matriisissa (mukaillen Iloranta &\nPajunen-Muhonen 2015, 118)\n7.6.1 Volyymituotteet ja -palvelut\nVolyymituotteiden ja -palveluiden, toisinsanoin massahankintojen, kulutus ja hankintamäärät on suuria. Toimittajamarkkinoilla on lukuisia vaihtoehtoisia hankintakanavia ja toimittajia. Tähän neljännekseen kuuluvat tuotteet ja palvelut muodostavat hyvin usein rahassa mitattuna suurimman osan yrityksen hankinnoista, vaikkakin niiden osuus tuote- ja palveluhankinnoista voi olla pieni. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 119.)\nVolyymihankinnat tarjoavat hankintatoimelle useita mahdollisuuksia. Kaikki perinteiseen ostamiseen\nkuuluvat keinot on sallittu sekä kaikki perinteisen ostamisen ammattilaisen taidot ovat tarpeellisia.\nKilpailu on yleensä kovaa ja runsasta sekä kustannukset toimittajavaihdoksesta pieniä, joten kaikki\naggressiivisen kilpailuttamisen keinot ja neuvottelutaktiikat on käytettävissä. Tarpeen vaatiessa lukuisat tarjouskierrokset ja toimittajien peluuttamien toisiaan vastaan ovat hyödyllisiä pudottamaan hintaa,\npienentämään kokonaiskustannuksia ja parantamaan palvelua. Prosentuaalisesti pienetkin muutokset\nalaspäin hankintakustannuksissa tarkoittaa huomattavia säästöjä rahamäärällisesti. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 119.)\nKustannussäästöjen tavoitteleminen ja kilpailuttaminen vaikuttaa volyymihankintojen organisointiin.\nNäihin tähtäävän strategian toteuttaja voi hyvin olla stereotyyppinen perinteisiä menetelmiä käyttävä\nostopäällikkö, joka pitää suhteet toimittajiin etäinä ja viileinä, ja ajaa hankintaneuvotteluissa ainoastaan oman yrityksensä etua. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015,119.)\n7.6.2 Rutiinituotteet ja -palvelut\nRutiinituotteiden ja -palveluiden hankinnat koostuvat tyypillisesti useista hyvin erilaisista ostoista,\njoiden rahallinen arvo ei ole suuri, mutta joiden markkinoilla on useita kilpailevia toimittajia. Esimerkkejä näistä hankinnoista ovat toimistotarvikkeet, yksinkertaiset perustyökalut, työhansikkaat ja\ntyöasut. Joissain tapauksissa myös esimerkiksi tietokoneet ja tulostimet sekä tietoliikennepalvelut, puhelimet, lounaspalvelut ja erilaiset kiinteistöpalvelut saattavat kuulua tähän ryhmään. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 119.)\nTälle hankintaryhmälle on luonnollista se, että itse ostoprosessi tuottaa suhteessa hankinnan arvoon\nverrattuna suhteellisen paljon kustannuksia. Jokapäiväiseen käyttöön tarvittavia tarvikkeita, kuten työhansikkaita, kyniä, muttereita ja pultteja, kannattaa yleensä hankkia runsaasti kaikkien helposti saataville, sillä jo muutama ostoon käytetty minuutti saattaa tulla yritykselle kalliimmaksi kuin itse tuote.\n(Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 119-120.)\nHankintojen automatisoiminen ja siirtäminen käyttäjille ovat tehokkaita keinoja pitää hankinnan kustannukset pieninä. Esimerkiksi henkilö, joka tarvitsee jonkin toimistotarvikkeen voi tilata sen yrityksen\nintranetistä löytyvästä katalogista tai käyttää sovitun toimittajan omia sivuja. Erilaisilla käytännön toimintamalleilla voidaan yksinkertaistaa hankintarutiineja. Sorvin käyttäjä voi syöttää tilauskoodin päätteelleen heti, kun terästankopinossa tulee vastaan punainen muovilappu merkkinä siitä, että tankoja\npitää tilata lisää. Tällöin toimittaja saa tilauksen ja reagoi siihen ennalta sovitun toimintatavan mukaan.\n(Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 120.)\nHyvin usein vastuu rutiinituotteista ja -palveluista siirretään toimittajalle. Esimerkiksi kiinnitystarvikkeita myyvä yritys voi huolehtia asiakkaan pulteista ja muttereista täyttämällä sovituin väliajoin asiakkaan hyllyt sovituilla tuotteilla ja ylläpitää seurantaa niiden kulutuksesta. Asiakkaan työntekijät voivat\nhakea tarvitsemansa tuotteen hyllystä, ja lasku maksetaan toimittajalle kuukausittain kulutuksen mukaan. Vastaavalla tavalla ovat jotkin laivayhtiöt järjestäneet siivouspalveluiden hankinnan. Palveluyritys, jonka vastuulla hyttien siivous on, tekevät työsuunnitelmat ja järjestävät tarvittavat resurssit hyttien varaustilanteiden mukaan. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 120.)\nNäitä toimittajan ylläpitämiä varastoja eli VMI -sovelluksia (vendor managed inventory) käytetään\nmonien muidenkin tuotteiden ja palveluiden hankintaan, esimerkiksi toimistotarvikkeisiin ja elektroniikkaan sekä erilaisiin alihankintapalveluihin. Näiden avulla hankintaan liittyvät kiinteät kulut ovat\npienet, eikä kenenkään aikaa kulu toisarvoisiin tehtäviin. Erilaiset sähköisen kaupankäynnin välineet\nkuten elektroniset luettelot ja katalogit ovat hyviä rutiinituotteiden hankinnassa, kuten myös kaikki\nhankintaprosessia automatisoivat ohjelmat ja järjestelmät. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 120.)\n7.6.3 Pullonkaulatuotteet ja -palvelut\nPullonkaulatuote- ja palvelunimikkeiden volyymi on verrattain pientä ja potentiaalisia toimittajia on\nvähän, hyvin useasti vain yksi. Vaikkakin ostettavien nimikkeiden tai palveluiden arvo on pieni, saattaa niiden puuttuminen aiheuttaa vakavia ongelmia yrityksen toimintaan ja näin ollen muodostaa toiminnan pullonkaulan. Tähän ryhmään voi kuulua esimerkiksi yrityksen kunnossapidon tarpeisiin liittyviä tarvikkeita ja palveluita, esimerkiksi jonkin tuotantolaitteen varaosia, joiden ostamisessa ollaan\nyhden tietyn toimittajan varassa. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 121.)\nAjattelemattomuudella tuotekehityksessä ja -suunnittelussa yritys aiheuttaa hyvin usein itse pullonkaulatilanteen. Esimerkiksi tuotekehitysvaiheessa on valittu uusi komponentti, jota tekee vain yksi\nvalmistaja. Mikäli tämä valittu komponentti on vielä keskeinen osa tuotetta, tuhoaa se mahdollisuudet\nhintaneuvotteluihin ja kasvattaa yrityksen riippuvuutta toimittajaan vuosi vuodelta sekä myös komponentin hintaa. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 121.)\nPullonkaulatilanteeseen törmätään hyvin usein myös erilaisissa tietojärjestelmähankkeissa. Tilanteessa\njossa laajennusosia, uusia ohjelmia tai pieniä muutospalveluita ei ole mahdollista saada kuin alkuperäiseltä järjestelmätoimittajalta, on ostajan neuvottelutilanne palvelun suhteen huono ja hinnan suhteen\nolematon. Ammattimaiset myyjät pyrkivät tietoisesti rakentamaan tällaisia "ansoja" tarjoamiinsa tuo-\ntepaketteihin ja palveluihin, joten tämä kannattaa tiedostaa jo hankintaa suunniteltaessa. (Iloranta &\nPajunen-Muhonen 2015, 121.)\n7.6.4 Strategiset tuotteet ja -palvelut\nStrategiset tuotteet ja -palvelut ovat hankinta-arvoltaan suuria, ostavan yrityksen toiminnan ja menestymisen kannalta kriittisiä, ja niille on vain vähän vaihtoehtoisia toimittajia. Pahimmassa tilanteessa\ntoimittajia on vain yksi. Tämän ryhmän tuotteet ovat hyvin usein uniikkeja tai asiakaskohtaisesti räätälöityjä. Niihin saattaa sisältyä testaus- tai sovitusvaiheita tai patentein suojattua erikoislaatuista teknologiaa. Näitä hankintoja voivat olla esimerkiksi tietokoneiden mikroprosessorit, monimutkaiset kemikaalit tai lentokoneen moottorit. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 122.)\nTähän ryhmään kuuluvat hankinnat ovat lisäksi hyvin usein erittäin monimutkaisia osakokonaisuuksia,\njotka tarvitsevat huolto- ja kunnossapitopalveluja alkuperäiseltä toimittajalta koko elinkaarensa ajan.\nMikäli uuteen toimittajaan vaihtaminen on edes mahdollista, on se silloinkin työläs ja aikaa vievä prosessi. Tyypillinen strateginen hankinta on esimerkiksi vaativaa erikoisosaamista sisältävä tuotekehityspalvelu, jonka hankinnassa saatetaan ajautua pitkäaikaiseen riippuvuussuhteeseen toimittajasta. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 122.)\nHankintaorganisaation suurimmat haasteet tuotteiden hankinnassa on tämän ryhmän tuotteissa ja palveluissa. Perinteiset ostamisen työkalut eivät ole käytettävissä, koska vaihtoehtoisia toimittajia tai tuotteita ei ole. Ainoa työkalu jolla tätä strategista hankintaa voidaan hallita, on rakentaa tiivis toimittajayhteistyö. (Iloranta & Pajunen-Muhonen 2015, 122.)\nLaaja-alainen yhteistyö toimittajan kanssa vaatii ostajalta uudenlaisia ja monipuolisia taitoja sekä perinteisistä toimintamalleista poikkeavia malleja koko hankintaorganisaatiolta. Strategiset hankinnat\nvaativat ostajalta sosiaalisten valmiuksien lisäksi myös teknistä ja kaupallista osaamista. (Iloranta &\nPajunen-Muhonen 2015, 122.)\n7.7 Hankinnan vuosikello\nHankinnan vuosikello mahdollistaa hankintatoiminnan suunnittelun ja toteutuksen seurannan jakamisen pienempiin aikaikkunoihin. Tuo aikaikkuna voi olla esimerkiksi vuosineljänneksittäin, jolloin neljä\nkertaa vuodessa tehtävä väliyhteenveto helpottaa hankintatoimen kokonaisuuden hallintaa ja toteutumisen seurantaa. Vuosikello on ympyrä, joka on jaettu neljään samankokoiseen alueeseen. Vuosikelloa\nvoidaan soveltaa aina käyttötarkoitukseen sopivaksi jolloin siitä saadaan paras hyöty. Vuosikelloa voidaan hyödyntää esimerkiksi toimittaja-arviointien suunnittelun ja toteuman seurannassa. Tällöin vuosikelloon tehdään koko vuoden suunnitelma vuosineljänneksittäin toteutettavaksi suunnitelluista toimittaja-arvioinneista. (Anttila ym. 2013, 19-20.)\nToteutetut arvioinnit merkitään vuosikelloon kirjoittamalla siihen esimerkiksi arvioinnin päivämäärä,\narvioijan nimikirjaimet ja arvioinnin tulos. Vuosineljänneksen mentyä merkitään toteutetut arvioinnit\ntehdyiksi ja mahdollisten tekemättä jääneiden arviointien osalta kirjataan perustelut ylös. Nämä tekemättä jääneet arvioinnit siirretään toteutettaviksi myöhempiin vuosineljänneksiin ja tarvittaessa samalla päivitetään loppuvuoden arviointisuunnitelma. Kuluvan vuoden lopulla tehdään yhteenveto vuodesta\nja laaditaan seuraavalle vuodelle uusi vuosikello toimittaja-arvioinneista. (Anttila ym. 2013, 19-20.)\nVuosikelloon kirjattujen suunnitelmien tarkemmat yksityiskohdat esimerkiksi täsmällisempi toteutussuunnitelma voidaan tehdä erikseen vuosikellosta. Siihen tehtävät mahdolliset muutokset tulee kuitenkin päivittää koko vuoden vuosikelloon. Vuosikelloa voidaan käyttää myös esimerkiksi kehitystoimenpiteiden suunnitteluun. Tällöin vuosikellon merkitään vuosineljänneksittäin toteutettaviksi suunnitellut kehitystoimenpiteet. Koko vuoden suunnitelma tehdään edellisen vuoden lopulla ja tehdyt kehitystoimet kirjataan vuosikelloon. Vuoden päätyttyä laaditaan vuosiyhteenveto ja laaditaan seuraavan\nvuoden vuosikello. (Anttila ym. 2013, 19-20.)\nKuvassa 7 on esimerkki hankinnan vuosikellosta johon on sijoitettu tulevalle vuodelle suunnitellut\ntoimittaja-arvioinnit ja kehitystoimenpiteet.\nKUVA 7. Hankinnan vuosikellot (toimittaja-arviointi ja kehitystoimenpiteet) ensimmäisen neljänneksen jälkeen (mukaillen Anttila ym. 2013, 20)\nAnttila, J-P., Jussila, A. & Mikkola, M. 2013. Hankintatoimen kehittäminen pk-yrityksissä. Kuopio:\nIloranta, K. & Pajunen-Muhonen, H. 2015. Hankintojen johtaminen. Tallinna: Tietosanoma Oy.\nPKC Group Oyj 2016. PKC Electronicsin esittely. Saatavissa:\nhttp://www.pkcgroup.com/fi/elektroniikka.html. Viitattu 6.1.2016.\nOpasmedia Oy 2016. Hankinta. Saatavissa: http://www.kuljetusopas.com/hankinta. Viitattu 15.1.2016.\nOpasmedia Oy 2016. Varastointi. Saatavissa: http://www.kuljetusopas.com/varastointi. Viitattu\nAho, T. 2016. Henkilökohtainen tiedonanto, haastattelu 9.4.2016 ja 27.4.2016\nReijo Rautauoman säätiö 2016. Hankintatoimi ja ostotoiminta. Saatavissa:\nhttp://www.logistiikanmaailma.fi/wiki/Hankintatoimi_ja_ostotoiminta. Viitattu 9.1.2016.\nReijo Rautauoman säätiö 2016. Hankintojen taloudellinen merkitys. Saatavissa\nhttp://www.logistiikanmaailma.fi/wiki/Hankintojen_taloudellinen_merkitys. Viitattu 9.1.2016.\nReijo Rautauoman säätiö 2016. Hankinta ja osto. Saatavissa:\nSakki, J. 2003. Tilaus-toimitusketjun hallinta. Espoo: Hakapaino Oy.\nTuotekorttien hallinnan kehittäminen Case Stresstech\nHankintatoimen operatiivisten toimintojen kehittäminen Case: Isku Teollisuus Oy ja toimittaja X\nKorjaamon liiketoiminnan kehittäminen\nIlorannan oppi kestävästä maatilamatkailusta Anniina Jäntti\nNico Lahtinen HUOLTOVARASTON VASTAANOTON TOIMINTOJEN KEHITTÄMINEN\n3D-LASERIN HYÖDYNTÄMINEN KUPARIN LEIKKAUK- SESSA Jukka Eskola


Syksyllä matalalle jääneet Saimaa ja muut järvet saavat nyt täydennystä sulavasta lumesta — Pienten järvien tulvahuippu ehkä jo tällä viikolla - Itä-Savo\nSyksyllä matalalle jääneet Saimaa ja ...\nJulkaistu 24.4.2019 18:21\nVedenkorkeuden uskotaan kipuavan maakunnassa tavallisille tasoille.\nKallioon on piirtynyt raja Saimaan viime vuoden vesirajasta. Kuva on Saimaalta maaliskuun lopulta.\nLumet sulavat kovaa vauhtia, ja samalla järvien vedenpinnat nousevat.\nEtelä-Savon ely-keskus kertoo, että syksyllä järvien jäätyessä vedenkorkeudet olivat Etelä-Savossa matalalla, koska vuosi 2018 oli varsin kuiva. Tämän vuoden puolella on puolestaan satanut tavallista enemmän, ja runsaiden lumien sulaessa järvet saavat täydennystä.\nVedenkorkeuden uskotaan kipuavan Etelä-Savossa tavallisille tasoille.\nPienten järvien tulvahuippu ehkä jo lähipäivinä\nMyös kevättulvista on tulossa Etelä-Savossa tavanomaisia. Ely-keskus kuitenkin toteaa, että kevään sademäärät ja lämpötilat voivat vielä muuttaa tilannetta. Pienten järvien tulvahuippu saattaa olla jo tällä viikolla.\nSaimaalla vedenpinta on ollut huhtikuun lopulla lähellä ajankohdan keskitasoa. Kesäkuun lopussa koittavaan tulvahuippuunsa mennessä Saimaan pinnan ennustetaan nousevan noin 30–50 senttiä.\nJäät petollisen heikkoja\nKevätaurinko paitsi sulattaa lumia, myös heikentää jäitä tehokkaasti.\nEly-keskus varoittaa, että jäät ovat nyt petollisen heikkoja. Lähipäivien lämpimien säiden ennakoidaan sulattavan jäät pienistä ja keskisuurista järvistä.


Lähteet ja viitteidenhallinta - Julkaiseminen Vaasan yliopiston sarjoissa - LibGuides at Tritonia\nJulkaiseminen Vaasan yliopiston sarjoissa\nJulkaiseminen Vaasan yliopiston sarjoissa: Lähteet ja viitteidenhallinta\nJulkaisuohjeet Vaasan yliopiston sarjoihin Acta Wasaensia, Vaasan yliopiston tutkimuksia ja Vaasan yliopiston raportteja.\nRaporttien ja tutkimusten julkaisuprosessi\nLuvat ja tekijänoikeudetToggle Dropdown\nTarkemmin artikkeleiden uudelleenjulkaisuluvista\nJulkaisun ulkoasu ja rakenneToggle Dropdown\nLähteet ja viitteidenhallintaToggle Dropdown\nLyhenteet voi merkitä tietolähteen kielellä tai kääntää teoksen kielelle. Samaa käytäntöä pitää noudattaa johdonmukaisesti koko työssä.\nEsimerkeissä on käytetty suomenkielisiä termejä. Mikäli julkaisusi on englanninkielinen, myös termit ovat englanniksi:\nArkistoitu Archived on\nja muut et al.\nSaatavissa Available from\nViitattu Cited on\nTämä ohje englanniksi\nTäältä löydät lisää englanninkielisiä termejä.\nVerkkosivut muuttuvat, muuttavat ja katoavat.\nPysyvää eli toiminnallista tunnistetta käyttävä julkaisija on sitoutunut pitämään julkaisunsa saatavilla muutoksista huolimatta. Pysyvä tunniste on keskitetysti rekisteröity. Kun tietty dokumentti halutaan käyttöön, pysyvä tunniste muunnetaan verkko-osoitteeksi, josta dokumentti noudetaan.\nPID - A persistent identifier\nPysyvä tunniste, joka viittaa tiettyyn nimenomaiseen dokumenttiin verkko-osoitteesta riippumatta.\nKäytössä joissain julkaisuarkistoissa.\nARK - Archival Resource Key ja\nPURL - Persistent URL.\nVerkkolähteen arkistoidun version lisääminen viitteeseen on suositeltua, ellei pysyvää tunnistetta ole. Etsi viittausajankohtaa lähin päivämäärä esimerkiksi yllä olevasta linkistä. Ellei arkistoitua sivua löydy, voit arkistoida sen myös itse. Lisää viitteeseen tieto, milloin sivu on arkistoitu.\nMyös tällä voit arkistoida verkkosivun itse. Lisää viitteeseen tieto, milloin sivu on arkistoitu.\nMilloin verkkosivu on julkaistu?\nPäivämäärä, jolloin verkkosivu on ollut saatavilla, on tärkeä, mutta niin on myös julkaisuaika. Jos julkaisuaika ei löydy, niin tässä vinkki.\nYleisperiaatteet lähdeviitteiden merkitsemisestä\nYliopiston julkaisusarjoissa lähdeviitteet merkitään yleensä tekstiin sulkeissa. Toinenkin käytäntö, lähdeviitteiden juokseva numerointi, on mahdollinen. Viite sijaitsee silloin joko kyseisen luvun tai koko teoksen lopussa ns. lähdeviitealueella. Alaviitteitä käytetään mahdollisimman vähän. Noudata koko teoksessa yhtenäistä merkintätapaa.\nViite viittaa suoraan lähdeluetteloon\nViittauksen muoto on esimerkiksi 1) Tekijä(t), 2) julkaisuvuosi, 3) kaksoispiste ja 4) sivunumero(t). (Niiniluoto 1999: 33).\nJos e-kirjan sivunumerointi vaihtelee tai puuttuu kokonaan, voit viitata esimerkiksi tietolähteessä mainitulla luvun tai kappaleen numerolla tai kirjoittaa tekstistä osa, jota voi käyttää haussa.\nTärkeintä on, että lähdeviite viittaa suoraan lähdeluetteloon:\ntekstissä lähdeviite (Isaacson, Hunt & Blum 1965: 77) viittaa lähdeluetteloon, josta selviää että kyseessä on seuraava lähde: Isaacson, R. L., Hunt, M. L. & Blum, M. L. (1965). Psychology. The Science of Behavior. New York: Harper & Row, josta on lainattu sivulta 77.\nLainaukset usealta, mutta ei peräkkäisiltä sivulta\n(Niiniluoto 1999: 15, 53, 88).\nSeuraava lainauksesi kohdistuu samaan teokseen\n(Emt: 15, 53, 88).\nSaman tekijän samana vuonna ilmestyneet teokset, tekstissä ensiksi mainittu saa kirjaimen a, seuraava b jne\n(Niiniluoto 1998a: 78, Niiniluoto 1998b: 123, jne.).\nTekijöitä on kaksi tai kolme\n(Isaacson, Hunt & Blum 1965: 77)\nTekijöitä on enemmän kuin 3, vain ensimmäinen tekijä noteerataan\n(Isaacson et al. 1998: 44) tai (Hakkarainen ja muut 1997: 66–67).\nEi henkilötekijää, käytetään organisaation (tekijä) nimeä tai sen puuttuessa asiankirjan (dokumentti) nimeä\n(Vaasan yliopiston filosofinen tiedekunta 2013: 12). ISNI-tietokannasta löydät yhteisöistä käytettyjä nimiä.\nJos kirjoittajan nimi esiintyy jo tekstissä, sitä ei tarvitse toistaa enää suluissa. Sulkeisiin merkitään vain vuosiluku ja mahdollinen viittaus sivuihin. Esim. Viitala (2013: 12–13) väittää, että...\nJos tekstiin yleistetään jokin asia useista lähteistä, lähteet merkitään samojen sulkeiden sisään esim. kirjoitusten ilmestymisvuoden mukaisessa järjestyksessä. Viitteet erotetaan toisistaan puolipisteillä: (Viitala 2013: 12–13; Koskela 2011: 88).\nLainaus lauseesta tai kappaleesta\nJos viitataan yhteen lauseeseen, viittaus tulee heti kyseisen lauseen jälkeen ennen pistettä (Mäkinen 2012: 71).\nJos sen sijaan kirjoittaa kokonaisen kappaleen, joka on lainaus määrätystä teoksesta, viittaus tehdään toisin. Silloin se tulee kappaleen loppuun pisteen jälkeen. Lukija tietää, että kaikki kolme tässä kappaleessa esitettyä lausetta (tai niiden sisältämät ajatukset) on lainattu tästä teoksesta kyseisiltä sivuilta. (Paunonen 2014: 47–48) tai (Paunonen 2014: 47–48.)\nViittauksen merkitys muuttuu joillakin sanoilla ja niiden lyhenteillä, esim. vertaa (vrt.) tai katso (ks). Esimerkki: Niiniluoto ottaa kantaa Popperin näkemyksiin ja tekee sen johtopäätöksen, että Popper piti kriittisyyttä tieteen peruselementtinä (vrt. Niiniluoto 2002: 33).\nSitaattioikeus on keskeinen osa tiedeyhteisön käytäntöjä ja tieteen kehityksen edellytys. Teoksen julkaisemisen jälkeen sen sisältöä tulee saada käsitellä vapaasti, myös vastoin tekijän tahtoa. Sitaattioikeus on kirjattu myös tekijänoikeuslakiin, jonka mukaan julkistetusta teoksesta on lupa hyvän tavan mukaisesti ottaa lainauksia tarkoituksen edellyttämässä laajuudessa (Tekijänoikeuslaki 2: 22 §). Samalla se kuitenkin myös velvoittaa sitaatin käyttäjää, sillä lainaaminen edellyttää riittäviä ja oikeita lähdeviitteitä. Lisäksi on kunnioitettava tekijän moraalisia oikeuksia: sitaatin tulee noudattaa alkuperäisen tekstin henkeä eikä se saa antaa siitä harhaanjohtavaa kuvaa. Tämän ohella sitaattien käyttäjän on hyväksyttävä, että myös hänen tekstiään saatetaan lainata sen julkaisemisen jälkeen.\nLainausten käyttö tutkimuksessa osoittaa tutkijan perehtyneen tutkimusalaansa hyvin. Niiden käyttö on suositeltavaa esimerkiksi, kun asian referointi saattaisi muuttaa sen alkuperäistä ajatusta, kirjoittajalle on tärkeää säilyttää lainauksen sananmuoto muuttumattomana tai kun kyseessä on määritelmä.\nSitaatti merkitään lainausmerkkien sisään alkuperäisessä muodossaan, ja lainatusta tekstistä poisjätetyt kohdat merkitään joko kolmella pisteellä tai kahdella ajatusviivalla sulkeiden tai hakasulkeiden sisään. Myös suoraan lainaukseen tehdyt omat lisäykset merkitään hakasulkeilla.\nEsimerkki: ”Ero behaviorismin ja kognitivismin välillä muistuttaa Aristoteleen erottelua teoreettisten tieteiden [---] ja käytännöllisten tieteiden [---] välillä; teoreettiset…” (Niiniluoto 1999: 67).\nLainausmerkkien sijasta suoraa lainausta voidaan ilmentää myös kursiivilla ja pidempi lainaus erottaa varsinaisesta tekstistä sisennyksellä.\nSitaatteja tulee käyttää alkuperäisessä asiayhteydessään eikä lauseita tule irrottaa kontekstistaan. Tämän varmistamiseksi on tärkeää lainata riittävän pitkä kappale alkuperäistä tekstiä. Tutkija voi käyttää lainauksia joko tukemaan omaa esitystään tai esittää vastaväitteitä alkuperäiselle tekstille. Näin lainauksien käyttö auttaa tutkijaa kehittelemään omaa esitystään.\n<< Previous: Erilaiset tunnisteet\nNext: Lähdeluettelon laatiminen >>\nLast Updated: Sep 28, 2021 2:34 PM\nTags: Acta Wasaensia, julkaiseminen, julkaisuohjeet, julkaisupalvelut, julkaisupohja, kirjoitusohjeet, uniVaasa, Vaasan yliopisto, Vaasan yliopiston julkaisuja, Vaasan yliopiston kirjoitusohjeet, Vaasan yliopiston sarjat, väitöskirja


Kevään eväät – Kansan Uutiset\nJukka Parkkari 26.4.2015 16.00\nJoka vuosi ensimmäisten leskenlehtien löytäminen tuntuu kivalta. Nyt niitä ilmestyi tänne Helsingin Vuosaareen harvinaisen aikaisin. Samoin tulivat peippojen etujoukot. Niiden laulu Uutelan rantapuissa antoi toivoa nopeasta kesän tulosta. Vanhan sanonnan mukaanhan peipposista on kesään vain puolikuuta ja jäätelökioskista ei päivääkään.\nJätskikioskia vielä odotellaan Aurinkolahden rannalle, mutta rantahietikolla kalamiehet ovat jo pitkään pyytäneet kevään kutusiikaa. Vuosaaren ainoalta ammattikalastajalta on osteltu savusilakkaa ja tuoretta kuhaa. Näin täällä elellään vuodenkierron mukaan sienikautta odottaen maailman melskeistä suuremmin huolestumatta.\nHurjan paljon hyviä uutisia ei maailmalta ole viime aikoina ollutkaan tyrkyllä, jos ei lasketa sitä, että Ruotsissa toimiva rauhantutkimuslaitos Sipri kertoi varustelumenojen maailmalla laskeneen viime vuonna puolen prosentin verran edelliseen vuoteen verrattuna.\nHyvä klassikko on HK:n sininen lenkki ja perunasalaatti suoraan rasiasta.\nSekin oli kokonaan Yhdysvaltojen ansioita. USA:n puolustusmenot ovat olleet jo vuosia noin puolet koko maailmassa asevoimiin käytetyistä rahoista. Nyt niitä oli budjettiongelmien vuoksi jouduttu laskemaan 6,5 prosentilla.\nSiprin mukaan Euroopan sotilasmenot ovat olleet entistä luokkaa, samoin Latinalaisessa Amerikassa. Venäjä oli lisännyt varustautumisensa vauhtia kahdeksalla prosentilla ja Kiina melkein kymmenellä.\nKun asuin vielä isän, äidin ja pikkuveljeni kanssa Helsingin Kalliossa, niin perheemme kirjahyllyssä oli vain yksi ainoa keittokirja ja se oli jo silloin hyvin vanha ja repaleinen. Kirjan välissä oli täydennyksenä eri lehdistä leikattuja ruokaohjeita.\nEn muista enää keittokirjan nimeä, mutta se oli se sama, joka oli kaikilla naapureillammekin. Kirja oli tietysti suomalainen ja sieltä löytyi reseptit kaikkiin mieliruokiini, kuten makaronilaatikkoon ja paistettuihin silakoihin.\nÄitini Elli oli taitava ruoanlaittaja. Jos hän vielä eläisi, niin kyllä hän päihittäisi kaikki monet nykyiset alan harrastajat, jotka tuijottavat kymmenen tuntia vuorokaudessa television ruokaohjelmia ja joilla on hyllyssään monta metriä toinen toistaan eksoottisempia ruokakirjoja.\nEikä Helsinginkadun ja Fleminginkadun kulmassa olleissa Elannon sekatavara-, liha- ja maitokaupoissa ollut niihin aikoihin sellaista määrää ”tuotteita” kuin nykyisissä marketeissa. Kaupoissa myytiin vain ruokaa.\nMutta ei tässä ollut tarkoitus alkaa muistella tippa linssissä vanhoja hyviä aikoja, jolloin kaikki oli helvetin paljon kehnommin kuin nykyisin, mutta onneksi kukaan ei tajunnut sitä. Tarkoitukseni on tirkistellä hieman keittokirjoja, joita minunkin hyllyyni on kertynyt koko joukko.\nNykyisin löytyy ruokakirjoja joka lähtöön. Ja uusia tulee koko ajan. Näin Vapun alla on syytä esitellä pari uutuutta, joille saattaa löytyä käyttöä ensi viikon kevään suuren juhlan kieppeillä. Kyseessä ovat nimittäin Hiprakkaruokaa (Atena) ja Fingerporin ruokakirja (Arktinen Banaani).\nMilton Crawfordin kännisille tarkoitettu keittokirja vastaa ajan haasteisiin, sillä monille tulee kapakkaillan jälkeen hillitön halua briljeerata keittotaidoillaan. Tästä on ollut seurauksena palohaavoja ja jopa kokonaisten kotien tuhoutumisia tulipalossa.\nMutta hiprakkakeittokirja tuntee vastuunsa. Se varoittaa juopuneena ruoan laittamisen vaaroista ja teoksen alussa on testit, joilla nälkäinen voi selvittää kulloisenkin kokkailukuntonsa. Testatut jaetaan useisiin eri luokkiin. Jos joutuu Käki -luokkaan, niin kirja neuvoo:\n”Jos kykenet lukemaan tämän, ole kiltti ja noudata seuraavaa ohjetta: Pysy kaukana keittiöstä!”\nKirjan reseptit ovat houkuttelevia ja käyttökelpoisia. Helpoiksi luokitellaan esimerkiksi backhendel eli paistettua kanaa itävaltalaisittain ja fettuccine eli pastaa ja lihapullia juustolla. Kummankin herkullisen ruokalajin teko-ohje vaatii kuitenkin pari sivua ti-\nheällä painettua tekstiä ja vaarallisten välineiden käyttämistä.\nSuomalaisen sielunmaiseman tuntien suosittelisinkin vappuna hieman vaatimattomampia ateriakokonaisuuksia. Hyvä klassikko on HK:n sininen lenkki ja perunasalaatti suoraan rasiasta. Turvallisuussyistä makkaraa ei ole syytä lähteä millään tavalla kuumentelemaan.\nFingerporin ruokakirja on selvästi lähempänä suomalaista reaalielämää. Sen tekijöinä ovat Pertti Jarlan lisäksi Jarkko Lehtopelto, Ville Valkeapää ja Juuso Westerlund. Kirjan takakannessa sitä mainostaa tehokkaasti TV:stä tuttu keittiömestari Henry Alen:\n”Fingerporin ruokakirja on kaamea keskisormenosoitus keittotaidolle. En voi suositella kirjaa kuin lukutaidottomille.”\nHienosteleva keittiömestari ei ole selvästikään ymmärtänyt fingerporilaisen keittiön ideaa:\n”Kaikki kannattaa syödä ja kaikki ruoka on hyvää. Miksi sitten eineksiä, tölkkiruokia, einespitsoja ja muita herkkuja pitäisi katsoa nenän vartta pitkin.”\nKirja tarjoaa todella helposti valmistettavia vappuruokia, kuten esimerkiksi nakkimaito ja kossuvispipuuro. Mausteeksi tosin tarvitaan ripaus huumorintajua. Fingerporilta löytyy myös helppo tapa valmistaa itse kakkosolutta: sekoitetaan vain ykkös- ja kolmosolutta.\nKesän lähetessä ja veneilykauden alkaessa voi odottaa sukellusvenehavaintoja taas tulevan sekä Suomen että Ruotsin vesiltä.\nKuten muistamme, oli viime syksynä Ruotsissa taas käynnissä läntisen naapurimme kansallisurheiluksi luokiteltava suuren luokan sukellusvenejahti. Tärkeimpänä todisteena vieraiden sukellusveneiden – siis tietenkin venäläisten – tunkeutumisesta maan aluevesille esitettiin kaukaa otettu valokuva matalasta aluksesta, jonka sanottiin esittävän pintaan noussutta pienikokoista vedenalaista.\nKuvan oli ottanut Lidingön saaren lähellä eläkkeellä oleva Ruotsin laivaston upseeri. Tämä tietysti lisäsi todisteen luotettavuutta. Kuvaa esiteltiin pitkään Suomenkin mediassa.\nNyt tarkemmat tutkimukset ovat nyt osoittaneet, että ex-meriupseerin kuvauskohteena olikin ollut tavallinen työalus, joita on runsaasti liikkeellä Ruotsin saaristossa. Kuvan ottaja ei usko asiantuntijoiden näkemystä, vaan uskoo vieläkin napanneensa kamerallaan oikean sukellusveneen.\nNolo juttu, mutta tällaistahan sattuu – ainakin Ruotsissa. Rehellisyyden nimissä on todettava, että Ruotsin aluevedet ovat paljon sopivampia oikeidenkin vedenalaisten salaisiin operaatioihin kuin Suomen matalat ja karikkoiset rannikot, joissa edes periskooppisyvyyteen pääseminen onnistuu vain harvoissa paikoissa.


Kuntarahoituksen hakeminen • Kaustisenseutu.fi\nKaustisen seutukunta hallinnoi alueellaan toteutettavien kehittämishankkeiden kuntarahoitusta Halsuan, Kaustisen, Lestijärven, Toholammin ja Vetelin kuntien puolesta. Sopimuskuntien kuntarahoitus haetaan kpkuntaraha.fi -sivuston kautta.\nKuntaraha tarkoittaa kunnan myöntämää tukirahoituksen osuutta kehittämishankkeisiin, joiden päärahoitus tulee EU:lta ja valtiolta. Kuntarahan maksaa se kunta, jonka alueella kehittämishanketta toteutetaan. Laajemmalla alueella toteutettavan hankkeen kuntarahoituksen maksu jakautuu esimerkiksi asukasluvun tai hankkeen osallistujamäärän perusteella eri kuntien kesken.\nKuntarahoitusta myönnetään yleishyödyllisiin kehittämishankkeisiin. Rahoitusta ei myönnetä yksittäisten yritysten hankkeisiin.\nSeutukunnan jäsenkuntien kuntarahoitusta haetaan kpkuntaraha.fi-järjestelmän kautta.\nOhjeet seutukunnan logon käytöstä (PDF)\nOhjeet kuntarahoituksen hakemiseksi (PDF)\nOhjeet hankkeen toteuttajalle (PDF)\nHae hankkeelle kuntarahoitusta


TWD-Länkenin Oskari Kolehmainen loppukaudeksi Ranskaan - TWD\nAC Bisontine ajaa Ranskan amatöörien ensimmäisessä divisioonassa. Joukkue on hyvin kansainvälinen ja sen tavoitteena on kehittää ajajistaan ammattilaispyöräilijöitä. Tällä hetkellä joukkueessa ajaa mm. uusiseelantilainen, Oskari Kolehmaisen ikätoveri Jack Drage. Hän on maansa maantieajon mestari U23-luokassa. Joukkueessa on myös mittavaa kokemusta nuorten tukena. Näistä esimerkkinä ammattilaisena maantiellä ajanut ja radalla useita maailmanmestaruuksia ja MM-mitaleita ajanut 33-vuoitas Morgan Kneisky. Joukkueessa on myös ammattilaisena ajanut luxemburgilainen 25-vuotias Larry Valvasori. Hän sijoittui tänä vuonna maansa mestaruuskilpailussa maantiellä kuudenneksi ja aika-ajossa seitsemänneksi. Joukkueen ranskalaisajajat ovat pääsääntöisesti 18 – 24 -vuotiaita.\n- Tämä on minun urallani hyvä ja sopiva askel eteenpäin. Haluan kehittyä ja kokemustemme mukaan AC Bisontine on erinomaisen hyvä paikka myös minulle. Odotan mielenkiinnolla tulevaa. Joukkueen kisaohjelma tulee olemaan minun kehitykseni kannalta hyvä. Kiitos kuuluu Jussi Veikkaselle ja Sauli Pietikäiselle, jotka ovat tehneet töitä minun hyväkseni tässä siirrossa. Ranskankielessä on jo alkeet hallussa ja ranskan opiskelu jatkuu. Nyt on vain annettava sellaiset näytöt, että paikka AC Bisontinessa on myös ensi kaudella kertoi Oskari Kolehmainen.


Kommentti: Yksi sudentappo – paljon vai vähän? Susipartion ympärillä kiehuu jännite kuin lännenelokuvassa - MTVuutiset.fi\nMTV Uutiset oli Itä-Suomen susipartion matkassa – katso lisää MTV Uutiset Livestä!\nJulkaistu 17.05.2020 15:24\nAjan poliisiauton perässä kohti Tuupovaaraa. Hakkuutyömaita on vähän väliä, taloja yhä harvemmassa. Vajaan tunnin ajon jälkeen ollaan Pohjois-Karjalan ydinmaaseudulla. Reikäinen asfaltti loppuu ja soratie käy koko ajan kapeammaksi ja möykkyisemmäksi, aloittaa kommenttinsa susipartion toiminnasta MTV Uutisten toimittaja Keimo Lehtiniemi.\nLopulta joutuu kiertämään kiviä, korkeita raiteita ja veden syövyttämiä syviä reikiä. Vauhti putoaa mateluksi. Ohitetaan viimeiset asumukset. Itäraja ja Venäjä häämöttävät jo edessä.\nPoliisiautossa matkustavat Susi-Life -hankkeeseen palkatut virkamiehet, poliisin sisältä tehtävään hakenut vanhempi konstaapeli ja Metsähallituksesta tehtävään tullut erätarkastaja. Unelmaduunissa molemmat. Ainoat koko maassa näillä töillä.\nMiesten työpanos on ohjattu kokonaan susihankkeeseen; valvontaan, tiedon keräämiseen ja sen jakamiseen. Mutta jos muu poliisikeikka ihan kohdalle sattuu, se hoidetaan.\nPoliisiauto pysähtyykin kesken matkan ja toinen miehistä tulee kertomaan, että heille tuli hälytys, epäily rattijuoposta aivan lähellä. Katson tienviittaa ja siinä lukee Tippavaara. Kappas vain.\nPartio lähtee tutkimaan asiaa ja opastaa minut perään ilmestyneen maasturin mukaan. Mistä se siihen tupsahti. Autossa menee paikallisia metsästäjiä samaan osoitteeseen kuin mekin, haaskalle.\nPerillä odottavat haaskan omistajat. Siirrän kameran ja mikrofonit reppuun, jalusta kainaloon ja lähdetään tarpomaan. Matka on kuitenkin helppo, metsäautotietä ja polkua.\nTalsiessa ihmettelen itsekseni, mistä tämä porukka tähän siunaantui tällä kokoonpanolla. Olin sopinut asiasta vain haaskan pitäjän kanssa. Toisaalta hyvä, että muitakin asiantuntijoita on paikalla, pohdiskelen.\nErämaassa sana näyttää kiertävän. Ymmärrän, että kiinnostus ei kohdistu minuun ja mediaan, vaan susipartioon. Harva sitä kuuluu vielä edes tavanneen.\nHaaskalla on yllättävän hiljaista, edes korpit eivät raaku varoituksiaan. Se on outoa, koska haaskalla pötköttää iso emakko. Sika on tuotu vasta hiljattain paikalle ja se on säilynyt aivan ehjänä. Ainakaan karhu, susi tai ahma ei ole käynyt paikalla evästä repimässä. Omistajalla on havainto talven aikana vain yhdestä sudesta.\nKuvaan puoli tuntia; kuvauskojua, riistakameraa, haaskaa, sikaa, betonirenkaan sisään sullottuja porsaita ja lohen perkuujätteitä. Haju on reipas, mutta ei ollenkaan sellainen kuin se pahimmillaan haaskalla on, kuvottava ja vatsaa kääntävä. Haaska on siis hyvin pidetty.\nSusipartio saapuu – tunnelma on jännittynyt\nPian paikalle saapuu susipartio. Rattijuoppokeikka on alustavasti hoidettu ja nyt päästään varsinaiseen susiasiaan. Tunnelma on jäykkä. Partio esittäytyy paikalla oleville. Joku tarjoaa kättäkin, mutta sitten kaikki muistavat, että edes metsässä ei kätellä. Pientä kyräilyä.\nPartio menee omistajan kanssa haaskalle. Siitä ei löydy moitittavaa. Haaska on luvallinen ja se täyttää silmämääräisesti lupaehdot. Tunnelma on silti erikoinen, koska kaikilla paikalla olijoilla on oma roolinsa. Keskustelu ei oikein etene. Riitaa ei synny, mutta puheista paistaa syvä erimielisyys susista ja varsinkin tavasta hoitaa asioita.\nPaikalla olevat metsästäjät tuntevat epäluuloa Susi-Life -hankkeen valvontapartiota kohtaan. Moni metsästäjä kokee, että partio on pantu viideksi vuodeksi kyttäämään heitä viidellä miljoonalla eurolla. Partio samaistetaan suden suojelijoihin.\nMetsästäjät eivät tykkää myöskään haaskanpitäjistä. Haaskat houkuttelevat yleisteorian mukaan petoja lähelle asutusta ja totuttavat ne ihmiseen. Syntyy susipelkoja, kenties kohtaamisia ja perusteet vaatia poikkeuslupia sudenkaatoon. Toisille luontokuvaus on bisnes.\nOsa metsästäjistä, usein muualta tulevat, käyttävät surutta hyväksi haaskan ympäristöä, kun karhun metsästys elokuussa alkaa. Se on helppoa jahtia. Luvallista haaskaa kun saa pitää heinäkuun lopulla saakka.\nHaaskanpitäjä tuntuu saaneen migreeniä myös osasta metsästäjiä, mutta ei hän löydä susipartion palkkaamisestakaan positiivista sanottavaa.\nSusipartio puolestaan yrittää luoda hyvät ja toimivat suhteet joka suuntaan, mutta sydänystäviä täällä on harvassa. Valtakunnansovittelijan hommaa.\nMinuun median edustajana todennäköisesti kaikki muut suhtautuvat epäluuloisesti.\nKuin lännenelokuvassa – kuka vetää ensimmäisenä?\nMeitä on paikalla siis neljä erilaista porukkaa. Tilanne muistuttaa peruslänkkäriä, jossa musiikki tihenee, kamera kiertää kasvoista kasvoihin, ja kaikki odottavat kuka vetää ensimmäisenä. Ei nyt sentään.\nToimittajana on mielenkiintoista seurata kehon kieltä ja sanamuotoja haastatteluissa. Tilanne on näennäisesti rauhallinen, mutta pinnan alla kireä. Sivulauseista aina tipahtelee sanoja, jotka lopulta paljastavat mitä kukin todella ajattelee.\nSusi-Life -hanke on Suomessa poikkeuksellinen viiden vuoden projekti. Susipartion lisäksi siihen on palkattu useita suunnittelijoita ja tiedottajia. Ohjausryhmä on laaja ja vaatii hallintoa.\nSusi-Life syntyi nopeasti ja täytenä yllätyksenä maaseudun asukkaille. Moni muistuttaa, että maaseudulla poliisin saaminen paikalle hädän hetkellä kestää pitkään, mutta susien perään jalkautettujen virkamiesten palkkaamiseen löytyi rahat viideksi vuodeksi.\nYmmärrettävä huoli ja perusteltu näkemys. Hanke on kuitenkin ensimmäinen laaja-alainen ja pitkäjänteinen yritys löytää ratkaisuja susikiistoihin. Viidessä vuodessa pitää myös löytyä riittävästi tietoa susikannan järkevää hoitamista varten.\nHankkeen yksi tavoite on ”suden hyväksyttävyyden” lisääminen. Kansan suussa se on taipunut ”susien sietämiseksi”. Kysyn asiaa poliisijohtajalta. Hän väistelee sanamuotoon takertumista. Poliisi on hajuton ja mauton, ei kenenkään puolella, hän lopulta muotoilee.\nSusipartion tavoitteena on estää ja paljastaa suden salametsästystä. Se on kova duuni. Selkoset ovat laajoja eikä kaksi miestä ehdi niitä tarpoa edes viidessä vuodessa.\nEnsimmäisen puolen vuoden aikana partio on paljastanut yhden salametsästysepäilyn. Kysymys on siinäkin haaskasta, laittomasta tietenkin. Sen verran poliisi raottaa, että tapauksessa epäillään ”haaskan hyödyntämistä mahdollisessa laittomassa toiminnassa”. Esitutkinta on menossa.\nMutta onko yksi tapaus paljon vai vähän? Se kuulostaa vähältä, mutta kertooko se samalla laittoman toiminnan nykytason? Toisaalta, mitä se kertoo susikannan suuruudesta?\nPuolessa vuodessa ei pidä tehdä vielä hätäisiä johtopäätöksiä. Susipartiollakaan ei ole omia näköhavaintoja sudesta puolen vuoden työrupeaman aikana. Harvalla suomalaisella on.\nSusipartion työ kiinnosti laajasti ja hakijoita olikin runsaasti. Mutta ei ole helppo homma. Toinen miehistä sanoi haastattelussa, että pitäisi saada ihmiset tulemaan toimeen toistensa kanssa. Ensimmäinen talvi oli helppo, kun susista ei ollut juurikaan harmia kenellekään.\nKommentti Susi Metsästys MTV Uutiset Live Kotimaa


Dysonin uudet suulakkeet\nEi enää takkuja\nTrimmaa koiran siististi\nDysonin trimmaussuulake poistaa irralliset karvat suoraan koirasta ennen kuin ne leviävät ympäri kotia. Lopuksi se puhdistaa itsensä imemällä karvat harjaksista imuriin. Siististi.\nSuulakkeet hankaliin paikkoihin\nDysonin suunnittelijat ovat kehittäneet suulakkeita, joilla on helppo siivota myös hankalista paikoista, kuten ahtaista raoista, korkeiden kulmien takaa ja matalien huonekalujen alta. Valikoimasta löytyy mm. kääntyvä suulake korkeiden tasojen puhdistamiseen ja mukautuva rakosuulake, joka taipuu kulmien taakse.\nSuulakkeet pölyn ja allergeenien poistamiseen\nDysonin suulakkeet on suunniteltu poistamaan pöly ja allergeenit kaikkialta kodista. Valikoimasta löytyy mm. patjasuulake , jonka etu- ja takareunojen nukankeräimet keräävät kuidut, pyörittävät ne palloiksi ja vapauttavat ilmavirtaan, josta ne imetään pois.\nTiede kodin allergeenien poistamisen takana\nDysonin mikrobiologian laboratorio perustettiin vuonna 2001, ja sieltä löytyy samankaltainen laitteisto kuin sairaalalaboratorioista. Dysonin laboratoriossa tutkitaan erilaisia tapoja poistaa allergeeneja, jotta kodista saadaan puhtaampi ja turvallisempi allergikoille. Tätä varten tutkijat viljelevät kotitalouksien allergeenejä. Heillä on mm. pölypunkkifarmi, josta saatavia pölypunkkien ulosteita käytetään syklonien ja suorituskyvyn testaamiseen.


Duvo+ Kissanlelu Vavat turkishännällä ja palloilla - Vipstore Oy\n> Kissa > Lelut ja aktivointi > Kissanlelut > Duvo+ Kissanlelu Vavat turkishännällä ja palloilla\nPitkä, pörröinen karvamato nauhoilla ja onkilelu kilisevillä pehmopalloilla hurmaavat kissan kuin kissan!\nLelusetti sisältää kaksi kissan lempionkilelua.Pörheä leluhuisku herättää jokaisen kissan luontaisen saalistusvietin ja houkuttelee hurjaan jahtiin. Karvamadon häntänä on pitkät nauhat, joista kissa varmasti ilahtuu. Hampaat uppoavat ihanasti leluhuiskan pörröiseen tekokarvaan ja saalis tuntuu kissan suussa aidolta saaliilta. Kankainen huiskulelu sopii moniin leikkeihin: Se voi luikerrella kuin käärme, sujahtaa oven ali ja muuttua hetkessä pieneksi huoneen poikki liihottavaksi lohikäärmeeksi!\nPienillä pehmopalloilla varusteltu onkilelu kilisee ja pomppii hauskasti kulkiessaan pitkin lattiaa.\nVärilajitelma: Vaihtoehdot pinkki, sininen ja vihreä leluhuisku.\nPehmopalloilla varusteltu onkilelu on kaikissa seteissä saman värinen.\nIlmoita halutessasi tilauksen yhteydessä väritoive, lopullinen tuote määräytyy varastotilanteen mukaan.\nFoxy Fur -makuualusta Musta kupla, 100 x 150 cm\nKoiranlelu Hozies, vinkulelu paloletkusta, seepra, M


pussyboom11 sukupuoleen XXX Chat Video Porno putki Webcam Web Cam Ilmainen sivuston Live Cam\n57, Neitsyt, italia, reggio calabria\nViimeisin kirjautuminen: 10.5.2021 1.06.39\nKlikkaamalla painiketta, tulee nostamaan pussyboom11 mallin etusivun ensimmäiselle paikalle 60 sekunniksi. Tänä aikana mallin chat huone on paljon paremmin esillä ja uskomattoman suosittu! Ilmoitus toiminnastasi näkyy chatissa, ja se näkevät malli itse sekä muut chatin käyttäjät. pussyboom11 arvostaa tätä elettä varmasti ja on mittaamattoman kiitollinen sinulle!\neu 3 valokuvaa 3 photos\nProfiilin pussyboom11 tärkeät tiedot\nHenkilön pussyboom11 työskentelyajat


Skin Blossom - hellävaraista puhdistusta - HennaV\nKuten tammikuun suosikeissa tulikin jo mainittua, niin Skin Blossomin Gentle Face Wash on ollut ihan ehdoton putsari näin talvisin. Tällä voi poistaa silmämeikin – varmaankin vain vesiliukoisen – mutta itse poistan kaiken meikin ennen kuin puhdistan kasvoni, niin en ole viitsinyt tätä testata siihen tarkoitukseen. Plus että käytän vedenkestävää silmämeikkiä melkein aina.\nSkin Blossom on englantilainen sarja, joka keskittyy ihon- ja hiustenhoitoon. Kaikilla tuotteilla on Soil Association -sertifikaatti eli ne ovat täyttä luonnonkosmetiikkaa sekä tuotteet valmistetaan mahdollisimman pienellä hiilijalanjäljellä. Tämän lisäksi tuotteilla on Vegan Society -merkki eli nämä ovat täysin vegaaneja eikä niitä ole testattu eläimillä. Pointsit todellakin tästä!\nKoska itse en ole mikään luonnonkosmetiikan suurin kuluttaja tai fani – ehkä en vain ole löytänyt niitä helmiä – niin aina näihin tarttuminen on vähän vaikeaa. Olen vain niin iloinen, että päätin tämän korkata.\nGentle Face Wash on tarkoitettu erityisesti rasvaiselle ja sekaiholle, mutta soveltuu kaikille ihotyypeille. Tuote sisältää kookosuutetta, joka pehmentää ihoa sekä vihreää teetä, joka on antioksidantti – tietysti tämän pitäisi olla kasvoilla pidempään, jotta antioksidanttinen ainesosa kerkeäisi vaikuttaa.\nTuoksu on luonnonkosmetiikkamainen, muttei yhtään häiritsevä. Hieman yrttisen raikas, mutta todella miedolla tavalla. Erityisesti tykkään pumppupullosta!\nIhan ehdoton! Iho tuntuu kosteutetulta, mutta puhtaalta pesun jälkeen. Naamaa ei kiristä eikä heti tee mieli näin talvellakaan juosta naamarasvapurkille.\nOnko teillä kokemuksia Skin Blossomin muista tuotteista? Ehdotuksia testattavaksi?\nFebruary 4, 2016 at 2:05 pm Reply\nEn ole testannnut tätä merkkiä, vaikka tykkäänkin käyttää luonnonkosmetiikkaa ja tämä on tosi edullinen sarja. Joku päivä kyllä ostan kokeiluun 🙂