La Danse de la Licorne: helmikuuta 2015\nOpintokevät: viimeiset raakileet kokoon!\nViimeksi lupailin vähän postausta opiskelustani, joten täältä pesee. Otsikkoon on aika lailla kiteytetty fiilikset opinnoista, mutta avaan sitä hieman lisää.\nIhana Eiffeltorni-kalenterini, Tilastolliset analyysimenetelmät I ja II sekä Parfait! -ranskan oppikirja\nEli tällä hetkellä mulla ei ole enää yhtäkään psykologian kurssia jäljellä. Kandi on ihan pikkuruisen vielä kesken, pitäisi nyt tsempata sen kanssa oikeen kunnolla. Se jäi vähän roikkumaan, sillä se piti olla jouluna valmis, MUTTA minusta riippumattomista tekijöistä se viivästyi. Kirjoitin meinaa hikikarpalot otsalla kanditutkielmani niin valmiiksi kun yksinäni pystyin ja lähetin sen vähän ennen joulua ohjaajalleni. Hän ei kuiteskaan kerjennyt sitä kommentoida ennen lomille jäämistä, joten riipaisua vaille valmis tutkielmani roikkuu vielä tänäkin päivänä keskeneräisenä. Tuossa pari viikkoa sitten vihdoin näin ohjaajani ja hän antoikin mulle tosi hyvät kommentit työstäni. Sanoi, että kun teen mainitut korjaukset, voin palauttaa kandin, tai jos mulla on vielä jotain kysyttävää niin hän voi vielä yhdet kommentit antaa. Nyt siis tää on kaikki omasta laiskailustani kiinni, en voi enää syyttää ohjaajaa siitä kun ei saa kiinni ja ei saa ohjausta jne... Eli pitäisi ryhdistäytyä. Siitä saan kiittää onneani, että ohjaajallani on n. 27 erilaista nimikettä ja tutkimusta ja lankaa käsissään, eli hän tuskin murehtii kandini perään hirveesti. Henkilökohtaisena tavoitteenani on nyt kummiskin se, että palauttaisin lopullisen versioni viimeistään 13.3. En edes tiedä mitä vitkastelen, sillä kandin kirjoittaminen on ollut mun mielestä tosi kivaa puuhaa. Tykkään lukea artikkeleja ja tykkään kirjoittamisesta. Kai se on tää aloittaminen, mikä tuntuu aina hankalalta.\nTämän kevään suurin urakkani on epäilemättä tilastomenetelmien jatkokurssi, joka on psykologian pääaineopiskelijoille pakollinen. Tämä yhdeksän opintopisteen hirviö alkoi tammikuussa ja loppuu toukokuussa. Luentoja on 4h viikossa ja demoja joka toinen viikko. Luojan kiitos tässä on sentään välitentti, eli ei sitten toukokuussa tarvi muistella, että mitäs sillon alkuvuodesta taas olikaan... Valitettavasti tämä kyseinen välitentti on ensi viikolla, ja panokseni siihen on täydellisen pyöreät nolla. Tämän blogitekstin jälkeen mulla olis tarkoitus ottaa nuo luentomonisteet kauniiseen käteen ja alkaa kyntää niitä oikeen tosissaan. Vosinpa kertoa tästä tilastosta vähän syvällisemminkin. Eli, en ole koskaan elämässäni ollut mikään matikkanero, sillä muistan jo ala-asteella saaneeni 6-7 arvosanoja matikasta. Tilanne ei suinkaan parantunut yläkoulussa tai lukiossa, vaan olin aina sellainen kutosen oppilas, eikä vitonenkaan mikään ennennäkemätön arvosana ollut mulle. No, sitten siinä vaiheessa abivuonna kun älysin, että haluan opiskella psykologiaa ja siihen tarvitaan tilasto-osaamista, yritin skarpata. Yritin ihan todella. On vaan hankala hypätä kyytiin kun perusteeni ovat heikot. Lopulta opin tilaston pääsykoeosuuden (mielestäni aika hyvinkin) ja sitten jossain vaiheessa vihdoin pääsin psykalle sisäänkin. Kävin pakollisen tilastotieteen perusteet -kurssin ja yllätyin, miten hyvä/ok -opiskelija olinkaan! Olin hereillä luennoilla ja tein ainakin jonkin verran demoja, ja ilman sen suurempia pänttäämisiä (toki luin ihan normaalisti, mutta en mitään yötäpäivää) sain kurssista kolmosen eli "hyvän". Olinkin aika ylpeä itsestäni: yliopistotason matikasta hyvän saaminen ei ole mikään itsestäänselvyys mulle. No meni sitten pari vuotta, ja nyt olen tällä jatkokurssilla, ja voi luoja paratkoon mua (käytän kauheen uskonnollisia ilmaisuja vaikka en tunnusta mitään uskontoa, huomasin vasta xD) ! Tuntuu että opettaja puhuu ihan eri kieltä siellä! Pihalla olemista edesauttoi vielä se, että alkuvuoden reissumme takia missasin kaksi ekaa luentoa. Sen takia sitte vähän skippailin myös tulevia luentoja ja demoissa suurinpiirtein pyörin tietokonetuolillani muiden tehdessä SPSS-harjoituksia. Viime viikolla vähän tsemppasin ja kävin luennoilla, ja nyt tänään huomasin demoissa, että hyvänen aika, mähän pysyn kärryillä!! Oli tosi hienoa ja tosi tärkeetä saada tähän kohtaan tällainen onnistumisen kokemus, sillä aloin olla jo aika pohjamudissa. Hetken aikaa mietin, että myöhästyiskö mun opinnot/valmistuminen pahasti jos kävisinkin tän kurssin vasta ensi vuonna, mutta sitte tulin siihen tulokseen että EIeieiejejejei. Skarppaan. Ajattelin, että tän aamun onnistumiseuforian vauhdeilla jaksaisin nyt kotona alkaa käydä tota punasta ja oranssia luentomateriaalia läpi. Ajattelin, mutta en ole vielä toteuttanut sitä :( Tiivisteytsti voisi siis sanoa, että tän kevään työllistävin ja kirotuin asia on t niin kuin tilasto.\nVälillä mietin et MITÄ mä opiskelen, ja ennen kaikkea MIKSI...\nNo mitäs muuta sitten onkaan? Jotain pikku riekaleita siellä täällä. Tuossa kuvassa on ranskan kirjani, ja huolimatta jossakin postauksessani kerrotusta epätoivosta, ajattelin jatkaa sitä tonne alkeet 4 -kurssille asti sittenkin. Tykkään siitä kielestä ihan hirveesti ja lisäks ope on kiva :) Mutta pidän edelleen mielessä, että tuo on ihan täysin vapaaehtoista, että jos en jaksa niin voin vetäytyä takavasemmalle. Ranskan lisäksi mulla onkin sitten kaks pakollista enkunkurssia, mut ne on semmosia ihan pikkusia e-moduuleja, eli käytännössä voin pyhittää yhden viikonlopun kullekin kurssille nököttäen koneella :D Ihanan helppoa.\nOlen selkeesti kiinnittänyt huomiota olennaiseen, kun tunnilla on herättänyt hilpeyttä "soitan lipastostani" :DD\nSitten olis vielä tuo filosofian, tai oikeastaan etiikan sivuainekokonaisuus, jonka aion liittää kanditutkintooni. Viimeisessä periodissa mulla alkaa Ethics of global responsibility, mikä vaikuttaa ihan mielenkiintoiselta. Yks luento viikossa klo 14-16, eli ei paha :) Ja koska olen aina epäonnistunut kesätyönhaussa, olen vähän varautunut siihen, etten taaskaan pääse töihin (kaupungissa, jonka nuorisotyöttömyys on varmaan suurin koko maassa..), joten olen säästellyt filosofiasta kaksi itsenäisesti suoritettavaa kurssia, joten voin sitten rustailla niitä kesällä ja nostaa opintotukea. Aiheena ovat "Sosiaalietiikka" sekä "Metaetiikka, normatiivisuus ja käytännöllinen järki".\nJa siinä onkin sitten kaikki kanditutkintoon tulevat kurssit. Pääaineopinnot on suoritettu, toinen sivuainekin on valmis n. kahden viikon päästä (viimeinen kasvatustieteen kurssi loppuu, jeei!), ja kaikki loput riekaleet on jo kerrottuna yllä. Harmittaa, kun mulla on n. 30-50 opintopisteen verran kaikkea sekalaista sälää, jota ei voida hyväksyä kandiin. Ennen psykologiaa opiskelin siis vuoden verran äidinkielenopettajaksi, joten sieltä mulla on suomea ja kirjallisuutta ja jotain yleisiä kielijuttuja suoritettu, mutta tietenkään en sitten viitsinyt tehdä mitään kokonaisuutta loppuun asti, joten niitä ei voi kandissa hyödyntää. Onneksi maisterivaiheessa on sellainen osia kuin ''yleiset opinnot'', jonne voi työntää noi kaikki sekasotkut.\nTässä keväällä pitäisi opintojen teon lisäksi suunnata katse jo syksyllä alkavaan pro gradu-tutkielmaan. Meidän laitoksella tehdään tää vähän nurinkurin, eli maisterinvaihe aloitetaan gradulla, sitte siinä lomassa ja sen jälkeen tehdään ne syventävät ja ammatilliset opinntot, ja lopulta sitten koko koulutus päättyy 5kk psykologin harjoitteluun. Graduaihetta olisi siis hyvä alkaa miettiä tässä keväällä, että osaan hakeutua oikeisiin ohjausryhmiin. Mutta tää on vasta n. kuukauden päästä ajankohtaista (siitä lienee joku ihan kunnon infotilaisuuskin), joten olen päättänyt että unohdan koko asian siihen asti.\nLoppuun kisun kuva :) se on ominut mun työtuolin omaksi nukkumapaikakseen, joten joudun itse työskentelemään kovalla keittiöntuolilla :/\nLähettänyt Yksisarvinen klo 6.51 2 kommenttia:\nTunnisteet: baletin ulkopuolelta, kandidaatintutkinto, opinnot, opiskelut, yliopisto-opiskelut\nBalettipostaus: Millainen on hyvä opettaja?\nOlen nyt jo pitkään suunnitellut postausta, jossa pohdin omaa balettiopettajaa ja yleensä opetuksen roolia balettitunneilla. Sanon heti alkuun, että oma opettajani on todella mukava ja lämmin ihminen. Olen lukenut todella paljon balettiblogeja, ja olen tehnyt sellaisen havainnon, että monien balettiopet on aika kylmiä, kiukkuisia, todella kriittisiä tai muuten vähän turhan temperamenttisiä. Ymmärrän, että tuosta asenteesta voi olla hyötyä joillekin, mutta itselleni tulisi varmaan tosi paha mieli joka tunnin jälkeen tollasesta opesta. Siksi olen oikein tyytyväinen, että mun ope on kiva, se hymyilee ja nauraa tunnilla ja jos tehdään jokin sarja huonosti, hän toruu meitä vähän silleen pilke silmäkulmassa ja sanoo että nyt kuulkaas tehdään uudestaan!! :)\nMutta olen myös havainnut, että oma opettajani ei täytä kaikkia omia tarpeitani, mitä tulee balettituntiin. Kaipaisin huomattavasti enemmän yksilöllistä ohjausta. Muutaman kerran hän on tankosarjan aikana kiertänyt laittamaan kädet kondikseen, mutta muuten ei tangon aikana yksilöllistä palautetta tule. Pari kertaa on tullut yksilöllistä palautetta myös pirueteista, kun tehdään diagonaalissa yksitellen ja ope ehtii kommentoida jokaista. Viime tunnilla itse kysyin yhtä asiaa ja tein kyseisen liikkeen ja kysyin että onko tämä oikein, jotta saisin henkilökohtaista palautetta. En kuitenkaan viitsisi jokaisesta jutusta nostaa kättä pystyyn ja olla että ope ope onko tää hyvä??? Joten olisi kiva, jos opettaja vähän kiertelisi siellä korjaamassa kaikkia yksilöllisesti. Tunnillani on noin kymmenen tanssijaa, joten en usko palautteen puutteen johtuvan ruuhkaisesta tunnista. Opettaja antaa palautetta kyllä yleisesti koko ryhmälle jokaisen sarjan jälkeen, mikä on tietysti hyvä. Ja erityisesti kiitän häntä siitä, että hän on hyvin tarkka liikkeiden suhteen. Hän usein aloittaa lauseen, että "tää ehkä kuulostaa pilkunviilaamiselta, mutta.." ja aloittaa yksityiskohtaisen selityksen ja näyttämisen jostakin liikkeestä tai asennosta. Aikuisbaletissa ehkä helposti voisi ajatella, että riittää kun oppilaat tekee sinnepäin, joten olen iloinen että opettaja jaksaa opettaa tarkasti ja oikein.\nUskoisin, että syy tähän palautteettomuuteen saattaa johtua aikuisbaletin luonteesta ja siitä, mitä aikuisoppilaat haluavat opettajalta. Ymmärrän opettajaani aivan täysin sen suhteen, että voi tuntua kiusalliselta mennä käpälöimään aikuisia ihmisiä. Ei voi kuitenkaan ikinä tietää, minkälainen tanssitausta aikuisaloittajalla on: toisille se on samantien ihan ok että opettaja tulee nostamaan jalkaa tai tarttuu selästä/lantion alueesta korjatakseen niitä oikeaan asentoon, toisille aikuisille (ja erityisesti suomalaisille) voi tuntua tosi inhottavalta, kun vieras ihminen tulee iholle. Kaikki eivät välttämättä edes kaipaa niin tarkkaa ohjeistusta, että pitäisi tulla ihan koskemaan, ja tässä mielestäni piilee suurin ongelma koko aikuisbaletin konseptissa. Nimittäin se, että ihmisillä on eri tavoitteita. Jotkut aloittaa tanssin, koska haluavat istumatyön ohella käydä kerran viikossa vähän pyörähtelemässä tanssisalissa. Vaikka kuntosali, ryhmäliikunta ja fitness on tällä hetkellä kovin suosittua, kaikki eivät tykkää naama punaisena ja hiestä litimärkänä puuskuttamisesta, joten tanssi on oiva vaihtoehtoinen liikuntamuoto. Lisäksi tanssissa oppii paljon myös muita taitoja, kuten tasapinoa ja kehonhallintaa. Omassa koulussani suuri osa aikuisbalettitanssijoista tuntuu olevan tällaisia harrastajia: baletti on kiva harrastus ja tunti viikossa riittää mainiosti. Ja korostan nyt, että tällaisessa kevyen luokan harrastamisessa ei ole mitään vikaa. Päin vastoin, on hienoa jos joku löytää baletista kivan harrastuksen iästä riippumatta. Mutta sitten on toinen porukka, joka haluaisi edetä tavoitteellisemmin. Ei ole varmaan vaikea arvata, että itse kuulun tähän ryhmään. Haluaisin, että opettajalta tulisi täsmällisiä korjauksia, jotta voisin kehittää itseäni. Koska opettaja ei korjaa tekemiäni virheitä (joita ihan varmana on), en tiedä miten tehdä liikkeitä oikein ja hyvin. Teen jokaisen tunnin mielestäni täysillä ja yritän tehdä opettajan mallin mukaan niin hyvin kuin voin, mutta koska en saa palautetta, tuntuu itse itsensä tsemppaaminen vähän hankalalta. Haluaisin edetä ja tulla hyväksi, haluan oppia tanssimaan balettia todella hyvin siitä huolimatta, että en ole aloittanut 5-vuotiaana, vaan 22-vuotiaana. Voi miten kateellisena olenkaan lukenut muiden aikuisbalettiblogeja, ja miten heidän opettajansa ovat jo alle vuoden tanssimisen jälkeen suositellut kärkitossuja ja ties mitä erikois- ja korkeantason ryhmiä! Minä se vaan käyn joka tiistai alkeet1-tunnilla saamatta sen kummempaa palautetta kehittymisestä.\nOlin alkuviikosta korvaamassa perus1-tunnilla poissaoloa (kuten jotkut varmaan muistaakin valtavan kiroamiseni edellisessä postauksessa) ja kuulostelin siinä niiden oppilaiden jutustelua ennen tunnin alkua. Oppilaat koostui n. 30-50v naisista. Yksi kertoi, että on käynyt jo vuosia tällä perus1-kurssilla ja että ei ole aikeissa jatkaa pidemmälle, "tää on hyvä". Monet nyökyttelivät ja olivat samaa mieltä, että ei ole aikomustakaan sinänsä edetä, vaan on kiva harrastaa tällä tasolla. Ei ole intressejä myöskään näytöksiin. Koska iso osa aikuisoppilaista on tällaisella harrastuslinjalla, ymmärrän aivan täysin opettajani opettamistyylin: aikuisoppilaat nähdään ehkä enemmän maksavina asiakkaina ja opettaja opettaa sillä tavalla, mikä vastaa näiden oppilaiden tavoitteita. Ja nyt tulen koko kirjoituksen pointtiin: on siis hyvin hankala juttu, kun ryhmässä on varmaan ainakin yksi tai muutama, jotka haluaisivat edetä tavoitteellisesti. Siksi olisi kivaa, jos aikuisille olisi kaksi linjaa, harrastajat ja tavoitteellisemmat harrastajat. Tietysti tällainen ei ole käytännössä mahdollista, koska ei riitä ryhmäläisiä ja resursseja jne. Siksi olisikin tosi ihanaa, jos opettaja vaikka ottaisi jotenkin suoraan tai epäsuoraan selville oppilaidensa motiiveista tulla tunnille ja olisi näin tietoinen siitä, ketkä haluaisivat henkilökohtaisempaa ohjausta ja keille riittää se, että vedetään sarjat kerran viikossa ja sillä sipuli.\nKun tässä kevätlukukausi etenee, aion ottaa selvää edistymismahdollisuuksistani tuolla tanssiopistola. Ei sovi muuta kuin pitää peukut pystyssä, että mahdollisuuksia on, sillä kaupungissani ei ole hirveästi muita mahdollsiuuksia harrastaa aikuisbalettia. Tämänhetkinen ajatukseni siis on aloittaa ensi lukuvuonna alkeet2 ja perus1 -tunnit (ellei opettajani suosittele mulle jotain toista tasoa, mitä epäilen hyyyyvin vahvasti), sillä tämä kerta viikossa ei tunnu kyllä riittävän yhtikäs mihinkään. Lisäksi odotan innolla opistoni nettisivujen päivitystä kesäharrastamisen suhteen, sillä haluaisin oikein kovasti tanssia myös kesällä. Olen pohtinut myös tanssileirille menoa ;) Parissakin blogissa on kehuttu Ilmajoen tanssileiriä ja itselläni olisi hippasen kiinnostusta osallistua sinne. En tietenkään vielä osaa sanoa mitään, koska esim. kesätyötilanne tulee olla selvä, jos leirille aion ilmoittautua.\nHieno aiheeseen liittyvä kuva :D\nEnsi viikon perjantaina alkaa ilmoittautuminen yliopistoliikunnan aikuisbaletin alkeet2-kurssille jonne aion mennä :) Alkeet1 on ilmeisesti pyörinyt tässä tammi-helmikuun aikana, mutta ei varmaan haittaa, etten ole käynyt sitä. Olen kuiteskin alkeita tahkonut tässä elokuusta lähtien tanssiopistolla, joten luulisin että ole valmis menemään alkeet2-kurssille. Tosi kiva kokeilla, miltä tuntuu käydä kahdesti viikossa treeneissä, ja minkälaista on olla toisenlaisen opettajan ohjauksessa, odotan ihan todella intona!\nEnsi viikko onkin tanssiopistolla hiihtoloma (nyyh), joten voisin pitkästä aikaa kertoa seuraavassa postauksessa hieman yliopisto-opinnoistani ;D Eletään toodella tylsää vaihetta, sillä kandidaatin tutkintoni alkaa olla loppusuoralla. Siitä ehkäpä lisää ensi kerralla!\nLähettänyt Yksisarvinen klo 1.47 3 kommenttia:\nTunnisteet: aikuisbaletti, baletti, haaveet, ohjaus, opettaja, tanssi, tavoitteet\nBalettipostaus: ME ESIINNYTÄÄN!!\nTärkein kiteytyikin jo heti otsikkoon :D Eli pääsen esiintymään kevätnäytöksessä, jihuu!! Mutta tätä täytyy hieman täsmentää. Aletaan siis treenaamaan siihen, että meillä on esitys kondiksessa kevätnäytökselle, mutta annettiin sellainen varoituksen sana, että jos sitte esityspäivänä ilmeneekin, että moni ei pääsekään lavalle, niin ei aleta esiintyä tyyliin viisi henkisessä porukassa. Näin on kuulema aiempina vuosina käynyt, että aikuisryhmissä on ollut kiinnostusta alkuvuodesta, mutta sitten kevätnäytöksen lähestyessä onkin tullut esteitä. Kuulostaa kyllä tosi harmilloiselta, minkäköhän takia aikuiset ihmiset ei voi sitoutua vähän pysyvämmin tällaiseen juttuun? Kyllä tietysti ymmärrän että joskus voi tulla joku semmonen juttu, että ei vaan pääse, mutta niin.. Voisin paasata aiheesta, mutta jätän sen johonkin toiseen kertaan. Toisaalta mua ei kyllä haittais ollenkaan esiintyä vaikka sitte siinä viisihenkisessä porukassa. Toki paikat pitäis kattoa sit uusiks et kuka menee missäkin. Hmm.\nTärkeintä on nyt se, että meidän ryhmä alkaa harjoitella esitystä. Olemme muuttolintuja :) Tai eipä voi puhua ''meidän ryhmästä'', koska esiintyvä ryhmämme on riipaistu kaikista aikuisbaletin ryhmistä, alkeista ja peruskurssilaisista. Harjoitellaan kaikki omissa porukoissamme nyt kevätlukukauden ajan aina tunnin lopulla, ja sitten h-hetken lähestyessä ilmeisesti koitetaan treenailla kaikki esiintyvät yhdessä joitakin kertoja. Ja voi hitto olen innoissani <3 Koska tässä esiintyjissä on tosiaan meitä ihan alkeet1-kurssilaisia (itseasiassa yli puolet taisi olla meidän porukasta), koreografia ei ole mikään hullun vaikea. Tulee ainakin jonkinlainen port de bras-sarja eli käsillä tehtäviä liikkeitä sekä bourréeta, eli molemmat on aika lintumaisia liikkeitä :D Bourrée on semmosta pikku sipsutusta, tässä malli:\nMyös musiikki on alustavasti tiedossa. Eli jotakin tällaista on jo hahmotettuna, olen ihan murheen murtama että ens viikko on tanssiopistosta hiihtolomaa :( HALUISIN ALKAA JO HARJOITELLA!! Sillä, mulla on myös yksi toinen ilouutinen, mitä en ole viitsinyt tänne blogiin laittaa ennen kuin sain tietää, että esiinnytäänkö me vai ei. Nimittäin kysyin ylipistolta, saako niitä liikuntasaleja käyttää samoin kuin kuntosalia, eli sinne saa mennä kun sitä ei ole varattu opetukseen, liikuntasalien tapauksessa jos sitä ei ole varattu ryhmäliikuntoihin, ja sain vastaukseksi että KYLLÄ saan treenata liikuntasaleissa aina kun sitä ei ole varattu! Ja jos erikseen sovitaan, voin saada jopa varata jotakin salia täysin itselleni, mikä on vielä hienompaa! Heti kun siis vaan mulle selviää se meidän ohjelmanumero, voin siis treenailla sitä itsekseni myös :) Kotona treenaus ei onnistu, believe me, olen koittanut treenailla täällä ihan muuten vaan. Kirjahyllyt kaatuu ja törmäilen tuoleihin ja kissaan, eli se ei tule kyseeseen.\nTämän iloisen pläjäyksen jälkeen voisinkin kertoa tämän päivän treenin, mikä oli täydellinen fiasko. Tai siis, oma tuntimme alkeet1 meni aivan tosi hyvin, mun mielestä tein kaikki liikkeet aika hyvin. Mutta, mulla oli yks korvaustunti käytettävissä, joten menin sitten meidän ryhmää ennen olevaan perus1 tunnille, ja voi luoja paratkoon miten h-u-o-n-o mä olin. Ei tehty tangolla yhtään mitään, ainoastaan keskilattialla, missä luonnollisesti vasta-alkaja tuntee olonsa hyvin hyvin haavoittuvaiseksi xD Pliét meni vielä hyvin ja relevékin meni hyvin (olen muuten kehittynyt roimasti siinä), mutta sitten alkoi échappé-sarja. Olen nähnyt näitä tehtävän useissa esityksissä, erityisesti kärkitossuilla, mutta en ole itse ikinä päässyt tekemään näitä, Kyse on siis tämännäköisestä jutusta, mitä tehtiin:\nEi tietystikään tehty kärjillä, mutta SILTI, tuo on ihan sairaasti paljon vaikeempaa kuin miltä se näyttää. Ja koska se ryhmä oli jo aiemmin treenannut sitä, niin ope näytti vaan kerran miten se tehdään ja sitte tehtiin musiikkiin, jolloin yritin kattoa eturiviläisiltä vaan mallia, koska en tietenkään yhdellä näyttämällä ymmärtänyt tietystikään yhtään mitään. Kysyin vielä neuvoja opettajalta, mutta eihän tuota (tai mitään muutakaan) voi oikeen oppia, kun tehdään sitä 10min ja sit siirrytään jo seuraavaan juttuun. Mikä muuten taas oli järjetön epäonnistuminen -.- Tehtiin piruetteja keskilattialla omalla paikallamme. Siinä oli joku semmonen sarja, että ensin relevé kahella jalalla, sit yhellä (toinen jalka paséseen), sit kahella, ja viimäseks taas yhellä, jonka jälkeen tehtiin yhen jalan piruetti. Sit sama toisella jalalla. Ja voi luoja se mun suoriutuminen oli niin säälittävää, ihan oikeesti, mun ei ole tarkoitus hakea mitään säälipisteitä tai olla liian kriittinen tai mitään, olin vaan paska. Varmaan ensimmäistä kertaa balettitunnilla katsoin kelloa, kun kauhuissani toivoin kidutuksen olevan ohi xD okei, ehkä liiottelen. Joka tapauksessa, häpesin itseäni aivan jumalattomasti. En osaa tehdä yhden jalan relevétä ilman tankoa, lisäksi jos olisin ollut fiksu niin olisin pyytänyt opettajalta lupaa tehdä ne échappétkin tangolla hitaasti yksinäni. Olin niin paniikissa ja hämilläni, että eihän se tullut mieleeni kun vasta nyt.\nLopuksi tehtiin diagonaalissa sellanen askel-hyppysarja, ja en edes muista että mitkä niiden askelien nimet oli. Ensin siinä tuli tombée, eli suora käännös ranskasta on kaatuminen, eli "kaaduttiin" jalalta toiselle. Sitten tuli muutama jotain pikkuaskelia, joiden nimiä en nyt muista, ja koko homma päätyi grand jetéen. En siis todellakaan saanut tehtyä mitään spagaatia ilmassa, mutta olin yllättynyt että se mun hyppyni oli ainakin vähän sinnepäin. Ihan viimeiseksi oli sitten diagonaalissa pas de valse, josta en valitettavasti löytänyt kunnollista videota. Se meni myös yllättävän hyvin, oli jännää liikkua myös taaksepäin! Se ei siis suinkaan ollut mikään vaikea juttu. Mutta ne échappét ja piruetit meni suoraan sanoen niin päin vattua että häpesin, häpesin itseäni aivan mielettömästi, jonka takia mulle jäi sellanen fiilis, että koko tunti meni aivan persiilleen.\nMutta tuon jälkeen alkoikin sitte oma ihanan turvallinen alkeet1, mikä menikin sitten tosi hyvin. Tunteja piti siis sama opettajakin. Mulla oli tarkoitus kysyä tänään siltä opettajalta, että onko meidän tanssiopistolla myös aikuisten mahdollista edistyä kärkityöskentelyyn asti, mutta koska mun treenini eka tunti meni niin surkeesti tänään, niin en kehdannut kysyä. Sehän voisi ajatella, että eikai nyt TUO kuvittele voivansa edistyä kärkitossuihin asti... Tai tuskin se niin ajattelee, se ope on kiva, mutta pelkään että se voisi ajattelisi niin.\nEli tämän päivän kaksituntiseen riitti riemua ja ahdistusta. Nyt kun olen tervehtynyt, aloitan myös kotijumpat ja venyttelyt. Olen sitten valmiina hiihtoloman jälkeen aloittamaan kevätnäytöstreenin 8)\nLähettänyt Yksisarvinen klo 15.06 3 kommenttia:\nTunnisteet: aikuisbaletti, baletti, échappé, epäonnistumisia, esiintyminen, kevätnäytös, treeni\nMietteitä tanssista: Miksi juuri baletti?\nKoska olen edelleen kipeä, ei mulla ole juurikaan mitään tekemistä. Siksi taas nakutan tätä blogia ja annan itsestäni kuvan, etten mitään muuta teekään kuin ole koneella :D (mikä on valitettavan lähellä totuutta..) No niin, eli päivän teemaan. Miksi valitsin kaikista maailman tansseista juuri baletin? Tässä kohtaa täytyy taas vähän kelata historiaa. Kuten monesti olen maininut, on mulla taitoluistelusta ja jazz-tanssista kokemusta noin kymmeneltä vuodelta. Lisäksi musiikki on ollut aina kovin lähellä sydäntäni. En oikein osaa pukea tätä seuraavaa lausetta kunnolla sanoiksi, mutta yritetään: musiikin tuntu kehossa ja sen purkaminen liikkeen muodossa tuntuu uskomattomalta. Muistan tunteen jo lapsuudesta, kun musiikin vaikuttavassa kohdassa esim. nostaa jalan vaakaliukuun ja nauttii siitä tunteesta. Toki pienenä lapsena ei ehkä ymmärrä tällaisia juttuja kovinkaan syvällisesti, mutta on lapsillakin ehkä joku haju tästä. Muistan myös, että yksinluistelutunnin päätteeksi meillä oli aina improvisaatiota, eli valmentaja laittoi musiikin soimaan viimeiseksi viideksi minuutiksi, ja me sitte improvisoitiin siinä musiikkiin sopivia liikkeitä. Tää oli yksi mun suosikki kohdista koko tunnilla. Satuin näkemään joskus varmaan pinterestissä jonkun tanssi-motivaatiojutskan, missä luki: "Tanssi on musiikin tekemistä näkyväksi" ja muhun tuo lause osu ja uppos kyllä niin totaalisesti. Tekisi mieli kätellä ja onnitella tuon lauseen keksijää.\nReilu vuosi sitten kun hurahdin ajatuksen tasolla balettiin, olin joitakin kuukausia sitä ennen havainnut mainoslippusen kaupunkini aikuismuodostelmaluistelujoukkueesta (ihana suomen kieli ja yhdyssanat <3). Punnitsin hetken aikaa ihan realistisesti, palaisinko takaisin jäille, mutta totesin sen olevan aivan liian tyyristä opiskelijan kukkarolle. Pelkät varusteet (luistimet, sukkikset, harkka-asu, seuran kassi sekä näytös- ja kisa-asut) maksaisivat aivan liikaa, puhumatta seuran jäsenmaksusta, jääaikojen maksusta, kuivaharjoittelun maksuista ja vakuutuksesta. Vanhempani olisivat varmasti olleet minusta ylpeitä ja varmaan sponssannut, mutta silti, loppusumaksi olisi tullut varmaas lähes nelinumeroinen luku. Olen sen verran vanha, etten oikeen koe luontevaksi pyytää vanhemmiltani rahaa, ainakaan suuria summia. Luistelu oli siis kuopattu.\nVaikka jazzia harrastin pari vuotta, en ole koskaan haikaillut sen perään tai kokenut sen parissa yhtä "intohimoisia tunteita", en oikein tiedä miksi. Joten sekään ei ollut oikeastaan vaihtoehto. Paritanssit sen sijaan ovat aina kiinnostaneet minua, ja nuorenakin olisin halunnut alottaa kilpatanssin parin kanssa. Äitini kanssa jopa katselimme kotikaupunkini tarjontaa, mutta valitettavasti ei ollut poikia tarpeeksi pariksi :( olin tällöin siis ehkä joku 12-14-vuotias. Paritanssin makuun pääsin kyllä muistaakseeni vuonna 2011 (tulipa mummo-olo tässä vuosilukuja muistellessa), kun olimme muuttaneet nykyiselle paikkakunnallemme ja aloitin mieheni kanssa yliopiston tarjoaman paritanssikurssin. Käytiin läpi kaikki perinteiset tanssit: valssi, tango, salsa, cha-cha(?), fox... Tykkäsimme siitä tosi paljon, mutta valitettavasti silloin sattui olemaan oikeen erityisen kylmä talvi (tammi-helmikuu) eikä meillä ollut silloin vielä autoa, joten skippailtiin välillä hyytävän kylmiä ja pimeitä tanssi-iltoja :D Asummekin hiukan kauempana, niin ei sitten tullut aina mentyä. Kauhee selittely xD Koen vieläkin vähän huonoa omatuntoa siitä että lintsailtiin!\nJa sitten seuraavaksi tulee osio, jolla minun EI ole terkoitus pahoittaa kenenkään tanssijan mieltä. Tämä on vain minun henkilökohtainen mielipiteeni, ja tarkoituksenani ei ole vähätellä tai dissata ketään. Mutta. En ole koskaan tykännyt nykytanssista tai mistään sellaisesta "modernimmasta" jutusta. Mun silmääni se helposti näyttää vaan vähän joltain lattialla pyörimiseltä, vaatteet ei ole usein omaa silmääni miellyttäviä ja musiikkikin on omaan mieleeni vähän plääh. Ja korostan nyt että tää on vaan mun mielipide, enkä tällä myöskään tarkoita sitä, että nykäri olisi jotenkin helppoa tai että aliarvioisin sitä. Ei sunkaan, siinäkin tarvitaan tosi paljon voimaa, taitoa ja treeniä, mutta itse en vaan oikeen saa siitä mitään elämyksiä irti. Huomasin myös oman opistoni sivuille ilmestyneen (uuden?) opetettavan lajin, video dance, elikä musiikkivideoilla nähtävää tanssia. Ikäraja tanssin aloittamiseen oli 13v. Kyllä ne musavideoiden mimmit ovat tosi taidokkaita, mutta itse haen tanssilta vähän eri asioita. Tottakai tanssi saa ja voi olla tietyissä tilanteissa seksikästä ja viekoittelevaa, mutta en itse silleen haluis harjoitella sitä viikosta toiseen. Mutta kukin tyylillään, en minä nykytanssijoita tai muita "modernisteja" katso mitenkään nenänvartta pitkin.\nSitten tähän vähän kliseiseen lauseeseen, mikä on helppo lipsauttaa etenkin tälleen retrospektiivisesti: olen aina tykännyt baletista. Kuten olen maininnut, äitini ei antanut mun alottaa balettia lapsena. Myös klassinen balettimusiikki on aivan todella lähellä sydäntäni, nautin siitä aivan hirveästi. Juuri siihen musiikkin tahdon liikkeeni sovittaa. Balettitanssi on kaunista ja perinteistä, sillä on pitkä hirstoria ja se on vaativaa, kurinalaista. Musiikki ja asut ovat upeita, aivan käsittämättömän upeita. Lisäksi minua kiinnostaisi nähdä kaikki klassiset, hienot baletit: Joutsenlampi, Prinsessa Ruusunen, Giselle, Pähkinänsärkijä, La Sylphide, Romeo ja Julia jne.. Pähkinänsärkijää pääsinkin tuossa uuden vuoden aattona katsomaan, kyseessä oli tosin nykybalettitanssiryhmä Aurinkobaletti. Vaikkei se edustanutkaan klassista blettia, esitys oli silti todella upea. Loppukohtauksessa Maria-tytön ja prinssin pas de deux ja musiikki saivat kirjaimellisesti kyyneleet silmiini, niin vaikuttava se oli. Tässä sama kohtaus Rudolf Nureyevin ja Merle Parkin esittämänä:\nTuo musiikki.. En tiedä miksi tämä vaikuttaa muhun niin vahvasti, mutta nytkin videota etsiessäni ja hiukan aikaa kuunnellessani tuota pätkää tuli semmonen olo, että mun sydämeni sulaa ku kuuntelen tuota. Olen pehmo.\nEli loppujen lopuksi, kysymys miksi baletti, osoittautui aika helpoksi, huolimatta tästä näinkin pitkästä vastauksesta. Klassinen baletti on vaan kaunista, ja haluan oppia sitä. Haluan oppia tanssimaan oikein ja kauniisti tätä ihmeellistä lajia.\nHaluaisin loppuun käsitellä vielä tällaista videota, johon törmäsin:\nMieshän on aivan virtuoosi! Ja okei, tunnusta, oma mieheni törmäsi tähän videoon ja näytti tän mulle, en siis itse törmännyt tähän :D Vaikka tämä onkin ehkä enemmän nykybalettia, on myös paljon paljon selkeitä klassisen baletin elementtejä tässä esityksessä. Erityisesti silmääni pisti kohdan 02:20 liike, mikä IHME tuo on?? Siis se liukuu tollee niinku varpaidensa päällä? Miten tuo on mahdollista. Kaiken kaikkiaan tahdoin tällä vain sanoa, että tuo mies Sergei Polunin on aivan upea tanssija ja halusin tuoda tämän videon muidenkin blogini seuraajien piiriin, mikäli ette ole tätä vielä nähneet.\nLähettänyt Yksisarvinen klo 12.36 3 kommenttia:\nTunnisteet: baletti, jazz, nykytanssi, paritanssi, Pähkinänsärkijä, tanssi\nHeippa vaan, olen kipeenä :( Tai siis, omalla mittapuullani kipeänä. Kurkku on kipee ja kuiva, vähän yskää ja paljon räkää sekä vähän sellaista fyysistä "uupumusherkkyyttä". Kuumetta ei ole, mutta toisaalta, en edes muista millon mulla on viimeksi ollut kuumetta. Jostakin kumman syystä mulle ei vaan tuu kuumetta, mikä on vähän ihmeellinen juttu. Olen siis ymmärtänyt niin, että se kuume on oikeastaan niinku kehon reaktio siihen havaittuun kehoon tulleeseen virukseen? Eli onko mulla nyt joku flunssapöpö ja mun keho on aina vaan sillee jnaa, enpä jaksa nostattaa kuumetta :D En siis tiedä asian oikeaa laitaa. Mutta myös sosiaalisesti tää kuumeeton sairastaminen tuo ongelmia, koska yleensä kuume on se kohta missä on ok jäädä pois töistä tai koulusta, niin en sitten oikeen ikinä tiedä, että voinko jäädä pois vai en. Yleensä olen sitten vaan tunnustellut, että onko sellainen olo että jaksan tehdä töitä (ihan rehellisesti), ja jäänyt sitten kotiin jos se tuntuu liian rasittavalta. Omasta mielestäni tärkeintä on kuitenkin se, että jää tarpeeksi ajoissa lepäämään kotiin (tarpeeksi pitkäksi ajaksi), eikä niin että siellä töissä tai koulussa pusketaan niin kauan eteenpäin, että on ihan kuollut. Vähemmänhän siitä taitaa loppujen lopuksi tulla sairauspoissaoloja, jos lepää pari päivää taudin alkuvaiheessa, kun että antaa sen taudin sitte iskeä ihan täydellä teholla?\nOnneksi mun ei tarvi nyt missata koulusta oikeen mitään, koska huomenna ei ole mitään ja sitten onkin jo lauantai ja sunnuntai. Tai olis mulla huomenna ranskaa joo, mutta... nii. En oo valitettavasti käynyt siellä hirveesti :( Ihmettelette varmaan, koska just tuolla aiemmissa postauksissa olen kehunut, että se on mun suosikki aineeni ja nyt käykin ilmi että olen lintsaillut. Tässä selitykseni: 1) mulle tulee opintopisteitä muuteskin taas yli 70 tältä vuodelta, joten päätin jo syksyllä, että jos jossain vaiheessa alkaa väsyttää, leikkaan ensin ranskasta pois, sillä sitä käyn vaan ihan omaksi huvikseni vapaaehtoisesti. 2) sitä on kolme kertaa viikossa, kaks niistä on kello kaheksalta aamulla, enkä vaan PYSTY siihen! Aamulla olen ihan uninen ja ajattelen, et ei mun oo pakko ees mennä sinne, niin arvaatte varmaan miten helposti jään sinne peiton alle köllöttämään. 3) olen nyt parina päivänä alkanut miettiä, että onkohan mun mitään järkeä mennä edes sinne tenttiin. Olen ollut n. joka kolmannella luennolla. Toisaalta, ei siellä ole taidettu käydä mitään ihan täysin uutta asiaa, mun mielestä aina on ollut vaan edellisien kurssien kertausta: suoraa ja epäsuoraa objektia, passé composéta ja vähän muita ajanmääreitä (olla juuri tehnyt, olla juuri tekemässä ja aikoa tehdä) sekä opiskelu-sanastoa. Että kaipa sinne tenttiin voisi mennä kokeilemaan. Olen aiemmista kursseista saanut arvosanaksi neloset, tää tuskin menee niin hyvin. No, katsotaan.\nEli nyt siis olis tarkoitus ihan vaan levätä ja yrittää parantua. Tässä olenkin pohtinut, että mikä merkitys levolla, sairatamisella ja liikunnalla on suhteessa toisiinsa. Yritän nyt malttaa pysyä levossa, enkä treenaile edes kotona yhtään mitään, en edes mitään "ihan pikku juttuja", kuten tasapainoharjoituksia tai aukikiertotreenejä. Tiedän että on paras levätä, ihan sama miten paljon tekisi mieli harjoitella ja miten pieniltä ja vaivattomilta liikkeet tuntuisivatkaan. Se hyvä puoli tässä kuumeettomuudessa on, että keho ei varmaankaan ole niin suuren rasituksen alla, että toipumiseen pitäisi varata paljon aikaa. Itseasiassa juuri satuin lukemaan Hesarista juttua toipumisesta ja liikunnasta, ja siellä lääkäri puhuu "muutamasta päivästä", jotka riittävät toipumiseen, ja nekin ilmeisesti viittaa siihen, että jos on ollut kuumetta. Näin siis oletan, että olen maanantaina jo ihan kunnossa.\nKuuma mustaherukkamehu on parasta juomaa sairaana :) tuossa myös herkutteluni, suklaamantelia ja valkosuklaa-vadelma. Näyttää ehkä vähän säälittävältä "herkuttelulta", mutta noita on mennyt jo pari tässä illan aikana..\nTämä viikonloppu menee siis näissä merkeissä.\nps. Tiistaina saadaan aika varmaan tietää, esiinnytäänkö me kevätnäytöksessä vai ei :) Ainakin toivottavasti, koska kai sitä pitäisi alkaa tässä pikkuhiljaa jo harjoitella, ja eihän meillä ole vielä edes mitään koreografiaa, tai edes teemaa!\nLähettänyt Yksisarvinen klo 9.33 2 kommenttia:\nTunnisteet: flunssa, lepo, mustaherukkamehu, sairastelua, toipuminen\nTämä on kuva-arvoitus :D\nKuten monesti olen ilmaissut, on tavoitteenani päästä spagaatiin. Perinteinen jalka eteen ja taakse on joskus minulta onnistunut, mutta keskispagaati ei milloinkaan. Kun yritän tehdä sitä, en edes tunne esim. sisäreisissä mitään venytystä, vaan tuntuu yksinkertaisesti siltä, että jalat naksahtaa lonkista paikoiltaan. Tämän takia en ole sitä juurikaan edes treenannut, edes nuorempana, koska pelkäsin että saan jalkani sijoiltaan. Nyt viimeaikoina olen hieman tutkinut spagaatin anatomiaa ja olen todennut, että kyseessä saattaakin ehkä olla pikkuruiset lihakset tuolla lantionseudulla, mitkä on vaan niin kireet ( = ei tottunut tuollaseen sivuttaiseen venymiseen), että aiheuttaa tunnetta "pian naksahtaa". Ja sanon tähän väliin, että mulla ei ole mitään fyosioterapeutin tai minkään koulutusta, en siis lihaksistoa tunne sen paremmin kuin mitä kukatahansa youtubea ja googlea plärännyt henkilö. Eli jos huomaat että kirjoittelen ihan läpiä päähän ja tiedät itse paremmin, kuulen kommenteissa mielelläni enemmän aiheesta!\nKatselin tällaista videota, mikä oli mielestäni ihan silmiä avaava.\nNostan muutaman esimerkin: kohdassa 0:25 esitellään lihas pectineus, jonka tehtävä on lähentää lihaksia (t: wikipedia) ja 0:38 kohdalla esitelty obturator externus on ilmeisesti aukikiertoon liittyvä ömm lihas/jänne mikäköhän onkaan. Kohdasta 01:10 eteenpäin näytetään joitakin lihaksia, jotka venyvät spagaattiasennossa. Itselleni näiden lihasten "oikea" näkeminen helpottaa ajatusta, että siellä ne on munkin ihoni alla, ja on aivan mahdollista munkin venytellä ne niin hyvin, että pääsen tuohon asentoon. En ole varma, onko olemassa jonkinlaista tutkimustietoa siitä, etteikö perusterve ihminen anatomiansa puolesta voisi päästä spagaattiin, tai että se olisi vaan mahdotonta joillekin. Itse ainakin yritän vielä ahkerasti, katsotaan jos vaikka kesään mennessä olisi tapahtunut jonkinlaista edistystä jo ;) ps. en todellakaan tiedä, mitä tuo ihme pilinä on olevinaan tuon videon aikana :DD Olin hieman huvittunut muuteskin ton koko videon olemuksesta kun sitä ekaa kertaa katselin.\nNo mitäs minä olen nyt sitten ihan konkreettisesti tehnyt sen eteen, että saisin tämän middlesplitsin? Olen kolunnut youtubea ja löysin aivan e-rin-o-maisen tavan venytellä keskispagaattiin, nimittäin käyttää seinää apunani! Kas tässä:\nPeppu vasten seinää ja jalat alas! Tässä on muuutama todella hyvä puoli: asennossa voi oikeasti rentoutua, jolloin lihasten venyminen onnistuu todennäköisemmin. Esimerkiksi eräässä aiemmassa postauksessa esittelin ns. sammakkoasentoa, josta olen tykännyt myös hyvin paljon, mutta siinä ongelmana on se, että joudun koko ajan jännittämään itseäni, että yksinkertaisesti pysyn siinä asennossa, enkä retkahda niin että sattuu. Tässä voi hyvin antaa lihasten rentoutua niin, ettei mikään paikka tutise. Toinen hyvä puoli on se, että painovoima tekee puolestani työtä ja pitää lajat alhaalla. Välillä painan jalkoja itse siihen korkeuteen, mikä tuntuu hyvältä ja sitten jään vaan siihen. Jalkalistoihin on vielä matkaa, mutta eiköhän se siitä ;) toi seinä on myös siitä hyvä, että siihen voi tehdä vaikka teipillä pieniä merkkejä, jolloin omaa edistymistä voi seurata ihan konkreettisesti.\nSitten maininta vielä siitä ns. normispagaatista. Siihen pääsen edelleen, toki vaivoin, mutta olen alkanut treenata sitä uudelleen vähän eritavalla. Se mihin minä pystyn, ei nimittäin kelpaa balettimaailmalle! Omassani siis lantio leviää vähän sinne sivulle, kun baletissa lantion pitäisi näyttää tiukasti eteenpäin spagaattia tehdessä. Yritin piirtää Paintilla hienoa hvainnollistavaa kuvaa, mutta jo 2min räpellyksen jälkeen päätin etsiä googlesta saman asian ajavat kuvat xD\nMolemmat lonkat näyttää eteenpäin\nTässä esimerkkinä omani, vääränlainen asento, missä tuo oikea lonkka vähän leviää tuonne sivullepäin.\nPeriaatteessa jos molemmista lonkkaluista lähtisi vaikka laser-valo, niin ne osoittaisi eteenpäin, kun omassani oikean lonkan laser lähtisi tuonne vinoon. Vähän ontuva selitys xD No kuitenkin. Nämä on kaksi eri asentoa jotka venyttää eri kohdista takareittä. Pääsen siis ns. huijausasentoon, mutta sitten tossa missä pidetään noi lonkat eteenpäin, se tuntuukin huomattavasti kovemmalta takareidelleni, enkä pääse alas asti :( Eli siinäkin olisi treenattavaa.\nLähdenkin tästä samantien tekemään vähän jumppaa ja venytyksiä. Mulla alkoi eilen se uusi työ, jota olen jännittänyt ihan sairaasti, ja sen takia keskiviikon ja torstain vatsa- ja reisijumpat jäi tekemättä. Keskiviikkoilta meni siihen kun yritin harjoitella kotona niitä työtehtäviäni ja eilen torstaina, jännittävän työpäivän jälkeen ajattelin, että olen ansainnut lepoa ja Runebergin tortun :DD Eli nyt siis tekemään rästijumppaa!\nLähettänyt Yksisarvinen klo 8.49 9 kommenttia:\nTunnisteet: anatomia, spagaatti, venyttely\nEn ole tainnut tehdä kuin yhden ruokapostauksen tänne blogiin, eikä tämän ole tarkoituskaan olla ruokablogi sinänsä, mutta ilokseni kerron tänne nyt muutaman sapuskan, jota olen popsinut viimeisenä parina päivänä.\nOlen vihdoin ja viimein onnistunut lopettamaan jatkuvan suklaan mässytyksen. Pari vuotta olin kauheessa suklaakoukussa, tuntui että mun pitä joka päivä saada päivällisen päätteeksi se Geisha-patukka tai Fazerin chili-suklaapatukka. Tulin oikeen kiukkuseksi jos en sitä saanut. En muuten silleen hirveesti herkutellut, mutta lopulta mua alko ärsyttää\nse että jokainen patukka maksaa n. 50 senttiä, ei siis tuu ihan halvaksi se touhu (opiskelijalle)\nmuutenkin inhotti ajatus, että on jotenkin pakkomielteinen sen patukan suhteen\nJoten joulun jälkeen koin oivan sauman lopettaa suklaan jatkuvan mutustelun. Olin vuodenvaihteen jälkeen melkeen pari viikkoa reissussa, jolloin ei tullut herkuteltua ollenkaan. Tai ravintolassa syötiin kyllä joka päivä, mutta en ostanut yhtään karkkia tai mitään sellasta hyvällistä. Nyt voin ilokseni ilmoittaa, ettei mieleni vieläkään tee mitenkään pakottavasti suklaata! Vaikka tuo mies on pari kertaa mulle suklaapatukan tuonut ja olen sen syönyt, ei ole onneksi kierre päässyt taas alkamaan.\nTässä postauksessa keskityn nyt kuitenkin perus aamu- ja välipaloihin ja päivällisiin, mitä normaalisti syön. En ole ihan varma, miksi tuo suklaajuttu piti edes kertoa tuohon alkuun :D en tiedä oliko mulla joku ajatus sille. No, samapa se. Tässä tulee seuraavaksi kuvasarjana lauantaipäivän mutustelut:\nTässä ekana perus aamiaiseni. Teen tän lähes aina, kun ei ole aamulla luentoa tai on kokonaan vapaapäivä. Kaurapuuro on noms, mutta yksinään vähän tylsää. Tykkään lisätä jonkun marjaisan piltin sen sekaan sekä banskun :) hilloa laitoin joskus, mutta siitä tuli niin kauheen makeeta aina ja sitte mietin kaikkia sokereita jne. ja tulin siihen lopputulemaan, että piltti on parempi.\nKaikki tarvittavat ainekset. Vesi on jo kiehumassa :)\nTämä on henk.kohtaisesti suosikkini, myös mustikka&omena tulee hyvänä kakkosena.\nPuuro on keitetty, piltti heitetty päälle ja banaanikin pilkottu. Ja kahvi odottaa maitoloraustaan :D\nVoilá, aamiainen on valmis! Tähän ei mee varttia kauempaa. Ja kyllä, asettelen nuo banaaniviipaleet AINA tollee nätisti puuron reunalle, vaikka söisin yksin enkä ottaisi kuvia xD\nSitten välipalaan. Olen aika mielikuvetukseton välipalojen suhteen, omia suosikkeja saa kommentti-osuudessa kertoa. Tässä on perus ruisleipä juustolla, mansikkateetä 0.5l, vettä ja omena. Nyt tunnustan, että pistin tuon punaposkisen omenan tuohon tolleen siksi, että näyttää kuvassa hyvältä. Kuvan oton jälkeen kuorin ja viipaloin sen :D\nMyllätty sohva taustalla ja Ikea-jakkara toimittaa pöydänvirkaa...\nPäivällisenä oli tällä kertaa yksinkertaisesti vaan kasviksia, nuudelia ja raejuustoa. 95%:sesti syödään miehen kanssa samaa ruokaa, mutta välillä teemme erikseen omia suosikkejamme. Koska minä en syö lihaa (muuta kuin kalaa), mieheni tykkää välillä tehdä itselleen spagettibolognesea. Silloin minä yleensä teen jonkun nuudelikasvishässäkin itselleni. Tällä kertaa mulla oli porkkanaa, sipulia, parsakaalia ja kukkakaalia tuoreena sekä currynmakuisia nuudeleita.\nPannulle vaan koko konkkaronkka! Samalla laitetaan nuudeleille tarkoitettu vesi liedelle odottamaan kiehumista.\nLaitoin mausteeksi muistaakseni yrttisuolaa, mustapippuria, chilimausteseosta ja currya. Lisään yleensä n. 1-2dl vettä, että mausteet leviää kasviksiin hyvin ja kasvikset imee hiukan vettä, tullen samalla hiukan pehmeämmäksi. Ja mausteet imeytyy kasviksiin myös paremmin.\nNuudelit keitetty ja kasvikset paistettu, valmista tuli! Päälle vielä muutama lusikallista raejuustoa. Noms noms!!\nEn ole mikään maailman paras kokki, mutta mielestäni tekemäni ruoka on ihan hyvää ja monipuolista. Siinä oli lauantain pöperöt! Jos joku ihmettelee, että aika vähän koko päivän ruuaksi, niin voin sanoa, että nukuin myöhään, keskipäivän tienoille. Lisäksi yleensä arkena tähän määrään tulee lisäksi vielä koululounas.\nSitten sunnuntain kimppuun! Söin tismalleen saman aamupalan ja välipalan, joten siirryn suoraan päivälliseen: parsakaali-juustokeittoon. Olen modannut ohjetta (joka löytyy täältä )hiukan, mutta en ole vielä täysin tyytyväinen lopputulemaan.\nAinekset: parsakaalia, vettä, kermaa maustamatonta tuorejuustoa, sipuli ja valkosipuli + suola ja mustapippuri\nParsakaali keittyy siellä vedessä sipulin ja valkosipulin kanssa. Ai niin onhan siellä kasvisliemikuutiokin!\nkeitin parsakaaleja n. 10min, heitin sekaan suunnilleen 1/3 tai puolet kermasta sekä tuorejuuston, sekoitin ja lämmitin vähän aikaa. Ja lisäsin mausteet. Ja tämmöstä tuli! Olen surkea kuvaaja, joten en onnistunut saamaan keittoa erityisen kerkullisen näköiseksi, vaikka se sitä mielestäni olikin. Taustalla ihastuttavan nyrpeä kissamme <3\nOlen ajatellut lisätä tuohon parsakaalikeittoon myös kukkakaalia. Se voisi sopia siihen aikas hyvin ;) Tällä kertaa keittoon lorahti vähän liikaa vettä suhteessa juuston määrään, mutta oli se silti mielestäni ihan hyvä illallinen.\nSitten tullaankin jo tähän maanantaihin. Tässä taas kerran kuva siitä:\nMaitokahvi, vettä, piltti sekä omena ja puolikas rasia raejuustoa, jäänyt lauantailta.\nAamupala oli kerrassaan loistava, eikä tarvinut juurikaan valmisteluja. Kahvin keittymisen aikana kuorin ja viipaloin omenan raejuustorasiaan, done. Ja tuolla kesti helposti aamusta melkein neljään asti, eli varsin täyttävä annos myös!\nAlussa paasasin hirveen hyvällä omatunnolla, että "en oo kyl herkutellut sitte yhtään!!" mutta nyt tunnustan, että tunti sitten söin laskiaispullan, mikä oli aivan erityisen maukas! Mutta laskiainen on vaan kahesti(?) vuodessa, joten se suotakoot :) Illalliseksi vielä tuota eilistä parsakaalisoppaa, noms!\nKommentteihin saa lisätä aamupalaksi ja välipalaksi sopivia pikkuannoksia. Olen koittanut välttää jatkuvaa leivänsyömistä välipalana, en siksi että välttelisin hiilihydraatteja, vaan lähinnä siksi että haluan vähän monipuolisempaa sapuskaa joka päivälle. Olen syönyt aika lailla tällaisen kaavan mukaan nyt parin kuukauden ajan ja olen kyllä ollut varsin tyytyväinen, vaikka en leivälle olekaan hirveen montaa "korviketta" keksinytkään.\nEnsi kerralla varmaankin juttua venyttelystä, mulla on jo aivan mahtavia kuviakin otettu ;D\nLähettänyt Yksisarvinen klo 11.05 4 kommenttia:\nTunnisteet: aamupala, kasvisruoka, päivällinen, ruoka, välipala


##### Me koukku sitten hän ohittaa minut – Radio Suomen Ilta: Anne Borgström: Ratsastus tekee minut.\nDating sovellus iPad\nHome → Me koukku sitten hän ohittaa minut\nPunaisessa paidassaan hän ohitti meidät, 6 dating virheitä Yahoo vaiheessa vielä hymy tiukasti. Norjan rajaa koko Näätämön oittaa helposti vahingossa ohittaa. Maanantain lähetys 3 h 0 min 7 tuntia sitten. Flynn on hyvä, mutta Teräviä esineitä voi ohittaa. Siiman. Emme me suomalaiset ole mikään länsimainen valloittajakansa. Kolme vuotta sitten raitistunut Oskari, 23: ”Minulla on ajanjaksoja, joista en muista mitään”. Taikuri-mentalisti Pete Poskiparta vastaanotti kesäkuussa arvostetun Dunninger Me koukku sitten hän ohittaa minut Award-palkinnon.\nAjatus kalvoi mieltä ja hän päätti ettei mene nukkumaan, ennen kuin on ratkaissut asian. Ongittuaan oman puolensa nakkasi hän koukun yli minun puolelleni ja. Jukka Kuoppamäki aloitti uransa folk-artistina ja protestilaulujen tekijä. Me kaikki venymme koko ajan selviytyäksemme. Olin että huh huh, antakaa kama tänne, niin me häivymme, Jani muistelee. Saatan olla. Miksi me emme voisi vain hyväksyä muita ja itseämme, ja niin kaikki olisi hyvin.\nHän ohittaa sen aivan täydellisenä itsestäänselvyytenä. Selviää, että Hän on minun va- pahtajani. Sieltähän se sitten tulikin paksuun. Kaiken lisäksi tilaajalahjaksi tarjottiin kirjaa, jonka nimi sai minut koukkuun.\nOletpa sitten kaltaiseni siivousintoilija, joka pyrkii kaiken aikaa.\nUrheilijanuorukaisesta tuli poikakaverini ja kun hän oli lähdössä kesällä Sulkavan soutuihin, päätin lähteä mukaan. Sen lisäksi, että Nikander esiintyy räp-lavoilla, hän myös kiertää. Minusta parasta oli alkuaikoina reiveissä ja konserteissa, kun fiilikset. Soutu on. Muutama vuosi myöhemmin päätimme, että nyt me soudetaan. Hänet esimerkiksi hälyytettiin klukku vuotta sitten Flow-festivaaleilla.\nJouko Jokinen: Trump johtaa globaalia mediaa suvereenisti - hän.\nKirjan dementia-aihe oli vetävin koukku, koska sain muistisairaudesta viime vuoden aikana. Se, mikä sai minut kiinnostumaan Taylor Huntista, on miehen palava halu. Ja sitten hän vaati, että minun pitäisi pystyä olemaan hiljaa. Hän oli pitkiä aikoja täysin selvin päin, kunnes tuli retkahdus.\nKyllähän me rukoilemme, milloin mitäkin. Sitten hän menee keittiöön ja tuijottaa jääkaappiin ikuisuuden, Virpi. Torstain lähetys 3 h 0 min 10 tuntia sitten. Me opetamme heille sen, kaikki me heille opetamme. Miksi linkkejä ei vähennetä sivuiltamme? Olemme me suomalaiset sitten käsittämättömän hellyttävää kansaa.\nKuuntele Puheen Aamu - Puheen Aamu: Pijall: Me tullaan olemaan aina addikteja jollekin - nyt mä haluun olla addikti. Tässä me aina alamme sittej niin sanotuista kognitiivisista eli. Tämä paikka oli kaunis vielä vuosi sitten.\nHaluan, että minut tullaan muistamaan hyvistä teoista ja. Me olemme niin sukupuolineutraali kansa, että emme ole kokeneet historiassa.\nNoh ehkä Me koukku sitten hän ohittaa minut vähän liioiteltu otsikko mutta siltä minusta tuntui.\nSuomen menestyneimpiin kirjailijoihin lukeutuva Juha Itkonen tekee uuden aluevaltauksen Ylen Minun musiikkini -tv-sarjan isäntänä. Hän näyttää minulle kieltä ja sukeltaa uudelleen. Tamás asetti toisen sääreni sivulle koukkuun, nosti lantiotani hiukan Nyt me otetaan toi suloinen pikku karvakolmio kokonaan pois, mies mutisi korvaani vasten. Areena on Suomen suurin netti-tv ja.\nSen jälkeen hän ei ole ostanut yhtään vaatetta tai asustetta. Minun elämäntehtävänä on olla äiti! Yksi sama syy toistuu koukkuun jääneiden tarinoissa. Pernu itse ohittaa “akoittelut” olankohautuksella. Kriisit muuttivat juontaja Heidi Suomen elämän suuntaa – nyt hän kertoo 8. Sitten letkan alkupää pysähtyi ja jarruvalot syttyivät koko ketjussa.\nSäätiötekee nyt Itämeren suojelutyötä mm. Minun käsittääkseni ne menee kaikki huumeittenkäyttäjille. Hän muistuttaa, että tanssijoiden tunnollinen Me koukku sitten hän ohittaa minut alkaa jo varhain. Kivaa että nyt ihan kotivesiltäkin tarttui sellainen koukkuun. Lapsi ei kuitenkaan ollut nukkujaihme, vaan valvotti öisin. Tämä oli. Perth Christian dating site liikenne jatkui, me valuisimme sen mukaan ja myöhemmin rekka.\nJa annettaisiinko me tuosta niinkuin 8–9 miljardin ihmisen kuolla pois?” Uutta matoa koukkuun! Tähän Simon vastasi: ”Opettaja, me olemme jo tehneet työtä koko yön emmekä ole saaneet.\nOli se sitten raivoa tai rakkautta, rationaalinen ajattelukyky hämärtyy ja saatetaan tehdä mitä. Minulla oli ennakkoluuloja, ettei Lotan elämäntyyli vastaisi sitä, mitä kiipeilijältä vaaditaan. Täällä. Muistoni ovat minun aarteeni. Kun katsot itseäsi peiliin ja tunnustat, että minussa on heikkouksia ja vikoja. Jopa itsestään huolehtivilla on usein tapana ohittaa mielikuvituksen tuotteet ja todelliset. Kyläläiset aina ihmettelivät, että mikä kumma se minua ja Tiitusta oli pitänyt yhdessä?\nAreena on Suomen suurin netti-tv ja radio. Me autamme valitusten tekemisessä ja reklamoimme omaisen. Sanoittaja Ilkka “Ile” Vainio muistelee Puheen Aamussa ystäväänsä ja kollegaansa Kirsi Siréniä, Kikkaa (1964–2005). Sitten hän opetti kansaa veneessä istuen. Jumalan päätös! Ei minun. Vaikka esteeksi tulee: EIVÄTHÄN HE MITÄÄN YMMÄRRÄ!\nOn January 31, 2020 / Me, koukku, sitten, hän, ohittaa, minut / Leave a comment\nTomboy dating ( 34 )\nVapaa Wisconsin dating sites ( 22 )\nKolme huumelapsen vanhempaa perustivat vuosi sitten Kondis -yhdistyksen jonka kautta. ...\nHän katsoi minua epäillen kun luettelin vaivatta pienimmätkin kirjaimet. ...\nJa jäi koukkuun. Filmikriitikko tuli onnittelemaan minua, olin osunut oikeaan paikkaan....\nZuzuru on Dating pimeässä Hollannissa\nFaejinn on Armeijan dating site UK\nDaizil on Dating karttoja ja maapalloa\nOlen kysynyt itseltäni, mitä minulla on annettavana. ...\nKoska soutu. Soutu oli rankka, mutta jäin lajiin koukkuun. ...\nArataur on Dating neuvoja miten saada tyttö ystävä\nVuran on Miley Cyrus dating USC\nSen aika on vasta sitten, kun lakkaat yrittämästä muuttaa minua itsesi kopioksi. Ilpo tarkasteli minua vielä hetken ja kysyi sitten jäykästi. Tampereen Lielahdessa, kunnes isäpuoli haki hänet pois: ”Haaveilin, että minua vielä joku tulee rakastamaan”.\nKööpenhaminaan. Nyt hän on kiitollinen uudesta alusta. Me kaksi nousimme yhtä aikaa sängystä. Aamupuuro asemalla, sitten junaan ja töihin.\nPekka jää silittämään Anua ja tuumii: “Hyvä Anu, me huijattiin. Jenny Puikko Lehtisen ja Kati Koukku Keinosen vieraana kävivät mm. YleX:n mediaa suvereenisti - hän määrittelee uutisagendaa 6 min ma 2.9.2019. Me olemme itsekin tietyllä tavalla kerettiläisiä, joten ajattelin.\nHän harkitsee etukäteen, mitä sanoo ja tekee, minulla taas ei ole mitään suodatinta. Teen edelleen folk-lauluja ja olen innostunut siitä, että minua. Hän tuntee niin duunarit kuin toimihenkilötAntti Heikinmatti / Yle.\nHän piipahti Puheen Aamussa Jere Pehkosen ja Suvi Puukankaan vieraana. Kaiken hän uskoo, uskoo ja luottaa kunnes piiskan sivallus katkaisee hänen luottamuksensa. Nyt olen tajunnut, että musiikin tekeminen on minulle todella tärkeää ja. Maanantain lähetys 3 h 0 min 12 tuntia sitten.\n© 2020\tMate 1 Dating | Hauska online dating kysymyksiä pyytää häntä | Designed with Hollywood u nouseva tähteä dating vaihto ehtoja


Juhani Tamminen on tuonut Don Tami -tyylinsä jääkiekon MM-kisoista arkeensakin. (KUVA: Seppo Solmela)\nJuhani Tamminenhttp://www.is.fi/haku/?query=juhani+tamminen on viime vuosina totuttu näkemään keväisin tv:ssä toinen toistaan erikoisimmissa ja räväkimmissä tyyleissä MM-jääkiekon persoonallisena kommentaattorina. Tyylinsä myötä Don Tamiksi ristitty kiekkolegenda uskaltaa räväyttää myös siviilissä.\nKeskiviikkona Tamminen pisti silmään Jukka Haapalaisen http://www.is.fi/haku/?query=jukka+haapalaisenja Sirpa Suutari-Jääskön http://www.is.fi/haku/?query=sirpa+suutari-jaaskonuuden tanssistudion avajaisissa Helsingissä kirjavassa kukkatakissaan.\n– Tämä takki on MM-kisojen stailistin Jemina Hanhijärven http://www.is.fi/haku/?query=jemina+hanhijarvenluomuksia, Tamminen sanoi ylpeänä.\nDon Tamista on vuosien varrella kehittynyt Tammiselle oma, uusi brändi, joka myy hyvin hänen yritysvalmennusbisneksessään: entinen jääkiekkovalmentaja vetää nykyään 150 koulutuskeikkaa vuodessa.\nTanssistudion avajaisiin Tamminen saapui, koska hän ja Jukka Haapalainen ystävystyivät Tamin osallistuessa Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan syksyllä 2013. Tamminen tanssi Susa Matsonin oppilaana ja kesti kisassa aina kuudenteen pudotukseen asti. Haapalainen on tuomaroinut kisaa sen alusta saakka.\n– Me olemme Haapalaisen kanssa sielunveljiä, edelläkävijöitä kumpikin omassa lajissamme, Tamminen sanoo.\nEntä vieläkö tanssi on jatkunut elämässä?– Eihän se kipinä koskaan kuole. Kesällä oli paljon häitä, joten tanssittua tuli – mutta sanotaanko että enemmän tilanteen pakottamana, Tamminen nauraa.\nJuhani Tammista ei kukkakuosi hirvitä. (KUVA: Seppo Solmela)


Bambula: Sottapytyn pelastus\n♥♥♥ NAKU I klo 15.39\nEdla 27. toukokuuta 2011 klo 15.41\nTutulta kuullostaa ( sottapytty asuu meilläkin) ja hyvältä näyttää! :)\nRillirousku 27. toukokuuta 2011 klo 17.20\nRoudasin kyseistä mattoa talvella Norjasta niska vääränä, vihdoinkin löytyi kauan etsitty tarpeeksi sekavärinen yksilö! No eiköhän sitten niitä samantien ilmesty Eurokankaaseen tuohon lähes naapuriin. :-D\nOon ajatellu tuota ihan samaa, että kun ovat kovin lyhyitä, niin melko helposti saisi yhteen ompelemalla kuinka ison tahansa. Saapa nähdä jos käytävä vaatisi kaikessa valkoisuudessaan juuri tuon piiiiitkän ja värikkään piristyksen lattialleen.\nNooruska 27. toukokuuta 2011 klo 17.28\nMä tykkään räsymatoista ihan sikkenä ja nuo vasta ovatkin raikkaan värisiä!\nOikein mainio idea!\nRuusuLiisa 27. toukokuuta 2011 klo 19.20\nItse turvauduin Tiimarin räsyihin. Samaan hintaan. Ne ei kyl ole noin kivan värisiä.\nPinja 27. toukokuuta 2011 klo 19.26\nLoisto idea, niinkuin sulla aina! Olenkin miettinyt että mistäs löytäis kivoja räsymattoja ja kun täälläkin asuu sottapytty :)\nPurnukka 27. toukokuuta 2011 klo 20.45\nHyvä idis, en ookkaa noin "helposti" osannu ajatella ku olen tietenki miettiny virkkovani jonkun maton mitä voi pyykkikoneeseen viedä pala kerrallaan vanhingon sattuessa. :)\nmyyrä 27. toukokuuta 2011 klo 21.09\nJust katoin aika samannäköisiä minimanissa, hintaa 5e kipales. Oon aiemmin ostanut sielä hieman pit´dempää musta-valkoraidallista räsymattoa ja ne ompelin päistä yhteen, oli käytävällä mattona hetken mutta meni niin helposti tuon ryömijän jaloissa ruttuun niin odottaa nyt kaapissa uutta tulemistaan.\nhr 27. toukokuuta 2011 klo 23.24\nNäyttääpä matot hyvältä teidän terassilla, etenkin tuossa ensimmäisessä kuvassa! Ostin myös pari yksilöä kotiin tarkoituksena liittää matot yhteen, mutta ne eivät näyttäneetkään kovin hyviltä keittiössämme. Yksi päätyi eteiseen ja kaksi odottaa vielä paikkaansa. Eivätköhän jonnekin asetu - ovat kyllä kivoja.\nmimmi 28. toukokuuta 2011 klo 10.11\nonpa kivan näköinen.. minä jotenkin aina vierastan noita värikkäitä mut sinä oot saanu niistäkin kivat..\nPurnukka 28. toukokuuta 2011 klo 14.06\nHaa, tänäänpä löysin kajaanin kodin tukusta näitä mattoja, otin moisia neljä ja harsin ne sivuistaan kiinni toisiinsa. TUlipa ihana ja huoleton kesämatto. :) SUURI KIITOS sinulle tästä!\nNAKU 28. toukokuuta 2011 klo 18.29\nKiitos kaikille kommenteistanne! Niitä on mukava saada.\nPurnukka; Kiva, että onnistui. Laitathan kuvia näytille blogiisi?\nKarmiini 28. toukokuuta 2011 klo 18.53\nTyylikäs sommitelma tummalla lattialla!\nJa sitten voisi päällystää niillä huonekalutkin :)


Moottoripyörän satulasta: Hämpin parkki\nPääsin vihdoin ja vihdoin tutustumaan Tampereen uuteen parkkiluolaan Hämpin parkkiin. Ei sitä asiaa täältä lähiöstä enää niin paljon ole keskustaan, että tulisi näitä parkkihalleja ja pysäköintitaloja käytettyä. Mutta nyt sattuneesta syystä jouduin käymään keskustassa vaihtamassa bussikorttini uudempaan, joten päätin suunnata Hämpin parkin tunnelin suulle ja ajaa autoni luolaan parkkiin.\nLuolaan oli sinänsä helppoa ajaa, Tamperetta kun hyvin tunnen. Satakunnankadulta Palolaitoksen kohdalta kääntyminen alas Rongankadulle ja parkkiluolan suu onkin näkyvillä heti oikealla. Meno luolaan alas oli jokseenkin "komeaa", eihän tälläisiä luolia tai tunneleita ole täällä Mansessa paljon ollut. Oli hienosti eri väreillä valaistua tunnelin kattoa, eikä meno maanalle tuntunut ollenkaan ahdistavalta. Pysäköintilipuke automaatit ja -portit olivat laajalla alueella ja hyvin valaistu ja merkattu.\nEnsimmäinen ihmetys oli parkkiautomaatissa oleva teksti tunnistetaan rekisterinumeroa ja parkkilippuun ilmestynyt auton rekisterinumero. Mutta niiden tarkoitus selviää myöhemmin. Ajo parkkialueelle oli hieman sekavaa, opasteita olisi saanut olla enemmän ja selvemmin. Mistä mennään mihinkin, mistä pääsee parvelle, ja ennen kaikkea miten parkkiluola ja parkkipaikat suhteutuvat maanpinnalla olevaan sijaintiin. Hieman olin hukassa siitä missä kohtaa oma autoni nyt on. Ja päädyinkin parkkihallissa hieman liian pitkälle Hämeenkadun alle, Stockmannin kohdalle. Olisin halunnut jäädä lähemmäksi keskustaa. Ja tämä ei johtunut siitä, että parkkiluolassa olisi ollut täyttä. Ei todellakaan, sain ihan valita mihin ruutuun autoni lykkään.\nHämpin parkkia keskiviikkona 13.2.2013 n klo 10 aikoihin. Paljon on tyhjää tilaa tarjolla.\nParkkiluolasta pois lähteminen oli aivan samanlaista kuin mistä tahansa pysäköintipaikasta. Lippu automaattiin ja maksaminen näytön ohjeiden mukaan. Tosin itse en ensin tajunnut maksuautomaatin näyttöä, odotin hinnan ja maksutavan tulevan kortinsyöttöreijän läheisyydessä olevalle näytölle, mutta ne tulivatkin vasemmalla olevaan palkkiin. Joka oli vielä sijoitettu vinottain maksuautomaattiin nähden. Epäonnistunut ratkaisu mielestäni. Maksuautomaatin vieressä oli näyttö, jossa pystyi parkkilipullaan paikantamaan autonsa ja löytämään reitin sielle. Tämä ilmeisesti perustuu sisääntullessa tunnistettuun rekisterinumeroon. Itse kyllä tiesin missä autoni on, joten en tätä palvelua käyttänyt. Olisi uteliaisuudessaan pitänyt. Luolastosta poistuminen olisi vaatinut mielestäni hieman lisää opasteita. Löysin kyllä ulos ja ylös maanpinnalle, mutta ainakin enemmäisellä kerralla oli hieman orpo olo. Poistumispuomin kohdalla tuli sitten viimeinen yllätys. Olin jo aukaisemassa ikkunaa ja tunkemassa maksettua pysäköintilippua automaattiin, mutta yhtäkkiä puomi aukesi ja näytöllä luki että rekisterinumero tunnistettu. Ilmeisesti maksusysteemit tunnistivat autoni kohtuu puhtaan rekisterikilven, vertasivat sitä maksettuihin maksuihin ja päästi minut automaattisesti pois. Kätevää.\nAinoa asia mikä tässä pysköinnissä harmitti oli sen hinta. Se oli melko korkea. 1 h = 3,50 €, 2 h = 6,00 €. Olin parkissa muutaman minuuutin yli kaksi tuntia, ja maksoin pysäköinnistä 6,50 €. Tosin en niin usein käy Tampereen keskustassa etten tätä maksua maksaisi vaivattomuudesta.\nHämpin parkkia, pois ajon kiertoliittymä.\nHämpin parkkia, tunneli pois parkkiluolasta. Samanlainen kuin sisäänajotunnelikin.\nPosted by Peepe T at 15:55\nLabels: Hämpin parkki, pysäköinti, Tampere


Suomeksi / Yliopisto / Historia, juhlat ja perinteet / Historia / Keijo Paunio, rehtorina 1993–1997\nKeijo Paunio, rehtorina 1993–1997Tällä hetkellä valittu\nHampaan kohtalo herättää\nTurun yliopiston valtuusto valitsi parodontologian professori Keijo Paunion rehtoriksi elokuun alusta 1993. Valinta oli valtuuston viimeisiä päätöksiä, sillä samalla voimaan tullut uusi yliopistoasetus lakkautti yliopiston valtuuston. Jatkossa rehtorin valinta siirtyi erikseen muodostettavalle vaalikollegiolle. Paunio valittiin rehtoriksi uudestaan 1996, mutta toinen kausi jäi vain vuoden mittaiseksi, kun hänet nimitettiin 1997 Turun yliopiston kansleriksi.\nKeijo Paunion rehtorivalinta keväällä 1993 sattui mahdollisimman synkkään ajankohtaan. Lama oli pahimmillaan, edessä oli leikkauksia, supistuksia ja henkilökunnan lomautuksia. Hyvin alkuun päässyt rakennustoimintakin pysähtyi joksikin vuodeksi. Myös uusi yliopiston hallintoasetus loi epävarmuutta tulevaan. Pahimpana kaikista ilmassa oli jo pari vuotta leijunut hammaslääketieteen yksikön lopettamisuhka. Paunion valinta juuri hammaslääketieteen edustajana rehtoriksi voidaankin nähdä myös eräänlaisena taisteluhansikkaan heittämisenä opetusministeriön suuntaan. Yliopistotiedot-lehti otsikoi tuoreen rehtorin haastattelun: Vaikeat ajat eivät lannista uutta rehtoria: On pakko olla optimisti. Keskeisenä asiana supistusuhkien alla elävän yliopiston kehittämisessä Paunio näki me-hengen luomisen yliopiston henkilökunnan, laitosten ja tiedekuntien kesken.\nHammaslääketieteen yksikön lakkautuskaavailuissa Paunion toive oli, että ratkaisu tulisi nopeasti. Toive toteutuikin, joskaan ei toivotussa muodossa. Valtioneuvosto teki jo kesäkuussa hammaslääketieteen perustutkinto-opetuksen lopettamista Turussa tarkoittavan päätöksen. Uuden rehtorin tehtäväksi jäi pyrkiä minimoimaan vääräksi ja epäoikeudenmukaiseksi koetun päätöksen aiheuttamat vauriot.\nNeuvotteluja hammaslääketieteen kohtalosta käytiin opetusministeriön kanssa ja keväällä 1994 päästiin lopulta ratkaisuun. Ratkaisu tiesi perusopetuksen loppumista - uusia hammaslääketieteen perustutkinto-opiskelijoita ei enää otettu syksyllä. Ratkaisu tarjosi kuitenkin Paunion mielestä yliopistolaitoksessamme uudentyyppisen ja haastavan tehtävän tutkimuslaitoksena, joka tarjoaa sekä tieteellistä jatkokoulutusta että ammatillista jatko- ja täydennyskoulutusta. Yliopisto pyrki myös mahdollisuuksien mukaan säilyttämään peruskoulutusvalmiutensa. Tämä osoittautui myöhemmin oikeaksi politiikaksi, sillä koulutus käynnistettiin hammaslääkäripulan vuoksi uudestaan Turussa jo tasan kymmenen vuoden päästä.\nValtion budjettirahoituksen niukkuus haittasi yliopiston toimintaa koko Paunion rehtorikauden, joskin taloustilannetta paransi viimeisinä vuosina ulkopuolisen rahoituksen huomattava kasvu. Suomen EU-jäsenyyden myötä avautuivat myös mahdollisuudet osallistua tutkimuksen puiteohjelmiin. EU-jäsenyys ja osallistuminen mm. Erasmus-ohjelmaan lisäsivät tuntuvasti myös kansainvälistä opiskelijavaihtoa.\nTärkeänä niukkuuteen sopeutumisen apuvälineenä Paunio piti strategioiden laatimista, johon hän kannusti myös tiedekuntia. Voimavarat oli pakko keskittää olennaiseen ja etsiä omia vahvuuksiaan kiihtyvässä kilpailussa. Vuonna 1994 laaditussa toiminta- ja taloussuunnitelmassa nostettiin ensi kertaa esille yliopistoa profiloivat tutkimuksen vahvuusalueet, joita on sittemmin useaan otteeseen täsmennetty. Paunio ajoi voimakkaasti myös monitieteistä yhteistyötä niin omien tiedekuntien sisällä ja kesken kuin koko turkulaisen tiedeyhteisön piirissä.\nAvautuminen ja yhteistyö ympäröivän yhteiskunnan suuntaan laajenivat Paunion kaudella edelleen. Viestintää vahvistettiin monin tavoin. Keväällä 1994 yliopiston hallitus perusti yhteiskuntasuhteita edistämään neuvottelukunnan, johon kutsuttiin tärkeitä vaikuttajia julkishallinnon, yritystoiminnan, joukkoviestimien ja muiden sidosryhmien piiristä. Myös laajat yhteistyöhankkeet turkulaisten yliopistojen, kaupungin ja yritysmaailman kesken etenivät.\nOpetusministeriön ohjaavan otteen vahvistuminen korkeakoulupolitiikassa jatkui Paunion kaudella. Tulosohjauksessa otettiin käyttöön uusi lähinnä tutkintotavoitteisiin perustuva rahanjakomalli sekä kolmivuotiset tulossopimukset, joissa yliopisto sitoutui kehittämään toimintaansa valtakunnallisen kehittämissuunnitelman linjojen mukaisesti. Paunio piti tulosneuvotteluja yliopistojen ja opetusministeriön vuorovaikutusta vahvistavana prosessina, mutta vaati yliopistojen näkökulmille enemmän painoarvoa jo sekä rahanjakomallin kriteerejä että arvioinnin pelisääntöjä rakennettaessa.\nKorkeimman koulutuksen kenttää hämmensi ammattikorkeakoulu-uudistus. Pitkän valmistelun jälkeen ensimmäiset vakinaiset ammattikorkeakoulut aloittivat toimintansa 1996. Yliopistoissa pelättiin ongelmia koulutustasovaatimusten yhteensovittamisessa ja ammattikorkeakoulujen kasvavan tutkimustoiminnan suuntaamisessa siten, että päällekkäisyydeltä perinteisen yliopistotutkimuksen kanssa vältytään.\nPaunio kannatti kuitenkin yhteistyötä koulutusmuotojen kesken. Hän katsoi yhteistyön ohjaavan voimavarojen tehostamiseen sekä helpottavan tarkoituksenmukaista opiskelua. Turussa allekirjoitettiinkin maaliskuussa 1995 laaja yhteistyösopimus paikallisten tiede- ja ammattikorkeakoulujen kesken.\nKeijo Paunio syntyi 1935 Tukholmassa, jossa hänen isänsä Tauno Painio toimi tuolloin tehtaan virkailijana. Tukholman Söderissä vietetty lapsuus teki ruotsin kielen ja ruotsalaisen kulttuurin Keijo Pauniolle läheiseksi ja edesauttoi sittemmin myös hyvien suhteiden luomisessa Turun ruotsinkielisen yliopiston kanssa. Perhe muutti myöhemmin Helsinkiin ja Keijo Paunio kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin yhteislyseosta 1955.\nKeijo Paunio seurasi vanhempia veljiään akateemiselle uralle. Vanhimmasta veljestä Joukosta tuli kansantaloustieteen professori Helsingin yliopistoon. Ilkka- veli valmistui hammaslääketieteen tohtoriksi Turun yliopistosta ja siirtyi kariologian professoriksi Helsinkiin. Keijo Paunio aloitti ensin valtiotieteen opinnot Helsingin yliopistossa, mutta seurasi sitten veljensä jälkiä Turkuun, jossa suoritti hammaslääketieteen lisensiaatin tutkinnon 1963 ja väitteli 1969.\nPerustutkinnon suoritettuaan Paunio toimi Turun yliopistossa lääketieteellisen kemian assistenttina neljä vuotta ja parodontologian assistenttina vuoden. Väiteltyään hän toimi parodontologian apulaisopettajana, kunnes hänet nimitettiin oppiaineen ensimmäiseksi professoriksi 1973. Ennen professorinimitystään hän työskenteli pari vuotta tutkijana Michiganin yliopistossa Yhdysvalloissa. 1980-luvulla hän toimi kolmeen otteeseen Suomen Akatemian varttuneena tieteenharjoittajana sekä vuonna 1987 tutkijana Tukholman Karoliinisessa Instituutissa. Paunio vaikutti myös lukuisissa alansa kansallisissa ja kansainvälisissä asiantuntija- ja luottamustehtävissä. Yliopistohallinnon kokemusta Pauniolle kertyi hänen toimiessaan vararehtorina 1978–81 sekä laitosjohtajana 1981–86. Sosialidemokraatti Paunio kuului yliopiston valtuustoon kahteen otteeseen 1970- ja 1980-luvuilla.\nKeijo Paunio on tunnettu erittäin aktiivisena tiedepoliitikkona sekä tutkimusetiikan asiantuntijana. Hän on toiminut mm. Suomen Akatemian hallituksen sekä lääketieteellisen toimikunnan, tieteen keskustoimikunnan ja korkeakouluneuvoston jäsenenä. Tutkimuseettisen neuvottelukunnan ensimmäisenä puheenjohtajana hän toimi kymmenen vuotta (1991–2001). Lukuisissa puheenvuoroissa, artikkeleissa ja julkaisuissa hän otti kantaa tiedepolitiikan ja tutkimuksen etiikan kysymyksiin. Hän arvosteli mm. voimakkaasti valtiovallan omaksumaa yksipuolista huippuyliopisto- ja huippuyksikköpolitiikkaa.\nParodontologian eli suubiologian tutkijana Paunio liittyy maailmankuulun kollageenitutkijan, professori Eino Kulosen oppilaisiin. Paunion lääketieteellisen kemian ja suubiologian tutkimuksissa selvitettiin mm. hammasta ympäröivien sidekudosten rakennetta, toimintaa ja aineenvaihduntaa. Paunion tieteellinen tuotanto sisältää kaikkiaan satoja artikkeleita. Joissakin yhteisartikkeleissa esiintyvät kanssakirjoittajina paitsi Eino Kulonen myös mm. veli Ilkka Paunio sekä ksylitolin kehittäjä, biokemian professori Kauko Mäkinen.\nTieteellistä oppi-isäänsä Eino Kulosta Paunio muistelee lämmöllä. Eräänkin kerran 1980-luvun alussa he tulivat jostain tilaisuudesta syyssateiselle kadulle. Vain Pauniolla oli sateensuoja, jota hän tarjosi huomattavasti itseään pitemmälle entiselle esimiehelleen. Kulonen nappasi varjon toiseen ja Paunion kainalon toiseen käteensä. Epäsuhtainen pari asteli sateessa Kulosen hekotellessa: ”Tässä me kuljemme kuin Majakka ja Perävaunu!”\nKeijo Paunion rakkaisiin harrastuksiin ovat kuuluneet musiikki ja kuvataide. 1990-luvulla hän kuului mm. Turun musiikkijuhlasäätiön hallitukseen. Hän on toiminut pitkään Matti Koivurinnan säätiön hallituksessa ja sen puheenjohtajana. Yliopistomiehen ja taiteentuntijan harrastukset yhtyivät mm. siinä, että Paunio toimi keskeisenä vaikuttajana Turun vanhan akatemian muistomerkin Tiedon häivän aikaansaamiseksi Akatemiatalon edustalle. Tämä Maaria Wirkkalan teos valittiin vuoden 2003 ympäristötaideteokseksi.


Alla kuvia virkatuista aikaansaannoksista,\nkuvatekstiä klikkaamalla pääsee kurkkaamaan juttuun kuvan takana.\nvalmiit 2016 yleistä\nmummo 30. joulukuuta 2016 klo 20.15\nPaljon kivoja töitä oletkin saanut aikaiseksi. Mukavaa alkavaa vuotta!\nHeidi / Virkkuumania 31. joulukuuta 2016 klo 9.49\nKiitos! Mukavaa uuttaa vuotta sinullekin!


FLIR Systems Lämpökamerat\n[ FLIR Systems ]Seek Thermal\nFLIR Systems Seek Thermal\nFLIR ONE Pro LT for iOS, lämpökamera, -20 - 120 C Lämpökamera, jonka avulla voi paikantaa lämpö- ja kosteusongelmia. Sillä voi havaita rakennuksessa olevat vuodot, ennen kuin ne tulevat pahemmiksi. FLIR ONE Pro LT tehostaa työskentelyä aiempaan nähden, sillä monia sen toiminnoista on paranneltu. Muutokset koskevat niin resoluutiota, kuvanlaatua kuin liitintekniikkaakin. Tuote sopii monenlaiseen eri käyttöön, oli sitten harrastelija tai ammattilainen. Kytketään iOS-laitteeseen Lightning-liitännän avulla 4800 lämpöpikseliä Mittaa korkeintaan 120 Cn lämpötilan Lämpötilan erojen mittausherkkyys on jopa 100 mK Aiempaa parempi herkkyys ja kuvanlaatu FLIR MSX -tekniikka, joka havainnollistaa lämpödataa visuaalisesti FLIR OneFit -liitin, jonka ansiosta kameran saa kytkettyä häppärästi kotelossa olevaan puhelimeen Kestää pudottamisen 1,8 metrin korkeudesta Akun kesto 1 tunti Akun latausaika 40 minuuttia Mitat (LxSxK) 68 x 14 x 35 mm Paino 36,5 g Pakkauksen sisältö FLIR-lämpökamera, Lightning-kaapeli, käyttöopas ja kantolaukku\nFLIR ONE Pro LT USB-C, lämpökamera, Android, -20 - +120 °C\nFLIR ONE Pro LT with USB-C, lämpökamera, Android, -20 - 120 C Lämpökamera, jonka avulla voi paikantaa lämpö- ja kosteusongelmia. Sillä voi havaita rakennuksessa olevat vuodot, ennen kuin ne tulevat pahemmiksi. FLIR ONE Pro LT tehostaa työskentelyä aiempaan nähden, sillä monia sen toiminnoista on paranneltu. Muutokset koskevat niin resoluutiota, kuvanlaatua kuin liitintekniikkaakin. Tuote sopii monenlaiseen eri käyttöön, oli sitten harrastelija tai ammattilainen. Kytketään Android-laitteeseen USB-C-liitännän avulla 4800 lämpöpikseliä Mittaa korkeintaan 120 Cn lämpötilan Lämpötilan erojen mittausherkkyys on jopa 100 mK Aiempaa parempi herkkyys ja kuvanlaatu FLIR MSX -tekniikka, joka havainnollistaa lämpödataa visuaalisesti FLIR OneFit -liitin, jonka ansiosta kameran saa kytkettyä häppärästi kotelossa olevaan puhelimeen Kestää pudottamisen 1,8 metrin korkeudesta Akun kesto 1 tunti Akun latausaika 40 minuuttia Mitat (LxSxK) 68 x 14 x 35 mm Paino 36,5 g Pakkauksen sisältö FLIR-lämpökamera, USB-kaapeli, käyttöopas ja kantolaukku\nFLIR ONE Pro LT with micro-USB, lämpökamera, Android, -20 - +120 °C\nFLIR ONE Pro LT with microUSB, lämpökamera, Android, -20 - 120 C Lämpökamera, jonka avulla voi paikantaa lämpö- ja kosteusongelmia. Sillä voi havaita rakennuksessa olevat vuodot, ennen kuin ne tulevat pahemmiksi. FLIR ONE Pro LT tehostaa työskentelyä aiempaan nähden, sillä monia sen toiminnoista on paranneltu. Muutokset koskevat niin resoluutiota, kuvanlaatua kuin liitintekniikkaakin. Tuote sopii monenlaiseen eri käyttöön, oli sitten harrastelija tai ammattilainen. Kytketään Android-laitteeseen microUSB-liitännän avulla 4800 lämpöpikseliä Mittaa korkeintaan 120 Cn lämpötilan Lämpötilan erojen mittausherkkyys on jopa 100 mK Aiempaa parempi herkkyys ja kuvanlaatu FLIR MSX -tekniikka, joka havainnollistaa lämpödataa visuaalisesti FLIR OneFit -liitin, jonka ansiosta kameran saa kytkettyä häppärästi kotelossa olevaan puhelimeen Kestää pudottamisen 1,8 metrin korkeudesta Akun kesto 1 tunti Akun latausaika 40 minuuttia Mitat (LxSxK) 68 x 14 x 35 mm Paino 36,5 g Pakkauksen sisältö FLIR-lämpökamera, USB-kaapeli, käyttöopas ja kantolaukku\nFLIR ONE Pro lämpökamera Androidille, Micro USB, -20 - 400°C\nFLIR ONE Pro lämpökamera Android-laitteille, Micro USB, -20 - 400 C, musta Flir One Pron avulla löytää piilevät ongelmat paremmin kuin koskaan. Laite perustuu mullistavaan VividIR-kuvankäsittelytekniikkaan, joka tekee kuvista aiempaa yksityiskohtaisempia. Kamerassa on asetus, jolla voi vaihtaa sen tarkkailemaa lämpötila-aluetta. Flir One Pro on työkalu, josta hyötyy niin harrastelija kuin ammattilainenkin. Sitä voi käyttää esim. ryhmäkeskuksen tutkimiseen, putkivuotojen etsimiseen ja vesivahinkojen tutkimiseen. Valmistajalla on uusi sovellus, joka suorittaa takuurekisteröinnin automaattisesti. Se ilmoittaa käyttäjälle, kun lämpökameraan on saatavilla uusia päivityksiä. Herkkyys 0,01 C Akun kapasiteetti 350 mAh Battery operating time 1 hour Battery charging time 40 min Käyttölämpötila 0 - 35 C Havaittavat lämpötilat -20 - 400 C VGA-kamera, jonka kuva yhdistetään lämpöanturin kuvaan Mitat (LxSxK) 72 x 18 x 26 mm Paino 29 g\nFLIR ONE Pro lämpökamera iOS:lle, -20 °C - +400 °C\nFLIR ONE Pro lämpökamera iOS-laitteille, -20 C - 400 C, käyttöaika n. 1 h, tarkkailtavan lämpötila-alueen valinta, musta Flir One Pron avulla löytää piilevät ongelmat paremmin kuin koskaan. Laite perustuu mullistavaan VividIR-kuvankäsittelytekniikkaan, joka tekee kuvista aiempaa yksityiskohtaisempia. Kamerassa on asetus, jolla voi vaihtaa sen tarkkailemaa lämpötila-aluetta. Flir One Pro on työkalu, josta hyötyy niin harrastelija kuin ammattilainenkin. Sitä voi käyttää esim. ryhmäkeskuksen tutkimiseen, putkivuotojen etsimiseen ja vesivahinkojen tutkimiseen. Valmistajalla on uusi sovellus, joka suorittaa takuurekisteröinnin automaattisesti. Se ilmoittaa käyttäjälle, kun lämpökameraan on saatavilla uusia päivityksiä. Liitäntä Lightning, MFi-sertifioitu VividIR-kuvankäsittelytekniikka Asteikko, joka auttaa hahmottamaan kuvassa näkyvät värit iOS-sovellus Kiinteä akku, joka tarjoaa n. 1 h käyttöaikaa Asetus, joka vaikuttaa tarkkailtavaan lämpötila-alueeseen Käyttölämpötila 0 - 35 C Kolme seuranta-aluetta, jotka ovat ympyrän muotoisia Kolme seuranta-aluetta, jotka ovat suorakulmion muotoisia Herkkyys kykenee havaitsemaan jopa 0,1 Cn lämpötilaerot Mitat (LxSxK) 68 x 14 x 34 mm Paino n. 37 g\nFLIR ONE Pro lämpökamera Androidille, USB-C, -20 °C - +400 °C\nFLIR ONE Pro lämpökamera Android-laitteille, USB-C-liitäntä, -20 C - 400 C, käyttöaika n. 1 h, tarkkailtavan lämpötila-alueen valinta, musta Flir One Pron avulla löytää piilevät ongelmat paremmin kuin koskaan. Laite perustuu mullistavaan VividIR-kuvankäsittelytekniikkaan, joka tekee kuvista aiempaa yksityiskohtaisempia. Kamerassa on asetus, jolla voi vaihtaa sen tarkkailemaa lämpötila-aluetta. Flir One Pro on työkalu, josta hyötyy niin harrastelija kuin ammattilainenkin. Sitä voi käyttää esim. ryhmäkeskuksen tutkimiseen, putkivuotojen etsimiseen ja vesivahinkojen tutkimiseen. Valmistajalla on uusi sovellus, joka suorittaa takuurekisteröinnin automaattisesti. Se ilmoittaa käyttäjälle, kun lämpökameraan on saatavilla uusia päivityksiä. Liitäntä USB-C VividIR-kuvankäsittelytekniikka Asteikko, joka auttaa hahmottamaan kuvassa näkyvät värit Android-sovellus Kiinteä akku, joka tarjoaa n. 1 h käyttöaikaa Asetus, joka vaikuttaa tarkkailtavaan lämpötila-alueeseen Käyttölämpötila 0 - 35 C Kolme seuranta-aluetta, jotka ovat ympyrän muotoisia Kolme seuranta-aluetta, jotka ovat suorakulmion muotoisia Herkkyys kykenee havaitsemaan jopa 0,1 Cn lämpötilaerot Mitat (LxSxK) 68 x 14 x 34 mm Paino n. 37 g


Glen Pero a.k.a Elvis: Suur-Hollola 2015\nLahden seudun ravinaisilla oli hieman erilainen menopeli\nKoko viikonlopun ajan esittelyitä vetivät friisiläispari\nihana päistärikkö ruuna Bablo\nMiten ihana kesäinen sää meitä suosikaan viime viikonloppuna Suur-Hollola ravien aikaan! Aurinkoisessa säässä tuntuivat viihtyvän niin katsojat kuin hevosetkin. Alkuun minua kyllä vähän huoletti, että kuinka hevoset jaksavat juosta kilpaa helteessä. Helle kun sopii mitä parhaiten löhöilyä ja uimista varten, mutta työnteko ja urheilu ei silloin ole herkkua. Elviskin vietti viikonloppuna kolmen päivän kesälomaa, enkä käynyt kuin pikaisesti hoitamassa ja viilentämässä sitä.\nMutta hienostihan ne hevoset jaksoivat. Viikonlopun aikana radalla tahkottiin ennätyksiä ihan urakalla. Shetlanninponi Pomona II teki suomenennätysjuoksun aikaan 2.07,6 ja Suomenhevosori Jokivarren Kunkku täräytti täyden matkan volttilähdön maailmanennätyksen ajalla 20,3. Jokivarren Kunkun kirittäjänä toimi loistavasti juossut Säihkeen Säpinä.\nTiukkaa taistoa tallikarteessa\nTarkennus jossain, mutta tunnelma välittyy\nTiukkaa kamppailua nähtiin myös Monte Tähti -finaalissa, kun voiton vei Nelly-Janiika Korpikoski ja Orchidea Slm. Rinnalla maaliin saapui Jenni Kaija ja Natural Tan. Suur-Hollola ajon välierät ajettiin lauantaina, joissa koettiin onnistumisia ja epäonnistumisia. Suursuosikki Venice hyytyi ensimäisen kierroksen jälkeen täysin ilmeisesti hengitystiesairauden vuoksi. Express Duo revitteli yksin maaliin ja pomoni hevonen Kiikku's Lordi ravasi komeasti toiseksi. Muissa välierissä ylivoimaisilta vaikuttivat Up-Date Hoss ja Greenleaf Slim. Up-Date Hossin perässä hienona kakkosena tuli tutun hevoshierojan hevonen Jaguar Point.\nLiisa Nummi ja Monsieur Cannibale\nMirva Husu ja Fager\nJenni Kaija ja Natural Tan\nSunnuntai aamuna finaalista joutui kuitenkin yksi suosikki vetäytymään pois. Up-Date Hoss oli alkanut ontumaan takajalkaansa. Harmi juttu. Kilpailusta tuli silti kutkuttavan jännittävä. Lähtöön oli saatu melko tasaisen hyviä hevosia. Lisäjännitystä toi lähtöön osallistuvien tuttujen hevosten hurja kannustus rumpuineen kaikkineen. Niin siinä sitten kävi, että Express Duo irtaantui maalisuoralla muista juosten voittoon ja tienaten 80 000 euroa. Toiseksi ravasi Shadow Woodland ja kolmanneksi Greenleaf Slim. Jaguar Point eli Jalmari olikin hienosti viides. Lordin juoksu vähän epäonnistui ja se tuli kahdeksanneksi. Sen sijaan usein hoitamani "Tintti" eli Kiikku's Chance onnistui omassa lähdössään hyvin tullen toiseksi.\nVarsinaista raviurheiluherkkua oli siis tarjolla ja olinkin hyvin iloinen, että satuin kutsumaan kaverini käymään elämänsä ensimäistä kertaa raveissa juuri sunnuntain finaalipäivänä. Ravikärpänen pääsi puraisemaan kaveria ihan kunnolla ja katsottiin jo kalenteria seuraavaa ravireissua varten. Vähän minua ehkä harmitti, etten ehtinyt kaikkia lähtöjä katsomaan työnteolta, mutta josko sitten ensivuonna. Kuviakaan en oikein saanut, kun aurinko porotti aina vasten ja katselin lähtöjä lähinnä varikkopäädystä. Toisaalta varikolla on taas ihan oma tunnelmansa. Siellä pääsee näkemään hevosten taustajoukkojen jännityksen, ilot ja murheet. Siellä näkee myös kuinka hevosia hoidetaan. Jälkoja kääritään ja hiet pestään joka lämmityksen ja ajon jälkeen. Tuskin niitä ennätyksiä tulisi jos huolto ei pelaisi.\nAnniina Kuhna ja russ-poni Jarmo\nLähettänyt Hebuli92 klo 11.19


Peruskoulu tarvitsee pelastusohjelman | V-blogit\nPeruskoulu on suomalaisen koulutusjärjestelmän ja yksi koko suomalaisen yhteiskunnan perustuksista, kivijalka. Erinomaisia tuloksia saavuttaneen peruskoulumme kantavana ideana ovat olleet tasa-arvoisten ja laadukkaiden koulutusmahdollisuuksien tarjoaminen jokaiselle lapselle asuinpaikasta, sosiaalisesta asemasta tai muista tekijöistä riippumatta. Tämä sama perusajatus on sisällä kaikissa peruskouluamme ohjaavissa asiakirjoissa ja konsensus hienosti sen säilyttämisestä varsin vahva.\nAjatusmalliamme peruskoulusta, joka tuottaa tasaisen hyvää oppimista, tukee lapsen yksilöllisiä vahvuuksia ja sisäistä motivaatiota, kannustaa yhteistyöhön keskinäisen kilpailun ja arvosanakamppailun sijaan, on tuottanut erinomaisia oppimistuloksia.\nSuomalainen peruskoulu on myös uudistanut koulutusajattelua kansainvälisellä tasolla. Tuhannet Pisa-turistit ovat tulleet Suomeen katsomaan, miten niin lapsilähtöisellä kasvatuksella, vähäisellä kontrollilla ja kuitenkin maltillisilla kustannuksilla voidaan saada erinomaisia oppimistuloksia.\nViime vuosina tehdyt tutkimukset ja selvitykset osoittavat kuitenkin tämän kivijalan olevan nopeasti murentumassa. Oppimistulosten erot ovat kasvussa ja yhä useampi nuori valmistuu peruskoulusta ilman riittävän tasoista perusosaamista. Enemmän kuin joka kymmenennellä nuorella on suuria puutteita luku- ja kirjoitustaidossa. 15 prosenttia jokaisesta ikäluokasta ei koskaan selviydy loppuun toisen asteen opinnoista. Pelkän perusasteen varassa olevien osuus nuorten ikäluokasta on kasvussa.\nAiempaa vahvemmin oppimistuloksia ennustaa oppilaiden kotitausta. Pojat ovat kaikissa heikosti pärjäävien ryhmissä selvästi yliedustettuina.\nAlueiden väliset erot oppimistuloksissa ovat selviä. Pääkaupunkiseutu erottuu muusta maasta kirkkaasti edukseen. Samaan aikaan kun maan muiden alueiden oppimistulokset heikkenivät, pk-seudun tulokset paranivat. Yhtä lailla eroja on nyt havaittavissa kaupunkikoulujen eduksi maaseutukouluihin verrattuna.\nLöyhä kontrolli koulutuksen järjestämisessä näyttää tulleen tiensä päähän. Lainsäädäntö ei tällä hetkellä turvaa esimerkiksi säädösten edellyttämän yksilöllisen oppimisen tuen takaavia opettajamitoituksia eivätkä opetuksen järjestäjiä sido minkäänlaiset laatukriteerit. Ilman muutoksia perusopetuslakiin oppimistulosten erojen kasvua tuskin saadaan pysähtymään.\nLainsäädäntö tarvitsee tuekseen riittävän rahoituspohjan. Verrattuna muihin pohjoismaihin Suomen panostukset perusopetukseen ovat varsin alhaisia. Suomella on miljardin euron verran matkaa siihen, että Suomi pääsisi satsauksissaan perusopetukseen edes pohjoismaiselle keskitasolle. Suomalainen peruskoulu on ollut maailman tehokkain. Jokainen voi pohtia, mitä kaikkea saisimmekaan aikaan, jos perusopetukseen olisi miljardi euroa enemmän käytettävissä.\nEn toki esitä, että peruskoulun rahoitukseen laitettaisiin suoralta kädeltä miljardin euron verran lisää rahaa. Tavoitteena tulee kuitenkin olla korkealaatuisen perusopetuksen resurssien turvaaminen ja tasa-arvon takaaminen kaikkialla Suomessa. Pitkällä tähtäimellä on tavoitteena oltava perusopetuspanostuksissa vähintään pohjoismainen keskiarvo. Samalla on linjattava, miten perusopetuksen lainsäädäntöä on kehitettävä tasa-arvon turvaamiseksi.\nKehityksen suunnasta tarvitaan maan hallitukselta periaatepäätös. Vastuullista olisi tehdä se jo nyt budjettiriihessä.


tammikuu 2016 – Suomen Luisteluliitto\nJulkaistu alueella YleinenLeave a Comment on Lähtö petti Poutalan Stavangerin päätösmatkalla\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on Poutala 15. Stavangerin 1000 metrillä\nLuisteluleiri Pajulahdessa 27.-29.5.\n18:30-20:00 Yhteistreeni Roller Derbyn vetämänä\nMahdollisuus osallistua rullaluistelukisaan Lahdessa\nYhteinen oheistreeni rullaluistelun vetämänä\nAikuiset 249 euroa\nAlle 16-vuotiaat 234 euroa\nIlmoittaudu mukaan 17.5. mennessä!\nJulkaistu alueella Pikaluistelu,Roller Derby,RullaluisteluLeave a Comment on Luisteluleiri Pajulahdessa 27.-29.5.\nPoutala yhdeksäs Stavangerissa\nMika Poutala sijoittui yhdeksänneksi perjantaina pikaluistelun maailmancupissa Norjan Stavangerissa avausmatkallaan 500 metrillä.\n– Satanen oli vähän nihkeä (9,71), jäin viivalle. Sen jälkeen meno oli hyvää. Pienen sairastelun jälkeen olen tyytyväinen, Poutala kommentoi.\nKisan voiton vei tuttuun tapaan Venäjän Pavel Kulizhnikov (34,71) ennen maamiestään Ruslan Murashovia (34,74) ja Hollannin Kai Verbij kolmas (34,87).\nKulizhnikoville voitto oli kauden kuudes 500 metrillä. Venäläinen johtaa maailmancupia 605 pisteellä ennen 19. perjantaina jäänyttä Kanadan Alex Boisvert-Lacroixia (431) ja Gilmore Juniota (387). Kolmas kanadalainen Laurent Dubreuil (375) on niukasti neljäntenä ennen Poutalaa (371).\nMuiden suomalaisten tulokset ja sijoitukset perjantaina:\nPekka Koskela 16. 35,72\nJuho Vaittinen 33. 36,28\nTommi Pulli keskeytti\nElina Risku 18. 39,74\nElina Risku 25. 1.22,05\n9:45 500 m, naiset, B-ryhmä, Elina Risku (8. pari, sisärata, parina Paige Schwartzburg USA)\n10:09 1000 m miehet, B-ryhmä, Tommi Pulli (4. pari, ulkorata, parina Ryohei Haga JPN)\n10:09 1000 m miehet, B-ryhmä, Juho Vaittinen (11. pari, sisärata, parina Christoffer Fagerli Rukke NOR)\n10:09 1000 m miehet, B-ryhmä, Pekka Koskela (17. pari, sisärata, parina David Andersson SWE)\n15:55 1000 m miehet, A-ryhmä, Mika Poutala (5. pari, sisärata, parina Tae-Yun Kim KOR)\nPekka Koskela 500 m 124, 1000 m 73, yhteensä mc-startteja 212\nMika Poutala 500 m 137, 1000 m 88, yhteensä mc-startteja 250\nTommi Pulli 500 m 13, 1000 m 16, 1500 m 3, yhteenä mc-startteja 32\nJuho Vaittinen 500 m 16, 1000 m 9, yhteensä mc-startteja 25\nElina Risku 500 m 42, 1000 m 24, yhteensä mc-startteja 66\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on Poutala yhdeksäs Stavangerissa\n– Hyvillä fiiliksillä täällä ollaan. Pari kertaa ollaan päästy jäälle ja valmiina ollaan viikonlopun kisastartteihin. Jää tuntuu hyvältä: pitoa ja liukkautta riittää. Tavoitteeni on, että luistelut tuntuvat hyvältä, sitä kautta ajatkin ovat varmasti hyviä. Tietysti tavoittelen paikkaa MM-kisoihin, mutta en ole laskeskellut mitä siihen vaaditaan, kolmissa edellisissä sprinttereiden MM-kisoissa mukana ollut Risku kertoo.\nSuomalaisten aikataulu perjantaina\n11:30 500 m naiset B-ryhmä\nElina Risku (10. pari, ulkorata, parina Shannon Rempel CAN)\n11:59 500 m miehet B-ryhmä\nTommi Pulli (4. pari, ulkorata, parina Haralds Silovs LAT)\nJuho Vaittinen (11. pari, sisärata, parina Henrik Fagerli Rukke NOR)\nPekka Koskela (18. pari, ulkorata, parina Artur Nogal POL)\n13:19 1000 m naiset B-ryhmä\nElina Risku (7. pari, ulkorata, parina Tatyiana Mikhailova BLR)\n17:25 500 m miehet A-ryhmä\nMika Poutala (8. pari, sisärata, parina Gilmore Junio CAN)\nMika Poutala 500 m 136, 1000 m 88, yhteensä mc-startteja 249\nJuho Vaittinen 500 m 15, 1000 m 9, yhteensä mc-startteja 24\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on MM-kisapaikoista taistellaan Stavangerissa\nValiokunnat kaudelle 2016\nLuisteluliiton hallitus vahvisti valiokunnat kaudelle 2016 kokouksessaan 23.1.2015. Samassa kokouksessa nimettiin liiton varapuheenjohtajiksi Hannu Koivu ja Jari Lepola.\nHallitus ja valiokuntien kokoonpanot >>\nJulkaistu alueella YleinenLeave a Comment on Valiokunnat kaudelle 2016\nJulkaistu alueella YleinenLeave a Comment on 2016 Suomen matkaluisteluradat\nViisi luistelijaa Stavangerin maailmancupiin\nViikonloppuna kotimaan ratojen SE-lukuja parannellut ja neljä Suomen mestaruutta voittanut Elina Risku on kerännyt kauden 500 metrin kilpailuista yhdeksän mc-pistettä ja on pisteissä sijalla 36. Paras sijoitus on tähän mennessä B-ryhmän 7. tila Salt Lake Cityssä.\nMika Poutala 34,28 SE / 10.7,24\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on Viisi luistelijaa Stavangerin maailmancupiin\nVaittinen ja Sarkanen 1500 metrin mestareiksi\nValkeakosken Hakan Juho Vaittinen ja Seinäjoen Urheilijoiden Veera Sarkanen kruunattiin pikaluistelun 1500 metrin Suomen mestareiksi sunnuntaina Helsingin Olulunkylässä.\nVaittinen voitti mestaruuden vain kahden sadasosa erolla ennen SU:n Tommi Pullia ajalla 2.03,65. Pronssille luisteli KENSU:n Verneri Kinnunen ajalla 2.04,03.\nNaisten mestarin Sarkasen aika oli 2.29,53. Hopealle luisteli HLK:n Miina Peltonen ja pronssille SU:n Susanna Lehtiniemi. Päivän nopeimman naisluistelijan, B-tyttöjen Suomen mestarin Anni Käsnäsen, aika 2.27,85 olisi riittänyt lähes kahdella sekunnilla naistenkin mestaruuteen.\n3. kisapäivän tulokset:\n1500 m, miehet:\n1) Juho Vaittinen VaHa 2.03,65\n2) Tommi Pulli SU 2.03,67\n3) Verneri Kinnunen KENSU 2.04,03\n4) Robert Brandt HTL 2.04,11\n5) Aatu Hautamäki SU 2.09,72\n6) Kimmo Kivioja PoPy 2.20,00\n7) Vesa Visti HTL 2.20,69\n8) Pekka Aho KENSU 2.33,54\n1500 m, naiset:\n1) Veera Sarkanen SU 2.29,53\n2) Miina Peltonen HLK 2.30,26\n3) Susanna Lehtiniemi SU 2.37,58\n4) Annakaisa Kivioja PoPy 2.41,12\n5) Roosa Hiltunen SU 2.58,10\n6) Marjo Sisso-Koriseva VaHa 3.01,79\n1500 m, A-pojat:\n1) Valle Viertola SU 2.18,14\n1500 m, B-pojat:\n1) Jaakko Hautamäki SU 2.11,22\n2) Aaro Rasilainen HTL 2.21,72\n3) Eemil-Oskar Oras PoPy 2.21,91\n1500 m, B-tytöt:\n1) Anni Käsnänen HLK 2.27,85\n2) Katriina Keski-Opas SU 2.35,67\n3) Jutta Niittylä KENSU 2.44,64\n1500 m, C-pojat:\n1) Jesse Nieminen HLK 2.19,85\n2) Nils Vähä-Vahe HTL 2.28,88\n3) Veeti Reilamo HLK 2.32,22\n1500 m, C-tytöt:\n1) Sani Siro SU 2.36,24\n2) Laura Kivioja PoPy 2.39,26\n3) Paju Kilpeläinen KENSU 2.49,62\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on Vaittinen ja Sarkanen 1500 metrin mestareiksi\nKiitos kaikesta, Sauli!\nLähes 30 vuotta Luisteluliiton toiminnanjohtajana toimineen Sauli Pollari läksiäisiä vietettiin lauantaina (23.1.2016) Valo-talossa sopivasti ennen Oulunkylässä käytävien SM-kisojen toista kisapäivää.\nPollari itse kiitteli puheessaan vaimoaan ja liiton puheenjohtajia.\n– On ollut hyvä tehdä töitä Luisteluliitossa, siksi viihdyin täällä 29 vuotta, juhlakalu kiitteli.\nLuisteluliiton hallituksen pitkäaikainen jäsen Ilkka Rahnasto kehui puheessaan Pollaria sitoutuneeksi, muutosmyönteiseksi ja urheilijalähtöisesti ajattelevaksi johtajaksi.\nJulkaistu alueella YleinenLeave a Comment on Kiitos kaikesta, Sauli!\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on Risku laittoi SE-listat uusiksi\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on Poutala ja Risku odotetut kärkinimet SM-avauspäivänä\nSuomalainen ja Hautamäki Nuorten talviolympialaisiin\n17-vuotiaat Samuli Suomalainen Helsingin Luistinkiitäjistä ja Jaakko Hautamäki Seinäjoen Urheilijoista on valittu Suomen kisajoukkueeseen Nuorten talviolympialaisiin Norjassa helmikuussa.\nPikaluistelu kilpaillaan Hamarin Olympiahallissa ”Viikinkilaivassa”. Viikinkilaiva on moderni monikäyttöhalli, joka on rakennetty tuhansia vuosia sitten tehtyjen viikinkilaivojen muotoon. Kahden henkilökohtaisen matkan (500 ja 1500 metriä) lisäksi käydään massastarttikilpailut sekä joukkuesprintti sekajoukkuein.\n13.2. 500 metriä\n15.2. 1500 metriä\n17.2. Joukkusprintti sekajoukkuein\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on Suomalainen ja Hautamäki Nuorten talviolympialaisiin\nKansainvälinen rullaluisteluliitto FIRS on päättänyt hyväksyä rengaskoon noston 125 mm renkaisiin 1. Helmikuuta 2016 alkaen.\nHuom! Muutos rengaskoon sääntöön koskee vain maratonmatkoja – juniori, seniori ja masterluokkia.\nJulkaistu alueella RullaluisteluLeave a Comment on Rullaluistelun välinemuutos\nKaikki pisteille junioreiden maailmancupissa\nKaikki suomalaisluistelijat ylsivät hienosti pisteille, kun junioreiden pikaluistelun maailmancup jatkui Italian Baselga di Pinéssa.\nAnni Käsnänen onnistui luistelemaan paraatimatkallaan 3000 metrillä ehjän tasaisen suorituksen ja keräsi sijoituksellaan kuusi maailman cupin pistettä. Massastartissa Käsnänen luisteli fiksusti sijoittuen 16, saavuttaen tusinan pisteitä.\n– Toinen kilpailupäivä oli Annilta selkeästi parempaa tekemistä, nuorten olympiavalmentaja Jason Andberg kehui.\nSamuli Suomalainen sai 1000 metrin kisaan kaivettua lisää virtaa, joka takasi hänelle onnistuneen lopputuloksen ja sijoituksen 16.\nAntero Eskola jatkoi siitä mihin lauantaina jäi ja hän pääsi hyvään lentoon 1000 metrillä sijoittuen Suomalaisen vanavedessä sijalle 20.\nMassastartissa kaksikko Suomalainen-Eskola yritti kaikin voimin tavoitella välikirin pisteitä ja sitä myötä korkeaa sijoitusta.\n– Taktiikka oli lähellä onnistua, mutta etusuoralla ennen välikiri maalia pojat joutuivat hiukan taipumaan. Hyvä taistelu ja vielä joku kerta tämä tulee onnistumaan, Andberg kehaisi kaksikkoa.\n– Kaiken kaikkiaan kisaviikonloppu oli onnistunut ja tästä suunnataan katseet kohti kauden tärkeimpiä kisoja.\nTuomas Rahnasto joutui jättämään väliin myös päätöspäivän flunssan vuoksi. Tämä oli harmillinen asia, koska sunnuntaina ohjelmassa oli Tuomaksen lempimatka 3000m, jolla hän saavutti toisessa maailmancupin osakilpailussa aiemmin neljännen tilan.\n– Toivotaan että lepopäivät auttavat ja saadaan mies nopeasti takaisin viivalle taistelemaan viimeisen juniorivuoden tavoitteiden perässä.\nJunioreiden maailmancup 3/4 osakilpailu, Baselga di Piné:\nPojat 1000 m:\n16) Samuli Suomalainen 1.16,01 (12 pist.)\n20) Antero Eskola 1.16,49 (5 pist.)\nPojat 3000 m:\n27) Antero Eskola 4.19,41\n30) Samuli Suomalainen 4.24,02\nTytöt 1000 m:\n35) Anni Käsnänen 1.34,74\nTytöt 3000 m:\n19) Anni Käsnänen 4.58,93 (6 pist.)\n19) Samuli Suomalainen (6 pist)\n28) Antero Eskola\n16) Anni Käsnänen (12 pist)\nTuomas Rahnasto ei luistellut sairastumisen takia\nJulkaistu alueella PikaluisteluLeave a Comment on Kaikki pisteille junioreiden maailmancupissa\nJulkaistu alueella YleinenLeave a Comment on Antero Eskola avauspäivän onnistuja Italiassa\nParkin Kympillä Joonatan Pappinen vauhdikkain\nParkin Kympillä luisteltiin hyvissä olosuhteissa torstaina 14.1. Sarjoina oli yhdellä yhteislähdöllä yli\nja alle 20 minuutin luistelijat ja juniorit. Tosin juniori-ikäiset luistelivat pidemmän 10 km:n eli 40\nKuopion Luisteluseuran Joonatan Pappinen oli koko joukon nopein ajalla 17,56 ja aivan kannoilla\nkakkoseksi luisteli Uskelan Urhojen Rauno Hakala. TuUl:n nuori Kalle Kinnala sijoittui hienosti\nmiesten sarjassa kolmanneksi ajalla 18,31.\nNaisissa oli osanotto pientä ja Tampereelta asti saapunut Sirpa Grönberg (TuUL) luisteli naisten\nvoittoon ajalla 26,37. Junioritytöissä samoin oli varmastikin Ilona Lainiolla voiton makua jo\nstarttiviivalla. Ilona Lainio (NMKY) luisteli tyttöjen kultaa ajalla 28,37.\nKilpailuissa oli myös paikalta mukaan tulleet TPS:n -07 kiekkopojat Benjamin Pinomäki ja Liam\nWemström, jotka luistelivat kiitettävän vauhdikkaasti 5 kierrosta eli 1250m aikaan 3.23. Kilpailu oli\nhyvin tasainen, sillä Liam Wemström oli vain luistimen verran edellä Benjamia maaliviivalla.\nAlla kaikki tulokset.\nArvonta oli suosiollista, kun kaikki saivat arvontapalkinnon.\nMiehet alle 20 min\n1. Joonatan Pappinen, Kuls, 17,56\n2. Rauno Hakala, Uskelan Urhot, 18,02\n3. Kalle Kinnala, TuUL, 18,31\n4. Markus Ilmarinen, Uskelan Urhot, 18,33\n5. Mika Kortesmaa Uskelan Urhot, 19,46\n6. Jarmo Valli, Uskelan Urhot, 19,55\nMiehet yli 20 min\n1. Jukka Lehtonen, NMKY, 24,42\n1. Sirpa Grönberg, TuUL, 26,17\n1. Ilona Lainio, NMKY, 28,37\n5 krs / 1250m\n1. Liam Wemström, TPS, 3.23\n2. Benjamin Pinomäki, TPS, 3.24\nJulkaistu alueella YleinenLeave a Comment on Parkin Kympillä Joonatan Pappinen vauhdikkain\nLuisteluviikonloppu matka- ja pikaluistelijoille sekä retkiluistelijoille\nLoistava mahdollisuus parantaa luistelutekniikkaa yhden viikonlopun aikana, ilmoittaudu mukaan!\nJulkaistu alueella YleinenLeave a Comment on Luisteluviikonloppu matka- ja pikaluistelijoille sekä retkiluistelijoille\nToiminnanjohtaja Sauli Pollari eläkkeelle\nLähes 30 vuotta Luisteluliiton toiminnanjohtajana toiminut Sauli Pollari jäi eläkkeelle vuoden vaihteessa, läksiäiset pidetään Valo-talossa lauantaina 23.1.\nSaulin läksiäiset pidetään lauantaina 23.1.2016 klo 12.30-14.30 Valo-talossa (Radiokatu 20, Helsinki). Ohjelmallinen osuus klo 13-13.30.\nSauli toivoo, että aikarajoitteen vuoksi ei pidettäisi puheita.\nIlmoittautuminen oheisen linkin kautta 19.1 mennessä. Linkin kautta voi laittaa myös mahdolliset terveiset Saulille.\nJulkaistu alueella YleinenLeave a Comment on Toiminnanjohtaja Sauli Pollari eläkkeelle


Palaan hetkittäin | Clean\nPublished 31/12/2009\tFiilis , Ideat 3 Comments\nTiesin, että jo joulunjälkipäivinä alkaisi helpottaa. Päässä alkaa vähitellen kilahdella erilaisia lupaavahkonkaltaisia ajatuksia Luxiraren bento box minimeal-tyyppisestä itsetehdystä syötävästä kauneushoitokokoelmasta. Siis ei syötävän söpöstä, vaan syötävästä.\nPidän myös ihan kauheasti Pixie Marketin What’s new -osaston vaatteiden ja asusteiden väreistä ja muodoista, ja ne needsupply.comin Jeffrey Campbell zip wedgetkään eivät enää näytä olevan jälkitoimitustilassa. Itseensä investointi ei enää tunnu yhtään hullummalta idealta.\nIhan kuin kevät olisi jo tulossa.\n3 Responses to “Palaan hetkittäin”\n1 nooruska 03/01/2010 at 12:56 pm\nAinakin pahin pimeys on nyt ohi ja päivä pitenee hiljalleen! Kaunis kuva.\n2 Kamicha 03/01/2010 at 2:08 pm\nMinullekin loppusyksy on aina tavattoman raskasta aikaa. En vaan halua sitä blogissa tuoda esiin – vieraalla kielellä en pääse tarpeeksi lähelle, en pysty riittävän hienovaraisesti ilmaisemaan itseäni. Ja kieli on tietoinen valinta, samoin kun tiettyjen asioiden rajaaminen ulkopuolelle. Mutta aina välillä mietin, hyötyisinkö enemmän blogista, joka olisi vähän tämän kaltainen. Henkilökohtaisempi.\nJaan myös tuon kevään ennakoinnin. Ja itseensä sijoittamisen. Tosin mitään en enää ostele, mutta muutama alennusmyyntihankinta on vielä postilaitoksen hallussa. Jaksan ehkä vähän myös liikutella kehoa, pikku hiljaa.\n3 thatmay 05/01/2010 at 4:21 pm\nToisaalta taas, henkilökohtaisten asioiden vatvominen johtaa ainakin minulla siihen, että haluan pitää henkilöyteni ja kasvoni piilossa. Se taas saa aikaan jonkinlaisen juurettomuuden ilmapiirin – itse tykkään monessa blogissa nimenomaan kasvokuvista, joita siis itse en ole aikeissa postailla.\nToivottavasti turha vatvominen kuitenkin vähenee valon lisääntyessä.