100 päivää ja 100 kirjaa - Leo Stranius\nMitä sanoisit jos ehtisit lukea tai kuunnella sata kirjaa vuodessa? Olisiko mahdollista lukea tai kuunnella yksi kirja joka päivä?\nTänään 9.4.2020 tuli kuluneeksi tasan 100 päivää tätä vuotta ja vuosikymmentä. Samalla itselläni tuli täyteen 100 luettua tai kuunneltua kirjaa tänä vuonna. Tämä herätti pohtimaan kirjojen kulutustani ja siitä seuraavassa.\nOlen siis lukenut tai kuunnellut tänä vuonna yhteensä 100 kirjaa. En olisi aiemmin uskonut, että pystyn joskus ahmimaan 100 kirjaa edes kokonaisen vuoden aikana. Äänikirjat ovat kuitenkin mullistaneet kirjojen kulutukseni. Vuonna 2019 luin tai kuuntelin yhteensä 140 kirjaa ja vuonna 2018 yhteensä 57 kirjaa.\nKuuntelen kirjat pääsääntöisesti 2-kertaisella nopeudella. Perheellämme on käytössä BookBeat-tilaus, josta maksamme 21,80 euroa kuukaudessa. Kirjavalikoima ei ole täydellinen, mutta riittävä ja paranee jatkuvasti. Mukaan itselläni näihin 100 kirjaan mahtuu muutamia paperikirjoja ja e-kirjoja.\nItseä tämä nykyinen kirjojen kulutustahti on samalla hiukan kaihistuttanut. Kannattaako kirjoja ylipäätään ahmia näin kovalla vauhdilla? Eikö kirjasta pidä nauttia kunnolla ja perusteellisesti, pysähtyä välillä pohdiskelemaan kirjan sisältöä? Ehkä kirjoittaa siitä vaikka arvostelu tai jäsentää muuten oppimaansa. Kovasta kirjojen kulutuksesta tulee jopa vähän huono, likainen ja täysi olo. Vähän kuin kertakäyttöesineistä tai roska- ja pikaruuasta. Tulee tunne, ettei arvosta kirjailijaa ja kirjan sisältöä tarpeeksi, kun pysähtyy arvokkaan teoksen äärelle niin lyhyeksi aikaa ennen kuin siirtyy jo seuraavaan.\nToisaalta. Äänikirjojen myötä olen kuunnellut romaaneja, klassikoita sekä höpsöä feelgood-kirjallisuutta enemmän kuin koskaan aiemmin. Olen tutustunut kirjailijoihin ja teoksiin, joihin en olisi koskaan muuten törmännyt tai joita minulla ei olisi ollut aiemmin aikaa lukea sivuakaan. Olen oppinut paljon, lisännyt yleissivistystä ja saanut uusia ideoita. Samalla olen myös jättänyt lukemattomia kirjoja kesken. Muutamia kirjoja taas olen kuunnellut useampaan kertaan.\nLisäksi olen alkanut pitää puolisolleni viikottaisia kirjakatsauksia, jossa kerron kuluneen viikon aikana lukemistani kirjoista ja suosittelen hänelle niitä, joita hänen kannattaisi lukea tai kuunnella.\nMistä olen löytänyt aikaa kirjojen kuuntelulle? Yksi kirja kestää sivumäärästä riippuen äänikirjana noin 4-20 tuntia, keskimäärin ehkä noin 6-10 tuntia. Kun kuuntelen kaksinkertaisella nopeudella, kuluu kuunteluun aikaa puolet tuosta. Kaksinkertaisella nopeudella kuuntelusta on myös se hyöty, että kirjaan tulee keskityttyä intensiivisemmin ja sisältö jää mieleen paremmin, kun ajatus ei lähde laukkaamaan muualle. Kun pari vuotta sitten aloin kuunnella äänikirjoja, oli hämmentävää miten nopeasti kaksinkertaiseen nopeuteen tottui eikä se nykyään tunnu lainkaan erikoiselta.\nAiemmin kuuntelin juostessa musiikkia, uutisia tai podcasteja. Nyt olen siirtynyt äänikirjoihin. Tämän lisäksi kuuntelen kirjoja esimerkiksi pyöräillessäni, kotitöitä tehdessä, kaupassa käydessä ja nukkumaan mennessä. Pienissä arjen väleissä ja odotusten yhteydessä en avaakaan enää uutisvirtaa tai sosiaalista mediaa, vaan kuuntelen kirjaa. Kun olen lasten kanssa pihalla tai leikkipuistossa ja lapset leikkivät keskenään tai kavereiden kanssa, en räplääkään enää niin usein puhelinta, vaan uppoudun äänikirjaan.\nKirjojen kuuntelun käytetty aika on ollut pois lähinnä siis musiikin ja ajankohtaisohjelmien kuuntelusta, uutisvirran tai sosiaalisen median seuraamisesta, elokuvien ja sarjojen katsomisesta tai vapaasta ajattelusta ja pohdinnasta. Enkä ole katunut. Tuntuu, että kirjassa kirjailija pystyy sanomaan muutamassa tunnissa paljon enemmän kuin mitä podcast-keskustelu, elokuva tai sarja pystyy vastaavassa ajassa antamaan. Ongelmana toki on, että hyvät kirjat saattavat esimerkiksi iltaisin viedä mukanaan ja vaikeuttaa nukkumista. Lisäksi huomaan, että kirjoitan esimerkiksi some-postauksia tai blogeja vähemmän, kun keskityn mielummin kirjojen kuunteluun.\nSuosittelen kokeilemaan äänikirjoja. Omalta osaltani se on mullistanut kirjojen käytön viimeisen kahden vuoden aikana. En ole kaivannut kirjan fyysistä tuntumaa tai tuoksua. Pienet kuulokkeet ovat monin verroin käytännöllisempi käyttöliittymä kirjoille kuin se perinteinen paperiliittymä vaikka toki ymmärrän, että se on monille tärkeä siinä missä vaikka fyysinen sanomalehtikin.\nRiskinä äänikirjoissa toki on, että niihin jää koukkuun. En pidä tätä kuitenkaan kovin haitallisena rutiinina tai tapana. Kunhan se ei vie ihan kokonaan mennessään.\nTässä vielä 10 viimeisintä kuuntelemaani kirjaa\n-Juhana Torkki: Seneca – Elämän lyhyydestä\n-Nora Robers: Ensimmäinen vuosi\n-Sanna Kiiski: Tinder-päiväkirja\n-Steven Kotler & Peter H. Diamandis: Bold\n-James Clear: Pura rutiinit atomeiksi\n-Tarja Kulho: Räkättimarketin kassa\n-Maaret Kallio: Voimana toivo\n-Timo Airaksinen: Jäähyväiset uskonnolle\n-Katri Syvärinen: Löydä elämän taika\n-Anne Frank: Päiväkirja\nYlläolevista suosittelen erityisesti James Clearin tapoihin keskittyvää kirjaa. Se osoittaa, miten pienet muutokset arjen rutiineissa onnistuvat ja muuttavat pitkässä juoksussa elämänkokoisia asioita. Jos taas kaipaat jotain ajankohtaista romaania ja toiveikasta dystopiaa keskelle koronaa, niin Nora Robertsin Ensimmäinen vuosi, joka kertoo siitä, miten kulkutauti tappaa huomattavan osan maailman väestöstä, ei voisi olla ajankohtaisempi.\nJa jos ei muuta luettavaa tai kuunneltavaa keksi, niin voin aina suositella omaa kirjaani eli syksyllä 2019 ilmestynyttä Ekoistin muistelmia (Into Kustannus). Mielelläni kuulen kirjastani myös palautetta.\nEntä minkä kirjan sinä olet lukenut tai kuunnellut viimeksi? Mikä on sopiva määrä kirjojen lukemista ja kuuntelua esimerkiksi viikossa tai kuukaudessa?\nMukavia hetkiä kirjojen parissa, miten ikinä niitä nautitkaan!\nKategoriat Arki, Elämä, Elämänhallinta Avainsanat Äänikirjat, Kirjat Artikkelien selaus\nMiten sovittaa korona-aikana yhteen etätyö, etäkoulu ja varhaiskasvatus?\n7 kommenttia artikkeliin ”100 päivää ja 100 kirjaa”\n10 huhtikuun, 2020 klo 6:33 am\nKiitos blogista, Leo!\nHienoa, että olet paneutunut lukemiseen kunnolla tänä vuonna (olin joskus huolissani siitä, että luet vain ns. ammatti-ympäristö-ilmasto-tietokirjoja).\nSe, että luet …tai kuuntelet äänikirjoja ei ole ihan sama asia kuin oikeasti LUKEA ja yrittää ymmärtää lukemansa, mutta tekstisi perusteella kyllä nyt, jo vähän aikaisemminkin, alan hyväksyä metodin. Sen sijaan ns. kiireisen monitoimitoimijan metodia eli totuttelua pikkuoravat-2x-nopeuteen, on vaikea edes kuvitella kun itse lueskelen kirjoja (pääosin kaunokirjallisuutta, mutta usein myös elämäkertoja ja hist.teoksia) makuuasennossa tai nojatuolissa. Voisi ajatella, että 2x nopeudessa aivot pakotetaan toimimaan ja sulattamaan asioita ylikierroksilla, jolloin stressivaikutus lisääntyy? No, ei mulla ole tästä mitään tutkimusfaktaa sinänsä…\nOlen aika nopea lukija itsekin, mutta silti kirjaan menee usein päivä tai kaksi, kun sulattelen ja mietiskelen ja kuvittelen ja arvioin tekstiä samalla (=kirjoitan paljon kirja-arvioita). Kirjoista on myös mukava puhua/keskustella läheisten kanssa, Totta! Luen yleensä pari kolme kirjaa viikossa, joskus useita teoksia yhäaikaa, mistä tulee 100-150 opusta vuodessa. Se on ollut keskiarvo jo pitkään. Koska olen myös elokuvien ja kirjoittamisen suurkuluttaja, on vaikea lisätä lukemisen määrää. Jostakin silloin täytyy tinkiä, esim unesta , mikä ei näin eläkeläisenä enää houkuttele.. Kuntoliikuntaakin pitää harrastaa enkä sen aikana pistä kyllä korvilleni mitään vempaimia. Luonnon äänet ja kuntosalin ähkiminen & keskustelut kaverien kanssa piisaavat hyvin!\nOlisi mukava saada koko lista lukemistasi kirjoista, muuten..? Verrata vaikka omiin mieltymyksiin, joista muutamat löytyvät kirja-arvioina netistä tai päivälehtien arkistoista (esim agricola-lista, aleksanteri-lista, Öisinajattelija-blogi, Karjalainen, Keskisuomalainen, Etelä-Suomen Sanomat jne)\nJoka tapauksessa: antoisia kuunteluhetkiä kirjojen parissa – LUKEMINEN KANNATTAA AINA!\n10 huhtikuun, 2020 klo 11:45 pm\nLukeminen kannattaa aina, mutta kannattavuus riipuu paljon siitä,miten ja millä vauhdilla lukee. Kohtuus on lukemisessakin suositeltavaa. Mielestäni paperikirjan lukeminen ennen nukkumista on rentouttavaa ja nukahtamista helpottavaa, äänikirjan kuunteleminen ei ole ehkä yhtälailla rauhoittavaa.\nPentin lukemisvauhdin vielä ymmärtää ottaen huomioon hänen elintapansa ja eläkeläisen ” ammattinsa ”. Pentin asunto on, tai oli ainakin siellä viimeksi käydessäni, todellinen kirjallisuuden aarreaitta. Vierailuni aikana luin siellä silmät kipeiksi asti monenlaista tekstiä mitä erilaisemmista aiheista. Harvoin tulee luettua niin suurta kirjamäärää niin lyhyessä ajassa….kun ei ollut oikein muutakaan tekemistä. Oli oltava päivät pitkät sisällä pakkasella …teiden ja kävelyreittien ollessa peilijäässä. Kannatti ennemminkin lukea kuin lähteä lenkille luitansa katkomaan.\nSain kuin sainkin luettua maaliskuussa loppuun asti yhden suomalaisen tunnetun kirjailijan teoksen, jonka kannesta kanteen lukemisessa ei ollut onnistunut yksikään aikaisemmin sitä yrittänyt tuttavani. Se lähetettin minulle testiksi. Kirja kun on nähtävästi kirjoitettu vain helsinkiläisslangia ja nykyajan kielivenkkurointia ymmärtäville. Ainakin puolet tekstistä jäi minullekin käsittämisen osalta pimeäksi ja se jätti melko tyhjän tunteen. Mietin , että mitähän varten tämäkin kirja on kirjoitettu.\nSuomalaisista kirjoista teki minuun suuren vaikutuksen helmikuussa lukemani Tommi Kinnusen ” Pintti ”, joka kuvaa tehdaskylän pienoismaailmaa, ihmisten kohtaloita ja heidän keskinäisiä suhteitaan sodanjälkeisessä Suomessa. Oli kuin olisin palannut lasuuteeni ja varhaisnuoruuteeni syntymäkylässäni Keski-Pohjanmaalala. Siellä tosin lasitehtaan sijasta oli suuri saha, joka piti kylää elinvoimaisena ja vilkkaana. Kylä näivettyi kun saha lopetettiin ja tilalle rakennettiin liikerakennuksia, tietysti Alko….\nHyvin mukavan leppoisan tunteen jätti toinen vasta lukemani kirja nimeltä ” Mandala ”, jonka on kirjoittanut eestiläinen Tonu Onnepalu. Tämä oli ensimmäinen lukemani eestiläisen kirjailijan kirjoittama kirja. Myönteinen lukukokemus. Luin sen suomenkielisenä. Tietenkin se tuntui minusta mukavalta ja rentouttavalta jo sen takia, että sen tarina sijoittuu eestin maaseudulle ja siinä pääosaa esittävät tarinan kertojan ( kirjailijan ) kaksi adoptoitua kissaa.\nTalvella tulee luettua enemmän oikeita paperikirjoja useilla kielillä, mutta minulle riittää varsinkin näin lämpimään vuodenaikaan kirja kuukaudessa Kaupungissakin riittää monenlaista touhua, mutta maalla on paljon paljon muuta mielekästä tekemistä. Suuri osa siitä on välttämätöntä elämisen järjestämistä. Osa on oikeasti rentouttavaa luonnossa tekemistä ja liikkumista sekä eläinkavereideni kanssa ” seurustelua ” ja puuhailua.\nKierrätän suurimman osan lukemistani kirjoista eteenpäin, jotta kulttuurista pääsevät osallisiksi nekin ihmiset , joilla ei ole varaa ostaa kirjoja. Kirjastoja kun ei ole valitettavasti täälläpäin enää ihan joka nurkalla.\nTeet vastoin puheitasi. Puhut liiallisesta kuluttamisesta ja sen haitoista, ja samalla kasaat tavaraa ahmatin tavoin.\nMitä välttämätöntä tarvetta on hankkia ja ahmia ennätyksellinen määrä kirjoja ? Kenen kanssa kilpailet vuosittain luetusta ja kuunnellusta kirjamäärästä ? Taidat kilpailla itsesi kanssa ennätyksestä …\nMuistutan sinuakin vielä siitä, että hirveää kiirettä pitävä, jatkuvaa armotonta kilpailua ylläpitävä ja performanssia palvova yhteiskunta on mätänemiseen ja tuhoon tuomittu Koronavirus on tästä yhtenä vakavana muistutuksena.\nMieleenjäävässä teoksessaan ” Pintti ” Tommi Kinnunen kirjoittaa : ” On lasinteräviä hetkiä , jotka viiltävät menneet ajat irti nykyisistä. ne karkottavat varmuuden ja havahduttavat huomaamaan, että sellainen on mahdollista, mitä ennen ei osannut todeksi kuvitella”.\nTämä pätee nykyhetkeen. Nyt on sellainen lasinterävä hetki. Nyt on viimeistään hetki pysähtyä miettimään sitä, miten ja millä vauhdilla mennään tästä eteenpäin.\n11 huhtikuun, 2020 klo 10:25 am\nKirjoista voitaisiin keskustella ja väitelläkin loputtomiin.\nJokapäiväisen ahertamisen ja vakavan miettimisen vastapainoksi olen lukenut ison pinkan nk.kevyempää kirjallisuutta, romaaneja. Olen niiden kautta saamissani mielikuvissa matkustellut ympäri maailmaa. Matkani ovat suuntautuneet ajassa taaksepäin Aasian, Australian, Uuden Seelannin, Yhdysvaltojen ja Kanadassa sijaitsevan ranskankielisen Québec’in historiaan. On hyvä tietää muistitietojen ja kertomusten perusteella millä tavoin ihminen on levittäytynyt maapallollemme aikojen kuluessa. Ja mitâ siitä on seurannut eri puolilla planeettaa.\nOlen lukenut dekkareitakin,joita kutsuttiin ennenvanhaan salapoliisiromaaneiksi.. Niiden kirjoittajista mieluisimmat ovat minulle tällä hetkellä islantilaiset kirjailijat. Heidän kuvauksensa ovat yleensä niin vaikuttavia, että pienen pohjoisen saarivaltion äärimmäiset sää-ja elinolosuhteet nousevat ihon pintaan ikäänkuin olisin itse paikan päällä ne kokemassa. Muistuu näistäkin kirjoista mieleen varsinkin Suomessa viettämäni lumiset ja kylmät talvet…joista ei enää ainakaan etelämmässä ole kuin hituset jäljellä.\nTilasin juuri kirjakerhostani vasta ilmestyneen nuoren marokkolaistaustaisen menestyskirjailijan Leïla Slimanin uusimman teoksen nimeltä ” ¨Le Pays des Autres ” ( Toisten maa ) Siinä kirjoittaja kertoo ranskalaisen isoäitinsä muutosta Marokkoon toisen maailmansodan jälkeen rakastuttuaan Ranskaa sodassa palvelleeseen marokkolaissotilaaseen. Kirjailija kuvaa teoksessaan päähenkilön kotoutumista ” toisten maahan ”. Hän kertoo siitä kulttuurishokista, jonka eurooppalainen isoäitinsä kohtasi uudessa elinpiirissään, siitä kahden kulttuurin välisestä ”repivyydestä ” , jollainen vaikeuttaa ihmisen sopeutumista uusiin oloihin. Slimani käsittelee aihetta varsinkin senaikaisen naisen kannalta katsottuna. Kirja on varmaan hyvin mielenkiintoinen oman ” vieraaseen maahan muuttaneen ” historiani , naisen näkökulmasta. Posti on meillä nyt koronapandemian takia hidastanut jakeluaan. Odotan kuitenkin Slimanin kirjaa innolla Pâäsiâisen jälkeen. Se on seuraava luettavani.\nHyvää Pääsiäistä kaikille…rajoituksista huolimatta !\nSuurempaan keskittymistä ja aprikoitia vaativaa tietokirjallisuuttakin on tullut luettua jonkin verran.. Sekin on liittynyt enimmäkseen ihmisen historiaan ja levittäytymisen seurauksiin.\n11 huhtikuun, 2020 klo 3:49 pm\nKäväisin viime vuonna myös eteläisessä Afrikassa mielikuvituksellisella maailmanympärimatkallani parin romaanin muotoon kirjoitetun kirjan mukana. Ensimmäinen niistä , ranskalaisen Alain Dubos’in kirjoittama ”La Ferme de Bonne -Espérance”- ”Hyvän Toivon maatila” kertoo ajoista, jolloin englantilaiset yrittivät ottaa väkipakolla haltuunsa Etelä-Afrikan ensimmäisiltä valloittajilta buureilta maan kulta-ja timanttikaivokset ja näiden raivaamat maatilat ja kyläyhteisöt. Maaperän ja maankäytön sekä em.rikkauksien omistuksesta käytiin valloittajien kesken verisiä tappeluita, ja siinä ohessa alueen alkuperäisväestö ajettiin ahdinkoon sulkemalla se keskitysleireille ja reservaatteihin.\nViime aikoina lukemistani kirjoista kaikkein suurimman vaikutuksen minuun on tehnyt pitkään humaanitäärisessä kehitysyhteistyössä toimineen ranskalaisen lääkärin ja diplomaatin Jean-François RUFIN’in teos ” Le Collier Rouge ” ( ” Punainen kaulapanta ” ). Kirja ei ole paksu, mutta sitäkin puhuttelevampi. Se kertoo punaista kaulapantaa kantavan mustan sekarotuisen sotakoiran ja sen kanssa eläneiden ihmisten tarinan ensimmäisen maailmansodan ajoilta. Kirja on sodanvastainen kertomus sodan kauheuksista ja seurauksista ihmisten ja eläinten näkökulmasta katsottuna..\nKirjat siis puhuvat, vaikkeivät ne tee sitä suureen ääneen !\nEnglantilaisten ja buurien välisessä sodassa tykit ja hevoset olivat raskainta sotakalustoa. Nykyään Suomikin aikoo hankkia kymmeniä miljardeja maksavia hävittäjiä muka ” puolustukseen ”…ja aseiden kalistelu senkun jatkuu.\nMenneestä ajasta ei ole otettu juuri mitään opiksi. Eipä ole ihmisen käytös niistä valloitussotien ajoista paljonkaan muuttunut. Nytkin kinastellaan ja soditaan enimmäkseen ihan samoista taloudellisista ja geopoliittisista syistä kuin ennenkin: luonnonrikkauksien ahnehtimisesta ja omistuksesta sekä taloudellis-poliittisen valta-aseman varmistamiseen tarvittavista alueista. Sotimiseen ja sodanvalmisteluun sijoitetaan miljardeja, joita tarvittaisiin kipeästi ihmiskunnan todellisiin tarpeisiin.\nToinen lukemani Katherine Scholtesin kirjoittama romanttinen kirja ” Les fleurs sauvages des bougainvilliers ” ( Ihmeköynnöksen villit kukat ” ) on kertomus 1940-luvun Tanganjikasta ( ent.Saksan alusmaa ja brittien hallintoalue vv.1920-1946 , nyk .itsenäinen Tansanian tasavalta v.sta 1964 ), jossa suomalaisetkin lähetyssaarnaajat kävivät ahkerasti viemässä alkuperäisille asukkaille kristinuskoa ja nk. ”edistystä ”….\n11 huhtikuun, 2020 klo 3:52 pm\n” Le Collier Rouge ”-kirjan kirjoittaja on Jean-Christophe Rufin, eikä Jean-François Rufin.\nLukeminen on ihan kivaa\n14 huhtikuun, 2020 klo 11:54 am\nLukeminen on ihan kivaa muutenkin, ei tarvitse laskea montako kirjaa on lukenut. Lukea kannattaa aina, kun siltä tuntuu.\n16 huhtikuun, 2020 klo 9:15 pm\n”La Ferme de Bonne-Espérance ” ( Hyvän Toivon maatila )- kirjan tekijä Alain Dubos on hänkin lääkäri, lastenhoitoon erikoistunut pediatri. Hän on Lääkärit Ilman Rajoja – avustusorganisaation ( Médecins sans frontières ) entinen varapresidentti Pitkä kokemus lääkärinä hunanitaarisessa työssä on inspiroinut häntä kirjoittamaan useita aihetta sivuavia teoksia. Lukemani ” Hyvän Toivon maatila ” -kertomuksen päähenkilönä on Punaisen Ristin avustustyössä toimiva sairaanhoitaja\nBuurit asuttivat Etelä-Afrikkaa v.:sta 1652 lähtien. Heidän jälkeläisensä ( Afrikaners ) muodostavat nykyisin Etelä-Afrikan valkoihoisen väestön enemmistön. Buurien ja englantilaisten välillä käyty nk. Buurien sota vv. 1899 – 1902 oli ainut raaka väkivaltakonflikti planeetallamme XX-vuosisadan koitteessa. Se päättyi englantilaisten voittoon johtaen Etelä- Afrikan Unionin perustamiseen.\nVähän ennen valkoihoisia buureja eteläiseen Afrikkaan saapuneet alkuperäiset asukkaat zulut ja xhosat joutuivat ennemminkin kärsimään sodasta kuin osallistuivat siihen. Loppujen lopuksi he maksoivat kalliisti pelkästään siitä, että olivat palvelleet ankarasti puurtaen buureja ja brittejä näiden aputyöntekijöinä.


Mun uusi SPIbelt juoksuvyö testattu... toimii!! - Kirsin Kuntopiiri\n6 vastausta artikkeliin “Mun uusi SPIbelt juoksuvyö testattu… toimii!!”\nMulla ei tota vyötä oo, mutta kaikilla keillä tiedän olevan ovat tykänneet siitä. =)\nYllätti kyllä positiivisesti.\nKiitos alekoodista ja vinkistä. Tilasin heti oman ja tuli seuraavana päivä! Todella kätevä tykkään tosi paljon 🙂\nKiva kuulla että palvelu toimi ja tykkäsit vyöstä. Mulla on ollut nyt joka lenkillä mukana.\nItse sain Spibeltini isältäni, kun oli yrityksensä kautta saanut eikä kuulemma itse tarvitse. No, mulle kelpasi, vaikka hiukan epäilevin mielin itsekin ekaa kertaa vyön otin lenkille. Mutta toimii kuin unelma; ei hölsky eikä paina! Varsinkin kun pitää laukkuosan selkäpuolella ei sitä edes huomannut.\nNiinpä! Mäkin yllätyin toimivuudesta. 🙂


Mikä määrittää nopean verikokeen - Sydänkohtaus - October\nVaadittujen testien luettelo on yksi ensimmäisistä, jotka ovat täydellisiä veriarvoja. Ei välttämättä ole tärkeintä määrittää, onko Kremlin alhainen hiilihydraattiruoka sopiva sinulle, mutta tutkimusta ei voi tehdä ilman sitä. Joten mikä on täydellinen verenkuva? Mitä veripisarat voivat kertoa, jotka "imevät" lasiputken sormesta tai ruiskusta laskimoon? Yleinen kliininen vereanalyysi sisältää seuraavat indikaattorit: hemoglobiinipitoisuus, punasolujen lukumäärä ja muut punasolujen indikaattorit, valkosolujen määrä, verihiutaleiden määrä, leukosyyttien määrä (eri valkosolujen prosenttiosuus), erytrosyyttien sedimentoitumisaste (ESR).\nLyhennetty verikoe (”troika”) on myös yleinen - tutkimus hemoglobiinin määrästä, leukosyyttien lukumäärästä ja ESR: n määrityksestä.\n"GENETINEN TROIKA" - MITÄ, MIKSI JA MIKSI.\nSitä käytetään useimmiten. Sinulle riittää, että lääkäri voi tehdä tuomion: voitko soveltaa matalan hiilidioksidin ruokavaliota itseesi vai ei.\nLaboratoriokäytännössä tutkitaan kapillaariverta (se saadaan piilottamalla vasemman käden neljäs sormi) tai laskimoveri (kuutiometrisestä laskimosta). Kapillaarisen veren keräämiseksi käytetään erityisiä neuloja - scarificators (nämä ovat hyvin "höyheniä", joiden kanssa sairaanhoitaja lävistää pitkäikäisen sormen). Injektiokohdan iho pyyhitään alkoholilla kostutetulla puuvillapyyhkeellä. Ruiskutus tehdään puolella, jossa on paksumpi kapillaariverkko, 2-3 mm: n syvyyteen ihon paksuudesta riippuen.\nTyypillisesti testitulokset siirretään laboratoriosta lääkärille. Mutta voit yrittää tulkita ne itse. Normaalisti täysi verenkuva aikuiselle näyttää tästä ("aviomies" on miehille, "naiset" naisille):\nAnnan nämä numerot täällä enemmän hauskanpitoon ja yleisen tietämyksesi lisäämiseen, mutta ei itsediagnostiikkaan. Eri laboratorioissa joillakin indikaattoreilla voi olla muita normien ja mittayksiköiden rajoja. Älä tee vakavia itsenäisiä päätelmiä laboratoriotutkimuksen tuloksista. Ota yhteyttä lääkäriisi.\nVerikokeen saamisen aikana siinä on 4 lohkoa: punainen veri - punasolut, hemoglobiini, väriindeksi; valkoinen veri - leukosyytit, leukosyyttikaava (eri leukosyyttien muotojen suhde prosentteina); verihiutaleet; erytrosyyttien sedimentoitumisnopeus (ESR). Kerron teille, mitä sinun pitäisi kiinnittää huomiota niihin, jotka aikovat pysyä Kremlin ruokavaliossa.\nVeren leukosyytit suorittavat elimistössä erilaisia toimintoja. Neutrofiilit ja monosyytit (nämä ovat valkosolujen tyypit) ovat olennainen osa kehon puolustusjärjestelmää. Neutrofiiliset leukosyytit ovat akuutin tulehduksen tärkeimmät solut, ja monosyyttejä pidetään kroonisen tulehduksen keskus soluna. Eosinofiilien ja basofiilien määrän lisääntymistä havaitaan allergisissa reaktioissa, keuhkoputkien astmassa, helmintulehduksissa (madot), lapsuusinfektioissa (scarlet fever) jne. Lymfosyytit ovat kehon immuunijärjestelmän tärkeimpiä soluelementtejä. Immuunijärjestelmän päätehtävät ovat kyky erottaa solunsa muista ja muodostaa suojaa niitä vastaan - vasta-aineita.\nLeukosytoosi (leukosyyttien määrän lisääntyminen veressä normaalin tason yläpuolella) voi olla normaalia. Leukosyyttien määrän lisääntyminen tapahtuu aterian, fyysisen työn, kuumien ja kylmien kylpyjen jälkeen raskauden, synnytyksen aikana esihoidon aikana. Jos niiden taso ei ylitä 10–12 × 109 / l, kaikki on normaalia. Leukosytoosi sairauden ilmentymisenä on tyypillisempi akuuteille infektioille kuin kroonisille. Lisäksi lievissä muodoissa se ei ehkä ole, tai sitä ilmaistaan kohtalaisesti. Vakavien infektioiden mukana on merkittävä leukosytoosi. Leukosyyttien väheneminen tai normaali kokonaismäärä veressä neutrofiilien nuorten muotojen (myelosyyttien jne.) Ilmaantuminen infektioiden kanssa osoittaa joko prosessin alkuvaiheen tai organismin alhaisen resistenssin. Erytrosyyttien sedimentoitumisnopeus (ESR) - veren ominaisuus laskeutua astian pohjalle säilyttäen sitä ei-hyytymistilassa. Joskus käytetään termiä ROE - erytrosyyttien sedimentaation reaktio. ESR ja ROE ovat yksi ja sama. Tämän indikaattorin nousu havaitaan kaikissa tulehdusta seuranneissa valtioissa.\nYleensä tulehdusprosessi ei ole vasta-aihe alhaisen carb-ruokavalion suhteen. Kuitenkin, jos tulehdusprosessi on munuaisissa - tämä on täysin erilainen keskustelu. Tässä tapauksessa ruokavalio on vasta-aiheinen.\nMuutamia hyödyllisiä vinkkejä, niin sanotusti, lääkärin hienovaraisuuksia, joita potilaat itse eivät usein tiedä. Ei ole suositeltavaa luovuttaa verta välittömästi fyysisen rasituksen, lääkkeiden laskimonsisäisen antamisen, fysioterapeuttisten menettelyjen, röntgen-tutkimusten jne. Jälkeen. On parempi tehdä tutkimus tyhjään vatsaan, ja on suositeltavaa suorittaa samanaikaisesti toistuvia testejä, koska veren solujen koostumus vaihtelee päivän aikana.\nVeren biokemiallinen analyysi on laboratoriotutkimusmenetelmä, joka kuvastaa eri elinten (maksan, munuaisen, haiman jne.) Ja järjestelmien toiminnallista tilaa. Veren biokemia, joka on otettu laskimosta. Verinäytteet tehdään tyhjään vatsaan 12 tunnin kuluttua.\nTavallinen biokemiallinen verikoe sisältää yleensä seuraavat indikaattorit: seerumin amylaasi, kokonaisproteiini, bilirubiini, rauta, kalium, kalsium, kreatiniini, CK (kreatiinifosfokinaasi), LDH (laktaattidehydrogenaasi), lipaasi, magnesium, virtsahappo, natrium, kolesteroli, triglyseridit, transaminaasi, fosfori jne. Osana Kremlin ruokavaliota olemme ensisijaisesti kiinnostuneita kolesterolin, glukoosin, fosforin, kalsiumin ja virtsahapon tasoista.\nVeren glukoosipitoisuuden nousu osoittaa hiilihydraattiaineenvaihdunnan rikkomista ja osoittaa diabeteksen kehittymistä. Tämä ei ole vasta-aihe vähähiilisen ruokavalion suhteen, vaan tämä ruokavalio voi vähentää verensokeria. Lääkäri tarvitsee kuitenkin tietää tämän indikaattorin valvomaan, miten se muuttuu ruokavalion luonteen mukaan.\nKolesterolin pitoisuus veressä, lipoproteiinit, triglyseridit voidaan arvioida rasva-aineenvaihdunnan perusteella. Jos sinulla on korkea kolesteroli, sinun täytyy säätää ruokavalio erityisellä tavalla. Rajoita vihannekset ja hedelmät, mutta älä anna periksi kokonaan. Valitse vähärasvainen liha ja kala. Älä kuluta munuaisten, aivojen, maksan. Älä mene pois munien kanssa. Näillä elintarvikkeilla on korkea kolesteroli, joten ne eivät ole sinua varten. Loput Kremlin poliitikkojen ruokavaliosta sopivat sinulle. Älä unohda tarkistaa veren kolesterolitasoa säännöllisesti (vähintään joka kuudes kuukausi).\nFosforin ja kalsiumin pitoisuuden muutos osoittaa mineraalien aineenvaihdunnan rikkomista. Meille tämä on tärkeää, koska fosforin ja kalsiumin epätasapaino saattaa merkitä munuaissairautta. Se voi olla myös jonkin verran hormonaalisia häiriöitä, lapsilla - ricketeillä. Jos tämä indikaattori on epänormaali, kannattaa tutkia tarkemmin munuaiset (tehdäksesi ultraääni- ja muita laboratoriotestejä).\nKun munuaissairaus voi vähentää proteiinin pitoisuutta veressä. Tämän indikaattorin väheneminen esiintyy myös maksasairauksissa ja paastoamisessa.\nLisääntyneet kreatiniinipitoisuudet ovat ominaista munuaisten vajaatoiminnalle.\nKaliumin, natriumin ja kloorin pitoisuuden muutokset vaikuttavat haitallisesti sisäelinten, erityisesti sydämen, työhön.\nCK-MB: n pitoisuuden lisääminen, LDH havaitaan sydäninfarktissa.\nTällaisten indikaattoreiden, kuten ALT: n, AST: n, GGT: n, alkalisen fosfataasin, koliinesteraasin, kohoaminen viittaa maksan toiminnan heikentymiseen.\nMuutokset amylaasitasossa osoittavat haiman patologiaa.\nBilirubiiniarvot kuvaavat maksan toimintaa.\nC-reaktiivinen proteiini (CRP) on selkein indikaattori akuutista tulehdusprosessista erilaisissa sairauksissa.\nBiokemiallisen verikokeen arvioinnin avulla lääkäri voi antaa sinulle neuvoja jatkotutkimuksesta tai miellyttää sinua: "Kaikki on kunnossa, laihtua terveyteen!"\nSinun on myös annettava virtsa analyysia varten. Tämä on luultavasti kivuton tapa tutkia. Ja se on melko yksinkertainen. Rutiinianalyysiä varten riittää, että kerätään virtsan ensimmäinen aamuosa tasapohjaiseen lasittomaan astiaan. Nämä astiat on puhdistettava perusteellisesti etukäteen. Ennen virtsan keräämistä on välttämätöntä pestä ulkoiset sukuelimet (erityisesti naiset) varovasti. Naiset kuukautisten virtsan aikana katetrilla tehdyn tutkimuksen yhteydessä. Tarvitset tietenkään mitään. Odota siis "kriittisten päivien" kulumista. Jos et voi välittömästi ottaa virtsaa analyysiä varten, on parasta säilyttää se jääkaapissa.\nVirtsanalyysi voi kertoa paljon kehostasi, niin paljon munuaisista varmasti. Tämä tutkimus ei heijastaa vain uritusjärjestelmän elinten tilaa ja toimintaa, vaan myös antaa mahdollisuuden arvioida joidenkin patologisten prosessien esiintymistä muissa elimissä ja systeemeissä - maksasairaus, metaboliset häiriöt jne. Yleinen virtsanalyysi antaa meille mahdollisuuden arvioida munuaisfunktiota (meille tärkeintä). Virtsa muodostuu munuaisissa ja se koostuu orgaanisten ja epäorgaanisten aineiden liuoksista. Munuaiset eivät itse tuota uusia aineita, vaan vain erittävät jo veressä olevia aineita. Verikoostumuksen pysyvyys johtuu pääasiassa munuaisen erittymisestä. Veren erilaisilla sairauksilla syntyy kaikenlaisia patologisia aineenvaihduntatuotteita, jotka virtsaan erittyvät voivat auttaa patologisen prosessin diagnosoinnissa.\nVirtsan yleisessä kliinisessä analyysissä arvioidaan sen fysikaaliset ominaisuudet: väri, läpinäkyvyys, haju, reaktio, suhteellinen tiheys. Joidenkin aineiden pitoisuus määritetään myös: proteiini, glukoosi, hemoglobiini, sappipigmentit, asetoni, ketonirungot, urobiliini jne. Analyysituloksia arvioitaessa suoritetaan sedimentin mikroskooppinen tutkimus, jossa voidaan havaita valkosoluja, erytrosyyttejä, epiteelisoluja eri virtsajärjestelmän osista, erilaisia sylintereitä, suolakiteitä, bakteereja ja muita ainesosia.\nMunuaissairaudesta ilmenee ominaispainon lasku ja proteiinin läsnäolo virtsassa.\nJos virtsassa on paljon kiteitä, on syytä epäillä virtsatulehdusta (silloin Kremlin ruokavalio ei sovi sinulle).\nDiabetes mellituksen yhteydessä glukoosi erittyy virtsaan.\nHepatiitissa havaitaan tumma virtsa, jossa on suuri määrä bilirubiinia.\nJa ehkä kaikki tietävät, että suuri määrä virtsan leukosyyttejä on tulehdusprosessissa urogenitaalijärjestelmän elimissä.\nJos havaitaan epänormaalia virtsan määrää, on tarpeen tutkia lisää munuaisia. Jos lääkäri havaitsee, että sinulla on munuaissairaus, et voi seurata Kremlin poliitikkojen ruokavaliota.\nÄlä ole laiska ja välitä kaikki tarvittavat testit. Jos mahdollista, tee munuaisten ultraääni. Uskokaa minua, se hyödyttää sinua joka tapauksessa. Harkitse, että uusi tehokas ruokavalio on ylimääräinen syy muistaa ja huolehtia omasta terveydestäsi. Lisäksi vähäisen tutkimuksen jälkeen voit menettää painoa mielenrauhalla ja tietää, että tämä on vain sinun hyödyksi. Alhaisen hiilihapon ruokavalion noudattaminen edellyttää fyysistä tutkimusta vähintään kuuden kuukauden välein ja suorita tarvittavat testit. Itse asiassa tämän pitäisi tehdä jokainen henkilö, riippumatta siitä, mitä ruokavalio hän seuraa. Toivotan teille terveyttä ja harmoniaa.\nRaskauden aikana lääkärit kiinnittävät erityistä huomiota naisen kehon tilaan. Tämä johtuu siitä, että tässä elinkaaressa monet järjestelmät ja elimet työskentelevät ylikuormituksella varmistamaan tulevan vauvan normaali muodostuminen. Siksi tytöllä, kun hän kuljettaa lasta, on suurempi mahdollisuus saada kylmä tai "ansaita" muita sisäisten elinten loukkauksia. Tämän välttämiseksi tarvitaan melko yksinkertainen, mutta samalla tarkka ja tehokas organismin tutkimusmenetelmä, joka mahdollistaa naisen terveydentilan säännöllisen seurannan.\nLisäksi vauvan kehitys riippuu naisten terveydestä tällä hetkellä. Jotta hän voisi syntyä terveenä ja sillä on mahdollisimman vähän ongelmia hyvinvoinnin kanssa, sinun tulee tulevaisuudessa diagnosoida myös mahdolliset häiriöt kehon toiminnassa. Raskaana olevan naisen täydellinen verenkuva on lähes ihanteellinen tätä tarkoitusta varten.\nOsana tätä laboratoriotutkimusta tutkitaan veren perusparametreja - hemoglobiinimäärää, solujen koostumusta, joitakin toiminnallisia indikaattoreita (esimerkiksi erytrosyyttien sedimentoitumisnopeus). Niillä on tavallisesti melko kapea "normaali käytävä", mutta erilaisilla patologioilla ne voivat ylittää sen, mikä on kiinteä tutkimuksen aikana. Lisäksi raskaana olevan naisen tapauksessa vain tämän edellytyksen vuoksi hän voi kokea lukuisia ongelmia veren koostumuksen suhteen, mikä epäilemättä vaikuttaa hänen terveyteensä ja syntymättömän lapsen kehitykseen. Kaikkien edellä mainittujen tekijöiden ja yleisen verikokeen suhteellisen yksinkertaisuuden vuoksi sitä käytetään välttämättä raskaana olevan naisen rutiinivalvonnassa.\nVerikokeen erityispiirre on sen massamerkki - esimerkiksi raskauden tosiasia on jo syynä tähän tutkimukseen. Se tehdään myös pian tytön rekisteröinnin jälkeen synnytysklinikalle. Tällaiset toimenpiteet ovat välttämättömiä sen tulkintaa koskevien indikaattorien yleisen taustan merkitsemiseksi. Asia on, että kun lapsi syntyy, äidin ruumis sopeutuu jatkuvasti muuttuneisiin olo-olosuhteisiin. Joillakin muutoksilla on niin paljon vaikutusta elämän prosesseihin, että ne heijastuvat yleisen verikokeen tuloksiin. Jos lääkäri ei ota huomioon raskaustekijää - tämä voi johtaa häneen patologian väärän diagnoosin tielle. Näin ollen vain kapeat asiantuntijat, jotka voivat erottaa tavanomaiset fysiologiset muutokset taudin oireista, tekevät analyysin dekoodauksen raskaana oleville naisille.\nPian sen jälkeen, kun nainen on kirjautunut syntymäklinikkaan, naisen täydellinen verenkuva tulee suhteellisen usein ja säännöllisesti. Raskauden ensimmäisellä puoliskolla (neljänteen tai viidenteen kuukauteen asti) se tehdään kuukausittain. Tämä ei tietenkään ota huomioon mahdollisia valituksia erilaisista valituksista ja komplikaatioista - voidaan sanoa, että tällainen analyysi raskauden aikana on määrätty jokaisen lääkärikäynnin yhteydessä.\nLapsen viidennen kuukauden jälkeen ja aina syntymän loppuun asti odotetulle äidille tehdään verikoe kahdesti kuukaudessa kahden viikon välein. Tämä johtuu siitä, että tänä aikana alkoi useimmiten esiintyä erilaisia terveysvaikutuksia, jotka johtuivat sekä raskaana olevan naisen kehon sammumisesta että elinten huomattavista muutoksista. Tällaisissa olosuhteissa esiintyvä patologia voi syntyä ja kehittyä hyvin nopeasti, mikä edellyttää tarkempaa seurantaa.\nVeren biokemiallinen analyysi, joka valitusten puuttuessa tuottaa kahdesti koko raskauden aikana, antaa tarkempia tietoja ja pystyy tunnistamaan patologioita jopa etukäteen. Mutta se on melko aikaa vievää ja kallista tutkimusta, mikä vaikeuttaa sen usein käyttöä havainnon vuoksi. Siksi yleisen verikokeen jonkin verran pienempi tarkkuus maksaa sen yksinkertaisuuden ja alhaisen hinnan, ja sen yleinen suorituskyky lisää tällaisen seurannan yleistä tarkkuutta.\nRaskaana olevan naisen yleisen verikokeen valmistelu ei poikkea siitä, mikä on yksinkertaisen lääketieteellisen tarkastuksen tapauksessa. Laboratorioon on tarpeen tulla aamulla tyhjään vatsaan, lukuun ottamatta tiettyjä tekijöitä:\nSyö rasvaa ja muita raskaita elintarvikkeita. Paikalla olevan tytön tulisi yleensä muuttaa ruokavaliotaan siten, että nämä tuotteet poistetaan - niiden usein käyttämä vahingoittaa terveellistä ja mutkattomaa kehoa;\nMyös päivän aikana on toivottavaa olla sallimatta fyysisiä ja emotionaalisia ylikuormituksia, unenpuutetta - tämä voi merkittävästi vääristää tulosten kuvaa ja johtaa väärään diagnoosiin;\nAlkoholijuomien kieltäytymisestä ei voi edes mainita - raskaana oleva nainen, ne ovat vasta-aiheisia a priori. Väitteet punaisen viinin ja vastaavien luonnollisten juomien hyödyllisyydestä lapselle kantaville elimille eivät ole muuta kuin alkoholijuomien tuottajien spekulaatiota;\nTupakointi tällaisessa tilanteessa on myös ehdottomasti vasta-aiheista, mutta valitettavasti kaikki naiset eivät edes tällaisessa herkässä tilanteessa pysty täysin luopumaan siitä. Verinäytteitä valmisteltaessa tupakointi on suljettava pois viimeistään kaksi tuntia ennen menettelyä;\nSinun on myös kieltäydyttävä ottamasta huumeita - monet heistä voivat muuttaa veren koostumusta. Jos kieltäytyminen on mahdotonta, on syytä kertoa hoitavalle lääkärille tästä.\nPerinteisesti klassisen tekniikan mukaan veri yleistä analyysia varten tehdään lävistämällä sormenpään. Joissakin laboratorioissa indikaattorit lasketaan kuitenkin käyttämällä automaattisia hematologisia järjestelmiä, jotka tuottavat tarkkoja tuloksia, mutta vaativat enemmän materiaalia työnsä kannalta. Tällöin veri voidaan veteen laskea määränä 3 - 15 millilitraa.\nKuten muidenkin raskauden aikana tehtyjen laboratoriokokeiden tapauksessa, yhdeksän kuukauden aikana ei ole yksiselitteistä ja lopullista "normia" - veren parametrit muuttuvat yhdessä aineenvaihdunnan kanssa ja muut kriteerit tytön kehon toiminnalle. Siksi useimmiten käytetään taulukoita, joissa on viittaus trimestriin. Lapsia eri tavoin syntyy dynaaminen indikaattorimuutos, jonka nopeus voi olla myös epäsuora merkki patologiasta. Niinpä esimerkiksi leukosyyttien tason jyrkkä nousu, toisin kuin asteittainen ensimmäisen raskauskolmanneksen aikana, ei puhu fysiologisesta leukosytoosista, vaan naisen tartuntataudista.\nYleensä kuvan verikokeiden tuloksista raskauden aikana eri aikoina näyttää olevan taulukon kaltainen.\nKuten taulukosta ilmenee, raskaana olevien naisten verikoeindikaattorien toinen piirre ei ole pelkästään normin arvon muutos, vaan joissakin tapauksissa sallitun ”käytävän” laajentaminen. Tämä tarkoittaa sitä, että riippuen naisten elimen vastauksesta lapsen kuljettamiseen, nämä tutkimuskriteerit voivat vaihdella toisessa suunnassa. Tämä seikka vaikeuttaa edelleen tulosten tulkintamenettelyä ja pakottaa lääkärin kiinnittämään huomiota kaikkiin indikaattoreihin erikseen, mutta myös tekemään johtopäätöksiä kokonaiskuvasta tuloksista kokonaisuutena.\nVeren kliininen analyysi. Yleistä tietoa\nYhteinen verikoe-troikka mikä se on\nYleisen verikokeen tulosten salaaminen voidaan tehdä yksin - sinun on tiedettävä hyvin vähän: sinun täytyy tietää normit (paremmin aikuisilla ja lapsilla) ja jopa tietää, miten verikoeindikaattorit muuttuvat eri virus- tai bakteeri-infektioiden yhteydessä. Itse asiassa se on hyvin yksinkertaista. Katso itse.\nRED BLOOD: MITÄ ON?\nJoo. Verikoe on jaettu kahteen osaan. Ensimmäinen osa on ns. Punainen veri, eli hemoglobiini, punasolut, verihiutaleet ja väriindeksi. Kaikki tämä jengi on vastuussa hapen siirtymisestä soluihin ja tartunnan aikana ei ole kovin vaikea kärsiä. Kaikki sinun ja minun täytyy tehdä, ylittää standardit ja varmistaa, että kaikki on kunnossa, siirry toiseen osaan.\nHemoglolbiini (alias Hb) mitataan grammoina litrassa (!) Verestä ja vastaa hapen kuljetuksesta.\nPunaiset verisolut ovat myös RBC-soluja, joissa hemoglobiini ja kelluvat veressä. Niin, he kuljettavat hemoglobiinia. Kuukaudessa lapsen normaali määrä on 3,8–5,6 - huomio! - triljoonat punasoluja litrassa verta. Yhden vuoden ikäinen lapsi (kuten aikuinen) näistä kolmioista on jo pienempi - 3,5–4,9 / litra verta. Mitä tehdä - jos pumppaat verta verinäytteiksi litroilla, kaikki on laskettava biljoona. Ei mitään, niin se on helpompaa, näet.\nRetikulosyytit, ne ovat myös RTC, niiden lukumäärä mitataan, kiitos Jumalalle, prosentteina. Niinpä nuoret punaiset verisolut eivät saa olla yli 15% alle 1-vuotiailla lapsilla ja enintään 12% yli 1-vuotiailla lapsilla tai aikuisilla. Retikulosyyttien normin alaraja on 3%. Jos lapsia on vähemmän, lapsi on anemian reunalla, ja toiminta on toteutettava mahdollisimman pian.\nVerihiutaleet. Englanti lyhenne PLT. Ne ovat huomattavasti pienempiä kuin erytrosyytit - niiden määrä mitataan ”vain” miljardeina litrassa verta, normaali on 180–400 alle 1-vuotiaille lapsille ja 160– 360-vuotiaille yli vuoden ikäisille tai aikuisille. Verihiutaleet eivät itse asiassa ole lainkaan soluja, vaan näiden fragmenttien jättiläisen esiastesolun fragmentit, jolloin verihyytymät muodostuvat - esimerkiksi lopettamaan verenvuoto, jos vauva, Jumala kieltää, sattuu.\nESR (ESR). Se ei ole edes solu lainkaan, vaan indikaattori erytrosyyttien sedimentoitumisnopeudesta - mitä nopeammin sama nopeus ("nopea" ei ole, miten auto kulkee, tässä nopeus mitataan millimetreinä tunnissa), sitä aktiivisempi on tulehdusprosessi, jota on ehkä suositeltavaa siirtää verikoe. ESR hinnat 1 kuukausi - 4-10, 6 kuukautta 4-8, mutta vuodesta 12 vuotta - 4-12 mm tunnissa. Sitten saman ESR: n normit vaihtelevat myös sukupuolen mukaan, mutta tämä on täysin erilainen tarina.\nNäiden indikaattorien lisäksi on monia muita - hematokriitti (NST), punasolujen jakautumisleveys (RDWc), punasolujen keskimääräinen määrä (MCV), punasolujen keskimääräinen hemoglobiini (MCH) ja jopa veren keskimääräinen hemoglobiinipitoisuus punasoluissa (MCHC). Kaikkia näitä indikaattoreita käytetään anemian diagnosointiin, joten sinä ja minä (puhumme infektioista, muista?), Olisi parempi lykätä keskustelua vasta myöhemmin.\nMeille paljon tärkeämpää ei ole hapensiirtojärjestelmä, vaan kehon suojaus infektioita vastaan. Tämä on ns. Valkoveri, valkosolut. Täällä me jäämme siihen hyvin, hyvin yksityiskohtaisesti.\nLEUKOCYTES TAI VALKOINEN VERI: IMMUNEJÄRJESTELMÄN ARVIOINTI\nLeukosyytit ovat erilaisia. Jotkut ovat vastuussa bakteerien torjunnasta, toiset hyökkäävät viruksista ja toiset "erikoistuvat" suuriin vastustajiin - esimerkiksi kasvisoluihin (tämä tapahtuu useammin kuin luulet - tarkoitan allergiaa siitepölylle) tai jopa monisoluisia paskiaisia. matoja.\nSiksi nähdäksemme akuutissa infektiossa olevien leukosyyttien kokonaismäärän on hyvä, mutta vain vähän. Parhaimmillaan lääkäri määrittää, mitä infektio on. Mutta jotta voisimme ymmärtää, mitä juuri tämä infektio aiheutti, sinun on tarkasteltava, mitkä leukosyytit ovat koholla. Tällaista tutkimusta kutsutaan leukosyyttikaavaksi.\nTärkeimmät muutokset punasoluissa lapsissa eivät tapahdu vasta vuoden ajan - jopa kuukauden ajan, ja tämä johtuu siitä, että lapsen ensimmäisellä elämänkuukaudella on vielä jälkiä siirtymisestä keuhkojen hengittämiseen. Immuunijärjestelmällä kaikki on paljon monimutkaisempaa - se muuttuu jatkuvasti kuuden ensimmäisen elinvuoden aikana, ja se on erittäin epätasainen. Joten valmistaudu. Numerot ovat enemmän.\nLeukosyyttiarvon. Ne ovat WBC. Niiden määrä mitataan miljardeina litraa kohti verta (joka näyttää punaisista verisoluista verrattuna jotenkin jopa kevyesti). Ja koska lapsi siirtyy syntymässä steriilistä ympäristöstä (äidin kohdusta) erittäin ei-steriiliin ympäristöön - mitä voit tehdä, ilman puhdistus- ja kvartsikäsittelyä vauvan huoneessa ei varmisteta kaikkien bakteerien kuolemaa, valkoisten verisolujen määrä jopa normaaleilla lapsilla on paljon suurempi kuin aikuisia. Totta, tämä luku pienenee iän myötä. Yhden kuukauden ikäisellä lapsella veren leukosyyttien määrä vaihtelee 6,5: stä 13,8: een, puolessa vuodessa 5,5: stä 12,5: een, vuodesta toiseen kuuteen vuoteen (aha, juuri silloin, kun lapsi on useimmiten sairas). Vain silloin, kun lapsen immuniteetti on riittävän kestävä kestämään lukuisia infektioita, leukosyyttien lukumäärä lähestyy niiden lukumäärää aikuisilla - 4,5: stä 9: een (jotkut pitävät sitä 12: n normina, mutta tämä ei ole aivan niin).\nNeutrofiilit, ne ovat myös NEU. Niiden lukumäärää ei pidetä absoluuttisina yksikköinä (kuinka paljon per litra verta), vaan prosentteina leukosyyttien kokonaismäärästä. Näiden solujen tehtävänä on torjua bakteereja. Tämä on melko rehellinen taistelu: neutrofiilit syövät yksinkertaisesti bakteerisoluja ja sulattavat ne. Bakteerisolujen lisäksi neutrofiilit toimivat myös erikoisina puhdistusaineina - samalla tavalla ne poistavat kaikki solurakeet elimistöstä, eivätkä vain mikrobit.\nNeutrofiilit ovat erilaisia: on neutraaleja neutrofiilejä (ne ovat eräänlainen nuorten keskuudessa devourer-solujen joukossa), mutta veressä ei ole kovin monta, kuten infektioiden tuhoaminen ei ole lapsen tehtävä. Heidän määränsä ei muutu iän myötä - niin kuukauden ikäisenä kuin yhden vuoden ikäisenä ja jopa kuuden vuoden ikäisenä lapsen 0,5–4,5 prosentilla. Ja vain yli 7-vuotiailla lapsilla (samoin kuin aikuisilla) bändin neutrofiilien normin yläraja nousee 6 prosenttiin. Immuniteetti on valmis hyökkäyksiin, joo.\nMutta immuunijärjestelmän todelliset "työhevoset" ovat segmentoituneita neutrofiilejä - muuten ne ovat tärkein ja lähes ainoa suoja alle 2-vuotiaille lapsille. Alle vuoden ikäisillä lapsilla ne vaihtelevat yleensä 15-45%: iin, ja vuodesta toiseen kuuteen vuoteen (kun työ lisääntyy merkittävästi) neutrofiilien määrä kasvaa merkittävästi - 25%: sta 60%: iin. Lopuksi seitsemän vuoden ikäisten segmentoitujen neutrofiilien määrä saavuttaa aikuisten määrän. Totta, tämä määrä on hyvin epäselvä - 30 prosentista 60 prosenttiin. Eli kolmekymmentä prosenttia on normi, ja 60 prosenttia on myös normi.\nMonosyytit, ne ovat MON. Tämä on neutrofiilien "nuorempia veljiä". Tällä hetkellä he istuvat kudoksissa, ja ne vapautuvat erittäin harvoin veriin. Tavallisesti niiden määrä ei ylitä 2–12% alle vuoden ikäisillä lapsilla tai 2–10% yli vuoden ikäisillä lapsilla. Aikuiset eivät poikkea lapsista tässä indikaattorissa - sama 2-10%. Kuitenkin, kun neutrofiilit veressä alkavat katastrofaalisesti puuttua, monosyytit tulevat pelastamaan, ja monosyyttien määrä veressä, vaikkakaan ei paljon, kasvaa.\nEosinofiilit ovat myös EOS. He sanovat, että eosinofiilit ovat vastuussa allergisista reaktioista. Tämä ei ole täysin totta. Eosinofiilit eivät tuota luokan E immunoglobuliineja, joiden taso on vain kohonnut allergikoilla. Eosinofiilit, jos haluatte, ovat devourer-solujen "korkein kastike" (ennen sitä puhuimme neutrofiileistä ja monosyyteistä devourer-soluina). He pystyvät syömään kaiken, joka ei kykene syömään niitä. Jopa monisoluiset aggressiiviset (matot, aha) ja hyvin suuret vieraat solut (esimerkiksi suoliston amoebas) pelkäävät epätoivoisesti eosinofiilejä. Tosiasia on, että eosinofiilit eivät niele soluja - ne tarttuvat niihin, pistävät ruoansulatusentsyyminsä soluihin ja imevät sitten näiden solujen sisällön, kun lapsi imee kahden litran pussin mehua. Käänny vain pois - ja paketista (esimerkiksi meidän pienestä matosta) vain tyhjä kuori säilyy. Tavallisesti veressä on vähän eosinofiilia - 0,5 - 6%\nLymfosyytit, ne ovat LYM. Nämä ovat kypsän immuunijärjestelmän tärkeimmät solut. Niiden erikoistuminen on virusten ja bakteerien torjunta. Mutta erityisesti uhkapeli-lymfosyytit murskataan joko virusten tai niiden omien solujen kanssa, jotka ovat suojautuneet näiden virusten naiivisuuden vuoksi. Normaalisti alle vuoden ikäisen lapsen veressä lymfosyytit vaihtelevat 40-72 prosentista, vaikka ne toimivat, oikea sana, puoliteho. Mutta kun vauvan immuunijärjestelmä alkaa kehittyä (muistuttaa, immuunijärjestelmän kehittyminen vuoden kuluttua ja päättyy enimmäkseen 6-7 vuotta), lymfosyyttien määrä veressä laskee voimakkaasti - 26–60 prosenttiin. Lopuksi 7 vuoden iän jälkeen lymfosyytit "laskeutuvat" noin 22-50%: iin.\nBasofiilit, BAS. Vain nuoret lymfosyytit. Niiden lukumäärä ei koskaan ylitä 1%.\nNo, kuka syyttää infektiota?\nKun tiedät, mitkä verisolut ovat vastuussa, lapsella ei ole helppoa selvittää, millaista infektiota tämä infektio on lapselle, mutta se on yksinkertaisesti alkeellista. Korkea ESR ja korkeat leukosyytit tarkoittavat, että infektio on täydessä vauhdissa ja sitä on käsiteltävä välittömästi (näiden indikaattorien lisäksi useimmiten on hyvä lämpötila yli 38 ° C). Korkeat neutrofiilit merkitsevät sitä, että sinä ja minä olemme tutustuneet seuraaviin bakteereihin, ja suuret lymfosyytit tarkoittavat toista virusinfektiota.\nKaikki on yksinkertaista, kuten näette. Ja nyt katsotaan esimerkkejä. Jotta numerot eivät häiritsisi, sanomme yksinkertaisesti "paljon" tai "vähän". Yritetään?\nMerkkejä. Leukosyytit ja ESR normaalin yläpuolella leukosyyttikaavassa ylittävät lymfosyyttien määrän, neutrofiilien määrän vähenemisen. Monosyytit ja eosinofiilit voivat hieman kasvaa.\nMitä tehdä Useimmiten lääkärit määräävät lääkkeitä, jotka sisältävät interferonia - Viferonia, Kipferonia tai Genferonia.\nTÄRKEÄÄ! Samoin kuin virukset, niin kutsutut solunsisäiset loiset - klamydia ja mykoplasma käyttäytyvät.\nTäydellinen verenkuva (troikka)\nVoit erottaa ne sairauden kliinisten ilmenemismuotojen mukaan - molempien "käyntikortin" - pitkän kuivan yskän kanssa, jolla on hyvin epämääräinen ulkoinen kuva - lapsi näyttää aktiiviselta, keuhkoissa ei ole hengityksen vinkumista. Yskä voi kuitenkin kestää viikkoja.\nMerkkejä. Lapsi kärsii usein normaalista ESR: stä veressä ja normaaleissa (tai jopa vähentyneissä) leukosyyteissä. Leukosyyttikaavassa lymfosyytit ja monosyytit kelluvat normin ylärajalla. Neutrofiilit normaalin tai alemman rajan alapuolella.\nMitä tehdä Tarkasta lapsi Epstein-Bar-virusten ja sytomegaloviruksen vasta-aineiden suhteen. Todennäköisesti nämä kaksi ovat syyllisiä.\nTÄRKEÄÄ! Jos lapsi on juuri saanut virustartunnan, verikoe on täsmälleen sama. Joten jos lapsi on sairas kahdesti vuodessa, ja hänellä on juuri viruksen nielu, on jonkin verran ennenaikaista suorittaa testejä kroonisille virusinfektioille.\nMerkkejä. Leukosyytit ja ESR yli normaalin, leukosyyttikaavassa, neutrofiilien (ja jopa monosyyttien yhteenlaskettu määrä) ylimäärä lymfosyyttien määrän vähenemisen taustalla. Ulkoisesti näkyvät ovat merkkejä tulehduksesta, kuten kuumetta, kurjaava nenänpoisto, hengityksen vinkuminen keuhkoissa tai märkä yskä.\nMitä tehdä Yleisimpiä lääketieteellisiä tapaamisia tällaisella verikokeella ovat penisilliiniryhmän (augmentin, flamoklav solutab, suprax) antibiootit, harvemmin - atsalidiryhmän antibiootit (vilprofeeni, sumamed).\nMerkkejä. Kaikki samat - lisääntyneet neutrofiilit (ei korkeammat kuin normaalin yläraja) ja alennetut lymfosyytit (myös normaalin rajoissa, vain lähempänä alempaa). Jos verikokeissa on tällaisia muutoksia, sinun on etsittävä paikallista, ei kovin aktiivista infektiokeskustelua (ENT-lääkärin tutkiminen tai tilannekuva paranasaalisista poskionteloista, jos epäillään virtsatieinfektiota - virtsanalyysi).\nTÄRKEÄÄ! Verikokeen tekeminen äskettäisen bakteeri-infektion jälkeen näyttää samalta.\nSykkeen määrittäminen ecg: lle


Miksi tätä suvaitsevuutta pitäisi olla vain yhteen suuntaan - Maailman menoa - Suomi24 Keskustelut\nMiksi tätä suvaitsevuutta pitäisi olla vain yhteen suuntaan\nMissä on tasapuolisuus?\nEi kansalaisia saa vaan tyrmätä ja leimata täysin.\nTästä tulee ongelma niin kuin nyt on varmaan huomattu, miten se ratkaistaan.\nEi suvaitsevaiset on joustaneet jo aika paljon kaikessa, kaikkiko pitää vaan hyväksyä.\nKoska naiset ovat syyntakeettomia eivätkä ymmärrä täysin tekojaan\nSe johtuu siitä että naiset ovat syyntakeettomia koska kuten lapset he eivät ymmärrä täysin mikä on oikein ja mikä väärin. Mikä on hyvää ja mikä pahaa\nJuuri noin ajattelee valkoisen ylivallan edustaja !\nNe on hienoja miehiä\nEi kaikkea tarvi suvaita\nMauno Mattila jakoi profetiaa, että Donald Trump olisi Jumalan pasuuna\nMauno Mattila jakoi videollaan amerikkalaisen saarnaajan Jeremiah Johnsonin profetiaa. Mattila väitti hänen olevan Jumalan profeetta. Profetian mukaan\n24.01.2021 07:36 Profetiat


”Pyörätuoli on osa vaatetusta, sen pitää olla just eikä melkein” – Kangasalan Vuoden yrittäjä taitaa liikkumisen apuvälineet - Sydän-Hämeen Lehti\nJaa: Kristiina Helminen Julkaistu 27.10.2019 12:01 Elinvoimaa, Tekijät, Uutisnostot\nLue lisää aiheesta: Jukka Tala Saku Tala Talart Oy teemu tala topi tala\nOikein tehty ohjelmointi pienentää tehokkaasti polttoainekuluja\nKymmenen vuotta sitten autojen moottorien ohjausyksiköitä ohjelmoitiin useimmiten hevosvoimien ja tehojen lisäämiseksi. Nykyisin yleisin syy ohjelmointiin löytyy toisaalta. – Autoilijat haluavat pienentää polttoainekulutusta.\nTalat myivät pyöränsä\nSivuvaunukrossin Suomen mestaruuden suvereeniin tapaan ottanut Topi Tala paljastaa urheilijoiden palkintokahveilla uutisen: pyörä on myyty ja haalari naulassa.\nTopi ja Teemu Tala sivuvaunucrossin Suomen mestareiksi\nSivuvaunucrossin SM-sarja saatiin päätökseen elokuun viimeisenä päivänä Orimattilan radalla. Kangasalan moottorikerhon Topi ja Teemu Tala ajoivat mestaruuteen lopulta selvästi ottamalla voitot kauden jokaisesta kahdeksasta kilpailuerästä.\nTalat voitokkaita, Bährend teloi itsensä\nIisalmessa ajettu ATV-kisa tarjosi sydänhämäläisittäin vaihtelevia crosscountry-tunnelmia. Lauantain mönkijäluokassa Tuomas Bährend ajoi hyppyrin liian pitkäksi jo aika-ajoissa ja satutti tärskyssä leukansa.


1 pipetti (2,68 ml) annostellaan koiran iholle. Tarkka annostusohje pakkauksessa. Ei saa käyttää alle 8 viikkoisille tai alle 2 kg painaville koirille. Ei saa käyttää sairaille tai sairaudesta toipuville eläimille. Ei sa käyttää kaneille, valmiste on erittäin myrkyllistä kaneille. Ei saa käyttää kissoille (yliannostuksen vaara). Annosteluväli 4 viikkoa.\nYksikköhinta 4 922,64 € / L


KalaHarri: marraskuuta 2015\nAction kameraan lisävarusteita\nRanne- ja olkakiinnike action kameroille\nSäädettävä olkakiinnike on napakka ja erittäin käyttökelpoinen moneen kuvakseen.\ne-villen verkkokaupasta löytyi käyttööni uusia kamerakiinnikkeitä Diel action kameralleni. Ensimmäisenä esitellään olkapäälle tulevan kameran kiinnike.\nNeopreenista valmistettu "liivi" on nopea sutaista päälle. Tarrakiinnikkeinen etuvyö kiristää "liivin" paikoilleen ja olkapään kohdalla on toinen tarranauha, jolla stemmataan sopiva napakkuus kameraa ajatellen.\nKiinnikkeessä on myös kääntyvä alusta, jonka voi lukita haluttuun kohtaan. Näin kameran säätäminen onnistuu mihin suuntaan tahansa. Itse kamerakiinnikkeestä saa taas säädettyä pystykulman. Kiinnikkeen avulla voi ns. hands free -tyylillä kuvata oikeastaan mihin päin tahansa. Kamera kestää paikoillaan kovassakin menossa, vaikka menisi uimaan. Näkisin että varsinkin kalastajille ja metsästäjille tästä "liivistä" on apua. Otankin liivin kovempaan testiin Tsekkiin joulukuun alussa tapahtuvalle jahtireissulle. Lisäksi tammikuussa kalastan Etelä-Afrikassa kuukauden verran, joten silloin nähdään kuinka hyvin kiinnike toimii.\nToinen mielenkiintoinen kokeilu on saman valmistajan rannetukikiinnike. Nopeasti ranteeseen laitettava kiinnike on samantyylinen kuin yllä oleva. Kameran voi säätää kuvaamaan ihan mihin päin tahansa. Pyörivä, lukittuva jalusta on jämäkästi tuessa kiinni. Selfiet ja muut kuvaukset sujuvat hyvin. Kun Diel kamerassa on wifi ohjaus, niin kameran voi käynnistää kännykän kautta.\nNäitä kumpaakin käytettäessä oikeastaan vain mielikuvitus luo rajoja kuvauskohteissa. Näkisin että kalastajat ja metsästäjät löytävät tästäkin sopivat kiinnikkeet tutun otsapanta kiinnityksen rinnalle.\nNeopreenikiinnikkeet ovat hyviä myös kosteissa olosuhteissa. Ne eivät vety ja ovat miellyttäviä vaikka paljasta ihoa vasten.\nYksi vika näissä kuitenkin on. Jos käytössä on vain yksi Diel kamera, joudut hankkimaan ainakin pari lisää. Siispä tässä on laitettava tilausta vetämään lisäkameroista. Mennääs ostelee!!!\njk. kannattaa muuten huomioida että nämä kumpikin kiinnike käyvät myös mm. GoPro kameroille.\nhttp://www.e-ville.com/fi/3158-action-kamerat Löytyy action kamerat ja lisävarusteet\nLähettänyt KalaHarri klo 5.58 Ei kommentteja:\nMinikirves ja monitoimityökalusetti\ne-ville verkkokauppa on tuonut markkinoille pari jännää tuotetta retkeilijöille, eränkävijöille tai muille seikkailijoille.\nEnsi hypistelyn jälkeen voisi sanoa, että eivät mitään leikkikaluja, mutta ei noilla Valmet 506 vaihdelaatikkoremonttia kuitenkaan lähtisi tekemään tai harventamaan kotimökin takametsää.\nMutta pikkureppuun laitettuna kumpikin ovat pelkkiä käsiä parempia välineitä moneen vaivaan. Tiukempaan syyniin tuotteet joutuvat reilun kuukauden päästä Afrikassa, jossa ehkä joutuu jotain rassaamaan savannilla. Tai keksitään jotain askaretta, joissa kumpaakin settiä joutuu käyttämään.\nKirves tuntuu kädessä napakalta ja terä hyvälaatuiselta. Varmasti nuotiotarpeet sillä saa aikaiseksi. Hirvestä rintalasta aukeaa varmasti tuolla naputellessa. Samoin suoliluu onnistuu halkaista myöskin. Pihdit ovat puolestaan todella jämäkät. Kun Rapalan koukku uppoaa sormeen jossain vaiheessa, näillä pihdeillä saa helposti jämäkän otteet koukusta. Tai sormesta, miten vain tilanne vaatii.\nHintansa puolesta nämä kuuluvat jokaisen eränkävijän hankintalistalle. Vaikka ovatkin Kiinasta, ovat parempia kuin kiinalaiset kirveet ja pihdintekeleet. Suosittelen.\nLähettänyt KalaHarri klo 7.57 Ei kommentteja:\nHirvikokeet Kiuruvedellä 30.10.2015\nNuorten Harmaahirvikoirien SM haukkukokeet Kiuruvedellä\nKuusitoista nuorta hirvikoiraa kilvoitteli Suomenmestaruudesta pyhäinpäivän aattona Kiuruveden Kennelkerhon järjestämissä haukkukokeissa.\nTiukkojen karsintojen jälkeen loppukilpailuun valittiin neljältä lohkolta kultakin neljä koiraa kahden hirvikokeen parhaan keskiarvotuloksen myötä. Ja tänä vuonna tulostaso osoittautui erittäin kovaksi, sillä alle 90 pisteen (100 max.) ei loppukilpailuun ollut mahdollisuuksia. Loppukilpailuun katsottiin kahden parhaan kokeen keskiarvo ja sen mukaan heltisi jokaiselta lohkolta (itä, etelä, länsi ja pohja) neljä kovinta keskiarvoa. Mm. erään loppukilpailuun päässeen koiran keskiarvo oli niinkin huima kuin 98 pistettä. Kaksi siis lähes täydellistä koetta.\nKun kyseessä on alle 30 kk ikäisen hirvikoirien koitos, kertoo se tällä hetkellä maamme hirvikoirakehityksen olevan erittäin korkealla tasolla.\nMukana on kilpailemassa kahdesta harmaasta rodusta osanottajia niin narttukoirien kuin urosten myötä, samoilla säännöillä. Suomessa valtarotuna olevasta Jämtlanninpystykorvasta oli mukana narttuja neljä, uroksia kahdeksan. Norjanharmaahirvikoiria oli yksi narttu ja kolme urosta. Nuorin koirista oli 17 kuukautta, joka kertoo sitä, että kyseessä koiralla on ensimmäinen syksy koetoiminnassa.\nHirvikoiran tehtävänä on tietenkin avustaa metsästäjiä haukkumalla paikoillaan hirveä niin pitkään että metsästäjä pääsee lähietäisyydelle kaatamaan hirven turvallisesti tähdätyllä laukauksella.\nEnnen kuin haukku alkaa, koiran on itsenäisesti lähdettävä metsään ja etsittävä eli haettava hirvi haukkuun. Koiralle annetaan kuusi tuntia aikaa löytää hirvi. Mikäli hirveä ei tuossa ajassa löydy, koe on sillä erää loppu. Kun hirvi löytyy, on suotavaa että se haukku jää heti löytöpaikalle, eikä hirvi saa lähteä juoksemaan kiljuva koira perässä.\nHirvikokeen luonteeseen kuuluukin arvostella koiran liikkumista hakulenkillä ja kun hirvi on löytynyt, seurataan hirvityöskentelyä monilla tavoilla. Kokeen tehtävä on jäljitellä osittain metsästystapahtumaa, jossa tuomarit käyvät koiran luona koettamassa päästä ampumatilanteeseen ja pyrkivät karkottamaan hirven, että koira seuraisi sitä ja koettaisi saada haukuttavan uudelleen moitittavaksi. Ja näitä toimia tehdään koko erän, eli viiden tunnin ajan.\nHirvikokeissa tuomarit täyttävät tarkasti maastokortin, jossa on useita tärkeitä, koiranominaisuuksia, etsiviä kohtia. Haukkuääni, sen tiheys ja kuuluvuus ovat tärkeitä kohtia. Myös haukkutyöskentelyn laatu ja hirven seuraaminen ovat hyvän hirvikoiran perustoja. Haku ja löytötehokkuus ovat tietenkin listan yläpäässä, sillä jos hirveä ei löydy, ei muitakaan ominaisuuksia voi saada selville. Kun nämä kaikki kohdat päästään arvostelemaan, yhteenlaskettu pistemäärä kertoo lopullisen sijoituksen koetilanteessa.\nHirvikokeissa on metsään lähdettäessä kaikilla tasapuolisesti 100 pistettä, mutta harvoilla kokeen jälkeen kisapaikalle tulevilla on papereissa enää sitä samaa pistemäärää. Mutta mikäli pistemäärä ylittää 70 pistettä, koira saa tällöin Hirv1 tuloksen ja neljällä Hirv1 tuloksella koirasta tulee käyttövalio.\nKoetoiminta on tullut mukaan hirvikoirien kasvatuksen tueksi sotien jälkeen ja kokeiden suosio on (virallinen hirvenmetsästyskoe ensimmäisen kerran järjestettiin 1956) kasvanut nykypäiviin todella mittaviin suhteisiin.\nVoidaankin sanoa että joka syksy hirvikokeita järjestetään Suomessa useita satoja. Ja sokerina pohjalla tietenkin kilvoittelut Suomen parhaimman hirvikoiran tittelistä.\nJunioreiden SM haukut Pohjois-Savossa\nKiuruveden Kennelkerho täyttää tänä vuonna 50 vuotta ja kiitoksena hyvästä kenneltyöstä yhdistys sai järjestettäväksi Suomenmestaruushaukut harmaille hirvikoirille.\nKilpailukeskus sijaitsi Sinisessä Helmessä ja koemaastot olivat säteittäin kisakeskuksesta ympäri lähialuetta.\nTorstaina kisabanketissa pidetyissä puheissa tuli hyvin konkreettisesti esille alueen laajuus, suuri metsästysseuramäärä ja huoli alueiden uudesta hallitsijasta, sudesta. ”Alueemme on n. 134.000 hehtaaria, mutta puolia siitä hallitsee susi. Näin ollen koealueet on jouduttu etsimään Lapinlahdelta, Pielavedeltä, Iisalmesta ja Pyhäsalmelta Kiuruveden lisäksi. Emme halua koiria susien syötäväksi, joten turvallisuutta ajatellen näin olemme joutuneet menettelemään” kertoi maastomestari Matti Ruotsalainen. Illan aikana vielä maastomestari joutui vaihtamaan yhden alueen, sillä Pielaveden suunnassa olleessa maastossa olikin susihavainto, suden ylittäessä maantietä koealueen suuntaan.\nValitut maastot on kokeiltu syksyn aikana niin kokeissa kuin hirvijahdissa ja todettu hirvirikkaiksi tämän tasoiselle kilpailulle. Silti kyse on nuorista koirista, jotka kenties ensimmäistä kertaa ovat poissa kotimetsistä ja siksi vaikeusastetta kokeessa oli havaittavissa.\nYlituomari Pauli Äijälä pitää puheenvuoron kokeen kulun suhteen.\nYlituomarina toiminut Pauli Äijälä Kannuksesta piti ylituomaripuhuttelun ja korosti koetoiminnassa arvokisojen mukaisesti tasapuolista ja oikeudenmukaista kohtelua koirille. Hirvikokeissa on sääntökirja, jonka mukaan koiria arvostellaan. ”Muistakaa että koiraa arvostellaan tämän kokeen mukaan ja entiset, huippuhaukut ovat historiaa. Tuomareille tiedoksi, että tehkää koiran eteen töitä vaikka paita märkänä. Kaikki koirantyöt täytyy saada havainnoitua, autossa ei istuta ja katsella kännykännäytöltä koirien liikkeitä” muistutti Pauli Äijälä.\nKun rotujärjestön viiri oli saatu salkoon, koirien esittely päätökseen ja Sinisen Helmen maistuvat paistit oli saatu kennelväen kitapurjeiden taakse piiloon, oli aika vetäytyä unille ja keskittymään suureen koepäivään.\nAamulla viiden aikaan kahvipannu tupsautteli tuoksujaan kennelväen neniin ja leipäpalasta katosi tasaiseen tahtiin tuomareiden, maasto-oppaiden ja koiranohjaajien käkättimiin.\nOlympiapainija Rami Hietaniemi nosti koiralleen maaston, josta hirvi löytyi.\nKuudelta aamulla suoritettiin maastoarvonta, joka nostatti monelle koiranohjaajalle jännityksen piirteitä kasvoille. ”Tuleekohan se illalla mainostettu kennelhirvimaasto juuri minulle, vai jollekin kilpakumppanille”. ”Miten koira tänään toimii, pelasihan se ainakin viime viikolla vielä harjoituksissa ja jahdissa”. Ehkä myös maasto-oppaiden mielessä pyöri monenlaisia ajatuksia, päällimmäisenä varmaankin; ”onkohan se eilen haukkuun jäänyt hirvi vielä samassa paikassa, jolloin saataisiin nopea löytö”. Paineita varmasti lienee ollut myös ottelutoimikunnalla, että varmasti jokainen osa-alue sujuu niin hyvin kuin vain voi.\nTuomarit arvottiin niin, että jokaiselle koiralle tuli tuomari eri lohkosta kuin mitä koira oli. Yhteisesti tarkistettiin vielä jääviystekijät, eikä kenelläkään ollut mitään huomautettavaa tuomareiden sijoittumisesta.\nYlituomari oli kertonut hakuajan alkavan juosta klo 8 aamulla, joskin aiemminkin koiran saisi löysätä hakemaan. Ja kun onnenpotkut oli täräytetty ryhmien takamuksiin, sitten vain autonkeulat kohti koemaastoja ja kuumeinen odotus ensimmäisten löytöjen ilmoittamisesta.\nEikä kisakeskuksessa ehtinyt kauan olla hiljaista kun ensimmäiset löydöt ilmoitettiin. Ensimmäinen löytö tuli 7.34 ja heti perään toisella koiralla 7.43. Sitten tasaisesti löytöjä siten, että kuudestatoista koirasta hirvityöskentelyn pääsi aloittamaan haukkuun asti 12 koiraa.\nOttelutoimikunta pääsi myös maastokierroksella kuuntelemaan hirvihaukkua ja ensimmäisenä tavoitettiin maastosta Kölöperin Rapen ryhmä kuuntelemassa kiihkeää hirvihaukkua.\nRape nakuttaa komiasti kiitettävällä haukkutiheydellä.\nJätimme Rapen moittimaan hirveä ja siirryimme Mustanlammin Onnelin ryhmän luokse.\nYlituomari seuraa Onnelin työskentelyä ryhmätuomarin tabletilta.\nSielläkin nuori narttujämtti nakutti iloisesti yksinäistä uroshirveä, joten siirryimme pikaisesti alueelta häiritsemästä enempää. Ja loppupelissähän siinä kävi niin, että saimme kuulla kisan ykkösen ja kakkosen työskentelyä.\nKilpailijoiden ja ylituomarin mietteitä\nKilpailukeskus Sininen Helmi sai kaikilta osanottajilta varauksettoman kiitoksen sijainnin ja majoituksen sekä ruokailun suhteen.\nOttelutoimikunta muisti Sinisen Helmen isäntäpariskuntaa komialla pytyllä.\nMyös ottelutoimikunta niin ikään sai kehuja järjestelyistä ja maastojen sijainnista. Ylituomari Pauli Äijälä kertoi koejärjestelyiden olleen erinomaiset. ”Petotilanne oli tiedossa ja maastot oli haettu turvallisilta seuduilta. Näki että maastomestari oli tehnyt tarkkaa työtä maastojen suhteen. Kelihän oli mitä oli ja varmasti se vaikutti hakutyöskentelyyn. Pakkanen jäädytti yöjäljen ja vaikeutti hirvien löytymistä. Samoin haukulle hiipiminen AT:n toivossa vaati tuomareilta todella suurta taitoa. Ja hyvin tuomarit selviytyivät kaikista haasteista” kertoo Äijälä.\nPauli Äijälän mukaan oli selvää että korkea tulostaso, millä loppukilpailuun tultiin, ei tulisi jatkumaan kaikkien osalta. ”Kyseessä oli nuoret koirat, joista osa oli ensimmäistä kertaa kotiseutujen ulkopuolella. Koirille pitkä matkustaminen ja vieras ympäristö sekä ympärillä pyörivät ihmiset aiheuttaa stressiä, joten ymmärrettävää on, että epäonnistumisiakin tulee”.\nYlituomari Äijälä korosti löytötehokkuuden seuraamista tarkkaan ja hänen mukaan tuomarit toteuttivat toivomusta erittäin hyvin. ”Vesistöt myös vaikeuttivat koirien työskentelyä, mutta koeryhmät toimivat ripeästi ja avustivat koiria pahoissa paikoissa kuten puhuttelussa oli sovittu. Muutenkin koiranomistajat, tuomarit ja maasto-oppaat toimivat erinomaisessa kennelhengessä koko kilpailun ajan”.\nMyös koiranomistajat olivat erittäin tyytyväisiä koepaikkaan ja kilpailun etenemiseen. Mustanlammin Onnelin omistaja, Tanja Raivio Puumalasta kertoi kaiken menneen todella hyvin. ”Onneli oli tyttöjen majoituksessa ja sattuipa niin hyvin että Onnelin unikaveri tuli vielä tuomariksi koiralle. Koira on luonteeltaan aivan huippu ja ei ottanut kilpailusta isompaa stressiä. Varmasti myös rauhallinen yöuni vaikutti siihen, että pää oli heti aamusta kunnossa”.\n”Meillä oli aivan ihana maasto-opas. Jätin hölmöyttäni termospullon aamulla keittiöön, mutta oppaalla oli kuumat kahvit tarjolla. Ja koirahan pelasi metsässä erittäin hyvin. Haukussa oli tappisarvisonni ja keli hieman rapea. Sen vuoksi muutama piste jäi metsään, mutta tulokseen ja sijoitukseen täytyy olla tyytyväinen”.\nOnneli on Tanjan kymmenes käyttövalio, joten mistään ensikertalaisesta koiranohjaajasta ei ole kyse. ”Onneli on koirana täysi timantti. Näihin kisoihin ei alun perin ollut mitään suunniteltua yritystä, mutta kun kaksi koetta menikin putkeen, tottahan sitä sitten lähdettiin. Ensi vuonna tarkoitus on tähdätä piirinmestaruuskarsintaan ja jospa Onneli jatkaisi huippuputkea, jolloin aikuisten SM kilpailut odottavat” kertoo onnellinen Onnelin omistaja Tanja Raivio.\nKölöperin Rapen omistaja Tapio Härkönen, Kajaani, kertoi koiransa olevan erittäin varma kokeissa. ”Eihän tämä näistä valonheittäjistä ja salamavaloista ihmeemmin välitä, mutta metsässä toiminta onkin sitten hieman toista”.\n”Rape on varhaiskypsä norjanharmaahirvikoira. Kölöperin Rape syntyi 3.6.2013 ja ensimmäinen hirvihaukku kuultiin vajaan 7 kk ikäisenä, n.1,5 tuntia. Hirvi jäi hyvin löytöpaikalle ja koira saatiin kutsusta pois. Seuraavana syksynä sitten haukut jatkui hyvänä ja näytti siltä, että voisi ruveta käyttämään kokeissa.\nRape saatiin neljällä koekäynnillä käyttövalioksi pistein 95,5p. 92p. 90p. 95p. Sitten kävin vielä sille syksylle parissa kokeessa josta kummastakin ykkönen yli 90p. tuloksilla. Tänä syksynä sama homma jatkui, neljä koetta tullut käytyä ja kaikista ykkönen pistein 86,5p. 95p. 93p. 95p” kertoo Tapio Härkönen koirastaan.\nNuorten koirien SM kisaan Rape pääsi kovalla keskiarvolla, 95,25 pistettä.\nEnsimmäisen illan koirienesittelyssä Rape ei ollut kotonaan, vaan ujosteli väkijoukkoa, mutta heti kokeen alussa ujous hävisi ja Rape katosi metsään. Eikä mennyt kuin 7 minuuttia, kun kiivas löytöhaukku kajahti 1,3 km päästä. ”Ensimmäisen lenkin löytöhän se oli, sillä Rape tykkää etsiä hirven nopeasti haukkuun, ilman hienoja kaarteluita. Kun tuomarit osasivat asiansa erittäin hyvin, saatiin Rapelle 4 ampumatilannetta. Samoin karkkoja useita ja uusintahaukut nätisti täyteen. Kun muutkin osa-alueet menivät hienosti putkeen, voittotulokseen 95 pistettä olemme Rapen kanssa erittäin tyytyväisiä” kertoo selvästi iloinen Tapio Härkönen. Jatkossa Rapelta on odotettavissa varmasti kovia tuloksia myös ”aikuisten” puolella kunhan terveyttä riittää ja koira saa olla susilta rauhassa.\nKoira Maasto Löytö Hakuaika LM LH HA TA TM KaKpl KaM UH AT HT YO PIST SIJ\nKölöperin Rape Kuusenmäki 7:34 7 1,3 83 254 300 6,4 6 5,4 3/2/0 4 86 1 95 1\nMustanlammin Onneli Jokikylä 8:06 43 1,3 120 223 300 6,3 3 5,1 1/2/0 2 104 2 93 2\nHerkko Aittokorpi 11:28 202 1,8 92 223 300 10,2 6 9,4 3/1/1 3 80 - 91 3\nElimon Salon Körmy Martikkala 12:18 283 1,9 32 231 300 6,4 6 6,4 3/2/0 3 72 2 90,5 4\nKäpyahon Riku Pienlammas 9:05 47 7,0 117 261 300 6,0 4 6,0 2/2/0 3 53 - 88 5\nPystytuulen Isabella Selkäys 8:31 26 1,0 53 256 300 6,3 7 5,3 2/3/1 3 80 - 87 6\nÄlvkrokens Mio-AVK Pahkamäki 12:23 268 5,5 94 210 300 5,6 5 5,1 2/1/2 2 80 2 85,5 7\nNorrtrolls El Reino Säviä 10:38 137 1,5 2 214 300 9,1 6 8,9 3/1/2 3 88 - 82,5 8\nPalokallion Ippu Rytky 9:57 187 5,3 78 134 300 7,8 4 7,8 1/2/0 - 80 2 80,5 9\nHeinisuon Sisu Laukkala-Sulkava 9:20 74/18 0,5/1,2 3/7 189 275 7,8 5 7,8 3/0/1 1 50 - 65 10\nMustikkaharjun Sokka Paajakka 7:43 13/7 1,3/1,9 4/4 113 234 21,1 4 16,1 0/1/2 - 80 1 56,5 11\nRokelan Euforia Juntula 10:17 58 1,0 27 51 92 4,9 2 3,8 0/1/0 - 80 - 53 12\nJoensivun El Toro Isokanto 327 ----------------------------------------------------------------------15,5 13\nHavukkamäen Didi Niinimäki 318 ------------------------------------------------------------------ 15,5 14\nVihteljärven Torsti Itäranta-Honkaranta 304 ------------------------------------------------------------------- 15,5 15\nKorvenkiertäjän Saku Saarela-Kurkisuo 290 ----------------------------------------------------------------- 14 16\nJuniorimestari vm. 2015\nLähettänyt KalaHarri klo 1.15 Ei kommentteja:


Työvoimapooli Kokkolan seutukunnan tarpeisiin - Osuva\nTyövoimapooli Kokkolan seutukunnan tarpeisiin\nMaunu, Tuukka (2007)\nTutkimuksen tavoitteena oli selvittää, onko Kokkolan seutukunnassa tarvetta työvoimapoolille. Lisäksi tarkasteltiin sitä, miten työvoimapooli tulisi käytännössä toteuttaa ja mitkä ovat toteuttamisen edellytykset. Työvoimapoolilla tarkoitetaan tässä tutkimukses-sa työvoimareserviä, jota eri yritykset hyödyntävät tarpeidensa mukaan. Työvoimapoolin taustalla on pyrkimys työvoiman saatavuuden parantamiseen ja turvaamiseen Kokkolan seutukunnassa.\nTutkimuksen taustamateriaalissa tarkastellaan kysyntään ja tarjontaan vaikuttavia tekijöitä, työn hankinnan vaihtoehtoja ja yritysyhteistyön malleja. Tutkimus toteutettiin kvalitatiivisena tutkimuksena ja aineisto kerättiin teemahaastatteluiden avulla. Tutkimus koostuu kahdesta empiirisestä osasta, joista ensimmäisessä osassa tutkimusaineistona käytettiin yritysasiamiesten haastatteluja. Toisessa osassa haastateltiin palvelualan yritysten edustajien.\nTutkimustulokset osoittavat, että työvoimapoolille on tarvetta etenkin palvelualan pienissä yrityksissä, joissa tarvitaan erityisesti nopeasti saatavilla olevaa tilapäistyövoimaa. Palvelualalle on tyypillistä työvoiman tarpeen vaihtelu lyhyellä aikavälillä, joten työvoimapoolin tarkoituksena olisi parantaa työvoiman käytön joustavuutta. Tutkimuksessa tuli myös esille, että tietyillä toimialoilla työvoimapula saattaa olla esteenä työvoimapoolille. Tutkimuksessa ei tullut esille tiettyä käytännön mallia työvoimapoolin to-teuttamiseksi. Voidaan kuitenkin todeta, että työvoimapoolin tulisi olla yrityksille helppokäyttöinen ja luotettava. Sen tulisi myös tarjota luotettavaa ja yritysten tarpeisiin soveltuvaa työvoimaa.


Valoisa ja kaunis talo Pula - Loma-asunto - Pula\nValoisa ja kaunis talo Pula\nViktora Jeromele, 52100 Pula, Kroatia\nTämä on itsenäinen talon ja täydellinen paikka rauhallinen loma kaukana kaupungin kiire. Talon ympärillä on kaunis puutarha, täynnä vehreää ja hedelmäpuita, on yksityinen pysäköintialue, jossa on tilaa 3 ajoneuvoja.\nTalo sijaitsee 3 km päässä Pulan kaupungin keskustasta, 3 km merelle. Muutaman minuutin ajomatkan pääset lukuisia kauniita rantoja, sekä valtatie tie, lentokentän tai Antic Pula kaupungin ydin.\nTalo koostuu 2 makuuhuonetta, 2 kylpyhuonetta, 2 keittiö ja olohuone, jossa vuodesohva 2 hengelle, (ja 2 ylimääräistä vara sänky tarvittaessa), joten se sopii erinomaisesti kaksi pienempää tai yksi isompi perhe tai jopa 6 henkilöä.\nTäällä voit olla rauhallinen ja hiljainen loma ja vielä lähellä kaikkia palveluita, kuten ravintoloita, ruokakauppa tai ostoskeskukset, huoltoasema autopesu palvelu, julkinen liikenne, jne. ...\nTämä suloinen loma talo voidaan vuokrata koko yksikkö vain, ja se on jaettu kahteen huoneistoa liittyy yhteinen sisäänkäynti.\nTalo on täysin varustettu. Tämä sisältää liinavaatteet, pyyhkeet (muutos 4 päivän välein), liesi, jääkaappi, astianpesukone, mikroaaltouuni, kahvinkeitin, leivänpaahdin, keittiövälineet, pesukone, ilmainen internetyhteys, satelliitti-tv, radio, ja Keski-ilmastointi instant lämmitys jäähdytys kaukosäätimellä.\nIkkunat on tehty puusta ja on paljon valoa päivisin.\nPuutarhassa on grilli, pöytä ja tuolit ja parveke terassi peitetty luonnon materiaaleja, joten voit nauttia valoisa kesä lounas turvallinen ja suojattu auringolta.\nPula on tuhat vuotta vanha muinainen kaupunki täynnä kulttuurisia muistomerkkejä, ja on täynnä erilaisia tapahtumia kesän ja tarjoaa erilaisia palveluja, kuten uintia, ratsastusta, sukellusta, vesiurheilua, tennis, pyöräily, panoraama lennot, retkiä kauniiseen lähikaupunkeihin Istrian ja sen ulkopuolella, riippuen teidän etuja.\nOn kauniita rantoja, kirkas vesi, hyviä ravintoloita ja erinomaista paikallista ruokaa ja vielä parempi viinejä, ja erinomaiset yhteydet Eurooppaan, niin sinun ehdottomasti halua tulla takaisin.\nMe kunnioitamme sinut vieraamme ja haluamme tehdä lomastasi miellyttävä ja että voisitte muistaa.\nTarjoamme sinulle parhaiten voimme.\nTarjoamme sinulle kotiin, vieraanvaraisuus ja apua kaikki mitä tarvitset,\nOdotamme samaa kunnioitusta annamme teille.\nTourist vero sisältyy hintaan.\nTupakointi sallittu vain puutarhassa.\nTalo on vastikään remontoitu, olkaa huomaavainen.\nSammuta ilmastointilaitteen kun menet talon ulkopuolella.


Selaimessa toimiva Spotify testissä | Digilelut\nSpotify aloitti viime viikolla selaimessa toimivan version betatestauksen. Selaimella käytettävä Spotify on kätevä tapa kuunnella musiikkia esimerkiksi sellaisilla työpaikoilla, joissa omien sovellusten asentaminen on estetty. Selainversion avulla Spotifyä voi myös käyttää esimerkiksi kaverin tietokoneella.\nPääsin testaamaan Spotifyn selainversiota, joka on toteutettu Flashillä. Selainversiolla voi käyttää monia Spotifyn ominaisuuksia, joten esimerkiksi musiikin etsiminen, soittolistojen tai radion käyttö ja uusien kappaleiden tai albumien selaaminen onnistuu kätevästi. Selainversiossa musiikin toisto alkaa lähes välittömästi kappaleen valinnan jälkeen, joten sovelluksen käytössä ei ole ikäviä viiveitä.\nJoitain työpöytäversion ominaisuuksia ei kuitenkaan ainakaan vielä löydy selainversiosta. Esimerkiksi jo soitettujen ja tulossa olevien kappaleiden listaa ei ole saatavilla. Soitettujen kappaleiden listan puute pakottaa lisäämään kaikki kappaleet soittolistoihin tai etsimään ne joka kerta uudelleen.\nSpotifyn selainversiosta saattaa olla tulossa jonkinlainen mini-Spotify, sillä palvelun kulmasta löytyy iso ”Asenna tietokoneversio saadaksesi kaiken irti Spotifystä” -nappi. Selaimessa toimiva Spotify on vielä varhaisessa beta-vaiheessa, mutta silti sen avulla voi jo nyt kuunnella musiikkia paikoissa, joissa työpöytä- tai mobiiliversiota ei voi käyttää.\nSelaimessa toimivaa Spotifyä pääsee tällä hetkellä käyttämään vain osa Spotifyn käyttäjistä. Spotifyn mukaan selainversio tullaan julkaisemaan virallisesti vasta ensi vuonna. Vielä ei ole tiedossa pääsevätkö myös ilmaiskäyttäjät käyttämään Spotifyn selainversiota vai tuleeko sen käyttö mahdolliseksi vain maksaville asiakkaille.


HELEITÄ: lokakuuta 2014\nWilmassa on 14 poissaoloa.\nIhan liian monta, tiedän, niitä ei pitäisi olla siellä. Mutta olen niistä ihan tarpeeksi vihainen itselleni, joten älä sinä sano niistä mitään, jooko.\nEi se ole sitä, ettenkö tajuaisi niiden olevan pahasta. Ei se ole sitä, ettenkö haluaisi käydä koulua, etteikö kiinnostaisi. Ei se ole laiskuutta. Se on sitä, että mikään määrä unta ei riitä, vaan koko ajan väsyttää. Sitä, että ihan naurettavat asiat laukaisevat ahdistuksen: keskiviikkona olin koulussa kymmenen minuuttia myöhässä, mutta aioin mennä tunnille. Opettaja laittoi oven kiinni kun olin sen takana ottamassa takkia pois. En enää pystynyt menemään. Torstaina nukahdin ala-aulan lattialle et-tunnin jälkeen. Nukuin siinä vähän päälle tunnin, sitten päätin vain lähteä pois.\nOlisi paljon helpompaa olla puhtaasti välinpitämätön. Jättää menemättä kouluun ihan vain koska ei kiinnosta.\nMutta: tiedän koko ajan, että pitäisi olla muualla, tekemässä jotain muuta. Herään keskikokoisiin raivareihin aamuisin kun tajuan olevani taas myöhässä. Yritän oppitunneilla pysyä skarppina, vaikka keskittymiskyky on kadonnut ja vaikka tuntuu, ettei mitään jää päähän - sikäli kun suoriudun oppitunneille enkä istu jossain käytävällä odottamassa minuuttien kulumista tietämättä itsekään, miksen voi liikkua. Toivomassa, että joku tulee nostamaan ylös.\nSuututtaa inhottaa itkettää se, etten jaksa enkä pysty, vaikka haluaisin. Se, että ajoittain lakkaan haluamasta, koska tuntuu, ettei enää auta vaikka miten parantaisi.\nVaikka jotain saisikin aikaan, tuntuu, että se ei riitä kun niin paljon on jäänyt tekemättä, ei ole tarpeeksi jos tekee parhaansa, ei ole tarpeeksi jos yrittää.\nVaikka jotain saisikin aikaan, ei tunnu yhtään paremmalta, koska yrittäminen vie kaikki voimat ja sen jälkeenkin on vielä niin paljon jäljessä kaikesta.\nSuututtaa inhottaa itkettää vielä enemmän se, ettei mitään konkreettista syytä ole, että on vain uupunut ja riittämätön ja ahdistunut olo koko ajan ja jos joku kysyy, mikä on hätänä, ei voi vastata mitään.\nKoko alkusyksyn yritin ja yritin ja yritin. En onnistunut ihan täydellisesti, mutta hain apua ja yritin vähän lisää, sain jotain tehtyäkin. Olin koeviikolla paikalla, sain matikankurssin suoritettua. Siitäkin rehtori sanoi, ettei se paljon lohduta. Pyysi kyllä myöhemmin anteeksi. Kaikki ei mennyt suunnitelmien mukaan, lähete juuttui järjestelmään, voimat loppuivat. Jos Paju ei olisi auttanut hoitamaan asioita, ei sitä poliaikaa olisi varmaan vieläkään.\nMutta sitä minun piti sanoa, että\ntiedän, että valitat välittämisen ja huolen vuoksi. Mutta älä tee niin, jooko. Ei se auta mitään, tekee vain kaikesta entistä vaikeampaa ja olosta huonomman. Kehu sen sijaan, kehu käydyistä oppitunneista, herätyistä aamuista. Kaikki ne ovat taistelun takana, välillä pienemmän, mutta vaikeita yhtä kaikki. Sellaisia taisteluita voittaa paljon helpommin, jos tietää, että joku huomaa.\nKirjoitin isille kirjeen ja itkin silmät päästäni. En ole varmaan koskaan kertonut kummallekaan vanhemmalle noinkaan avoimesti voinnistani, nyt se vain tuntui oikealta ja melkein pakolliselta. Ajankohtaiselta, kerran ensi viikolla on se poliaika ja asiat lähtevät (toivottavasti) rullaamaan.\nViikko hujahti. En tiedä mihin se meni, mutta olin kolmella oppitunnilla ja se on ihan tosi paljon liian vähän. Kaksi päivää kokonaan ohi, kahtena iltapäivämusiikkia, yhtenä elämänkatsomustiedontunti ja syyllisyys olemassaolosta. Ihan sairasta. Vahdin siskon luona kissoja, kävin kaupassa ja naurettavuuksiin asti jahkailin, mitä ostan. Unettomuus ei ole vaivannut: yli 12-tuntisia pätkiä putkeen. Ei sillä, että mikään muu hirveästi innostaisi. Nyt kello on kuusi aamulla, pörheistä pörhein kissa nukkuu tuhisten vieressä, kuuntelen Spotifysta vanhoja soittolistoja. Tänään lähden kotiin ja vähän jännittää, olenko kämmännyt jotain tosi pahasti. Kaikki kolme kissaa on yhä elossa ja talo pystyssä, joten kaipa olen jotain tehnyt oikein.\nPoliaika pelottaa. Menen varmaan yksin, en ole maininnut, että kirjeessä toivotaan vanhempia mukaan. En tiedä yhtään mitä odottaa, toivon, ettei vastassa ole kyrpänaamoja niin kuin viime kerralla. Toivon, että tällä kerralla tämä pää hoidetaan kuntoon eikä jankata steppikursseista ja aamupalan tärkeydestä niin, että joudun kusettamaan itseni terveeksi.\nOn tukijoukkoja kuitenkin. Kyllä joku varmasti ottaa kopin, jos pääsen taas putoamaan.\njonka laitan nukkumaan kynnysmaton alle.\nTuskallinen, rohkea avunhakumatka\nViikko -2: Koulu alkaa, menen terveydenhoitajalle ja kerron tarvitsevani apua. Saan lääkäriajan kahden viikon päähän.\nViikko -1: Blogimerkintä 4.9.: "Kaikki sattuu." Ei kunnollisia muistikuvia, mutta todennäköisesti hyvin vähän koulumenestystä.\nViikko 0: Maanantaina lääkäriaika, luvataan lähete psyk. polille, kirjettä saa kuulemma odottaa enintään kuusi viikkoa. Keskiviikkona pakenen matikantunnilta paniikkikohtauksen vuoksi viisi minuuttia etuajassa. Torstaina ahdistaa niin, että kulutan äidinkielentunnin luokan ulkopuolella itkemiseen.\nViikko 1: Viikon puolivälissä ostan sideharsoa ja bepanthenia viiltelyjälkien hoitamiseen. Dissosioin, tuntuu kuin minun ja maailman välissä olisi kalvo.\nViikko 2: Pohdin lukion ja harrastustoiminnan lopettamista ja perskännien vetämistä. Revin hiuksia päästä. Perjantaina käyn kahvilla entisen sanataideohjaajan kanssa, se tuntuu hyvältä. Sunnuntaina hakkaan käsivarteeni mustelmia.\nViikko 3: Maanantaina joudun pakokauhun valtaan, juoksen koululta kaksi korttelia keskustaan päin ilman kenkiä. Lamaannun kadunkulmaan, veli tulee hakemaan, käyttää syömässä ja lähettää kotiinsa lepäämään. Leikkaan ohimoilta hiukset lyhyiksi nyppimisen estämiseksi. Kalenterimerkintä 16.9.: "Joskus merkitsin kalenteriin jokaisen kerran jona viilsin, mutta nyt niitä kertoja on niin saatanan paljon, että viiltelystä on tullut enemmän sääntö kuin poikkeus. Tahtoisin lopettaa lukion." Keskustelen psykologianopettajan kanssa pitkään voinnistani. Perjantain ja lauantain välisenä yönä etsin kuumeisesti kyytiä pois kotoa 14-vuotiaalle, jonka vanhemmat ovat humalassa ja tappelevat.\nViikko 4: Alan taas merkata viiltelyä kalenteriin. Tällä viikolla sitä tapahtuu kolmena päivänä. Tiistaina jätän menemättä kouluun, istun kirjastossa ja pelkään ihmisiä. Keskiviikkona isä hermostuu, kun poissaoloja on liikaa. 25.9. kalenterimerkinnästä: "Tuntuu irtonaiselta ja väärältä. Ei kysellä perään, en tiedä onko se hyvä vai huono. En kaipaa halauksia hei ne ovat vääränlaisia kuitenkin. Minulla ei ole mitään hajua milloin on mikäkin koe, ei oikein mitään hajua mistään." Juttelen erään yläkoulunopettajan kanssa, keskustelun jälkeen saan kerättyä kalenteriin kokeiden ajankohdat. Viikonloppuna saan juhlissa paniikkikohtauksen pilvenhajusta kuljettuani polttajien ohi mahdollisimman nopeasti.\nViikko 5: Maanantaina nukun kokeen ohi, ahdistun raha-asioista, viiltelen. Illalla keskustelen Tyttöjen talon työntekijän kanssa vähän yllättäen, kerrottuani kaiken alan itkeä. Viikko tuntuu tavallista kevyemmältä, olen paikalla lopuissa kokeissa. Alan epäillä, etten saa psykiatriselta kirjettä ennen kuuden viikon umpeutumista. Perjantaina rehtori sanoo, ettei läpi mennyt matikankurssi paljon lohduta, kun kasaan pitäisi saada yhteensä 75 kurssia. Viikonloppuna 24h sarjakuvaa -tapahtumassa saan paniikkikohtauksen keskellä yötä ja juttelen siskon kanssa sen jälkeen.\nViikko 6: Olen aamutunnit skarpimpana kuin aikoihin, väsyn, ruokalasta palattuani saan paniikkikohtauksen, keskustelen rehtorin kanssa, kerron, että perjantainen kommenttinsa tuntui lannistavalta. Palautan matikankurssin poissaoloja korvaavat tehtävät. Illalla kärsin pahimmasta migreenistä aikoihin, ystävä tuo kirjastolle särkylääkettä, hieroo hartioita ja maksaa bussimatkan kotiin. Keskiviikkona vien Tyttöjen talolle em. 14-vuotiaan, kotimatkalla päässä pyörii ahdistuneita ja ahdistavia ajatuksia. Perjantaina käyn keskustelemassa opinto-ohjaajan kanssa, asiat tuntuvat vähän selkeämmiltä. Ystävä soittaa puolestani psykiatriselle, josta kerrotaan, ettei lähete ole tullut perille. Istun vieressä, itkettää, hengitys ei kulje. Ystävä lupaa tulla maanantaina mukaani selvittämään asiaa. Sunnuntaina broilerin syöminen laukaisee syyllisyydentunnon ja ahdistuksen, viiltelen ja lähden pariksi tunniksi pyöräilemään.\nViikko 7: Maanantaina elämänkatsomustiedossa pyydetään kirjoittamaan essee ihmisyydestä, alan tuntea syyllisyyttä olemassaolostani, menen luokan ulkopuolelle raapimaan sormiini haavat. Käymme ystävän kanssa koululääkärin puheilla selvittämässä läheteasian. Tiistaina herään myöhässä, muistan nähneeni unia kuolemasta. Keskiviikkona herään jälleen myöhässä, saan ajanvarauskirjeen, lähden iltapäivällä Tyttöjen talolle, juttelen työntekijän kanssa asioista ja fiiliksistä.\nViikko 9: Torstaina poliaika.\nKaikki kokonaan, minä jaksan\nKävellessäni Aurakatua avojaloin kuulin palohälytyksen huutavan\nJa äkkiä tunsin oloni kovin yksinäiseksi.\nIllan sanoja ovat tassutus ja se lause\nettä olen jo rauhoittunut\nettä sinä voit halata ilman että sanon sanaakaan, ilman, että oikeastaan edes pyydän:\nPohdinhan tänään, että välttelen, sillä\nen tarvitse erityistä kosketustasi kertomaan, etten ole erityinen, hiljalleen ymmärrän sen itsekin\nHalauksesi otan kyllä vastaan, sillä se on vain minulle\nmerkiksi, että kelpaan vielä, ettet ole vihainen, että ei tee minusta väärää sekään että vähän tai aina ja kaikkialla minä vain säädän ja helisen\nettä vaikka ohi ovat kirjeet ja ehkä myös lapsenomainen jälleennäkemisen riemu jokaisen ohikulkusi aikana\nniin ohi on myös sen riemun korvannut häpeä ja pelko ja ristiriita, ihoon piirtyvät sanasi\nEttä sinä olet sinä siinä ja minä olen minä edelleen:\nHulluja viikkoja takana, hulluja päiviä toivottomia päiviä ja sitten niitä sellaisia, joina tuntuu että sujuu taas jälleen hetken pitkästä aikaa.\nMinä kävin psykankokeessa!\nMinä tein englanninkokeen!\nMinä tein matikankokeen!\nMinä lauloin Ei puolikasta niin että Essi sanoi hyvä Paula loistava kaari, huusin roolihahmon vihaa omaa vihaani ulos voimalla mutten epävireessä, äänensävyn rauhoituttua tärisin vähän sillä niin minä uppouduin\nja katsomossa oli isä joka ei ole aikoihin käynyt katsomassa juttuja ja joka halasi esityksen jälkeen vaikka emme koskaan halaa\nja katsomossa oli Jasmine, tärkeä Jasmine, kertoi, että tärkeä on laulu ja minä sanoin niin, en itse valinnut mutta hieno se on\nEikä aikoihin ole tuntunut niin kepeältä kuin lämmitellessä, kun Stevie Wonderia soi stereoista ja ringissä vähän yli 20 lukiolaista ja yksi hassu opettaja joraamassa, matkimassa toistensa urpoja tanssiliikkeitä.\nPsykiatrisen kuuden viikon määräaika umpeutuu maanantaina, ei ole kuulunut mitään. Kuuluu ehkä sitten joskus, mistä sitä tietää. Ei auta kuin yrittää pärjätä niin, että ehkä jonain päivänä kirjoitan ylioppilaaksi ja pääsen stressaamaan Sibelius-Akatemian pääsykokeita enemmän kuin nyt tai ehkä vähemmän, jos vuosien varrella jotakin opin. Joka tapauksessa voin aina soittaa ukulelella kaihoisia lauluja ja hämmästellä, miten sointukierrot osuvat sormiin aina vain helpommin.


MT:n julkaisija Viestilehdet Oy osti Suomen suurimman asumisen median – Freemiumin tuotteita ovat Pientalo ja Piha ja Suomela - Maaseudun Tulevaisuus\nMaaseudun Tulevaisuutta julkaiseva Viestilehdet Oy on ostanut Freemium Media Oy:n koko osakekannan. Suomalaisen Freemium Media Oy:n tuotteisiin kuuluvat yli 1,2 miljoonaan talouteen jaettava Pientalo ja Piha –lehti, Suomela.fi –verkkomedia sekä Suomela.fi –uutiskirje.\n”Sekä Viestilehdet että Freemium Media kulkevat lukijamääriltään ja tulokseltaan vakaina mediataloina muuta toimialaa vastavirtaan. Olemme iloisia, että saamme Viestilehtien perheeseen ketterän media-alan toimijan, joka tuo olemassa olevaan toimintaamme uudenlaista näkökulmaa", Viestilehdet Oy:n toimitusjohtaja Tero-Pekka Hämäläinen kommentoi.\n"Samalla yhtiöiden liiketoiminnat sopivat hyvin yhteen kilpailijoista poikkeavalla tarjonnallaan ja täydentävät toisiaan lukijakunnan näkökulmasta. Odotan innolla, että pääsemme yhdessä kehittämään Viestilehtien tarjontaa ja liiketoimintaa sekä printissä että verkossa.”\nTuotteiden julkaisu jatkuu ennallaan. Pientaloasuminen haja-asutusalueella yhdistää Hämäläisen mukaan medioiden kohderyhmiä.\n"Pientaloasuminenhan on suomalaisten halutuin asumismuoto", Hämäläinen kertoo.\nFreemiumin osakas Robert Kullström kertoo olevansa kaupasta iloinen ja tyytyväinen.\n"Uskon, että tästä syntyy hyvinkin hedelmällinen tulevaisuus. MT oli aikaisemmin asiakkaamme ja lukijoissamme on paljon potentiaalisia Viestilehtien tuotteiden tilaajia."\nErityisesti piharakentaminen on ollut Kullströmin mukaan suosittua.\n"Terasseista tehdään toisia olohuoneita ja puutarhaan halutaan panostaa. Myös aurinkoenergiasta tulee aikaisempaa suositumpaa."\nViestilehtien liikevaihto oli noin 30 miljoonaa euroa vuonna 2017 ja se työllistää noin 100 viestintäalan ammattilaista. Freemium Media on perustettu 2013 ja liikevaihto vuonna 2017 oli 2,3 miljoonaa euroa.\nKauppahinta on sovittu salaiseksi ja se jakaantuu kolmelle vuodelle. Freemiumilla on kuusi työntekijää, jotka siirtyvät Viestilehtien palvelukseen vanhoina työntekijöinä. He muuttavat Espoon toimipaikasta Helsingin Simonkadulle ensi vuoden aikana.\nEnnen yrityskauppaa yhtiön omistajina ovat toimineet sen johto sekä ruotsalainen mediatalo Villaliv.\nAiheet Freemium Media Oy Freemium Oy Pientalo ja Piha Robert Kulsström Suomela.fi Tero-Pekka Hämäläinen Viestilehdet Oy\nMaataloustuottajain eläkesäätiö siirtää työeläkevakuuttamisen Varmaan\nTalous 01.07.2019 Tilaajille\nMT:n jakelussa voi esiintyä häiriöitä Pohjanmaalla – syynä painossa sattunut tulostushäiriö


Empatiaa sisäisille susille: Hyvin vaiherikas viikko: osa yksi NVC ja sosiokratia\n1.) Hienoa, että valmistautumisesi ja osuutesi meni NVC:n kokouksessa. On varmasti mukava olla aktiivisesti tuossa yhdistystoiminnassa mukana. Se, että vähän jännittää tarkoittaa samalla, että arvostat asiaa ja sanoman vastaanottajia.\nYritin mennä NVC:n Finlandin sivulle, mutta en päässyt, tuo sosiokratian linkki aukesi. Täytyypä tutustua tarkemmin.\n2.) Toivottavasti tytär jo toipunut. Onnittelut itsehillinnästä ja rakentavasta toiminnasta.\nLopuksi; tuo ajatusten ylituotanto - se on välillä aika rasittavaa, tiedän tunteen niin hyvin - "ihan kauheet kattoo". Tää blogi on loistava jäsentely- ja purkukeino.\n19. tammikuuta 2008 klo 21.50


Tukku Suomalaisia Mitalitaistossa Sunnuntaina U23 EM-kisoissa\n/ Tukku suomalaisia sunnuntain finaaleissa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa - Katso kisat suorana\nTukku suomalaisia sunnuntain finaaleissa alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa - Katso kisat suorana\nAlle 23-vuotiaiden EM-kisojen päätöspäivänä sunnuntaina nähdään useita suomalaisia taistelemassa EM-mitaleista.\nEtusuora: 10.07.2021 22:07Yleisurheilu\nYleisurheilun alle 23-vuotiaiden EM-kisojen päätöspäivän sunnuntain finaaleissa nähdään peräti 10 suomalaisurheilijaa. Suomi sai sekä miesten että naisten keihäsfinaaleihin kolme urheilijaa. Karsinnan ykkönen Topias Laine kantaa suosikin paineet miesten keihäässä. Teemu Narvi omaa myös keihäässä täydet mitalisaumat. Aleksi Yli-Mannila täydentää Suomen miesten finaalitrion.\nNaisten keihään finaalissa esiintyy tasainen suomalaiskolmikko Julia Valtanen, Roosa Ylönen, Elina Kinnunen. Kaikilla suomalaisheittäjillä on saumat taistella mitalista tiukassa finaalissa, mikäli keihäs lentää päälle 55 metrin.\nSuuri mielenkiinto kohdistuu myös miesten 3000 m esteisiin. Eemil Helander säväytti alkuerävoitossaan kilometrin kirillään ja omaa potentiaalin parantaa ennätystään 8.45,96 reilusti. Ennakkoluulottamana kilpailijana tunnettu Helander saattaa järjestää suomalaisille estefinaalissa mieluisan yllätyksen, vaikka lähteekin kisaan toiseksi heikoimmalla ennätyksellä.\nMiesten korkeusfinaalissa kärkisijoille pyrkivät ponnistamaan muiden finalistien tapaan karsinnassa 215 ylittäneet Arttu Mattila ja Daniel Kosonen. Naisten seipäässä sinivalkoisia värejä kantaa uutta tulemista tekevä Saga Andersson.\nLisäksi finaalipaikkaa metsästävät miesten pikaviestijoukkue ja naisten 4 x 400 metrin viestikvartetti.\nLue myös: Suomen TOP8-sijoitukset 22-vuotiaiden EM-kisoissa\nSu 11.7. aamu\n09:40 M 110 m aidat 10-ottelu erät\n10:30 M Kiekonheitto 10-ottelu A\n10:40 N 4 x 400 m viesti R1\n11:00 M Kolmiloikka FINAALI\n11:10 M 4 x 400 m viesti R1\n11:30 M Kiekonheitto 10-ottelu B\n12:00 N 4 x 100 m viesti R1\n12:25 M 4 x 100 m viesti R1\n12:40 M Seiväshyppy 10-ottelu A+B\n12:50 N Keihäänheitto FINAALI\nSu 11.7. ilta\n16:00 M Keihäänheitto 10-ottelu A\n16:20 N Pituushyppy FINAALI\n16:30 N Seiväshyppy FINAALI\n16:45 M 3000 m esteet FINAALI\n17:00 M Keihäänheitto 10-ottelu B\n17:15 N 1500 m FINAALI\n17:30 M 800 m FINAALI\n17:40 M Korkeushyppy FINAALI\n17:55 N 5000 m FINAALI\n18:30 N 4 x 100 m viesti FINAALI\n18:40 M Keihäänheitto FINAALI\n18:45 M 4 x 100 m viesti FINAALI\n19:00 M 1500 m 10-ottelu FINAALI\n19:35 N 4 x 400 m viesti FINAALI\n19:50 M 4 x 400 m viesti FINAALI\nVoit seurata sunnuntain kisoja reaaliajassa seuraavien linkkien kautta:\nKatso kisoja EA:n sivuilta\nSunnuntain kisapäivän livetulokset\nKatso myös: Kisojen aikataulu ja urheilijat


Recent Content by peksinaattori | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\nRecent Content by peksinaattori\nNot gonna happen. Lisääkö chromecast mainokset vaikka olisi youtuben premium?\nSunnuntai klo 11.41\nTänks. Ei mitään kikkailuja ole olemassa moiseen ettei toistaisi mainoksia?\nLauantai klo 23.08\nKun castaan youtube vancedilla chromecastiin niin mulla näkyy mainokset, onko muilla noin? Pelkällä vancedilla ja puhelimella ei tietenkään näy.\nÄlä suotta ainakaan Keskisalon takia nouse, Topi Raitanen siellä kirmaa meneemään. 😉\nMä nyt naksautin tuon makita-kombon tulemaan, eiköhän siinä ole koneita muutamaksi vuodeksi.\nNykyään kun nettikauppa jyllää ja ainakin itsellä fyysinen shoppailu jäänyt vähemmälle niin laadukas asiakaspalvelu korostuu ja sitä arvostaa kaupassa silloin kun sinne vaivautuu lähtemään. Laadukkaalla tarkoitan siis sitä että tervehditään asiakasta ja huomioidaan asiakas, neuvotaan ja...\nOnkos se sitten sama vaikka ostaisi pelkän iskevän?\nOnks näkynyt mitää hyviä akkuporatarjouksia? Olisi vissiin aika hommata omaan talouteen moinen, terassintekoa edessä ja muutenkin kaikkeen perustouhuun. Paljoahan en noista ymmärrä, merkeillä ei taida suurta eroa olla kunhan ei halvinta valitse.\nOn kyllä niin ristiriitaset tunnelmat matsista ettei oo ikinä ollu. Päällimmäisena tietty toi pahin mahdollinen. Sitten toi heppoisesti tuomittu rankkarin poimiminen ja sen jälkeen vasta toi Jollen maali. Hienoa ettei suomipojat hirveesti revitellyt vaikka aihetta ehkä olisi ollutkin.\nJoo sori jätkät. Aika jännä päätös mutta eipä siinä. Toivottavasti uefa ei ole päätöstä tehnyt. Itse olisin vähän erimieltä jatkamisesta.\nNäyttikö nuo pelaajat sille että olisi pelikunnossa?\nLG.ssä (b8) vissiin menny joku bitti ketuiks nettiselaimen päivityksen yhteydessä. Kun kattoo streamivideoo niin paukuttelee näytönsäästäjää päälle. Ennen päivitystä toimi oikein. Onko muilla samaa havaintoa? Pitää varmaan palautella tehdasasetukset jos vaikka korjaantuisi.\nPosti varmistelee taas että en käytä sen palveluja jos saa itse valita toimittajan. Terassikalusteet maannu perjantaista terminaalissa. Kerran soitettu ja kun olin yöunilla ni en vastannu eikä tietenkään vastata jos yrittää soittaa takasin.\nJos on tarve kierrättää vaatteita ni lähetä mulle ni ei tarvi mun kauppaan lähtee ?


Miten materiaalien hallinnan tehokkuutta ja vastuullisuutta voi parantaa? - Opiskelijat tarttuivat ongelmaan | Caruna.fi\nhttps://caruna.fi/ajankohtaista/miten-materiaalien-hallinnan-tehokkuutta-ja-vastuullisuutta-voi-parantaa-opiskelijat Tietoa meistä\nMiten materiaalien hallinnan tehokkuutta ja vastuullisuutta voi parantaa? - Opiskelijat tarttuivat ongelmaan\nArtikkeli 27.04.2021 klo 10:32\nToimintatavat työmaiden materiaalien tilaamisessa vaihtelevat. Muuntamot ja kaapelit saattavat seisoa työmailla pitkiäkin aikoja esimerkiksi maakäytön lupiin liittyvien haasteiden takia. Aalto-yliopiston opiskelijat tarttuivat ongelmaan.\nKolme Aalto-yliopiston opiskelijaa toteutti konsulttiyhtiön kanssa projektin, jossa tutkittiin materiaalien tilausprosessia Carunan työmailla.\nCarunalla on huomattu, että muuntamoiden ja muiden materiaalien tilausaika vaihtelee eri projekteissa ja urakoitsijoilla. Miten tätä voisi parantaa?\nOpiskelijat tutkivat tilausprosessia ja tekivät kehitysehdotuksia\nAalto-yliopiston opiskelijat Oskari Ylitervo, Tatu Hämäläinen ja Chethana Dharmawardane tutkivat sitä, mikä vaikuttaa urakoitsijoiden materiaalien tilausprosessiin tällä hetkellä, mitä eroja urakoitsijoiden välillä on ja miten materiaalien tilausprosessia voisi parantaa. He haastattelivat kahta Carunan urakoitsijaa, Neteliä ja TLT:tä.\nOpiskelijat kuvasivat materiaalin tilausprosessin ja selvittivät, milloin urakoitsijat tilaavat tarvittavat tavarat ja miten he tekevät valintoja prosessin aikana.\nLisäksi opiskelijat tekivät kehitysehdotuksia prosessin sujuvoittamisesta.\nOpiskelijat toimivat konsulttiyhtiö Strategy Co. Globalin alaisuudessa. Strategy Co. Globalin Rahul Abhisek oli mukana valvomassa projektin etenemistä ja kokoamassa projektitiimiä.\nOpiskelijat saivat Carunalta käyttöönsä datan ja projektiryhmän. Carunan Business Controller Janne Oksasen mukaan opiskelijat olivat analyyttisia ja itseohjautuvia.\n“Projekti oli hyödyllinen sekä opiskelijoille että Carunalle. Me saimme tilausprosessista hyödyllistä lisätietoa ja konkreettisia kehitysehdotuksia. Sitä kautta voimme parantaa prosessin tehokkuutta ja vastuullisuutta.”\nYhteistyö opiskelijoiden kanssa on Carunalle tärkeää. Tällainen projekti on hyvä keino luoda opiskelijoille silta opinnoista työelämään.\n“Opiskelijat pääsivät soveltamaan osaamistaan oikean yrityksen oikeassa kehitysprojektissa ja lisäksi saivat tätä kautta arvokasta tietoa energia-alasta", Oksanen sanoo.\nOpiskelijoiden mukaan projekti onnistui hyvin.\n“Carunan kanssa oli mielenkiintoista tehdä yhteistyötä, ja projektista jäi positiivinen fiilis”, Ylitervo sanoo.\nOsa opiskelijoiden kehitysehdotuksista otetaankin Carunalla käyttöön tulevaisuudessa.\nVastuullisuus on yksi Carunan tärkeimmistä arvoista. Lue lisää yrityksemme vastuullisuuspolitiikasta nettisivuitamme: