Mukka, Timo K. - Lahtinen, Toni: Annan sinun lukea tämänkin (WSOY) by #kirja - issuu\ntimo k. mukka\nAnnan sinun lukea tämänkin kirjeitä 1958–1973 Toimittanut Toni Lahtinen\nwerner söderström osakeyhtiö | h elsinki\nÂŠ Timo K. Mukan perikunta, Toni Lahtinen ja WSOY 2012 isbn 978-951-39138-9 painettu eu:ssa 2012\nsisällysluettelo kirjallisuushistorialliset kuoret timo k. mukan kirjeisiin (Toni Lahtinen)\nolen tämän ikäni aikana kirjoitellut melko paljon\nminun kuuluisi olla sinun luonasi\noheisena lähetän teille romaanikäsikirjoitukseni\nen nyt osaa enempää kirjoittaa\nmihin he haluaisivat minun ja perheeni muuttavan\nkirjallisuushistorialliset kuoret timo k. mukan kirjeisiin\nräässä kirjeessään Timo K. Mukka (1944–1973) kertoo kirjoittaneensa elämänsä aikana satoja kirjeitä, joista hän ei tiedä yhdenkään kadonneen postissa. Aika on valitettavasti postinkantajaa varomattomampi saattaja: vuosikymmenien aikana lukemattomia Mukan kirjeitä on tuhoutunut, hävinnyt tai unohtunut jonnekin. Annan sinun lukea tämänkin. Kirjeitä 1958–1973 sisältää kuitenkin yli sata Mukan kirjoittamaa ja ajan säästämää kirjettä, joiden vastaanottajiin lukeutuu kirjailijalle niin läheisiä kuin etäisiäkin ihmisiä. Näissä nyt julkaistavissa kirjeissä Timo K. Mukka kertoo itsestään, tuotannostaan ja taivaalta putoavista kivistä. Mukan lapsuus sijoittuu aikaan ennen koko maailmaa yhteen kutovia puhelin- ja tietoverkkoyhteyksiä. Pienessä ja syrjäisessä Orajärven kylässä asuneen pojan kirjeitä kannettiin silti huomattavien etäisyyksien päähän. Erään varhaisimmista kirjeistään alle kymmenvuotias Mukka lähetti Korkeasaareen. Hän oli pyydystänyt metsästä käen, joka hänen hellässä hoidossaan jopa muni perheen ja muiden kyläläisten ihmetykseksi. Harvinaisena pitämäänsä lintua poika tarjosi Helsingin\neläintarhaan, josta vastauskirje saapui nopeasti: käki oli vapautettava välittömästi. Vain muutamaa vuotta vanhempi Mukka kävi jo kirjeenvaihtoa ympäri maailmaa. Hän kirjoitteli vuosia muun muassa Indonesiassa asuvan rikkaan diplomaattiperheen tyttärelle, mutta tytön ilmoittaessa tulevansa vierailulle Suomeen katkaisi kirjeenvaihdon äkisti, jotta välttyisi perheensä köyhyyden aiheuttamalta nöyryytykseltä. Lisäksi Mukan harrastamaan DX-kuunteluun eli radion kaukokuunteluun kuului postikorttien lähettäminen sellaisille ulkomaalaisille radioasemille, joiden aalloille kuuntelija oli hetkeksi onnistunut virittäytymään. Vielä Mukan kirjailijauran alussa suuri osa yhteydenpidosta hänen perheenjäseniinsä, muihin kirjailijoihin, kustantajiin ja lehtien toimituksiin tapahtui kirjeitse. 1960-luvulla puhelintiheys oli Lapissa huomattavasti alhaisempi kuin Etelä-Suomessa, ja syrjäseutujen puhelinyhteydet olivat kehittymättömät: kaukopuhelun yhdistäminen Pohjois-Suomesta Helsinkiin saattoi kestää tunteja. Pohjoisessa puhelinyhteyksien yleistyminen ja kaukopuheluiden automatisoituminen vauhdittuivat vasta 1960–1970-luvun taitteessa. Kirjailijan kotikunnassa Pellossa sijaitsi yksi viimeisistä käsivälitteisistä keskuksista, joka lopetettiin vasta vuonna 1980. Mukan kotiin ensimmäinen puhelin asennettiin vuonna 1967, ja vaikka puhelimessa hoidettiin vain tärkeimmät asiat, kirjeiden kirjoittaminen alkoi harventua. Puhelin oli seudulla yhä harvinainen mutta ei sentään sellainen modernin teknologian ihme kuin Mukan perheeseen noin vuotta aikaisemmin hankittu näköradio, josta seurattiin ruotsalaisia urheilulähetyksiä – suomalaiset televisioaallot kun eivät vielä tuolloin Pelloon saakka kantaneet. 8\nAnnan sinun lukea tämänkin sisältämien kirjeiden vastaanottajiin lukeutuu kirjava joukko ihmisiä aina kirjailijan äidistä tasavallan presidenttiin. Ajallisesti kirjeet kattavat Timo K. Mukan elämää lapsuusvuosista kirjailijan varhaiseen kuolemaansa saakka. Kirjeet eivät kuitenkaan ole lajiteltu ehdottomaan aikajärjestykseen vaan ne on pinottu eri lukuihin, jotka jäsentyvät tietyn teeman tai elämäntilanteen ympärille. Niinpä kirjeiden taustoittaminen vaatii hieman tavanomaista esipuhetta laajempaa henkilö- ja kirjallisuushistoriallista maisemointia, mikä tässä toimittajan lähettämässä saatteessa tehdään avaamalla Timo K. Mukan kirjeitä kokonaisuus kerrallaan. Tämä toimite tarjoaakin lukijalle kaksi erilaista lukustrategiaa: lukija voi joko ensin lukea esipuheen ja tämän jälkeen siirtyä itse kirjeisiin keskeytyksittä tai lukea vuoroin esipuhetta ja kirjeenvaihtoa, edetä molempia luvuittain.\nOlen tämän ikäni aikana kirjoittanut jo melko paljon Timo K. Mukka aloitti kansakoulun Orajärvellä 6-vuotiaana, ja lukutaitoinen poika hyppäytettiin miltei suoraan toiselle luokalle. Vaikka lahjakkaan lapsen ensirakkaus olikin piirtäminen, koulun myötä hän innostui yhä enemmän kirjoittamisesta ja lukemisesta. Mukka voitti useita palkintoja koulun ja nuorisojärjestöjen kirjoitusja piirustuskilpailuissa. Elämäkerrassa Timo K. Mukka. Legenda jo eläessään (1974) Erno Paasilinna kuvaa, kuinka oppilaansa lahjoista vaikuttunut opettaja Elli Ylitalo salli 11-vuotiaan Timon tutustua myös kyläkirjaston lapsilta kiellettyyn aikuisten osastoon. Pojan luettua Fjodor Dostojevskin Rikoksen ja rangaistuksen (1866) hän kysyi opettajaltaan: ”Onko lisää tätä Dostojevskia?” 9\nMukka aikuistui hyvin varhain. Päätettyään jatkokoulun vain 13-vuotiaana ja luokkansa parhaana hän alkoi kulkea isänsä mukana pohjoisen työmailla, joilla hän oli aikaisemmin viettänyt kesälomiaan. Nuori työmies kääri jo sätkiä Kansan Tahdon sivuista ja poltti kukkuroittain piipputupakkaa päivittäin. Vaikka köyhässä ja kuusihenkisessä perheessä vastuu toimeentulosta painoi myös nuorimpien harteita, Mukka oli kuitenkin päättänyt, ettei seuraisi isänsä savisia saappaanjälkiä työmiehenä, kuten ajan tapana oli. Sen sijaan hän aikoi piirtää ja kirjoittaa. Vuosia myöhemmin Mukka muisteli kokemuksiaan tietöistä, pöllimetsästä ja ojankaivuista: ”Minä olen sen verran niitäkin töitä kokeillut, että tiedän ettei sieltä leipä lähde helpommalla kuin kirjoittamallakaan.”1 Monissa kyläläisissä pojan lahjat herättivät ihastusta ja kirvoittivat kiitoksia, ja kotona lasta tuettiin ja kannustettiin. Mukka sai toisinaan keskittyä askareisiinsa sisarusten ahertaessa kotitöiden parissa, ja hänen serkkunsa on muistellut, kuinka Timo yritti kieltäytyä puunteosta vain varjellakseen herkkiä taiteilijan käsiään. Vaikka Paasilinnan teoksessa painotetaan isän, Eemeli Mukan, hallitsevaa roolia kirjailijan elämässä, perheen todellinen keskushenkilö oli kuitenkin äiti Lyyli Mukka, jonka kirjailija itse kertoi ymmärtäneen häntä perheessään parhaiten. Siinä missä työväen aate oli polveutunut isältä pojalle, taiteellisen lahjakkuutensa Mukka epäili periytyneen paljon lukevalta äidiltään, joka ripusteli ylpeänä poikansa piirustuksia kotimökin seinille ja aina ”etsi elämästä kaunista”.2 1 ”Syntisen laulun laulaja”, Uusi Nainen 6/1965. 2 ”Timo K. Mukka profeetta omalla maallaan”, Suomen Kuvalehti 23/1966.\nVaikka Mukka ahmi jo lapsena maailmankirjallisuuden paksuja klassikoita, tulevan kirjailijauran kannalta ratkaiseva lukukokemus oli kuitenkin L. M. Montgomeryn nuortenklassikko Pieni runotyttö (1923). Mukan viehtymys teokseen on lopulta helppo ymmärtää: päähenkilö on köyhistä oloista kotoisin oleva lapsisankaritar, jota polttaa halu kirjoittaa, mutta maaseudulla kaikki eivät kuitenkaan osaa arvostaa tytön lahjoja. Luettuaan romanttisen tarinan kutsumustaan seuraavasta tytöstä, josta trilogian lopussa kasvaa suosittu kirjailija, Mukalla oli kertomansa mukaan vain yksi päämäärä: tulla itsekin kirjailijaksi.3 Varhaisin Mukan säilynyt ja tässä kokoelmassa julkaistava kirje onkin Arvi A. Karisto Osakeyhtiölle 20.11.1958 päivätty saate, jonka ohessa lähetetty kertomus on jo kadonnut. Karistolta vastattiin kiittäen 13-vuotiaan runopojan ystävällisestä kirjeestä mutta pahoiteltiin valkoisin valhein, ettei kustantaja voinut käsitellä uusia tarjouksia kirjoitusvaraston runsauden vuoksi. Seuraavan kerran Mukka lähestyi Karistoa vajaan vuoden (29.10.1959) kuluttua, jolloin hän toivoi pikaista vastausta ja lähettämänsä runonipun polttamista, el leivät runot kelvanneet kustantajalle. Kustannusjohtaja Martti Qvist lähetti vain muutaman päivän kuluttua hienotunteisen hylkäys- ja palautekirjeen (2.11.1959), jossa hän kuitenkin kieltäytyi tuhoamasta runoja ohjeiden mukaisesti: ”Julkaisukelpoisia runot eivät ole, mutta kylläkin, kuten sanottu, ilahduttava harrastusnäyte. Kirjeessä oli maininta, ettei runoja pitäisi palauttaa. Säi3 ”Esikoisteos 19-vuotiaana – takana pitkä itseopiskelu”, Kaleva 27.8.1964.\nlytämme ne täällä ainakin jonkin aikaa – kaiken varalta.” Qvistin ystävällinen palaute innosti Mukkaa lähettämään hänelle välittömän vastauksen (5.11.1959), jossa hän itsekin vaikuttaa tiedostavan nuoren ikänsä tuomat rajoitteet. Saamastaan hylkäyksestä huolimatta sinnikäs nuorukainen pyytää mahdollisuutta lähettää lisää runojaan kustannusjohtajan luettavaksi. Mukka ei pysty pidättelemään aivan kirjeen loppuun asti vaan ilmoittaa jälkikirjoituksessa liittävänsä mukaan jo yhden runoistaan. Ennen Mukan viisitoistavuotissyntymäpäivää isä ja poika suuntasivat Pellon kylälle ostoksille palattuaan yhteiseltä savottareissulta. Eemeli osti pojalleen harmaan ja raskaskäyttöisen kirjoituskoneen, jolla tuleva kirjailija hakkasi myöhemmin ensimmäisen romaaninsa. Orajärveltä tammikuussa 1960 Karistolle lähetyt runot ovat varustettu koneella huolellisesti kirjoitetulla kirjeellä (14.1.1960), jossa juuri viisitoista vuotta täyttänyt poika kehaisee kirjoitelleensa ikänsä aikana jo ”melko paljon”. Mukka toivottaa vastauksen tervetulleeksi mutta kieltää jälleen palauttamasta itse runoja – niitä kun voi aina kirjoittaa uusia tarpeen tullen. Vastausta kustantajalta ei kuitenkaan Mukan pettymykseksi kuulunut, joten hän huhuili palautetta vielä uudelleen toukokuussa 1960. Noin kolme kuukautta sen jälkeen, kun Eemeli oli ostanut pojalleen kirjoituskoneen, valmistui romaanikäsikirjoitus, jonka pohjana olivat osin Mukan omat kokemukset isänsä matkassa pohjoisen työmailla. Vaikka kirjeenvaihtoa ei olekaan säilynyt, tiedämme Mukan tarjonneen käsikirjoitusta Gummerukselle, josta vastattiin käsikirjoituksen olleen hyvinkin lupaava mutta ei julkai12\nsukelpoinen.4 Mukka yritti peittää tunteensa niin perheeltään kuin häntä kannustaneelta opettajaltaan, mutta pettymys oli karvas, ja ehkä tämä torjunta osaltaan ohjasi häntä jälleen kuvataiteen puoleen. Saman vuoden lopulla Mukka vieraili äitinsä kanssa Helsingissä, missä hän katosi varoittamatta ja vieraili itsekseen ensimmäistä kertaa oikeassa taidenäyttelyssä. Äidin helpotukseksi poika ilmestyi rautatieasemalle juuri ennen junan lähtöä, ja ilmoitti – yhtä yllättäen kuin oli kadonnutkin – pyrkivänsä opiskelemaan asemarakennuksen vieressä komeilevaan Ateneumiin eli Suomen Taideakatemiaan.\nMinun kuuluisi olla sinun luonasi Timo K. Mukka aloitti opintonsa Suomen Taideakate mian maalauslinjalla syksyllä 1961, koulun kaikkien aikojen nuorimpana oppilaana. Pääsykokeet hän oli läpäissyt lyijykynällä piirretyillä muotokuvilla. Taideakatemian opetus tuotti kuitenkin Mukalle niin suuren pettymyksen, että hän luopui opiskelusta jo seuraavana keväänä, ja koulun päättyessä hänet hylättiin. Myöhemmin Mukka tunnusti, ettei Ateneum sopinut hänelle lainkaan: ”En pitänyt metodista, en opettajista, en mistään. Ja tämä yksi vuosi tappoikin maalausharrastukseni niin tyystin, etten sen jälkeen ole ottanut sivellintä käsiini. Mutta sainpa tältä reissulta kuitenkin elinikäisen muiston, vaimon, Tuulan tuossa”.5\n4 Nimeämätön käsikirjoitus on kuitenkin julkaistu postuumisti kokoelmassa Näin hetki sitten ketun. Runoja, proosaa ja muita kirjoituksia 1960– 1971 (2010). 5 ”Timo K. Mukka profeetta omalla maallaan”, Suomen Kuvalehti 23/1966.\nTuula Pekkola aloitti maalauslinjan opinnot samana lukuvuonna kuin Mukka. Ensisilmäys ei kuitenkaan lyönyt kipinää: aluksi Tuula ei pitänyt Timon levottomasta käytöksestä ja he suorastaan vaikuttivat hylkivän toisiaan. Toisaalta ujohko ja pystytukkainen Timo, joka piirsi mallia jalka niskan takana, vaikutti Tuulasta kiinnostavalta. Päivälleen kaksi vuotta ensitapaamisensa jälkeen Mukka kirjoitti hellän kuvauksen suhteestaan Tuulaan, missä hän muisteli heidän ensimmäisiä tapaami siaan ja ennen joululomaa tapahtunutta käännettä: Joululomalle lähtiessämme pyysin Tuulaa lähettämään minulle syntymäpäiväkortin (olen syntynyt 17 joulukuuta), – Pitäisin sitä vatsani päällä ja ajattelisin häntä, sanoin. Se oli näennäisesti leikkiä, ehkä ei alitajuisesti. Tuula lähetti kortin minulle. Hän oli piirtänyt siihen kukkia ja kirjoittanut kortin kääntöpuolelle sanat ”Rakas Timo” niinkuin hyvä tapa on, mutta minä huomasin käytökseni merkilliseksi siitä päivästä lähtien, ajattelin Tuulaa enemmän kuin mitä ystävien kesken tavallisesti ajatellaan. Koko kuukauden loman olisi pitänyt olla tervetullut piristys koulun paineen jälkeen. Sain onnen kaupalla itselleni kahdeksi viikoksi töitä kaivinkoneen rasvarina, olin mielissäni siitä, sillä rahaa minulla ei ollut nimeksikään enkä voinut olla varma pääsisinkö takaisin Helsinkiin. Loman kuluessa loppuaan kohti olin jo kärsimätön näkemään Tuulaa. Kirjoitin hänelle kaksi kirjettä, leikillisiä, mitään sanomattomia kirjeitä.6\n6 Nimeämätön kirjoitus vuodelta 1964 on julkaistu kokoelmassa Näin hetki sitten ketun. Runoja, proosaa ja muita kirjoituksia 1960–1971.\nTimon leikilliset kirjeet ovat kadonneet, mutta varovaisesta kirjeenvaihdosta edettiin kosintaan jo seuraavana aprillipäivänä – ajankohtana, joka sai perheen hetkeksi epäilemään kihlausta pelkäksi pilaksi. Lukuvuoden päätyttyä Mukka matkusti takaisin Orajärvelle. Hän jatkoi pian matkaansa rautatietyömaalle Kolariin ansaitakseen rahaa junalippuun Laukaalle, kihlattunsa kotiin. Mukana matkustaneeseen ja itse puotipaperista tehtyyn muistikirjaan hän kirjoitti runoja, kun taas puotipaperista leikeltyihin arkkeihin hän kirjoitti kirjeitä rakastetulleen. Nyt kokonaisuudessaan julkaistavissa kirjeissä Mukka kuvailee saapumistaan työmaalle ja pohtii tulevaisuuttaan Tuulan kanssa. Odotus kääntyy odottamattomaksi, kun hänen isänsä kuolee yllättäen. Edeltävänä yönä Mukka (4.6.1962) kirjoittaa muistikirjaansa oudon ennenäyn eli useilla eri kielillä sanan ’kuolema’. Läheisen isän äkillinen menehtyminen kummittelikin vuosia paitsi Mukan mielessä myös sellaisissa teoksissa kuin Koiran kuolema (1967), Ja kesän heinä kuolee (1968) sekä Lumen pelko (1970). Isän kuoleman vaikutusta Mukan tuotantoon käsitellään myös erilaisten käsikirjoitusten valossa postuumisti julkaistussa teoksessa Näin hetki sitten ketun. Runoja, proosaa ja muita kirjoituksia 1960–1971 (2010). Menetyksen jälkeen Mukalla alkoi etsintävaihe, jolloin hän toimi muun muassa talomaalarina Posiolla, jossa hän asui enonsa luona. Tuulalle hän kirjoitti päivittäin. Laukaaseen saattoi saapua kolmekin kirjettä päivässä, ja useissa kirjeissä oli jopa yli kaksikymmentä sivua. Kirjekuoret olivat yleensä kauniisti koristeltu, niissä kiersivät piirretyt viiniköynnökset, ja toisinaan kuoret käytettiin uudelleen kääntämällä ne nurinpäin. 15\nOsin isänsä kuoleman herkistämänä ja Jehovan todistajiin kuuluneen enonsa vaikutuksesta Mukka koki lyhyen uskonnollisen herätyksen, ja kirjeille tyypilliset poliittiset aiheet vaihtuivat nyt pitkiin Raamatun selityksiin, joskin enimmäkseen hän kirjoitti yhä kaipauksestaan ja ikävästään. Samaan aikaan Mukka kävi serkkunsa kanssa tiivistä kirjeenvaihtoa, jossa hän yritti sovittaa yhteen kommunismia ja kristillisyyttä. Ruotsissa asuvalle siskolleen Taina Eliassonille hän puolestaan kirjoitti itse opiskelemallaan englanninkielellä kirjeitä, joissa hän suositteli niin uskonnollista kuin poliittista kirjallisuutta. Valitettavasti tämän kuukausia kestäneen etsikkokauden kirjeenvaihto on tuhoutunut lähes täydellisesti eikä Mukan sisko ole halukas jakamaan säilyneitä kirjeitä ulkopuolisten kanssa. Luvun päättääkin kaksi Mukan piirtämää ja lyhytsanaista postikorttia kuukausia viipyneeltä kihlalomalta eli ”rengasmatkalta” Kangasniemelle. Tuula Pekkolan entiselle koulukaverille lähetetyn kortin (3.12.1962) kuvassa Tuula istuu kotoisasti keinutuolissa kutomassa ja taustalla Timo on taipunut pitelemään lankakerää. Mukan äidille samana päivänä lähetyssä kortissa Timon päässä on suuri hattu, pienikokoinen Tuula on nostettu jakkaralle yltääkseen miehensä kainaloon. Maiseman äärellä seisova pari asettuu katsojaan päin selin, katsoo pois, yhdensuuntaisesti.\nOheisena lähetän teille romaanikäsikirjoitukseni Uskonnollisen etsinnän Timo K. Mukan elämässä päätti voimakas valvenäky, joka yhdessä hetkessä järjesti hänen maailmankatsomuksensa, käsityksensä ihmisestä, elämästä ja kuolemasta. Ajatus esikoisteoksen kir16\njoittamisesta oli lujittunut Mukan mielessä hänen palatessa kotiinsa vuoden 1962 lopulla, ja uutena vuotena hän aloitti Orajärvellä vierailleen Tuulan yllätykseksi romaanikäsikirjoituksen Maa on syntinen laulu. Kertomuksessa kuvataan lappilaisen syrjäkylän elämää, jossa seksuaalisuus ja uskonnollisuus kasvavat routaisesta maasta. Kustantajalle Mukka (18.5.1963) luonnehti käsikirjoitustaan pyrkimykseksi kuvata omaa maailmankuvaansa. Kirjeenvaihto eri kustantajien kanssa paljastaa, kuinka paljon Mukka teki töitä esikoisromaanin kanssa ennen kuin sen annettiin kulkea julkaisukynnyksen yli kirjakauppojen hyllyille. Hän kirjoitti käsikirjoitusta perheen köyhäinavustuksen varassa, niukkuudessa, jonka aikana äiti saattoi tarjota päivälliseksi vain kolme perunaa eikä muuta. Mukan ryhdyttyä kirjoittamaan kyläläiset alkoivat painostaa 17-vuotiasta nuorukaista töihin, ja häätääkseen tungettelevampia vierailijoita Lyyli Mukka ripusti seinälle pojan Ateneumissa maalaaman taulun miehestä, jolla on voimakas erektio. Taloudellinen ahdinko näkyy siinä, että Mukka lähestyi kustantajaa ensimmäisen kerran jo ennen kuin käsikirjoitus oli valmis. ”Tehelmyksensä” eli käsikirjoituksensa alun hän (4.2.1963) lähetti kansandemokraattisten seurojen ja Suomi–Neuvostoliitto -seuran omistamalle kustantamolle Kansankulttuuri Oy:lle. Kahden viikon kiusaavan hiljaisuuden jälkeen Mukka (19.2.1963) tiedusteli kirjoituksensa kohtaloa. Kustannusvirkailija Maija Savutie (22.2.1963) palautti käsikirjoituksen alun ja ilmoitti, ettei keskeneräisen romaanin perusteella voinut tehdä julkaisupäätöksiä:\nNäytteestänne voi päätellä, että pystytte varsin verevään ja elävään pohjoisen elämänympäristön kuvaamiseen, mutta aihepiiri ei vielä ratkaise onko teos kokonaisuudessaan hyvä tai huono. En saa lähettämästänne vielä selkoa, mikä on suunnittelemanne romaanin varsinainen juoni, keskeinen teema. Näyte koostuu erillisestä varsin naturalistisista paikalliskuvista ja monista henkilöistä, jotka kuuluvat samaan kyläkuvaan, mutta eihän tuo kyläkuva, niin uutuudentuore ja eloisa kuin siitä kenties tulisikin, riitä kokonaisen teoksen teemaksi ja sisällöksi. En ole myöskään erityisen innostunut siitä ilmeisen ”animaalisesta” tyylisävystä jota viljelette. Vaikka olosuhteet olisivat primitiiviset, ei kuvaajan tarvitse itseään sijoittaa samaan tasoon. Silloin hänellä tuskin on paljoakaan muille ihmisille tästä miljööstä sanottavaa. Harva kirjoittaja saa ja on saanut ensimmäisen romaaniyrityksensä suoralta kädeltä julkaistuksi. Kirjoittamisen ja kuvaamisen pakko on se voimia, joka ajaa yrittämään, ja julkaiseminen tulee vasta sen jälkeen, jos on kylliksi kykyä. Niin soisin Teidänkin asian käsittävän. Jos Teillä on todella pakottava tarve kirjoittaa, ja kärsivällisyyttä oppia ja hioa taitojanne, voitte varmaan saada myös aikaan julkisuuteen kelpaavaa. Oheisen näytteen perusteella ei ole mahdollista sanoa muuta kuin kehottaa Teitä määrätietoisesti ja harkiten kirjoittamaan teoksenne niin valmiiksi kuin mahdollista.\nSavutien varautuneen mutta samalla kannustavan palautteen ohjaamana Mukka viimeisteli käsikirjoituksensa ja kääntyi uudelleen Kansankulttuurin puoleen. Kustantaja kuitenkin pelkäsi työväestöä edustavan lukijakuntansa vierastavan käsikirjoituksen seksuaalisuutta 18\nja ”animaalisuutta”, ja neuvoi Mukkaa tarjoamaan käsikirjoitustaan Gummerukselle – oletettavasti siksi, että juuri Gummeruksen toimitusjohtaja Mauno Salojärvi oli vuonna 1962 joutunut puolustamaan epäsiveellisenä pidetyn Kravun kääntöpiirin (1934) kustannuspäätöstä jopa oikeudenkäynnissä. Mukan naturalistiset seksuaa likuvaukset häkellyttivät kuitenkin myös Gummeruksen kustannustoimittajia, ja lupaavasta käsikirjoituksesta ryhdyttiin karsimaan seksuaalista ”läähätystä”. Mukka puolusti seksuaalisuuden olevan tärkeä osa teoksen maailmankuvaa, ja julkaistu versio sinkauttikin rohkeudellaan 19-vuotiaan esikoiskirjailijan suoraan valtakunnan julkisuuteen. Pian rivoudesta syytetty ja Villin pohjolan seksukseksi nimitetty kirjailija puolusti julkisesti ”seksuaalista realismiaan” vastalauseena naistenlehtien, mainosten ja viihteellisten elokuvien ylikorostuneelle ja kaupalliselle sukupuolisuudelle.7 Kirjeenvaihdossa kustantajan kanssa sivutaan yllättävän vähän Mukan ensimmäisten teosten sensaatiomaista vastaanottoa ja ajan laajempaa yhteiskunnallista keskustelua kirjallisuuden moraalista, missä kirkko, lainsäätäjät ja kirjailijat kamppailivat yhteiskunnallisesta vallasta ja sananvapaudesta. Sen sijaan kirjeet avaavat intiimejä näköaloja siihen, kuinka nuori kirjoittaja aikuistuu ammattikirjailijaksi, päämääränään kehittyä jopa Suomen suurimmaksi kirjailijaksi (23.11.1964). Mukka vertasi itseään kirjailijana puuskittain kirjoitta-\n7 ”Timo K. Mukka tentissä seksistä ynnä muusta”, Kansan Tahto 2.11.1965.\nvaan ”urakkamieheen”8, ja kirjeenvaihto osaltaan todistaa tästä purkauksenomaisesta työtavasta ja lopulta uuvuttavasta työtahdista. Ennen kuin esikoisteos on puskeutunut painokoneista, Mukka tarjoaa kustantajalleen jo kahta uutta romaania ja yhtä runokokoelmaa. Romaanin Maa on syntinen laulu työvaiheiden lisäksi tarkkaan dokumentoituvat nopeasti toisiaan seuranneiden teosten Täältä jostakin (1965), Laulu Sipirjan lapsista (1966), Punaista (1966) sekä Koiran kuolema syntyvaiheet. Kirjeet kertovat myös Mukan suhteesta kirjalliseen julkisuuteen. Ensimmäisten teosten ilmestyessä Mukka listaa kustantajalleen hänestä kirjoitettuja juttuja – aivan kuten kuka tahansa esikoiskirjailija – mutta julkiset esiintymiset tuottavat hänelle tuskaa. Vuonna 1965 Mukka kävi hätäisesti Jyväskylässä ja Helsingissä esittäytymässä muutamissa lehdistölle ja kirja-alan henkilöille suunnatuissa tilaisuuksissa ja perui näiden jälkeen osallistumisensa Oulussa, Sodankylässä sekä Ivalossa järjestettyihin matineoihin vedoten eri syihin (15.10.1965; myös Anneli Pukemalle 10.10.1965). Gummeruksen mainososastolla työskennellyt Juhani Syrjä, joka otti myös ensimmäiset mainoskuvat kirjailijasta, muistaakin Mukan olleen ”hiljainen mies, huono puhuja, ja vaikutti äkkinäisestä suorastaan yksinkertaiselta. Häntä yritettiin esitellä kirjakauppiaille, mutta nämä olivat pettyneitä, odottivat kai jonkinlaista Lapin samaania poron selässä.”9 Samassa valossa kirjailijakin näki itsensä: ”Kolmasti olen 8 ”Timo K. Mukka profeetta omalla maallaan”, Suomen Kuvalehti 23/1966. 9 ”Kuoleman ja rakkauden kirjoittaja”, Apu 14/1973.\nlupautunut johonkin kirjalliseen matineaan ja kolmasti olen perunut. Sellaisessa tilanteessa on kuin kovat kaulassa koko ajan, ei minusta ole julkiseksi puhujaksi. Ajatuskaan ei luista, ellen voi käyttää murretta. Mie sanon mie tai en mithään.”10 Eräs kustannustoimittajien kanssa käydyn kirjeenvaihdon läpi jatkuva juonilanka on kirjailijan toimeentulo. Ennen esikoisteoksen julkaisemista Mukka (23.1.1964) kuvaa olevansa ”noidankehässä”, josta ainoa ulospääsy on murtautuminen kirjalliseen julkisuuteen. Varhaiset kirjeet kielivät myös kyläyhteisön lataamasta sosiaalisesta paineesta: jopa perheen sosiaaliavustus uhattiin lopettaa työkykyisen nuorukaisen viihtyessä kirjoituskoneensa ääressä. Kirjallinen julkisuus auttoi kuitenkin toimeentuloa vähemmän kuin Mukka odotti, ja huomattava osa kustantajalle lähetetyistä kirjeistä käsittelee kirjailijan kipeästi kaipaamia palkkiota. Gummeruksen kirjallisen johtajan Rauno Ekholmin korvanneelle kustannustoimittajalle Vilho Vikstenille hän (23.3.1966) hän viljelee mustaa huumoria siitä, kuinka Gummerus voisi mainostaa häntä ”kirjailijana joka ei ole saanut ainuttakaan apurahaa”. Vähemmän leikilliseltä Mukka vaikuttaa kirjeessä (26.10.1966), jossa hän kertoo tulleensa sivuutetuksi Akatemian apurahahaussa. Mukka harkitsee jopa kirjoittamisen lopettamista ja esittää toivomuksen, että Gummerus lähettäisi lehtiin mainoksen ”Ei Akatemia-apurahaa vuodelle 1967”. Samaa vuotta, jonka Paasilinna on mitannut Mukan kirjallisen maineen korkeimmaksi huipuksi, kirjailija itse kertoo katsovansa ”paljain käsin ja tyhjin taskuin”. 10 ”Pohjolan Lawrence”, Viikkosanomat 47/1968.\nSen sijaan Mukan kirjeet eivät puhu suoraan kustantajan vaihtoon vuonna 1969 johtaneista syistä. Vaikka Gummerus myönsi kirjailijalle ennakkoja, kustantajan myöntämät lainat aiheuttivat lopulta enemmän painetta kuin apua eikä kirjailijan ahdistusta helpottanut tiheästi vaihtunut henkilökunta. Gummeruksen hylättyä novellin ”Lumen pelko” julkaistavaksi sellaisenaan Mukka tarjosi sitä lopulta WSOY:lle, joka kustansi Mukan kaksi viimeistä teosta. Gummerukselle kuulusta kirjailijasta luopuminen ei ollut helppoa, ja Mukka palaa lyhyesti näihin tapahtumiin vielä myöhemmässä kirjeessään Juhani Syrjälle (18.11.1970). Mukan lähdön jälkeen kustannusyhtiö perustikin tammikuussa 1970 palkintojärjestelmän, joka pyrki paremmin turvaamaan kirjailijoiden työtä taloudellisesti. Mukka puolestaan kävi henkilökohtaisesti pahoittelemassa tilannetta toimitusjohtaja Mauno Salojärvelle, mutta henkilökohtaiset tapaamiset eivät ole syy kirjeenvaihdon vähäpuheisuuteen. Juuri Mukan kirjeet kustantajalle dokumentoivat tässä teoksessa parhaiten puhelimen vaikutuksen: vuoden 1966 jälkeen kirjeet harvenevat, lyhenevät ja kutistuvat sisällöltään.\nEn nyt osaa enempää kirjoittaa Vuonna 1963 Timo K. Mukka meni naimisiin ja muutti Orajärveltä Pelloon. Uusi asunto sijaitsi uuden ja modernin osuuspankintalon toisessa kerroksessa. Alakerrassa toimi pieni kahvila nimeltä Rita-baari, jossa istuivat tupakoimassa järvikyliltä asioilleen saapuneet isännät, pientilalliset, työläiset ja työttömät – keskioluen myynti ei ollut vielä vapautunut. Mukka vieraili alakerrassa taputtelemassa ahkerasti pajatson kylkeä ja hoitamassa 22\nMukka, Timo K. - Lahtinen, Toni: Annan sinun lukea tämänkin (WSOY)


2017-10-26 20:27:54, Anni Vartiainen\nSyyskokous pidetty hyvässä hengessä kuten aina. Uusi johtokunta saatu kokoon, nimet tulevat myöhemmin. Jäsenmaksut pysyvät ennallaan.Paljon oli hyviä ehdoduksia ensi vuoden toiminnaksi. Olen tosi iloinen, suunnittelukokouksen antiin.\nKokouksessa ottettiin esille myös Kekri. Päätettiin pitää "pikkukekri" 11/11 klo 14.00. Eli silloin on lammaskaalisoppa keitetty lisukkeineen. Ateriana hinta 70 kr.\nPäätimme myös, että emme pidä jouluruokailua joulukuussa. Kaikilla on niin paljon menemisiä ja tekemisiä joulukuussa. Joulumyyjäiset ovat kuitenkin\n16/12 klo 10 lähtien. Koko joulukuun ajan on myös joulutavaroita myynnissä.\nPäätimme jouluaterian sijasta järjestää Loppiaisaterian 6/1-2018. Palamme myöhemmin mitä syödään jne.\nTässä tärkeimät kuulumiset tällä hetkellä.\n2017-10-15 11:12:09, Anni Vartiainen\nSairastapauksen vuoksi on Kekri peruttu 28/10.\nIlmoitamme täällä sivulla, jos on mahdollista pitää myöhemmin.\nMuistakaa tiistain suunnittelukokous klo 11.00.\nJa syyskokous sunnuntaina 22/10 klo 13.00\n2017-10-01 12:08:11, Anni Vartiainen\nSyysrieha pidetty, vähän oli harmaa sää, muttei onneksi satanut. Säästä huolimatta oli ihan mukavasti porukkaa. Hilkka , Aili ja Seija olivat jo anivarhaisella paistamassa pullaa ja munkkeja "riehujille". Ne tekivätkin hyvin kaupanssa sekä kahvilla että kotiinviemisinä. Karjalanpiirakat olivat myös kysyttyä tavaraa. Niitä sai myös munavoilla kahville.\nJa tikkakisan tuoksinassa, käytiin tankkaamassa grillimakkaralla. Kisa olikin taas kova,oikein tasokas. Toisesta tilasta piti oikein käydä uusinta kierros, ennenkuin palkintosijat ratkesivat. Naiset ratkoivat palkintosijat suoraan, ilman uusintoja. Tulokset julkaistaan info lehtisessä. Myös pari mölkkykisa oli tasokas. Koskaan ennen ei ole neljää paria tai yksittäistä heittäjää saanut 50 pistettä samanaikaisesti. Joten mölkyssäkin piti ratkaista voittaja uusinta heitolla.\nKaiken kaikkiaan päivä oli mukava, täynä seurustelua ja leikkimielistä peluuta. Odottelemme kevätriehaa innolla. Mölkkyä kyllä voi pihalla pelata muuloinkin, jos innostaa, pelivälineet löytyvät seuralta.\nSeurustelun lomassa päätettiin soppasunnuntaista. Se on 15/10 klo 13.00, kalasopan merkeissä. Samalla pidetään laulutuokio 100- vuotiaalle Suomelle.Katsotaan mitä suosittuja lauluja laulelemme Suomelle. Yritämme hankkia eri laulunsanoja, joista sitten voi valita mieleiset laulut. jos saamme kymmenen eri laulua, lähetetään ne sitten Tukholman piirille. piiri kokoaa suosituimista lauluista sitten vihkosen.\nMuistakaa suunnittelukokus 17/10, se on tärkeä kokous.


Missä silmä lepää (internetissä)? - Dagmar\nMissä silmä lepää (internetissä)?\nOletko miettinyt, miksi suurin osa pystymainoksista sijaitsee sivustojen oikeassa laidassa? Miksi valmiissa blogipohjissa arkisto ja muut informaatioboksit ovat oikealla puolella? Miksi harvoin näkee sivustoja, joissa näkymä on jaettu kolmeen palstaan; infoa oikealla ja vasemmalla, asiaa keskellä? Ja jos näkeekin, ne tuntuvat hankalalta lukea. Kaikelle tälle löytyy tieteellinen syy, kertoo Dagmarin Media Planner Heini Ulmanen, joka referoi Jaana Simolan väitöskirjaa.\nJaana Simola on selvittänyt väitöskirjassaan ”Investigating online reading with eye tracking and EEG : The influence of text format, reading task and parafoveal stimuli on reading processes” (2011) huomion jakautumista internetissä tutkimalla koehenkilöiden silmänliikkeitä.\nLukemista ja ihmisten huomion kiinnittymistä on tutkittu paljon normaaleissa ja hyvin kontrolloiduissa tilanteissa, jolloin koehenkilöille annettu teksti on ollut todellakin pelkkää tekstiä hallituissa kokonaisuuksissa. Tällaiset tutkimukset kertovat vähän siitä, mitä tapahtuu, kun teksti onkin nykymaailmamme yleisimmässä lukuympäristössä, internetissä. Sivustoilla etsittävä asia voi olla monessa eri kappaleessa, kapeissa palstoissa, ja ympärillä on useita muita huomiota vaativia ärsykkeitä, kuten vilkkuvia ja värikkäitä display-mainoksia eli tutummin bannereita. Pinnalla oleva keskustelu nykypäivänä käsitteleekin koko online-mainonnan tehoa ja vaikuttavuutta; huomaako bannereitamme kukaan?\nVältä mainospaikkoja vasemmalla\nSimola kertoo tutkimustensa taustalle jo todistettuja aiempia teorioita. Länsimaisen, vasemmalta oikealle lukevan henkilön huomio ”jatkuu” aina hiukan oikealle ja tämä huomio ulottuu jossain määrin myös itse tekstin ulkopuolelle, mainoksiin. Toisen lukusuunnan vaativat kielet (Heprea, Arabia) pakottavat lukijan huomion tekstin jälkeen vasemmalle; Japanin ja muiden molempia suuntia käyttävien kielten lukijat taas ulottavat huomiotaan tasaisesti molempiin suuntiin. Riippuen kielialueesta sivustojen ei kannata tieteellisessä mielessäkään sijoittaa mainoksiaan vasempaan reunaan, koska niiden huomioarvo ja hyöty mainostajalle laskee.\nLukemisen tavoite vaikuttaa huomioarvoihin\nToinen huomionarvoinen löydös Simolan tutkimuksissa oli lukemisen tarkoituksen tai tavoitteellisuuden vaikutus mainoksille annettavan huomion määrään. Kun tehtäväksi annettiin selailla sivua oman mielenkiinnon mukaan, mainoksiin kiinnitettiin enemmän huomiota. Kun tehtävänä oli spesifin informaation etsiminen, henkilö paneutui siihen syvemmällä intensiivisyydellä ja ”blokkasi” mainokset helpommin. Väitöskirjassa ehdotetaankin, että mitä suurempi tarkoitus ja vaativuus suoritettavalla tehtävällä on, sitä enemmän henkilö harjoittaa aktiivista huomionsiirtoa pois häiritsevistä tekijöistä. Pitkän tieteellisen artikkelin viereen voi siis olla hyödytöntä sijoittaa mainontaa, koska siihen haluaa aktiivisesti olla kiinnittämättä huomiota.\nYläkerta yllättää tehokkaimmin\nTutkimuksessa tarkasteltiin myös mainoksen paikan vaikutusta: miten tekstin yläpuolella sijaitseva mainos ja tekstin oikealla puolella sijaitseva mainos jakavat lukijan huomion. Odotettavasti oikealla oleva mainos keräsi hieman enemmän silmänliikkeitä ja häiritsi lukemisen etenemistä; mutta jos yläpuolella oleva mainos tuli esiin yllättäen kesken lukemisprosessin, keräsi se enemmän huomiota kuin yllättäen oikealle ilmestyvä mainos.\nMediatalot hyödyntävät silmänliiketutkimuksia\nValitettavasti näissä tutkimuksissa käsiteltiin suhteellisen rauhallista sivustoa verrattuna nykypäivän mainosparatiiseihin. Simola ehdottaakin jatkotutkimusaiheiksi sivustoja, joissa on esillä useita mainoksia samaan aikaan sekä tulosten jaottelua mainoksen koon mukaan.\nMieleen tulee myös kokeneiden internetin käyttäjien opitut tavat; olemmeko oppineet välttämään katsomista sinne, missä mainokset yleensä sijaitsevat vai harhaileeko katseemme tietämättämme myös vähän sinne oikealle, kuten Simolan tutkimus ehdottaa?\nEdistyneet tutkimukset sivustoilla mainoskampanjoiden aikana voivat tuoda lisää markkinoijan tarpeisiin vastaavia tietoja; esimerkiksi viedäänkö hiirtä mainoksen päälle tai minne silmänliikkeet keskittyvät juuri meidän mainoksemme tullessa esille? Suuret mediatalot ovat jo alkaneet hyödyntää silmänliiketutkimuksia omilla sivustoillaan todentaakseen mainosten huomaamisen.\nPS Facebook laajensi Timeline-muutoksellaan huomion jakautumista profiilisivuilla. Monelle Timeline voi tuntua vieraalta juuri sen vuoksi, kun huomio pitääkin yhtäkkiä jakaa oikealle ja vasemmalle.


Pisararata - Sivu 167\nSivu 167 / 191 Ensimmäinen ... 6787107127147157163164165166167168169170171177187 ... Viimeisin\nNäytetään tulokset 2491-2505/2857\n15.09.2015, 12:15 #2491\nEi. Tässäkin ketjussa on todettu, muutamaankin otteeseen, että Aleksanterinkadun keskinopeus on suurempi kuin koko verkon keskinopeus.\nTästähän voimme päätellä, että kaupungin hitain ratikkakatu on kävelykatu? Ai niin...\nAleksanterinkatu nousee aina esille. Se on mielenkiintoinen erityistapaus, jossa kadulla ei pitkällä pätkällä ole risteävää moottoriliikennettä. Siitä huolimatta Aleksanterinkadulla saavutettavat nopeudet eivät käytännössä riitä houkuttelevan raitioliikennepalvelun ulottamiseen selvästi nykyistä kauemmas esikaupunkeihin.\nEsimerkiksi Siltasaarenkatu-Hämeentieltä tai Mannerheimintieltä on myös aika hankala poistaa risteävä liikenne ja tehdä niistä Aleksanterinkatuja, jolloin raitiovaunujen kulku toki sujuvoituisi. Nykyäänhän jo pelkkä joukkoliikennekin riittää aiheuttamaan paljon hidastuksia risteyksissä.\nKatutilan ainoa vastakkainasettelu ei nykyään olekaan autoilu vastaan ratikka, kuten monet tälläkin foorumilla väittävät, vaan kantakaupungissa nopean raitioliikenteen toinen jopa suurempi vihollinen on ihmiselle mukava, hyvin kevyen liikenteen huomioiva ympäristö.\nJee, olkiukko. Mut siis tästäkin näemme, että Helsingissä ratikalla ei kerta kaikkiaan pääse edes eteenpäin kadulla, joka on mukavaa kävely-ympäristöä, niinkuin nyt vaikka Aleksanterinkadulla. Eikäku...\nOletkohan kiihdyksissäsi unohtanut lukea kappaleen loppuun? Oikeasti koko kappale, jota paloittelit, oli seuraava ja olen nyt korostanut siinä muutamia keskeisiä kohtia, joita aivosi eivät viime lukemisella ilmeisesti pystyneet rekisteröimään.\nTässä olennainen käsite on nopea raitioliikenne, jolla tarkoitan liikennettä, jonka nopeus riittää hyvin palvelemaan selvästi nykyistä laajempaa aluetta sekä mahdollisuudet liikennöidä katutasossa nopeasti kantakaupungissa. Katutasoisen raitioliikenteen laajentamista kauemmas esikaupunkeihinhan on usein esitetty uusien raskasraide- tai pikaratikkatunnelihankkeiden vaihtoehdoksi.\nViimeisin muokkaaja petteri; 15.09.2015 kello 12:21.\n15.09.2015, 12:23 #2492\nJoku tolkku tuossa seisomatiheydessä olisi kuitenkin syytä olla, meinaan kun ei niillä täysillä junilla ainakaan lisää matkustajia houkutella. Matkustin esimerkiksi eilen Kauniaisista klo 07.53 lähtevällä E-junalla keskustaan ja Leppävaarasta Pasilaan porukkaa seisoi jopa ovimontuissa. Kalustona oli 2 x Sm1/2. Toki Sm1/2:sten typerät väliseinät eivät taaskaan parantaneet matkustuskokemusta, muuten kuin että tarjosivat mulle selkänojan\nIhmiset jotka matkustavat lyhyitä makoja ovat niin laiskoja että eivät viitsi vanhoissa Sm1/2 junissa mennä matkustamon puolelle seisomaan vaikka tilaa olisi.\nNoin laskettuna kehäradalla pitäisi pärjätä mainiosti kahden yksikön junilla mutta rantaradalla olisi tarvetta kolmen yksikön junille 2025 ennusteen mukaan?\nVähän vaikea uskoa, koska jos A ja E -junat yhdistetään ja ajetaan 10 minuutin välein Espoon keskuksesta asti, niin aika paljon enemmän saa muuttaa ihmisiä rantaradan varelle että 3 yksikön Sm5 junia tarvitaan, kun radalle lisäksi jäisivät Kirkkonummen junat 30 minuutin välein eri pysähdyskäytännölllä kuin nyt. Kirkon junathan ei ajettaisi Pisaraan vaan ajaisivat nykyisiä raiteita pitkin Helsinkiin. Tosin siitä saattaisi vaihtaa moni matkustaja Pisaran junaan Pasilassa, mutta ei välttämättä juuri A/E-junaan vaan johonkin random-junaan.\nOnko koko Pisaran ongelma nyt se että se olisi "liian suosittu" että se jättää tiet autioiksi?\n15.09.2015, 13:37 #2493\nMutta oletko samaa mieltä kanssani, että suuri raitiotielaiva on pikku hiljaa kääntymässä?\nOlen ja en. Suunnitelmat ovat nykyään parempia kuin yksikään toteutunut raitiotiehanke. Helsinginkadusta on tulossa ihan ok, vaikka tietysti parannettavaa jäi. Toisaalta esim. Tukholmankadun suunnitelmat ovat sitä vanhaa "kunnon hyvää".\nOleellinen pointti tässä on kuitenkin se, että kaupunkisuunnittelussa on valloillaan isompia trendejä, joiden myötä raitiotien parantuneet suunnittelukäytännöt eivät välttämättä näy linjanopeuksien kasvuna. Ja jos palataan aiheeseen, niin tässähän keskustellaan ymmärtääkseni juuri siitä, olisiko raitioteistä korvaajaa kantakaupungin alla kiertävälle lähijunatunnelille.\nRaitiotien tarjoaminen Pisaran korvaajaksi ei ainoastaan ole täysin epärealistista, vaan melkoista fanatismia. Helsingistä lähtee käytännössä kuuteen suuntaan raskasraide ja näistä neljän käyttökelpoisuus kasvaisi huomattavasti, jos kantakaupungin alle rakennettaisiin metromainen lenkki. Raitiotiellä on paikkansa poikittaisliikenteessä, mahdollisilla bulevardeilla ja kantakaupungissa sekä nykyisellä verkolla että bussirallin korvaajana, mutta nykyisten metrolähiösormien palveleminen on raitiotielle yksinkertaisesti liian iso pala kakkua. Liian pitkät matkat. liian paljon matkustajia.\n15.09.2015, 14:34 #2494\nHelsingin raiteverkoston suurin ongelma on se että nykyinen verkosto ei salli pikavuorojen lisäämistä. Verkosto on keskustassa kuormittunut ylärajaansa ruuhka-aikaan ja vain joillakin hiljaisemmilla poikittaislinjoilla kuten 8 tai 1 saattaa olla tilaa nopeammille vuoroille, mutta niiden reitit eivät kulje niiden solmupisteiden kautta joista saataisiin ohjattua matkustajia lähijunista tai busseista kantakaupungin eri osiin. Nykyinen verkosto jonka rakentaminen aloitettiin n 100 vuotta sitten on suunniteltu palvelemaan vain niitä kantakaupungin osia jotka on rakennettu yhtaikaisesti raitiotieverkon kanssa. Verkoston luonne on sellainen että eri linjat on sijoitettu mahdollisimman tasaisesti ettei mikään verkon osus kuormitu liikaa, ja seurauksena monien linjojen reitti mutkittelee niin paljon ettei pidemmillä matkoilla pääse kohtuullisessa ajassa perille jos matka on esim päätepysäkkien välillä, ainoastaan linjat 4, 10 ja 6 ovat kohtalaisen suoria mutta muut eivät. Näiden linjojen eniten kuormitetuille reittiosuuksille ei voida lisätä lisää vuoroja tai nopeita linjoja jotka oikaisisivat mutkia. Tämä on se syy miksi ei raitiotietä voi käyttää minään metron, lähijunien tai käytännössä edes bussililjoojen korvaajina lähiöiden ja keskustan välillä suuntautuvassa liikenteessä. Jos halutaan, on rakennettava uusi verkosto kokonaan erillään vanhasta verkostosta näitä nopeita linjoja varten, tai rakennettava uudestaan vanha verkosto kokonaan ja poistettava siitä sellaisia osuuksia joissa raitiovaunun liikkuminen on häiriöille altis.\n15.09.2015, 14:58 #2495\nTotta kai mitoituksessa tulee lähteä siitä, että koko kapasiteetti on edes ruuhka-aikana käytössä. Eipä ihme, että syntyy järjettömän kokoista infraa, jota on tolkuttoman kallis operoida, jos ruuhkamatkustajillekin pyritään tarjoamaan ykkösluokan mukavuutta. Suurkaupunkien junat ja metrot ovat ruuhka-aikaan TÄYNNÄ.\nMatkustusmukavuus on kuitenkin keskeinen osa Helsingin seudun joukkoliikenteen kilpailukykyä. Autoliikenne ei täällä ole kovin ruuhkaista osin siksi, että joukkoliikenne on houkuttelevampaa kuin vähäisetkin ruuhkat. Jos joukkoliikennettä aletaan mitoittaa selvästi nykyistä epämukavammaksi, ruuhkien sietokin voi kasvaa aika lailla. Kokemuskin on osoittanut, että meidän liikennejärjestelmässämme matkustajamäärän kasvu pysähtyy jo paljon ennen teoreettista maksimikapasiteettia. Esimerkiksi 550:lla matkustajamäärät ovat kasvaneet, kun tarjontaa on lisätty, vaikka edellinen tarjontakaan ei teoriassa ollut täynnä. Vastaavia kokemuksia on myös ainakin Turusta ja Malmöstä.\nFlirtin osalta HSL mitoittaa yksiköt ruuhkassa 380 matkustajan keskikuorman mukaan. Silloin seisojia on 120. Tähän ei enää lasketa päälle muita varmuuskertoimia. Ruuhkatunnin sisäinen vaihtelu hoidetaan sillä, että mitoituskapasiteetti on selkeästi pienempi kuin maksimi. Ruuhkan ulkopuolella junaliikenne mitoitetaan pelkkien istumapaikkojen mukaan. Muiden joukkoliikennevälineiden mitoituskapasiteetit löytää HSL:n joukkoliikenteen suunnitteluohjeen sivulta 31 (pdf-dokumentin sivu 33).\n15.09.2015, 17:36 #2496\nMielestäni aika paljon puhuvaa, että tälläinen viesti on jäänyt vastaamatta ja jengi on siirtynyt keskustelemaan (vaihteeksi) metroliikenteen vuoroväleistä.\nTrollipetterillä on jäänyt levy päälle, eivätkä kanssakeskustelijat jaksa aina vääntää samasta asiasta. Late- on vastannut jo, linjaa 8 koskevassa topikissa.\nMä olen lukenut tätä topikkia aika kursoorisesti, joten jos täällä tosiaan on keskusteltu pisaran korvaamisesta ratikoilla, niin en ole juuri kiinnittänyt asiaan huomiota. Mun mielestä keskustelun pääasia on se, tarvitaanko sitä pisaraa ollenkaan ja saako pisaran avulla, tai ilman sitä, bussirallin pois.\nMä pidän pisaraa hyvänä hankkeena toisaalta siksi, että nykyiset lähijunat ovat kelvottomia, koska niillä ei ole asemaa keskustassa. Mun mielestä 400 m Kolmen sepän aukiolta ei ole hyvää palvelua. Toisaalta pidän pisarasta myös siksi, että se on luonteva tapa heivata kaikki bussit pois kantakaupungista, poislukien 24:n tapaiset haitattomat erikoistapaukset. Se, onko hinta järkevä, onko hanke perusteltu julkisuudessa rehellisesti ja onko nyt esillä ollut linjaus paras mahdollinen, onkin sitten jo ihan eri juttu.\nMatkustusmukavuus on kuitenkin keskeinen osa Helsingin seudun joukkoliikenteen kilpailukykyä.\nIlmeisesti tuo koskee lähinnä metroa ja junia. Nelosen ratikassa saa iloisesti seistä oli sitten aamu, päivä, ilta tai viikonloppu. Vaikka sielläkin on matkustajamäärä olennaisesti laskenut. Ehkä siihen seisoskeluun on kyllästytty. En ihmettele.\n15.09.2015, 18:10 #2497\nTrollipetterillä on jäänyt levy päälle, eivätkä kanssakeskustelijat jaksa aina vääntää samasta asiasta.\nVoi toki olla, että sotaväsymys on iskenyt. Toinen mahdollinen selitys on toki, että kevyen liikenteen ja nopean raitioliikenteen perustavanlaatuisista eturistiriidoista on hiljalleen tulossa laajemmin hyväksytty fakta, jonka yhä suurempi osa foorumin lukijoista hyväksyy, vaikkakin pitkin hampain. Yleisen foorumitotuuden mukaan raitioliikenteen hitaus oli vuosikausia vain autojen ja automyönteisen suunnittelun syy, viime aikoina on yhä laajemmin kirottu myös pyöräteitä eikä tuosta ole enää kovin pitkä matka kävelijöidenkin vaikutuksen hyväksymiseen.\nToisaalta myös kaupunkisuunnittelun trendien vaikutus on myös selvästi näkyvissä. Vaikka miten yritetään, katuverkon uusinnoissa ei vaan ratikka merkittävästi nopeudu, kun samalla parannetaan myös kevyen liikenteen edellytyksiä ja ympäristön viihtyvyyttä joko samassa pisteessä tai lähialueilla.\n15.09.2015, 20:11 #2498\nNo vähintäänkin hankkeen voi ja kannattaa jakaa osiin niin, että ensimmäisenä järjestellään liikenne Pasilan asemalla uusiksi. Nimittäin Pisarasta on hyötyä seutu- ja kaukoliikenteelle vain, jos Pasilassa saadaan lisää laiturikapasiteettia vapaaksi, ja toisaalta kummankin kaupunkiradan kokoaminen toistensa viereen toisi selvää hyötyä helpompina vaihtoina, laskipa asian matka-aikasäästöinä tai palvelutason paranemisena, vaikka Pisaraa ei koskaan toteutettaisi. Eli toisin Pääradan kaupunkiradan Pasilan länsireunalle ja haarojen välille laiturin yli -vaihdot.\nMahdollinen pätkittäin jatkamisen järkevyys riippuu sitten paljon siitä, millaiseksi Pasilan aseman järjestelyt saadaan. Eli jos kaupunkiraiteiden välille saadaan järkevästi yhteydet niin, että voidaan kummaltakin radalta liikennöidä päärautatieasemalle ja vain osa liikenteestä ohjata Hakaniemen suuntaan, niin sitten nähdäkseni olisi jokin järki jo jatkaa toisessa vaiheessa pelkästään Hakaniemeen, sillä näin saataisiin vähän hajautettua yhteyksiä. Tai miksipä ei kääntää rataa Itäkeskuksen suuntaan ja hyödyntää metroaseman valmista eritasoristeystä Särnäisten ja Kalasataman välissä ja ohjata toinen metrolinja Pasilaan ja siitä vaikkapa Leppävaaraan... Voisi vastata hyvinkin liikennetarpeita 30 vuoden kuluttua. No tämä heittona.\nKaikkinensa tämä on iso monipolvinen asia ja sitä on vaikea käsitellä näin foorumin mittakaavassa. Ehkä koitan jossain välissä tehdä jonkin isomman esityksen kuvien kanssa aiheesta.\nEn nyt tarkoittanut tässä kohtaa käsitellä Pisaran tarpeellisuutta sinänsä, vaan sitä, kuinka tuolle hankkeelle saisi mielekkään toteutuspolun, vähän ottaen mallia saksalaisesta stadtbahn-ajattelusta. Tuollaisen toteutuspolun pitäisi toisaalta lyhyellä tähtäimellä tarkoittaa pienempiä, vähemmän kunnianhimoisia hankkeita, mutta pitkällä tähtäimellä päinvastoin paljon kunnianhimoisempia mahdollisuuksia kuin jättimäisilläkään yksittäishankkeilla. Tehdä siis samoin kuin moottoriteitä tehdessä, jossa ensin on toteutettu kiirellisimpiä pieniä pätkiä, mutta koko ajan tähdätty siihen, että joskus vuosikymmenien päästä niistä voi syntyä iso verkosto.\n---------- Viestit yhdistetty klo 21:11 ---------- Edellinen viesti oli kirjoitettu klo 21:04 ----------\nTuopa olikin yllättävä tieto, että kasvillisuuden vaikutusta ei huomioida ollenkaan melulaskuissa. Selailin yhtä dokumenttia 90-luvulta pohjoismaisesta melunlaskentamenetelmästä (TemaNord 1996:525), ja sen mukaan jo 5m tiheää kasvillisuutta vaimentaisi 2 dB ja 50m 3-6 dB pehmeän maan vaimennuksen lisäksi - mutta näillekään ei esitetty mitään lähdettä. Tiedätkö tarkemmin missä näitä on tutkittu? Entä lumen vaikutus meluun talviaikaan?\nKuinka realistisia näiden mallinnuksien lähdetermit ovat? Käsittääkseni esim. em. TemaNord käyttää 90-luvun alussa päivitettyjä autojen melumalleja - ja sen jälkeen kai autojen meluun on monen muun asian ohella kiinnitetty huomioita. Esimerkiksi renkaille täytyy nykyään ilmoittaa meluarvo, ja niissäkin 3-5 dB erot ovat tavallisia. Voisi olettaa, että hiljaiset renkaat yleistyvät vähitellen.\nMinä olen väärä ihminen vastaamaan näihin kysymyksiin, kannattaa ehkä kaivaa esille jo linkkaamani meluselvitys, katsella sitä ja mitä lähdeviittteitä siitä löytyy. Itse melumallien rakenteluun en ole osallistunut. Sen verta muistan, että käytössä on tosiaankin tuo pohjoismainen melunlaskentamenetelmä ja juurikin tuollaiset asia, kuin renkaat (nastarenkaat vs. tavalliset esimerkiksi), asfaltin ikä tai säätila voi aiheuttaa muutamien desibelien heittoja todellisessa tilanteessa. Ja kun tähän yhdistää, että mallilla kuitenkin saadaan laskettua vain keskimääräinen tilanne, niin juuri siksi ei ole tarkoituksenmukaista edes yrittää sisällyttää kaikkea malleihin. Malleja käytettäessä, kaikkia malleja käytettäessä, pitää vain muistaa että malleilla on aina rajoituksensa, niin lähtötiedoissa, laskennan tarkkuudessa kuin vieläpä niissä teorioissa, joihin malli pohjautuu.\n16.09.2015, 00:13 #2499\nkummankin kaupunkiradan kokoaminen toistensa viereen toisi selvää hyötyä helpompina vaihtoina, laskipa asian matka-aikasäästöinä tai palvelutason paranemisena, vaikka Pisaraa ei koskaan toteutettaisi. Eli toisin Pääradan kaupunkiradan Pasilan länsireunalle ja haarojen välille laiturin yli -vaihdot.\nMahdollinen pätkittäin jatkamisen järkevyys riippuu sitten paljon siitä, millaiseksi Pasilan aseman järjestelyt saadaan. Eli jos kaupunkiraiteiden välille saadaan järkevästi yhteydet niin, että voidaan kummaltakin radalta liikennöidä päärautatieasemalle ja vain osa liikenteestä ohjata Hakaniemen suuntaan, niin sitten nähdäkseni olisi jokin järki jo jatkaa toisessa vaiheessa pelkästään Hakaniemeen, sillä näin saataisiin vähän hajautettua yhteyksiä.\nOlen samaa mieltä, että vaihdot Pasilassa rantaradalta pääradalle pitäisi saada sujuvammiksi. Jonottaminen liukuportaisiin ja siirtyminen aseman laidalta toiselle hukkaa aikaa aivan turhaan. Hakaniemen jatkokin toisi lisää vaihtomahdollisuuksia, kun metro olisi aivan vieressä.\nJos Pisaraa ruvetaan toteuttamaan, niin molemmat kaupunkiradat olisi ehkä syytä viedä pinnan alle ennen Pasilaa ja tuoda Pasilassa päällekkäin niin että radalta toiselle pääsisi vaihtamaan pelkällä tasonvaihdolla. Voisi jopa olla järkevää tehdä radat risteäviksi ja kiertää Pisara "vastakarvaan": rantaradalta Hakaniemeen ja pääradalta Töölöön. Tämä parantaisi yhteyden poikittaisluonnetta.\nKustannusten säästämiseksi Pisara olisi syytä toteuttaa yhtenä 2-raiteisena tunnelina ja asemat reunalaiturein eikä valtavina keskisaarekehalleina. Reunalaiturit toimisivat jopa Pasilassa, jos radat tehtäisiin risteäviksi.\nMinä olen väärä ihminen vastaamaan näihin kysymyksiin, kannattaa ehkä kaivaa esille jo linkkaamani meluselvitys, katsella sitä ja mitä lähdeviittteitä siitä löytyy.u.\nTokihan kaivoin dokumentit esille, mutta niissä ei esim. haku "kasvillisuus" tuota mielekkäitä osumia. Kasvillisuuden vaikutusta ei siis ole käsitelty lainkaan. Myöskään sanaa "lumi" ei taida olla mainittu. Puuttukohan dokumenteista muitakin relevantteja sanoja...\nMalleja käytettäessä, kaikkia malleja käytettäessä, pitää vain muistaa että malleilla on aina rajoituksensa, niin lähtötiedoissa, laskennan tarkkuudessa kuin vieläpä niissä teorioissa, joihin malli pohjautuu.\nTämä on erittäin tärkeää muistaa näitä meluselvityksiä tarkastellessa. Ei ole ollenkaan triviaali ongelma ratkaista äänen kulkeutumista, kun lähde ja kohde ovat molemmat lähellä pintaa ja välissä on jotain epämääräistä ryteikköä. Selvitykset varmaakin kertovat aika hyvin missä melua on paljon ja missä on hiljaista, mutta absoluuttiarvoihin on syytä suhtautua suuremmin varauksin.\n---------- Viestit yhdistetty klo 01:13 ---------- Edellinen viesti oli kirjoitettu klo 00:58 ----------\nMatkustusmukavuus on kuitenkin keskeinen osa Helsingin seudun joukkoliikenteen kilpailukykyä. Autoliikenne ei täällä ole kovin ruuhkaista osin siksi, että joukkoliikenne on houkuttelevampaa kuin vähäisetkin ruuhkat. Jos joukkoliikennettä aletaan mitoittaa selvästi nykyistä epämukavammaksi, ruuhkien sietokin voi kasvaa aika lailla.\nKäsittääkseni keskustan suuntaan ja kehillä on autoilla ihan kunnon ruuhkat ruuhka-aikaan. Kun ruuhkaisuutta on tarjolla melko lailla riippumatta kulkupelin valinnasta, niin vähän epämukavampikin junamatka voi olla ihan riittävän houkutteleva, jos junamatka on ylipäänsä houkutteleva.\nFlirtin osalta HSL mitoittaa yksiköt ruuhkassa 380 matkustajan keskikuorman mukaan. Silloin seisojia on 120. Tähän ei enää lasketa päälle muita varmuuskertoimia. Ruuhkatunnin sisäinen vaihtelu hoidetaan sillä, että mitoituskapasiteetti on selkeästi pienempi kuin maksimi.\nTuo on kyllä varsin maltillinen mitoitus. Jos tuo ylittyy jonkun 10-15 prosenttia 2-3 peräkkäisellä asemavälillä, niin en pitäisi yksiköiden lisäämistä vielä perusteltuna. Sen sijaan jos ylitystä on pitkällä matkalla (5-8 asemavaliä, tjsp) niin silloin lisäyksiköt alkavat olla paremmin perusteltuja. Sardiinipurkkitunnelmaa sietää paremmin kun sitä ei kestä kovin kauan.\n16.09.2015, 07:40 #2500\nJunakaluston mukaan Sm5:n kapasiteetti on 232 istumapaikkaa ja 323 seisomapaikkaa. Kääntöistuimia on 28 - kuuluuko se tuohon 232 paikkaan vai sen päälle? ... eli onko kokonaiskapasiteetti 527, 555 vai 583? http://www.junakalusto.fi/dokumentit...0712101223.pdf\nKun käytetään arvoa 555, niin kahden yksikön bruttokapasiteetti on 1110 ja 5 min vuorovälillä tarjotaan 3330 paikkaa/15 min. Jos huomioidaan matkustajavirran epätasaisuus olettamalla 15 min maksimivirraksi 1/3 huipputunnin kysynnästä, niin kahden yksikön junat riittävät 10000 paikan nettokysyntään (per suunta) mainiosti (75% bruttokapasiteetista on käytössä).\nSuurkaupungit ovat eri asia. Junat ovat laiturin mittaisia ja vuoroväli niin lyhyt, että kapasiteetin kasvattaminen on mahdotonta. En puhunut mistään ykkösluokan mukavuudesta, silloin jokaisen pitäisi saada junasta oma loossi. Bruttokapasiteetti on tarkoitettu siihen, paljonko junaan voi ahtautua matkustajia, jos edellinen vuoro perutaan. Matkustusmukavuus laskee liian alas, jos junassa joutuu seisomaan joka toinen kerta; tietyiltä asemilta tulevat voivat joutua aina seisomaan ja ne, joille mukavuus on tärkeämpää kuin nopeus(kuten mä, jos puhutaan näin täydestä junasta) siirtyvät käyttämään esim. kolme kertaa hitaampaa bussiyhteyttä. Ja jos junien kuormitus on 75%, jo yhden perutun junan matkustajat joutuvat jakautumaan kolmeen seuraavaan junaan ja nämä junat myöhästyvät, kun ovet eivät mahdu kiinni, lisää junia joudutaan perumaan, jne.\n16.09.2015, 08:54 #2501\nFlirtin osalta HSL mitoittaa yksiköt ruuhkassa 380 matkustajan keskikuorman mukaan. Silloin seisojia on 120. Tähän ei enää lasketa päälle muita varmuuskertoimia. Ruuhkatunnin sisäinen vaihtelu hoidetaan sillä, että mitoituskapasiteetti on selkeästi pienempi kuin maksimi. Ruuhkan ulkopuolella junaliikenne mitoitetaan pelkkien istumapaikkojen mukaan.\nYksi asia joka tulee mieleen on Flirtien uudelleensisustaminen siinä vaiheessa kun ja jos Pisara-liikenne alkaisi n 15 v päästä.\nOvia pitäisi saada päätyvaunuihin niin että sivulla olisi 2 ovea eikä vain 1, ja WC:n voisi poistaa kokonaan. Näillä muutoksilla saisi paljon seisomapaikkoja lisää. Mielestäni WC-palvelujen pitäisi tämäntyyppisessä liikentessä olla vain tärkeimmillä asemilla eikä junassa.\nToinen kysymys olisi, voiko Flirteihin lisätä välivaunuja, siis tilata tehtaalta välivaunuja ja pidentää sillä tavalla muutama Flirt-yksikkö pysyvästi 5 vaunun mittaiseksi?\n16.09.2015, 09:36 #2502\nKyllä minun ymmärtääkseni nimen omaan maan alla keskilaiturit tulevat selvästi reunalaitureita edullisemmiksi, sillä laiturin kokonaispinta-ala jää pienemmäksi ja porrasyhteyksiä tarvitaan vähemmän. Myös matkustajien kannalta keskilaituri on parempi, sillä järjestelyt ovat yksinkertaisempia ja kulku pinnalle nopeampaa. Maan päällä tilanne on vähän toinen.\nYlipäätään Suomessa itse louhinta ei ole mikään merkitsevä kustannus ja siksi asemahallit maan alla ovat reiluja. Missä maaperä on huonompaa, siellä myös asemat ovat paljon ahtaampia, kuten vaikka Lontoossa. Suurin kustannuserä maan alla on asemien "sisustaminen" taikka paremminkin asemien talotekniikka. Varsinkin pitkät rullaportaat ovat todella kalliita. Tästä myös johtuu Pisaran kova hinta, eikä asemien pituudesta. Pisarassa kalliiksi tulee varsinkin keskustan asema, joka on poikkeuksellisen syvällä ja josta johtaa monimutkaiset porrasjärjestelmät useine välihalleineen maanpinnalle ja metroon.\n16.09.2015, 09:45 #2503\nSillä perusteella mitä Flirt-kalustosta tiedän, tämä on täysin mahdollista. Hieman yleistäen homma toimii siten, että läntätään vaunu väliin ja järjestelmään uusi softa sisään.\n16.09.2015, 12:49 #2504\nIlmeisesti tuo koskee lähinnä metroa ja junia. Nelosen ratikassa saa iloisesti seistä oli sitten aamu, päivä, ilta tai viikonloppu.\nVain lähijunaliikenne mitoitetaan ruuhkan ulkopuolella pelkille istumapaikoille. Junilla tehdään pitkiä matkoja. Samasta syystä Flirtin mitoittavasta kapasiteetista reilu 68 % on istumapaikkoja, mikä osaltaan helpottaa istumapaikkojen tarjoamista. Muitakaan joukkoliikennevälineitä ei kuitenkaan mitoiteta keskimäärin tupaten täydelle seisomakuormalle.\nMuissa kuin lähijunissa käytetään ruuhkan ulkopuolella 75 % mitoittavasta kapasiteetista. Riippuu istumapaikkojen osuudesta, paljonko tähän sisältyy seisojia. Useimmissa busseissa istumapaikkoja on käytännössä sen verran yli vähimmäistävaatimuksen, että ohjeiden mukaisella tarjonnalla kaikilla on istumapaikka ruuhkan ulkopuolella. Muissa ratikoissa kuin Articissa istumapaikkoja on alle 50 % mitoittavasta kapasiteetista, joten seisompaikkojen osuus on ruuhkan ulkopuolellakin yli kolmannes. Articissa istumapaikkoja on reilu 60 % mitoittavasta kapasiteetista, joten ruuhkan ulkopuolella vajaat 20 % pitäisi seisoa.\n16.09.2015, 22:27 #2505\nLaajemmassa Pisarassa tuo pohjoispää ei olisi niin paha ongelma kuin äkkiseltään voisi ajatella. Jos lenkki alkaisi Huopalahden jälkeen, ensimmäinen asema jossain Ruskeasuolla, niin sinne saisi helposti ajettua junia myös pääradan suunnasta: Käpylän jälkeen on varikko ja keskuspuistossa rutosti tilaa aloittaa tunneli. Tällöin sekä pääradan että rantaradan suunnasta voisi ajaa joka toisen junan Pasilan kautta Alppilaan, joka toisen Ruskeasuon kautta Töölöön. Kymmenisen kilsaa ja yhdeksän asemaa. Ruskeasuo, Meilahti, Töölöntori, Kamppi, Espat, Hakaniemi, Alppila, Pasila. Jos on valmis uhraamaan yhden varikon, Kauppalan puistoksi nimetyn liikennevihreän, siirtolapuutarhan, steinerkoulun ja vähän keskuspuistoa, Ruskeasuon tienoille kannattaisi melkein rakentaa kaksi asemaa.


Sininen Huvimaja: Jääkarhujen kaveri\nHrrh, palelee! Nyt on kyllä mun makuun ollut pikkusen liian kylmä, jopa täällä sisällä palelee! Joulun jälkeenhän mulla ei enää jostain syystä ole ollut tropiikin ilmastoa, ennen vuoden vaihdetta sisälämpötila oli varmasti lähempänä 30 astetta. Nyt ollaan siis normaalin sisäilman lukemissa, joka toisaalta on ihan kivaa mutta nyt tällaisella pakkasella saa jopa vetää sukat jalkaan :)\nViikko on tähän mennessä sujunut mukavasti, maanantaina vietettiin hallitusiltaa, Inka-Marian tupareita ja synttäreitä kaikkea yhdellä kertaa. Kävimme taas myös maanantaijazzailemassa Monkissa. Tällä viikolla ollaan myös harjoiteltu ahkerasti studentkårenin 90v-juhlia varten, lauletaan Solenn Aktissa ja juhlassa. (One of us/ABBA Florakvartetilla, Java Jive ja Bort allt vad BDn kanssa) Itse olen myös edustamassa Floraa, varmaan tulee ihan kivat juhlat!\nMeinaan laittaa päälleni Thaimassa teetetyn topin vaikka se on ärsyttävän kireä rintojen kohdalta. En tajua miten vetoketjun vaihto vaikutti niin paljon topin muotoon! En vaan tahdo enää laittaa sitä mustaa toppia, olen käyttänyt sitä ehkä miljoona kertaa. Huomenna menen Heidi W:n kanssa kaupungille makutuomariksi ja ajattelin samalla katsoa itselleni jonkun kivan huivin tähän.\nViikonloppuna sain inspiksen huonekalujen järjestyksen muuttamisesta ja keksin tarvitsevani työpöydän. Pienen etsinnän jälkeen löysin yhdestä divarista kivan 20-luvulta (about) peräisin olevan pikkupöydän ja se toimii nyt työpöytänäni.\nTiedän, johtoja on järkyttävä määrä, meinaan vaihtaa langattomaan nettiin heti kun tämä tilaukseni päättyy...\nMuuten olen tällä viikolla muka-ahkerasti tehnyt tutkivaa työtä kandin eteen ja olenkin saanut siihen vähän selvyyttä. En tosin ole vielä alkanut kirjoittaa... Huomenna teen sen, that's a promise. Heti kun olen tullut kaupungilta niin alan kirjoittaa, ohjaaja sanoi, että on hyvä saada edes jotain ajatuksia paperille. Mutta täytyy myöntää, tuo kuoro häiritsee opiskeluja, olis niin kiva vaan laulaa ja suunnitella juhlia mutta ei, pakko yrittää saada edes yksi tutkinto ulos.\nAiniin, täytyy vielä mainita, että tykkään aika paljon uudesta Liv-kanavasta ja Anssi Koivurannan blogista, se on ihan mainio tyyppi! Blogi löytyy ylen sivuilta, suosittelen, jos yhtään yhdistetty kiinnostaa. (Ja se kirjoittaa tosi hauskasti!)\nTunnisteet: hankinnat, juhlat, talvi\nannim 20. helmikuuta 2009 klo 12.56\nJoo huomenna alkaa kandin kirjoitus, huomenna :D Niinhän sitä aina sanotaan! Voit kuvitella kuinka onnellinen mä olen, että mun graduohjaaja sanoi, että mun gradu on nyt kunnossa ja sille ei tarvitse tehdä enää yhtään mitään!! Jes!


Revontulirallii 2021 - Ralliautoilu - Suomi24 Keskustelut\nNäytti reitti löytyvän kuulutuksesta. Onko vanhoja paikkoja reitillä ja missä tapahtuu?\nTämäkin kisa ajetaan ilman yleisöä että turha hehkuttaa mitään paikkoja kaikki merkataan\nhyninpään välitiet suljetaan n.5km päästä erikoiskokeesta hallituksen ohjeiden mukaisesti.\nTarpeeks aikasin kun on paikalla niin ei oo suljettu mittään.\nMiksi merkattaisiin jokainen kurvi vaikka ei ole yleisöä.?\nNe merkit on kilpailijoille, ei yleisölle!\nMesikämmenralli hieno oli olla kattelemassa. Tulen sinnekin. Ajoissa pätkälle vaan.\nEi vaan spaukin auton jälkeen...!\nKakkosella paras paikka,harmi vaan et ei oo nostajia.\nAjetaan siirtymänä jos on yleisöä.\nMitä höpötätte että ajetaan siirtymänä jos on yleisöä? Montako pätkää ajettu tänä vuonna siirtymänä sen takia?\nEi varmaan montakaan mutta voi ottaa toppahousulla pattiin kun ajetaan.\nkanttihousuilla se vasta ottaakin pattiin ,jos lapissa ei ajeta.\nOioi olipas hieno ja komea kisa olla penkalla töröttämässä\nEi kai sitä yksin rallia katota\nKiitos vaan live lähetyksestä juutuubissa sinulle TV. Siellähän näkyi muutama näitä täällä kirjoitelevista suurhenkilöistä.\nKiitos, oli mukavaa olla penkalla pitkästä aikaa!\nHieno katella paikanpäällä,ke lähen arvtic ralliin KATTELEMAAN?\nMIssä päin keskiviikkona ajetaan arvtic ralli. Onko iltakilpailu? Vois lähtee kattoon jos ei ole kaukana.\nKeravalla ja siellä s.....n tarissa.\nEi sulla oo rahaa lähtee sinne.


Luckynova Casino kokemuksia｜Arvostelu, pelit, maksutavat\nkasinot Kasinoarvostelut luckynova-casino\nLuckynova Casino - Bonukset, pelit ja kokemuksia\nMaksimipanos Bonuksella: 3 €\nSuomen markkinoille vuonna 2020 ovensa avannut Luckynova Casino pistää heti hyvässä mielessä silmään. Ennakko hehkutusta oli todella paljon joten tutustuimme uuteen kasinoon vesi kielellä, arvosteltavaksi. Luckynova Casino täytti odotukset.\nLue alta arvostelumme ja kokemuksemme tästä kasinosta. Luckynova Casinoomaa Maltan pelilisenssin, joten suomalaisten pelaajien voitot ovat pelaajille verovapaita.\nLuckynova Casino ei löydy suomalaisille pelaajille kasinobonuksia vaan tällä nettikasinolla on panostettu enemmän tarjouksiin ja muihin etuihin.\nJos haluat lukea kokemuksia tästä kasinosta, pelaajien Luckynova Casino kokemukset löydät artikkelin||arvostelun lopusta.\nLuckynova Casino ei vaadi pelitilin luomista ennen pelaamisen aloittamista. Kyseessä on siis kasino ilman rekisteröitymistä. kasino ilman rekisteröitymistä on juuri sitä miltä kuulostaakin: pääset pelaamaan nettikasinolla nopeasti ilman pelitilin avaamista. Tämä on helpoin ja nopein tapa päästä pelaamaan, tarvitset vain Trustly-käyttäjätilin rahojen siirtämiseen.\nLuckynova Casino on täysin suomenkielinen, joten sivuston käyttäminen on helppoa.\nTarjoaako Luckynova Casino ilmaiskierroksia?\nLuckynova Casino ei tarjoa bonuksia, joten se ei tarjoa ilmaiskierroksia.\nOnko Luckynova Casino huijaus?\nLuckynova Casino ei ole huijaus, vaan päinvastoin. Kasinolla on MGA lisenssi, joka on ja itsessään pieni tae luotettavuudesta. Tämä kasino toimii myös vastuullisesti kannustamalla vastuulliseen pelaamiseen. Lisäksi pelaajien kokemukset kasinosta ovat hyviä. Tämän kasinon Mr Gamble arvio on 3.55.\nMikä on Luckynova Casino kierrätysvaatimus?\nLuckynova Casino ei tarjoa pelaajille bonuksia, joten kasinolla ei ole lainkaan kierrätysvaatimuksia.\nMikä on Luckynova Casino kotiutuksen kesto?\nLuckynova Casino tarjoaa erittäin nopeat kotiutukset. Kasino maksaa voitot ilman turhia viiveitä lähes poikkeuksetta.\nLuckynova Casino ei tarjoa lainkaan bonuksia; ei bonusrahaa eikä ilmaiskierroksia. Kyseessä on siis täysin omakustanteinen kasino, jossa pelaat pelkästään omalla rahalla. Pelaamiseen käytettävä rahasumma on siis se, jonka itse talletat. Bonuksettoman kasinon etuna on kuitenkin se, että pelivoitoilla ei ole kierrätysvaatimuksia!\nVaikka Luckynova Casino ei tarjoakaan pelaajille bonuksia, tämä ei yksinään tarkoita, että kyseessä olisi huono kasino. Jatka tämän arvostelun selaamista ja lue kasinon pelivalikoimasta sekä muista seikoista, jotka määrittelevät kasinon todellisen hyvyyden.\nLuckynova Casino Palautusprosentti\nNettikasinoiden pelien valikoima on hyvin merkittävä arvosteluperuste Mr Gamblen arvosteluissa . Parhaiden kasinoiden joukkoon pääseminen vaatii, että casino pystyy tarjoamaan pelaajille tinkimättömän laadukkaan valikoiman pelaajien suosikkipelejä monilta alan huippua edustavilta pelivalmistajilta. Parhaiden kasinoiden valikoimaan kuuluu aina myös parasta laatua edustava live-kasino useilla eri live-peleillä. Mitä pelivalikoimaan tulee, Luckynova Casino todellakin toimittaa suorastaan suurenmoisen pelivalikoiman.\nValikoimasta löytyy suunnilleen 1000 peliä 25 eri pelivalmistajalta. Kasinolta löytyy myös todella hyvä live-casino. Kaiken kaikkiaan on kiistatonta, että pelivalikoima on vaikuttava. Hyvä valikoima pelejä on vahva osoitus siitä, että kyseessä voi olla muutenkin hyvä kasino. Luckynova Casino edustaa pelivalikoimansa osalta ehdotonta alan eliittiä.\nLuckynova Casino Live Casinolla pelaaja voi viettää aikaa suosituimpien pöytäpelien parissa oikean jakajan johdolla. livekasinolla pelaajan ruudulle välitetään live-kuvaa jakajasta ja pelipöydästä, ja pelissä on mukana muitakin live-pelaajia. Myös jakajan kanssa voi keskustella pelin chatissa, ja näin pelaamiseen saakin mukavasti lisää oikean kasinon tunnelmaa ja jännitystä. Esimerkiksi monopolyn ja blackjackin pelaaminen livenä on nettikasinoilla nykyään erittäin suosittua, ja sitä kannattaakin jokaisen pöytäpeleistä pitävien kokeilla.\nTänä päivänä voi sanoa, että maailma mahtuu taskun pohjalle. Tämä tarkoittaa sitä, kuinka älypuhelimet mahdollistavat asioita ja yhdistävät ihmisiä. Tästä syystä odotamme, että myös kasinoilla pelaaminen sujuu saumattomasti puhelimella ilman tietokoneelle siirtymistä. Mobiilikasino on hyvä, kun pelaaminen onnistuu milloin ja missä vain, ilman ongelmia tekniikan kanssa tai rajoituksia sen suhteen, millä laitteella pelaaminen on mahdollista. Suosituimpien pelien pitää toimia myös puhelimella, ei ainoastaan tietokoneen ruudulla. Luckynova Casino ei tuota pettymystä mobiililaitteilla pelaaville.\nLuckynova Casino tarjoaa valtaosan pelivalikoimastaan myös mobiilimuodossa . Kokonaisuudessaan nettikasino toimii mobiililaitteilla hyvin. Mobiilikasinosta ei löydy selkeitä vikoja tai ongelmia ja käytettävyys on hyvä. Onkin selvää, että Luckynova Casino on panostanut aikaa ja vaivaa mobiilikasinon toteuttamiseen.\nLuckynova Casino tarjoaa vain pienen määrän rahansiirtotapoja, mutta ne toimivat hyvin. Toivoisimme silti näkevämme kasinon lisäävän vaihtoehtoja rahansiirtoihin tulevaisuudessa, koska niiden lisääminen ei ole kasinolle vaikeata.\nAsiakaspalvelu on myös tärkeä kokonaisarvosanaan vaikuttava tekijä, jonka otamme huomioon arvosteluja laatiessa. Avun saaminen ongelmatilanteissaon tärkeä osa pelinautintoa kasinoilla . Kasinon asiakastuen on oltava tavoitettavissa ilman vaivannäköä ja palvelun on pystyttävä ratkaisemaan pelaajien ongelmat, jotta pelaaminen voi jatkua mutkattomasti. Huolimatta siitä, kuinka tasokas casino on kokonaisuudessaan, ennemmin tai myöhemmin pelaajalle tulee vastaan tilanne, jossa kannattaa kysyä neuvoa asiakaspalvelulta .\nLuckynova Casino asiakaspalvelu tarjoaa parasta asiakaspalvelua, mitä pelaajien on mahdollista saada nettikasinoilta. Apua on saatavilla kellon ympäri puhelimessa, s-postilla , Facebookissa ja live chatin kautta. Tukea tarjotaan useilla eri kielillä. Tämän tasoinen palvelu herättää luottamusta nettikasinoa kohtaan, ja me tiedämme, että asiakastuki tällä kasinolla on hyvin laadukasta.\nLuckynova Casino käyttää seuraavia toimintoja vastuullisen pelaamisen tukemiseksi:\nLuckynova Casino on varsin tyydyttävä nettikasino - ei huono mutta ei varsinaisesti hyväkään. Löysimme sekä hyviä että negatiivisia puolia. Jätämmekin pelaajien käsiin lopullisen arvion siitä, onko Luckynova Casino oikea kasino pelata. Keskitasoiset nettikasinot jakavat enemmän mielipiteitä, joten valinta on pelaajilla. Tämä kasino on joka tapauksessa turvallinen ja luotettava, ja kolmen tähden arvosana ei ole missään nimessä mikään häpeän aihe!\nAsiakaspalvelu on helppo tavoittaa useissa kanavissa ja tarjoaa ystävällistä palvelua. Asiakaspalvelun chat on avoinna kellon ympäri. Palvelua saa useilla eri kielillä.\nKokonaisarvosana : 3.55 / 5.0


Kotkan ja Kouvolan välinen junarata sai 11 miljoonaa investointirahaa - Kymen Sanomat\nKotkan ja Kouvolan välinen junarata s...\nJulkaistu 3.6.2020 21:00\nJunien uusi, tehokkaampi ohjausjärjestelmä lisäisi nykyisten ratojen kapasiteettia ja auttaisi siten vähentämään liikenteen päästöjä.\nKouvolan ja Kotkan väliselle radalle myönnettiin 11 miljoonan rahoitus uuden digitaalisen ohjausjärjestelmän kehittämistä varten. Kuvituskuva Myllykosken asemalta.\nKotkan ja Kouvolan välisen radan parantamiseen on myönnetty hallituksen lisätalousarviossa 11 miljoonan euron määräraha. Sen sijaan valtatie 6:n parantaminen jäi lisätalousarviosta pois.\nRautatien 11 miljoonaa on tarkoitettu uuden kulunvalvontajärjestelmän pilotointiin Digirata-hankkeen kautta.\nDigirata-hankkeessa selvitetään digitaalisen ohjausjärjestelmän rakentamista nykyisin käytössä olevan junien kulunvalvontajärjestelmän korvaajaksi. Uudenlainen ohjausjärjestelmä on tavoitteena saada Suomessa käyttöön vuosikymmenen loppuun mennessä.\n– Yksi iso hyöty digijärjestelmästä on se, että liikennemäärän kapasiteettia rataverkolla pystytään lisäämään. Junia voidaan ajattaa lähempänä toisiaan, koska digijärjestelmän takia liikennettä pystytään optimoimaan, Finrailin hankejohtaja Jari Pylvänäinen kuvaili hanketta toukokuussa.\nTestirata Kotkan ja Kouvolan välille\n11 miljoonalla rakennetaan Kotkan ja Kouvolan välille testirata ja testilaboratorio.\nLiikennemäärän maksimin kasvattaminen mahdollistaisi henkilö- ja tavaraliikenteen siirtämistä nykyistä enemmän tien päältä raiteille, mikä auttaisi vähentämään liikenteen päästöjä.\n– Tutkimusten mukaan raideliikenteen päästöt kaikesta Suomen liikenteestä ovat yhden prosentin verran, vaikka 27 prosenttia tavaraliikenteestä ja 6 prosenttia henkilöliikenteestä käyttää junia, Pylvänäinen sanoi toukokuussa.\nDigirata-hanke jatkuu kevääseen 2021 saakka.


tee se itse pimppi\nKeskustelu - Miksi mies haluaa seksiä vain humalassa\nMies, joka haluaa sinulta vain seksiä, tekee suunnitelmat viime tinkaan ja soittelee milloin huvittaa. Hän tietää, että olet ihastunut häneen ja siten hyväksyt hänen käytöksensä. Hän käyttää tilannetta hyväkseen ja pysyy juuri niin lähellä sinua kuin hänestä tuntuu.\n5 brutaalia tapaa tietää, että mies on kiinnostunut\n"Miksi mies haluaa minusta vain seksikumppanin" koska mies on sinua korkeampitasoisempi ja mies haluaa parisuhteeseen omantasoisen naisen. Naisten tulisi muistaa että teillä on kaksi eri markkina-arvoa, seksi-markkina-arvo ja parisuhde-markkina-arvo.\nMiksi mies haluaa seksiä kanssani vain kännissä? Miehet miksi mies haluaa vain seksiä\nVierailija: "Olemme olleet yhdessä nelisen vuotta ja meillä on yksi yhteinen lapsi (1v.) ja 5v. poika edellisestä suhteestani.Suhteemme ei ole koskaan ollut mikään yltiöpäisen intohimoinen eli mitään alkuhuumaa ei koskaan ollut. Seksiä oli alussa pari kertaa viikossa nyt ehkä kaksi kertaa kuukaud\nmiksi kaikki miehet haluaa vain seksiä? | Demi\nMutta vain niin kauan, kuin nainen haluaa miehen parasta, eikä yritä muuttaa häntä… Upseerin lailla karjuvista naisista ei tykkää kukaan. Upseerin lailla karjuvista naisista ei tykkää kukaan.\nKertokaa syitä miksi mies ei halua sitoutua?? - Miehen\nMiksi mieheni haluaa seksiä vain sängyssä? Jaa . Jaksot. Tussu, pimppi, limaloota - rakkaalla värkillä on monta nimeä mutta mikä on paras? Miksi kokematon mies ei löydä parisuhdetta? 10.4.2017 14 min. Mistä tietää, että nainen on kiinnostunut?\nLettukestit - Miksi mieheni haluaa seksiä vain sängyssä\nMiehen käytöksestä voi tehdä omat johtopäätöksensä hänen kiinnostuksensa luonteesta. Harva mies sanoo suoraan, jos hän haluaa naiselta pelkästään seksiä. Hänen käytöksensä voi kuitenkin paljastaa, jos mies ei halua sinusta mitään muuta kuin partnerin vaakamamboon. Nämä merk\nNaiset ja miehet eivät voi olla vain ystäviä, väittää amerikkalainen tiedelehti Scientific American. Epäromanttiset ystävyydet naisten ja miesten välillä ovat lehden mukaan yleisiä ja yleensä niissä pystytään välttämään seksiä.\nYllättävä syy siihen, miksi KILTIT MIEHET EIVÄT SAA NAISIA\nKyllä mies haluaa olla yhdessä, kun tutustuu paremmin ja alkaa tykätä, yhä enemmän. Samalla alkaa kehittyä sitoutuminenkin, kun menettäminen tuntuu yhä pahemmalta vaihtoehdolta. Seksi vs. muunlainenkin kiinnostus selviää varmimmin niin ettei seksiä ole …\nKysy seksistä: Mies haluaa seksiä vain humalassa. Mikä\nHarrastamme seksiä vain silloin, kun hän on tarpeeksi humalassa. Lapsemmekin sai alkunsa kännisen karaokeillan jälkeen. Alkoholi tuntuu olevan hänelle tärkeämpi asia kuin perheemme. Tiedän, että mieheni masturboi usein suihkussa ja katsoo pornoa tietokoneeltaan. Miksi mieheni ei koskaan tee aloitetta seksiin tai hyväilyyn? Olen mielestäni kaunis ja urheilullinen nainen. Olen aina


Tuore tutkimus paljastaa digitalisaation tilan Suomessa ja maailmalla - Dell Technologies\nTuore tutkimus paljastaa digitalisaation tilan Suomessa ja maailmalla\nBy Dell Technologies | 15.2.2019 25.6.2019\nDell Technologies toteutti Intelin ja Vanson Bournen kanssa tutkimuksen, johon haastateltiin 4 600 keskisuurten ja suurten yritysten liiketoimintajohtajaa yli 40 maassa, joista sataa Suomessa. Osallistujia pyydettiin arvioimaan yritystensä toimia ja pyrkimyksiä digitaalisessa kehityksessä.\nTutkimuksessa paljastui, että kehittyvät markkinat ovat digitalisaatiossa pisimmällä: globaalin listauksen kärjessä ovat Intia, Brasilia, Thaimaa, Meksiko ja Kolumbia. Vastaavasti kehittyneiden markkinoiden maat ovat vaarassa jäädä jälkeen. Japani, Tanska, Ranska, Belgia ja Singapore saivat tutkimuksessa alhaisimmat pisteet. Suomi sijoittuu tutkimuksen keskiarvon paikkeille.\nSuomessa digitalisaation suurimmiksi esteiksi nähtiin\nDigitalisaatiostrategian ja näkemyksen puute\nHuoli yksityisyyden suojan ja tietoturvan toteutumisesta\nOikean teknologian puute\nJohdon tuen puuttuminen hankkeilta\nSeuraavan kolmen vuoden tärkeimmät teknologiset investointikohteet Suomessa ovat\nMenestyäkseen digitaalisessa tulevaisuudessa yritysten on panostettava kehitykseen jo tänään. Haluatko kuulla lisää siitä, miten me voimme auttaa? Ota yhtettä!\nLue tiedotteemme 29.1.


Ayurvediset ihonhoitotuotteet | Laaja valikoima\nTästä kategoriasta löydät ayurvediset ihonhoitotuotteet pitta, kapha ja vata -iholle sekä kaikille ihotyypeille sopivat tridoshic-tuotteet. Ayurvedinen ihonhoito ja kosmetiikka on ajatuksin puhdistettua, sielukkaasti ylellistä ja absoluuttisesti puhdasta luonnonkosmetiikkaa. Ayurvedisissä ihonhoitotuotteissa raaka-aineina käytetään vain puhtaita luonnollisia ainesosia, eteerisiä öljyjä ja kasviuutteita sekä käsityönä valmistettuja tinktuuroja (lääkkeenä käytettyä kuivatun kasvin alkoholiuutetta). Ayurvedisessä ihonhoidossa pyritään saattamaan oikeat hoitotuotteet ja ravitsemus yhteen oman kehotyypin kanssa. Ayurveda kehotyypit ovat vata, pitta ja kapha.\nVata Vatan iho on yleensä kuiva, ohut ja elottoman näköinen. Huokoset ovat pienet ja ihoa voi lisäksi kiristää ja jopa hilseillä. Tämä ihotyyppi janoaa kosteutta ja vata -ihoisten onkin tärkeä huolehtia riittävästä kosteuden saamisesta niin ulkoisesti kuin sisäisestikin.\nPitta Perinteinen pitta -iho on herkkä, keskipaksu ja lämmin. Se voi reagoida helposti punoittamalla, lehahtelemalla ja kutiamalla. Tämä ihotyyppi myös palaa helposti auringossa ja sillä on taipumusta pisamiin, pigmenttiläiskiin ja allergisiin reaktioihin muita ihotyyppejä helpommin. Herkkä iho tarvitsee viilennystä ja hyvää hoitoa.


Digiarvoa - Säännöt\nDigiarvoa 2019 -kilpailun säännöt\nEtsimme huippuluokan digiarvoa tuottavaa ideaa tai hanketta. Tuemme sitä 100 000 euron arvoisella panostuksella.\nDigitaalisuus on yksi keskeisiä keinoja Suomen kilpailukyvyn vahvistamiseen, hyvinvoinnin kasvattamiseen ja koko yhteiskuntamme menestyksen varmistamiseen. Suomen tulevaisuus on digitaalinen.\nEtsimme aitoa arvoa tuottavaa ideaa, konseptia tai hanketta, joka auttaa rakentamaan Suomen digitaalista tulevaisuutta (jäljempänä ”idea”).\nKilpailuun voi osallistua 8.8.2019 klo 23.59 saakka digiarvoa.fi-sivuston kautta. Jatkoon päässeille ilmoitetaan 21.8.2019 mennessä. Finalisteille järjestetään 4.9.2019 pitchaustilaisuus, jossa finalistit esittelevät ideansa raadille. Sitä ennen, 26.- 30.8. välisenä aikana, finalisteille järjestetään sparrausta Digian asiantuntijoilta. Jatkoon päässeet sitoutuvat osallistumaan pitchausviikon tapahtumiin. Voittajalle ilmoitetaan 6.9. mennessä.\nVoittaja julkaistaan 24.9.2019 Digiarvoa 2019 -kilpailun verkkosivulla, Digian kanavissa sekä Kauppalehden Optio Gaalassa, jossa voittaja sitoutuu olemaan läsnä.\nKilpailun järjestää Digia Oyj (y-tunnus 0831312-4), osoite Atomitie 2 00370 Helsinki, Suomi (jäljempänä ”Digia”).\nDigia tukee kilpailun voittanutta ideaa, konseptia tai hanketta 100 000 euron arvoisesti. Ensisijaisesti palkinto on 100 000 euron arvosta Digian työtä, kuten palvelumuotoilua, ohjelmistosuunnittelua- ja kehitystä tai projektinhallintaa voittaneen idean kehittämiseksi tai hankkeen edistämiseksi (jäljempänä ”palkinto”).\nPalkinnon lunastamisesta sovitaan erikseen voittajan kanssa. Palkinto voidaan sopia lunastettavaksi myös muuten kuin työnä, esimerkiksi sijoituksena idean tai hankkeen omistavaan yritykseen.\nOsallistujien on osallistumishakemuksessa kerrottava mahdollisimman tarkkaan, miten kehittäisivät omaa ideaansa tai hankettaan 100 000 euron arvoisesti Digian kanssa.\nVoittaja maksaa palkintoihin mahdollisesti liittyvät verot ja vastaa kaikista palkinnon vastaanottamiseen mahdollisesti liittyvistä seurauksista ja kustannuksista.\nPalkintoa ei voida luovuttaa kellekään muulle taholle, eikä sitä voida vaihtaa rahaksi.\n5. Osallistumisoikeus ja ehdot\nOsallistumisoikeus kilpailuun on kaikilla vähintään 18 vuotta täyttäneillä täysivaltaisilla yksityishenkilöillä, yksityishenkilöistä muodostuvilla tiimeillä, yrityksillä tai yhteisöillä. Digian henkilöstö, raadin jäsenet ja raadin perheenjäsenet eivät kuitenkaan ole oikeutettuja osallistumaan kilpailuun.\nOsallistuja vastaa siitä, ettei osallistujaa kosketa mikään palkinnon vastaanottamisen estävä lainsäädännön asettama este.\nYksi osallistuja voi osallistua kilpailuun usealla idealla. Jokaisen idean tulee olla osallistujan oma, jonka lisäksi sen tulee liittyä kilpailun aiheeseen.\nKilpailuun voi osallistua suomen tai englannin kielellä.\nDigia ja raati valitsevat kaikkien osallistumishakemusten joukosta jatkoon neljä (4) finalistia. Jatkoon päässeille ilmoitetaan 21.8.2019 mennessä sähköpostitse. Jatkoon päässeiden tulee vahvistaa finaalipaikkansa kahden vuorokauden kuluessa saatuaan ilmoituksen. Mikäli jatkoon päässyt osallistuja ei vahvista finaalipaikkaansa ajoissa, voidaan jatkoon päässyt hylätä ja tämän finaalipaikka perua. Hylkäyksestä ja finaalipaikan perumisesta ilmoitetaan erikseen.\nFinalistit esittelevät ideansa raadille 4.9.2019 järjestettävässä pitchaustilaisuudessa. Finalistit saavat 26.-30.8. välisenä aikana sparrausta Digian asiantuntijoilta, jotka antavat hakemuksista palautetta ja auttavat muotoilemaan raadille esitettävän pitchin.\nJatkoon päässeet sitoutuvat osallistumaan pitchausviikon tapahtumiin. Sparraus- ja pitchaustilaisuus järjestetään Helsingissä, tarkemmat osoite ja aikataulutiedot ilmoitetaan finalisteille erikseen. Tilaisuudet ovat finalisteille maksuttomia. Digia ei korvaa osallistujille mahdollisesti aiheutuvia matka- tai majoituskuluja tai muita osallistumisesta aiheutuvia kustannuksia.\nVoittajan valitsee asiantuntijaraati, jonka jäsenet julkaistaan kilpailun verkkosivulla.\nRaati valitsee pitchaustilaisuuden esitysten sekä pitchausmateriaalien perusteella kilpailun lopullisen voittajan alla kuvattujen kriteerien mukaisesti.\nKilpailun voittajan tulee sitoutua osallistumaan Kauppalehden Optio Gaalaan 24.9. Tarkemmat osallistumisohjeet ilmoitetaan voittajalle erikseen.\nKilpailussa jatkoon valitut finalistit sekä voittaja sitoutuvat olemaan julkaisematta tietoa finaalipaikastaan ja/tai voitostaan esimerkiksi sosiaalisessa mediassa tai vastaavissa julkisissa kanavissa ennen kuin Digia kilpailun järjestäjänä on tiedottanut asiasta omissa kanavissaan.\nVoittaja julkaistaan 24.9.2019 Digiarvoa 2019 -kilpailun verkkosivulla, Digian kanavissa ja Kauppalehden Optio Gaalassa.\nVoittajalle ilmoitetaan henkilökohtaisesti viimeistään 6.9.2019.\n9. Palkinnon lunastaminen\nDigia ja voittaja sopivat erikseen kirjallisesti, kuinka palkittavaa ideaa tai hanketta käytännössä tuetaan 100 000 euron arvoisesti. Palkinnon lunastamistapa riippuu voittajaidean tai -hankkeen luonteesta.\nPalkinto on lunastettava kokonaisuudessaan viimeistään 31.12.2020.\n10. Ideoiden omistajuus\nKaikkien kilpailuun lähetettyjen ideoiden omistajuus säilyy kyseisen idean esittäjällä.\nIdean esittäjän vastuulla on huolehtia omista immateriaalioikeuksistaan kilpailuun osallistuvaan ideaan liittyen. Digia ei ole millään tavalla vastuussa kilpailuun osallistuvien ideoiden tai muutoin osallistujien immateriaalioikeuksien suojaamisesta, eikä ole vastuussa esim. toisten kilpailijoiden tai ulkopuolisten tahojen toimesta tapahtuvasta väärinkäytöksistä.\nMikään tässä todettu ei kuitenkaan estä tai rajoita Digiaa hyödyntämästä normaalissa liiketoiminnassaan vastaavankaltaisia ideoita, mikäli Digia on kehittänyt ne itsenäisesti osana liiketoimintaansa hyödyntämättä oikeudettomasti mitään kilpailuissa esitettyjä liikesalaisuuksia.\n11. Kilpailuun lähetettyjen ideoiden ja hankkeiden julkaiseminen Digian kanavissa\nKilpailuun lähetetyt osallistumishakemukset ja -videot julkaistaan Digiarvoa 2019 -kilpailusivustolla. Digia voi hyödyntää kaikkea kilpailun sisältöä, myös kilpailuun lähetettyjä osallistumishakemuksia tai poimintoja niistä, omissa kanavissaan ja markkinointiviestinnässään.\nOsallistuja voi perustellusta syystä pyytää, ettei osallistujan hakemusta tai osaa siitä kilpailun alkuvaiheissa julkisteta. Pyynnön voi esittää osallistumishakemuksen jättämisen yhteydessä digiarvoa.fi-verkkosivulla. Osallistujien tulee kuitenkin huomioida, että jatkoon päässeiden finalistien työt sekä voittajatyö julkaistaan erikseen sovittavin osin siinäkin tapauksessa, että osallistuja on kieltänyt hakemuksensa julkaisun. Julkaisua ei voida pitää minkään Digiaa sitovan salassapitovelvoitteen rikkomuksena.\nKilpailun järjestäjän vastuu osallistujille tai näitä kohtaan rajoittuu yksinomaan ja kokonaisuudessaan näissä säännöissä mainittuun palkintoon ja sen toimittamiseen kilpailun voittajalle. Järjestäjä ei ole vastuussa osallistujia kohtaan mistään muista kuluista, kustannuksista, maksuista ja vahingoista. Kaikki osallistujat ja palkinnon vastaanottaja vapauttavat järjestäjän sellaisesta vahingon vastuusta, joka aiheutuu tai jonka väitetään aiheutuneen osallistumisesta kilpailuun.\nOsallistuja hyväksyy osallistuessaan kilpailun ehdot ja säännöt ja sitoutuu noudattamaan järjestäjän päätöksiä. Järjestäjä pidättää itsellään oikeuden sääntömuutoksiin. Jos osallistujaa epäillään sääntöjen rikkomisesta, vilpistä tai kilpailun hengen vastaisesta toiminnasta, on järjestäjällä oikeus hylätä osallistuja sekä hylätä myönnetty palkinto.


Olet tässä: Ruoka & juoma \_ Kuldse Notsu Kõrts\nDunkri 8, Tallinn 10123 +372 628 6567 +372 628 6565 knk@schlossle-hotels.com Kotisivu\nKuldse Notsu K�rts\nVirolainen kievari "Kuldse Notsu Kõrts" avasi ovensa 1. elokuuta 2001 Tallinnan vanhassa kaupungissa. Ravintolan sisustuksessa on yhdistetty kivasti talonpoikaistuvan ja "herrojen kamarin" yksityiskohtia. Sisustuksessa on paljon vanhaa talonpoikaistavaraa, kuten leilit, pytyt, puuastiat ja -lusikat, leipälapiot aitanavaimet, käkikellot, myrskylyhdyt, mutta myös hevosen valjastusvarusteistoa, luokkeja ja setolkkoja.Kuldse Notsu Kõrtsissä saat hemmotella vatsaasi mulgipuurolla talkkunan, possunkintun ja hapankaalin kera. Luonnollisesti olemme huolehtineet siitä, että ruokalistalta löytyy syötävää kaikkein vaativammallekin. Tarjolla on kaikkea virolaista perinneruokaa Sinun vatsasi täyttämiseksi. Jälkiruokalista on painettu postikortille, jonka takapuolelle voit kirjoittaa terveisesi ystävälle. Ravintolan väki postittaa sen puolestasi. Jälkiruokien suhteen olemme jo kuulleet vieraidemme kohteliaisuuksia: "Ihan niinkuin lapsena, kun isoäiti teki...". Ruuan kanssa tarjotaan maistuvia Kuldse Notsun juomia, kaljaa, siideriä, olutta ja Livikon viinasitruunalikööriä.Suuremmille ryhmille on mahdollisuus tilata etukäteen ryhmäruokailu. Eristettävät salit on 20:lle ja 30:lle henkilölle, kaikkiaan istumapaikkoja on 100. On mahdollista myös järjestää kokouksia ja neuvotteluja max 20:lle henkilölle lounaineen, kahvitaukoineen ja illallisineen. Käytössä on nykyaikainen konferenssitekniikka.Kuldse Notsussa järjestetään myös pelimanni-iltamia, perjantaisin ja lauantaisin voi tanssia kansanmusiikin tahdissa.Huhtikuusta syyskuun avoinna terassi.Myynnissä on myös valikoima kauniita virolaisia käsityötuotteita!Toivomme, että kievaristamme tulee mukava paikka niin turisteille, jotka tutustuvat ensi kertaa virolaiseen keittiöön, kuin myös kaikille, jotka arvostavat hyviä kotoisia ruokia, virolaista musiikkia ja hupaisaa ilmapiiriä.Tule syömään ja vatsasi ei kadu! Osoitteemme on Dunkri 8, hotelli St.Petersbourgin talossa.


KK 211/2015 vp\nEduskunta.fi > FI > Vaski > Vastaus kirjalliseen kysymykseen > KK 211/2015 vp\nKirjallinen kysymys KK 211/2015 vp\nKirjallinen kysymys kaukojunaliikenneyhteyksien turvaamisesta Pohjois-Karjalassa\nHallitus aikoo leikata VR:n ostoliikennettä 13,5 miljoonalla eurolla. Tämä merkitsee henkilöjunaliikenteen lakkauttamista useilta pysäkeiltä, vuorojen karsimista ja useiden yhteysvälien lopettamista. Pohjois-Karjalassa tämä tarkoittaisi sitä, että junaliikenne lakkaisi kokonaan sekä Joensuu—Lieksa—Nurmes- että Joensuu—Varkaus-rataosilla 27.3.2016 alkaen. Pohjois-Karjalan henkilöjunaliikenneasemien lukumäärä romahtaisi nykyisestä 14:stä vain kolmeen. Esitetyt leikkaukset lakkauttaisivat kaiken henkilöjunaliikenteen Pohjois-Karjalasta lukuun ottamatta Joensuusta Helsinkiin menevää yhteyttä.\nJoensuu on maakuntakeskus ja merkittävä opiskelijakaupunki, jolle toimivat junaliikenneyhteydet eri suuntiin ovat erityisen tärkeät. Saavutettavuus on keskeinen osa maakuntien elinvoimaisuutta. Liikenneyhteyksien väheneminen rapauttaa maakunnan yritystoiminnan mahdollisuuksia sekä yleistä kilpailukykyä heikentämällä edellytyksiä houkutella yritysinvestointeja, työvoimaa, opiskelijoita ja matkailijoita.\nJoensuu—Varkaus—Pieksämäki-reitti on tärkeä maan poikittaisliikenteelle ja yhteyksille Joensuusta erityisesti Jyväskylän ja Tampereen suuntiin. Matkustajia on vuositasolla Joensuun ja Varkauden välillä 80 000 ja Varkauden ja Pieksämäen välillä 110 000. Valtaosa matkustajista siis jatkaa Varkaudesta Pieksämäen kautta eteenpäin. Maan poikittaiset bussiyhteydet ovat erittäin heikot ja vaativat useita vaihtoja.\nJunaliikenteellä on erityisen suuri merkitys opiskelijoille, joita Joensuussa on yli 18 000. Joensuun maine ja vetovoima kasvavana koulutuskaupunkina vaatii hyvien liikenneyhteyksien säilyttämistä. Erityisesti yliopiston ja ammattikorkeakoulun opiskelijoille ja henkilökunnalle poikittainen junaliikenne on elintärkeä. Ilman rataosan Joensuu-Varkaus liikennettä junamatkat poikittaissuunnassa vaativat pitkiä kiertoteitä ja vievät merkittävästi enemmän aikaa ja rahaa.\nJoensuu—Lieksa—Nurmes-yhteys on välttämätön Pielisen Karjalan saavutettavuudelle ja matkailuelinkeinolle, kun linja-autoliikennettä on jo voimakkaasti supistettu. VR:n laskelmien mukaan matkustajia on Joensuun ja Lieksan välillä vuosittain 45 000 ja Lieksan ja Nurmeksen välillä 20 000. Junassa ei ole lipuntarkastusta, joten käyttäjiä voi olla enemmänkin kuin myytyjen lippujen määrä osoittaa.\nHenkilöjunaliikenne tulee nähdä myös potentiaalisen tavaraliikenteen, kuten kasvavien puuraaka-ainekuljetusten, mahdollistajana infrastruktuurin kunnossapidon kautta. Itä-Suomessa tulee myös huomioida rahdin ja henkilöliikenteen kasvumahdollisuudet sekä Niirala-Värtsilän kansainvälisen rajanylityspaikan logistinen merkitys Venäjän ja Suomen välillä. Ratainfrastruktuurista saadaan paras yhteiskunnallinen ja ilmastopoliittinen kokonaishyöty silloin, kun raiteilla liikkuvat sekä ihmiset että tavarat.\nLiikenneministeri Berner on ilmoittanut, että poistuvia junavuoroja pyritään korvaamaan markkinaehtoisella liikenteellä. Lakkautettaviksi esitetyille yhteyksille etsitään kaupallisia toimijoita, mutta mitään takuita tällaisten löytymisestä ei ole. Osto- ja velvoiteliikenteen muutokset tulevat voimaan maaliskuussa 2016, mutta on epätodennäköistä, että korvaavat toimijat pystyisivät aloittamaan liikennöinnin heti junaliikenteen loputtua. Jo pelkästään siihen tarvittavan kaluston toimitusaika on useita kuukausia. Siirtymäaika saattaa venyä jopa vuoden 2016 loppuun.\nKuinka hallitus aikoo\nvarmistaa poikittaisen junaliikenteen säilymisen,\nturvata toimivat joukkoliikenneyhteydet Pohjois-Karjalassa, jos lakkautettaville junareiteille ei saada korvaavia toimijoita markkinaehtoisesti,\nvarmistaa siirtymäajan sujuvat joukkoliikenneyhteydet ja\nvarmistaa ratainfrastruktuurin kunnossapidon tavaraliikenteen tarpeita silmällä pitäen niillä reiteillä, joilta matkustajaliikenne mahdollisesti loppuu?


hiini - Naimisiin.info\nhiini replied to Mia-Mari's topic in Yleistä kaunistautumisesta häihin ja terveydestä\nMulle teki ammattilainen ja hänen tekemä meikki oli todella hyvä ja ennen kaikkea PYSYVÄ, jouduin lisämään vain huulipunaa illan aikana. JOs aiot ottaa tuntemattomalta meikkisi, suosittelen JOKAISELLE koemeikkiä. Itse meikkaan mielestäni hyvin -tietysti, heheh- ja olen ollut aiemmin pariin otteeseen meikattavana ja tulos oli jotain aivan kauheaa. (Paitsi häämeikin tekijällä) Koemeikin jälkeen on mahdollisuus vielä vaihtaa meikkaajaa tai jutella meikkaajan kanssa mikä ei omasta mielestä sovi, mikä pitäisi tehdä toisin etc. lisäsin tuon kursivoinnin\nhiini replied to Cathi's topic in Häiden jälkeen\nMeillä kului rahaa ihan valtavasti. Mutta olemme niin onnellisia siitä, että kaikki sujui niin hyvin ja vieraat viihtyivät, etten lähtisi mistään edes jälkeen päin tinkimään.\nhiini replied to a topic in Yleistä häämatkoista\nhiini replied to aLiina's topic in Yleistä hääpukeutumisesta\nsitähän voisi käyttää myöhemmin vaikka tyynyliinana...\n4. kuva ylhäältä viimeisessä viestissä on jotain ihan ?? Siis ratkesin ;D Muoks. siis varsinkin tuo laahus!!\nhiini replied to Pulmu's topic in Yleistä kaunistautumisesta häihin ja terveydestä\nhiini replied to a topic in Kukat häissä ja kukkakaupat\nKyselin eri kukkakaupoilta (Hki) viime viikolla tarjouksia (kylläkin puhelimitse, sillä asun ulkomailla). Kuvailin kaikille kimpputoiveeni samalla lailla, kukkien määrän, värin, kimpun muodon, halkaisijan pituuden etc. eli aika lailla infoa, jotta ammattilainen osaisi suurin piirtein arvioda kimpun hintaa. Ja se hinta vaihtelikin n. 70 eurosta aina 165 euroon. Vieheitten hinnat olivat taas suurin piirtein samaa hintaluokkaa.\nhiini replied to a topic in Tekstit, puheet ja muut kirjalliset tuotokset\nLöysin runon kirjoittajan tuohon "Meristä kaunein on vielä purjehtimatta etc" Nazim Hikmet on siis tämä runoilija.\nKenen värssy tämä on?\nhiini replied to Maatu's topic in Kirkollinen vihkiminen ja siunaukset\nKIITOS JesJes tosi hyvistä vinkeistä!\nEn tiedä kuuluuko tänne, mutta rouvat, kaipaisin kokemuksianne Suomenlinnan kirkon koristelusta. Jos kesälauantaisin vihkimiset ovat tunnin välein, missä välissä koristelitte kirkon kukkasilla tms. tai miten hoiditte asian?


Tuotteen Malmö Chokladfabrik kaffe & kokos mjölkchoklad 40% valmistusmaa on Ruotsi. Se on saanut jäseniltä pistekeskiarvon 2,00 eikä se täytä top 100 -listan kriteerejä. Katso lisäksi vierailijoiden arviot tuotteesta ja kaikki Malmö Chokladfabrik -tuotteet. Tuote kuuluu Suklaalevyraadissa tuoteryhmiin Kaakaopitoisuus 40-64%, Luomu, Patukat, Reilun kaupan tuotteet.\nOnpa voimakas kahvin aromi. Patukka on ohut levy, jossa useampi pala. Levy on hyvin ohut ja sen pohjalla on kookoshiutaleita. Alkuun kahvisuus ei ole niin voimakas makuna kuin tuoksu lupaili. Se on minusta tietenkin positiivista, koska en kahvista pidä. Kookos ei maistu, mutta tuntuu. Voihan se olla, että se tuo hieman makeutta tähän. Kahvisuklaaksi erinomainen.


Hyvä ja perus siisti Audi kaupan!\nJakopääremontti tehty 12.10!\nHuoltokirja löytyy. Uudet kesärenkaat ostettu keväällä.\nViestiä laittamalla saapi parhaiten kiinni niin voin kertoa autosta lisää.\nEhdotus: Ketterä GTI vaihdossa?\nAudi A3 1.6, '06, 273 tkm\nAudi A3 1.6, '05, 246 tkm\nAudi A3 1.6, '05, 306 tkm\nAudi A3 1.6, '06, 296 tkm\nAudi A3 1.6, '05, 181 tkm\nAudi A3 1.6, '06, 298 tkm\nNettiauto ID 9821808


Oikaisuvaatimusohjeet viranomaisen päätöksessä - Minilex\nOikaisuvaatimusohjeet viranomaisen päätöksessä\nKun viranomainen antaa päätöksen, pitää siihen liittää myös ohjeet oikaisukeinon käyttämistä varten. Tämä koskee luonnollisesti vain niitä tapauksia, joissa oikaisuvaatimus pitää tehdä ennen varsinaista muutoksenhakua. Jos hallintoasia on sellainen, että siihen ei tarvitse hakea oikaisua ennen kuin voi valittaa, ei päätökseen tarvitse liittää oikaisuvaatimusohjeita. Tällöin päätökseen tulee liittää valitusosoitus. Ohjeet annetaan päätöksen kanssa yhtä aikaa.\nKuntalain mukaan päätökseen, josta saa tehdä oikaisuvaatimuksen, on liitettävä ohjeet oikaisuvaatimuksen tekemiseksi. Halintolaissa taas säädetään, että ohjeet oikaisukeinon käyttämisestä hallintopäätösten osalta on annettava samanaikaisesti päätöksen kanssa, jos päätökseen on ennen valituksen tekemistä vaadittava oikaisua erikseen säädetyssä oikaisuvaatimusmenettelyssä. Oikaisuvaatimusohje on annettava myös silloin, kun erikseen on säädetty hallintopäätöksen saattamisesta viranomaisen käsiteltäväksi muuna kuin muutoksenhakuasiana.


Ilmoittaako EKP osto-ohjelmansa alasajosta jo torstaina? – "Suomenkin pitää löytää uusia ostajia valtionvelalleen" | Talouselämä\nIlmoittaako EKP osto-ohjelmansa alasajosta jo torstaina? – "Suomenkin pitää löytää uusia ostajia valtionvelalleen"\nEuroopan keskuspankin pääjohtaja Mario Draghi. ARMANDO BABANI\nNordean pääanalyytikko Jan von Gerich kirjoittaa blogissaan, että Euroopan keskuspankin arvopaperiostojen loppuminen on haaste monelle maalle. Suomen kannattaa olla varuillaan.\nEkonomistien mielipiteet jakautuvat sen suhteen, mitä torstaina Latvian Riikassa pidettävältä Euroopan keskuspankin (EKP) kokoukselta on odotettavissa. Osa uskoo EKP:n ilmoittavan arvopapereiden osto-ohjelman alasajosta. Toiset odottavat EKP:n vasta keskustelevan aiheesta.\nEKP ostaa tällä hetkellä arvopapereita 30 miljardilla eurolla kuukaudessa. Osto-ohjelma jatkuu ainakin syyskuun loppuun saakka.\nNordean pääanalyytikko Jan von Gerich kirjoittaa blogissaan, että päätös ohjelman alasajosta tehtäneen kesän aikana, ehkä jo tänä torstaina. Käytännössä tämä tarkoittanee sitä, että netto-ostot lopetetaan askelittain vuoden loppuun mennessä.\nVon Gerich huomauttaa, että ostojen lopettaminen tukee korkojen nousua, korkoerojen leventymistä ja asettaa haasteita osakemarkkinoille. Yksi iso kärsijä on Italia.\n"Maalla on valmiiksi paljon velkaa, uuden hallituksen suunnitelmat uhkaavat lisätä velanottotarvetta vielä huomattavasti, ja samasta syystä maa on hyvin kriisiherkkä tällä hetkellä."\nEKP:n velkakirjaostojen lopettaminen kasvattaa Italiaan liittyviä riskejä huomattavasti, sillä EKP:n poistuessa Italian velkakirjamarkkinoilta häviää merkittävä vakauttaja: markkinaluottamus voidaan tämän jälkeen menettää helpommin.\nSuomikaan ei ole suojassa, sillä EKP omistaa lähes neljänneksen Suomen julkisen sektorin velasta. Osuus on kärkipäässä euromaiden joukossa. Toisaalta Suomen valtionlainojen korot eivät ole laskeneet osto-ohjelman aikana poikkeuksellisen paljon, joten korot tuskin nousevatkaan muita maita nopeammin.\n"Suomen herkkyys kasvaa entisestään, kun EKP siirtyy velkakirjaostojen alasajosta koronnostoihin. Suomessa vaihtuvakorkoisten lainojen osuus asuntolainoissa on euroalueen kärjessä, joten korkojen nousu lyö Suomessa läpi muita maita nopeammin", Nordean pääanalyytikko kirjoittaa.


Joutsan Seutu | Hytöseltä lisävalaistusta Erkinpeltoon\nHytöseltä lisävalaistusta Erkinpeltoon\nPitäjänneuvos, kunnanhallituksen puheenjohtaja Pekka Hytönen (kesk.) on perustellut Erkinpellon etuosto-oikeuden käsittelyn tarvetta. Hänen mukaansa kyse on keskeisestä Joutsan taajaman alueesta, jolle on ajateltu käyttöä myös kaavoituksessa.\n– Kunnallishallinnon kiinnostus kohdistuu aina kaava-alueella tapahtuviin kiinteistökauppoihin, eikä se tarkoita ollenkaan sitä, että niitä oltaisiin torpedoimassa, kuten lehtiuutisessa ennakoitiin, kommentoi Hytönen.\nJoutsan kunnan aie pohtia etuosto-oikeuden käyttöä Erkinpellon tonttikaupassa nousi julkisuuteen viime viikolla, kun asiaa käsiteltiin yllättäen kunnanhallituksessa maanantaina.\nKyseinen tontti on kaupattu joutsalaiselle Muttilaisen Kuljetus Oy:lle, jonka tavoitteena on käynnissää paikalle suunniteltu vanhusten rivitalohanke. Yrityksen edustajat ovat pitäneet kunnan toimintaa asiassa yllättävänä ja törkeänä.\nYhdeksän hakijaa kertyi Mieskonmäkipäivässä myytiin ja ostettiin