Lukuneuvoja: Jukka Viikilä: Akvarelleja Engelin kaupungista\nAkvarelleja Engelin kaupungista (2016 Gummerus) on niin viehättävä kirja, etten muista vähään aikaan lukeneeni mitään näin hurmaavaa! Tarina Helsingin rakentajasta, Carl Ludvig Engelistä, on samanaikaisesti haikea, surullinen ja lempeän humoristinen. Yksi tämän vuoden suosikkejani - sen uskallan nyt jo sanoa.\nEngel kirjoittaa Viikilän kirjassa yöpäiväkirjaa, jossa hän ruotii asioita, joita ei tohdi pohtia päivänvalossa. Hän on saanut keisarilta määräyksen suunnitella ja rakennuttaa Helsingin kaupunki uudelleen ja on houkutellut tähän pohjoiseen tuulten riivaamaan tuppukylään myös vaimonsa ja tyttärensä. Nämä eivät viihdy ja kaipaavat takaisin Berliiniin.\nEngel ei itsekään pidä Helsingistä, mutta kunnianhimo siitä, että hän saisi rakentaa kokonaisen kaupungin, antaa hänelle voimaa. Ulkopuolisuuden tunne riivaa miestä kaikki vuodet, sillä suomalaiset vaikuttavat omituisen juroilta, eikä toisaalta yhteistä kieltäkään ole.\nEngel tasapainoilee elämässään työnsä ja perheensä välillä. Vaimo Charlotte kärsii silminnähden ankeissa oloissa ja tyttärestään Emiliestä Engel on hyvin huolissaan – onhan hän jo menettänyt yhden lapsensa. Kaupunginrakennuttajan työ ei lyö leiville ja Engel rutisee päiväkirjassaan myös toimeentulostaan. Jos maalaisin siluetteja, eläisin huolettoman elämää.\nViikilä kirjoittaa runollisen kauniisti, muttei mitenkään vaikeaselkoisesti. Hänen lauseensa soljuu eteenpäin kuin kirkkaana pulppuava tunturipuro. Kaunis ja surumielinen tarina saa mukavaa potkua Engelin humoristisista huomiosta, jotka kohdistuvat usein umpimielisiin suomalaisiin tai kylmänkosteaan Helsinkiin.\n“Mitä sanoa tästä kaupungista, Helsingistä, uudesta elämäntehtävästäni? --- Kun laivat haaksirikkoutuvat sen kiviin, asukkaat eivät juokse ryöstelemään, vaan kyytiin poispääsyn toivossa.\n“Helsinki on niin tuulinen kaupunki, että palavan sikarin sijasta on järkevintä nuuskata.”\nRunoilijana paremmin tunnettu Viikilä tekee upean aluevaltauksen romaanikirjailijana. Hänen on kirjoittanut pienimuotoisen ja inhimillisen elämäntarinan suurmiehestä, jonka nimi kyllä tiedetään, mutta ihmisestä nimen takana hyvin vähän. Engelin päiväkirjan mukana lukija saa myös kiinnostavasti seurata, kuinka Helsinki rakentuu kivi kiveltä sellaiseksi, kuin me sen nykyään tunnemme. Rakennusvaiheistakin Viikilä onnistuu kertomaan kaikkea muuta kuin puuduttavasti.\nAkvarelleja Engelin kaupungista saa minulta kymmenen pistettä ja papukaijamerkin! Lisäplussan saa kustantaja kauniista ja kirjaan sopivasta kansikuvasta.\n1. Jos pidät kauniista kielestä.\n2. Jos historialliset romaanit kiinnostavat sinua.\n3. Jos haluat lukea koskettavan tarinan miehestä, joka sai kaiken ja menetti kaiken.\nLähettänyt Lukuneuvoja klo 13.41\nTunnisteet: kielellisesti taidokas, lukuneuvojan suosikki, matkalukemista (Helsinki), palkittu laaturomaani, tositapahtumia


LED-nauha Limelite Osmium 15W/m CRI95 24V 5m kela 3000K – Limelite\nEtusivu / LED-nauha Limelite Osmium 15W/m CRI95 24V 5m kela 3000K\nLED-nauha Limelite Osmium 15W/m CRI95 24V 5m kela 3000K\nLED-nauha Limelite Osmium 15W/m CRI95 24V 5m kela 3000K määrä\nTuotetunnus (SKU): d89d8e5436b8\nLED-nauha Limelite Osmium 15W/m CRI95 24V 5m kela on meidän paras LED-nauha, jonka voimme tarjota. LED-nauhassa on yli CRI95 värintoistokyky, minkä ansiosta valo soveltuu myös kaikkeen vaativimpiin käyttötarkoituksiin niin koti- kuin ammattikäytössäkin. Tämän LED-nauhan teho on erittäin suuri ja se soveltuu erinomaisesti muun muassa epäsuoraan valoon ja kaikkiin muihin tilanteisiin, jossa tarvitaan erittäin tehokasta LED-nauhaa. Voit halutessasi myös himmentää valoa käyttämällä erillistä himmennintä. Limelite Osmium LED-nauha toimitetaan 5 metrin keloina. Kelan molemmissa päissä on valmiina sähkönsyöttöjohdot, alkupäässä 2,5 metrin johto ja loppupäässä 1 metrin johto.\nLED-nauhassa on 60 LED-chippiä per metri. Limelite Osmium LED-nauhan valovirta on 1800lm/m ja siinä on jo huomioituna noin 15% vähennys, mikä yleensä tulee LED-profiilien diffuusoreista. Käyttöjännite on 24Vdc. Suojaluokka on IP33. Saatavilla on sekä lämminvalkoinen 3000K sävyinen nauha, että neutraalin sävyinen 4000K LED-nauha. Nauhan voi katkaista 10 cm välein. Alumiiniprofiili diffuusorilla tai kirkkaalla kannella nostaa LED-nauhan kotelointiluokan IP65 tasolle, eli vesisuihkua kestäväksi ilman LED-nauha pinnoitteen aiheuttamaa valo-ominaisuuksien heikentämistä. Samalla myös puhtaanapito helpottuu.\nHUOM! Tämä nauha on erittäin tehokas ja siksi sitä tulee käyttää vain passiivijäähdytettynä, jotta voidaan varmistaa LED-nauhan pitkä käyttöikä.\nLimelite Osmium LED-nauhan valoteho soveltuu esimerkiksi\nTilan ainoaksi yleisvaloksi\nTyötasolle, jolla vaaditaan erittäin paljon valo\nLED-nauha Osmium 15W CRI95:n asennusohjeita\nLED-nauhan kummassakin päässä on valmiiksi juotettu johto, jonka plussa ja miinus johtimet on merkattu selvästi. Toinen asennusjohto on 2,5m pitkä. Tämä mahdollistaa muuntajan asentamisen sille sopivaan paikkaan ilman lisä-liitoksien tekemistä. Johto on valkoinen (punainen raita plussa johtimen erottamiseksi) ja ohut helpottaakseen huomaamatonta asennusta.\nHUOM! Varmista LED-nauhan soveltuvuus ja värisävy ennen nauhan katkaisua tai teipin poistamista. Poista koko nauha kelalta ja kytke nauha sopivaan virtaläheteeseen, joka kestää koko nauhan yhteenlaskettua kuormaa (min. 94W 24V DC). Katkaistua nauhaa tai nauhaa, josta teippi on poistettu, ei voida vaihtaa.\n• valmiiksi nauhaan juotettujen johtojen pituus: 250 cm toisessa päässä ja toisessa 100 cm\n• leveys 10mm, korkeus noin 2mm\nTarkempia tietoja LED-nauha Osmium 15W CRI95:n komponenteista\n• CRI >95,mitattu 3000K ja 4000K\n• SDCM 3\n• LED-nauha muuntajat 24V (tämän LED-nauhan muuntajan minimi tehosuositukset: 1m=19W, 2m=38W, 3m=57W 4m=75W 5m=94W, lisää 19W per lisämetri)\nJännite 24V DC LED-nauhan leveys 10mm, korkeus noin 2mm Katkaisuväli n. 10cm, katkaisukohdat merkitty nauhaan Nauhaa voidaan jatkaa katkaisuvälistä liittimillä tai juottamalla jo\n5000 x 10 x 2\nNauhaan juotettuna 250cm johto toisessa ja 100cm johto toisessa päädyssä\nLED-nauha Limelite Shine 12W/m CRI>90 24V 5m kela neutraalin valkoinen LED-nauha Limelite Osmium 15W/m CRI95 24V 5m kela 4000K\nKatselet: LED-nauha Limelite Osmium 15W/m CRI95 24V 5m kela 3000K 89,99 €


Irstailla hevosilla kirkkoon - Kielikello\nnull Irstailla hevosilla kirkkoon\nKieli kartalla 3/2012\nIrstailla hevosilla kirkkoon\nTällä palstalla esitellään sellaisia murteiden ja nimistön ilmiöitä, jotka asettuvat melko tarkkarajaisille alueille Suomen murrekartalla. Levikkikartat ovat syntyneet Suomen murteiden sanakirjan toimitustyössä.\nUudenmaan Nummella on kerrottu tarinaa joidenkin kyläläisten ensimmäisestä vierailusta uuden kirkkoherran luona. Vieraille tarjottu kestitys oli ollut erinomainen ja ruoka ruustinnan itsensä valmistamaa, mikä sai yhden vieraista lausahtamaan: Kyl tää meiä ruustinna on sit vast irstas ihmiin!\nRuustinna saattoi hieman hätkähtää mutta aivan turhaan. Puhuja tarkoitti ”irstaudella” jotain aivan muuta kuin mitä sillä yleiskielessä ymmärretään: hän halusi kehua ruustinnan aikaansaavuutta.\nIrstaalla on ollut merkitys ’reipas, vilkas, vallaton’ kartassa näkyvillä murrealueilla: Lounais-Suomessa, osassa Satakuntaa ja Hämeessä. Reippaita, rivakoita työntekijöitä samoin kuin eloisia, vilkkaita ihmisiä on näillä alueilla luonnehdittu irstaiksi. Myös villit lapset ja eläimet ovat olleet irstaita. Vihdissä lehmän on sanottu olevan irstas koska se tahroi aukaa verejii. Hattulassa hevosille annettiin jouluyönä sahdilla valeltuja kauroja, minkä takia hevoset tuli juaksii (= juovuksiin), irstaaks ja hyppäsivät sitte kovastik kun kirkkoom mentii joulupäivän aamuna. Kyseinen merkitys on ominainen myös samaan sanapesyeeseen kuuluville sanoille irstainen ja irstallinen. Mynämäellä on poikien tekemisiä päivitelty: Noip pahap pojanklopi o ni irstassi et ova nykkim paiskinup pihato (= navetan) akkuna rik!\nIrstaan alkuperäinen merkitys (suomen kielessä) lienee ollut ’irti oleva, irtonainen’. Tästä konkreettisesta merkityksestä ei edes murteisiin ole jäänyt jälkeäkään, mutta merkitystä ’reipas, vilkas, vallaton’ voitaneen pitää siitä syntyneenä kuvallisena, metaforisena merkityksenä: mieleltään ja käyttäytymiseltään ”irtonainen” ihminen tai eläin on irstas.\nIrstas ei siis ole säilyttänyt merkitystä ’irti oleva’, mutta esimerkiksi sanat irrallinen, irtanainen ja irtonainen tarkoittavat murteissa sekä ’irti olevaa’ että ’reipasta, vilkasta, vallatonta’. Iitissä työmiestä on kehuttu: Kyl se oh hyvin irrallii tyämies, ei se nuhjail turhii nuhjooksii. Vermlantilainen on uhonnut osaavansa panna kurittomat lapset ojennukseen: Kum mulla oes nuin irtanaisie lapsie, minä tekisin kytkyset (= kytkyet) ja kytkisin kunnii (= kunkin) soppeesa! Konginkankaalla taas on kerrottu, että ne oh hyvästi irtonaesie ne pojat, kerrankin männeet moottoriiv (= moottoriveneeseen) voan köyttä myöte.\nMikael Agricolan teksteissä 1500-luvulla irstas esiintyi merkitykseltään kenties hieman epämääräisenä positiivisen ominaisuuden nimityksenä. Agricola mm. toivoi, että me ilman wahingota, woijsima tulla, sihen irstahan satamaan, Taiuasa ja että hen minun saattaijs sinun tyges sinne cussa (on) ‑ ‑ ijancaikinen irstaus, ia irstas lepo. Uskonnollinen kieli ei kuitenkaan onnistunut vakiinnuttamaan tällaista sanan käyttötapaa yleiskieleen – jo senkään takia, että se on ollut murteille vieras.\nMerkityksessä ’siveetön’ adjektiivia irstas on ensi kerran käytetty vuoden 1642 Raamatussa. Merkitys on kirjallisperäinen ja nimenomaan uskonnolliseen kielenkäyttöön liittyvä. Se on täten ’vilkkaasta, vallattomasta’ muuttunut sävyltään kielteiseen suuntaan ja myös erikoistunut: nimenomaan sukupuolisilta tavoiltaan paheksuttavan ”irtonaiset”, ”vallattomat” ihmiset ovat irstaita. Nykyisessä yleiskielessä sanalla ei muuta merkitystä olekaan.\nVarjelkoon sitä hurskasta elämää!\nEtenkin uskonnolliseen kieleen kuuluvia sanoja, joilla murteissa on varsin toisenlaisia merkityksiä, ovat irstaan lisäksiesimerkiksi hurskas ja nöyrä. Hurskas on tarkoittanut mm. ’viisasta’ (mikä merkitys nykykielessä yhä näkyy ilmauksessa ”ei tule hullua hurskaammaksi”) ja toisaalta ’hurjaa, hillitöntä’ ja myös ’tuhlaavaista’. Konginkankaalla talon aiempaa elämänmenoa on päivitelty: Varjelkoon stä entystä hurskasta elämätä, juotiij ja tapeltiih harva se päevä! Orivedellä pojan tuhlaavaisuutta on ihmetelty: Kuinka siitä nin nuukan isän ja äilen poijjaasta noin hurskas on tullu?\nUskonnollisessa merkityksessä hurskasta käytti jo Agricola. Hurskaan lisäksi Agricolan teksteissä esiintyy samaa merkitsevänä sana vanhurskas, jota pidetään rakenteeltaan hämärtyneenä yhdyssanana. Alkuosa on kehittynyt sanan vaka ’varma, luja’ genetiivimuodosta, ja jälkiosana oleva hurskas merkitsee ’viisasta’. Sanan uskotaan syntyneen muinaisruotsin sanan rätvis antaman mallin mukaan. On arveltu, että Agricola toisinaan käytti vanhurskasta mieluummin kuin hurskasta sen takia, että tunsi hurskaan murteellisia, ei niin hurskaita merkityksiä ja halusi välttää väärinkäsityksiä. Vanhurskas ei koskaan ole kuulunut murteiden sanastoon.\nNöyrät juomat ja kielenkantimet\nMyös nöyrällä on murteissa merkityksiä, joilla ei kaikilla ole selvää yhteyttä sanan yleiskieliseen merkitykseen. Esimerkiksi huonoa säätä, vaikkapa myrskyä tai pyryä, on sanottu nöyräksi ilmaksi, samaten on puhuttu nöyrästä vuodesta, jos vuodentulo on ollut huono. Laihaa juomaakin on luonnehdittu nöyräksi. Kaustislainen on todennut olevansa ennemmin kokonaan ilman kahvia kuin juovansa laihaa: Minä tykkään että sit on siks ihan ilimanki sekä että (= mieluummin kuin) oikhen nöyrää kaffia juo.\nToisaalta nöyrä on murteissa tarkoittanut myös ’notkeaa, taipuisaa’. Vihdissä on sanottu riihiluudista, että neet täyty olla nöyrii ja tiuhoi, ja vanhus on valitellut jalkojensa kangistuneen niiv vikkelä ja nöyrä kum mää olen ollu. Hollolassa taas on todettu, että kahvi tekie kielenkantumet nöyräks, toisin sanoen saa puheen luistamaan. ’Taipuisan’ merkityksestä nöyrälle on ilmeisesti toisten kielten antaman mallin mukaan luotu metaforinen ihmisen luonteen taipuisuutta kuvaava merkitys ’ylpeyttä tuntematon, alistuvainen’, joka on sitten omaksuttu myös murteisiin. On arveltu, että tässä yleiskielisessä merkityksessä nöyrä on esiintynyt jo keskiajan katolisessa kirkkosuomessa ja siitä periytynyt 1500-luvun kirjakieleen.\nKirjoittaja on Suomen murteiden sanakirjan päätoimittaja.\nLääketieteen sanastolautakunta. Umpikalevalaista pakkosuomea vai lääkärilatinasta kaikille ymmärrettävää?\nAgricolasta alettu, mutta yhä haasteita riittää. Näkökulma lääketieteen suomeen\nLääketieteen sanastoa yleiskielen sanakirjassa\nKahden persoonan loukussa. Sinä ja lapset syötte puuroa – vai syövät?\nHen on heistä kaikkein kaunein\nRaivosuomea ja verbaalisia nonparelleja\nJos sun lysti on, niin kädet yhteen lyö!\nMinäkertoja vai minä-kertoja?\nNivukset ja silmänalukset\nIsoaivot vai isotaivot?\nVarpaiden nimet ja numerot\nPäärata ja oikorata\nUusi painettu Kielitoimiston sanakirja\nLatvian kielestä verkkosanakirja\nVuoden selväsanainen ‑palkinto oikeusministeriön vaalitiedotukselle\nKielivoimistelua: Lääketieteen termipulmia


Uutta voimaa puheenjohtajistoon | Viikko Pohjois-Karjala | Maakunnan oma viikkolehti\nUutta voimaa puheenjohtajistoon\nJukka Hyttinen ja Timo Suhonen jakavat puheenjohtaja Neeta Röppäsen vastuuta Savo-Karjalan piirissä.\nJos oli politiikan kentillä viime kevään vaalitappion jälkeen hetken aikaan hiljaiseloa, niin syksyn ja talven mittaan on tälläkin saralla käynnistynyt jo hyvä syke kohti huhtikuussa järjestettävää Kiteen piirikokousta sekä muita tulevien vaalien haasteita.\nOsana tätä uutta starttia kohti tulevia vaalihaasteita myös Savo-Karjalan piirihallitus uudistui syksyn piirikokouksessa Varkaudessa melko tavalla ja vieraili nyt viikonvaihteessa kokoustamassa myös Joensuussa.\nKokoontumista veti toki tuttuun tapaan puheenjohtajana Kuopion työväenyhdistyksen Neeta Röppänen, mutta hänen laidoilleen – urheilutermejä lainatakseni – oli löytynyt mukavasti uutta energiaan, kun varapuheenjohtajien vastuuta kantavat Varkau-\nden sosialidemokraattien Timo Suhonen ja Juuan työväenyhdistyksen Jukka Hyttinen.\nTimo Suhonen lienee monelle kaksista viime eduskuntavaaleista tuttu. Varkauden tehtaiden koneasentaja ja luottamusmies toimii Varkauden sosialidemokraattien puheenjohtajana sekä on jo toista kautta myös Savo-Karjalan piirihallituksessa.\nSuhonen näkee, että hänen uusi roolinsa piirin varapuheenjohtajana on tärkeä.\n– Näen, että puheenjohtajiston rooli vain korostuu nyt, kun piirin resursseja vähennetään eikä ole varaa palkata työntekijöitä samalla tavalla kuin ennen. Tilanne vaatii meiltä entistä suurempaa roolia ja ulostuloja, Suhonen miettii.\nPiirihallituksessa uuteen tilanteeseen onkin lähdetty entistä selvempää työnjakoa ja vastuualueita painottaen. Esimerkiksi Suhoselle vahvana ay-miehenä on langennut luontevasti ay-vastuualue.\n– Pyrin luomaan ja pitämään yhteyksiä erityisesti alueen ay-liikkeen sd-ryhmiin. Tähän yhteistyön tiivistämiseen on nähdäkseni näinä aikoina erinomaiset edellytykset, koska intressimme ovat yhteiset. Hallituksen pakkolakien myötä niin ay-liikkeen jäsenmäärät kuin SDP:n kannatus ovat olleet koko ajan nousussa, Suhonen summaa.


Elämää ja opiskelua Tansaniassa: Kaikkea kaunista\n”Mä huomaan, että sä rakastat sun vartaloa” Anna sanoi mulle tässä yhtenä päivänä. Koska mä näytin varmaan aika yllättyneeltä, Anna avasi mun kaappini ja osoitti sen sisältöä, kaikkia niitä kasvorasvoja, meikinpuhdistusaineita, suihkusaippuoita, kuorintavoiteita, aurinkorasvoja, hoitoaineita, hiuslakkaa, vartalovoiteita, kasvovesiä ja loppumattomaa määrää muita purnukoita. ”No katso nyt näitä kaikki purkkeja! Sä kovasti tykkäät hoitaa itseäsi, mutta kyllä sulla sitten hyvä iho onkin!” ”Ja sitten on vielä nämä sinun koristuksesi. Käytätkö sinä todella näitä kaikkia?”, Anna siirtyi kaivelemaan mun valtavaa meikkipussiani. ”No en mä nyt kaikkia kerralla...”, mä puolustauduin. Anna varmaan reagoi mun häkeltyneeseen äänensävyyni: ”Eiei, ei siinä mitään pahaa ole. Se vain nyt on sinun harrastuksesi”, hän hymyili ystävällisenä ja lähti sitten omille asioilleen.\nMä jäin huoneeseen miettimään meidän erilaisia kauneuskäsityksiä. Tansaniassa tyylikäs pukeutuminen on ehdottoman tärkeää. Pojat ovat kampuksella aina suorat housut ja kauluspaita päällä eikä pukukaan ei ole mikään poikkeus. Tytöt ovat aina huolellisesti pukeutuneita, sävy sävyyn tietenkin. He heräävät usein jo aamuyöstä silittämään vaatteitaan ja valitsemaan mekon väriin sopivia koruja. Mitään ruttuista tai kulahtanutta ei käytetä. Mä näytänkin paikallisten mielestä ihan juopolta. Euroopassa farkut ostetaan usein jo valmiiksi kulutetun näköisenä eikä rispaantuneet lahkeet tai repeämä polvessa ole kuin rock 'n' rollia. Farkkujen kanssa mulla on kirpparilta ostettu t-paita, joka Suomessa olisi tietenkin tiedostavan ja ekologisen kuluttujan merkki. Jotta mun vaalea tukkani ei palaisi ihan karrelle auringossa, mä sutaisen sen joka päivä rennolle nutturalle. Tällä hetkellä pikkumyymäinen nutturahan on Euroopan muotivillitysten kuuminta kärkeä. Jalassa mulla on ihanan värikkäät varvastossut, jotka on mukava muisto viiden vuoden takaiselta perhelomalta kanariansaarilla. Mutta mun rento, nuorekas ja ekologinen tyyli on täällä yhtä kuin hampuusi.\nNaisten tyyliin kuuluu kauniista ja värikäistä kankaista tehdyt hyvin istuvat puvut, jotka tietenkin aina teetetään ompelijalla. Naisilla on aina myös näyttäviä koruja, jotka on valittu puvun värin mukaan. Lisäksi hiukset on aina huolellisesti laitetut. Anna letittää tukkansa kerran kuussa, niin kuin suurin osa tytöistä. Nuoret tytöt varsinkin letittää joukkoon lisähiuksia, jotta kampauksesta tulee vielä näyttävämpi. Letitystyylejä on varmaan satoja erilaisia. Ne jotka eivät letitä hiuksiaan käyttää peruukkia, joita saa myös eri tyyleissä. Ei ole olenkaan kummallista omistaa erilaisia peruukkeja, joita sitten voi vaihdella fiiliksen mukaan. Peruukki on aina paljon parempi kuin sotkuinen ja letittämätön tukka, joten ketään ei haittaa vaikka jo kauas huomaa, että kyseessä on peruukki. Euroopassa peruukin käyttö on usein viimeinen hätäkeino ja sen epäluonnollisuutta peitetään kaikin keinoin. Meikkiä täällä en näe käytettävän oikeastaan koskaan, mutta kaikkien naisten varpaankynnet on upeasti ja koristeellisesti lakattu. Tytöt käy kerran kuussa pedikyyrissä laitattamassa kynsiinsä upeita taideteoksia. Pedikyyri maksaisi vain yhden euron, mutta koska mä fobian lailla pelkään jonkun koskevan mun varpaisiin, mä joudun vaan ihastelemaan kateellisena vieressä.\nAnna tuntee aina suurta häpeää, jos ulkonäkö ei ole kohdallaan. Joskus hän ei tule kirkkoon tai luennolle, jos tukka on huonosti, mikä siis tarkoittaa sitä, että letit ovat jo menneet huonoksi. Ystävälläni on myös aivan valtavan komea afro, mutta tukka auki kulkeminen olisi kamala häpeä eikä hän edes siedä ajatusta, että joutuisi jotenkin sellaiseen tilanteeseen. Anna siis tuntee mitä ilmeisemmin myötähäpeää mun olemuksestani. Varsinainen punainen vaate on mun kuraiset kenkäni. Mä henkilökohtaisesti en näin sadekaudella nää mitään syytä pestä kenkiäni joka välissä, koska seuraavassa hetkessähän ne on taas ihan samanlaiset. Anna siis aina puolisalaa pesee niitä. Myös ne mun kanariantulijaiseni voisi kuulemma heittää jo pois. Anna myös pyytää mua pukeutumaan hameeseen ja aina torilla yrittää ehdottaa mulle erilaisia mekkoja. Kun mulla sitten on hame päällä kaikki vuolaasti kehuu kuinka upea mä olen. Anna myös luulee, etten mä osaa laittaa hiuksiani. Että ne on vaan liian pitkät enkä mä tiedä mitä niille tehdä. Hänen ymmärrykseensä ei mene, että joku vaapaehtoisesti haluaa pitää hiuksiaa sillä tavalla sotkussa. Yhtenä aamuna mä en millään jaksanut nousta suihkuun ja hädissäni sitten, jo myöhässä luennolta, letitin likaiset hiukseni kahdelle letille ja vetäisin äkkiä huivin pääni peitoksi. Monet ihmiset, sekä tytöt että pojat ihastuksissaan kerääntyivät mun ympärille luokassa ”Oi kun sä näytät kauniilta, aidolta afrikkalaiselta naiselta! Kuka letitti?!”\nErilainen kauneuskäsitys näkyy myös sisustuksessa. Koristeellisuus, kimallus värikkyys ja hempeys on kaunista missä vaan. Paras esimerkki tästä oli Marangun kylän sunnuntain aamujumalanpalveluksessa. Mä astuin sisälle kirkkoon kello 7 aamulla ja meinasin saada sydänhalvauksen. Alttarin takana taulun sijalla seisovan valtavan puuristin ympärille oli kiedottu eri väreissä tuikkiva jouluvalosarja ja ristin keskellä roikkui nippu pastellivärisiä ilmapalloja. Ristin päällä puolestaan oli punakeltaista hypnoottista pyörää uudelleen ja uudelleen pyörittävä kuvaruutu. Alttarin takaseinää koristivat siniset ja punaiset valokaapelit. Koko alttarialueen yläpuolella, hieman päiden yläpuolella, kiersi valkoisesta harsokankaasta tehty eräänlainen katos, josta roikkui kiinalaisia riisipaperilyhtyjä, tekokukkaköynnöksiä, serpentiiniä, paperiruusukkeita ja muita kirjavia härpäkkeitä. Itse alttaripöydällä oli lisää tekokukkia erilaissa muovisissa maljakoissa. Koko komeuden kruunasi valkoisten kynttilöiden välissä villinä pyörivä, pöydälle asetettava discopallo, joka sinkosi neonsäteitään ympäri sunnutaiaamun rauhaa. Mun suustani karkasi hätääntynyt ”HERRANJUMALA” ja mä otin tukea jostain tuntemattomasta miehestä. Anna oli aivan samaa mieltä. ”Niinpä, uskomattoman kaunista, täällä on todella aktiivinen naisryhmä joka aina koristelee kirkon niin kovin näyttäväksi!” ja ystäväni silmät kostuivat ylpeydestä kotikylänsä naisten panostusta kohtaan. Koko messun ajan mä istuin lamaantuneena kirkon penkissä enkä järkytykseltäni muistanut miten Isä meidän -rukous menee.\nTansaniassa monet arvokkaat tilaisuudet koristellaan tavaralla, jonka mä luokittelen halpatuotetuksi rihkamaksi. Sitä mitä täällä pidetään kauniina, mä olen usein luullut humalaisen polttariporukan pilaksi. Mutta tähänkin tapaan mä olen jo tottunut. Enkä mä enää ajattele, että on synti tuoda ”törkyä” herran alttarille. Tärkeintä on, että kirkko oli pullollaan ihmisiä kuuntelemassa evankeliumin sanomaa. Mun puolesta syökööt vaikka pikaruokaa! Sillä kumpi on Jumalan silmissä enemmän synti, puhdas alttari kirkon kumisevassa tyhjyydessä vai rojuinen alttari täyden seurakunnan edessä?\nJoskus koristeellisuus ja tyylikkyys asetetaan vähän liiankin korkealle. Hyvät vaatteet ovat tärkeämmät kuin päivän ateria, sillä köyhyyden näyttämistä vältetään viimeiseen asti. Niinpä jos tansaniassa näet resuisen ihmisen, on kyseessä useasti juoppo tai mielenterveyspotilas. Monet eivät omista käytännössä mitään, mutta vaatteet ovat silti aina puhtaat ja siistit.\nMä suuresti kunnioitan ja ihailen tansanialaista tapaa panostaa puketumiseen oman kulttuurinsa mukaisesti. Musta on myös ihan kiva kokeilla afrikkalaiseen mekkoon pukeutumista ja letittää hiuksia. Mutta loppujen lopuksi mä olen kuitenkin suomalainen, jolla on oma kulttuurinsa, eikä mulla ole siitä mitään syytä tai tarvetta luopua, edes siksi aikaa kun mä olen täällä vierailemassa. Luennoille ja arjessa mä pukeudun niinkuin aina, mutta kirkkoon, häihin ja hautajaisiin mä tietenkin pukeudun kunniottavasti kulttuuristen sääntöjen mukaan. Yhtä paljon kuin tansanialiset omistaan, niin mäkin haluan pitää kiinni omista kulttuurisista tavoistani ja identiteetistäni. Mutta olis musta silti mukava tulla kuvatuksi jotenkin muuten kuin ”Tässä on Jenni Suomesta, hän rakastaa omaa vartaloaan ja harrastaa meikkausta” :)


Keskiviikko-perjantai 11.-13.6 Västerås-Helsinki\nKeskiviikko 11.6 Strängnes\nKävimme päivällä Gripsholmin linnassa lähellä Mariefred. Linna oli ihan mielenkiintoinen, joskin vanhan ajan mahtimiehien muotokuvista ehti saada melkoisen yliannostuksen ennen kiertelyn loppua. Linnassa oli myös oma teatteri, joka oli ihan mielenkiintoinen.\nKävelimme koirien kanssa Strängnesin keskustassa, joka oli viehättävä vanhoine rakennuksineen. Mäen päällä oli vanha tuulimylly, jonka liepeillä oli hienoja puutaloja jopa 1500-luvulta. Talojen seinissä oli laattoja, jossa kerrottiin rakennuksien ja niiden asukeiden historiasta. Toisella mäellä oli puolestaan kirkko, jonka pihalla ja seiniin upotettuna oli viikinkiajan paasia riimukirjoituksineen.\nTorstai 11.6 Strängnes\nAjoimme Stallarholmiin Åsaan, jossa oli viikinkiaikaisia hautakumpuja ja viikinkiveneen muotoon kivistä tehty muinainen muistomerkki. Se näkyy jopa Google Mapsista. Paikka näytti toimivan hevoslaitumena ja sekalaisia niittykukkia ja lantaa oli yltympäriinsä. Koirat olivat kiinnostuneita etenkin ensimmäisestä.\nIllalla vierailimme Poltsin tädin luona sekä poikkesimme katsomassa hänen toisen serkkunsa uutta taloa hauskoine kissoineen. Poistuimme kuitenkin melko varhain, sillä seuraavan aamun herätys oli todella aikainen lautallelähdön vuoksi. Pihalla bongasimme illalla kesyn ja nälkäisen siilin.\nPerjantai 13.6 Tukholma-Turku-Helsinki\nHeräsimme neljän maissa ja pikaisten aamutoimien jälkeen lähdimme ajamaan kohti heräilevää Tukholmaa. Moottoritien varrella näkyi useita peuroja. Saavuimme lauttarantaan ajoissa. Yritin pissattaa koiria vielä laivaan jonottaessamme, mutta viheralueet alueella olivat enemmän kuin vähissä eikä autojonojen välissä pujottelu tuntunut kovin mukavalta.\nLautassa saimme autolle hyvän paikan hyvin läheltä hisseille käyntiä. Syöksyin auton pysähtyessä ulos estämään seuraavan auton ajon liian lähelle. Saimme koirat jokseenkin kunnolla pois autosta ja omalle hyttikannelle, vaikka ruuhka hisseille oli kova, tilat ahtaita ja etenkin Vinhaa jännitti kovasti.\nHyttien siivous oli pahasti kesken ja jouduimme odottelemaan ainakin puolisen tuntia kerrosaulassa koirien kanssa. Ne onneksi alkoivat jo rauhoittua ihan mukavasti. Hyttimme oli erittäin hölmösti sijoitettu pitkälle käytävän loppupäähän ja koirien kanssa pujottelu ihmisten ja tavaroiden välistä oli aika tuskaisaa. Hyttiin päästyämme odottelimme laivan lähtöä ja kun koirilla tuntui olevan kaikki hyvin, menimme aamiaiselle. Aamupalan jälkeen loppupäivä kului lähinnä torkkuen ja lueskellen. Käytimme koirat kerran kannella, mutta ne suorastaan järkyttyivät pissalaatikon todella törkeästä kusen hajusta eivätkä muutenkaan viihtyneet ulkona.\nHytistä autoon kulkeminen sujui jo helpommin, joskin valopäitä tuntui riittävän joka paikassa. Yksi puminomistaja oikaisi koiransa kanssa meidän ja takana olevan auton välistä muutaman kymmen sentin raosta takaluukun ollessa vielä auki. Onneksi tytöt olivat tilanteesta kaikin puolin sen verran hämmentyneitä etteivät päättäneet hypätä ulos tekemään pumista hakkelusta...\nTurussa pysähdyimme sataman ulkopuolelle kadun varteen ja koirat kävivät Suomen Joutsenta katsellen maisemapissalla ja -kakalla oikein urakalla 13 tunnin matkan jälkeen. Ajoimme siitä suoraan Helsinkiin; matkalla moottoritien penkalla näimme nuoren hirven. Onneksi siis penkalla, ei tiellä... Hirvikolari ei ehkä olisi ollut toivottu päätös näiden noin 5500 ajokilometrin jälkeen.


Ääni- ja videokokouksissa käytettävissä olevat toiminnot - Lync for iPad\nÄäni- ja videokokouksissa käytettävissä olevat toiminnot\nKun osallistut iPadilla Lync-kokoukseen tai ajoittamattomaan ääni- tai videoneuvottelupuheluun, jossa on vähintään kolme osallistujaa, voit tarkastella jaettua sisältöä riippumatta siitä, onko sisältö jaettu sovelluksen välityksellä vai suoraan toisen osallistujan näytöstä (et voi esittää kokoussisältöä iPadin Lync-sovelluksen avulla etkä tarkastella jaettua kokoussisältöä, jos osallistut ajoittamattomaan ääni- tai videoneuvottelupuheluun vain yhden henkilön kanssa). Saat kutsun tarkastelemaan jaettua sisältöä, jonka voit hyväksyä tai hylätä. Jos liityt jo aloitettuun kokoukseen, jaettu sisältö tulee näkyviin automaattisesti.\nKun käytät Lync for iPad -sovellusta, voit käyttää Lync-kokouksen aikana myös seuraavia toimintoja:\nNäet, ketkä osallistujat ovat esittäjiä ja ketkä osallistujia (esiintyjillä on enemmän oikeuksia ja hallintamahdollisuuksia kuin osallistujilla, ja voi olla kätevää tietää kunkin oikeudet kokouksessa).\nNäet, mitä viestintätiloja kukin osallistuja voi käyttää (sen osoittavat pikaviestien, äänen, videon ja jakamisen kuvakkeet).\nVoit kutsua henkilöitä kokoukseen (Napauta kokousluettelossa Lisää-kuvaketta, valitse Kutsu, etsi henkilö haulla ja napauta henkilön kohtaa. Toiminto on ainoastaan esittäjien käytettävissä.)\nVoit poistaa osallistujia kokouksesta. (Napauta osallistujan kohtaa luettelossa ja valitse Poista. Vain esittäjät.)\nVoit mykistää osallistujia. (Napauta osallistujan kohtaa luettelossa ja valitse Mykistä. Vain esittäjät.)


Travel tag haaste - Teljänneito ♡ Char - JESSICA RANTALA\nApril 5, 2018 LIFE, TRAVEL\nMeillä on nyt kaksi viikkoa yhteistä aikaa takana täällä Thaimaassa Caritan kanssa ja päätettiin vastata muutamaan kysymykseen matkakaverin näkökulmasta – Minkälainen matkakaveri olen?\nCarita: Ensimmäisen kerran olimme ulkomailla yhdessä teidän häissänne Italiassa – emme varsinaisesti matkustaneet sinne yhdessä, mutta mielestäni tämä mahtava ensireissu kuitenkin lasketaan mukaan. Tämän jälkeen olemme reissanneet yhdessä tyttöjen kanssa niin Pariisiin, Etelä-Ranskaan, Tukholmaan, Tallinnaan kuin kahdestaan viimeksi Riikaan. Ja toki nyt kuukaudeksi Thaimaahan, joka on ehdottomasti pisin reissumme yhdessä!\nCarita: Tätä ei tapahdu usein, sillä olen yleensä aina kovinkin kevyt pakkaaja, mutta tällä kertaa MINUN. Enkä ole vieläkään oikein päässyt tästä seikasta yli! Matkalaukkuni painoi sen verran paljon, että laitoin osan tavaroista kummipoikani turvakaukalopakkaukseen 😀\nCarita: Tämä on helppo – coconut! Olet juonut joka i k i n e n päivä täällä Thaimaassa yhden kookospähkinäjuoman päivässä. Joinakin jopa kaksi!\nCarita: Olet todella siisti, mutta et mitenkään neuroottinen. Mielestäni meillä on sujunut Thaimaan talolla yhdessä elo oikein mutkattomasti – välillä siellä täällä on hieman vaatekasoja, kun taas välillä puunaamme pöytäpintoja.\nCarita: Mielestäni et ole – olitte miettineet Karibian risteilyä nyt poikanne synnyttyä, mutta koska laivayhtiö velottaisi niin pienestäkin täyden hinnan, päätitte mielummin matkustaa Antigualle.\nKiitos Carita näistä vastauksista – hyvin vastaukset meni 😀 Yksi asia, joka tuli mieleen bucket list-haaveistani olisi myös Atlantin yli purjehdus. Matkustaminen on minulle todella lähellä sydäntä, joten vielä on vaikka kuinka monta kohdetta ja maata näkemättä! Ilokseni Thaimaan matkamme jälkeen on luvassa monta reissua vielä ennen töihin paluuta – niistä lisää myöhemmin 🙂\n« Somesurffaajat Thaimaassa: Seenspace & big news


PeVL 14/2015 vp\nEduskunta.fi > FI > Vaski > Valiokunnan lausunto > PeVL 14/2015 vp\nValiokunnan lausunto PeVL 14/2015 vp HE 76/2015 vp Perustuslakivaliokunta Hallituksen esitys eduskunnalle laiksi yliopistolain 75 §:n 3 momentin ja 92 a §:n kumoamisesta\nHallituksen esitys eduskunnalle laiksi yliopistolain 75 §:n 3 momentin ja 92 a §:n kumoamisesta (HE 76/2015 vp): Asia on saapunut perustuslakivaliokuntaan lausunnon antamista varten. Lausunto on annettava sivistysvaliokunnalle.\nEsityksen säätämisjärjestysperusteluissa ehdotettua sääntelyä on arvioitu perustuslain 123 §:n 1 momentissa turvatun yliopistojen itsehallinnon näkökulmasta. Hallituksen näkemyksen mukaan lakiehdotus voidaan käsitellä tavallisen lain säätämisjärjestyksessä. Hallitus ehdottaa, että esityksestä pyydetään perustuslakivaliokunnan lausunto.\nEhdotus ja arvioinnin lähtökohdat\nHallituksen esityksessä ehdotetaan kumottaviksi yliopistolain säännökset, jotka koskevat Helsingin yliopistolle ja Itä-Suomen yliopistolle vuosittain maksettavaa ns. apteekkikompensaatiota. Kyseessä on korvaus, jonka määrä vastaa yliopistojen apteekkiliikkeen harjoittamisesta saadun tulon perusteella maksettua yhteisöveroa ja apteekkimaksua. Korvaus myönnetään yliopistojen opetus- ja tutkimustoimintaan. Korvaus otettiin käyttöön Helsingin yliopiston ja Itä-Suomen yliopiston apteekkien maksaman yhteisöveron osalta vuonna 2010 ja apteekkimaksun osalta vuonna 2011. Kyseessä on säästölakiehdotus, joka perustuu julkisen talouden heikkoon tilaan.\nPerustuslain kannalta arvioituna ehdotuksella on vaikutusta paitsi säätämisjärjestysperusteluissa käsiteltyyn perustuslain 123 §:n 1 momentissa turvattuun yliopistojen itsehallintoon myös perusoikeuksina perustuslain 16 §:ssä turvattuihin sivistyksellisiin oikeuksiin.\nPerustuslakivaliokunta on tuoreessa lausunnossaan PeVL 10/2015 vp arvioinut yliopistoindeksin poistamista perustuslain 16 ja 123 §:n kannalta. Valiokunta piti säästöjen merkitystä vähäistä suurempana, muttei katsonut esityksen olevan ristiriidassa perustuslain kanssa. Indeksin poistaminen merkitsee saadun selvityksen mukaan Helsingin yliopiston osalta vuonna 2019 yhteensä noin 26 miljoonan euron ja Itä-Suomen yliopiston osalta noin 9 miljoonan euron lakisääteisen määrärahalisäyksen saamatta jäämistä. Indeksijäädytyksen lisäksi yliopistojen rahoitukseen vaikuttavat suorat budjettileikkaukset, jotka ovat Helsingin yliopiston osalta vuositasolla noin 12 miljoonaa euroa ja Itä-Suomen yliopiston osalta noin 4 miljoonaa euroa. Arvioitava esitys puolestaan merkitsee edellä todettujen säästöjen päälle tulevaa apteekkikompensaation saamatta jäämistä, minkä suuruus on vuositasolla arvion mukaan Helsingin yliopistolle noin 29 miljoonaa euroa ja Itä-Suomen yliopistolle noin miljoona euroa.\nValiokunnan saaman lisäselvityksen mukaan menosäästöjen yhteisvaikutus on vuonna 2017 Helsingin yliopistolle 10,7 % ja Itä-Suomen yliopistolle 5,6 % vuoden 2015 tasoon verrattuna. Vuonna 2019 menosäästöjen yhteisvaikutus on Helsingin yliopistolle 13,9 % ja Itä-Suomen yliopistolle 9,0 % vuoden 2015 tasoon verrattuna. Prosenttiosuudet ovat laskennallisia, ja käytännössä menosäästöt vaikuttavat kaikkia yliopistoja koskevan rahoituskehyksen mitoitukseen.\nJulkisen vallan velvoite turvata tieteen vapaus ja korkeakoulutuksen muodossa tapahtuvan itsensä kehittämisen puitteet kohdistuu ensisijaisesti valtioon korkeakoulujen rahoittajana. Valtiolla on vastuu korkeakoulujen lakisääteisten tehtävien hoitamisen vaatimista taloudellisista resursseista, mikä edellyttää huolehtimista siitä, että korkeakoulut voivat myös käytännössä suoriutua niille lailla säädetyistä tehtävistä (ks. PeVL 37/2009 vp ja PeVL 10/2015 vp).\nKoska hallituksen esitys merkitsee yliopistojen valtionrahoituksen vähenemistä, on esityksellä väistämättä vaikutuksia opiskelijoiden sivistyksellisten oikeuksien toteutumiseen, kuten myös tutkijoiden ja opettajien tieteen vapauteen.\nPerustuslakivaliokunnan vakiintuneen kannan mukaan valtiontalouden säästötavoitteet taloudellisen laskusuhdanteen aikana voivat muodostaa hyväksyttävän perusteen puuttua jossain määrin myös perustuslaissa turvattujen oikeuksien tasoon (ks. PeVM 25/1994 vp ja esim. PeVL 25/2012 vp ja PeVL 44/2014 vp). Tällöinkään sääntely ei saa kokonaisuutena arvioiden vaarantaa perustuslaissa turvatun perusoikeuden toteutumista. Valiokunnan mielestä nyt esitetyt säästöt eivät tee tyhjäksi sivistyksellisten perusoikeuksien ydinsisältöä eikä esitys siten muodostu perusoikeuksina turvattujen sivistyksellisten oikeuksien perustuslainsuojan vastaiseksi.\nHallituksen esitystä perusoikeusnäkökulmasta arvioitaessa on valiokunnan mielestä kuitenkin ongelmallista, että esityksessä ei kuvata, mitä konkreettisia korkeakouluopetukseen ja -tutkimukseen liittyviä vaikutuksia ehdotuksella on. Hallituksen esityksessä vaikutuksia on arvioitu yksinomaan taloudellisesta näkökulmasta. Koska perusoikeudet ovat yksilöiden oikeuksia, on perusoikeuksien toteutumiseen liittyviä lainsäädäntöhankkeita valiokunnan mielestä aina tarkasteltava myös yksilöiden näkökulmasta (ks. myös PeVL 10/2015 vp).\nPerustuslain 123 §:n 1 momentin mukaan yliopistoilla on itsehallinto sen mukaan kuin lailla säädetään. Yliopistojen itsehallinto jakautuu tutkimusta ja opetusta koskevaan akateemiseen itsehallintoon ja taloudellis-hallinnolliseen autonomiaan. Yliopistojen itsehallinto on määritelty yliopistolain 3 §:ssä, jonka 1 momentin mukaan yliopistoilla on itsehallinto, jolla turvataan tieteen, taiteen ja ylimmän opetuksen vapaus. Itsehallintoon kuuluu myös päätöksenteko-oikeus sisäiseen hallintoon kuuluvista asioista. Uutta yliopistolakia koskevan hallituksen esityksen (HE 7/2009 vp) käsittelyn yhteydessä perustuslakivaliokunta korosti erityisesti yliopistojen taloudellis-hallinnollista itsehallintoa (ks. PeVL 11/2009 vp).\nValtiolla on vastuu yliopistojen lakisääteisten tehtävien hoitamisen vaatimista taloudellisista resursseista. Käytännössä tämä toteutuu yliopistojen perusrahoituksen muodossa. Arvioidessaan lainsäädännön vaikutusta yliopistojen itsehallinnon taloudelliseen perustaan perustuslakivaliokunta on perustuslain 16 §:n 3 momentista ja 123 §:n 1 momentista johtuen pitänyt tärkeänä, ettei valtio esimerkiksi lainsäädännöllisin toimin heikennä yliopistojen edellytyksiä toteuttaa yliopistolaissa säädettyjä tehtäviä (ks. PeVL 37/2009 vp ja PeVL 10/2015 vp).\nValtion rahoitusvastuu huomioon ottaen ehdotusta tulee valiokunnan mielestä arvioida siltä kannalta, onko yliopistoilla uudistuksen jälkeen tosiasialliset edellytykset suoriutua edelleen perustehtävistään. Tältäkään osin hallituksen esitykseen ei sisälly sellaisia tietoja, arvioita tai laskelmia, joiden perusteella olisi mahdollista valtiosääntöoikeudellisesti riittävän täsmällisellä tavalla arvioida, mikä vaikutus ehdotetuilla muutoksilla kaiken kaikkiaan on yliopistojen toimintaan. Valiokunta on tämän vuoksi saanut opetus- ja kulttuuriministeriöltä lisäselvityksen sekä tukeutunut esityksen arvioinnissa sivistysvaliokunnan ensi vuoden talousarviosta ja julkisen talouden suunnitelmasta vuosille 2016—2019 antamaan lausuntoon (SiVL 3/2015 vp).\nAsian arvioinnissa merkityksellistä on ensinnäkin se, että esityksellä ei sinänsä puututtaisi Helsingin yliopiston ja Itä-Suomen yliopiston oikeuteen harjoittaa apteekkitoimintaa ja siitä saatavaan elinkeinotuloon. Ehdotus poistaisi apteekkikompensaation, joka on säädetty yliopistoille sen jälkeen, kun niiltä poistettiin apteekkitoiminnan verovapaus ja kun ne joutuivat maksamaan muiden apteekkien tavoin apteekkimaksun valtiolle apteekin liikevaihdon mukaisesti.\nYliopistojen harjoittaman apteekkitoiminnan verovapaudesta luovuttiin aikanaan tavallisessa lainsäätämisjärjestyksessä perustuslakivaliokunnan myötävaikutuksella. Valiokunta totesi tuolloin (PeVL 37/2009 vp, s. 4), että ehdotettu tuloveron laajennus tai Helsingin yliopiston verovapauden poistaminen ei muodostunut valtiosääntöoikeudelliseksi ongelmaksi yliopistojen itsehallinnon kannalta — näin erityisesti siksi, kun verovapauden poistamisesta aiheutuva tulojen vähennys korvattiin yliopistoille. Valiokunta piti lisäksi asianmukaisena, että tulojen menetyksen korvaamisesta säädetään lailla tai korvauksen jatkuvuus muutoin turvataan. Valiokunta ei kuitenkaan asettanut tulojen korvaamista verovapauden poistamisen valtiosääntöiseksi edellytykseksi. Apteekkitoiminnan verovapaus poistettiin tavallisen lain säätämisjärjestyksessä ilman nykyisiä korvaussäännöksiä (ks. HE 244/2009 vp), jotka lisättiin yliopistolakiin erillisen esityksen perusteella myöhemmin (ks. HE 28/2010 vp), kuten myös apteekkimaksujen kompensointi (ks. HE 244/2010 vp).\nPerustuslakivaliokunta huomauttaa, että yliopistojen itsehallinnon perustuslainsuoja ei näin ollen merkitse sitä, että Helsingin yliopistolle ja Itä-Suomen yliopistolle on korvattava niiden apteekkitoiminnasta maksetun yhteisöveron ja apteekkimaksun määrä. Helsingin ja Itä-Suomen yliopistot eivät kuitenkaan voi käyttää nykyisin saamaansa korvausta muuhun kuin yliopiston opetus- ja tutkimustoimintaan. Korvaus on siis käytännössä osa näiden yliopistojen perustehtäviin annettavaa valtionrahoitusta, joka on sidottu lailla yliopistojen ylläpitämien apteekkien tulojen perusteella maksettavan yhteisöveron ja apteekkien liikevaihdon perusteella maksettavien apteekkimaksujen määrään.\nPerustuslakivaliokunta toteaa, että valtiontalouden säästöpaineet voivat perustuslain 123 §:n sitä estämättä vaikuttaa — joskaan ei rajoituksetta — yliopistojen saamaan julkiseen rahoitukseen. Tuntuvatkin heikennykset voivat olla mahdollisia, kunhan yliopistojen lakisääteisten perustehtävien hoito ei vaarannu. Perustuslakivaliokunnan mielestä yliopistojen valtionrahoitukseen kohdistuvia leikkauksia — suorat budjettileikkaukset, yliopistoindeksin jäädyttäminen ja apteekkikompensaation poisto — voidaan pitää kokonaisuutena arvioiden suurina.\nValiokunta kuitenkin katsoo, että arvioinnin lähtökohta — onko yliopistoilla uudistuksen jälkeen tosiasialliset edellytykset suoriutua edelleen perustehtävistään — huomioiden esitystä ei voida pitää perustuslaissa turvatun yliopistojen itsehallinnon vastaisena. Erityisesti Helsingin yliopiston yli 10 %:n vuositason budjettileikkauksia voidaan kuitenkin pitää merkittävinä. Perustuslain 16 §:n 3 momentista ja perustuslain 123 §:n 1 momentista johtuvista syistä valiokunta pitää perusteltuna, että apteekkikompensaatioista luopuminen toteutettaisiin asteittain, porrastamalla heikennyksen voimaansaattamista.\nHallituksen esityksen säätämisjärjestysperusteluista voi saada sen virheellisen käsityksen, että perustuslain 6 §:n yhdenvertaisuussääntely koskisi yliopistoja. Yhdenvertaisuus perusoikeutena koskee kuitenkin vain yksilöitä, ja lainsäätäjällä on mahdollisuus yliopistojen erilaiseen kohteluun esimerkiksi yliopistojen perustamisen, yhdistämisen ja lakkauttamisenkin muodossa (vrt. PeVL 9/2015 vp, s. 2).\nPerustuslakivaliokunnan mielestä esityksen vaikutusarvioiden puutteiden vuoksi on välttämätöntä, että opetus- ja kulttuuriministeriö seuraa huolellisesti yliopistojen perusrahoituksen leikkausten tosiasiallisia vaikutuksia yliopistojen toimintaan ja mahdollisuuteen suoriutua tehtävistään. Erityisen tärkeää on seurata sitä, miten perusrahoituksen merkittävä väheneminen vaikuttaa tutkimuksen laatuun ja toteuttamisedellytyksiin sekä tutkimukseen perustuvan opetuksen tasoon ja saatavuuteen (ks. myös PeVL 10/2015 vp).\nValiokunta huomauttaa myös painokkaasti, että perustuslaissa turvattujen oikeuksien tason laskua merkitsevissä hallituksen esityksissä tulee ottaa huomioon mahdollisten eri toimien yhteisvaikutukset. Vaikka perustuslakivaliokunta ottaa lausunnoissaan kantaa nimenomaisesti tiettyjen lakiehdotusten säätämisjärjestykseen, perusoikeuksien vähimmäistason määrittämisessä on kyse kokonaisarvioinnista, johon voivat vaikuttaa samalla alalla toteutettavat muut toimet (ks. myös PeVL 10/2015 vp).


HYVÄ NUKKUMINEN ON TÄRKEÄ OSA HYVINVOINTIA\nKaikkialla ja kaikessa on havaittavissa erilaisten jaksojen vaihtelua. On eri vuodenaikoja omine sääolosuhteineen, on kuukiertoa, on nousuvettä ja laskuvettä. Meille on annettu myös vuorokaudenajat, joita olisi tarkoitus noudattaa. Pysyäksemme henkisesti ja fyysisesti terveinä, olisi meidän muun terveellisen elämän ohella nukuttava määrällisesti ja laadullisesti riittävästi nimenomaan silloin kun on yön hämäryys tai pimeys. Erityisen tärkeää tämä on kuntoilijalle tai raskaan fyysisen työn tekijälle. Palautuminen ja kudosten suurin uudistuminen kun tapahtuu syvän yöunen aikana.\nKunto Plus antaa hyvään nukkumiseen seuraavat kymmenen vinkkiä:\nTYHJENNÄ MIELI JA NUKU HYVIN\nKuulutko niihin, jotka murehtivat kaikkea mahdollista juuri unen tuloa odotellessa, ja sitten nukkumatti ottaakin hatkat. Täältä saat 10 vinkkiä mielen tyhjentämiseen ja unen tulon helpottamiseen.\nVuorokauden mittaan mielessä kulkee noin 90 000 ajatusta ja monet niistä tostuvat. Joskus ajatusmylly käy niin kovilla kierroksilla, että yökin kuluu vatvoen päivän aikana tapahtuneita asioita.\nAsioiden alituinen murehtiminen, ei varasta vain yöunia, se verottaa myös jaksamista ja voi johtaa sairastumiseen ja depressioon. Täältä saa parhaat vinkkimme, joilla saat mielesi rauhoittumaan ja nukut hyvin. Joka yö.\nLiikunta pakottaa ajatukset pois vanhoilta urilta, sillä liikkuessasi tarkkailet, mitä kehossasi tapahtuu. Kuntoilu myös väsyttää luonnollisesti, joten nukahdat illalla helpommin ja vältät ikävät ajatukset. Kävele, juokse, joogaa tai valitse itsellesi jokin muu mieluisa laji.\n2. Ota lämmin kylpy tai suihku\nSukella suloiseen kylpyyn tai ota lämmin suihku ennen nukkumaanmenoa. Nauti eteeristen öljyjen ja lämmön rentouttavasta vaikutuksesta. Se laskee kierroksiasi.\n3. Soita hyvälle ystävälle\nTiedät varmasti kenelle. Hänelle, joka saa sinut aina nauramaan olitpa kuinka väsynyt tahansa. Soita hänelle tai käy kylässä. Nauti täysillä naurusta, ilosta ja mukavasta yhdessäolosta.\nKäytä 3 minuuttia seurataksesi hengitystäsi ja kuinka se muuttuu koko ajan syvemmäksi. Voit kuvitella hengittäväsi kuin nukkuva vauva. Toista hengitysharjoitus aamulla.\n1. Mieti, miksi murehdit\nJohtuvatko kehää kiertävät ajatuksesi siitä, että elämässäsi on todellisia ongelmia? Murheiden märehtiminen voi paljastaa, että lähipiirissäsi on ratkaisemattomia konflikteja tai että työpaineesi ovat liian kovat. Pääset näiden asioiden märehtimisestä, kun teet asioille jotain.\n2. Luovu epärealistisista tavoitteista\nJos pidät kiinni tavoitteista, jotka eivät ole toteutettavissa, päädyt murehtimään, sillä moitit itseäsi saavuttamattomista tavoitteistasi. Aseta itsellesi sellaisia tavoitteita, jotka pystyt saavuttamaan.\n3. Suhtaudu elämään myönteisesti\nÄlä keskity niihin asioihin elämässäsi, jotka voisivat olla paremmin, vaan iloitse kaikesta siitä, mikä menee hyvin. Ehkä sinulla on kiinnostava työ, ihana kumppani tai maailman suloisimmat lapset tms.\n4. Aseta murehtimiselle rajatKerää kaikki murheet yhteen tai kahteen hetkeen päivässä, niin huolimylly ei valtaa ajatuksiasi koko ajaksi. Chris McDonald suosittelee murehtimisen enimmäisajaksi 2 x 15 minuuttia päivässä.\n5. Etsi konkreettisia ratkaisuja\nPaljon murehtivät ihmiset ajattelevat usein "miksi juuri minä"? Se ei ole rakentava tapa ajatella. Ajattele sen sijaan, miten ratkaiset ongelman ja pääset eteenpäin. Jos haluat apua, soita ystävällesi.\nStressi johtuu usein siitä, että sanomme liian usein kyllä. Opettele sanomaan ei kaikille niille velvollisuuksille, joita et halua ottaa vastaan.\nTunnisteet: levollinen mieli, nuku hyvin, unettomuus\nTulin tässä vaan kertomaan, että sinulla on tosi hyvät kirjoitukset. Kiitos niistä kaikista.\nSivusikin olet vaihtanut uuteen uskoon. Kivan näköinen ja toimivan tuntuinen.\n26. marraskuuta 2013 klo 0.11\n26. marraskuuta 2013 klo 9.10


NYT NIITÄ KUULUMISIA | nelli kenttä\nTässä samalla kun olen pohtinut blogini tulevaisuutta oon myös pohtinut sitä, millaisia postauksia haluaisin eniten tehdä ja mikä blogin yleinen suunta on. Musta tuntuu että suurin osa blogeista on nykyään järjettömän ammattimaisia (eikä siinä ole mitään pahaa) ja sellainen tavallinen hömppä on jäänyt kokonaan pois. Itsehän olen sen verran Ulla Taalasmaa, että muiden ihmisten elämä kiinnostaa. Paljon. Joten tästä syystä mä avaan teille vähän mun elämää ja sitä, mitä se on ollut viimeisen kuukauden aikana.\nEn ole jaksanut panostaa ulkonäkööni mitenkään. Suurimmaksi osaksi olen kulkenut mustassa XL-kokoisessa hupparissa ja juoksuhousuissa ympäriinsä. Eikä ne juoksuhousut edes ole motivoineet minua lenkkeilemään, mutta ehkä ne kohta vaikuttavat jotenkin maagisella tavalla ja poistavat tämän hetken laiskuuden. Olen harkinnut liittyväni uudelle salille, jos saisin silloin lisää motivaatiota urheiluun. Nyt kun illat pimenee, jää vähän liian helposti vaan sohvalle makaamaan ja katsomaan Paratiisihotellia. Kyllä, oon siihen todella koukussa. Ei edes hävetä myöntää, enkä ihan tiedä miksi pitäisikään.\nIhana Maria! Maria on ollut nyt ainoita kavereita joiden kanssa on tullut vietettyä kunnolla aikaa viimeisen kuukauden sisällä. Tutustuttiin vuosi sitten, enkä rehellisesti sanottuna ole tavannut ketään tyyppiä pitkään aikaan jonka kanssa klikkaisi niin hyvin kuin Marian. Vitsi miten paljon rakastan sitä, että ympärillä on tyyppejä jotka on lahjakkaita, kunnianhimoisia ja ahkeria. Toi mimmi on hyvä esimerkki sellaisesta.\nKallion kaupunginosa on mun elämäni suurimpia rakkauden kohteita, enkä usko muuttavani sieltä vielä pitkään aikaan pois. Mulle kuitenkin on viimeisen kuukauden aikana tullut jotenkin vähän ahdistus omaa kotia kohtaan. Eikä ehkä niin vähääkään. Olen yli viisi vuotta asunut eri kämppisten kanssa ja ensin tuli se, että tarvitsen oman huoneen oven ja nyt vuorossa taitaa olla oma ulko-ovi. Se on aika pelottavaa. Ennen kun kukaan ehtii vetää mitään johtopäätöksiä, mulla ja mun maailman hölmöimmällä kämppiksellä Hannalla ei ole mitään riitaa. Mulla vaan on ollut koko tämä vuosi sellainen olo, että haluaisin asua ihan vaan yksin. Se vain ei ole Helsingin kantakaupungissa mitenkään halpaa hommaa. Yli 700-800€ about 20m2 yksiöstä tuntuu aikamoiselta ryöstöltä.\nTämän takia olen asunut vähän siellä sun täällä viimeisen kuukauden aikana. Suurimmaksi osaksi olen oleillut vähän lähempänä keskustaa mun siskon kodissa. Sen työ on sellaista, että se on puolet kuukaudesta pois kotoa, joten olen siellä saanut asustaa ihan yksinäni. Onneksi meillä on mun siskon kanssa niin hyvät välit, että se on ollut sille enemmän kuin ok. Muutama viikko poissa sieltä omasta kodistani on auttanut mua selvittämään päätäni tosi paljon. Nyt on vähän helpompi taas olla.\nOon tehnyt aika monta isoa hankintaa ihan yllättäin, kuten uusi Macbook Pro ja se Canonin kamera mistä kerroinkin viimeisimmässä postauksessa. Sillä kameralla muuten nämäkin kaikki kuvat on otettu. Ihmettelen vain näiden huonoa laatua bloggeriin ladatessa, koska en enää keksi mitä teen bloggerin suhteen väärin. Jos jollain on jatkuvasti sama ongelma, vaikka pienentää kuvat oikean kokoiseksi ja pitää huolta tiedostomuodoista, niin saa kertoa ehdottomasti vinkkejä! Tän kanssa taistelu on aika turhauttavaa ja ainakin mun tietokoneen näytössä nää edelleen näyttää sumeilta. Höh. Mut bloggaamista ja töiden tekemistä helpottaa tosi paljon uusi ja toimiva tietokone, minkä kanssa vietetään tällä hetkellä kuherruskuukautta.\nHiusten värjääminen kokonaan omalla värillä, tai muutamalla asteella vaalentaminen houkuttaa just nyt. Kukapa olisi koskaan uskonut sitä, että jonain päivänä mulla on tavoitteissa mahdollisimman luonnollisen väriset hiukset. Niille siis jotka eivät ole olleet messissä kovinkaan kauaa, mun hiukset olivat vuosia vaaleanpunaiset ja mun identiteetti muodostui aika pitkälti niiden ympärille. On ollut tosi kummallista ymmärtää, etten enää edes voisi kuvitella itselläni sateenkaaren värisellä tukalla. Tää on nyt varmaan sitä aikuistumista.\nSemmosta. Kertokaa mulle tykkäättekö enemmän asiapostauksista, vai kurkkauksesta siihen normaaliin arkeen ja kuulumisiin?\nMulle nää on kaikista luonnollisimpia ja on välillä kiva vaan julkaista kasa satunnaisia valokuvia. Tuotteiden suositteleminen, yhteistyöt ja asupostaukset kuuluu tosi vahvasti blogiin, mut se jää jotenkin niin tylsäksi ilman sitä tavallista arkea siellä välissä.\najatuksia, kuulumisia, oma elämä\nAnonyymi 26. syyskuuta 2017 klo 21.28\nPostauksien suhteen molempi parempi. On kiva lukea myös normaalista arjesta, varsinkin kun nykyään sellaista tekstiä vähän harvemmin näkyy blogimaailmassa. Huolettomuus on kiinnostavaa ja sellaiseen "tavalliseen hömppään" on helpompi samastua!\nNelli Kenttä 5. lokakuuta 2017 klo 20.22\nNo nimenomaan mun mielestä myös! Hömppä on ihan parasta ja sen kautta parhaiten pääsee jotenkin sen bloggaajan arkeen sisään.\nida 26. syyskuuta 2017 klo 22.21\narkijutut ehdotonta kultaa!\nNelli Kenttä 5. lokakuuta 2017 klo 20.25\nAnonyymi 28. syyskuuta 2017 klo 14.17\nAsiapostaukset eivät kiinnosta tippaakaan keneltäkään bloggaajalta. Luen blogeja ihmisten ja arjen takia. Jos kiinnostaa asia, menen suoraan lukemaan jonkun oikean asiantuntijan faktoja.\nNelli Kenttä 5. lokakuuta 2017 klo 20.27\nOukei, en ehkä asiapostauksella tarkoittanut mitään fysiikasta kertovia juttuja vaan lähinnä mielipidetekstejä, tuotteiden arvosteluja yms. jotka eivät mene siihen arkipostauksien kategoriaan :-) Mut hyvä!\ninka mattila 28. syyskuuta 2017 klo 23.53\nArkijutut on aina kivoja mut osaat myös kirjottaa mielenkiintosta asiatekstii joten molempi parempi :)\nTää uus ulkoasu on muuten kans tosi miellyttävä ja raikas!\nKiitti Inka! Mä jotenkin tykkään tästä itse myös tosi paljon.\nAnonyymi 29. syyskuuta 2017 klo 20.46\nSiis varmaan tulossa vanhaksi ja hyvää vauhtia tiellä kerrostalokyyläksi mut VOI NIITÄ AIKOJA ku blogit oli vielä kaikille avoimia, rosoisen aitoja/aidohkoja päiväkirjoja!\nOot ihan lempibloggareita ollut jo vuoden, kirjotat sekä kevyttä että painavaa tekstiä hyvin\nNelli Kenttä 5. lokakuuta 2017 klo 20.24\nKiitos! Ja älä muuta sano, kiinnostaa niin paljon ne kaikki avautumiset elämästä ja ihan vaan arjen pienistä jutuista! Ja vitsi miten ikävä on niitä asukuvia mitä otettiin takapihalla :-D\nAnonyymi 2. lokakuuta 2017 klo 15.56\nTälläset postaukset on parhaita\nNelli Kenttä 5. lokakuuta 2017 klo 20.23\nAnonyymi 2. lokakuuta 2017 klo 17.46\nArkijutut kivoja mutta niin myös asukuvat, inspiroidun sun tyylistä ihan älyttömästi! Siksi harmittaakin että poistit monet vanhat postaukset :(\nUusi ulkoasu on tosi jees ja kiva että et oo vaihtanu vanhasta kunnon Bloggerista pois!\nHarmi et sua harmittaa! Mulle tuli ihan rehellisesti sanottuna aikamoinen ahdistus noiden vanhojen postauksien takia ja tuntui siltä, et kaipas vähän puhtaampaa pöytää. En siis oo poistanut mitään vaan ainoastaan piilottanut postauksia. Ehkä jossain vaiheessa ne vanhatkin tulevat takaisin!\nKiva kuitenkin et diggaat uudesta ulkoasusta!


Suomalainen analytiikkapalvelu ennusti X Factor -tulokset oikein - seuraava urakka jo tiedossa? | Tivi\nSuomalainen analytiikkapalvelu ennusti X Factor -tulokset oikein - seuraava urakka jo tiedossa?\nOlli Vänskä, 28.11.2016 20:14\nUnderhood ennustaa blogissaan Aallon voittavan koko kisan, ainakin mikäli se voidaan päätellä fanien sosiaalisen median aktiivisuudesta.\nSuomalainen analytiikkapalvelu Underhood onnistui viikonloppuna ennustamaan oikein Saara Aallon pääsyn jatkoon. Merkillepantavaa oli myös kisassa pitkään roikkuneen, kritisoidun naisräppäri Honey G:n jääminen kärkikolmikon ulkopuolelle.\nJa, kuten sunnuntai-illan tuloslähetyksessä nähtiin, Honey G putosikin kilpailusta.\nAallon Underhood-tulos on tällä hetkellä 8,4. Kakkossijalle Underhoodin algoritmit povaavat Emily Middlemasia, jonka vastaava mainelukema on nyt 7,6.\nAlkujaan Underhood perustettiin mittaamaan yritysten ja brändien internet-näkyvyyttä ja vuorovaikutusta yleisön kanssa. Palvelu osasi ennustaa oikein myös esimerkiksi Trumpin tulevan vaalivoiton hyvissä ajoin. Ennustukset menivät nappiin myös Ranskan viime viikolla käydyissä esivaaleissa.\nSeuraavaksi Underhoodin ennustuskyky punnittaneen Euroviisuissa. Vielä sosiaalisessa mediassa ei ole näkyvissä kovaa faniliikehdintää, mutta kilpailijoille on jo pystytty laskemaan alustavia kertoimia. Erittäin varhaisen tilanteen mukaan Lauri Yrjölän Underhood-lukema on 7,2 kun taas esimerkiksi Unibet antaa hänelle kertoimeksi jopa 31.


18k Rolex Submariner 1680 vuodelta 1975 - Longitudi\nHomeKauppaMyydyt kellot18k Rolex Submariner 1680 vuodelta 1975\n18k Rolex Submariner 1680 vuodelta 1975\nEtusivu / Vintage rannekellot / 18k Rolex Submariner 1680 vuodelta 1975\nHyvin harvinainen 18k Rolex Oyster Perpetual Submariner ref.1680 vuodelta 1975. Kellossa on alkuperäinen tritium-lume ”nipple-dial” kellotaulu ja -osoittimet. Kellotaulu on ollut alun perin sininen, mutta se on ajan myötä muuttunut kauniin ruskeaksi. Sininen väri on yhä nähtävänä taulun reunassa, kun koneisto on irrallaan kuoresta. Bezel on alkuperäinen fat-font mallia sini-hopea värityksellä. Bezelissä on alkuperäinen pieni tritium-lume-dot. Kellon 18k kultakuori on alkuperäiskuntoinen, sitä ei ole hiottu tai kiillotettu. Kuoressa on käytön jälkiä, mutta se on silti erittäin hyväkuntoinen ja korvakkeiden viisteet ovat yhä näkyvissä. Kuoren 18k nuppi on alkuperäinen, kuten on myös teräs nuppiputki. Kello on yhä vesitiivis. Kuoren koko on 40mm.\nKellossa on Rolexin cal.1575 kronometri automaattikoneisto. Koneisto on juuri testattu sekä käyntitarkkuuden että automaattireservin osalta ja se toimii loistavasti. Alkuperäinen 18k Oyster-ranneke on hienossa kunnossa ja kevyesti kunnostettu. Lukon sisällä on jatko-osa (divers extension), jos kelloa haluaa käyttää märkäpuvun pällä. Tämän varhaisen Oyster kultaranteen jatkopalojen kiinnitys tapahtuu kultatapin ja kiristysputken avulla. Tämä harvoin Rolexin käyttämä rakenne on alkuperäinen.\nKellon mukana tulee alkuperäinen ja harvinainen Rolexin sisä- ja ulko laatikko, Rolex lompakko, vuoden 1975 kalenteri, käyttöohje/takuutodistus (Your Rolex) ja käännöspaperi sekä punainen kronometri tagi. Ei kronometri todistusta. Kellon sarjanumeron mukainen valmistusvuosi on 1975 (Bob’s serial list). Kello/ref/sarjanumero on tarkistettu Rolexilta.\nRolex esitteli kultaisen Submariner 1680 mallin vuonna 1969. Ensimmäinen versio oli mustalla ”meters first”, ”nipple dial” kellotaululla ja mustalla bezelillä. Mustan kellotaulun oheen tuli tarjolle myös sininen versio sinisellä bezelillä vuonna 1971. 18k kultainen Submariner 1680 oli tuotannossa vuoteen 1979 asti.\nVintage mallien lähes kaikki sinitauluiset mallit muuttuivat ajan myötä vaihtelevassa määrin purppuran ja ruskean eri sävyihin. Alkuperäiset kellotaulut, silloin kun väri on tasainen sininen, purppura tai ruskea ovat arvostetuimpia.\nBezelissä sininen anodisoitu väri pysyi huomattavasti paremmin, vain haalistuen ajan kanssa. Bezelit ovat kelloissa usein vaihtuneet uusiin huoltojen yhteydessä ja alkuperäiset fat-font mallit ovat harvinaisia. Alkuperäisissä sinisissä bezeleissä numerot ja viivat oli tehty hopealla sinisellä pohjalla. Myöhemmissä malleissa hopea korvautui kullan värillä.


Sivusilmäilyä: Pitääkö kiinnostaa, jos mikään ei kiinnosta?\nEilen julkaistiin Helsingin Sanomissa artikkeli reilu parikymppisestä Mirasta. Mira on yksinhuoltajaäiti, joka elää sosiaaliavustusten varassa. Hänellä ei ole koulutusta, ammattia eikä työpaikkaa. Miran mielestä se on ihan okei. Hän pitää kansalaisoikeutenaan saada yhteiskunnalta rahaa, jos ei muuten voi elättää itseään.\nNiinhän se onkin. Sosiaaliturva on hieno asia - minimitoimeentulon - olkoonkin, että sitä ei ehkä kaikissa tapauksissa voi sanoa toimeentuloksi vaan hengissäselviämiseksi - turvaaminen jokaiselle kansalaiselle on eräs hyvnvointiyhteiskunnan hienoimmista saavutuksista. Kenenkään ei tarvitse kuolla nälkään eikä elää kadulla.\nOngelma on siinä, että Miran mielestä ihmisen ei tarvitse edes yrittää tulla toimeen omillaan, ellei se satu huvittamaan. Miran henkilöhistoriasta löytyy paitsi päihteidenkäyttöä, viljalti keskeytyneitä koulutuksia. Kun mikään ei kiinnosta.\nJotenkin tuntuu, että näiden haluttomien yksilöiden määrä on viime vuosikymmeninä kasvanut valtavasti. Jos mä en haluu tehdä mitään, onko mun pakko, kyselee Mira monien kaltaistensa lailla. Hän elättelee toiveita musiikkiurasta. Odottaa kotona, että joku supermoguli astelisi ovesta sisään ja tarjoaisi levytyssopimusta ja tuhatta keikkaa ensialkuun.\nMeidät 70- ja 80-lukujen lapset on vielä opetettu siihen, että unelmiensa eteen kuuluu tehdä töitä eikä kaikkea saa kerralla. Kaikkihetimulletännenyt sen sijaan on 90-luvun lasten motto. Ei tietenkään kaikkien, suurin osa on kasvamassa vastuullisiksi aikuisiksi, mutta väittäisin silti, että yhä useampien motto se on. Ne, joiden perheitä lama ei kurittanut kovalla kädellä tottuivat saamaan pienestä pitäen enemmän kuin oli tarpeen. Ne, joita se kuritti, tottuivat siihen, että sossu maksaa. Useimmat tuntuvat ajattelevan, että elämä on viihdepaketti, jossa kuuluu aina olla kivaa. Jos ei ole, tehdään valitus kuluttaja-asiamiehelle sen sijaan, että tartuttaisiin itse toimeen.\nEi, en ole sitä mieltä, että ihminen on vain ja ainoastaan oman onnensa seppä. Mirallakin on ollut kieltämättä isoja haasteita matkallaan. Hänelle on myös tarjottu apua. On surullista, ettei ilmiselvästi lahjakas ja pystyvä nuori nainen ole tarttunut mahdollisuuksiin vaan on jäänyt nauttimaan oikeuksistaan. Unohtanut velvollisuudet.\nArtikkeli herätti minussa hyvin ristiriitaisia tunteita. Toisaalta ymmärrän Miraa. Hän tuntuu enemmänkin itseään etsivältä nuorelta kuin varsinaisesti syrjäytyneeltä. Toisaalta, jos ihmistä ei kiinnosta - nimenomaan kiinnosta - tehdä mitään omien asioidensa eteen, miten kauan yhteiskuntaa pitää kiinnostaa? Mikä on yksilön vastuu? On suorastaan pelottavaa huomata ymmärtävänsä presidentti Niinistön uuden vuoden puheessaan esiin nostamaa oleskeluyhteiskunta-problematiikkaa. Suomella ei kerta kaikkiaan ole varaa tahallisiin vapaamatkustajiin. Erilaiset tukitoimet ovat ilman muuta hyvä asia, mutta jos ei kiinnosta, eikö silloin puhuta silkasta resurssien tuhlaamisesta?\nLähettänyt Silmäilijä klo 11.23\nSanna 1. maaliskuuta 2013 klo 12.13\nJaa, no itse 90-luvun lapsosena sanoisin, että kyllä suurin osa meistäkin on ihan kunnollisia ihmisiä jotka tekevät töitä elämänsä eteen. Ei yleistetä :) Mielenkiintoinen artikkeli tosin.\nSilmäilijä 1. maaliskuuta 2013 klo 12.34\nTokikin juuri näin :).\nMinerva 1. maaliskuuta 2013 klo 16.51\nMotivaatio, tai kiinnostaminen jos niin haluaa, on aika kiinteästi liitoksissa myös mielenterveydellisiin ongelmiin.\n(Vaikka tiedän, että mielenterveysongelman mainitseminen on aina typerää, sillä ihmiset edelleen miettivät niitä vain ennakkoluulojen kautta, vaikka todellisuudessa mielenterveydellisiä ongelmia on niin laaja skaala, ja niillä on valtavan huono maine.)\nNiin, siis tarkoitan sitä että tunnistan kyllä sen ajatuksen, ettei motivaatiota tai halua löydy. Yhtenä syynä voi olla uupuminen, se ettei oikeasti ole voimia tehdä jotain vastentahtoisesti. Ja toisaalta, osan on vaikeampi löytää paikkaansa yhteiskunnassa, joka perustuu hyvin pitkälle suorittamiseen ja työuriin.\nYleisesti ottaen lisääntyvä puhe oleskeluyhteiskunnasta ja sivuun jäävien syyllistäminen kylmää minua. Se on kuitenkin lähes aina osoituksena siitä, kuinka asenteet kovenevat heti kun taloudelinen tilanne huononee. Edelleen uskon siihen, että niiden jotka tahalisesti ja tietoisesti käyttävät sosiaaliturvaa väärin, osuus on pieni. Eikä sormen heristely koskaan kohdistu heihin, jos ihmisella on pokkaa huijata systeemiä, hän ei todellakaan syyllisty jonkun toisen heristelyistä. Sen sijaan se kritiikki valuu siihen suuntaan, jossa se aiheuttaa eniten haittaa, niille jotka tuntevat jo olevansa arvottomia ja loukussa.\nSilmäilijä 1. maaliskuuta 2013 klo 17.02\nYleisesti ottaen olen samaa mieltä kanssasi. Aloitekyvyttömyyden puutehan voi kertoa esimerkiksi masennuksesta. Ja silloin pitää tietysti hoitaa syytä.\nMutta jotenkin tapaus Mira sai minut pohtimaan sitä, miten pitkälle yhteiskuntaa voi vastuuttaa syrjäytymisestä, ja mikä on yksilön vastuu. Tämä on niitä asioita, joihin ei ole helppoja tai yksiselitteisiä vastauksia, mutta mielestäni näistä täytyy voida keskustella yleisellä tasolla ilman, että mikään osapuoli syyllistyy.\nMiia 1. maaliskuuta 2013 klo 17.25\nOon kans syntyny 90-luvulla ja oon nyt ollut kohta vuoden työttömänä tai sitten osa-aikaisissa työsuhteissa. Takana on kaks ammattia joista toinen ammattikorkeakoulusta. Tällä hetkellä elän pääasiallisesti Kelan rahoilla, koska ei ole muuta vaihtoehtoa. Teen niin paljon töitä kun pystyn kuukaudessa, mutta samantien kela vie minulta tuhottoman paljon aikaa ja rahaa pois, jos teen töitä. Saan tällä hetkellä tienata 250€/kk tai joudun samantien uutee paperisotaan ja luultavasti myös takaisinperintään. Just ilmotettiin, että pelkästään kait jyväskylässä vai keski-suomessa on 20 000 työtöntä. Minkäs sille voi. Osa on tietenkin niitä keitä ei kiinnosta, mutta on myös niin, että työkkärissä kuulee kahta lausetta " meillä on niin paljon asiakkaita, ettei me ehditä tarjoamaan työtä" ja toinen " ei sinulle ole mitään sopivaa". Itse en ainakaan haluaisi olla kotona ja kirjoittamiini työhakemuksiin kukaan ei laita edes vastausta " kiitos mielenkiinnosta". Turhauttavaa on se. Kohta mielummin makaankin täällä kotona enkä viitsi enää edes yrittää, koska se ei tuota tulosta kuitenkaan.\nSilmäilijä 1. maaliskuuta 2013 klo 17.29\nTyöttömänähän olen (ollut) itsekin, eikä siinä ole mitään tuomittavaa. Pointti onkin tuossa "mua ei kiinnosta" -asenteessa. Sulla on kaksi ammattia, mulla yksi korkeakoulututkinto. Se, että nekään eivät takaa työllistymistä, on toden totta (yhteiskunnan) ongelma. Mutta se, mikä erottaa meidät molemmat tapaus Mirasta, on se, että meitä molempia kiinnostaa. Ihminen ei voi vaikuttaa kaikkeen, mitä elämässä tapahtuu, mutta niinhin asioihin, joihin voi vaikuttaa, pitäisi tarttua.\nAnonyymi 2. maaliskuuta 2013 klo 11.52\nMinua aina ärsyttää, kun ihmiset valittaa Kelan vievän työttömyyspäivärahoja pois, jos tekee osa-aikatyötä ja että silloin joutuu hirveään paperisotaan. Itsekin olen noita lappusia täytellyt ja odotellut palkkakuitteja jos jostakin paikasta jne. En silti koe, että minun pitäisi saada olla töissä ja samalla saada täyttä työttömyyspäivärahaa. Silloinhan kaikki voisivat vaatia/saada sekä työttömyysrahaa että palkkaa. Eihän siinä olisi järkeä. Minusta on ihan luonnollista, että jos saan niitä palkkoja, niin ne alentavat sosiaalietuuksia. Lisäksi lapusten täyttely on pieni vaiva, kun sillä saa kuitenkin itselleen rahaa, jolla elää kituuttaa taas kuukausi eteenpäin. Jos ei jaksa paperiasioita hoidella, niin jättää sitten vain hakematta ne etuudet. Ei kai mistään voi rahaa saada sen mukaan, että itse vain ilmoittaisi vaikka netin kautta, että saan ensi kuussa 300 e ja laittakaa rahat tilille.\nT: työtön, joka tekee sijaisuuksia\nSudenjälki 2. maaliskuuta 2013 klo 18.00\nMinä tein samaa 90-luvun alussa vastavalmistuneena maisterina. Tuntitöitä, rippusia sieltä ja täältä, ja soviteltua peruspäivärahaa. Jokainen satanen (markkoja) pudotti päivärahaa. Se otti päähän ja turhautti, ja perustelin tilanteen itselleni vain sillä, että nekin tuntityöt näyttävät hyvältä CV:ssä. Näyttävät vieläkin. Mutta tuon elämäntilanteen kokeneena kannatan edelleen ajatusta perustulosta erilaisten sosiaalietuussirujen sijaan, ks. http://perustulo.org/\nJa minä nimenomaan ajattelen, että ihmisen pääsääntöinen velvollisuus on pyrkiä tulemaan toimeen omillaan. On olemassa ymmärrettäviä ja hyväksyttäviä syitä, joiden vuoksi se ei aina eikä joiltain ihmisiltä ehkä edes koskaan onnistu, mutta "huvittaminen" ei mielestäni kuulu niihin.\nHillasuo 3. maaliskuuta 2013 klo 15.33\nItseäni mietityttää se, että Miran kaltaisia ihmisiä on ollut aiemminkin mutta nykyaikana he saavat nopeammin sen syrjäytyneen leiman. 80-luvulla kaikki halukkaat yksinkertaisesti pääsivät töihin ja olisi ollut selvää, että Mirankin kaltainen olisi vain saanut jonkun vakityöpaikan ja olisi elänyt suht tavallista elämää. Eli ajattelen, että ihmiset eivät sinällään ole muuttuneet (aiemminkin on ollut ihmisiä, joilla nuoruudessa kaikki on mennyt hyrskyn myrskyn) mutta nykyään putoaa kelkasta pois ja leimautuu aikaisemmin. Juuri tuo leimaaminen ärsyttää, on vähän outoa, jos 18-20v. on jo "syrjäytynyt", sen ikäisen pitäisi mielestäni vielä olla melko vapaa tutkimaan eri vaihtoehtoja elämässä. 23v.:lläkään ei pitäisi mielestäni olla vielä loppuelämä selvillä.\nSilmäilijä 3. maaliskuuta 2013 klo 16.36\nJuu, ymmärrän pointtisi, mutta minusta Mira vaikuttaa siltä, hän ei edes halua (syystä tai toisesta) olla mukana kelkassa. Nimenomaan nykypäivän trendi on se, että ajatellaan, että jos joku ei kiinnosta 100-prosenttisesti, sitä ei tarvitse tehdä ollenkaan. Aika harva parikymppinen tietää tarkalleen, mitä elämältään haluaa, mutta onko se syy olla tekemättä mitään?\nHillasuo 3. maaliskuuta 2013 klo 22.38\nKyllä mäkin ymmärrän sen, että tulee vähän silmille se ei kiinnosta -asenne. Mutta siis musta sekin liittyy siihen, että ei aiemminkaan vastaavia Mira-tyyppisiä ihmisiä ole kiinnostanut sen enempää, nyt he vain sanovat sen ääneen. Ja myös työt ja opiskelut ovat vaativampia, niissä vaaditaan sitä kiinnostuksen osoittamista. En osaa kuvitella vaikka itseäni 20 veenä kertomassa, mikä minua kiinnostaa, koska en tiennyt.\nJoo, en siis sano, etten ymmärrä sitä, että tällä asialla on monia puolia. Itselleni tulee siis tosiaan mieleen ihmisiä, jotka on nuorena menneet johonkin duunariammattiin vastaavassa tilanteessa ja jääneet sille tielleen (tyyliin olleet raksalla 30 vuotta). Monet tuollaiset kuviot on nuorilta suljettu ja tilalla se, että pitäisi löytyä perustelut ja motivaatio sille, että tietää, mitä tekee elämässä. Mikään oivaltava tämä näkemykseni Miroista ei siinä mielessä ole, että en tiedä, kuinka Mirojen kanssa tulisi toimia.:)\nTimo Lampi 6. maaliskuuta 2013 klo 17.50\nMulla alkaa pää kiehuu aina kun noita siipeilijöitä ilmaantuu. Mikä helvetti siinä on, että jotku aikuset opettaa lapsesa tollee, et kyl ilman työntekoo voi olla. Kuka sit maksais jos kaikki olis tollee siipiveikkoina.\nAnonyymi 4. huhtikuuta 2013 klo 19.36


Kuolleen kissan loikka | Pivotal Consulting Oy\nKuolleen kissan loikka\nAalto yliopiston Kauppakorkeakoulun rahoituksen professori Vesa Puttonen käytti joulun alla otsikon sanontaa radiohaastattelussa kuvatessaan ylivelkaantuneiden talouksien pyristelyä uudelle kasvu-uralle. Esimerkiksi Italian, Espanjan ja Portugalin velkalasti on niin iso, että vaikka talouden suhdanteet ja valtiontalouden menojen supistustoimet sinänsä voisivat auttaa talouden kuiville niin valtava velkavuori tukahduttaa aina mahdollisesti hetkellisesti orastavan talouden piristymisen. Suhdannetilanteen paraneminenkin voi olla myrkkyä, koska silloin korot yleensä nousevat ja lisäävät velanhoitomenoja. Monet ekonomistit ennakoivatkin ylivelkaantuneille maille Japanin kaltaista vuosikymmenen mittaista taantumaan.\nJäin miettimään tuon iskevän sanonnan laajempia merkityksiä, havaitsin joitain allegorioita.\nMielikuvatasolta löytyy helposti kuolleen kissan loikkia. Halutaan kuvitella - joko tarkoituksellisesti tai tiedostamatta, hyvän kehityksen tai hyvän asian toteutuvan vaikkei realistisia edellytyksiä asian toteutumiselle ole. Hyvä tahto ja optimismi ovat joskus paikallaan, mutta ei jos realismi unohtuu. Loikkaa voidaan ottaa myös tieten tahtoen, esim. poliittisista syistä. Yritetään antaa vaikutelma että hyvin menee, vaikka talouden faktat puhuvat aivan toista ja vetkutellaan äänestäjien pelossa välttämättömien korjaustoimien tekemistä. Kuulostaako tutulta?\nYritystasolla kuolleen kissan loikat ovat arkipäivää. Henkitoreissaan olevan yrityksen tunnusmerkkejä ovat yleensä huonosti tehdyt kotiläksyt - annetaan huonoa palvelua, tehdään huonoa laatua, ei osata tuotteen brändäystä, uskotaan että hyvä tuote myy itse itsensä, unohdetaan henkilöstön sitouttaminen, johdetaan huonosti, strategia on väärä, intohimo äfäärin kehittämiseen puuttuu. Kaikki nämä jo yksittäin johtavat pitkällä juoksulla toiminnan näivettymiseen. Luotto yritykseen murenee ja sen palauttamiselta putoaa helposti pohja. Yksittäiset tilaukset voivat hetkellisesti pitää pään pinnalla ja peittää näkyvyyden synkän todellisuuden sumuverhon taakse. Yritys voi kestää muutaman kuolleen kissan loikan kunnes viimeinen henkäys on väistämätön. Viimeisenä oljenkortena mahdollisesti hätiin pyydetyn konsultinkaan työkalupakista ei välttämättä enää apua löydy.\nKukapa ei olisi omalla tahollaan sortunut kuolleen kissan loikkiin. Innostutaan asiasta joka tuntuu tavoittelemisen arvoiselta - päätetään oppia uusi vieras kieli, kirjoittaa kirja, oppia soittamaan jotain instrumenttia jne. Ryhdytään tuumasta toimeen kunnes kärsivällisyys alkaa hiipua ja muutaman epätoivoisen yrityksen jälkeen todetaan kissa kuolleeksi. Epärealistiset odotukset asian hoitamisen helppoudesta palauttavat usein maan pinnalle. Harvalla ihmisellä on tarpeeksi sitkeyttä ja energiaa toteuttaa suuria unelmia. Ei usein ymmärretä kuinka paljon työtä ja aikaa vaatii jonkin taidon kunnollinen oppiminen. Nyrkkisääntönä tuo 10 000 tuntia työntekoa minkä tahansa taidon hyvään oppimiseen - edellyttäen että et kuulu siihen noin kymmenyksen joukkoon lahjattomia, joiden ei kannata vaivautua. Tähän kuuluu myös ammattitaidon jatkuva kehittäminen, kiristyvässä kilpailussa ja hintaeroosiossa asiantuntijatehtävissä työskenteleville pään pitäminen pinnalla vaatii jatkuvia ponnisteluja.\nMuistetaan, vain kissalla on seitsemän henkeä.


TVOF-tähti: Kärsin päihdeongelmasta\n27.03.2015 klo 11:29\nOhjelmassa kilpaileva Björn Suomivuori kertoo Nelosen haastattelussa yksinäisyyden ja päihteiden olevan tappava yhdistelmä.\nThe Voice of Finlandissa loistava, Michael Monroen tiimin laulaja Björn Suomivuori myöntää Nelosen haastattelussa käyneensä pohjalla. Hän kertoo avoimesti bilettäneensä joka päivä, kun opiskeli taidekoulussa valokuvausta.\n– Tuli kokeiltua päihteitä ja dokattua suoraan sanottuna liikaa. Kun valmistuin, moodi jäi päälle. Hauska loppui siitä, surkeus jatkui. Yksinäisyys ja päihteet ovat tappavat yhdistelmä.\nHän myös myöntää kärsineensä päihdeongelmasta.\n– Jokaiselle miehelle tekee hyvää käydä pohjalla. Mä olen sen tehnyt ihan itse, ilman muiden apua. Nyt mulla on hyvä työ, hieno tyttöystävä ja tämä mahdollisuus Voicessa. Näin vanhempana ei kestä edes krapuloita enää, niin on helpompi olla ilman mitään.\nSuomivuori kertoo haastattelussa, miten itse sai selätettyä ongelmansa.\n– Siinä pimeydessä tuntuu, että on yksin eikä näe muita ihmisiä. Joillekin toimivat vertaistukiryhmät, joillekin ei. Mulle ehkä toimi se, että otin itseäni niskasta kiinni ja menin urheilemaan. Mutta ei sekään ole niin helppoa, kun on takana pitkä paska päivä. Että menenkö lenkille vai kaljalle.\nSuomivuori tunnustaakin rehdisti, että alkuvaiheessa kilpailun paineet tuntuivat vaikealta kestää.\n– Silloin tuli vähän takapakkia.\nThe Voice of Finland perjantaisin Nelosella kello 20


ControlByWeb: Lämpötilan etävalvonta ja/tai hallinta sisä- ja ulkotiloissa. - Timeless Technology\nEtusivu / Blogi / ControlByWeb: Lämpötilan etävalvonta ja/tai hallinta sisä- ja ulkotiloissa.\nControlByWeb kehittää ja valmistaa teollisia I / O-laitteita, jotka ovat ihanteellisia melkein mihin tahansa lämpötilan seuranta- ja säätösovellukseen. Ne integroituvat ohjausjärjestelmiin, kuten SCADA ja DCS, yleisten tiedonsiirtoprotokollien kuten Modbus TCP/IP kanssa.\nEthernet- ja Wi-Fi I/O -moduulit ja lämpötila-anturit\nControlByWeb on erikoistunut Ethernet- ja Wi-Fi -pohjaisiin lämpötilan valvontaan ja ohjaukseen joko erillisenä laitteena, pienenä tai keskisuurena lämpötilan säätöjärjestelmänä tai osana suurempaa teollista ohjausjärjestelmää.\nControlByWebin I/O-moduulit ja anturit ovat luonnostaan joustavia, koska ne ovat yhteensopivia erilaisten prosessilaitteiden, ohjausjärjestelmien, tiedonsiirtoprotokollien ja verkkojen kanssa. Asiakkaat luottavat ControlByWebin sovelluksiin teollisuudessa aina kylmäketjun valvonnasta palvelintilojen automaatioon.\nSisäänrakennetun verkkopalvelimen, laitteen logiikan ja Modbus TCP/IP -yhteyden ansiosta ControlByWebin I/O-laitteet ovat ihanteellisia lämpötilan etävalvontaan ja -ohjaukseen. ControlByWebin moduulit verkottuvat joko ethernet- tai WiFi-yhteyden kautta ja voivat olla yhteydessä telemetriaan, kuten matkapuhelimeen, radioon ja satelliittiin. Yleisiä sovelluksia ovat pakastimien ja jääkaappien valvonta, rakennusten lämpötilan valvonta ja etäautomaatio sekä omaisuuden valvonta.\nLinkki ControlByWeb-tuotteisiin: https://kauppa.timeless.fi/tuoteryhma/controlbyweb-ethernet-io-tuotteet\nLue koko artikkeli pääsivuiltamme: timeless.fi


Kun työ auttaa rentoutumaan – Maailman KUVA\nPosted in Loma, Valokuvaus, Yleinen\nAuthor: Seppo Published Date: 19.1.2019 Comments: Leave a comment 0 1004\nKävin Tukholmassa kahden päivän pikalomalla. Ja aiemmista risteilykammotuksista poiketen tein tavalliseen kohellusjärjestykseen pari tietoista ja yhden vahinkomuutoksen:\nEn todellakaan enää mennyt laivalla, risteily oli täysin out! Suurin osa matkasta menee suljettuna uivaan ostariin, jossa olet sitten jumissa ja palveluiden armoilla, kun muutakaan tekemistä on vaikea löytää. Joten lentokoneella mentiin!\nAsetin tavoitteen: käydä tsekkaamassa vihdoin remontista selviytynyt Nationalmuseum.\nJa sitten se vahinko. Varatessani reissua loppusyksystä tsekkasin huolella, ettei se mene päällekkäin minkään työni kanssa, mutta kuinka ollakaan, myöhemmin sain kuukausittaisen keikkatyön, jonka ensimmäisen toteutuksen loppurutistus sattui juuri samoille päiville!\nLentomatka oli huippu! Se teki Tukholmasta vihdoin oikean kaupunkilomakohteen, ilman kaljarallia tai kännisten seisovaa pöytää. Ja kun lento maksoi noin 80 euroa, oli se myös oleellisesti edullisempaa kuin risteily kaikkine lisäkuluineen. Yövyin lähes tyhjillään olleessa todella siistissä retkeilymajassa vanhassa kaupungissa: sain jättimäisen huoneen hintaan 40 euroa/yö. Siinä jo ainekset todelliselle elämysmatkalle!\nFiilis oli huipussaan, vaikka iltaa myöten nättinä alkanut lumipyry muuttui rännäksi ja loskaksi.\nNational Museum oli pieni ja suloinen verrattuna Madridin massiivisiin museoihin, joissa vierailin vain runsas kuukautta aiemmin, mutta pienuus oli tavallaan huojentavaa; ei tarvinnut stressata siitä, että näkee juuri ne tietyt maailmantaiteen klassikot.\nSen sijaan pujottelin seniorimassojen seassa ja selailin juuri mitä huvitti ja kävin välillä rentoutumassa kahvilassa viinin ja pullan parissa. Carl Larssonin klassikot pysäyttivät. Meidän yhteinen historiamme teki makean lisäsäväyksen moneen tauluun ja huoneeseen.\nJa jälleen se vahinko…\nVaikka kävin museossa molempina päivinä, kiertelin kaupungilla kuvaamassa ja söin hyvin, alkoi jatkuva yksinolo ja vierauden tunne syödä miestä muutaman tunnin jälkeen. Ja silloin astui kuvioihin vanha kaverini työnteko!\nSain huoneeni kello 15:00 ja seuraavat kolme ja puoli tuntia katselin syrjäsilmällä SVTtä ja tein jotain, taittotyötä, mistä pidän ja missä tiedän olevani hyvä. Se auttoi minua taas löytämään henkisen tasapainon ja nautinto oli taas läsnä. Ja työn valmistuminen on aina yhtä palkitsevaa, minkä myötä oli huikea fiilis päällä kun lähdin viimein Södermalmille päin etsimään jotain huokeaa ja maittavaa päivällistä.\nJa tämä osoittaa jälleen, että vaikka yrittäjälle työ on velvollisuus ja joskus rasite, on se myös etuoikeus ja nautinto, kun sen on itse valinnut ja omakseen ottanut.\nTagged auringonlasku, Gamla Stan, lehdentaitto, loma, nautinto, Ruotsi, Tukholma, työ, vanhakaupunki\n0 1057 0 Comment\n0 1366 0 Comment\nPosted in Matkailu Valokuvaus Yleinen Yrittäjyys\nOlin viisi päivää ja neljä yötä kuvausmatkalla maakunnissa. Vaikka asiakas ei ollut vielä ostanut ajatusta, uskoimme yhteistyökumppanini kanssa ideaamme niin,…


BMW:n iDrive-järjestelmä on jatkossa täysin suomenkielinen - Teknavi\nBMW:n iDrive-järjestelmä on jatkossa täysin suomenkielinen\nSuomeen tulevien BMW mallien iDrive-järjestelmät ovat jatkossa suomenkielisiä suoraan tehtaalta. Uudistus koskee autoja kuluvan vuoden heinäkuun tuotannosta alkaen.\nJatkossa siis keskinäytön kaikki valikot ja asetukset, mittariston näyttö, navigointi ja navigoinnin ohjeet ovat suomenkielellä.\n” On tärkeää, että jokainen asiakkaistamme saa jatkossa navigoida ja tutustua uuteen autoonsa omalla kielellään. Tämä luo meille selkeästi myös aivan uudenlaisen kilpailuedun Suomessa”, BMW Suomen toimitusjohtaja Mia Miettinen kiteyttää.\nBMW on ensimmäinen saksalaisista premium-merkeistä, joka tuo suomenkielen tarjolle jo tehtaalta lähtien.\n”Olemme tehneet tämän hankkeen eteen töitä jo yli 5 vuotta, sillä pienestä markkinastamme ja väkiluvustamme johtuen Suomi ei ole aina ensisijalla kielihankkeiden kohdalla”, BMW Suomen jälkimarkkinointijohtaja Tapio Kontkanen täydentää.\nUudistus koskee kaikkia muita paitsi X1- ja Z4-malleja.


Laajasalon raideyhteys - Sivu 19\nSivu 19 / 133 Ensimmäinen ... 91516171819202122232939597999119 ... Viimeisin\nNäytetään tulokset 271-285/1988\n20.11.2007, 11:42 #271\nEihän se vaikuttaisi edes eteläisen (ilmeisesti haudatun) vaihtoehdonkaan mukaan toteutettua linjausta, ainakaan jos oheista karttaa on uskominen.\nEi niin, silta jää kätevästi juuri alueen ulkopuolelle. Mutta niin jää Santahaminakin, ja silti mietitään nyt, voiko sinne rakentaa ylipäätään yhtään mitään ettei Suomenlinnan arvo kärsi. Luulen, että kartta on enintään suuntaa-antava ja koko asia pahasti kesken.\nSikäli tuolla ei ole käytännön merkitystä, että KSV on koko lailla siirtynyt tuon pohjoisen vaihtoehdon suunnitteluun ja unohtanut Katajanokan kautta kulkevan vaihtoehdon.\n13.01.2008, 00:06 #272\nLaajasalon raideyhteydestä on olemassa muutama melko kattava selvitys. Itse kannatan metrolinjaa Kruunuvuorenrantaan ja Laajasaloon. Laajasaloon tarvitaan pohjoisen metrolinjan kääntöraiteet ennen kuin metroa jatketaan Santahaminaan. Tietenkin esimerkiksi Punavuoren ja Munkkisaaren tilavarauksiin se on myös mahdollista tehdä. Mutta ne on toisaalta varattu Viikin suunnan metrosuunnitelmille.\nSantahaminen luovutus puolustusvoimilta Helsingille on jokseenkin ilmeinen. Pääkaupunkiseudun asuntotarpeeseen Santahamina on yksi Helsingin viimeisiä kasvuvaroja. Mutta on myös ehdotettu tekosaarien tekemistä Helsingin edustalle. Sinnehän on jo metro osoittamassa Punavuoresta ja Munkkisaaresta jos Viikin suunnan metron eteläisiä kääntöraiteita vaikka tekosaarille jatkettaisiin. Hollantiin rannikolle on kaavailtu jättimäistä tulppaanitekosaarta uusine kaupunginosineen rannikon suojelemiseksi tulvilta. Joten ei tekosaariajatukset täysin utopistisia ole.\nHelsingissä tekosaaria todennäköisempää kuitenkin on Santahaminan ottaminen asukaskäyttöön, joten Laajasalon metroyhteys ensimmäisessä rakennusvaiheessa on perusteltua Laajasalon ja Kruunuvuorenrannan joukkoliikennevälineeksi, seudulliseen joukkoliikenteeseen sekä pohjoisen metrolinjan kääntöraiteeksi.\nMeren ylitykseen kannatan siltaa vaikka 1.5-2km pituinen silta onkin melko pitkä ja tunnelikin tähän sopisi. Kevyen liikenteen ja mahdollisesti raitioliikenteenkin ylitys on oltava mahdollinen. Vaikka metron rakentaminen olisikin keskustassa kesken voidaan väliä liikennöidä rakennustöiden ajan esimerkiksi vesibussilla. Ehkä tosiaan tunneli on parempi jos siltaratkaisu todetaan liian pitkäksi. Mielestäni silta kyllä korostaisi alueen luonnetta. Kruunuvuorenranta, Laajasalo ja Santahamina myöhemmin tulevat olemaan urbaani, runsasväkinen ja merellinen kaupunginosa. Sillan täytyisi sopia kummankin rantojen rakennustyyleihin ja siluetteihin. Läppäsiltaratkaisu ei estäisi vesiliikennettä.\nLaajasalon raideyhteyden myötä on mahdollista avata Korkeasaareen asema. Mutta se olisi kyllä sellainen extra-bonus HKL:lta vasta jossain tämän kyseisen metrolinjan aivan loppuvaiheissa. Korkeasaaren Eläintarhasta on tosin esitetty eriäviä mielipiteitä kaupunkilaisten keskuudessa ja ilmeisesti jopa eläintarhan vastustusta? on esiintynyt. Itse en niin välttämättä välittäisi eläintarhasta ainakaan Korkeasaaressa ja saaren muuttaminen asuinkäyttöön,, onkohan se totaalisen mahdoton ajatus? Vaikka sopii siellä toki Zoo olla.\nViimeisin muokkaaja sebastin; 13.01.2008 kello 00:41.\n13.01.2008, 10:20 #273\nLaajasalon raideyhteydestä on olemassa muutama melko kattava selvitys.\nOletko perehtynyt näihin ja ymmärrätkö ne?\nNäitä selvityksiähän on kahdenlaisia: KSV:n tekemiä ja HKL:n julkaisemia. Jälkimmäisissä on osoittautunut olevan koko joukko virheitä, jotka kuin sattumalta vaikuttavat metroratkaisun eduksi. Pidänkin varsin omituisena tällaista tilannetta kaupungin sisällä.\nEn ihmettele, että kannatat metroa Laajasaloon, koska kannatat metroa ihan minne vain. Metrossa Laajasaloon ei vain satu olemaan mitään taloudellista tai liikenteellistä järkeä. Lisäksi se heikentäisi joukkoliikennepalveluita verrattuna ratikkaan, koska palvelutaso on olennaisesti huonompi.\nSantahaminaan on turha vedota, koska sitä ei olla rakentamassa. Jos mielipiteet ovat tulevilla sukupolvilla toiset, niin se on sitten heidän asiansa. Satojen miljoonien metrolinjoja ei kannata rakentaa vuosikymmeniksi odottamaan tyhjän panttina. Siksi toiseksi on todennäköistä, että merenpohjan kallioruhjeen vuoksi tunnelin rakentaminen on toistaiseksi käytännössä mahdotonta teknisesti, ei pelkästään taloudellisesti.\nMutta on myös ehdotettu tekosaarien tekemistä Helsingin edustalle. Sinnehän on jo metro osoittamassa Punavuoresta ja Munkkisaaresta jos Viikin suunnan metron eteläisiä kääntöraiteita vaikka tekosaarille jatkettaisiin.\nOnko Helsingin alla salainen metrotunneli Punavuoressa ja Munkkisaaressa? Dekkarit ja muu viihdekirjallisuus ovat eri asia kuin vastuullinen liikennesuunnittelu.\n03.04.2008, 04:53 #274\n03.04.2008, 08:15 #275\nKSV:n selvitys tulee ks-lautakuntaan ja todennäköisesti myös jl-lautakuntaan toukokuussa. Olisi pitänyt tulla jo viime kuussa samaan aikaan kun käsiteltiin Kruunuvuorenrannan asemakaavoitusta, mutta työtä on viivyttänyt HKL:n antamien tietojen puuttuminen. Vasta viime viikolla HKL:stä tuli liikennöintiin liittyviä tietoja, joita on odotettu kuukausikaupalla.\nEsitys on mitä todennäköisimmin raitiotie pohjoista reittiä eli Liisankatu - Sompasaari - Korkeasaari - Laajasalo.\nTervasaaren ja Sompasaaren väliin tulee 2-osainen läppäsilta Hanasaaren voimalaitoksen hiililaivaliikenteen tarpeisiin. Silta avattaneen kerran kolmessa vuorokaudessa jolloin liikenne on poikki noin 10 min. Tieto avaustarpeesta on 3 tuntia ennakkoon. Avaus voi olla minä vuorokaudenaikana hyvänsä. Katkon aikana Laajasalon ratikkavuorot voidaan kierrättää takaisin tai ajattaa Hakaniemen kautta. Poikkeus koskee 3-4 vuoroa suuntaansa, jos on kyse vilkkaan liikenteen ajasta.\nTarkoitus on, että hanke etenee ilman viivytyksiä ja yhteys saadaan käyttöön samaan aikaan kun Kruunuvuorenrannan ensimmäiset rakennukset valmistuvat. Näin yhteyden kustannukset voidaan kattaa rakennusoikeustuloilla, koska nopea yhteys nostaa maan arvoa yhtä paljon kuin yhteys maksaa.\nHKL on entisen suunnittelujohtajansa toimesta tarjonnut ratikan sijasta liityntäliikennettä ja metroa, joka rakennettaisiin ehkä 30 vuoden kuluttua. Matinkylän metron hankesuunnitelman kustannusarvio on tuplannut tämänkin metrosuunnitelman kustannusarvion ja tehnyt sen entistä kannattamattomammaksi ja epätarkoituksenmukaisemmaksi ajatukseksi.\nKruunuvuorenrantaa käsittelevä verkkosivuni tässä.\n10.04.2008, 16:56 #276\nMuinaisena laajasalolaisena raitiovaunu tuntuu kyllä järkevämmältä ajatukselta. Miten on, Antero, jos Santahamina rakennetaan joskus, kuinka suuren lähiön liikennetarpeet ratikka voi kattaa? Metro kuulostaa perstuntumalta hieman ylimitoitetulta.\n06.06.2008, 15:40 #277\nLaajasalon joukkoliikenneratkaisun valinta on joukkoliikennelautakunnan ensi viikon esityslistalla. Lautakunnalle esitetään rakennettavaksi raitiotietä siltayhteyksin Laajasalosta Korkeasaaren, Sompasaaren ja Kruununhaan kautta.\nTulevaisuudenvaraukseksi esitetään pikaraitiotietä Santahaminasta Katajanokalle.\nEsityksessä lautakuntaa kehotetaan esittämään kaupunginhallitukselle, että se kehottaisi joukkoliikennelautakuntaa ja kaupunkisuunnittelulautakuntaa sekä Laajasalon raitioliikenneratkaisun että kantakaupungin muun raitioliikenteen hyvän palvelutason varmistamiseksi toteuttamaan raitioliikennettä nykyistä voimakkaammin suosivat liikennevaloetuudet keskustassa ja valmistelemaan esityksen henkilöautojen väärinpysäköinnin merkittäväksi vähentämiseksi raitioliikennekiskoilla.\n06.06.2008, 16:06 #278\nEn jostain syystä saa liitettä auki. Mistähän mahtaa johtua?\nEsityslistatekstin pohjalta yhdyn kyllä esittelijän näkemyksiin täysin. Sitä en ihan sulata, että Laajasalon ratikka hidastaisi keskustan rv-liikennettä 20%, mutta pidän ihan hyvänä tuollaista pelottelua, jos sen avulla saadaan parannettua liikennevaloetuuksia ja mahdollisesti muutenkin tehtyä likenneympäristöstä rv-myönteisemmän.\nMaanantaina tulee myös kslk:n listateksti nettiin, silloin sitten saa tuon raportinkin auki sitä kautta. Kslk:n teksti lie aika pitkälti yhteneväinen jlk:n tekstin kanssa, siihen ainakin on valmistelussa pyritty.\nSe on hiukan outoa, että saman esityslistan Töölön metro -asiassa puhutaan yhä vielä Laajasalon metrosta, joka kuitenkin sitten Laajasalo-pykälässä käytännössä kuopataan. Ehkä Töölön ja Laajasalon koordinointi ei täysin ole onnistunut.\nYksi pieni yksityiskohta: metron liikennöintikulut ovat ratikkaa selvästi edullisemmat (4,5 Me/vuosi). Voisi siis ajatella, että metro kannattaa tehdä, koska ajan mittaan se olisi ratikkaa edullisempi. Vai voisiko kuitenkaan? Investointien hintaero on niin suuri, että vasta sadan vuoden jälkeen tuo 4,5 Me/vuodessa saatu säästö alkaisi näkyä. Tämä vieläpä täysin ilman korkokustannuksia. Ja sadan vuoden päähän tuskin tänään suunnittelemme mitään (vrt. Helsinki vuonna 1908...). Lisäksi liikennöintikustannuksista täytyy sanoa, että vaikka onkin käytetty HKL:n "ennusteyksikkökustannuksia" niin veikkaisinpa, että ratikan yksikkökustannukset tulevat laskemaan ennustetusta nopeiden osuuksien ja mahdollisen kantakaupunkinopeutuksen myötä, vastaavasti bussien yksikkökustannukset nousevat tällä hetkellä niin voimakkaasti, ettei sitä varmaan ole HKL:ssä osattu ennakoida.\nKaiken kaikkiaan toivon että esitys menee sellaisenaan läpi ja että kh kiirehtii hankesuunnitelman laatimista. Kiire sen kanssa tuleekin, kun rata olisi tarkoitus saada käyttöön heti alueen rakentuessa n. v. 2013-2015.\n06.06.2008, 17:15 #279\nJoo, on kyllä metka juttu nuo kaksi esityslistan tekstiä.\nToisessa, Laajasalon joukkoliikenneratkaisussa, puhutaan aika ennakkoluulottomasti jopa pikaraitiotiestä sekä sen varauksesta aina Helsingin keskustaan saakka (kuvin varustettuna, joihin on oikein piirretty Tvärbanan Bombardierin K4000 näköinen pikaratikka) ja tässä vaihtoehdossa keskustan asemien vaihtoehdoiksi esitetään samoja kuin varsinaisessa metroratkaisussakin olisi. Töölön metro-asia on puolestaan kuin täysin eri planeetalta ja siinä Länsimetron hankesuunnitelman mukaista automaattimetroa, lyhyin 90 metrin asemin ja laituriovin varustettuna, ollaan linjaamassa käytännössä samaan paikkaan. Eli pikaratikallako Kamppiin ja siitä automaattimetrolla Töölön ja Meilahden kautta Pasilaan? Toki esitysten valmistelijat näyttävät olevan eri "tiimiä", mutta tuntuu kuin kaksi eri suuntausta tai tuon suunnan joukkoliikenneratkaisua hieman "sotisivat" keskenään.\nTäytyy myöntää, että tuen voimakkaasti tuota pikaratikkavaihtoehtoa Laajasaloon ja Raide-Jokerin ohella juuri tämä ratkaisu voisi olla paras paikka tuoda tämä raideliikennemuoto myös Helsingin alueelle.\nViimeisin muokkaaja vristo; 06.06.2008 kello 17:40.\n09.06.2008, 06:59 #280\nSitä en ihan sulata, että Laajasalon ratikka hidastaisi keskustan rv-liikennettä 20%\nRiippuu keskustan määritelmästä Kaivokadulla niin todennäköisesti kävisikin, koska nykyisillä käytännöillä vaunut joutuisivat jonottamaan pysäkille ja Mannerheimintien risteyksen liikennevaloissa.\n09.06.2008, 09:43 #281\nMaanantaina tulee myös kslk:n listateksti nettiin, silloin sitten saa tuon raportinkin auki sitä kautta.\nNiin saa (linkki).\n09.06.2008, 13:27 #282\nPikaratikkasuunnitelmiakin on tuossa esitelty. Töölön metro taitaa olla hitaasti muuttumassa Töölön pikaratikkatunneliksi. Tai ilmajohtovirroitetuksi "metroksi"\nOlisi toivottavaa, että jatkossa tulisi esiin idea, jossa Töölön metro tulisi pintaan Pasilan haaran lisäksi myös Paciuksenkadulla eli Töölön metrosta vedettäisiin pikaratikkaa myös kohti Pitäjänmäki - Konalaa. Ja sitten vielä ehkä lisäksi tunneli Kamppi - Punavuori- Hernesaari - Jätkäsaari.\nKeskustan katuverkkoa käyttäen on vaikea saada riittävän nopeita yhteyksiä, jos halutaan tehdä pitempiä uusia yhteyksiä.\nTuota töölön tunnelia voisivat käyttää vaikka uudet nopeat pikaratikkalinjat\n1a) (Santahamina) - Laajasalo - (tunneliin) -Katajanokka - Esplanadi - Kamppi - Meilahti - (pintaan) - Munkkiniemi -Pitäjämäki -Konala - Pähkinärinne - (Kalajärvi)\n1b) (Santahamina) - Laajasalo - (tunneliin) -Katajanokka - Esplanadi - Kamppi - Meilahti - (pintaan) - Munkkiniemi - Pitäjämäki - Leppävaara - Laaksolahti - Jupperi\n2) (Jätkäsaari - ) Hernesaari - Kamppi - Meilahti - Pasila - (pintaan)- Viikki - Malmin lentoasema - Hakunila\n3) (Jätkäsaari - ) Hernesaari - Kamppi - Meilahti - Pasila - Käpylä -(pintaan) - Maunula - Tammisto - Pakkala -Lentoasema\nKun tunneliliikenne automatisoidaan ja katuverkossa ajetaan kuljettajilla, 60s-90s vuoroväli tunnelissa onnistunee. Vaihto samalla laiturilla sujuu nopeasti.\nViimeisin muokkaaja petteri; 09.06.2008 kello 13:33.\n09.06.2008, 14:43 #283\nHieno visio, Petteri.\nTässä virallisessa Laajasalon järjestelmävaihtoehtojen tarkastelussa esitetään pikaratikkaa Santahaminasta Katajanokalle ja sitten vaihto metroon, josta edelleen Kamppiin ja Pasilaan. Miksi näin? Onko ainoa "virallinen totuus" kahden vaunuparin, 90-metriset automaattimetrojunat? Kun metro on saatu muutettua pikaratikaksi jo noinkin pitkältä matkalta, onnistuu se helposti lopultakin matkalta, näin ainakin kuvittelisin. Ja tuloksena on huomattavasti toimivampi ja joustavampi joukkoliikennejärjestelmä kuin nykyinen jäykkä metron, jonka takia sen asematkin joudutaan rakentamaan puutteellisesti ja huonosti palveleviksi. Minimikaaresäde 400 metriä on hieman eri luokkaa kuin 25 metriä.\nMutta muuten ko. selvitys on mielestäni monin paikoin varsin ilahduttavaa lukea sen "uusien tuulien" takia. Mikä sitten lienee kääntänytkään "isoa laivaa"?\nViimeisin muokkaaja vko; 09.06.2008 kello 18:48. Syy: koko viestin lainaus poistettu\n09.06.2008, 15:05 #284\n10.06.2008, 06:39 #285\nKysymys Anterolle, joka on mukana tästä päättämässä:\nLukemieni lähteiden mukaan Terva- ja Sompasaarien sekä Kruunuvuorensalmen ylittäville silloille tulee siis myös ajomahdollisuus yöliikenteen busseille sekä pelastustoimen ajoneuvoille. Eli tuleeko ko. siltojen kiskotus olemaan normaalia urakiskoa asvaltilla? Jos näin on, niin miten aiotaan estää luvaton autoilu noilla silloilla? Bussi-Jokerin kuskina tiedän hyvin, että sen varrella olevilla joukkoliikenneväylillä luvaton autoilu on aivan päivittäistä (Huopalahden tunneli ja Oulunkylä-Viikki "bussirata"). Tuleeko noille silloille jokin henkilöautoilua estävä ratkaisu, joka tosin estäisi sitten mm. poliisin henkilöautojen ajon siellä? Minulla ei ole sinäänsä mitään sitä vastaan, että Helsingin pelastustoimi saa myös käyttöönsä nopeampia väyliä avun tarvitsijoille; voihan itsekin olla joskus sellaisessa tilanteessa. Myös yöliikenteen busseilla ko. joukkoliikenneväylä tulee olemaan matka-aikaa huomattavasti nopeuttava ratkaisu. Mutta ratkaisun tulisi olla mielestäni mahdollisimman "harmooninen" raitiotien kanssa.