Kouluista ja pysäköintimaksuista\nPorvoossa on erilaisia asuinympäristöjä: kerrostaloja, maaseutua, pientaloalueita ja saaristoa. Koulujen ei tarvitse myöskään olla klooneja keskenään. eikä koululaisia tule keskittää muutamaan suureen yksikköön.\nSivistysverkon varjoraportissa osoitimme sen, että suuremmissa kouluissa ei oppilaskohtainen kustannus ole halvempi.\nKannatan pysäköintimaksuista luopumista ja siirtymistä kiekkopysäköintiin, kuten on tehty esim. Hyvinkäällä. Pysäköintimaksuista luopuminen on kirjattu myös Porvoon Keskustan vaaliohjelmaan.\nKuvat: Peipon koulu ja Epoon koulu\nUusia keinoja haja-asutusalueelle rakentamiseen\nPorvoo on monivivahteinen kaupunki ja meillä on erilaisia asuinympäristöjä. Yksi syy, sivistysverkon varjoraportin tekemiselle oikeiden faktojen esilletuomisen lisäksi, oli sen osoittaminen, kuinka suuri merkitys kyläkouluilla ja päiväkodeilla on asuinpaikan valinnalle. Porvoon haja-asustusalueella asuu poikkeuksellisen paljon lapsiperheitä.\nValitettavasti ikivanha kantatilaperiaate estää ja rajoittaa haja-asutusalueiden kehittymistä. Se on estänyt Porvoossakin monta kertaa sen, että lapset eivät ole voineet rakentaa vanhempien tai isovanhempiensa pihapiiriin, vaikka tontin pinta-ala olisi riittänyt useammallekin talolle.\nPorvoon tulee ottaa mallia Sipoon pilottihankkeesta. Pohjois-Paippisiin tehdään parhaillaan osayleiskaavaa, jossa sovelletaan uutta menetelmää määritellä rakennusoikeuden mitoitus ikivanhan kantatilalaskelman sijaan. Uudenlaisella osayleiskaavalla mahdollistetaan enemmän rakennuspaikkoja yksityisille maanomistajille, pienten paikallisten kaupallisten palveluiden rakentaminen ja työtilojen rakentaminen asuinrakennusten yhteyteen.\nPorvoo voi myös olla innovatiivinen kylien kehittämisessä ja rakentamisen mahdollistamisessa. Haja-asutusalueiden vesi- ja viemäriverkostoakin on jo laajennettu merkittävästi, joten perusinfra on olemassa. Tulee olla kiinnostunut uudenlaisista ratkaisuista, jos Sipoossa onnistutaan, miksi ei täälläkin.\nKysymys Jukka-Pekka Ujulallle, kaupunginvaltuusto 22.3.17\nValtuutetulla on Porvoon kaupungin hallintosäännön perustella oikeus esittää valtuuston kokouksessa kaupunginjohtajan vastattavaksi kaupungin hallinnon ja talouden hoitoa koskeva kysely.\nKaupungilla on noin 250 miljoonan arvoinen kiinteistöomaisuus, joten sen hallinnointi ja ylläpito on merkittävä osa kaupungin taloudenhoitoa. Kuluvan valtuustokauden aikana on kaupungin taloudelle aiheutunut useiden kymmenien miljoonien suorat ja välilliset kustannukset kiinteistöjen sisäilmaongelmista. Kustannuksia on syntynyt mm. kiinteistöjen sisäilmaselvityksistä, väistötiloista, kiinteistöjen peruskorjauksista, joidenkin kiinteistöjen toistuvista peruskorjauksista, uusien ja remontoitujen kiinteistöjen kalustamisesta sekä henkilökunnan sairauspoissaoloista ja sijaisjärjestelyistä. Lapsiin ja henkilökuntaan kohdistuneita vaikutuksia ei ole arvioitu.\nKiinteistöomaisuudesta on pidettävä erittäin hyvää huolta. Yksi tekijä, jolla kiinteistöjen vaurioita, sisäilmaongelmia ja niistä aiheutuvia kustannuksia voidaan ehkäistä, on kiinteistöjen suunnitelmallinen kunnossapito.\nPorvoon sivistysverkon varjoraportissa nousi esille kiinteistöjen peruskunnossapidossa havaitut laiminlyönnit mm. huoltomaalausten, ilmanvaihtolaitteiden, kattojen, ikkunoiden ja sadevesijärjestelmien osalta. Lisäksi havaittiin todettuja vikoja, joita ei oltu korjattu. Esimerkiksi Ilolan koulussa on 7.4.16 tehty tutkimus, jossa havaittuja selkeitä vauriokohteita ei ole tähän päivään mennessä korjattu. Kiinteistöjen puhdistamattomat ilmanvaihtokanavat ovat tulleet esille sisäilmaselvityksissä. Suodattimien vaihtoa ja kanavien puhdistusta ei ole dokumentoitu esim. talojen huoltokirjoihin tai sähköiseen järjestelmään. Ilmanvaihtolaitteiden ja -kanavien huoltamatta jättäminen on jo aiheuttanut niihin pystyviä vaurioita. Ilmanvaihtokanavien osalta on kyse myös paloturvallisuudesta.\nKiinteistöomaisuuden kunnossapidon laiminlyönti ja todettujen vaurioiden korjaamatta jättäminen ovat aiheuttaneet Porvoon kaupungille taloudellista vahinkoa.\nMistä kiinteistöomaisuuden kunnossapidon laiminlyönti johtuu ja mihin toimenpiteisiin kaupungin johto on ryhtynyt tilanteen korjaamiseksi?\nKaupunkistrategian toteutumisen arviointi 22.3.17\nKaupunginvaltuusto 22.3.17, Keskustan ryhmäpuheenvuoro\nKeskustan ryhmä haluaa kiinnittää huomiota yhteen Strategiseen päämäärään ja tavoitteeseen, joka ei ole meidän mielestämme toteutunut. Strateginen päämäärä oli ASUKKAIDEN OSALLISTUMINEN ja tavoite Kehitämme kaupungin palveluita yhdessä asiakkaiden kanssa jo palveluiden suunnitteluvaiheessa.\nAsukkaiden osallistamisen ja mielipiteiden kuulemisen tulee olla aitoa ja sillä tulee olla vaikutusta tehtäviin päätöksiin. Tällä strategiakaudella kaupunkilaisten mielipiteitä on kysytty ja osallistumismahdollisuuksia on lisätty, mutta kommenteilla ja saadulla palautteella ei ole ollut vaikutusta lopputulokseen.\nEsimerkkejä on lukuisia tämä kyseinen kaupunki strategia, aiempi kouluverkkoselvitys, viime vuonna tehty sivistysverkkoselvitys, kylärakenneohjelma, rakennetyöryhmän säästölinjaukset jne.\nEsimerkiksi sivistysverkkoselvitykseen tuli viime syksynä satoja mielipiteitä, mutta ne olivat vain nippuna aineiston mukana, niitä ei mitenkään kommentoitu ja eivätkä sadat mielipiteet myöskään vaikuttaneet virkamiesten tekemän sivistysverkkoselvityksen sisältöön. Voimassa olevaan lastensuojelusuunnitelmaan Mannerheimin Lastensuojeluliiton kommentin perusteella poikkeuksellisesti hyväksyttiin lapsiperheneuvoston perustaminen, mutta senkin käytännön toteutus on sittemmin virkakoneistossa torpattu.\nOn myös lukuisia esimerkkejä asukkaiden palveluista, joista koskevista asioista on luettu lehdestä, kun päätös on jo tehty. Esimerkkinä MLL Uusi Porvoo moitti kaupungin toimintaa ja perheiden vaikuttamismahdollisuuksien puutetta, kun vuoden 2015 lopussa yllättäen ilmoitettiin päätöksestä, joka olisi muuttanut osa-aikaisen hoidon kustannuksia merkittävästi. Lähiaikojen tapaus on Ilolan päiväkodin lopettamispäätös, miksi lasten vanhempia ei tiedotettu jo päätöstä valmisteltaessa? Myös Övikin leirikeskuksen sulkemispäätös tiedotettiin lehdistön kautta.\nKolmas esimerkki kuluvalta vuodelta on esitys, jonka virkamiehet valmistelivat sosiaali- ja terveyslautakuntaan 2.2. eli se, että koulujen yhteydessä olevat hammashoitolat olisi lakkautettu kuulematta lainkaan koulujen ja henkilökunnan näkemyksiä tai arvioimatta vaikutuksia palveluita käyttäviin lapsiin ja nuoriin. Kiitos sosiaali- ja terveyslautakunnalle, että he palauttivat asian uudelleen valmisteltavaksi.\nErityisesti lapsia, nuoria ja perheitä koskevia päätöksiä on tehty kaupunkistrategian tavoitteiden vastaisesti.\nMonet eri tahot kuten vapaaehtoisjärjestöt, paikalliset yhteisöt ja yksittäiset kaupunkilaiset ovat mielellään kehittämässä yhteistä kaupunkiamme, jos sitä oikeasti kaupungin organisaatiossa tuetaan. Hukkaamme pysyvästi mahdollisuuksia, jos vuorovaikutus ja osallistaminen on vain sanahelinää.\nNyt käsiteltävässä arbiointiraportissa Asukkaiden osallistamisen toteutumisesta todetaan, että haasteena on se että, asiakaslähtöinen toimintamalli edellyttää riittäviä resursseja.\nKeskustan ryhmä toteaa, että tarvitaan ennen kaikkea oikeaa asennetta ja aitoa halua kuunnella. Resurssejen lisäys ei auta siinä, jos kaupunkilaisilta saatua palautetta ei olla valmiita aidosti huomioimaan. Kaikki tiedotuskanavat ovat jo myös olemassa, jotta päätöksistä voi tiedottaa valmisteluvaiheessa ennen kun ne on lopullisesti tehty.\nTämä evästyksenä seuraavan strategian valmisteluun ja ennen kaikkea strategian noudattamiseen\nJa Kannatamme Sveholmin tekemää posiesitystä.\nLapsen puuttuminen koulukiusaamiseen #kannustusryhmä\nTänään olin erityisen ylpeä ja iloinen oman pojan toiminnasta koulussa. 11-vuotias oli huomannut välitunnilla itkevän 2. luokkalaisen. Hän ei kävellyt ohi vaan meni selvittämään, että mikä on hätänä. Hän sai selville, että pienempää kiusaa samalla luokalla oleva lapsi. 11-vuotias meni ensin puhumaan kiusaajalle ja sitten kertoi tilanteesta opettajalle. Tämä puuttuminen sai yhden kiusaamistapauksen loppumaan.\nPorvoon suurimmassa alakoulussa, Keskuskoulussa, on yli 500 oppilasta, joten kaikkien (oppilaiden, opettajien ja vanhempien) vastuullisuutta ja välittämistä tarvitaan, jotta koulukiusaaminen saadaan kitkettyä. #kannustusryhmä\nToimintatapojen muutoksia selvitysten sijaan\nHyvät kaupunginhallituksen ja –valtuuston puheenjohtajat\nOlisiko jo viimein aika muuttaa toimintatapoja selvitysten sijaan? Toimitilajohtaja lupasi valmistella myönteisen vastauksen tammikuussa 2016 jätettyyn valtuustoaloitteeseen, jotta ilmanvaihto sivistystoimen rakennuksissa olisi aina päällä ja nyt hallitus haluaakin tilata asiantuntijaselvityksen. Eikö kaupunginhallitukselle riitä Ympäristöministeriön Hometalkoiden opas 2015 tai Hengitysliiton toiminnanjohtajan ja sisäilma- ja korjausneuvonnan lausunto? ”Rakennusten ilmastointia ei saa kytkeä pois päältä energiansäästötarkoituksissakaan iltaisin, viikonloppuisin eikä loma-aikana (HS 3.2.17).”\nOn myös tärkeää määritellä, millaisia asiantuntijoita kaupunginhallitus käyttää. Esimerkkinä vuonna 2014 päätetty Keskuskoulun saneeraus, jonka korjausmenetelmäksi valittiin tiivistäminen vaurioituneen materiaalin poistamisen sijaan. Tuolloin olimme laajalla Keskuskoulun vanhempien joukolla asiassa aktiivisia ja yritimme vaikuttaa toimitilajohtoon ja kaupungin sisäilmaryhmään, jotta he tekisivät toisenlaisen päätöksen, mutta he kuuntelivat itse valitsemiaan asiantuntijoita.\nMikaela Nylander kirjoittaa Uusimaassa 28.2, että ”Sitä mukaa kun ilmanvaihtolaitteet uusitaan, tulee kaupunki pitämään ilmanvaihtoa päällä ympäri vuorokauden”. Useissa kouluissa kuten esimerkiksi Tuorilassa ja Ilolassa on jo niin uudet laitteistot, että tehoa voisi säätää automaattisesti sisäilman hiilidioksidipitoisuuden mukaan, mutta tätä mahdollisuutta ei hyödynnetä.\nNylander ei maininnut sitä, että hän äänesti tyhjää kaupunginvaltuustossa 12.11.14, kun ehdotimme lisämäärärahaa ilmanvaihdon jatkuvaa päällä pitämistä varten. Toisin kuin jotkut SDP:n kaupunginvaltuutetut ovat sosiaalisessa mediassa väittäneet, asia tuotiin esille ennen valtuuston kokousta. Esimerkkinä Uusimaa 25.10.14 ”Porvoo suunnittelee säästävänsä energiaa ja rahaa myös ensi vuonna päiväkotien ja koulujen ilmanvaihtoa sammuttamalla. Toimitilajohdon yksilöityjen laskelmien mukaan tarvittaisiin 900 000 e lisää, jotta iv pidettäisiin aina päällä kaikissa tarpeellisissa sivistystoimen rakennuksissa. Uskon, että tällä investoinnilla säästettäisiin osa tulevista sisäilmaongelmista sekä opettajien ja oppilaiden sairauspoissaoloista. ”\nKaupungin rakennuksilla on oltava kiinteistökohtaiset kunnossapitosuunnitelmat ja kirjanpito suoritetuista huoltotoimenpiteistä. Johdon tehtävä on valvoa, että suunnitelmat ovat toteutuneet ja dokumentaatio on olemassa.\nIlmanvaihtokanavien ja -laitteistojen puhdistamisen osalta on annettu sisäministeriön asetus jo vuonna 2001. Asetuksen 5 §: ”Puhdistustyön suorittamisesta laaditaan pöytäkirja, josta on annettava kappale rakennuksen omistajalle ja haltijalle tai huoneiston haltijalle.” Ovatko edellisten vuosien pöytäkirjat saatavilla Annika Malms-Tepposelta Porvoon Tilapalveluista?\nVirheistä on myös tärkeää oppia ja tulisi tuoda esille juurisyyt, jotka ovat johtaneet esimerkiksi Suomenkylän päiväkodin ja muiden kohteiden toistuvaan saneeraukseen. Se on osa toiminnan jatkuvaa parantamista. Tarkoituksena on estää saman poikkeaman tapahtuminen uudelleen.\nsisäilma- ja työhygieenikko, FM


Modernisti Kodikas: En voi kyllin kiittää\nLähettänyt Kerttu / Modernisti kodikas klo 9.19\nMy silver linings 28. syyskuuta 2014 klo 11.35\nKerttu / Modernisti Kodikas 28. syyskuuta 2014 klo 15.55\nKiitos paljon ja mukavaa päivää sinnekin!\nSanna - Luumutar 28. syyskuuta 2014 klo 12.12\nIhania uutisia! Onnea vielä tätäkin kautta! <3\nLisa 28. syyskuuta 2014 klo 16.18\nMahtavia uutisia Paljon Onnea!\nKerttu / Modernisti Kodikas 28. syyskuuta 2014 klo 22.21\nKiitos paljon Lisa!\nSyhi / Syhinä-blogi 28. syyskuuta 2014 klo 19.09\nKerttu / Modernisti Kodikas 28. syyskuuta 2014 klo 22.22\nAnonyymi 28. syyskuuta 2014 klo 21.31\nKerttu / Modernisti Kodikas 28. syyskuuta 2014 klo 22.32\nMeeri / Murulit 28. syyskuuta 2014 klo 22.13\nOikein paljon onnea odotukseen! Minä itseasiassa jotain aikaisempaa postaustasi jossa sinä näyt katsoinkin, että odotatkohan mutta ei tuollaista tohdi noin vain suoraan kysyä. :)\nKerttu / Modernisti Kodikas 28. syyskuuta 2014 klo 22.35\nKiitos Meeri! Olen aivan otettu miten hienotunteisia blogini lukijat ovat. Uutisen kerrottuani useampi on sanonut aavistaneensa, mutta kukaan ei ole kysynyt. Ja näin sen pitää mennäkin :) Siksi myös itse halusin kertoa asian nyt, olen pyöristynyt ja kivempi kertoa itse syy kun joutua spekulaation kohteeksi.\nJaana - At home 28. syyskuuta 2014 klo 23.34\nOi paljon onnea! Toivottavasti voit hyvin ja pystyt nauttimaan raskausajasta ♥ Nyt kun meidän vauvamme, kolmas tyttömme on 4 kuukauden ikäinen alkaa olla jo haikea olo ja ikävä sitä ihan vastasyntynyttä pientä nyyttiä. Mutta toisaalta en malttaisi odottaa, että hänkin kasvaa ja oppii uusia asioita..! Aika se vaan menee niin ihmeelliseen nopeasti. Ja paljon onnea myös isosiskolle, tärkeät ajat hänelläkin edessä ♥ Onnea siis koko perheelle :)


Sadepisaroita niitynkukkasilla • 11/02/2017\nHi there ♥ Mitä teille kuuluu? Mulla on nyt tän vuoden puolella ollut aika "pitkiä" taukoja bloggaamisessa, tai ainakin mun normaaliin pos…\nArki on usein täynnä kiirettä tai ainakin minun arkeni on. Tulee juostua paikasta A paikkaan B ja aina on sata rautaa tulessa. Asioita suorit…\nArvaattekos mitä aihetta tämä postaus käsittelee? Kyllä. Kuningas Alkoholia. Tein vajaa kaksi kuukautta sitten päätöksen lopettaa alkoholin j…


Parlamenttikirjasto: marraskuuta 2008\nLähettänyt Kirjaston blogi-toimitus klo 15.04 2 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nAvoimen koodin ohjelmat kirjastoissa – tulevaisuus on hyötyjen yhdistelyssä\nLibrary 2.0 gang –blogissa on käyty mielenkiintoista keskustelua kirjastoautomaation asiantuntijoiden kesken avoimen lähdekoodin ohjelmien tulevaisuudesta kirjastoissa. Suosittelen kaikille aiheesta kiinnostuneille elokuun blogikirjoituksen yhteyteen liitetyn paneelikeskustelun kuuntelemista. Podcast-lähetys kokoaa hyvin joitakin keskeisiä teemoja avoimen lähdekoodin kirjastojärjestelmien nykyisestä kehitysvaiheesta ja niihin liittyvistä tulevaisuuden odotuksista.\nKiinnostus avoimen lähdekoodin ohjelmiin näyttäisi viime aikoina kasvaneen sovelluksien kehityksen myötä kirjastoissa, jopa monien kaupallisten kirjastojärjestelmien käyttäjien parissa. Viitteitä siihen on myös Marshall Breedingin viime vuonna aiheesta tekemässä kansainvälisessä käyttäjäkyselyssä.\nMyönteistä suhtautumista vaikuttaisi yllättäen olevan myös monien kaupallisten kirjastojärjestelmien tuottajien piirissä – avoimen lähdekoodin järjestelmien tuottajia ei nähdäkään pelkästään kilpailijoina, vaan yhteistyöstä ennakoidaan löytyvän uudenlaisia hyötyjä molemmille osapuolille.\nAvoimuudessa on vetovoimaa\nKirjastojen näkökulmasta avointen lähdekoodin ohjelmien painavimpana etuna on se, että ohjelma on muokattavissa omiin ja eri kirjastojen välillä vaihteleviin tarpeisiin. Räätälöinti on toisaalta myös haaste, sillä se edellyttää ohjelmoinnin osaamista, mikä on tärkeää myös sovelluksen ylläpidossa.\nAvoin asenne ja tiivis yhteisöllisyys, joka avoimen lähdekoodin ohjelmien tuotannolle on tyypillistä, voi etuna tuntua myös vetovoimaisemmalta varsinkin, jos kaupalliselta tuottajalta saatu tuki ja ohjelmakehitys koetaan liian hitaana ja raskasliikkeisenä.\nOmakaan räätälöinti ja tuen nojaaminen yhteyksiin nopealiikkeisten vapaaehtoisverkostojen kanssa ei kuitenkaan ole ongelmatonta. Miten toimitaan esimerkiksi, jos sovelluksen tuki ja ylläpito jää muutamien osaavien ja innostuneiden henkilöiden varaan ja he siirtyvät muihin tehtäviin? Taustalle tarvittaisiinkin vankka ja ainakin sovelluksen elinkaaren ajan työhön sitoutunut tukiverkosto.\nKOHA, Evergreen ja NewGenLib\nKirjastoille avoimen lähdekoodin ohjelmat ovat tuttuja jo vuosien takaa monenlaisina sovelluksina. Kokonaisia avoimeen lähdekoodiin perustuvia kirjastojärjestelmiä on myös otettu käyttöön etenkin kehitysmaissa.\nUNESCO on ollut kirjastoille soveltuvien vapaasti saatavilla olevien ja räätälöitävien ohjelmien kehittäjänä ja tukijana pioneeri – ensimmäisiä sovelluksia kehitettiin jo 1980-luvun puolivälissä. Nykyisellään UNESCO tarjoaa erityisesti kolmea seuraavaa sovellusta kirjastoille: CDS/ISIS (kirjastojen kokoelmatietokantojen tuottamiseen), Greenstone (elektroniseen julkaisemiseen), IDAMS (numeerisen tiedon hallintaan ja data mining-työkaluksi).\nEhkä tunnetuimpia avoimen koodin kirjastojärjestelmiä ovat 2000-luvulla kehitetyt uusiseelantilainen KOHA ja muutama vuosi sitten käyttöön otettu amerikkalainen Evergreen. Jälkimmäinen kehitettiin alkuaan Georgian yleisten kirjastojen kirjastojärjestelmäksi, mutta on sen jälkeen otettu käyttöön 30 kirjastossa USA:ssa ja Kanadassa. Evergreenin käyttäjämäärä kertoo vielä ohjelman käytön olevan verrattain vaatimatonta, sillä parhaiten menestyneiden kaupallisten kirjastojärjestelmien käyttäjämäärä liikkuu tuhansissa.\nNewGenLib on puolestaan syntynyt Kesavan Institute of Information and Knowledge Management (KIIKM) ja intialaisen ohjelmistoyrityksen Verus Solutions Pvt. Limited (VSPL) yhteistyönä Hyderabadissa Intiassa. Ohjelmisto on levinnyt käyttöön yli 120 kirjastoon Intiassa. Ohjelmiston tuottajien mielissä liikkuvat kuitenkin myös mahdollisuudet levittää ohjelmaa Aasiaan, Afrikkaan ja Arabimaihin. Intia sijaitsee heidän kannaltaan myös otollisesti - ohjelmistotuen ja kehittämisen kannalta se on varsin keskeisellä paikalla Aasian horisontista käsin.\nAvointa ohjelmakoodia on varaa rakastaa\nYllättävää kyllä, kaikki näyttävät rakastavan avointa lähdekoodia tällä hetkellä. Library gangin paneelikeskustelu osoittaa, että suhtautuminen avoimen lähdekoodin ohjelmiin myös kaupallisten tuottajien piirissä vaikuttaisi olevan myönteistä ja kiinnostunutta. Avointen ohjelmien markkinaosuus on vielä niin vaatimaton, ettei niitä koeta realistisina kilpailijoina.\nLisäksi näyttäisi olevan odotuksia siihen, että win-win –filosofia olisi osuva toimintamalli tilanteessa. Kaupallisten ja avointen ohjelmien eri osien yhdistelmistä odotetaan löytyvän uudenlaisia markkinaetuja, jos oma ohjelmisto ei kokonaisuudessaan näytä käyvän kaupaksi. Tilanne synnyttää ehkä uudenlaisia bisnesmalleja.\nAvoimet ohjelmat ovat kuitenkin tuomassa aidon kilpailun ja vähintäänkin ravistelemassa markkinoita. Library gangin keskustelussa todetaankin, että melkein viikoittain julkistetaan open source –ohjelmistojen käyttäjäkirjastoja. Ja jos tämä kehitys jatkuu, se ei voi olla vaikuttamatta alan yritysten toimintaan.\nVaikka avoimen lähdekoodin ohjelmat ovat saaneet enemmän huomiota kuin niillä on todellisia käyttäjiä, niiden vaikutusalueen odotetaan nopeasti kasvavan. Ohjelmien osuus tarjolla olevista tietojärjestelmistä on vielä nykyisellään muutamia prosentteja, mutta Library gangin keskustelussa esitetetään, että ohjelmien osuus saattaisi nousta jopa 10-20 % myynnistä seuraavien 2-3 vuoden aikana. Se ravistelisi jo markkinoiden rakenteita.\nWin-win – osia yhdistelemällä jokaiselle jotakin\nErot kaupallisten järjestelmien ja avoimen lähdekoodin ohjelmistojen välillä ovat itse asiassa viime vuosina jo muutoinkin kaventuneet. Myös kaupalliset ohjelmat ovat alkaneet kehittyä "open source" –filosofian tapaan. Avoimet standardit, avoimet rajapinnat ja avoimet arkkitehtuurit ovat olleet markkinointisanastossa jo vuosia.\nSovelluksiin on avointen rakenteiden takia entistä helpommin liitettävissä haluttuja lisäohjelmistoja tai räätälöityä toiminnallisuutta. Vaikka varsinaista ohjelmakoodia ei päästäisikään muokkaamaan, sovellukset ovat tulleet yhteensopivammiksi keskenään.\nTulevaisuuden haasteet näyttäisivät olevan kaupallisten ja avointen ohjelmien yhdistelmissä – siihen eivät riitä vain avoimet toimintamallit, vaan se voi edellyttää myös ohjelmien laajempien osien korvattavuutta haluttaessa muilla malleilla.\nKirjastojärjestelmissä kehitys näkyy jo esimerkiksi tiedonhaun käyttöliittyminä, jotka on voitu rakentaa avoimen lähdekoodin ohjelmina kaupallisten sovellusten päälle. Näistä hyvä esimerkki on VuFind.\nAsian tuo lähemmäksi suomalaisia kirjastoja amerikkalainen Villanovan yliopiston kirjasto, jossa Voyager-kirjastojärjestelmän päälle on rakennettu uudenlainen käyttöliittymä. Voyager-järjestelmähän on käytössä suomalaisilla korkeakoulukirjastoilla ja muutamalla muullakin kirjastolla, kuten Eduskunnan kirjastolla.\nKuten Talin Bingham Library gangin paneelikeskustelun lopuksi toteaa, haaste on yhdistelyssä. Miten saadaan ohjelmien yhdistelmät sopeutumaan kirjastojen kaikkiin tarpeisiin ja kaikille erilaisille kirjastoille? Se kuulostaa verkkoajan toimintamallilta, jossa palvelusta voidaan muotoilla sopivia malleja erilaisille käyttäjäkunnille.\nTunnisteet: avoin lähdekoodi, kirjastojärjestelmät, open source


Nuva ry. nuorisovaltuuston ja ohjaajan tukena\nTurun kaupungilla osallisuuden erityisasiantuntijana työskentelevä Mirja Teräs on toiminut Turun nuorisovaltuuston ohjaajana sen perustamisesta lähtien. Hän kirjoittaa blogissa siitä, miten liiton koulutukset ja ohjaajien tapaamiset ovat vuosien varrella hyödyttäneet nuorisovaltuustoa ja häntä työssään.\nTieni nuvan sihteeristä paikalliseksi kouluttajaksi\nTällä kertaa blogissa tutustutaan liiton kouluttajana toimimiseen! Paikallinen kouluttaja Michaela Jokiniemi kirjoittaa kokemuksistaan ja erityisesti siitä, mitä kouluttajana toimiminen antaa itselle.\nUusi hallitus, uusi maakuntauudistus?\nMitä uusi hallitusohjelma sanoo nuorten vaikutusmahdollisuuksista, maakuntauudistuksesta, ja näiden kahden suhteesta? MaNu-hankkeen työntekijät lukivat Antti Rinteen hallituksen hallitusohjelman ja kertovat, mitä löysivät.


Yksilöllisiä ratkaisuja farmasia, terveys- ja kauneusalan vähittäismyyntiin - ITAB\nYksilöllisiä ratkaisuja terveys- ja kauneusalan vähittäismyyntiin\nTerveys- ja kauneusalan vähittäismyyntiin kohdistuu päivittäin uusia kuluttajatarpeita. Autamme tätä sektoria löytämään uusia yksilöllisiä palvelun ja myynnin ratkaisuja.\nUutta näkökulmaa terveys- ja kauneusalan vähittäismyyntiin\nTerveys-, kauneus- ja apteekkisektorin kuluttajille on tänä päivänä tarjolla paljon enemmän vaihtoehtoja ja vaivattomuutta kuin ennen. Suurin osa tuotteista ja asiantuntemuksesta on saatavilla yhä useammalta kilpailijalta verkossa. Kivijalkamyymälällä on merkittäviä etuja, kuten henkilökohtaisen palvelun ja konkreettisten kokemusten tarjoaminen sekä luottamuksen rakentaminen, mutta sen on oltava oikein kohdennettu toimiakseen. Teemme yhteistyötä brändien kanssa löytääksemme teknologiaa ja älykkäitä ratkaisuja, jotka vastaavat tarpeisiin tehokkuudesta ja vaivattomuudesta.\nAsiakkaidemme ottaessa yhteyttä meihin tarjoamme erilaisia yhteistyömenetelmiä, jotka sopivat heidän missioonsa ja tavoitteisiinsa. Tyypillisesti työskentelemme asiakkaidemme kanssa viimeisimpien kuluttajatrendien analysoimiseksi, jalkaudumme myymälöihin ja järjestämme brändityöpajoja mahdollisuuksien ja tarpeiden kartoittamiseksi. Näiden toimien kautta tunnistettavat myynnin painopisteet ja tavoitteet lisätään sitten toimintasuunnitelmaan.\nKun kehitettävät painopistealueet – tai ehkäpä jopa uudet liikeideat – on määritelty, autamme muuntamaan ne Ratkaisu suunnittelu, muotoiluiksi ja ratkaisuiksi, jotka palvelevat asiakkaita tehokkaammin, säästävät toimintakustannuksia ja kasvattavat myyntiä. Missiomme on varmistaa, että kukin yhteistyömme näkökohta tuo selkeää tuottoa investoidulle pääomalle.\nKeskustelemme mielellämme kivijalkakaupan uusista tuulista. Haluatko tutustua tarkemmin?\nStockmann hyödynsi uutta myymäläilmettä modernin asiakaslähtöisen elämyksen toteuttamiseksi kosmetiikkaosastolleen. Ulkoasua voidaan muuttaa joustavasti muuttuvien trendien mukaisesti, ja erilaisten materiaalien ja esillepanojen kontrasti luo inspiroivan alueen, jossa asiakkaiden on helppo kulkea.\nKun me ITAB:lla autoimme tätä apteekkia uudistamaan tarjoamansa asiakaskokemuksen, varastoinnin robotiikkaratkaisulla kasvatettiin elämyksille käytettävissä oleva alue 95 prosenttiin. Tämä vapautunut tila on jaettu selkeästi erillisiin painopistealueisiin, joiden välissä on huolellisesti harkittuja inspiraation lähteitä. Lineaariset käytävät auttavat asiakkaita löytämään helposti etsimänsä innostaen ostopäätöksiin, jotka piristävät myyntiä. Sisustus ja valaistus on suunniteltu aikaansaamaan elegantti tuotteiden esillepano ja yksinkertainen ja puhdaslinjainen ilme.\nTerveyden ja kauneuden oivalluksia


Paljon Melua Teatterista: Macbettu / Sardegna Teatro & Compagnia Teatropersona, Teatterikesä 8.8.2018\nMacbettu / Sardegna Teatro & Compagnia Teatropersona, Teatterikesä 8.8.2018\nTähän näytelmään ei kyllästy koskaan. Aina joskus sitä miettii saako siitä mikään porukka tai ohjaaja enää uutta irti. Ja aina saa ilahtua. Kyllä nimittäin saa. Tällä kertaa vuorossa oli sardinialainen tuplaporukka Sardegna Teatro ja Compagnia Teatropersona. Esitys oli tekstitetty englanniksi ja suomeksi (Jylhän käännös!) mutta aika hyvin toimi ilmankin.\nTTT:n Eino Salmelaisen näyttämö oli kuuma paikka. Täysi katsomo sai todistaa miten Shakespearen ehkä hienoin näytelmä Macbeth sai todella maskuliinisen käsittelyn kahdeksanhenkiseltä äijäkööriltä. Reilussa puolessatoista tunnissa saadaan puristettua ne tärkeimmät asiat esille. Oleelliset monologit on mukana, mutta paljon porukkaa ja kohtauksia on ymmärrettävästi karsittu. Välillä on pitkiä hetkiä ettei kukaan lavalla puhu mitään. Silti kokoajan tapahtuu.\nTämä esitys on vahva ja väkevä ja pitää katsojan penkin reunalla. Äijälauma meuhkaa ja meininki on välillä kun Jukolassa. Kuin siat röhkivät ja kiljuvat kaukalon äärellä Lady Macbethin tarjoillessa puolialastomille mieskarjuille viinaa. Ääniefektit ovat hetkittäin niin kovalla että pitää laittaa nelosrivillä sormet korviin.\nSardinialaisten Macbettu on brutaali, pelkistetty, äänekäs ja kaunis. Omalla tavallaan. Mukana oli outoa huumoriakin. Nimittäin noitakolmikko. He olivat kuin eri näytelmästä, mutta silti sopivat tähän kuin nenä päähän. Sellaisia noidan arkkityyppejä luutineen, huiveineen ja hameineen. Kumaria ja käkättäviä. Mutta porukka oli kuin Terry Gilliamin animaatiosta! Slapstick ja yleinen häröily oli mummokolmikon salainen ase. Ja toistensa solvaus huoriksi. Noidat toivat kepeyttä muuten kovin raskassoutuiseen esitykseen. Putkahtelevat esille siellä ja täällä, varastaen aina nauruja katsomosta. Tälle noitasakille oma spin-off show! Kevennystä esitykseen toi myös perinteinen portinvartijakohtaus kaksimielisyyksineen.\nMacbettu yhdistelee fyysistä teatteria, tanssia, nykysirkustakin perinteisempään teatteriin. Esitys leikittelee sukupuolilla, ja miesten välisillä suhteilla. Selkään läpsimistä ja halailua on paljon, sellaista äijämeininkiä. Testosteroni likipitäen valuu katsomoon, mutta kyllä tässä välillä herkistytäänkin. Esimerkiksi kun Macduff saa viestin perheensä kohtalosta...\nÄänisuunnittelu oli upeaa kuultavaa. Välillä kuulimme kaukoitähenkistä musiikkia, mutta ihmisten muminat, kovat paukkeet, äänivallin vyöryminen suoraan katsomoon ja lukuisat muut vahvistetut äänet toimivat visuaalisen maailman täydentäjänä. Lava oli muuten varsin pelkistetty. Lavan taustalla neljä metallista pöytää oli nostettu pystyyn, niitä paukuteltiin ja niiden yli kiipeiltiin, ja toki ne välillä palvelivat pöytinäkin. Muita lavasteita ei juuri ollut, yhtä pientä irtotuolia lukuunottamatta. Ja alati kasvavaa irtokivikasaa. Valorekkejä laskettiin katosta muutamankin kerran. Ja valosuunnittelu oli myös nerokasta.\nAlessandro Serra oli nerokas mies kokonaisuuden takana vastaten ohjauksesta, lavastuksesta, valaistuksesta ja puvuista. Mustavalkoiset puvut toimivat hyvin näin maskuliinisessa esityksessä. Yksi mielenkiintoinen elementti lavalla oli jauhopöly tai hiekka tai joku muu sellainen. Siitä pöllähti pilvi aina kun jotain liikkui tai tömäytettiin siihen. Ja sitten tietysti jaloisa rouhiutuu päivällispöydästä kaadetut ohuet leipäset. Yllättäen katsomossa ei kuitenkaan yskitty. Muutenkin katsojat olivat hipihiljaa.\nNäyttelijät vaihtoivat sujuvasti roolista toiseen. Noidasta kuningas Duncaniksi ja takaisin. Macbeth (Giovanni Carruno) ja Banquo (Leonardo Capuano) ovat kaljuja ja karheaäänisiä. Tässä huudellaan myös jonkun verran, ja varsinkin Macbethin äänijänteet ovat kovilla. Karismaa on kyllä ja mies tarttuu rooliinsa kaksin käsin. Vaimonsa kanssa näkyy käsinkosketeltavaa himoa (vaimo lätiköi miehensä kaljua eroottisesti). Monologeissa mies ei ehkä ole ihan vahvimmillaan (Tomorrow-puhe ei saanut minua itkemään), mutta mies on todellakin läsnä lavalla.\nTämän rouva Lady Macbeth (Fulvio Accogli) on myös erittäin karismaattinen, sellaisella verkkaisella tavalla. Uhkaava ja pelottava rouva dominoi miestään (tämän näyttelijä on myös reippaasti pidempi kuin kukaan muu porukassa). Lady on pukeutunut tyköistuvaan, konservatiiviseen mustaan pukuun, joka on napitettu kiireestä kantapäähän. Ladyn mielen pirstoutuminen tapahtuu salakavalan hitaasti, ja lopun itsemurhakohtaus on mykistävä. Kaksi miestä kantaa alastoman ja kippurassa olevan Ladyn lavalle. Tämä suoristautuu äärimmäisen hitaasti, pitkien hiusten valuessa rinnuksille. Hiljalleen hän hivuttautuu lavan takana olevien metallipöytien luokse, kiipeää/nousee ylös ja jää siihen roikkumaan. Huh.\nLady haluaa myös kokea kuolleen Duncanin kanssa viimeisen hetken nousemalla tämän ruumiin päälle kahareisin ja kohottamalla tämän yläruumiin ylös suudeltavaksi. Kärpäset surisevat. Intiimi hetki mutta kovin kalsea.\nJylhän suomennos huvittaa, mutta onneksi osaan tämän näytelmän niin hyvin ettei teksteihin tarvitse juurikaan turvautua. Ja lisäksi on se englanninkielinen teksti myös.\nEsitys jätti paljon yksittäisiä kohtauksia verkkokalvoilleni ikiajoiksi. Banquon haamu kävelemässä äärimmäisen hitaasti ruokapöytää pitkin Macbethin luokse, ruokaleipien ritistessä jalkojen alla. Birnamin metsä lähestymässä (upeat puunaamiot!) lehmänkelloineen. Duncanin murha. Ladyn kuolema. Lopun nyrkinisku kaikumassa korvissani.\nAivan hurjan brutaalia ja upean visuaalista menoa! Pieni traileri esityksestä.\nKuvien copyright Alessandro Serra , kiitoskuva oma.\nTunnisteet: Macbeth, Shakespeare, Tampere, Tampereen Teatterikesä, Teatterikesä


Marraskuiset 2019 - Raskaana - Vanhempien jutut - Libero\nOlen raskaana! Ensimmäinen raskaus meneillään ja nyt viikolla 5+5. Ensi viikolla aika varhaisultraan. Väsymys löysi tänne tällä viikolla sekä myös vatsakivut, vihlaisut ja kivistykset ovat olleet riesana jo 4+2 päivistä asti. Illat olen ihan petipotilas töiden jälkeen kun kivut eivät anna tehdä juuri muuta kuin makoilla. La 12.11. Onko muita marraskuisia?\nTäällä näin esikoista ootellen. Laskettuaika on marraskuun 14pvä\nHeips! Täällä odotellaan omaa esikoista :) Miehellä 6v tytär ennestään. Laskettu on 27.11, eli hilkulla mennään syntyykö marraskuussa vai joulukuussa. Hienosti on sujunut raskaus, jos ei lasketa ensimmäisen kolmanneksen pahoinvointia. Onko muita jotka joutunut tarkempaan seurantaan, koska maha kasvanut yli kasvukäyrien? Kuulemma isän kokoinen vauva tulossa ^^'. Itsellä kaikki arvot kunnossa eikä raskausdiabetestä. Maha vaan valtava.\nHei, täällä ollaan viikolla 30. La 3.11. kolmas tulossa, jännittää kun viimeisestä synnytyksestä 7vuotta. Tämä on meidän ensimmäinen yhteinen. Mulla on kaksi lasta edellisestä liitosta. Olen huomannut että tämä kolmas on ollut vaikeampi raskaus. Nyt liitoskivut ja supistukset ollut napakoita. Paljon joutunut lepäilemään.\nTäällä 23+0 menossa eli 16.11. laskettu aika :) Alkuraskauden oireita ei juurikaan ollut ja vain kuukautisten pois jäännistä tajusin tehdä testin. Eka kolmannes jännäiltiin miehen kanssa kahdestaan ennen kuin läheisille kerrottiin, koska edellinen raskaus oli vuotta aikaisemmin keskeytynyt just ekan kolmanneksen lopulla.\nNyt kuitenkin kaikki vaikuttaisi olevan hyvin! Rakenneultrassa munuaisaltaat hiukan liian suuret mutta oli poika itsekin reippaan kokoinen.\nTätä tulevaa äitiä väsyttää koko ajan älyttömästä ja selkä kipeä, jalat turvoksissa. Töitä ei meinaisi jaksaa tehdä, kun jaloillaan pitäisi koko ajan olla ja motivaatio kadonnut, kun odottelee vaan äitiyslomaa. Olisiko teillä antaa vinkkejä jaksamiseen?\nHeippa vaan, 21+1 tänään menossa ja LA 17.11, esikoistamme odotamme mieheni kanssa. :) Päivä on alkanut jännissä merkeissä sillä aamulla meillä oli rakenneultra, ja vauvalla vaikutti kaikki olevan aivan kunnossa. Ihana helpotus! Sukupuolen olisimme halunneet tietää, mutta kätilön kovista tökinnöistä huolimatta mysteerivauveli piti visusti jalkansa yhdessä. Varpaat tosin melkein suussa, niin kippuralla oli pikkanen. Eli sukupuolta jännitämme varmaankin aivan viimeiseen saakka :)\nHeipa! Esikoista odotellaan, rv 16+6, laskettu aika 27.11. Kaikenlaiset oireet on tähän asti ollut.. alussa pahoinvointia, väsymystä, uupumusta, vatsan kipuja siellä ja täällä :) Nyt sit keskikolmonneksella ilmeni hirveät ennenaikaiset supistukset ja vatsa on koko ajan kovana..laitettu sairaslomalle muutamaksi päiväksi ja sitten ensi viikolla onneksi alkaa kauan odotettu kesäloma :) Toivon että supistukset menisi ohi, yritän olla rentona ja paljon levätä. Vatsa on kasvannut jo aika paljon, vaikka kiloja tuli vain 3 lisä , onko muillakin sama? Onnea marraskuisille!\nHei, täällä Mikkelistä mamma, rv 16+ nyt menossa ja 7.11. laskettu aika. Kolmatta odotellaan! Vanhemmat on jo kohta 9 ja 11 vuotiaat että taukoa ollut nyt välissä 🤗 pientä pahaa oloa oli alkuraskaudessa mutta se onneksi jo väistynyt. Nyt tullut uutena vaivana pissaongelma...ei tahdo aina tulla pissa vaikka rakko kuinka täysi! Lääkäri meinas että normaalia kun kohtu painaa rakkoa....että jospa tuo vielä helpottas! Ei ois enää ku kuukausi töitä ja sit kesäloma! Kesäloman jälkee sit vajaa 2kk töitä ja mammalomalle 😊\nTäällä marraskuisen odottaja Pirkanmaalta :) 20.11 olis näillä laskettu aika ja huomenna alkaa rv 15+0. Kolmatta odotellaan :)\nTäällä rv14 menossa, neljäs lapsi tuloillaan. Laskettu aika 19.11 ja tästä raskaudesta kamala pahoinvointi joka helpotti jo hetkellisesti kunnes alkoi uudestaan, rinnat alkaa muistuttamaan Dolly Partonia ja olo on hyvinkin väsynyt. Töissä pitäisi jaksaa kaikilla mahdollisilla tahdon voimilla, onneks kesäloma kolkuttaa jo lähellä.\nNyt 10+1 ja pahoinvointi on jatkunut jo 5+0 viikolta asti. Yhden sairaslomaviikon joutui viettämään ja tiukkaa tekee työnteko joka päivä.\nKolmas raskaus viikoilla 8+2 menossa tosin ens viikolla ultra, niin tarkentuu ajankohta.\n6.11.19 Tampere laskettu aika. Onko muita Tamperelaisia/Pirkanmaalaisia?\nHeippa täälä kans odotellaan esikoista! LA 28.11 Ja nyt menossa raskaus viikko 7😊 Ensimmäinen neuvola 24.4! Kyllä tämä vielä aika epätodelliselta tuntuu, varsinkin kun oireet ollut aila lieviä että vasta nyt ruvennu tulemaan pahoinvointia! 😊\nSyke näkyi eli kaikki hyvin, pari vkon päästä seuraava etappi, eka nla ja jälkeen nähdään minkä verran pikkunen on kasvanut 😍\nTäällä kans menossa 7+4! Ja eka raskaus menossa. Vähän hullunmyllyä päässä, mutta eiköhän ajatukseen totu jossainvaiheessa :)\nTäällä ollaan 6+6. Varhaisultra viikon päästä ja eka neuvola 15.4. 😊\nMulla on testiviikosta asti ollu kuvottava olo ja väsymys. Nyt viimesen viikon rinnat ollu tosi arat ja pitkään istumine tuntuu mahassa. Iha jäätävä turvotusetei kyl kaua salassa pysy 😁 Molemmin puolin lantioo jomottaa...et saa nähdä mitä tuleman pitää, tämä siis toinen raskaus ja ekassa ei ollu juuri mitään oireita..\nTäällä 5+4, LA 15.11 :) Ja ensimmäinen raskaus. Oireita ei onneksi ole ollut kuin huomattava väsymys, rintojen arkuus ja jumalaton himo suolakurkkuihin joita en ennen edes syönyt :D


Pelko muutoksen edessä - Traumamatka\nPelko muutoksen edessä\nLähettäjä Mona Krekilä | syys 27, 2020 | Eheytyminen | 0\nPelottaako haapaa luopua vahvoista vihreistä lehdistä. Se on saanut koko kesän havista tuulen mukana ja nauttia lämmöstä. Sillä on voimakas runko, pitkä ja ylväs. Sillä on myös tukena kaikki ne vahvat oksat, jotka kannattelevat sitä. Mutta pelottaako sitä kun syksy tulee?\nMua pelottaa, en ole kuin haapa. Olen kyllä ollut kesän lämmössä, mutta syksy ja sen tuomat muutokset ahdistaa ja pelottaa. Selviänkö syksystä haavan lailla. Minun runkoni on heikompi, oksani eivät kestä tätä huolien painoa.\nVai entäs jos minä olen se runko ja minun oksani, jotka mua kannattelee on mun ympärillä olevat ihmiset. Heidän on voima auttaa mua syksyn yli, kun kamppailen haavan tavoin luopumisesta. Minun tulee vain kannatella itseni ja ottaa omat oksani mukaan, niin paljon kuin ne kantavat.\nMutta miksi se sattuu, ihan hirveästi! Taivaskin itkee välillä, vesi sataa voimalla ja kastelee kaiken. Se kaataa, se täyttää saavit ja nujertaa, ja kasvoni ovat märät kyyneleistä. Siltä minun luopumisen tuska tuntuu, se myös murskaa mut pieneksi. Välillä olo muuttuu sumuiseksi ihan kuin syksyn ilmakin, niin pientä tihkusadetta, kylmää harmaata sumua, joka peittää kaiken alleen. En näe eteeni, en näe ulospääsyä tai ratkaisua. Olen siellä syksyisen sumun keskellä.\nHaapa vaihtaa ruskan väriloistoon ja hehkuu keltaisen, oranssin ja punaisen eri värisävyissä, se taitaa nauttia syksystä. Ei varmaaan ollutkaan niin vaikeaa luopua vihreistä lehdistä, kun tilalle tuli jotain vähintään yhtä kaunista. Tätä odotan itsekin.\nKun saan rohkeuden luopua, voin saada joskus tilalle jotain kaunista, toipumisen rauhaa, hiljaisuutta ja hyväksyntää, että nyt on näin. Onko se sitten se minun väriloisto?\nMuutos on aina vaikeaa ja tekee kipeää luopua omasta tutusta. Haapa luopuu vihreydestään, minä teen luopumisen työtä myös. Tekee mieli huutaa. Pelkään, että katkeroidun, pelkään, että vihani sisällä alkaa taas elämään. Mutta koitan luottaa että saan oman väriloiston vielä ja saan pitää sen.\nTalveksi haapa luopuu loistostaan ja vaipuu uneen, talven armoille. Minäkin haluan vaipua uneen, ehkä minun on aika vaipua minuun ja tutustua siihen kuka minä olen ja mitä haluan. Kevään koittaessa haapa kasvattaa uuden vihreyden ympärilleen ja alkaa nauttimaan auringosta. Silloin minäkin tiedän mitä minun tulee tehdä, silloin minunkin edessä on jotain uutta, toivottavasti jotain minulle tarkoitettua hyvää.\nEdellinen Saisinko vain piiloutua?\nSeuraava Kuinka Prinsessa Ruusunen nukahtaa


Videopalveluiden helmiä (Netflix, Viaplay, HBO) | Page 36 | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\nEi tänne sinänsä kuulu, mutta en löytänyt muuta paikkaa äkkiseltään\nRikulta ja Tunnalta jymypaljastus: Madventures saa vihdoin jatkoa - ”Tää tulee oleen ihan hirvee reissu, ihan älytön reissu!”\nNo voihan perse, tänään vapaapäivänä piti saada jotain järkevääkin aikaiseksi, mutta päätin tsekata Netflixiin tänään tulleen Titansin eka jaksoa hetken, ja nyt seitsemän tunnin jälkeen, kun on meneillään kahdeksas jakso voi pohtia oliko sen arvoista. Ja olihan se, vaikka pää vähän kipeä onkin ja maha on täynnä poppareita ja muuta roskaa.\nKyseessä siis Batmanin aisaparista Dick Graysonista eli Robinista ja tämän elämästä Batmanin jälkeen uuden supersankaripoppoon kanssa kertova DC-sarja. Sarja on saanut aika vaihtelevia arvosteluja osakseen, joten olipa aikamoinen yllätys huomata, että taitaa olla paras DC-sarja mitä olen koskaan katsonut. Supersankarisarjoista vain Daredevilin eka kausi vetää vertoja tälle. Muut tämänhetkiset DC-sarjat eli mm. Arrow, The Flash ja Legends of Tomorrow vaikuttavat surkeasti tehdyiltä teinisarjoilta tähän verrattuna. Toki tässä sarjassa on haettukin aikuisempaa tunnelmaa, ja fuckit lentelevät aika usein, mutta kokonaisuutena kaikki vaan on jotenkin aikuisemmin tehtyä, kuin nuo muut DC-sarjat. Niiden takana oleva supertuottaja Greg Berlanti on tuottajana tässäkin, mutta onneksi ei tehty samaan muottiin noiden kanssa.\nNämä ovat tietenkin aina henkilökohtaisia mielipiteitä, mutta hyvin tehtyä kamaahan tämä on. Suurin tekninen ongelma on varmaan tiikerin hieman puolivillainen 3d-mallinnus, mutta tuo on pieni haitta.\nReactions: Sequ, Savage ja B_K\nAi saakeli, olin missannut kokonaan, mulla netflix ilmoittelee vain jos A Good Old Fashioned Orgy elokuva palaa valikoimaan\nTäytyy varmaan tsekkaa viikonloppuna toi Titans. Oletko kerennyt tsekata Daredevilin kolmoskauden? Jos et niin suosittelen, pyyhkii ykköskaudella lattiaa koska vain, vaikka sekin oli todella kova\nDaredevilin kolmas kausi oli tosi hyvä, mutta eka kausi oli kokemuksena hienompi, kun se oli jotain täysin uutta. Muut Netflixin Marvel-sarjat sitten yrittivät kopioida koko konseptin siinä kovinkaan hyvin onnistumatta minkä takia Daredevilin kolmas kausi ei ollut enää niin vaikuttava, vaikka se muuten aika napakymppi olikin.\nKun tuo jenkkilässä julkaistu netflixin hinnankorotus saapuu tännekin, niin taitaa kyl mennä tilaus tauolle. Alkaa tuo 16e/kk kuulostaa jo aika paljolta (tai oletettavasti tuo hinta, eikös nuo ennenkin ole suoraa käännetty dollareista euroiksi)\nAlkaa tuo 16e/kk kuulostaa jo aika paljolta\nHalvemmalla sitten pääsee jos ei tartte UltraHD streamia ja neljää eri ruutua samaan aikaan.\nKyllkähän nuo taalahinnat suoraan on euroiksi vedetty, tai no, sentillä pyöristetty alaspäin eli taitaa parilla eurolla nousta hinnat.\nMut eihän sitä nyt voi alkaa downgradeemaan kun on kerran tottunut [emoji13]\nNo tuntuu siltä et Netflix itsessään downgradee sisältöään.\nViaplayltä Outsiders molemmat kaudet katsottu. Kyllähän tämä oli ihan jees sarja.\nOlikse niin että kolmatta kautta ei tulisi?\nPunisherin toinen kausi putkahti tänään Netflixiin. Eka kausi oli ihan jees, sitä tuttua Netflix/Marvel-kamaa, tosin lähempänä Daredeviliä kuin Iron Fistiä eli keskinkertaista hieman laadukkaampaa, mutta itsellä tämä toisen kauden eka osa ei kyllä iskenyt. Loppuunkuluneita kliseitä kliseiden perään ja tappelukohtaukset lähinnä ärsyttivät. Jo ekan kauden Daredevilissä tappelukohtaukset olivat liian kaavamaisia, vaikkakin hyvin koreogrofioituja. Nyt kun samaa meininkiä on nähnyt kymmeniä kertoja tulee vaan mieleen, että eipä ihme, että Netflix lopettaa kaikki Marvel-sarjansa. Tai no, tämän Punisherin kohdalla asiat ovat vielä auki, kun ilmeisesti diili ei ole ihan samanlainen kuin muiden sarjojen kanssa. No, joka tapauksessa yritän uudelleen Punisherin toista kautta, kun en ole näin kriittisellä päällä.\nToinen mainittava paluu Netflixliin on Star Trek: Discoveryn toisen kauden eka osa. Sarjaa esitetään viikoittain USA:n kanssa samaan tahtiin. En tiedä kuvittelinko, mutta katsoin hieman tuota ekaa osaa ja meininki tuntui hiukan heppoisemmalta kuin eka kaudella. Sen tiedän, että eka kauden alussa mukana ollut ja ilmeisesti koko kauden tarinan suunnitellut Bryan Fuller (Hannibal, American Gods) jäi pois messistä jo kesken eka kauden teon. Saa nähdä miten tilanne kehittyy. En ole varsinaisesti ikinä ollut mikään Star Trek-fani ollut, mutta pidin eka kaudesta.\nTrue Detectiven 3. kauden eka jakso katsottu. Lupaava alku, aion katsoa lisääkin.\nJuu, on saanut helvetisti kehuja! Verrattu jopa ekaan kauteen! Me aletaan aina sarjaa kattoon, kun voi koko sarjan kattoon putkeen.\nReactions: AlpinaD10 ja Arvo\nEi se kauas jää ekasta kaudesta. Koskahan uskaltaisin katsoa kakkoskauden? Sitä kun on niin haukuttu ja suomittu.\nIte tykkään dokkareista ihan hitosti ja Yleltähän noita välillä tulee ihan hyviä.\nAreenasta Historia: Amerikka värikuvissa\nKatso Jakso 2: 1930-luku Yle Areenassa:\nJa yks jännityssarja Syntinen josta just alkoi toinen kausi:\nKatso Jakso 1 Yle Areenassa:\nItse pidin Usan hiekkamyrskyistä 30-luvulla kertovasta dokumentista paljon, ehkä sopii sinullekin?\nReactions: massimo ja MGM\nEscape at Dannemora HBO:lta katsottu ja oli varsin hyvä Tänään sitten Punisherin 2 kausi tulille\nSyntisen 1 kausi oli yllättävän hyvä.\nTuo ei näytä olevan katsottavissa enää. En ainakaan Areenasta sitä löydä, mut saattaa kyl olla, että olen tuon nähnytkin.\nEiköhän tuo joskus tule uusintakierrokselle\nThe Punisherin 2 kausi katsottu ja oli huomattavasti paljon parempi mitä 1 kausi.


Yleistulostus -käyttäjäasetusten määrittäminen\nYleistulostus -käyttäjäasetusten määrittäminen\nMääritä nämä asetukset, jos haluat hallita käyttäjäautentikoinnilla autentikoituja käyttäjiä ja heihin yhdistettyjä Yleistulostus -tulostustöitä. Yleistulostus -toimintoa voi käyttää myös näitä asetuksia määrittämättä.\nJärjestelmänvalvojan asettama CSV-tiedoston avulla\nKäynnistä Remote UI (Etäkäyttöliittymä) -sovellus.\nValitse portaalisivulla [Settings/Registration].\nAnna [User Name for Universal Print:] kohtaan [Information for Universal Print].\nAnna kohtaan [User Name for Universal Print:] sähköpostiosoite tai puhelinnumero, jota käytetään Microsoft 365 -tilillä.\nValitse asetettavalle käyttäjälle [Edit...].\nJos Yleistulostus -käyttäjää ei ole rekisteröity\nNapsauta [Add User] ja rekisteröi käyttäjän tiedot. Kun käyttäjän tietoja rekisteröidään, anna [User Name for Universal Print:] kohtaan [Information for Universal Print].\nKäyttäjäautentikointi-käyttäjät voi yhdistää Microsoft 365 -tiliin CSV-tiedostoa muokkaamalla.\nValitse [User Management] [Authentication Management] [Settings for Universal Print].\nValitse [Start Exporting].\nJos johonkin Microsoft 365 -tiliin ei ole yhdistetty käyttäjätietoja, asetuksia ei voi määrittää CSV-tiedoston avulla. Napsauta [Add Association...], lisää yhdistetty käyttäjä ja napsauta sitten [Start Exporting].\nViedyn CSV-tiedoston muokkaaminen\nKirjoita rekisteröidyn käyttäjän nimi kohtaan "mcp_uid".\nAnna kohtaan "azureaccount_name" sähköpostiosoite tai puhelinnumero, jota käytetään Microsoft 365 -tilillä.\nValitse [Import...] ja määritä vaiheessa 5 muokattu tiedosto.\nValitse [Start Importing].\nJos todennustapana on [Picture Login] ja asetuksen [User Registration Method:] arvo on [Register Automatically When Job Is Received], seuraavat tiedot tallennetaan käyttäjätietoina työlle, jonka suorittaa Microsoft 365 -tili nimeltään "user1@example.com".\nKäyttäjätietokantaan tallennetut asetukset\nMicrosoft 365 -tili: example.com\nKuvakirjautumisen kirjautumisnäytössä näytetyt tiedot\nKun asetuksen <Salli @-merkki käyttäjänimessä> arvoksi asetetaan <Kyllä>, voit rekisteröidä käyttäjänimeksi sähköpostiosoitteen "user1@example.com".\nKun tulostat, kirjaudu sisään valitsemalla käyttöpaneelissa "user1@example.com" valitse <Tulostus> suorita tulostus.\n> Muutoksia toimintoihin > Yleistulostus -tuki (Ver. 3.11-) > Yleistulostus -käyttäjäasetusten määrittäminen


Näkökulma: Kokoomus on Kataisen panttivanki\nKokoomus on Kataisen panttivanki\nTiistai 5.11.2013 klo 11.05\nKokoomuksen kannatus tuskin nousee ennen Kataisen ilmoitusta, kirjoittaa Iltalehden Juha Keskinen.\nPuheenjohtaja, pääministeri Jyrki Kataisesta on tullut "rampa ankka". Käsitteellä tarkoitetaan tilannetta, jossa poliitikko on menettänyt merkittävän osan poliittisesta uskottavasta toimintakyvystään. Näin käy usein poliitikolle, jonka tiedetään tai epäillään olevan lähdössä muihin tehtäviin. Katainen on luvannut kertoa jatkosuunnitelmistaan ensi keväänä. Kaikki kuitenkin viittaa siihen, että hän tähyilee korkeita EU-tehtäviä.\nJos näin on, niin Katainen ei ole seuraavissa eduskuntavaaleissa ehdolla jatkamaan pääministerinä. Katainen ei myöskään johtaisi kokoomusta seuraavassa eduskuntavaalikampanjassa. Tässä suhteessa Kataisen ja kokoomuksen tilanne poikkeaa ratkaisevasti kolmesta muusta suuresta puolueesta. Keskusta on menossa vaaleihin uuden suosikkipuheenjohtajansa Juha Sipilän johdolla. Perussuomalaisten Timo Soini hylkäsi näyttävästi Euroopan poliittiset kentät pyrkiäkseen pääministeriksi eduskuntavaalien kautta. SDP:n puheenjohtaja Jutta Urpilainen ilmoitti hyvissä ajoin pyrkivänsä jatkamaan puolueensa puheenjohtajana ja tavoittelee näin pääministerin asemaa 2015.\nKokoomuksen heikkoon kannatuskehitykseen tuskin saadaan suurempaa muutosta ennen kuin tilanne puolueen johdossa selkiytyy. Puheenjohtaja Katainen ilmoittaa joko pyrkivänsä eduskuntavaalien kautta jatkamaan pääministerinä tai kertoo muista suunnitelmistaan. Viimeksi mainitussa vaihtoehdossa kokoomus joutuu valitsemaan uuden puheenjohtajan. Tilanteen selkiytymisellä sinänsä olisi varmastikin kokoomuksen kannatusta tukevoittava vaikutus. Sen sijaan uuden puheenjohtajan persoona saattaa vaikuttaa alas- tai ylöspäin kannatuksessa. Kokoomus on Kataisen panttivanki kunnes hänen suuunnitelmansa selkenevät.\nKataisen aseman heikkeneminen näyttää vaikuttavan myös kokoomuksen asemaan hallituksessa ja hallituspolitiikassa. Hallitus ei työskentele senkään vertaa yhteistyössä kuin aiemmin. Ministerit hoitavat omia asioitaan kuin hallituksen viimeinen päivä olisi jo tiedossa. Politiikkaa tosin tehdään myös toisten ministereiden tontilla. Kataisen hallituksen veropolitiikan kukkaset kukkivat. Ulkomaisille data-jäteille luvataan sähkön veroalea kun ne olisivat tulossa Suomeen muutenkin. Tavallisten kansalaisten verotus sen sijaan kiristyy. Kovin falskilta tuntuu myös pääministerin huoli sananvapaudesta ja kaupallisen lehdistön tilanteesta kun Kataisen hallitus on ensin itse läväyttänyt sanomalehdet verolle.


Keimolan moottorirata – Wikipedia\nKoordinaatit: 60°19′08.4″N, 24°49′55.2″E\n(Ohjattu sivulta Keimolan moottoristadion)\nRadan pituus 3,3 km\nRataennätys 1.11,74 ( Leo Kinnunen, AAW Racing Team, 1972)\nSuurimmat tapahtumat Formula 2, Formula Vee, Interserie\nMaalisuora Nesteen kaarelta etelään päin syksyllä 2005\nKeimolan moottorirata oli Vantaan Keimolassa sijainnut moottorirata ja -stadion. Radan perusti kilpa-autolegenda Curt Lincoln vuonna 1965 ja se avattiin 12. kesäkuuta 1966. Radan pituus oli noin 3,3 kilometriä ja pelkkä pääsuora oli kilometrin mittainen. Radan leveys oli vaihdellen 9–15 metriä. Keimolassa järjestettiin usein F2-kilpailuja. Keimolassa on ajanut monia F1-legendoja, kuten Jim Clark, Graham Hill, Jack Brabham, Jochen Rindt ja Denny Hulme. Radalla aloittelivat uraansa myös myöhemmät suomalaiset F1-kuljettajat Keke Rosberg, Jyrki Järvilehto, Mika Häkkinen ja Mika Salo, kolme viimeksi mainittua mikroautoilla, Rosberg myös suuremmilla ajokeilla.\nKeimolan moottoriradan omisti aluksi Curt Lincolnin oma yhtiö. Vuonna 1968 sen osti Wihuri-yhtymä, jonka toimitusjohtaja Antti Aarnio-Wihuri oli innokas autourheilun harrastaja. Wihuri perusti radan toiminnan pyörittämistä varten tytäryhtiön, jonka toimitusjohtajana oli Wihuri-yhtymän Volkswagen-osaston markkinointipäällikkö Lasse Laakso. Jouduttuaan talousvaikeuksiin Wihuri myi radan vuonna 1982 Sanoma Oy:lle, jonka omistuksessa rata oli 2010-luvulle asti. Rata joutui vaikeuksiin 1970-luvulla ympäristökriisin, rata-autoilun saaman vähäisen arvostuksen, lähistön asukkaiden valitusten sekä kunnostamattomuuden vuoksi. Keimolan moottoristadion suljettiin lopulta syksyllä 1978. Rata hylättiin ja se sai rapistua sekä hautautua metsän sisään. 1980-luvun lopulla se tuhottiin ajokelvottomaksi.\nRadan paikalle alettiin rakentaa vuonna 2015 Keimolanmäen asuntoaluetta. Asuinalueen kadut tulevat noudattamaan moottoriradan ratalinjauksia. Edelleen pystyssä oleva radan valvontatorni sisällytetään osaksi asuinalueelle rakennettavaa aukiota. Torni sisältyy vuoden 2002 Vantaan kaupunginmuseon laatimaan suojeltavien kohteiden luetteloon. Muut ratarakennelmat ovat purettu jo kauan sitten.\n1.3 Keimola Rock\n1.6 Sulkemisen jälkeen\nRata ilmakuvassa vuodelta 1966.\nRatkaiseva tekijä Keimolan moottoriradan perustamiseen oli suomalaisten tuolloin suuri kiinnostus autourheilua kohtaan. Helsingissä Eläintarhanajoja ei vuonna 1963 tapahtuneen onnettomuuden jälkeen enää voitu järjestää. Eläintarhan radan korvaajaa suunniteltiin Tikkurilaan, Tattarisuolle ja Seutulaan. Hankkeen puuhamiehenä toimi Curt Lincoln, joka oli aikansa tunnetuin kilpa-autoilija. Lincoln löysi ratahankkeelle tukijoiksi Yleisradion, Nesteen ja Sanoma Oyn. Radan rakentaminen maksoi noin kolme miljoonaa markkaa. Rataa alettiin rakentaa metsäiseen maastoon, silloiseen Helsingin maalaiskuntaan syyskuun alussa 1965. Rakennustöitä viivästyttivät ankara talvi ja useat vastoinkäymiset. Terveystarkastaja uhkasi kieltää avajaiset, koska radalle ei ollut rakennettu tarpeeksi vessoja. Rakennusmiehet paiskivat töitä koko avajaisia edeltävän yön saadakseen puutteet täytettyä.\nRadan maamerkiksi ja tunnetuimmaksi rakennukseksi kohosi 16 metriä korkea valvontatorni. Kolmekerroksisesta tornista oli esteetön näköala kaikkialle radalle. Radan tietyt osat nimettiin mainostajien mukaan. Tunnetuimmat mutkat olivat Currenkurvat, VW- ja BP-kaarteet sekä makkaramainoksen mukaan nimetty Saunalenkki. Osa radanvarrella sijainneista mainoksista tulivat myös tunnetuiksi, kuten suuri Nortti-tupakkaa mainostanut tupakka-aski sekä Nestettä mainostanut radan yli kulkenut kaari. Radalla oli kahdeksan kaarretta ja selviä korkeuseroja. Rata-alueen kokonaispinta-ala oli 52 hehtaaria. Se voitiin tarvittaessa jakaa valvontatornin kohdalta kahteen osaan. Radan reunoilla oli alun perin 15 metrin levyiset tasoitetut turva-alueet ja katsomot oli eristetty radasta panssariverkkoaidoin.\nKeimolan moottoriradan avajaispäivä oli 12. kesäkuuta 1966. Radalla järjestettiin kisoja viritetyillä vakioautoilla, moottoripyörillä, ja ajettiin myös 500 kilometrin kestävyysajoja. Avajaiskisojen kohokohta oli F3-luokan lähtö. Rata oli vielä hieman keskeneräinen avajaisissa. 1960-luvulla radalla järjestettiin kisoja enimmäkseen talkootöillä. Järjestelyt olivat sen mukaiset. Liikenne radalle ruuhkautui aina. Järjestyksenvalvojiksi pestattiin varusmiehiä.\nFormula 1 -kisaa radalla ei koskaan nähty, vaikka radan profiili soveltuu sellaiseen käyttöön hyvin, mutta F2-kilpailuja Keimolassa järjestettiin usein. Keimola sai huomiota siellä järjestetyistä Formula Vee-kilpailuista. Rata ikuistettiin loiston päivinään Risto Jarvan elokuvaan Bensaa suonissa, jonka kohtauksista osa kuvattiin Keimolassa vuonna 1969. Radan historian kohokohta oli prototyyppien EM-sarja, Interserien osakilpailu. Ne ajettiin Keimolassa vuosina 1970-1972. AAW-tallin Leo Kinnunen ajoi täyden sarjan kausina 1971-1973 ja voitti mestaruuden joka vuosi. Leo Kinnusella on hallussaan myös Keimolan moottoriradan kierrosennätys, jonka hän ajoi viimeisessä Keimolan Interserie-osakilpailussa 1972 Porsche 917/10 TC:lla. Kinnusen kierrosaika oli 1 min ja 11,74 sek. Se vastaa keskinopeutta 165,4 km/h.\nVoittajat Keimola Interserie kilpailuissa\n1969 Jochen Rindt Porsche 908\n1970 Gijs van Lennep Porsche 917 50 1:04:27.750\n1971 Leo Kinnunen Porsche 917 70 1:26:07.190\n1972 Leo Kinnunen Porsche 917 70 1:34:23.350\nKeimolan moottoriradan osti Wihuri-yhtymä vuonna 1968. Curt Lincolnille radan pyörittäminen oli käynyt taloudellisesti liian raskaaksi. Wihuri laajensi radan toimintaa ja siellä alettiin järjestää juhlia sekä festivaaleja. Vuonna 1969 järjestettiin juhannusjuhlat, joilla esiintyi The Beach Boys.\nKeimola Rock[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nVuosina 1972 ja 1973 Keimolassa järjestettiin rockfestivaalit Keimola Rock, mutta niiden menestys jäi odotettua huonommaksi. Syynä tähän oli sääolosuhteet sekä järjestäjän luomat huonot puitteet. Myös lipun hintaa suhteessa ohjelmaan ja tapahtumajärjestelyihin pidettiin kalliina. Vuoden 1972 esiintyjiä olivat muiden muassa Supertramp, Juicy Lucy, Chicken Shack ja irlantilainen Tír na nÓg sekä suomalaiset Tasavallan Presidentti, Wigwam ja Jussi Raittisen yhtye. Vuonna 1973 lavalle nousivat Fairport Convention, Edgar Broughton Band, Hookfoot ja The Pretty Things sekä kotimaisista muun muassa Pepe & Paradise. Hurriganes esiintyi molemmissa Keimola-Rockeissa. Keimolassa nähty yhtyeen hurja lavashow teki vaikutuksen Love Recordsin tuotantopäällikköön, ja syntyi levytysopimus ja yhtye nousi Suomen rockin eturiviin. Tapahtuman järjestäjät vedättivät alihankkijoita vuonna 1973 niin, että äänentoistosta vastannut Matti Sarapaltio on kertonut jääneensä MS-Audiotron-yhtiöineen ilman sovittua 4 000 markan palkkiota. 1960-luvun lopulla Keimolassa kokeiltiin myös drive-in-elokuvateatteria, mutta sen toiminta loppui lyhyeen syysmyrskyn tuhottua valkokankaan.\nMoottoristadionin yhteyteen rakennettiin mikroautorata. Se oli Mika Häkkisen ja Mika Salon kotirata, jossa tulevat autourheilun mestarit aloittelivat uraansa. Radan viimeisinä vuosina Keimolassa ajettiin myös uudenlaisia kisoja, kuten kiihdytysajoja sekä rallicrossia. Ensimmäinen rallicross-osakilpailu, Keimolan RC, ajettiin 9. kesäkuuta 1974. Kyseessä oli EM-osakilpailu. Seuraavana kisana EM-osakilpailun lisäksi ajettiin myös suomalainen Teboil-cross-kilpailu. Vuonna 1974 ajettiin täysimittaisella radalla, mutta jo vuodeksi 1975 rataa oli lyhennetty.\nKeimola EM-osakilpailun voittajat\n1974 Björn Waldegård Porsche Carrera RSR\n1975 Dick Riefel VW 1303S (Porsche Carreran moottori)\n1976 Franz Wurz Lancia Stratos\n1977 Herbert Grünsteidl Alpine A310 V6\n1978 Per-Inge Walfridsson Volvo 343 TC\n1978 Olle Arnesson Porsche Carrera GT\nKiihdytyskilpailut[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nSuomen ensimmäinen kiihdytyskilpailu ajettiin Keimolassa vuonna 1975, ja sen järjesti Finnish Hot Rod Association. Varttimailin pätkä rakennettiin Keimolan radan pääsuoralle mutta sitä ajettiin eri suuntaan kuin normaalisti, lähtöviiva oli radan eteläpäässä ja maaliviiva normaalin starttiviivan kohdilla. Tämä pilasi radan pinnoituksen, eikä sitä korjattu koskaan. Nopeimman ajan kilpailussa ajoi Jorma Päivärinta Kawasaki 750 -moottoripyörällä (11,16 s). Nopein katurekisterissä oleva auto oli Urpo Lahtisen ohjaama Mercedes-Benz Waxenberger automaatti (14,42 s) ja nopein jenkkiauto Kai Svenssonin Dodge Charger (14,89 s). Vuonna 1974 toimineen kilpa-autotalli AAW Racing Teamin testiajot ajettiin Keimolassa.\nNesteen kaaren palasia radan reunassa syksyllä 2005\nKesäkuussa 1978 Keimolassa järjestetyt Autourheiluliiton Vauhtikisat olivat viimeiset viralliset Keimolassa ajetut kisat. Radan kunto oli huonontunut. Alun perin radan ympäristö oli soraa, jota ei siistitty avajaisiin vaan jätettiin viimeistelemättä. 1970-luvulla alueella alkoi kasvaa heinää ja pajukkoa. Katsomoita purettiin yleisökadon ja niiden huonon kunnon vuoksi.\nWihuri-yhtymä joutui lopettamaan investoinnit Keimolaan, koska autokilpailutoiminnalla ei saatu tarpeeksi tuottoja radan ylläpitoon. Sittemmin ilmoitettiin toiminnan painopisteen siirtyvän pois autourheilusta mm. koeajotoimintaan, ajoharjoitteluun sekä esittelyihin. Tupakkamainonnan kieltäminen kadotti monta sponsoria. Uusi Hämeenlinnaan rakennettu Ahveniston moottorirata menestyi Keimolaa paremmin.\nKeimolan viimeinen tapahtuma oli peruuttamisen maailmanennätys lokakuussa 1978. Tekniikan Maailma- ja Vauhdin Maailma -lehtien toimittajat päättivät rikkoa silloin tanskalaisten hallussa olleen yhtäjaksoisen peruuttamisen maailmanennätyksen, joka oli 386 kilometriä. Keimolaan tuotiin 20. lokakuuta neljä kuljettajaa, mekaanikot ja Volvo 343 -henkilöauto, jossa oli Variomatic-automaattivaihteisto. Sen ansiosta autolla pystyi ajamaan yhtä kovaa etu- ja takaperin. Rataa kierrettiin yhden vuorokauden aikana 533 kertaa ja kilometrejä kertyi miltei 1770, mikä ylitti aikaisemman ennätyksen yli nelinkertaisesti. Keimolan moottoriradan toiminta päättyi tämän ennätyksen tekoon.\nTekniikan Maailma- ja Tuulilasi-lehdet suorittivat Keimolan radalla sen toiminta-aikana runsaasti uusien auto- ja moottoripyörämallien testiajoja.\nSulkemisen jälkeen[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nValvontatorni syksyllä 2005\nKeimolan moottoristadion hylättiin sulkemisensa jälkeen. Kasvillisuus valtasi ensin sen reuna-alueet ja myöhemmin itse radankin. Mikroautorata ja varikkoalue vuokrattiin varastoalueeksi ja autokorjaamon käyttöön vuonna 1982. Samana vuonna Sanoma Oy osti moottoriradan, jonka paikalle suunniteltiin painotaloa, jota ei kuitenkaan lopulta rakennettu Keimolaan. Nuoriso yritti 1980-luvun puolivälissä saada rataa käyttöönsä, mutta kaikki pyynnöt tyrmättiin. Lopulta he mursivat radan portin ja puhdistivat sen asfaltin. He alkoivat järjestää luvatta "kuutamoajeluja". Poliisi ja mikroautoradalla toimineen autokorjaamon henkilökunta yrittivät välillä estää ajeluja, mutta tuloksetta.\nKuutamoajelut loppuivat toukokuussa 1988, kun 16-vuotias harrastaja törmäsi Keimolassa hirveen ja loukkaantui vakavasti. Radan omistaja katkaisi radan kaivamalla sen poikki ojia. Harrastajat kuitenkin täyttivät ojat läheisen Hämeenlinnanväylän työmaalta lainatulla työkoneella. Keväällä 1989 radalle ilmestyi auraa vetänyt traktori, joka jyrsi radan asfaltin rikki. Tämän jälkeen Keimolassa ei ole enää ajettu. Rata sijaitsi pitkään metsän sisään hautautuneena Hämeenlinnanväylän länsipuolella runsaat kaksi kilometriä Kehä III:lta pohjoiseen vastapäätä Kivistön omakotialuetta. Moottoriradasta tuli ulkoilumaastoa. Nuoriso oleskeli valvontatornissa ja maalasivat sen täyteen graffiteja. Vanhempi väestö lenkkeili ja ulkoilutti koiriaan Keimolassa, sekä keräsivät sieltä sieniä ja marjoja.\nKesällä 1998 Keimola palasi ihmisten huulille, kun Helsingin Sanomat julkaisi muisteluartikkelin moottoristadionista. Artikkelissa kerrottiin radan purkutöiden alkavan kuluvan vuoden aikana. Autourheilun ystävät vaativat Keimolan suojelemista ja korostivat sen merkitystä suomalaisessa urheiluhistoriassa. Luonnon ja ympäristön oikeuksia ajavat pitivät kasvillisuuden valtaamaa Keimolaa kuitenkin hyvänä asiana. Rappioituneet varikkorakennelmat, katsomot, mainokset ja rataa-alueen kiertänyt lauta-aita purettiin syksyllä 1998. Valvontatorni ja itse rata saivat säästyä.\nKirjan nimeltä "Keimola, Moottoristadion joka melkein katosi" lopussa mainitaan, että käytännössä radan osittainenkaan uudelleenavaaminen olisi liiketaloudellisesti ja ympäristösyistä täysin epätodennäköistä.\nVuonna 1996 Lassila & Tikanoja perusti vanhalle varikolle käytettyjen renkaiden kierrätyskeskuksen, jossa rengasmateriaalia rouhittiin uusiokäyttöön. Rengasvarasto sijaitsi verkkoaidan suojaamana valvontatornin edessä. Renkaiden määrä kasvoi vuosi vuodelta, ja lopulta vuonna 2002 kasa alkoi valua aidan yli. Rengasvarasto syttyi palamaan 2. tammikuuta 2004. Varaston 150 000 rengasta paloivat päiväkausia. Palon lopullinen sammuttaminen onnistui vasta, kun sulava rengasvuori peitettiin maansiirtokoneiden avulla hiekan alle. Palon alkuvaiheessa rengaspalon kuumuus levisi myös valvontatorniin ja tuhosi varikonpuoleiset ulkoseinien puukehikot. Kehikkojen ympärillä olleet lasit ja tornin ovi on rikottu jo 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa. Raunioksi muuttuneen tornin puurakenteiden jäännökset purettiin vuonna 2005.\nTornin kyljessä näkyvät vanhat mainostekstit syksyllä 2005\nMetsän keskelle rakennettua huonokuntoista tietä muistuttanut hylätty Keimola on kiehtonut monia ihmisiä tähän päivään asti. Vuonna 2008 toiminta radan mikroautoradalla ja varikkoalueella päättyi ja moottoristadion autioitui useaksi vuodeksi. Keväällä 2015 moottoristadionin paikalle alettiin rakentaa Keimolanmäen asuinaluetta. Alueella Keimolan historiaa tulee näkymään radan linjauksia noudattavien uusien teiden muodossa. Radan symboliksi muodostunut valvontatorni aiotaan kunnostaa ja jättää paikalleen myös Keimolanmäen symboliksi. Ensimmäiset asukkaat ovat muuttaneet asuinalueelle kesällä 2016.\n↑ Siltala ym., 1999, s. 86.\n↑ Siltala–Alkio–Debner: Keimola – Moottoristadion joka melkein katosi, s. 6–7. Teekkarien Autopalvelu 1999, Helsinki.\n↑ Siltala ym., 1999, s. 6–7.\n↑ Siltala ym., 1999, s. 10.\n↑ Karvonen, Lauri: Märkä sähkö soi vaisusti Keimolassa. Helsingin Sanomat, 14.8.1972, s. 13. Näköislehden aukeama (tilaajille).\n↑ Aurinko pelasti Keimola-rockin. Helsingin Sanomat, 14.8.1972, s. 13. Näköislehden aukeama (tilaajille).\n↑ Keimola on kolkko. Moottorirata-rock ei sykähdyttänyt. Helsingin Sanomat, 30.7.1973, s. 12. Näköislehden aukeama (tilaajille).\n↑ Siltala ym., 1999, s. 46–48.\n↑ Kortelainen, Kari: ”Kuka toi v**un beduiini on?” – suomalaisen lavaäänentoiston guru Matti Sarapaltio pisti myymälässä kukkoilleen Remun ruotuun Tekniikka & Talous. 13.5.2019. Viitattu 13.5.2019.\n↑ Siltala ym., 1999, s. 64–65.\n↑ Siltala ym., 1999, s. 66.\n↑ Siltala ym., 1999, s. 67–68.\n↑ Siltala ym., 1999, s. 83.\nHeikki Siltala – Martti Alkio – Jari Debner: Keimola – Moottoristadion joka melkein katosi. Helsinki: Teekkarien Autopalvelu, 1999. ISBN 952-5089-47-9.\nKeimola Circuit 1966–78 : Keimolan moottoristadion ja Keimolanmäen alue – (lähes) koko stoori. Scuderia Naftalin, 2016.\nMitä-Missä-Milloin, Kansalaisen vuosikirja 1967, s. 256–257. Helsinki: Otava, 1966.\nKuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keimolan moottorirata Wikimedia Commonsissa\nKeimola – moottoristadion joka melkein katosi\nHelsingin Sanomat 1.3.2015\nYLE Elävä arkisto: Keimola\nIlmakuva moottoriradasta (Kansalaisen karttapaikka)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Keimolan_moottorirata&oldid=18148599”\nSivua on viimeksi muutettu 13. toukokuuta 2019 kello 12.08.


DDT PLAYS THE BLUES — Aleksanterin teatteri\nPerinteistä jazzia soittavan orkesterin musiikilliset juuret ulottuvat 1910-luvun New Orleansista aina 1950-luvulle. Bändin musiikissa on vaikutteita koko jazzin historian ajalta, mutta musiikillisena lähtökohtana on aina ollut luoda omintakeinen DDT-soundi.\nKonsertti on orkesterin kunnianosoitus New Orleansin jazzin juurille – bluesille. Mukana myös tenorisaksofonisti Joonatan Rautio ja laulusolisti Jussi Raittinen. Konsertti on samalla DDT:n uuden CD-levyn julkistuskonsertti.\n*DDT Plays the Blues - levy lunastetaan paikan päällä. Levy irtomyynnissä 20 €


Ydinsulkusopimus on rikki - Rauhanpuolustajat\nTuliko ydinsulkusopimusneuvotteluista täydellinen pannukakku eli miten sopimukseen sitoutumaton valtio kykeni estämään koko loppuasiakirjan hyväksymisen ja mitä kuitenkin on saavutettu?\n1960-luvulla maailma oli havahtunut ydinaseiden uhkaan ja asevarustelun kiihtymiseen. Atomiaseita oli jo viidellä valtiolla. Niiden leviämisen estäminen oli kaikkien (sekä ydinasevaltioiden että muiden) intressissä. Irlannin aloitteesta käynnistettiin neuvottelut, ja ydinsulkusopimus (Nuclear Proliferation Treaty, NPT) solmittiin vuonna 1968. Siinä sovittiin, että tuolloin ydinaseettomat valtiot sitoutuvat olemaan hankkimatta ydinaseita, ja viisi ydinasevaltiota sitoutui hyvässä uskossa (in good faith) luopumaan aseistaan neuvotteluteitse. Samalla ydinaseettomille maille taattiin oikeus ydinvoiman rauhanomaiseen käyttöön. Israel, Intia ja Pakistan eivät ole mukana ydinsulkusopimuksessa, ja Pohjois-Korea on myöhemmin irtisanoutunut siitä.\nYdinsulkusopimus ei tunnetusti ole onnistunut estämään ydinaseiden leviämistä. Intia ja Pakistan pitävät kumpikin hallussaan 50-100:aa ydinasetta, Pohjois-Korealla on ilmeisesti muutamia ydinpommeja, ja Israelilla arvellaan myös olevan usean kymmenen ydinaseen arsenaali, vaikka maa ei tätä virallisesti ole myöntänyt.\nSopimuksen alkuperäiset ydinasevallat Venäjä, Yhdysvallat, Britannia, Ranska ja Kiina ovat kyllä vähentäneet ydinaseidensa määrää, mutta niillä ei näytä olevan pienintäkään aikomusta luopua näistä kokonaan. Viime aikoina on monissa maissa alkanut merkittävä asearsenaalin modernisoiminen ja tehostaminen, ja ydinaseilla uhkaaminen on palannut kansainväliseen politiikkaan.\nSamanaikaisesti ydinaseettomien maiden ja kansalaisyhteiskunnan huoli ydinsodan uhkasta on kasvanut. Monet kansalaisjärjestöt kuten kansainvälinen Punainen Risti sekä useat valtiot ovat aktivoituneet vaatimaan ydinaseiden kieltämistä ja täydellistä hävittämistä. Keskustelun painopiste on siirtynyt teknisistä seikoista (ohjusten kantomatkoista ja megatonneista) ydinaseiden humanitaarisiin vaikutuksiin. Viime vuosina on järjestetty kolme laajaa kansainvälistä valtioiden välistä kongressia teemalla Humanitarian Impacts of Nuclear Weapons. Ensimmäinen oli Oslossa alkuvuodesta 2013, seuraava Meksikon Nayaritissä ja kolmas Wienissä joulukuussa 2014. Näiden valtioiden välisten diplomaattikokousten yhteydessä pidettiin myös laajat kansalaisjärjestöfoorumit, jotka organisoi ICAN (International Campaign to Abolish Nuclear Weapons) -verkosto. Koska ydinaseriisunta ei ole edennyt ydinasevaltioiden johdolla, tarvitaan muita keinoja ydinsodan uhkan poistamiseksi.\nYdinsulkusopimuksen tilannetta tarkastellaan sovitusti viiden vuoden välein, ja huhti-toukokuussa New Yorkissa käytiin taas nämä neuvottelut (NPT Review Conference). Neuvotteluissa on usein ollut myös välitavoitteita, ja jo vuonna 1995 sovittiin pyrkimyksestä joukkotuhoaseista vapaan Lähi-idän luomiseksi. Tämä tavoite vahvistettiin viisi vuotta sitten ja Suomi sai tehtäväkseen kutsua koolle kansainvälinen kongressi aiheesta. Näitä neuvotteluja on nyt käyty tiivisti viisi vuotta. Edistystäkin on tapahtunut (osapuolet on saatu samaan neuvottelupaikkaan), mutta lopullista läpimurtoa eli kongressia ei ole saatu aikaan. Ongelmana on muun muassa Israelin ja Iranin välinen syvä epäluulo.\nNew Yorkin tämän kevään neuvotteluissa pyrittiin avaamaan tätä solmua. Tukea Lähi-idän joukkotuhoaseista vapaan vyöhykkeen luomiselle haettiin jopa sillä, että kongressin loppujulkilausumaa muuten miedonnettiin (esimerkiksi ydinräjäytyksen vaikutuksia kuvataan “vakaviksi” eikä “katastrofaalisiksi”), jotta saataisiin ydinasevallat tukemaan Lähi-itä-kysymystä. Lopulta Israel (joka ei siis ole ydinsulkusopimuksen jäsenmaa) ilmoitti, ettei se hyväksy tavoitetta Lähi-idän aseriisuntakongressista ilman sen omaa sitoutumista tai suostumusta. Tässä tilanteessa Yhdysvallat Kanadan ja Britannian tukemana kaatoi koko loppuasiakirjan – mistä Israel lämpimästi kiitti.\nOliko New Yorkin kokous siis täysin epäonnistunut?\nSiinä mielessä kyllä, että yhteisymmärrystä ei syntynyt eikä ydinaseriisunta edennyt. Kuitenkin keskustelujen fokus on selvästi siirtynyt ydinaseiden humanitaarisiin vaikutuksiin ja tietyssä mielessä aloite on siten siirtynyt ydinaseettomille maille. Yhteensä 159 maata Suomi mukaan lukien on allekirjoittanut pari vuotta sitten julkaistun aloitteen (Humanitarian Initiative), jossa ilmaistaan syvä huoli ydinaseiden käytön seurauksesta ja vaaditaan ydinaseiden täydellistä hävittämistä. Viime syksynä Itävalta esitti vetoomuksen Humanitarian Pledge, jossa vielä selvemmin vaaditaan ydinaseiden kieltämistä. Tämän julkilausuman on toistaiseksi allekirjoittanut 107 valtiota, Euroopasta ainoastaan Itävalta, Irlanti, Andorra, Liechtenstein, San Marino, Kypros ja Malta. Norjassa käydään asiasta kiivasta kansalaiskeskustelua.\nSuomen osalta päätöksentekoa vaikeutti se, että hallitus oli juuri vaihtumassa eikä neuvottelujen aikana ollut selvillä, kuka on ulkoministeri ja mitä linjauksia hallituspuolueet tässä asiassa esittävät. Vetoomus on edelleen allekirjoitettavissa, ja nyt suomalaisen rauhanliikkeen tavoite onkin yrittää saada Suomi tämän vetoomuksen allekirjoittajien joukkoon.\nKaiken kaikkiaan ydinaseriisunta on niin tärkeä asia – käytännössä ihmiskunnan henkiinjäämisen kohtalonkysymys – ettei sitä voida jättää ydinasevaltojen konsensuksen varaan. Kun ydinsulkusopimus ei ole tuottanut toivottuja tuloksia – ydinaseista ei olla lupauksista huolimatta luopumassa – täytyy aseidenriisuntaa ajaa muilla keinoin. Tavoitteena on YK:ssa hyväksyttävä ydinaseiden kieltosopimus (vastaten aiempia kemiallisten ja biologisten aseiden kieltoa), joka ydinasevaltioidenkin on lopulta huomioitava. Tässä tarvitaan sekä yhtenäistä ydinaseettomien maiden rintamaa että ydinasevaltioiden kansalaisyhteiskunnan painostusta. Työtä riittää, mutta muuta keinoa ei ole.\nTeksti on julkaistu alun perin Kati Juvan blogissa\n25. huhtikuuta Suomen Sosiaalifoorumissa Helsingissä perustettiin ICAN Finland, joka on kansainvälisen ydinasekieltokampanjan (International Campaign to Abolish Nuclear Weapons) Suomen verkosto. Perustamistilaisuus oli suuri menestys: ICAN Finland alkaa toimia ydinaseiden kieltämisen ja hävittämisen puolesta yli 20 järjestön ja yksityishenkilön voimin. Verkosto nähdään elintärkeänä tiedonjakajana, vaikuttamiskanavana ja kouluttajana. Toimintaa suunnitellaan tarkemmin verkostokokouksissa kesän ja syksyn aikana.


Kansallislinnut kiikarissa | The Baltic Guide Online\n6.12.2017 | Luonto\nSuomalaisia on koskettanut laulujoutsenten pariuskollisuus. Suomen kansallislinnuksi laulujoutsen valittiin vuonna 1981.\nJoutsenretki kokosi suomalaisia ja virolaisia Matsaluun satavuotiaan Suomen kunniaksi.\nTuuli tuivertaa marraskuisena lauantaina meren rannalla. Ollaan Haeskassa, Matsalunlahden pohjoisrannalla.\nSyysmuuton lintumassat ovat jo räpytelleet paremmille ruoka-apajille. Poissa ovat kymmenientuhansien lintujen hanhi- ja sorsaparvet ja niitä kiikaroivat lintuharrastajaporukat.\nHaeskan upeilta rantaniityiltä löytyy marraskuussakin paljon katseltavaa, jos vain osaa etsiä. Tällä kertaa kiikarissa ovat etenkin Suomen kansallislinnut, laulujoutsenet.\nSuomen juhlavuoden kunniaksi järjestetylle joutsenretkelle on tullut kolmisenkymmentä suomalaista ja virolaista luonnonystävää.\nJoutsenia näkyy runsaasti ruokailemassa rantavedessä, mutta ne ovat pääosin kyhmyjoutsenia. Kaksi nukkuvaa hahmoa näyttää kuitenkin solakammilta ja kun ne nostavat päänsä siiven alta, paljastuvat ne laulujoutseniksi.\nLisää kansallislintuja löytyy ruovikon takaa ruokailemasta. Siellä niillä on mukava tuulensuoja.\nHaeska on suomalaisten rakastama lintupaikka, yksi Viron suosituimmista. Tuulingun talon pihapiirissä sijaitsevassa lintutornissa käy muuttoaikoina vilkas kiikarointi.\n”Suomalaisia lintuharrastajia täällä on käynyt jo 1980-luvun puolivälistä alkaen. Nyt täällä käy jo kiinalaisiakin”, Tuulingun talon isäntä Ants Ale kertoo.\nAnts Alen mukaan joutsenilla on Haeskan kanssa muutakin yhteistä. Paikka oli viime vuosisadan alkupuolella suosittu joutsenten metsästyspaikka.\n”Niiden metsästys oli silloin kuitenkin enemmän herrojen huvia. Paikalliset talonpojat vain auttoivat lisätienestin toivossa.”\nAlkuaikoina metsästysretkillä kävivät saksalaiset, myöhemmin neuvostoajan puoluepomot. Joutsenten ampuminen oli silkkaa huvittelua. Ale vertaa sitä vaikkapa golfin peluuseen.\nJoutsenten metsästys loppui Matsalun suojelualueen perustamiseen vuonna 1957.\nJoutsenten tilanne Suomessa oli 1950-luvulla hälyttävä. Arvioiden mukaan maassa pesi vain 15 joutsenparia. Syynä vähyyteen oli ennen kaikkea metsästys.\nJoutsenten pelastuminen oli ihme, mistä saa kiittää kirjailija Yrjö Kokkoa, jonka uupumaton valistustyö valkolintujen puolesta kantoi pikkuhiljaa hedelmää.\nKokon kirjat Ne tulevat takaisin ja Laulujoutsen, Ultima Thulen lintu saivat suomalaisten asenteet vähitellen muuttumaan. Kansallislinnuksi joutsen valittiin 1981. Nyt Suomessa pesii jo\n10 000 joutsenparia.\nLaulujoutsen, Ultima Thulen lintu on Virossakin kulttikirjan maineessa. Eräs retkeläinen kertoo, että moni virolainen on lukenut sen suomeksi ja harmittelee, ettei sitä ole vielä käännetty viroksi.\nJoutsen yhdistää suomalaisia ja virolaisia myös kielessä. Haapsalulainen lintuharrastaja ja luonto-opas Tarvo Valker kertoo, että joutsenen vanha vironkielinen nimi on joutsin.\nSuomeksi joutsenta taas on kutsuttu aikoinaan nimillä luikko ja luikka. Viroksi joutsen on luik.\nValker myös nostaa esiin Lennart Meren, joka nimitti itämerensuomalaisia vesilinnun kansaksi, joille joutsen oli pyhä.\nJoutsenen trumpettimainen ääni taas inspiroi Jean Sibeliusta, joka kertoi sen olevan ”yksi elämän suuria vaikutelmia”.\nMatsalussakin joutsenen ääntä päästään kuulemaan. Jotain majesteettista, ja perisuomalaista, kansallislinnun kumeassa töräyttelyssä on.\nhaeska joutsen joutsenretki kansallispuisto lintutarkkailu luonnonpuisto ornitologia


3 YKSINKERTAISTA TAPAA PUDOTTAA KESÄN FUNK - MASENNUS\n3 yksinkertaista tapaa pudota kesän 'Funk'\nNäyttää siltä, että melkein jokainen puhuu masentuneestaan lyhyinä, pimeinä talvipäivinä, mutta hyvin harvat ihmiset keskustelevat kesän tuntemuksesta. Vaikka ystäväsi eivät ehkä puhu siitä yhtä avoimesti, monet ihmiset kokevat funkin myös lämpiminä kuukausina. Onneksi on olemassa tapoja selviytyä kesällä iskemistä surusta, yksinäisyydestä tai masennuksesta.\nmiten käsitellä narsistista poikaystävää\nNiille, jotka tuntevat itsensä yksinäisiksi tai eristäytyneiksi, kesä voi tuntua ajalta, jolloin kaikki muut pitävät hauskaa. Näyttää siltä, että kaikki paitsi sinä isännöivät tai kutsutaan uima-allasjuhliin ja grilleihin, käyttävät lomaa matkoille eksoottisiin kohteisiin tai tapaavat uusia ihmisiä tähän mennessä.\nTietysti näin on harvoin, kuten ei loppuvuoden aikana. Kesällä sosiaalinen toiminta on kuitenkin paljon näkyvämpää, koska se tapahtuu usein ulkona ja räjäytetään sosiaalinen media . Tämä voi saada ihmiset, jotka ovat jo ahdistuneita sosiaalisesta elämästään, tuntemaan itsensä syrjiksi ja ystävällisiksi.\nLiian paljon vapaa-aikaa voi luoda kesäkysymyksiä\nKesä on myös silloin, kun ihmisillä on paljon enemmän vapaa-aikaa. Opiskelijoilla tai jatko-opiskelijoilla voi olla kokonaisia päiviä, jotka eivät ole aikataulussa, ja työpaikat mahdollistavat usein enemmän joustavuutta kesäkuukausina.\nJoillekin vähemmän rykmentyneiden kesärutiinien tunteminen voi tuntua ihanalta. Kuitenkin, jos olet joku, joka menestyy rutiininomaisesti, laaja avoin aikataulu voi saada sinut masentuneeksi tai ahdistuneeksi. Monet ihmiset, jotka kamppailevat masennus , ahdistus , ADHD ja kaksisuuntainen mielialahäiriö selviävät paljon paremmin rutiinista, jota on vaikeampi ylläpitää kesällä.\nLisäksi, jos olet opiskelija, joka palaa perhekotiisi kesän aikana, sinulla saattaa olla lisääntynyt ristiriita vanhempiesi kanssa.\nKesäkeskeinen toiminta, joka lisää stressiä\nOn paljon muita tapoja, joilla kesän rentoutuminen voidaan keskeyttää stressillä tai ahdistuksella.\nNiille, joilla kehon kuvaan liittyviä kysymyksiä , shortsien tai uimapuvun pukeminen voi olla hyvin ahdistavaa. Häät esiintyvät myös useimmiten lämpiminä kuukausina, ja ne voivat olla häiritseviä, jos olet naimaton etkä halua olla tai jos sinulla on vaikeuksia suhteessasi tai avioliitossasi.\non huumeriippuvuus mielisairaus\nLisäksi matkustaminen voi olla vaikeaa tietyille ihmisille, kuten introverteille, sekä masennusta, ahdistusta ja muita häiriöitä sairastaville. Pakkaamisen, suunnittelun ja käyttökatkojen tai yksinomaisen ajan puuttuminen voi olla melkein lamauttavaa. Koska paljon matkoja tapahtuu kesällä, on järkevää matka-ahdistus vaivaisi sinua toukokuusta syyskuuhun.\nVinkkejä selviytymään kesän Funkista\n1. Myötätunto on tärkeää\nKesäfanin selviytymiseksi on ensiksi tärkeää tunnistaa, mikä aiheuttaa ei-toivottuja tunteita. Riippumatta syystä, on tärkeää osoittaa itsellesi myötätuntoa. Syyt masennuksen tai masennuksen tunteeseen eivät ole koskaan typeriä tai irrationaalisia. Anna itsellesi sama empatia, jonka osoittaisit ystävälle, joka tunsi huonoa oloa.\n2. Älä eristä itseäsi\nLisäksi on välttämätöntä olla eristämättä, kun tunnet itsesi alamäeksi. Ota yhteyttä ystäviin tai perheenjäseniin ja, jos mahdollista, jaa tunteesi. Useampi ihminen voi tuntea sinua, kuin ymmärrät. Muut ihmiset voivat myös pystyä korjaamaan virheelliset oletuksesi siitä, kuinka paljon 'kaikki muut' nauttivat kesästä. Vaikka vain yksi ystävä olisi samaa mieltä, sinusta tuntuu huomattavasti vähemmän yksin.\n3. Luo luettelo tavoitteista ja valitse se\nLuettelon kirjoittaminen tavoitteista, jotka haluat saavuttaa kesälläsi, voi olla motivoivaa, kunhan varmistat, että tavoitteet ovat kohtuullisia ja toteutettavissa. Esimerkiksi, ehkä kesä on hyvä aika mennä kalliokiipeilytunnille. Mutta jos tavoitteesi on kiivetä vuorelle kesän loppuun mennessä, se ei välttämättä ole saavutettavissa ja saattaa lopulta pahentaa sinua, kun syyskuu kiertää.\nTarvitsetko lisää tukea tänä kesänä?\nKesä on erinomainen aika puhua a terapeutti . Kuten mainittiin, aikataulut ovat usein joustavampia kesällä, ja neuvonnan hakeminen tällä hetkellä antaa sinulle etukäteen paljon paremman ja emotionaalisesti vakaamman polun tulevana vuonna. Kesä ei ole hauskaa kaikille, mutta on tärkeää työskennellä itsesi kanssa ja päätyä vahvempaan ja terveellisempään paikkaan.\nmitä Google sanoo tilasi 5 vuoden kuluttua\nkuinka päästä yli huijausoireyhtymästä\namfetamiinisuolojen yhdistelmä 20 mg


Kryptovaluutan louhinta - Miten se toimii? | Digivaluutat.fi\nKryptovaluuttojen lohkoketjujen ylläpitäjiä kutsutaan yleisesti louhijoiksi. Louhijoiden pääsääntöinen tehtävä on rakennuttaa lohkoketjujen uudet lohkot. Jos kryptovaluuttaan lisätään uusi lohko, se sisältää listan kyseisellä kolikolla suoritetuista transaktioista. Tämän jälkeen louhijat kokoavat kyseiset transaktiot yhteen, joka muodostaa uuden lohkon lohkoketjun jatkoksi.\nLouhijat tienaavat rahaa lohkoketjun ylläpitämisellä, joka muodostaa louhintapalkkion. Louhimalla kryptovaluuttoja, joka muodostaa kyseistä valuuttaa lisää, sekä lisäksi lohkoketjussa suoritetuissa transaktioissa he saavat transaktiomaksuja. Ylivoimaisesti suurin osa kryptovaluutoista syntyy louhijoiden saatuna louhintapalkkiona.\nKryptovaluutat toimivat yleensä kahdella erilaisella konsensusalgoritmilla. Nämä algoritmipohjat ovat nimetty Proof of Work:ksi tai Proof of Stake:ksi. Konsensusalgoritmin pääsääntöinen tehtävä on luoda lohkoketjun sisällä ymmärrys siitä, että mitkä transaktiot ovat osa lohkoketjua. Konsensusalgoritmi määrittelee juurikin sitä, kuinka tiettyä kryptovaluuttaa louhitaan. Konsensusalgoritmista välittämättä, kryptovaluutan louhiminen tarkoittaa joka tapauksessa lohkoketjujen ylläpitämistä. Käydään molemmat konsensusalgoritmit tarkemmin läpi.\nProof of Work oli ensimmäinen lohkoketjujen sisällä käytetty konsensusalgoritmi. Proof of Work:llä toimivassa lohkoketjussa tietokoneiden laskentateho on tärkeässä roolissa uuden tiedon lisäämisessä sekä lohkoketjun yhteisymmärryksen saavuttamisessa. Louhijoiden tarkoitus on kerätä kyseiseen lohkoketjuun lähetettyjen transaktiot yhteen ja rakentaa niistä uusi lohko aiempien jatkoksi.\nProof of Work:in pohjalta toimiva louhinta on prosessi, missä lohkoketjun ylläpitävät tietokoneet kilpailevat keskenään siitä, kuka saa ensiksi ratkaistua todella haastavan matemaattisen yhtälön. Yhtälön ratkaisija saa palkinnoksi tuottaa täysin uuden lohkon lohkoketjun jatkoksi. Proof of Work -algoritmia käyttävät esimerkiksi Bitcoin sekä Litecoin.\nProof of Work tarvitsee toimiakseen tehokkaita tietokoneita, toisin sanoen louhintalaitteita. Nykypäivänä Bitcoinin lohkoketjua louhitaan pääasiassa siihen suunnitelluilla tehokkailla ASIC ”Application Specific Integrated Circuit” tietokoneilla. Suuren tehon myötä ne kuluttavat myös todella paljon sähköä sekä laitteita täytyy päivittää säännöllisesti. Nykyään kryptovaluuttojen louhinta voidaan lueta ammattimaiseksi liiketoiminnaksi. Bitcoinin kohdalla louhinta koostuu kymmenistä tuhansista ASIC-koneista, jotka ovat suurten yritysten omistuksessa. Näitä voidaan kutsua myös louhintafarmeiksi. Voittojen maksimoimiseksi yritykset ovat vieneet louhintafarminsa sellaisiin maihin, joissa sähkö on edullista.\nProof of Work -pohjalta toimiva louhinta vaatii suuren määrä tehoa, joka kasvattaa myös sähkönkulutusta. Myös kryptovaluuttojen verkon kapasiteetti on koetuksella, tämä näkyy esimerkiksi kryptovaluuttasiirtojen hitautena.\nProof of Work -konsensusalgoritmin vierelle on kehitetty uusi Proof of Stake pohjalta toimiva konsensusmalli. Proof of Stake kehitettiin paikkaamaan Proof of Work -mallin puutteita. Proof of Stake:lla toimivaa kryptovaluuttaa ei louhita vanhaan tapaan tietokoneiden laskentatehon avulla. Tällä pohjalla louhinta toteutetaan lukitsemalla kyseistä kryptovaluuttaa lohkoketjun ylläpitotöihin. Yleisesti tästä käytetään nimitystä steikkaaminen (staking). Louhintapalkkio määräytyy siten, että mitä enemmän kryptovaluuttaa lohkoketjun ylläpitotyöhön panostaa, sitä suuremman palkkion saa.\nYlivoimaisesti suurin osa uusista kryptovaluutoista toimii Proof of Staken pohjalta. Proof of Stake -pohjalta toimiva louhinta eli steikkaus ei vaadi samanlaisia suuria laitehankintoja verrattuna Proof of Workin louhintamalliin. Proof of Stake on myös paljon energia ystävällisempi tapa louhia sekä se mahdollistaa paremman verkon skaalautuvuuden, joka nopeuttaa kryptovaluuttasiirtoja merkittävästi.\nEri tapoja louhia kryptovaluuttoja\nTiesitkö että kryptovaluuttoja voi louhia useammalla eri tavalla? Käydään seuraavaksi läpi yksinkertaisimmat tavat.\nPilvilouhinta (Eng. Cloud Mining)\nTämä louhinta tapa on yleisesti ottaen yksinkertaisin ja yksi suosituin menetelmä louhia kryptovaluuttoja. Pilvilouhinnan avulla pystyt louhimaan kryptoa ilman kalliita siihen erikoistuneita laitteita tai suurta rahallista sijoitusta.\nPilvilouhinta on kiteytettynä sellainen louhinnan muoto, jossa ulkopuolinen toimija louhii omalla laitteistollaan rahaa vastaan. Yleisesti louhintaan erikoistunutta laitteistoa kutsutaan rigiksi. Nykyään suuremmat yhtiöt vuokraavat louhintaan tarkoitettuja rigejään muille ihmisille etäkäyttöön ennalta sovituksi ajaksi. Kaikki vuokrauksen aikana louhitut kryptovaluutat siirretään asiakkaan omistuksessa olevaan lompakkoon, jonka jälkeen summasta vähennetään erinäiset huolto sekä sähkökulut.\nKuten nimestä voi päätellä, tämän tapainen louhinta käyttää tietokoneen keskusyksikköä eli prosessoria kryptovaluutan louhimiseen. Ennen tämä oli yksi suosituimmista louhinta tavoista, mutta nykyään sen suosio on suuresti laskenut. Yksi isoimpia syitä tähän on kyseisen louhintamenetelmän hitaus. Kokonaisansiot eivät välttämättä kata edes laitteiden viilennys tai sähkökuluja.\nNäytönohjaimella avulla louhiminen on tällä hetkellä ylivoimaisesti suosituin tapa louhia kryptovaluuttoja. Tämä menetelmä on hyvin monelle ensimmäinen tapa, kun kryptovaluuttojen louhintaan pyritään mukaan. Se on yksi edullisimmista ja tehokkaimmista louhintatavoista. Vaikka oman rigin kasaaminen voi maksaa useita tuhansia euroja, se kuitenkin on sellainen sijoitus, joka maksaa itsensä takaisin ja yleisesti ottaen nopeammin kuin muilla louhintatavoilla.\nGPU Eli “Graphics Processor Unit” -rigit käyttävät louhimiseen näytönohjaimia. Hyvin tyypillinen rig koostuu emolevystä, prosessorista (CPU), rig rungosta/kopasta, jäähdytysrungosta ja peräti jopa kahdeksasta eri näytönohjaimesta. Huolellisesti rakennettu sekä tehokas GPU-rig voi kustantaa jopa yli 10000 euroa, joka on suhteellisen suuri sijoitus. Mutta kun verrataan muihin louhintatapoihin, tämä on helpointa toteuttaa ja se maksaa itsensä suhteellisen nopeasti takaisin.\nEli ”Application Specific Integrated Circuits” on tiettyä tarkoitusta varten suunniteltuja tietokonelaitteistoja. Näitä ASIC -laitteistoja voidaan käyttää myös kryptovaluutan louhimiseen. Ne ovat äärimmäisen suosittuja niiden huikean prosessointitehonsa ansiosta, kun verrataan perinteikkäisiin CPU- tai GPU -louhintalaitteistoihin.\nTämä louhintamenetelmä on herättänyt paljon puhetta ja kiistaa, sillä ne ovat niin tehokkaita, että ne voivat mahdollisesti ”ryöstää” CPU sekä GPU-louhijoiden kolikot niiden laskenta nopeutensa ansiosta. ASIC-laitteistot ovat myös erittäin kalliita, tuottavimmat laitteistot voivat kustantaa peräti yli 50000 euroa.\nTiesitkö että voit kokeilla louhimista ilmaiseksi Binancen avulla?\nSuomessa on täysin laillista louhia kryptovaluuttoja ja käydä kauppaa niillä. Lain mukaan kuitenkin kaikkien Suomesta käsin operoivien vaihtopalveluiden täytyy rekisteröityä Finanssivalvontaan.\nKryptovaluuttojen louhinta Binance Poolilla\nBinance on yksi suurimmista kryptovaluuttojen kauppa-alustoista. Binance tarjoaa kryptojen treidauksen lisäksi mahdollisuuden louhia useita eri kryptovaluuttoja suoraan omalta alustaltaan. Binance Pool on erittäin laaja palvelualusta, joka on pääasiassa suunnattu tuomaan enemmän rahaa ”kaivostyölaisille” eli louhijoille. Binance Pool tarjoaa monia erilaisia louhintapalveluja, joissa pääasiassa keskitytään Proof of Workiin sekä Proof of Stakeen. Binancen louhinta-alusta on erittäin tärkeä pala Binancen ekosysteemiä. Binance hyödyntää louhinta-alustaansa monella eri alalla, joita ovat mm. teknologia, pääoma, pörssiliiketoiminta, teollisuuden resurssit. Binance pyrkii tarjota käyttäjilleen laadukkaan kokemuksen ja helposti lähestyttävän keinon kokea kryptovaluuttojen louhintaa.\nKryptovaluutat noudattava konsensusperiaatetta, mutta joskus tapahtuu erimielisyyksiä kryptovaluutan taustalla olevien yhteisöiden välille. Suurimmat erimielisyyden aiheet ovat että, kuinka valuutan kuuluisi toimia ja kuinka sitä kehitettäisiin tulevaisuudessa. Jos yhteisymmärrystä ei löydetä, yleensä suoritetaan (Soft Fork) kryptovaluutan protokollan päivitys, tai (Hard Fork) joka erkaannuttaa louhijat louhimaan eri lohkoketjua kuin aluksi.\nKryptovaluutan lohkoketjun protokollan päivitys hyvin usein aiheuttaa ketjun jakautumisen. Syy miksi näin tapahtuu, on se, että yksi kone jatkaa tilikirjan jakamista, joka on louhittu vanhalla versiolla. Tämän vanhan tilikirjan transaktioita ei todenneta lohkomisvaiheessa ja sen vanhentunut haara ”kuihtuu” pois.\nLohkoketjusta irrotetaan tarkoituksellisesti uusi ketju, joka jatkaa toimintaansa normaali ”toisaalla” alkuperäisestä lohkosta. Uudella ketjulla on sama historia, mutta se ei enää päivitä tietoja eli synkronoidu alkuperäisen lohkoketjun kanssa.\nMitä välineitä tarvitset kryptovaluuttojen louhintaan: https://www.dummies.com/personal-finance/investing/what-you-need-for-mining-cryptocurrency/\nEsimerkki komponentit kryptovaluutan louhimiseen: https://www.zdnet.com/article/how-to-build-a-cryptomining-rig/\nTietoa kryptovaluuttojen verotuksesta: https://www.vero.fi/syventavat-vero-ohjeet/ohje-hakusivu/48411/virtuaalivaluuttojen-verotus2/?fbclid=IwAR2aZVDUiSiKl_hUMl_Uat7RH2CMVQrJjUDrS4ePaV1lGMFtD8mjwu5poJU


Näytetään nimikkeet avainsanan mukaan: presidentinvaalit\nmaanantai, 14 joulukuu 2020 10:44\nKirjoittanut Laura Barry ja Petra Karjalainen maanantai, 14 joulukuu 2020 10:44\nKahtiajako, levottomuus ja hämmennys. Siitä on Yhdysvaltain vaalit tehty.\nVaikka virallinen vaalipäivä oli kolmas marraskuuta, tuntuu edelleen marraskuun loppupuolella, kuin vaalit jatkuisivat. Syynä tähän on istuvan johdon haluttomuus hyväksyä vaalitulosta ja edesauttaa siirtymää uuteen. Trumpin ja hänen hallintonsa reaktio ei ole yllättävä, mutta se on huolestuttava. Istuvan presidentin aktiivinen kampanjointi oikean totuuden ja valeuutisten puolesta on luonut hänestä hahmon, joka edustaa molempia kolikon kääntöpuolia. Toisille hän on sankari, joka rikkoo yhteiskunnan alistavat rakenteet ja toisille hän on tietämätön typerys, joka toimillaan satuttaa monia. Vaikka hänen toimensa ovat edesauttaneet Yhdysvaltojen polarisaatiota entisestään, oli silti usko demokratiaan ja sen toimintojen oikeellisuuteen molempien, sekä republikaanien, että demokraattien, toiminnan ytimessä. Luomalla epävarmuutta tulevasta, Trump synnyttää pelkoa, joka lietsoo aggressioita entisestään. On vaikeaa kuvitella suomalaisesta näkökulmasta, miltä demokratian oikeellisuuden kyseenalaistaminen tuntuu, mutta monelle amerikkalaiselle se on nyt arkipäivää. Vaikka nyt Trump on jo tunnustanut tappionsa Bidenille, on edessä vielä monta kuukautta epävarmuutta ja hämmennystä. Vain jälkeenpäin voimme tarkastella, jättääkö Trump pysyvät jäljet demokratiaan.\nKaksoiskansalaisena minulla on äänioikeus myös Yhdysvalloissa. Äänestäminen on tehty mahdolliseksi myös ulkomailta. Helppoa äänestäminen ei kuitenkaan ollut, vaikka Coloradon osavaltio pyrkikin tarjoamaan tarvittavat resurssit, toisin kuin jotkut osavaltiot. Ensin piti rekisteröityä äänestäjäksi täyttämällä muutaman sivun pituisen lomakkeen. Tämän pystyi täyttämään joko netissä, tai postitse. Sen jälkeen alueelliseen toimistoon piti lähettää kuva omasta allekirjoituksesta. Kun tämä oli tehty, sain itse automaattisesti äänestyslipukkeen sähköpostiini. Joissain osavaltioissa sitä tulee itse pyytää. Äänestyslipuke itsessään oli haastavasti tulkittava. Selvää oli presidentin valinta, jolle vaihtoehtoja itsessään oli noin 8, mutta tämän lisäksi tuli myös äänestää osavaltion edustuksesta, paikallisesta edustuksesta, tuomareista sekä osavaltion ja lähialueen lakimuutoksista. Itse äänestin demokraattivoittoisessa osavaltiossa aborttilain tiukentamista vastaan, mikä tuntui vähän utopistiselta. Kun taustatutkimus oli suoritettu, ja osasin vihdoin päättää kantani, täytin yli 30 kohtaa pitkän lomakkeen. Tallensin lomakkeen, täytin toisen lomakkeen, allekirjoitin sen digitaalisesti. Lopuksi latasin kaikki liitteet yhdessä kolmannelle nettisivulle. Tämän piti olla helppoa verrattuna postin kautta äänestämiseen. Enää en ihmettele, miksi niin moni jättää äänestämättä Yhdysvalloissa.\nLaura Barry, 19, on Suomen ja Yhdysvaltojen kaksoiskansalainen. Hän toimii Euroopan Nuorten Parlamentin aktiivina, ja on tällä hetkellä työkokeilussa paikallislehden toimittajana Salossa.\nPetra Karjalainen, 23, on Englannin kielen pääaineopiskelija Turun yliopistossa. Sivuaineenaan hän opiskelee Pohjois-Amerikan tutkimusta sekä poliittista historiaa