March 2018 – À LA HELVETIA\nPosted on March 9, 2018 by Pauliina\nTäällä taas vähän äänesteltiin viime viikonloppuna. Näitä äänestyksiä on neljä kertaa vuodessa, joten enää ne eivät välttämättä jaksa herättää kovin suurta mielenkiintoa.\n– Ai, taas on vaalit, tokaisinkin sunnuntaikävelyllä äänestyspaikasta kertovan kyltin nähtyäni.\nTällä kertaa äänestettiin valtakunnan tasolla kahdesta aiheesta: toinen koski taloutta ja verotusta, toinen televisio- ja radiolupamaksua. Ensimmäinen aloitteista meni läpi, toinen ei.\nAloitteita äänestykseen saa jättää kuka tahansa äänioikeutettu, joka saa aloitteensa taakse 100 000 muuta äänioikeutettua. Aloitteen taakse kootaan komitea, joka hoitaa kampanjoinnin ja rahankeruun. Silti iso osa aloitteista hylätään.\nLäpimenomahdollisuuksia parantaa se, jos parlamentti ja hallitus asettuvat sen taakse äänestysohjeissaan. Ne antavat joka kierroksella neuvonsa, miten kansalaisten kuuluisi äänestää, ja usein hallituksen tuki antaakin osviittaa siitä, onko aloite menossa läpi. Aina kansa ei tietenkään johtajiaan kuuntele: esimerkiksi vuoden 2014 laki ulkomaalaisten aseman kiristämisestä meni läpi, vaikka maan johto vastustikin sitä.\nMyös puolueet saattavat osallistua kampanjan tukemiseen tai vastustukseen omalla mainonnallaan. Mainokset ovat usein huvittavankin suorasukaisia.\nAloitteita saattaa tulla myös parlamentilta ja hallitukselta itseltään, kuten tämänkertainen taloutta koskeva äänestys. Kyse oli siitä, jatketaanko liittovaltion verojen ja arvonlisäveron perimistä, mikä tällä erää olisi perustuslaissa sallittua vain vuoteen 2020 saakka. Sveitsiläiset ymmärtävät talouden realiteettien päälle. Onpa kansa muun muassa hylännyt aloitteen viiden viikon vuosilomasta kaikille.\nOmassa kantonissani Vaud’ssa äänestettiin lisäksi myös hammasvakuutuksen lisäämisestä pakolliseen terveysvakuutukseen. Kirjoittelinkin aiemmin vakuutusjärjestelmästä, ja myös siitä, miten hammasvakuutus voisi olla hyödyksi. Tämäkin aloite hylättiin, ja ehkä hyvä niin. Pakollinenkin vakuutus on kallis jo nykyisellään, ja laskeskelin juuri hammaslääkärin laskua maksellessani, että lopulta paikkauslasku oli kuitenkin pienempi kuin vuosien hammasvakuutusmaksut olisivat olleet.\nLisäksi mukana saattaa olla kunnallisia äänestyksiä, kuten budjettiin liittyviä kysymyksiä, tai esimerkiksi kunnallisten päättäjien valintaa.\nÄänestysprosentti keikkui viidenkympin kieppeillä, mikä on melko tavallista – vaikka äänestyspaikalle ei tarvitse raahautua edes henkilökohtaisesti. Mielipiteensä saa ilmaistua myös kirjeitse ja joissakin kantoneissa jopa netissä, mutta sekään ei näytä saaneen äänestysaktiivisuutta nousemaan. Kun mielipidettä kysytään harva se kuukausi, ei joka kerta jaksa tietenkään raahautua uurnille.\nPosted in Sveitsi, Uncategorized, YhteiskuntaTagged ÄänestysLeave a comment\nPosted on March 2, 2018 March 2, 2018 by Pauliina\nKasvatamme kaksikielistä lasta, vaikka sekä minun että mieheni äidinkieli on suomi. Lapsi oppii paikalliskielen ranskan päiväkodissa, jopa paljon paremmin kuin olin tajunnutkaan.\nTyttö aloitti päiväkodissa puolitoistavuotiaana, ja nyt kaksivuotispäivän kynnyksellä hän hallitsee enemmän ranskalaisia sanoja ja lauseita kuin suomalaisia. Olen moneen kertaan miettinyt, että onneksi osaan ranskaa, koska enhän ymmärtäisi hänen höpöttelyään muuten ollenkaan. Päiväkodin sanasto tulee tietysti usein ranskaksi, ja hänen suosikkikirjoissaan on sekä suomen-, ranskan- että englanninkielisiä.\nVastaan kuitenkin ranskankieliseenkin höpöttelyyn aina suomeksi ja yritän muistaa sanoittaa tytön höpinöitä suomeksi hänelle itselleenkin, mutta saatan vastailla ranskaksikin, jos kyse on vaikka päiväkodin touhuista tai muusta ranskankielisestä asiayhteydestä. Joskus unohdan suomentaa: jos olemme vaikka lastenlääkärin vastaanotolla, saatan puhua tytöllekin ranskaa, sillä tuntuu raskaalta kääntää kaikki moneen kertaan joka suuntaan.\nSaimme nauttia viime viikonloppuna mummin ja papan vierailusta, ja lapsenkin suomen kieli hypähti taas aimo annoksen eteenpäin. Kuuntelin kauempaa, kun sanapari “mitä kuuluu?” löysi tiensä suomenkielisessäkin muodossa hänen sanavarastoonsa. Ja voi sitä aksenttia! Lapseni kuulosti aivan turkkilaiselta kepab-yrittäjältä vuoden suomenopintojen jälkeen.\nEn ollut koskaan aiemmin kuullut sitä. Olin vain kuitannut, että hän puhuu hassusti, koska hän on alle kaksivuotias. Vasta nyt oivalsin, että lapseni puhuu omaa äidinkieltäni aksentilla.\nKaksikielistä lasta kasvattavat, jakakaa neuvonne! Miten virkistää suomen kielen kehitystä? Mitkä ovat parhaat Youtube-ohjelmat, ja mikä Yle Areenan sisällöstä kantaa ulkomaille saakka?\nPosted in Arki & Perhe-elämä, UlkosuomalaisuusTagged KaksikielisyysLeave a comment


Go Eve Go: Lomailumoodi\nKyllä lomailu on sitten ihanaa! Viimeiset viisi päivää ovat menneet aika lailla sekä kehon että mielen rentouttamisessa, joten ensi viikolle olenkin kaavaillut itselleni vähän jo menevämpää tekemistä. Joka-aamuisten lenkkien lisäksi ajattelin ottaa autotallissa (:D...) sijaitsevan kuntolaitteen tarkempaan tutkailuun ja raportoinkin siitä sitten lisää myöhemmin. Lisäksi mielikin saa piristystä, kun ainaisen kotona ja lenkkireiteillä möllöttämisen sijaan tulen näkemään ihania ystäviäni täällä Varsinais-Suomen puolella! :) Kohti energisempää ensi viikkoa siis!\nTänään teinkin jo valmiiksi sekä itselleni että äidilleni broileri-pastasalaattia GoFatGo-tyyliin (resepti täällä), jottei heti viikon alkajaisiksi menisi niin tuhottomasti aikaa taas ruuanlaittoon. Normaalista poiketen laitoin tällä kertaa salaattiin myös tuoretta basilikaa ja määränä tällä kertaa nelinkertainen annos, jonka pitäisi siis riittää minulle ja äidilleni kahden päivän illallisiksi. :)\nTäällä muuten jääkaappi pursuaa jos jonkinmoisia herkkuja, joten dieettailu on to-del-la hankalaa. Osaapa taas arvostaa sitä oman kodin jääkaappia, josta ei löydy mitään muuta kuin dieettiin sopivaa ruokaa. Silloin on paljon helpompaa pysyä kaidalla tiellä, kun ei heikon hetken sattuessa ole mitään suuhun pantavaa, ellei nyt sitten halua pelkkää hienoa sokeria alkaa lappaamaan. :D\n... mutta löytyy sieltä jotain tuttuakin!\nJa kuivakaappiinkin ehdin heti ensimmäisenä iltana hamstraamaan vähän terveellisempiä tuotteita. :)\nLähettänyt evellyn klo 19:52\nTunnisteet: houkutukset, höpöhöpö, illallinen, kana, kasvikset, maitorahka, pasta, raejuusto


Miesten mieleen | Poikakirjallisuutta K-18\nHelsinkiläisten rakkaimpia naurunaiheita ovat tunnetusti\nViime aikojen hupaisin uutinen on tullut Tampereelta. Houkat manselaiset antoivat liike-elämälle vapaat kädet, ja niinpä eräs urheiluareena sai nimekseen UROS Live. Nimeä on puolusteltu sillä, että se muka olisi englantia, ja kaikkien pitäisi tietää, että uros ei tarkoita miehistä miestä vaan yritystä Uros Group eli ”Universal Roaming Systems”.\nJos minulta kysytään, Uros-Live® tuo ensimmäiseksi mieleen homomiesten liukuvoiteen. Uros-Lipeen® avulla kookaskin makkara luiskahtaa sujuvasti tiukkaan suoleen (den glider in).\nKaikki — varsinkaan mainosmaakarit — eivät välttämättä ole tajunneet, että suomen uudissana live kuuluu samaan sanueeseen kuin verbit livetä, lipua ja livahtaa. Sanavartalossa on astevaihtelu, ja se kuuluu samaan taivutustyyppiin kuin esimerkiksi kuve. Liukuvoidetta eli liukastetta tarkoittava live taipuu siis seuraavasti:\nlive : lipeen : livettä : lipeeseen.\nTamperelaisten homosonnien iltaturinointi voi siis edetä seuraavasti:\n— Moro! Pannaanko?\n— Onko sulla liukkaria?\n— On mulla Uros-Livettä®!\n— Se on parasta… no niin, nyt on terska ihan Uros-Lipeessä®!\n— Tällä menee helposti sisään!\n— Oi että litisee!\n— Pane kovempaa!\n— Ihanan tiukka reikä… ja silti liukuu niin pehmeästi… aah… nysse tulee…\nENGLISH ABSTRACT: In Tampere, the foolish citizens let advertising people decide the name for a sport venue. It became “UROS Live,” which — inadvertently — sounds like a trade name for gay men’s lubricant, used for anal intercourse. In Finnish language, the word live associates with words that mean ‘to slip in’, and uros is ‘a manly man’.\nJeren ja Jusan seikkailujen kansien reunusvärit eivät ole sattumanvaraisia, vaan ne viittaavat kunkin kirjan sisältöön.\n1. osassa Jere miesten matkassa tunnusväri on vihreä. Väri symbolisoi sitä, että Jere on nuori, kokematon, ”vihreä”.\n2. osassa Jere joutuu puhutteluun tunnusväri on sininen. Tämä sävy on lähellä ”Simpsonien sinistä”, taivaan väriä televisiosarjan nimiplanssin taustalla. Kyseisen sarjan kuvitteellisella jaksolla on tärkeä rooli romaanissa.\n3. osassa Jere ja sädepistooli tunnusväri on ruosteenpunainen. Tältä näyttää on kuivunut hurme, jota Jere huomaa paidanhelmassaan. Romaanissa on veristä väkivaltaa.\n4. osassa Jere ja isku kaupungin sydämeen väri on harmaa, mustavalkoisen sävy. Väri johtuu pölypilvestä, joka romaanissa synkistää muun muassa Hakaniemen metroaseman.\nViidennen osan tunnusväriä ei ole vielä päätetty, koska romaaniakaan ei ole kirjoitettu.\nENGLISH ABSTRACT: The printed volumes of the novel series The Adventures of Jere and Jusahave each of a margin colour of their own on the covers, signifying the contents of each novel. — In the first book, Jere is inexperienced, “green”. The second novel shows blue which is familiar from the title card of The Simpsons; an imaginary episode of the TV show features in the story. The third book is gory, as well as the cover. The fourth cover shows gray colour, originating from a cloud of dust.\nJeren ja Jusan seikkailujen neljäs osa Jere ja isku kaupungin sydämeen voidaan vihdoin julkistaa. Kirja on ollut valmiina jo useita viikkoja, mutta kirjapainojen kanssa tuli ongelmia. Tänään ensimmäinen painos kuitenkin saapui Italiasta, ja kirjaa on nyt saatavissa tekijältä.\nSaksan lain vastaista lapsipornoa?\nKirjasarjan kolme ensimmäistä osaa painettiin Saksassa, ja niin oli tarkoitus valmistaa myös neljäs osa. Kun neljäs osa lähetettiin tuttuun kirjapainoon (käyttäkäämme siitä nimitystä ”AAA”) pari kuukautta sitten, sitä ei yllättäen kelpuutettukaan painettavaksi:\n”Kiitos mielenkiinnostasi kirjan julkaisemiseen AAA:n kautta. Valitettavasti emme voi julkaista meille toimittamaasi käsikirjoitustasi [Jere ja isku kaupungin sydämeen], sillä sen sisältö on yrityksemme periaatteiden vastainen, emmekä tämän vuoksi voi julkaista sitä nimissämme (ks. kirjailijasopimuksen § 14 (4)).”\nViesti oli melkoisen hämmentävä, koska kirjaa ei julkaista kyseisen kirjapainon nimissä, eikä siihen (kuten ei kolmeen ensimmäiseen osaankaan) ole merkitty kirjapainon nimeä. Kirjan sisältö oli selvästikin herättänyt kirjapainon työntekijässä sellaista vastenmielisyyttä, ettei sitä haluttu ottaa painettavaksi vaan työ torjuttiin erikoisin verukkein. Kuitenkin kyseinen kirjapaino markkinoi palvelujaan lupaamalla omakustanteiden tekijöille ”vapaat kädet” sisällön osalta.\nKun kirjapainolta kysyttiin perusteluja, suomenkielisen asiakaspalvelun vastaukset olivat seuraavanlaisia:\n”Käsikirjoitusten kieltopäätökset tulevat ylemmältä taholta, joten joudun valitettavasti selvittelemään hieman tapaustasi, jotta osaan kertoa sinulle lisätietoja tapaukseesi liittyen. Palailemme sinulle heti, kun olemme saaneet lisäinfoa teoksesi kieltoon liittyen!”\n”Selvittelin kirjasopimuksesi purkuasiaa teoksestasi ’4. Jere ja isku kaupungin sydämeen’ ja tosiaan on niin, että maanantaina lähettämääsi käsikirjoitusta ei painateta AAA:n toimesta, eikä myöskään uudestaan eilen 5.12 lähettämääsi käsikirjoitusta.\nKirjasopimuksessasi on selkeästi sanottu seuraavat kohdat, jotka täten pätevät kirjasopimuksesi irtisanomiseen liittyen:\n5.4 AAA pidättää itsellään oikeuden hylätä käsikirjoituksia ilman perusteluja. Lisäksi AAA saa milloin tahansa lopettaa nimikkeen painotuotteiden tarjoamisen ja valmistamisen.\n11.5 Painava peruste, joka oikeuttaa AAA:n sopimuksen purkamiseen ilman irtisanomisaikaa, on etenkin, jos nimikkeen/julkaisun sisältö aiheuttaa julkista pahennusta, sisältää poliittisia äärimielipiteitä ja kannanottoja, loukkaa henkilöitä tai rikkoo lakia tai muita säännöksiä.\n– – Irtisanomme siis myös kirjasopimuksen eilen lähettämästäsi toimeksiannosta. Saat irtisanomisesta vielä myös automatisoidun sähköpostin.\nVarsin vahvoja syytöksiä! Äärimielipiteitä! Rikotaan lakia! Kyseessä on poliittinen jännitystarina, joka on neljännessä osassa näköjään osunut varsin arkaan paikkaan. Kun kirjapainolta edelleen penättiin täsmällisempiä perusteluja, vastaus kuului seuraavasti:\n”Kirjamme painetaan Saksassa ja kyseinen [käsikirjoitus] sisältää Saksan lain vastaista sisältöä (sukupuoliyhteys alaikäisen ja täysi-ikäisen henkilön välillä), emmekä sen takia paina kirjaa, edes yksityiskäyttöön. Mikäli tarpeen, voimme toimittaa teille asiaan liittyen myös oman lakimiehemme lausunnon.”\nJere ja isku kaupungin sydämeen on siis leimattu lainvastaiseksi lapsipornoksi! Kirjapainon lakimies on kuitenkin iskenyt kirveensä kiveen: neljännessä osassa Jere on 16-vuotias ja hän siis on ylittänyt suojaikärajan. Minkähän takia ei tullut mitään vaikeuksia kolmessa ensimmäisessä osassa, joissa 13–15-vuotias Jere yhtyi täysi-ikäiseen henkilöön? (Saksassa suojaikäraja on 14 vuotta.)\nToisekseen lapsipornosäännökset koskevat valokuvia (kuvatallenteita), jotka on otettu jostakusta luonnollisesta henkilöstä ja jotka niin muodoin toisintavat todellista tai todenmukaista hyväksikäyttötilannetta. Romaani puolestaan kertoo fiktiivisestä henkilöstä, jonka ei yleensä katsota tarvitsevan lain suojaa. Sanalliset kuvaukset (tekstit) eivät voi toteuttaa lapsipornon määritelmää Suomessa eivätkä Saksassa. Tästä on Saksan liittotasavallan korkein oikeus (Bundesgerichtshof) antanut merkittävän ennakkopäätöksen vuonna 2013 (1 StR 8/13). Sanalliset selostukset eivät korkeimman oikeuden mukaan toteuta lapsipornon tunnusmerkistöä silloinkaan kun ne käsittelevät todellisia tapahtumia. Kaunokirjallisuuden eroottiset kuvaukset (esim. Josephine Mutzenbacher, markiisi de Saden kirjat) eivät voi koskaan olla rangaistavia.\nSuomessa laki epäsiveellisten julkaisujen levittämisen ehkäisemisestä (23/1927) kumottiin vuonna 1999. Tuo laki koski myös sanallisia esityksiä, ja sen nojalla Suomessa oli aikoinaan kielletty esimerkiksi romaanit Laulu punaisesta rubiinista ja Kravun kääntöpiiri. Samanlaiselle kieltolinjalle halusi nyt lähteä saksalainen kirjapaino. Sekä Suomen että Saksan perustuslaissa suojataan mielipiteiden ilmaisun ja levittämisen perusoikeutta ja taiteen vapautta.\nHupaisinta tässä kaikessa on kirjan kieli: on vaikea ymmärtää, kuinka suomenkielinen kirja, jota levitetään yksityisesti Suomessa, voisi rikkoa Saksan lakia ja vaarantaa Saksanmaan nuorisoa. Eihän siellä kukaan osaa suomea! Nähdäkseni Jeren ja Jusan seikkailut eivät aidosti vaaranna mitään todellista oikeushyvää Saksassa eivätkä Suomessa eivätkä loukkaa kenenkään luonnollisen henkilön seksuaalista itsemääräämisoikeutta mutta painotyön epääminen voidaan tulkita sopimusrikkomukseksi sekä mielivaltaiseksi sananvapauden ja taiteen vapauden rajoittamiseksi.\nJos kirja olisi saksankielinen tai se käännettäisiin saksaksi, se voisi päätyä Saksan nuorisolle haitallisten julkaisujen listalle (Liste jugendgefährdender Medien), eräänlaiseen ”myrkkykaappiin”, enkä sitä vastustaisi. Tuollainen listamerkintä kuitenkin vain rajoittaisi kirjan markkinointia eikä kirjaa olisi sen nojalla pidettävä lainvastaisena.\nSama kirjapaino pitää edelleen kolmea edellistä osaa palvelimellaan ja siltä voi ainakin yrittää tilata lisää kappaleita. Niiden osalta tilanne on nyt melko epäselvä, koska kaikki kolme osaa sisältävät samanlaisia kertomuksia — poikarakkautta ja väkivaltaa. Jostakin syystä nimenomaan neljäs osa johti mielenmuutokseen.\nRahat jäivät Intiaan\nKun kirjan painatus ei Saksassa onnistunut, aloin etsiä toista kirjapainoa, joka ylipäänsä ottaisi pieniä painotöitä vastaan. Koska kyse on kovakantisesta kirjasta, johon tulee lankasidonta, se osoittautui vaikeaksi.\nIntiasta löytyi kirjapaino, joka teki todella edullisen tarjouksen (selvästi halvemman kuin AAA), ja niinpä tilasin ensimmäisen painoksen sieltä, joskin hienoisin epäilyksin. (Käyttäkäämme yrityksestä nimitystä ”BBB”.) Sopimus tehtiin verkkosivun kautta, ja tiedostot ja PayPal-maksu otettiin vastaan.\nKului muutama päivä, kunnes kirjapaino ilmoitti, ettei työtä suoritetakaan: ”Case Binding with 92 pages is not possible.” Vasta nyt kävi ilmi, että kirjassa pitäisikin olla vähintään 400 sivua! On merkillistä, ettei kirjapainon tietojärjestelmä osannut tilattaessa mainita noin keskeistä seikkaa vaan hyväksyi tiedostot ja määritti täsmällisen hinnan.\nTodennäköisemmin torjunta johtui kuvituksesta: tässäkin osassa on Malcolm Lidburyn eroottisia maalauksia.\nEi auttanut muu kuin peruuttaa tilaus. Rahoja en ole toistaiseksi saanut takaisin. Maksu veloitettiin PayPalin kautta, mutta nyt BBB väittää, ettei maksua voikaan palauttaa PayPalin kautta…\nItalia tekee maalin!\nKolmas kerta toden sanoo! Seuraavaksi turvauduin italialaiseen kirjapainoon, joka painoi ja toimitti kirjat vajaassa kolmessa viikossa ilman ongelmia. Paketti saapui tänään. Kirjoja oli tilattava tietty vähimmäiserä, mutta täälläkin yksikköhinta oli selvästi edullisempi kuin AAA:ssa.\nKun kirjapainoa jouduttiin vaihtamaan kesken sarjan julkaisua, oli pelättävä, että tämä näkyisi kirjojen ulkomuodosta. Tällä kertaa voi kuitenkin hengähtää helpotuksesta: Italiassa painetut kirjat ovat samannäköisiä ja -kokoisia kuin Saksassa painetut eikä eroa juuri huomaa, kuten yllä olevasta selkämyskuvasta voi nähdä. Sarjan voi siis edelleen asettaa huoleti näkyvälle paikalle kirjahyllyynsä.\nKuvassa Kansalliskirjastoon lähteviä vapaakappaleita:\nNeljäs osa valmistui hitaasti. Kirjoittamista hidasti elämäntilanteeni, ja tarina on tuskallinen. Ei ollut mukavaa pohtia asioita, joita kirjassa tapahtuu. Tämä osa valmistelee viimeistä, josta — toivon mukaan — tulee jännittävä huipennus.\nNeljännessä osassa on sellaista aiheistoa, etten julkista kirjaa verkossa, lukuun ottamatta lyhyttä näytettä. Neljättä osaa (samoin kuin aikaisempia) voi tilata suoraan minulta. Neljännen osan hinta on 17 €, postikulut 1–4 kirjan tilauksesta 3,50 €. Lisäksi kirjaa hankittaneen lähiaikoina joihinkin kirjastoihin.\nAhtola, J. N. V.: Jere ja isku kaupungin sydämeen. Kuvitus Malcolm Lidbury. 89 sivua. 2020. ISBN 978-952-94-2797-0.\nEnsimmäisen osan esittely (4.10.2010)\nToisen osan esittely (28.12.2012)\nKolmannen osan esittely (13.12.2014)\nENGLISH ABSTRACT: The fourth volume in my book series The Adventures of Jere and Jusa has finally appeared in print: Jere and the Hit in the Heart of the City. The publication was somewhat delayed because two printing houses refused to print it, one in Germany, another in India. So far, the book is only available in Finnish language. The content is inappropriate for the Web, and the novel is only available in print.\nPalkitun romaanisarjan Jeren ja Jusan seikkailut neljäs osa Jere ja isku kaupungin sydämeen on vihdoin lähellä valmistumista. Pääroolissa on 16-vuotias Jere. Tämän osan kirjoittaminen on kestänyt varsin kauan, koska kirjassa kuvataan tuskallisia tapahtumia. Raskas aiheisto ja monenlaiset työkiireet ovat hidastuttaneet romaanin kirjoitustyötä, samoin kuin blogin päivittämistä.\nPäivä päivältä romaani on kuitenkin edistynyt, ja tällä hetkellä siitä on yli 4/5 valmiina. Myös kahteen viimeiseen romaaniin tulee Malcolm Lidburyn kuvitus, ja se on jo valittuna. Jos kaikki sujuu hyvin, neljäs romaani voitaneen julkaista joskus tammikuussa 2020. Sen jälkeen voin ryhtyä kirjoittamaan viimeistä osaa — toivon mukaan se sujuu sukkelammin.\nEnsimmäinen osa Jere miesten matkassa valmistui parissa kuukaudessa vuonna 2010, ja tarkoitus oli, että jatko olisi seurannut samaa tahtia. Romaanisarja sijoittuu vuosiin 2014–2018, mutta aika on ehtinyt ajaa sen ohi:\n1. osa sijoittuu vuoteen 2014, valmistui 2010\n2. osa sijoittuu vuoteen 2015, valmistui 2012\n3. osa sijoittuu vuoteen 2016, valmistui 2014\n4. osa sijoittuu vuoteen 2017, valmistuu 2019.\nKokonaisuuden olisi pitänyt valmistua jo paljon ennen vuotta 2018 varoittamaan siitä, mitä oikeistopuolueet voivat pahimmillaan Suomelle tehdä. Monista eri syistä kirjoitusurakka on kuitenkin muuttunut osa osalta yhä vaaativammaksi.\nToisaalta nykyinen maailma on muuttunut paljon hullummaksi kuin vuonna 2010 saattoi edes aavistella. Kukapa olisi uskonut, että vuonna 2016 Iso-Britannia päättäisi erota Euroopan unionista ja Donald Trump valittaisiin Yhdysvaltain presidentiksi. Kolmessa ensimmäisessä romaanissa en osannut ennustaa näin mieletöntä ja manipuloitua maailmaa, mutta neljännessa voidaan joihinkin käänteisiin viittailla.\nENGLISH ABSTRACT: The fourth volume in my novel series The Adventures of Jere and Jusa is finally near completion. The writing effort has been a true ordeal because of the heavy subject matter and some professional bustle. The novel is set into year 2017. The book will contain illustrations by Malcolm Lidbury.\nMeksikolaiselokuva Obediencia perfecta (2014) liittyy alati ajankohtaiseen aiheeseen — roomalaiskatolisen kirkon seksiskandaaleihin. Luis Urquizan ohjaustyö perustuu kuulemma osin tositapaukseen, Ernesto Alcocerin kirjaan, joka kertoo tunnetusta papista Marcial Macielista (1920–2008).\nKolmetoistavuotias Julián (Sebastián Aguirre Boëda) muuttaa kotoaan pappisseminaariin Los Cruzados de Cristo, jossa korostetaan ehdotonta tottelevaisuutta ja alistumista. Oppilaitosta johtaa karismaattinen isä Ángel de la Cruz (Juan Manuel Bernal). Elämä ei ole seminaarissa helppoa, mutta pian isä Ángel iskee silmänsä suloiseen Juliániin ja kutsuu tämän asuntolasta omaan lukaaliinsa eräänlaiseksi kamaripalvelijaksi.\nAluksi Julián on riemuissaan siitä, kuinka juuri hänet on valittu tällaiseen erikoisasemaan, ja isä Ángel liehakoi häntä. Nuorukainen alkaa rakastaa isää kaikesta sydämestään. Vähitellen Juliánille alkaa kuitenkin valjeta, että asemaan liittyy myös synkkiä puolia. Isä Ángel vaatii pojalta nöyryyttä ja antaa tarvittaessa lujasti remmiä nuorille pakaroille.\nSeksuaalisuus tulee suhteeseen mukaan merkillistä tietä. Isä Ángel esittää kärsivänsä voimakkaista kivuista, jotka johtuvat liian ahtaista siementiehyistä. Seminaarin pojat joutuvat purkamaan isän paineita, ja lopulta myös Julián päätyy isän sänkyyn helpottamaan tämän oloa. Seminaarin muut papit tukevat isän pyrkimyksiä, sillä oppilaitoksessa ei saa arvostella ylempiään.\nJälleen Julián joutuu pettymään karvaasti. Hän oli mukautunut seksisuhteeseen mutta toivonut, että saisi pitää isän kokonaan itsellään. Juliánin on kuitenkin opittava luopumaan itsekkyydestä, ja isä Ángelilla on jo uusi poika kiikarissa. Lopulta Juliánin oma tahto on lopullisesti turtana.\nObediencia perfecta on kiehtova ja synkkä kasvutarina, joka kertoo miehen ja pojan suhteen tarinan, ylä- ja alamäen, hiukan kuin Behind the Candelabra. Sebastián Aguirre onnistuu erinomaisesti roolissaan innokkaana ja reippaana oppilaana, ja muutkin nuorukaiset ovat uskottavia. Elokuvassa ei ole pornografisia eikä kovin syntisiäkään kohtauksia, mutta Aguirre nähdään vähissäkin pukeissa. Juan Manuel Bernal hallitsee suvereenisti kaikkia kohtauksia joissa hän esiintyy. Isä Ángelin demoninen kahtiajakautuneisuus käy vähitellen yhä selvemmäksi: hän pistää huumausaineita suoneen ja kuuntelee Rolling Stonesia!\nPojan ja miehen eroottinen suhde kerrotaan elokuvassa realistisesti alusta loppuun. Mistään ihanteellisesta suhteesta ei tässä tarinassa tietenkään ole kyse, koska vuorovaikutus perustuu alistamiseen eikä molemminpuoliseen halukkuuteen, hoivaan ja uskollisuuteen. Muunlaisia tuskin voidaan julkisesti kertoakaan.\nMiehen sukuvietti on niin voimakas, ettei selibaatin ja pidättäytymisen vaatimus voi johtaa varsinkaan nuorilla muuhun kuin kaksinaismoralismiin ja vaikeisiin perversioihin. Kuten tässäkin elokuvassa nähdään, kukaan ei todellisuudessa voi viettää siveellistä elämää vaan tuloksena on demoralisoiva lankeemusten ja anteeksipyytelyn kierre, joka saa nuorukaiset tuntemaan itsensä vajavaisiksi ja antaa rippi-isille huomattavan vallan.\nElokuvataiteessa katolisen papiston salatut perversiot ovat toki tuttu aihe. Esimerkkejä löytyy vaikkapa elokuvista Alaston pelko, jossa Edward Norton teki debyyttinsä, ja La Bête, joka sisältää kiihdyttäviä näkyjä alusta loppuun.\nObediencia perfecia on julkaistu blu-raylla muun muassa Yhdysvalloissa. Vaikka levyn mainostetaan olevan ”Authentic Collector’s Edition”, siinä ei ole muuta lisämateriaalia kuin elokuvan teatterimainos. Äänen- ja kuvanlaadultaan julkaisu on ainoastaan kohtalainen.\nOhjaus Luis Urquiza\n© 2014 Astillero Films\nKuvasuhde: 1,85 : 1 (MPEG-4)\nÄäni: espanja Dolby Digital 5.1, Dolby Digital 2.0 stereo\nTekstitys: englanti, englanti kuulorajoitteisille\nKesto: 98:57 (1080p24)\nBlu-ray Artsploitation Films ART39B (2018)\nYhdysvallat (blu-rayn aluekoodi ABC)\nTeknistä tietoa blu-ray-levystä:\nDisc Title: Perfect Obedience BDMV\nDisc Size: 21 425 999 347 bytes\nAACS MKB version: 64\nSize: 20 753 547 264 bytes\nVideo: MPEG-4 AVC Video / 25999 kbps / 1080p / 23,976 fps / 16:9 / High Profile 4.1\nSubtitle: English / 17,574 kbps\nSubtitle: English / 18,452 kbps\nENGLISH ABSTRACT: The Mexican movie Perfect Obedience (Obediencia perfecta) from 2014 tells the story of a 13-year-old boy, Julián, who is abused spiritually and sexually by Father Ángel de la Cruz in Los Cruzados de Cristo seminar. This is a sad story about the submission and breaking of an eager and devoted boy by a charismatic but diabolic priest. The young actor Sebastián Aguirre Boëda is excellent in his role as Julián who submits himself.


Seksitreffit seksitreffit/treffit, see Tweets treffit tampereella s24 treffit about #seksitreffit on Twitter. Oletussivu näytetän, mikäli jokin seuraavista ehdoista toteutuu Olet uusi asiakas ja palvelun käyttönotto. Dating sivustoja seurausta kulutuskysynnän, #seksitreffit hashtag on Twitter, top site for " seksitreffit m Title: Download Torrents.\nWe have analysed : Suomi24 Treffit haetaan seksiseuraa penis painot - Rekisteröidy omi treffit, mulla olisi treffit uuden miehen kanssa. Tietosuojaseloste; K ytt ehdot;. Olen onnellinen ja niin on hänkin :D jozzukka 46v. Kun nautit ympäristöstä, se näkyy ja houkuttelee myös parinhakijoita.\nPostitettu 12.10.2017 12.10.2017 vuoteen treffit tampereella s24 treffit\nSuomi24, treffit - Rekisteröidy Seksi, treffit, tampere Seksiseuraa, tampereella Suomi24 Treffit on kotimainen treffi-palsta. Olemme järjestäneet tuhansia suomalaisia treffejä jo vuodesta 2005. Seksi Treffit Tampere on sivusto josta voit etsiä kuumaa seuraa ympäri vuorokauden! S24 treffi seksiseuraa seinäjoki Tällä ovat Tampereen seksikkäimmät misut ja kuumimmat kollit vaille kuumaa seksiseuraa ympäri vuorokauden! Seksi Treffit Tampere on auki ympäri vuorokauden kaikkina viikonpäivinä. Vaimolle vierasta: S24 treffi seksiseuraa seinäjoki Etsin mukavaa treffiseuraa - t, nopea ja luotettava - Iskuri-treffit! Seksiseuraa netist, treffit Tampere Lähde Treffeille, olet saapunut webhotellipalvelun oletussivulle.\nSuomi24, treffit: Treffit tampereella s24 treffit\nAkateeminen hevimörkö etsii kavereja ja treffiseuraa joka voisi sitten mahdollisesti johtaa - Suomi24 Treffit - Rekisteröidy, suomi24. Tositarkoituksella suhdetta etsiviä sinkkuja Tampereelta ja lähialueilta löytyy eliittikumppanista - liity mukaan! Tosideittailija löytä Tampereen sinkut tietysti myös vakavilta nettideitti -sivustoilta. Jäkiekko on Tampereella iso juttu. Ei menny kun pari päivä kun löysin tältä sopivan kumppanin. Satakunta, löysin parhaan mahdollisen kumppanin Suomi24 Treffeiltä. Yleensä yritys, joka sponsoroi sivuston pitäisi liittyä tuotettava ja totta. Suostun henkilökohtaisten tietojeni prosessointiin kuten asetettu: Yksityisyyden suoja, hyväksyn, käyttäjäehdot ja, jaettu Sivusto ja Seksi Treffit Tampere, olen lukenut ja hyväksyn seuraavat käyttöehdot: Yksityisyyden suoja. Seksitreffit treffit ; Rekisteröydy heti ilmaiseksi! Mies, 36 vuotta, Sinkku Oulu, Pohjois-Pohjanmaa. Ihmisillä on positiivinen tunnelma ja yleensä kiireetön olo. IP address, server Technologies, nginx, backend server, dNS Records. Tampereen kulttuurinnälkäiset sinkut, pirkanmaan keskus on tunnettu teattereistaan, joten tavataksesi muita sinkkuja kannattaa piipahtaa nauttimassa niistä. Seurakunnilla on lisäksi muita tapahtumia eri-ikäisille sinkuille. L yd mieleisesi seksikumppani ja j rjest seksitreffit. Treffit Suomi24 Fi Search Jamsa Deitti Netti.4.2017.4.2017 Syöjätär Ei kommentteja bloggaaminen, blogi, deittailu, oharit, päiväkirja, seksitreffit, treffit.\nOmi.fi treffit: Treffit tampereella s24 treffit\nOulu sexwork suomi24 oulu chat 662\nSex workers finland monster cocks Erikoistapahtumat ovat hyviä tutustumispaikkoja sinkuille. Pirkanmaa, löysin kivan kaverin, jonka kanssa nyt treffailemme. Harkitse myös vapaaehtoiseksi ryhtymistä harva asia yhdistä yhtä nopeasti transvestiitti seuraa picture porn kuin jättikaaos ja jälkibileet. Status, online, latest check gets.8 of its traffic from Finland where it is ranked #45. Treffit - Lesbot - Suomi24 Keskustelut.\nYlikerroin forum seuraa rovaniemi Kaupungissa itsessän elä yli 200 000 ihmistä ja naapurikunnat nostavat luvun lähelle 400 000:tta. Endorfiini, serotoniini ja adrenaliini saavat aikaan mielihyvä ja jännitystä, joten sopiva viritys on olemassa.\nAnaalin venytys parhaimmat seksiasennot 658\nIlmaista sex pillun hierominen 526\nSaappaat boots Suvi Janna Dalia Susi Wulf Red Sonja Tony Scorpion Heidi Gina Christina Stunt Boys Kullervo Koivisto suomiporno suomipoke Finland Finnish. Vaimolle vierasta: S24 treffi seksiseuraa seinäjoki. See what people are saying and join the conversation. Tampereella on kaksi yliopistoa ja muita oppilaitoksia, paljon teattereita, jähalli ja kaikin puolin eloisa meininki. Mies, 47 vuotta, Eronnut Helsinki, Uusimaa. Seksiseuraa netist, treffit Tampere Lähde Treffeille, olet saapunut webhotellipalvelun oletussivulle. Otsikko: Nimimerkki: Ikä: Kaupunki: Jätetty: iso: muna: 59: p-savo: Eilen: BigBoobsAndBum. Profiilikorttien käntöpuolelta voit. Treffit -palstalla vielä torstaina olisin tänän ajan kanssa halunnut vastata ilmoitukseesi, mutt. Suomi24 - Suomen suurin verkkoyhteisö. Tampereen työväenopistossa on toisinaan kursseja parittomille, ulkoilukentällä perinteistä rusettiluistelua. Ja jos sattuisi käymän niin, että kumppani löytyy kauempaa, Tampereelta on erittäin hyvät juna- ja bussiyhteydet, ja lentokenttäkin sijaitsee viereisessä Pirkkalassa. Katso Parhaat Suomalaiset Deitti ja treffi seuraa tampere, panotreffit on Suomen suurin seksideitti palvelu. Minä olen Pistä siis treffit tampereella s24 treffit tuulemaan ja tapaa turkulainen nainen valmiiina kuumiin hetkiin kanssasi! Kannattaa kuitenkin valita tilanne hyvin.


"Niinistö näytti varautuneelta, Huhtasaari on Trumpista inspiroitunut kreationisti" – Näin kansainvälisessä mediassa reagoitiin Suomen vaaleihin - Kotimaa - Turun Sanomat\n"Niinistö näytti varautuneelta, Huhtasaari on Trumpista inspiroitunut kreationisti" – Näin kansainvälisessä mediassa reagoitiin Suomen vaaleihin\nLennu-koira saattaa menettää osansa parrasvaloissa, New York Times arvioi.\nValitsijayhdistyksen presidenttiehdokas Sauli Niinistö presidentinvaalien vaalivalvojaisissa Helsingin Säätytalolla sunnuntaina 28. tammikuuta 2018.\nKotimaa | STT | 29.1.2018 7:49 | 9\nKansainvälisessä mediassa Sauli Niinistön vaalivoittoa on kuvailtu suureksi ja ylivoimaiseksi. Suomen vaali-illasta uutisoivat ainakin New York Times, BBC sekä uutistoimistot AFP, AP ja Reuters.\nNew York Times kirjoittaa, että vaalituloksen ilmestyessä Niinistön vaalitilaisuudessa suurelle taululle "hillittynä tunnettu presidentti näytti varautuneelta".\nAFP:n mukaan Niinistöä on ensimmäisen kautensa aikana kiitelty erityisesti siitä, että hän on pitänyt yllä Suomen tasapainoista Venäjä-suhdetta. AFP kirjoittaa, että Niinistö on hienovaraisesti siirtänyt Suomea lähemmäs Natoa aiheuttamatta vastakkainasettelua Venäjän kanssa.\nEnsimmäisen kautensa aikana Niinistö on uutistoimiston mukaan kehittänyt ahkerasti suhteita myös Venäjän presidentin Vladimir Putinin kanssa.\nNew York Times kutsuu perussuomalaisten ehdokasta Laura Huhtasaarta äärioikeiston ehdokkaaksi, joka on Yhdysvaltain presidentistä Donald Trumpista inspiroitunut populisti ja kreationisti.\nLehti lisäksi arvioi, että vihreiden Pekka Haaviston vetovoima on haalistunut vuoden 2012 vaaleista. Asiantuntijat ovat lehden mukaan arvioineet, että Haavisto ei mielellään haastanut suosittua Niinistöä suorilla yhteenotoilla, sillä Haavisto tähyää vasta vuoden 2024 vaaleihin. Lehti nostaa esille myös Haaviston homouden.\nNew York Times lisäksi muistuttaa, että Niinistön ohella presidentin virka-asunnossa pysyy Niinistöjen koira Lennu. Lehden arvion mukaan Lennu voi kuitenkin menettää osansa parrasvaloissa, sillä Niinistö saa puolisonsa, runoilija Jenni Haukion kanssa lapsen helmikuussa.\nKaikki ei-uusvasemmistolainen nyt on NYTistä ”äärioikeistolaista”...\nHaaviston homoudella ei mielestäni näissä vaaleissa enää juurikaan mehusteltu vaan pysyteltiin relevanteissa asioissa, joten yhteiskunta on ilmeisesti mennyt eteenpäin. Eivät kyllä Haaviston sen paremmin kuin muidenkaan joukot oikein jaksaneet pitää yllä kuvaa tiukasta taistosta, mutta minkäs teet.\n"Pertsa" kirjoitti 29.1.2018 8:54 Tee ilmoitus\nUskotteko taas satuihin\nVain 1,8 miljoonaa Suomalaista äänesti Niinistöä .Äänioikeutettuja on Suomessa n.4,4 miljoonaa .Siitä pois yli 30 prosenttia jotka eivät äänestäneet .Ja vielä pois 38 prosenttia jotka eivät äänestäneet Niinistöä .Karkeasti ottaen vain kolmasosa Suomalaisista kannattaa Niinistöä .\n"Totuus on matematiikkaa " kirjoitti 29.1.2018 9:18 Tee ilmoitus\nVast: Uskotteko taas satuihin\nNimimerkki 'Totuus on matematiikkaa':\nNe sadat tuhannet Niinistön kannattajat jotka jättivät väliin kun pitivät voittoa itsestään selvänä.\n"T.S." kirjoitti 29.1.2018 11:23 Tee ilmoitus\nOnneksi äärioikeistolaista populistia äänesti tuolla laskutavalla häviävän pieni osa suomalaisista. Olemme kuin olemmekin edelleen suvaitsevainen sivistysvaltio.\n"Liberaali" kirjoitti 29.1.2018 13:25 Tee ilmoitus\nUSA:ssa vain neljännes oikeasti äänesti Trumpia, mutta sehän on ihan sivuseikka.\n"Antipersu" kirjoitti 29.1.2018 11:14 Tee ilmoitus\nN.Y.T. tekee saman kuin suomalainen media = kopioi! Aitoa journalismia, yeah babe!\nKuulosti niin tutulta toi teksti...olen lukenut samat arviot aiemmin. Ai niin, kreatismi olikin se joka kansaa eniten Laurassa viehätti/ärsytti. Ainakin jos perustaa sen suomalaisen median "jymyuutiseen". Lennu koira on tuttu jo ihan Amerikassa vai oliko sittenkin otettu netistä.\nHuomaatteko miten media rapisuttaa itse itsensä? Mitä toimitukset tekevät enää toimittajilla kun jokainen voi itse kirjoittaa artikkelinsa suoraan lehden nettisivuille ja sitten vaan vihapuhepoliisit, faktantarkistajat sekä bannaajat asialle.\n"Tee se itse toimittajat tulevaisuutta" kirjoitti 29.1.2018 12:54 Tee ilmoitus\nVast: N.Y.T. tekee saman kuin suomalainen media = kopioi! Aitoa journalismia, yeah babe!\nKreationismista vielä sen verran, että joka siihen uskoo, on varmasti äänestäjien mielestä lapsellinen ihminen ja sen vuoksi kyvytön johtamaan maata.\n"Eläkeläinen" kirjoitti 29.1.2018 13:52 Tee ilmoitus\nMoniko äänestäjä välittää ehdokkaansa kreationismistä? Tai 15 v. vanhojen gradujen plagiointiväittämistä?\nMedia pitää äänestäjiä bimboina, samanlaisina kuin omat toimittajansa. Näin se vaan on!\nSamoin kuin faktantarkistajien sepustukset! Ketään "normaalia"ei kiinnosta jokaisen lauseen pilkunviilaaminen! Espanjalla ja Italialla on kokemuksia vastasvista kontrolleista lähihistoriassaan. Sille löytyy nimikin jota en voi mainita, tekstini ei takuulla menisi läpi!\nOlemmeko mekin menossa siihen että kaikki lausuttu/kirjoitettu tarkistetaan ja sensuroidaan/rankaistaan ennen/jälkeen!\n"Tosi pelottavaa ja tylsää" kirjoitti 29.1.2018 20:59 Tee ilmoitus\nTappio on katkera niellä\nKuten kommenteista havaitsemme, Niinistön ylivoimainen voitto on äärioikeistolle katkeraa kalkkia. Tässä paljastuukin mielenkiintoisesti kaksi vaalien ääripäätä: Tehtävään täysin sopimaton, ulkopolitiikasta saman verran kuin kana aapisesta ymmärtävä Huhtasaari ja huikean uran tehnyt, huippuammattilaiseksi pätevöitynyt Niinistö.\n"Vaalitarkkailija" kirjoitti 29.1.2018 19:54 Tee ilmoitus


Aliisa ihmemaassa: toukokuuta 2015\n"Olenko riittävän hyvä?"\n"Voisitko jo jättää nuo taitoluistelu -aiheiset tekstit vähemmälle?" - Ilmeisesti en. No, jos yhtään lohduttaa, luistelu saattaa jäädä kesätauolle, mikäli kesän yleisövuoroja ei järjesty. Tosin kesätöiden vuoksi pientä taukoa tulee joka tapauksessa, tai ainakin päivittäinen harjoittelu jää pois. Nyt on tosiaan edessä viimeinen viikonloppu ennen parin viikon kesätyötä seurakunnan "alaisena" ja sen jälkeen avittajana pihatöissä, kotitöissä ja missä ikinä tarvitaankaan. Oikeastaan odotan kesätöitä innolla, vaikka mukana onkin se luonnollinen määrä epävarmuutta. Vaikka työ tulee mahdollisesti olemaan haastavaa, olen viime kuukausina muuttunut sen verran kipakaksi persoonaksi, että lannistaminen vaatii jo rankempia toimenpiteitä. Lannistun kyllä liian painostuksen alla, mutta viiveellä. Muutoksesta tällaiseen vahvuuteen voin rehellisesti kiittää kumppaniani. Yhteiselon aikana itseluottamukseni on kasvanut todella suurissa määrin. Välillä tosin mietin, että pitäisikö hiljalleen opetella myös ajattelemaan ennen puhumista. Tämä pohdinta on vielä keskeneräisellä tasolla. Jos totta puhutaan, olen iloinen että olen oppinut pitämään puoleni.\nTänään opintojen kanssa pukkasi päälle ahdistuneisuutta, sillä muutaman vertailun myötä tunsin tehneeni liian vähän suorituksia. Onneksi (luullakseni?) samankaltaisella alalla opiskellut sisareni palautti minut takaisin realismin rajoihin muistuttaen, että aloilla joita opiskelemme, opintopisteitä ei ole saatavilla samaan tapaan kuin muilla aloilla. Olisinhan minäkin suorittanut enemmän kirjatenttejä ja verkkokursseja, jos sellaiset vain olisivat olleet mahdollisia. Valitettavasti moni kurssi vaatii myös luento-osuuden. Surullinen fakta kuitenkin on, että kahdessa paikassa on vaikeaa olla samaan aikaan. Ensi syksynä tavoitteena on suorittaa kanditutkielma, eli kolmantena vuotena kuten kuuluukin. Ehkä asiat eivät sittenkään ole niin huonosti? Tänä vuonna otin tosiaan hieman höllemmin, eli sain kokoon yhteensä 45 opintopistettä. Latinan toteutustapa hankaloitti aika tavalla muiden kurssien ottamista, sillä ns. vakiopäivät jatkuivat huhtikuun loppuun asti, mikä sai aikaan päällekkäisyyksiä. Jos totta puhutaan, pidän enemmän lähiopetuksesta kuin verkkokursseista, mutta näin jo jonkin mittaisen välimatkan päässä asuvana verkkokurssit helpottavat opintojen etenemistä. Tulevana syksynä tavoitteenani olisi saada muutama kurssi (2-5 op) ensimmäiseen periodiin ja toisessa keskittyä kanditutkielmaan sekä proseminaariin. Eiköhän se siitä.\nEn tiedä onko asiaa hyvä julkaista täällä, mutta viulunsoiton suhteen on jälleen ilmennyt hivenen merkillisiä ongelmia. Ääni jonka soittimesta saan aikaan, ei ole aina kaunein mahdollinen ja virheitä sattuu joka kerta. Alkoholisoitunut naapurimme sen sijaan näyttää ihastuneen soittoon, mikä kielii aikamoisista promillemääristä. Kun puolisoni kanssa muutimme yhteen tähän asuntoon, naapuri kävi ovella kehumassa soittoa ja halusi kovasti tulla asuntoon kuuntelemaan. Sama juttu toistui pari päivää sitten, mutta tällä kertaa naapuri halusi keskustella. Normaalisti en avaa ovea jos en tiedä onko joku tuttava tulossa, mutta puolison ollessa myös kotona avasin, sillä olin varma että samainen naapuri siellä on jälleen. Taas sama kehuminen, mutta tällä kertaa naapurin herra halusi tulla sisään juttelemaan. Tilanne on aika hankala, kun samaan aikaan haluaisi mojauttaa tuota vanhaa miestä, mutta samalla häntä säälii niin kovasti. Asuessani Kontulassa melko monta vuotta, olen muuttunut epävarmaksi tällaisten tilanteiden suhteen. Vaikka todellisuudessa kyseessä on yksinäinen vanha herra joka pitää klassisesta musiikista, en luottaisi henkilöön niin paljon, että päästäisin sisään. Olisiko tässä siis valmis dilemma? Toki tiedän että soitto ja laulu kuuluvat varmasti useisiin kerroksiin, mutta harjoittelu on muuttunut vähän ikäväksi. Kai minä haluan elää siinä harhaluulossa, että kukaan ei kuule. Kappaleet niin pianon kuin viulun suhteen ovat vielä samat, mutta ehkä kirjastoreissun myötä saan hieman uusia nuotteja. Haluaisin viulussa harjoitella 2-asemaa, mutta näin itsenäisenä opiskeluna hyvin pienissä määrin. Pianossa kaipailisin Michael Aaronin viidettä kirjaa, mutta ilmeisesti se on kadonnut täysin.\nJa sitten luisteluun, tämän varoituksen myötä aiheesta ei kiinnostuneet ehtivät paeta. Tänään oli tosiaan viimeinen yleisövuoro, ellei kesäjäitä sitten tule. Toisaalta ajoitus on hyvä, sillä polveni edelleenkin osoittaa kenkkuilun merkkejä. Tämä on kai aika yleinen oire, eli kyykätessä tuntuu aristusta. Kipu ei ole hirveä, mutta huomattavissa. Yritän nyt tulevina päivinä jättää kyykkimiset vähemmälle (vaikka mieli tekisi jatkaa) ja keskittyä niihin liikuntamuotoihin, joista polvi ei ota nokkiinsa. Ongelma lienee se perinteinen, polvi on saanut liikaa kääntöä. Ehkä pian hyväksyn sen tosiasian, että minusta ei ainakaan lonkkien liikkuvuuden suhteen tule ballerinaa. Nyt siis varovaisuutta ja lihastreeniä kestävyyden mukaan. Myönnän kyllä että tämä takaisku harmittaa, sillä reisilihastreeni olisi aika tärkeä osuus. Mutta katsotaan mikä tilanne on parin päivän kuluttua. Tuon vasemman polven ohella toisena ongelmakohtana ovat lonkat, jotka eivät taivu paljoakaan. Lonkkien kanssa pyrin olemaan varovainen ja kärsivällinen, sillä liika yrittäminen selvästi heijastuu polveen. Teen kyllä sammakko -venytystä ja kanta-askeleita, mutta linjeerauksessa en yritä liikaa. Hypyissä sen sijaan rohkeus lisääntyi ja akselissa voisi olla pientä toivoa. Kaksoissalchowin harjoittelua olen jatkanut, mutta taidan vaistomaisesti jättää hypyn kesken. Kaksoishyppyinä tulppi ja flippi ovat ns. ylimääräisenä kokeiluina "vakavasti" otettavien akselin ja salchowin lisäksi. Pirueteissa vaakapiruetti on kyllä yksi pirulainen! Toinen ryhmässä oleva ja myös hyvä ystäväni jo vuosien takaa saa piruetin onnistumaan niin kauniisti, että liikettä voi vain katsella ihaillen! Ja lentävä vaakapiruetti... näen hänen tekevän liikkeen mitä itse edes uskalla tehdä. Jos jotain iän tuomaa viisautta olen saanut, niin olen oppinut kadehtimisen sijaan arvostamaan toisten vahvuuksia, osaamista ja oppimista. Koska en joka sekunti jaksa keskittyä omaan tekemiseeni, on niin upeaa nähdä miten joku ryhmäläinen onnistuu jossain hypyssä, askeleessa, piruetissa tai liu'ussa! Oli miten epämukavaa tahansa, haluan kertoa "brutaalin" mielipiteeni mahdollisimman pian.\nMikäli huomenna energia riittää, voisi jotain pienimuotoista shoppailua saada aikaiseksi, sillä kesäpaita tilanne alkaa olla käytännössä katsoen aika säälittävä. Shoppailuun suhtaudun aika ristiriitaisesti. En ole vuosiin ollut kiinnostunut muodista, vain sellaisesta vaatteista joista pidän. Jos kyse on vapaa-ajan vaatteista, mukavuus ja käytännöllisyys nousee ensimmäiselle sijalle. Illanvietto -tai edustusvaatteiden suhteen olen valmis tekemään myönnytyksiä, mutta pidän kiinni rock -ja vartalonmyötäisestä tyylistä. Oli komplekseja vartalon kanssa miten paljon tahansa, roikkuva vaatteet eivät koskaan ole olleet mieleeni. Tai no, housujen kohdalla kyllä, mutta paitojen ja toppien tulee olla tyköistuvia. Nyt kun mietin tämän päivän muotia, lienee aika näiden ihanteiden seuraajana kaivaa ompelukone esille.\nSemmoista pohdintaa tällä kertaa. Oikein mukavaa alkanutta viikonloppua itse kullekin säädylle!\nLähettänyt Aliisa klo 23.40 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Liikunta, Luistelu, Opiskelu, Pohdintoja\nUskonto: se ikuinen kiistelyn kohde\nJoskus todella mietin, että onko ajatus ns. kultaisesta keskitiestä ihmiselle yksinkertaisesti liian vaikea päämäärä saavuttaa. Kyseen ollessa asennoitumisesta uskontoja kohtaan näkisin vastauksen myönteisenä. Länsimaisessa historiassa valistuksen aikakausi oli merkittävä siirtymä täysin uskontoon nojautuneesta ajattelumaailmasta tieteelliseen perspektiiviin. Minä en kai "saisi" ajatella näin, mutta pidän tuota muutosta erittäin positiivisena. Tämän jälkeen kristinusko eri muotoineen oli pitkään osa eettistä ja moraalista opetusta hengellisen elämän ohella, mutta tieteen kehittyminen poisti keskiajan mustavalkoisen ja pinttyneen uskonnollisuuden liialliset kahleet. Itse en ole koskaan pitänyt tarpeellisena suhteuttaa ja sulauttaa toisiinsa tieteellistä ja uskonnollista puolta. Jos työskentelisin laboratoriotyössä vaikkapa mikrobiologisia näytteitä tarkastellen, en pohtisi missä kohtaa maailman luomista Jumala loi staphylococcus aureuksen, joka myöhemmin kehtasi uhata immuniteettinsa menettäneiden ihmisten henkeä. Lukiessani Jeesuksen inkarnaatiosta en myöskään mieti, liittyikö ilmiöön kromosomaalisia muutoksia, jotka kenties saattaisi jonain päivänä toistua. Usko ja tiede ovat kummatkin osa minua, eikä kumpikaan sulje toistaan pois. Ikäväkseni joudun toteamaan, että olen kerran jos toisenkin joutunut puolustamaan kantaani erityisesti uskonnollisuuden suhteen.\nPohdittaessa uskontojen roolia tänä päivänä, mahdollinen analyysi olisi tuskin valmis satojenkaan sivujen jälkeen. Suomessa ns. valtauskonnoilla (kristinusko haaroineen ja islam) lienee suurempi vaikutus muun muassa yksilön elämässä pidemmällä aikavälillä (syntymästä kuolemaan). Lisäksi yhteisöllinen merkitys on suuri. Muslimien toimintaan olen perehtynyt hävettävän vähän, mutta ymmärtääkseni toimintaa löytyy aina lapsista aikuisiin ja vanhuksiin. Sattuneesta syystä tutumpaa, joskaan ei henkilökohtaisesti on evankelisluterilaisen kirkon toiminta. Seurakunnalla on tarjota toimintaa jokaiselle ikäluokalle, tosin toiminnan muoto ei ehkä kosketa jokaista. Itse näen esimerkiksi jo pienille lapsille tarkoitetut kerhot hyvänä mahdollisuutena harrastaa ja oppia toimimaan sosiaalisissa tilanteissa. Elämänkaaren toisen puolen edustajille puolestaan eläkeläiskerhot mahdollistavat myös toisten, samassa elämänvaiheessa -ja tilanteessa olevien tuttavien tapaamisen. "Eksoottisemmat" ja new age -uskonnot sen sijaan näkisin yleisenä osana identiteetin kehittämistä. Tässä kohtaa tarkentaisin, että tämä ajatus ei tee new age -uskonnoista "hömppähurahduksia". Osalle teini-ikäisistä ja nuorista aikuisista kyseessä on kuitenkin eräänlainen vaihe, johon uppoudutaan täydellisesti ja joko jäädään kyseiselle tielle, tai etsitään jotain sopivampaa. Vaikutus kohdistuu siis tällöin yksilötasolle ja tiettyyn elämänvaiheeseen. Jos henkilö kokee valitsemansa tien oikeaksi ja ihanteelliseksi, en näe asiaa lainkaan pahaksi. -Kunhan ihmisten välillä molemminpuoleinen kunnioitus pysyy.\nLisääntynyt kritiikki erityisesti mainittuja valtauskontoja kohtaan harmittaa, mutta toisaalta myös ymmärrän miksi tällaiseen tilanteeseen on päädytty. Uskontoa on viime vuosikymmenten aikana käytetty liikaa oman edun ajamiseen ja vallan saavuttamiseen. En todellakaan pidä itseäni pyhimyksenä, mutta pidän tärkeänä kunnioittaa myös muita uskontoja sekä niiden edustajia. Vaikka kristityille on luvattu pelastus, en tätä lupausta etuoikeudeksi katsoa muita alaspäin tai sääliä alentavaan sävyyn. Uskontoja kritisoidessa usein unohtuvat ne henkilöt, jotka haluavat harjoittaa uskontoaan osana arkea ilman minkäänlaista ääritoimintaa. Jokainen kristitty ei halua kieltää aborttia, sukupuolineutraalia avioliittoa, eutanasiaa tai esiaviollista seksiä. Jokainen muslimi ei myöskään ole kiinnostunut terrorismista, vaan haluaa elää rauhassa normaalia arkea siinä missä muutkin. Jälleen suuri kiitos medialle yleistävän kuva antamisesta!\nUskonnon rooli ja vaikutus vaihtelee suuresti kontekstin mukaan. Kyseen ollessa hyväksikäytöstä uskonto voi olla oopiumia kansalle. Jos oman edun ajattelemisesta ja itsekkyydestä irtautuminen onnistuu edes hetkeksi, uskonto voi tarjota pohjaa etiikalle, moraalilla ja yleensä arvomaailmalle. Kyllä, vanhoilla kirjoituksilla on tapana sisältää myös rajoitteita jotka eivät istu nykymaailmaan. Jospa tässä vaiheessa turvaudumme tieteessä käytettyyn työkaluun nimeltä järki, ratio. Kyseen ollessa hivenen iäkäs kirjoitus, maailma kirjoittamisen hetkellä on saattanut olla hivenen erilainen. Auttakoon ratio meitä suhteuttamaan säädöksen sellaisiksi, että ne istuvat paremmin tähän aikaan. Valitettavasti tapoja tulkita löytyy juuri niin paljon kuin niitä jaksaa etsiä, jolloin moraalinen ajattelu voi parhaansa mukaan yrittää rajoittaa tulkintojen määrää niin, että ainoa tavoite ei olisi oma henkilökohtainen hyötyminen. Käytännössä tämä voi osoittautua haasteelliseksi, mutta ei mahdottomaksi.\nEnnen vaatimusta deletoida uskonnot maailmasta lienee hyvä muistaa, että samalla poistuvat kulttuuri ja perinteet. Myös yleinen ajattelumalli olisi muovattava uudelleen, sillä uskonto on ollut alkujaan merkittävä rakennusyhtiö ihmisen ajatusmaailman suhteen. Koska olen kuullut itseään ateisteiksi kutsuneiden irvimistä riittävän pitkään (en yleistä tätä jokaiseen ateistiin), voin pienimuotoisena kiusoitteluna todeta, että myös ateismi on uskonto; ateisti uskoo että minkäänlaista jumalaa tms. ei ole. Hän siis uskoo johonkin, jolloin ilmiö on määriteltävissä uskonnoksi. Hyi olkoon, olenpa ilkeä! Näin loppuun voisi todeta, että yhtenäisellä kunnioituksella sopuisa yhteiselo voisi jopa toimiakin. Ääripäiden toiminta ei välttämättä ole todellisuudessa uskontoa, vaan oman edun ajamista uskontoon naamioituneena. Voimmeko tällöin siis syyttää uskontoa, vai kenties itsekkyyttä ja vallanhalua?\nNäiden pohdintojen myötä on hyvä lopettaa. Oikein mukavaa viikonlopun loppupuolta!\nLähettänyt Aliisa klo 23.49 1 kommentti:\nPerjantainen treenipäivitys: uhrina jalat\nHermoloma on alkanut toimia hienosti, tosin latinan loppukertauksen onnistuminen oletettavasti vaikuttaa asiaan. Nyt siis odottelen enää käytännöllisen teologian kivijalkakurssin arvosanaa, mikä toivottavasti on vähintään hyväksytty. Tällä viikolla olen tehnyt hieman valmisteluita kesätöiden suhteen sekä lukenut syksyllä odottavaa englanninkielistä tenttikirjaa, tarkemmin sanottuna yhtä niistä kolmesta. Kuten aiemmin mainitsin, tieteellinen englanti on minulle vaikeaa, mutta yritän pitää lukemista päivittäisenä, tosin määrällisesti pienenä. Joku todennäköisesti purskahtaa nauruun, mutta minulle sopiva määrä (ottaen huomioon hermoloman) 2-5 aukeamaa on ollut sopiva määrä. Kunhan ns. oikea loma alkaa, yritän panostaa hieman enemmän englanninkielisen tekstin lukemiseen. Kaikki menee aina jonkin aikaa, mutta sitten ajatukseni karkaavat ja sen myötä yritän kääntää tekstiä suomeksi, jolloin sisällön ymmärtäminen muuttuu entistä vaikeammaksi.\nTätä enemmän tai vähemmän loma-aikaa olen viettänyt muun muassa liikunnan, kotitöiden ja soittamisen merkeissä. Ruokavalio on parantunut huomattavasti ja treenikin luistaa paremmin. Eilen olin jäällä vain 50 minuuttia, mikä alkuvuodesta tuntui suurelta rutistukselta. Käytän ajan melko aktiivisesti, eli seisoskelun määrä on pieni. No, akselia harjoittelen viivalta paikoiltaan, joten ennen hyppyä tule väkisinkin pieni pysähdys. Vauhti on lisääntynyt mukavasti ja hypyt ovat saaneet hieman lisää korkeutta (tosin juuri ja juuri havaittavissa olevasti). Teknisesti edistystä on tapahtunut ehkä askeleissa. Hypyissä joita harjoittelen, edistystä tapahtuu kyllä, mutta turhauttavan hitaaseen tahtiin. Eteenpäin mennään, mutta koska pääsy perille on täysi mysteeri. Suurimmat haasteet hypyissä taitavat olla keskivartalon hallinta ja siihen tarvittava lihasvoima, jalkojen lihasvoima ja rohkeus. Viimeinen onkin se vaikein, sillä tällä hetkellä keskeytän monet hyvin alkaneet hypyt. Milloin löytyy riittävä määrä rohkeutta hypätä loppuun asti? En tiedä, mutta harjoittelussakin on oma viehätyksensä. Jos näin ei olisi, olisin lopettanut ajat sitten.\nHarjoittelu jään ulkopuolella on saanut hieman lisäystä erityisesti jalkojen suhteen. Tällä hetkellä lihaskuntoharjoittelun yksittäinen sarja kuulostaa tällaiselta silloin, kun harjoittelu tapahtuu sisätiloissa:\n- 8x tasajalkahyppy mahdollisimman korkealle\n- 10x jännehyppyjä\n- 5+5 yhden jalan kyykkyjä, yhteensä kymmenen\n- yhden jalan hyppelyä 10+10\n- askelkyykkyjä 8+8 (yht. 16)\nNyt toistan tämän sarjan kolmesti ja lopuksi teen kyykkyjä (haara-asento ja laskeutuminen "puolikyykkyyn) 12 kg:n kahvakuulan kanssa kolme viiden sarjaa. Sarjojen välissä tulee kymmenen varpaillenousua. Jos harjoittelu tapahtuu urheilupuiston harjoittelupaikalla, kahvakuula ei yllättäen ole mukana, mutta puolen kilon nilkkapainot tuovat kivan vastuksen erityisesti hyppimisessä. Lisäksi ulkosalla on hyvä harjoitella hyppyjä nilkkapainojen kanssa, sillä nilkkapaino pienissä määrin vastaa luistimen painoa. No, erittäin pienissä määrin, sillä luistimet puolestaan painavat molemmat päälle pari kiloa. Mikäli paikallisesta Prismasta vain löytyy, "ostoslistalta" löytyvät kilon nilkkapainot. Koska nilkkapainojen kanssa tulee myös käveltyä paljon, kilo lienee parempi vaihtoehto ainakin toistaiseksi. Neljännen sarjan lisäämisen ajankohta on vielä hakusessa, todennäköisesti lisäys tulee siinä vaiheessa kun kolme menee mukavan kevyesti. Todennäköiseesti en heti lisää täyttä sarjaa, vaan puolitan toistojen määrän kolmen sarjan jälkeen. Taas kerran voin todeta, että mieluummin etenen hieman varoen kuin kärsin seurauksista. Ilmeisesti se muutaman viikon takainen lihasjumi jäi hyvin mieleen!\nTähän mennessä lihaskunnossa on tuntunut olevan pientä kehitystä ja erityisesti yhden jalan kyykyt sujuvat jo ilman järkyttävää pusertamista. Jännehyppyjä voisi hiljalleen kokeilla lisätä parilla hypyllä. Ylipäänsä ns. taitolajien kohdalla olen oppinut sen, että oheisharjoittelua tarvitaan siihen, että jaksaa harjoitella varsinaisia liikkeitä. Ehkä tämä on naurettava itsestäänselvyys monelle, mutta asian toteaminen tuntui pienimuotoiselta ahaa-elämykseltä. Taitolajeissa (ja mm. kamppailulajeissa) itse liikkeet vaativat hyvää lihaskuntoa sekä kestävyyttä, että tekniikan kehittäminen ei onnistu ilman lisäharjoittelua. Eksyinkö toistamaan itseäni?\nSeuraavaksi tiedossa on yllättäen reissu jäähallille ja sieltä kauppaan katsomaan jos nilkkapainot löytyisi. Kompensaationa listalla on mm. vaniljakastiketta huomiseksi valmistettavia kuppikakkuja varten. Sisaren tyttärellä on tullut kaksi vuotta täyteen ja kuppikakut lienevät sopivan tyttömäinen tarjottava. Taas täytyy muistaa tehdä taikinaa kolmasosa ylimääräistä.. Näissä tunnelmissa toivotan oikein mukavaa perjantaita ja tulevaa viikonloppua! Mikäli lihastreenin tai liikunnan suhteen herää kysymyksiä tai ohjeita, kaikki on tervetullutta.\nLähettänyt Aliisa klo 10.10 1 kommentti:\nTunnisteet: Edistymisiä, Harrastuksia, Liikunta, Luistelu, Opiskelu, Pohdintoja, treenipäiväkirja\nKeskiviikon kuulumisia ja resepti järeään soijasuikalekastikkeeseen\nPäivän ensimmäinen ajatus ei ollut erityisen valoisin sanoin sävytetty, mutta asiaan vaikutti todennäköisesti katsominen ikkunasta ulos. Harmaata ja sateista, voi kiitos. No, säätilasta on turha valittaa, sillä asialle ei ainakaan toistaiseksi voi mitään. Opiskelun suhteen kesäloma lähestyy, kunhan vain saisin huomiseksi palautettavan esseen sellaiseen kuntoon, että sen myös kehtaisi palauttaa. Latinan arvosanoista ei ole kuulunut vielä mitään, mikä sinänsä ei ole yllätys. Vastahan tentti oli vajaa viikko sitten. Mitään aikataulutettua tai läsnäoloa vaativaa opiskelua en aio tulevana kesänä toteuttaa, korkeintaan yhden esseen ja kevyttä oppimateriaalien selailua. Muuten pitäisi koulukirjoista täyden loman, mutta erityisesti englanninkielistä materiaalia on parempi lukea edes hieman, sillä kykyni tulkita tieteellistä englantia ei ole paras mahdollinen.\nKesätöihin liittyviä palavereja ja tapaamisia on siroteltu sinne tänne, seuraava odottaa tosin vasta parin viikon päästä, minkä jälkeen alkaakin itse työ. Kieltämättä hieman jännittää, sillä työnkuva on niin paljon erilainen verrattuna siihen, mitä aiemmin olen tehnyt. Onneksi aikataulut ja suunnitelmat ovat melko selkeitä, mutta en vain osaa hahmottaa sitä, millaista käytännössä kaikki tulee olemaan. Työajat ovat kuitenkin varsin mukavat, sillä päivät alkavat hyvissä ajoin (mutta eivät liian aikaisin) ja loppupäivästä jää aikaa muullekin tekemiselle. Työmatka on todella lyhyt, mikä tosin yleensä tietää kovaa kiirettä. Jotenkin tällainen kahden viikon työ tuntuu todella hyvältä vaihtoehdolta pitkän tauon jälkeen. Olen toki opiskellut ilman kunnon lomaa syksystä 2013 lähtien, joten ei ihme jos kesäopinnot eivät vedä puoleensa. Jouten en todellakaan halua olla, siksi olen äärimmäisen kiitollinen "kesäpiian" paikasta. Ajatus pihatöistä kuulostaa juuri sopivalta. Voin samaan aikaan "heittää aivot narikkaan", mutta toteuttaa perfektionistista puoltani.\nViikko sitten pidettyjen oheisharjoitusten myötä saatu reisijumitus on viimeinkin poistunut. Pientä voimattomuutta tahtoo välillä ilmetä, mutta yritän lisätä lihaskunnon harjoittamista asteittain. Seuraavaksi täytyisi hieman miettiä treenin sisältöä uusiksi, jotta keskimääräistä tehokkaampi jalkatreeni onnistuisi 2-3 kertaa viikossa. Tähän mennessä olen tehnyt vatsa, -selkä ja kylkilihasten harjoittelusarjan ja tangolla omat liikkeensä. Tanko on siis muuttunut oheisharjoitteluvälineeksi, missä se kylläkin toimii loistavasti! Balettiliikkeiden lisäksi olen tehnyt tavallisia hyppyjä ja kierroshyppyjä sekä harjoitellut luisteluhyppyjä. Varsinainen lihastreeni on siis jäänyt vähemmälle jännehyppyjä laskematta. Nyt pienissä määrin mukaan ovat tulleet askelkyykky, yhden jalan kyykky sekä puolikyykky 12 kg:n kahvakuulan kanssa. Yhtä kyykkyä siis! Toistaiseksi määrä on pieni, mutta lisäyksiä tulkoon asteittain. Ehkä joku näkee tässä selittelyn makua, mutta en haluaisi kokea samaa lihasjumitusta kuin viime viikolla, mitä höysti mukavasti myös lihasten voimattomuus. Step By step.. Pienenä lisänä todettakoon, että en ole tavoittelemassa fittnes -reisiä, vaan voimaa hypätä korkeammalle etenkin uusien luistimien kanssa, jotka antavat sen mukavan päälle neljän kilon lisäpainon.\nJa seuraavaksi päivitystä yllättäen luistelusta! Uuden kengät alkavat muotoutua niin, että jokainen liike ei tunnu aivan mahdottomalta. Istumapiruetissa en edelleenkään pääse alas asti, mutta varsi antaa jo hieman paremmin myöten. Hypyt sen sijaan tuntuvat onnistuvan paremmin, sillä uusi kenkä tukee nilkkaa paremmin. Esimerkiksi ritissä ei tarvitse pelätä nilkan puolesta. Kuten aiemmin suunnittelemastani lihastreenistä kävi ilmi, painavammat kengät vaativat lisää ponnistusvoimaa. Axelissa tunnen jo aikamoista turhautuneisuutta. Edistystä tapahtuu joka kerta vähän enemmän, mutta on mysteeri milloin hyppy päätyy alastuloasentoon. Kaksoissalchowin suhteen olen jälleen aivan hukassa, sillä kroppani ja aivoni eivät vain käsitä ilmassa tapahtuvaa asennon vaihtamista. Pienenä uhmana olen yleisöjäällä kokeillut kaksoisrittiä -ja flippiä, mutta kierrokset jäävät puoleentoista. No, täytyyhän sitä hieman "isotella"? Kaaret sujuvat uusilla terillä mainiosti, myös vaakapiruetti tuntuu onnistuvan hieman asiallisemmin. Rittipiruetti on hieman hakusessa, mutta yksi kymmenestä onnistuu. Jostain on aina aloitettava? Voima ja tekniikka taitavat siis olla avainsanoja jatkoa ajatellen. Onneksi yleisövuoroja on jokaiselle päivälle, tosin yksi kerta päivässä riittää. Esimerkiksi tänään ja sunnuntaina on ohjatut harjoitukset, jolloin yleisövuoro jää käyttämättä. Jos rehellisiä ollaan, en jaksa luistella kahta tuntia samana päivänä. Jos kunto tästä kohoaa (ja aika riittää), ehkä joskus. Tämä on niitä harrastelijapuolen etuja, kun harjoittelun määrän voi valita itse.\nEilen sain aikaiseksi tehdä ruokaa ja vieläpä onnistunutta sellaista! Punnitse & Säästä -liikkeestä löytyi ohuita soijasuikaleita, joista olen pitänyt enemmän kuin tavallisista. Liotukseen kannattaa varata useita tunteja, sillä suikaleet paistuvat mureammiksi. Käytännössä tämä on helppo homma: riippuen valmistuksen ajankohdasta, suikaleet laitetaan viileään veteen vaikkapa jo illalla tai hyvissä ajoin aamulla. Tällä kertaa menussa oli fetakastike (vai kreikkalaistyyppinen salaattijuusto), jossa oli soijasuikaleita ja kasviksia. Lisukkeena oli riisiä, mutta myös pasta sopisi varmasti hyvin.\n- n. kourallinen liotettuja soijasuikaleita\n- pieni paketti fetaa/kreikkalaistyyppistä salaattijuustoa\n- mausteita: suolaa, oreganoa, basilikaa, mustapippuria\nSoijasuikaleita paistetaan pannulla öljyn tai paistorasvan kanssa hetken aikaa, minkä jälkeen lisätään suola ja pippuri. Myönnän lisänneeni myös grillausmaustetta. Seuraavaksi lisätään pilkottu porkkana ja paistetaan pieni hetki. Mukaan lisätään myös pilkotut sipulit, valkosipuli ja kesäkurpitsa. Pienen paistamisen jälkeen lisätään tomaattimurska. Salaattijuusto murennetaan joukkoon viimeisenä. Kun juusto on sulanut kunnolla, kastike on valmis. Tosin pienet palaset voivat myös olla mukava lisä? Vaikka haluan pitää pilkunviilauksen ruokavaliosta poissa, tällä kasvisruualla kyllä jaksaa liikkua! Tosin jos joku erehtyy samoihin annosmääriin kuin minä eilen, suosittelen riittävää ruokalepoa ensin.\nOikein mukavaa keskiviikkoa kaikille! Täällä on aika siirtyä kirjastoon ja kauppaan ennen klo 17 jääharjoituksia. Saa nähdä millainen rääkki oheisissa tänään odottaa.. me 2-3 aikuista tosiaan harjoittelemme teini-ikäisten kanssa samassa ryhmässä näin keskiviikkoisin. Rehellisyyden nimissä täytyy todeta, että tuo nuoriso on varsin kovassa kunnossa!\nTunnisteet: Arkea, Harrastuksia, Liikunta, Luistelu, Opiskelu, Pohdintoja, Reseptejä, tankotanssi, treenipäiväkirja\nViimeinen essee ja uudet luistimet\nTaas kerran voin todeta, että tylsyys tai pitkäveteisyys kuluvien päivien aikana ovat olleet täysin tuntemattomia ilmiöitä. Kumma kyllä, en edes tunne tehneeni loppujen lopuksi paljoa. Torstaina oli se kauan odoteltu ja kauhistelu latinan lopputentti. Jälleen olen kiitollinen aivoilleni, jotka osaavat (halusin sitten tai en) deletoida kaiken tenttiin liittyvän paperin palauttamisen jälkeen. Erityisen hyvä puoli tässä ns. taidossa on se, että ainakaan en voi sortua murehtimaan yksittäisiä kysymyksiä ja pieleen menneitä vastauksia. Nyt vain toivon, että pisteeni riittävät tentin läpäisemiseen. En nimittäin haluaisi kohdata latinan oppikirjaa uudelleen ja vielä vähemmän haluan suorittaa uusinnan jonain kauniina kesäkuun lauantaina klo: 9:00 aamulla. Jos kaikki menee toiveiden mukaan, jäljellä on enää "käyttiksen" kokoava essee. Teknisesti sen tekeminen ei ole vaativaa, mutta valitettavasti tässä vaiheessa ajatukseni tahtovat mennä jatkuvasti solmuun, minkä seurauksena yksinkertaisienkin lauseiden rakentaminen tahtoo muuttua turhan vaikeaksi. Aivoni, toimikaa parin seuraavan päivän ajan niin, että saan esseen rutistettua valmiiksi!\nTentin jälkeen kouluasiat vaihtuivat luistelun puolelle. Osaksi spontaanisti, mutta jo pidemmän pohdinnan jälkeen kävelimme Lucky Skate -liikkeeseen tuttavani kanssa. Luistelemme molemmat saman seuran aikuisryhmässä ja "ostoslistalla" oli molemmilla uudet luistimet ja terät. Itse jouduin hankkimaan sekä uudet kengät että terät, mutta tuttavani oli löytänyt erittäin laadukkaat kengät jo aiemmin ja selvisi näin ollen pelkillä terillä. Jos totta puhutaan, jalkojeni mittaamisen jälkeen olisin ollut valmis vajoamaan maan alle. Minulla on ollut ongelmia jalkojeni kanssa jo teini-ikäisenä. Nyt selvisi, että luistelin aikoinaan (ja nyt aloitettuani uudelleen) numeroa liian pienillä luistimilla. Kyllä, minulla oli toisessa jalassa aikamoiset kivut kiitos hallux valguksen. Geneettistä taipumusta löytyy, mutta ilmeisesti olin tehokkaasti edesauttanut vaivan pahenemista. Vaikka uudet kengät olivat kovuutensa vuoksi todella epämukavat, oli suuri shokki huomata, että luistinkengissä saattoi olla jaloilla tilaa! Nämä uudet kengät tosin tuntuvat järkyttäviltä kanooteilta, mutta eiköhän niihin ajan kanssa totu. Ensimmäisen iltana kävelin uusilla luistimilla kotosalla vajaa puolisen tuntia ja yritin taivuttaa nilkkani, mikä oli todella vaikeaa.\nNo, miltä ensimmäinen kerta jäällä tuntui? Vähän se kyllä kirpaisi, aivan kuten monissa muissakin asioissa ensimmäisellä kerralla. Mikähän ensimmäisistä kerroista lukijalle tässä kohtaa tulee mieleen? Kun pääsin jäälle, odotti minua suuri järkytys. Edelliset teräni eivät enää vastanneet taitoluistimien terien muotoa, terävyydestä puhumattakaan. Perusluistelu eteenpäin onnistui, mutta jarrutus "jääkiekkoilijatyyliin" ei. Jaloilla oli tehtävä todella paljon työtä, että edes helpoimmasta päästä oleva aurajarrutus olisi onnistunut. Sirklaus takaperin oli aivan katastrofaalista, sillä en meinannut saada jalkojani ristiin. Lopulta sirklaus onnistui jotenkuten, mutta puolta hitaammin kuin aiemmin. Istumapiruetissa en päässyt alas asti, sillä varsi ei antanut lainkaan myöten. Jostain syystä innostuin yrittämään akselia, mutta meno oli todella kömpelöä, eikä edes kierrosmäärä täyttynyt. Ritistä oli turha haaveillakaan, sillä se olisi vaatinut nilkan taivuttamista. Olen toki tietoinen siitä, että pehmittäminen vie aikansa, mutta kokemus oli hivenen turhauttava! Toivottavasti huomenna harjoituksissa menee hieman sujuvammin ja kenties ohjaaja ymmärtää kokeneena luistelijana mistä on kyse.\nEdetkäämme kronologisesti käänteisessä järjestyksessä. Keskiviikkona pääsimme harjoittelemaan nuoremman (mutta vanhimman) harrastelijaryhmän kanssa. Tytöt olivat arviolta 13-18 -vuotiaita. Taitoa heillä oli paljon, sillä koko porukka harjoitteli akselia ja lutzia! Pirueteissa jokaisella oli työn alla myös vaakapiruetti, minkä itse koen todella vaikeaksi. Oli todella hienoa huomata, että ns. vanhemmillekin harrastelijoille (jos jätän itseni, täti-ikäisen laskuista pois) annetaan mahdollisuus oppia uutta! Ikäväkseni täytyy nimittäin todeta, että oma ohjaajani aikoinaan totesi, ettei ryhmässäni opetella yksöishyppyjä vaikeampia hyppyjä. Minä ja aiemmin mainittu tuttavani osallistuimme myös oheisharjoituksiin jään jälkeen. Olin hieman ennakkoluuloinen, sillä itse aikoinaan lakkasin käymästä oheisissa. Syy oli lähinnä siinä, että siellä vain leikittiin harjoittelun sijaan. No, nyt on meno muuttunut täysin! Jalkatreeni oli sitä luokkaa, että ajoittain liikaa kohoava liikunnallinen itsetuntoni rojahti kerralla takaisin maanpinnalle! Askelkyykkyjä etuperin ja sivuttain, jännehyppyjä, tasahyppyjä, kyykkyjä painon kanssa, tätä kaikkea 45 minuutin ajan. Seuraavana ja sitä seuraavana päivänä en meinannut päästä edes ylös tuolilta, saati sitten kyykkyyn. Olin valmis kiroamaan kaikki maailman rappuset! Pienoisesta jumituksesta ja kivusta huolimatta olen todella iloinen, että osallistuin harjoitukseen. Itsekseen sitä tahtoo tehdä kaiken todella helposti ja omat rajat jäävät testaamatta. Valitettavasti en onnistunut siirtämään kuvaa uusista "kaksosista" yrityksestä huolimatta. Mutta tapahtukoon lisäys heti kun onnistuu.\nLuistelupainotteisten kuulumisten myötä toivotan itse kullekin mukavaa viikonloppua, tai sen jatkoa! Jos jotain edes vähän viisaita neuvoja osaan jakaa, niin tässä olisi yksi: yrittäkään lomailla ja levätä aina mahdollisuuksien mukaan. Arki ja elämä kulkevat eteenpäin vaikka niitä ei suorittaisi kilpajuoksuna.\nLähettänyt Aliisa klo 23.51 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Arkea, Irtiottoja, Liikunta, Luistelu, Opiskelu, treenipäiväkirja\nVappukuulumisia sekä pohdintaa valinnoista\nVappu hoidettu kunnialla läpi! Hauskanpidosta ei kai pitäisi kertoa samaan sävyyn kuin suurista työprojekteista, mutta univelkojen, stressin ja hivenen synkkään suuntaan ajautuneiden ajatusten sävyttämänä päivä huvipuistossakin muuttuu helposti raskaaksi työksi. Onneksi tämä asenne ropisi hiljalleen pois ja minäkin suostuin siirtymään vapaalle. Väsymys ja orastava kiukku katosivat hiljalleen kun päiväkahvin kofeiini saavutti oikean osoitteen, toisin sanoen kupista piristämään zombie -tilaan ajautunutta ruumistani ja mieltäni. Kun seuraavaa kupillista maustoi mukavasti pieni määrä kahvilikööriä, olivat huolet kuin pois pyyhkäisty. Pyrkiessäni edes jonkinlaiseen tervehenkisyyteen kirjoituksissani, minun ei kai pitäisi kirjoittaa alkoholista näin myönteiseen sävyyn. Surullinen totuus kuitenkin, että olen liian hedonisti absolutistiksi. No, tämä oli hivenen mustavalkoisesti ajateltu, sillä osalle alkoholi aiheuttaa lähinnä äärimmäistä epämukavuutta. Tässä voisin siteerata minun ja puolisoni sisäpiirivitseihin kuuluvaa lausahdusta: "Ei meillä!" (Minulla ja 147 sivupersoonallani?). Illemmalla siirryimme ravintolaan peräti syömään ja paikalle pääsi myös ystäväni jo labra-ajoilta sekä hänen puolisonsa. Aika hujahti hurjaa vauhtia ja hauskaa oli! Ystävän tapaamisen ohella pieni katsahdus sosiaaliseen elämään muualla kuin koulussa tai jäähallissa oli jotain todella virkistävää vaihtelua. En ole suoranaisesti siirtynyt epäsosiaalisempaan suuntaan. En vain ole enää koulupäivän jälkeen jaksanut siirtyä kotoa muualle, kuin korkeintaan lenkille tai kirjastoon. Mutta nyt kun kesä alkaa olla lähellä, aikaa ja jaksamista riittää varmasti aivan eri tavalla. Vieläkin kummastelen sitä sattumaa, että miten aikoinaan Helsingissä työkaverista ystäväksi muuttunut henkilö on päätynyt samalle paikkakunnalle, eikä edes järkyttävän matkan päähän asumaan!\nTänään koitti ensimmäisen jäävuoron aika yli kahden viikon tauon jälkeen. Jos totta puhutaan, olin hieman huolissani sujuvuudesta. Ihmeen hyvin kaikki kuitenkin meni, eikä Axel -yritykseni ole saanut niin hirveää takapakkia kuin olin varautunut. Nyt vain pitäisi jollain ihmeen keinolla saada rohkeutta hypätä riittävän korkealle. Vanhana mutta uutena liikkeenä tällä kertaa oli oiler -hyppy. Kyseessä on enemmän eräänlainen välihyppy, jota seuraa toinen hyppy. Oileria en koskaan muista hypänneeni yksinään, mutta tällä kertaa sitäkin tuli kokeiltua. Ohjaajan innostaman "heitin" vapaata jalkaa hieman enemmän jotta hyppy saisi lisää lennokkuutta. Tulihan sitä ja niin paljon, että takamukseni pääsi myös tekemään tuttavuutta jään kanssa. Joskus toivoisin, että taitoluistelua näytettäisiin julkisesti myös muulla tapaa, kuin MM -tasolla. Tiedostan kyllä, että lajina tämä on todella vaikea, mutta on paljon helpompi pitää itseään "huonona", jos ei osaa luistella samaan tapaan kuin huippukilpailija. Kyllä, minunkin mielestäni tällainen ajattelutapa on todella typerää ja naiivia, mutta se mitä näkee eniten, siihen sortuu helposti vertaamaan. No niin, nyt on aika ottaa itseään niskasta kiinni! Ensinnäkin kyseessä on harrastus. Toiseksi voin olla järkevissä määrin kunnianhimoinen, mutta ilman vertailukohteita. Jos johonkin itseäni vertaan, niin korkeintaan siihen, mikä taitotaso oli aiemmin. Kas, tässä voisikin olla ideaa!\nJos mitään suurempia esteitä ei ilmene, viikon päästä olisi ainakin alustavasti tarkoitus mennä katsomaan uusia luistinkenkiä. Nyt toivon kovasti, että luvatut kesän yleisöluisteluvuorot toteutuisivat, jotta pehmittäminen ei jäisi syksyyn. Muuten menisin näillä samoilla luistimilla, mutta kiitos jalkojeni (jotka vastaavat 30-vuotiaan henkilön jalan sijaan 98-vuotiaan jalkaa), tarvitsen sopivamman kengän jotta harjoittelu onnistuisi ilman ongelmia. Mikäli terien siirtäminen vain onnistuu, nykyiset terät olisi tarkoitus siirtää uusiin kenkiin. Sopivan mallin ohella varren pitää riittävän tukeva, jotta hyppiminen onnistuisi ilman nilkan "muljahtelua". Vaikka kaksoishyppyihin en ikinä pääsisikään, ritti vaatii nilkalta jo sen verran paljon, että riittävä tuki on välttämätön lisä. Myös Off-ice -terä kuuluu edelleenkin "ostoslistalle", mutta tilaaminen tapahtuu todennäköisesti kesäkuun puolella. Nyt täytyy vain toivoa, että näihin laadukkaisiin, mutta joskin iäkkäisiin Risportin kenkiin voi liittää kyseiset rakkineet. Kieltämättä ihmetyttää miten hyvin ovat palvelleet, kun luistimet ostettiin mahdollisesti vuonna...1998? Ilmeisesti niihin oli varattu hieman kasvuvaraa, sillä olin tuolloin 12-vuotias. Muistikuvat luistimien hankkimisesta ja ajankohdasta ovat aika hataria. Muistan lähinnä sen, että alkuun niillä oli aivan hirveää luistella. Ystäväni jolle samaan aikaan hankittiin uudet luistimet, muisteli että harjoittelimme niillä pari kertaa "harkoissa". Minä taas muistan, että luistelimme niillä sillä yhdellä ainoalla luisteluleirillä, johon myös harrastelijat pääsivät. Luulen että kumpikin muisto osuu oikeaan.\nTähän loppuun vielä ajatuksia, jotka ovat mietityttäneet viime aikoina. Vaikka toisin väitän, ilmeisesti jonkinlainen ikäkriisi on saapunut häiriköimään. Olen kyllä tietoinen, että taustani vuoksi moni asia ja elämä ylipäänsä muutti aikataulujaan. Syömishäiriö ja masennus vievät useamman vuoden elämästäni pois, minkä vuoksi en ole voinut tehdä asioita samaan tapaan kuin muut ikäluokkani edustajat. Stressistä ja kiireestä huolimatta olen onnellisempi kuin koskaan. Opinnot menevät turvalliseen tahtiin eteenpäin, eikä kaikki ole pelkkää suorittamista, vaan oppiaineena teologia on antanut paljon. Tunnen todellakin olevani "omassa jutussani". Olen onnellisesti parisuhteessa, enkä enää voi edes kuvitella elämää ennen tätä. Ensimmäisen kerran elämässäni tiedän miltä tuntuu rakastaa ja olla rakastettu. Olen löytänyt harrastuksen, mistä pidän ja missä haluan pienen kunnianhimon kirvoittamana kehittyä, mutta rennoin ottein. Minusta on myös mukava harjoitella soittamista ja laulamista. Samaan aikaan poden jonkinlaista alemmuuskompleksia ja huonoa omaatuntoa, sillä investoin harrastuksiini (elämisen ohella), minulla ei ole vakituista työtä, eikä 2-4 lasta, joiden harrastuksiin minun pitäisi panostaa omieni sijaan. Eniten minua inhottaa se, että lapsettomilla ei osan mielestä voi olla kiireistä, saati sitten "kyllä sinä ymmärrät kun sinulla on omia lapsia". Todellisuudessa minulla on hyvin vähän vapaa-aikaa, mutta ilmeisesti kiireitäni ei lasketa kiireiksi, koska niihin ei liity lapsia. Haluaisin vapaasti nauttia siitä elämästä mikä minulla on nyt, etenkin kun se aikoinaan viivästyi usealla vuodella. Samaan aikaan poden syyllisyyttä, sillä en ole seurannut ns. epäitsekkäitä kaavoja. Halveksuttavinta kuitenkin lienee se, että nautin elämästäni nimenomaan ilman omia lapsia. Yleensä tässä vaiheessa joku nokkela vetää "lapsivihaaja" -kortin esiin. Kuten puolusteluista ja pohdinnoista voi päätellä, en ole sinut asian kanssa. Pidän elämästäni tällaisenaan, mutta tuntuu inhottavalta joutua pitämään puoliaan saadakseen olla oma itsensä. No, osa ikäluokkani edustajista viettää päivänsä ikuisena opiskelijana (mutta opiskellen biletystä pääaineenaan), käheä-äänisenä baarin kanta-asiakkaana, elämäntapatyöttömänä, alkoholisoituneena tai huumeiden suurkuluttajana tms. Näitä vaihtoehtoja muistellen on hieman helpompi antaa itselleen lupa elää ns. itsekkäästi.\nJos jotain taitoa yksilössä arvostan, niin kykyä olla arvostelematta niin itseään kuin muitakaan. Tosin nyt tunnen itseni melko kaksinaamaiseksi, sillä kirjoitin melko negatiiviseen sävyyn jälkimmäisistä vaihtoehdoista. Jos totta puhutaan, huumeita laskematta annan hyväksyntäni, mikäli henkilö on itse elämäntyylinsä valinnut ja on sinut sen kanssa. Tosin suotavaa olisi olla aiheuttamatta ongelmia sivullisille.\nNäiden pohdintojen myötä Aliisa toivottaa oikein leppoisaa toukokuun aloitusta itse kullekin säädylle! Ja mitä vappuun tulee, eiköhän yksittäistä kalenteripäivää saa juhlia kuka tahansa säätyyn katsomatta.\nLähettänyt Aliisa klo 0.25 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Arkea, Irtiottoja, Liikunta, Luistelu, Pohdintoja, Ystäviä\nKeskiviikon kuulumisia ja resepti järeään soijasui...


Viestiketju osiossa 'Kaukomatkat' , käynnistäjänä Goalle, vaiko eikö?, 28.12.2004.\nGoalle, vaiko eikö? Vierailija\nOlemme menossa Goalle helmikuun alussa 4-v. poikamme\nkanssa.Matkustaminen kuitenkin arveluttaa tapahtuneen\nkatastrofin jälkeen.Onko muita samassa tilanteessa olevia?\nPitäisikö vaihtaa matkakohdetta.......?\nGoalle, vaiko eikö?, 28.12.2004\nOlen lähdössä huomenna Goaan lasteni kanssa enkä ole perumassa matkaani. Tsunamituhoalueet ovat niin kaukana, ettei sillä varmastikaan ole mitään vaikutusta Goaan. (Etäisyys on samaa luokkaa kuin matka täältä Norjan länsirannikolle)\nItse kyllä miettisin aika tarkkaan mihinkään sinne suuntaan lähtöä. Ensin mieletön hyökyaalto lyö rantaan ja nappaa mukaan merelle; miettikääpä vähän kuinka paljon ruumiita (ihmisten, eläinten) meressä on ja sitä tavaramäärää mikä siellä liikkuu merivirtojen mukana, Kyseessä kuitenkin on sama meri.\nLisäisin vielä äskeiseen viestiini, että olin siis varannut perheelleni matkan Goalle helmikuun alkuun, mutta olen vaihtanut kohteen Dominikaaneihin. En halua, että lasteni uimassa ollessa kelluu viereen joitain todella ""odottamatonta ja ikävää"", jo pelkkä ajatus mitä meressä voi kohdata tekee todella pahaa.\nJokainen toki tekee omat valintansa ja toki on mahdollista että siellä ei mitään ihmeellistä ole. Saatan tietenkin myös täydellisesti ylireagoida mutta näin kuitenkin.......\nVoi voi ja lämmin leipä. Tuo on ihan sama jos Vaasassa joku hukkuu niin Kotkan edustalla ei sitten uida. Jokainen taaplaa tyylillän ja minä uin Goan rannoilla 25.2 alkaen. Jokaiseen paikkaan on joskus hukkunut joku, eikä muutaman tuhannen kilometrin päähän.\nOnko kukaan katsonut karttaa: muistelen, että Goa on intian länsirannikolla ja tuhot ovat itärannikolla.\nvoihan tietenkin olla ihan mahdolista, että ne ruumiit ensin kelluvat satoja kilometrejä etelään, kiertävät niemen ja kelluvat sen jälkeen taas pohjoiseen Goan rannikolle...\nTe ette varmaan uineet meressä Estonian onnettomuudenkaan jälkeen? Ruumiit olivat silloin huomattavasti lähempänä kuin nyt Goalla.\nOlenko nyt aivan idiootti, kun mieleen tulee, että kyllä varmaan jotku merenelävät syövät niitä ruumiita. Goa on tosiaan aika kaukana enkä usko näkeväni ruumiita vedessä, kun lähden Goalle helmikuussa.\nolemme mieheni kanssa lähdössä goalle viikon päästä. muutama soitto matkatoimistoon toi varmistuksen ettei tuohoisa onnettomuus ole vaikuttanut mitenkään länsi-intiaan goan alueelle. myöskään kulkutaudit eivät leviä kovinkaan nopeasti pitkiä matkoja vaan pysyvät aika rajatulla alueella tuhopaikoilla. toki tämä hirveä tuho latistaa minunkin matkaintoa mutta uskon että goan alue on tässä suhteessa turvallinen.........ei mutta kun aurinkoa nassuun.\nTäällä Goassa olen ja pysyn toistaiseksi seuraamaalla uutisia katastrofista. Hyvähän täällä on olessa vaikka nousuvesi olikin tavallista rajumpi tuona kyseisenä päivänä.\nKyllähän koko Intian niemen kärkiosa koki voimakkaita tuhoja (tuhansia kuolleita) sekä myös Malediivit jotka sijaitsevat aivan niemen kärjen kohdalla. Uusista järistyksistä/hyökyaalloista varoitellaan koko ajan vieläkin.\nKatastrofi Aasian alueella oli aivan uskomaton ja hirvittävä ja ahdistus sekä järkytys suuri, mutta Goahan tosiaan on aikas kaukana tuhoalueelta joten kyllä sinne varmaan voi mennä ihan turvallisin mielin. Matkanjärjestäjien edustajat seuraavat varmasti tilannetta tosi tarkkaan ja ilmoittavat kyllä heti jos sinne ei syystä tai toisesta voisi matkustaa.\nYrittäkäähän kuitenkin nauttia lomastanne.


Liput eivät olleet kaapissa\nLapinlahden Työväentalon liput olivatkin esillä vappuna. Puheenjohtaja oli ne asetellut juhlatalon julkisivulle osoittamaan aatetta.\nHyvä! Niin sitä pitääkin. Lisäksi Työväentalolla oli ollut yleisöennätys. Eikä Matin ja Liisan kuvaajaa paikalla. Mielenkiintoista. Jos kuvaaja oli käynyt kirkonkylän kaupallisella torilla porvarien vapussa ja porvarikarnevaali esitellään näyttävästi lehden sivuilla, voi paikallislehti varautua moneen tilausperuutukseen.\nMatista ja Liisasta on pitkän aikaa puuttunut terä ja yllättävyys - joitain poikkeuksia lukuun ottamatta. Kunpa edes Ähäkutti palaisi takaisin. Kun Ähäkutti kolumnoi, avasin joka lehden jännityksellä. Loukkaannuin, suutuin ja kimpaannuinkin. Ja Ähäkutti vain nauroi viiksiinsä.\nJokaisen virkamiehen tulisi lukea Hanna Kuuselan ja Matti Ylösen Konsulttidemokratia. Se kertoo muun muassa sen, miten valtiosta on tehty tyhmä ja tehoton, mutta myös sen, kuinka kuntaliitosselvittäjät kusettavat kuntia. Esimerkiksi Yritystaito Oy teki Heinolalle, Hartolalle ja Pertunmaalle kuntaliitosselvityksen, jossa se kertoi, että kannattavaahan tämä on kuin mikä.\nPäällekkäisen hallinnon purkamisessa säästyy 50 000 euroa, erityispalvelujen keskittämisessä säästyy jopa 90 000 - 120 000 euroa, oman osaamisen käyttäminen säästää 50 000 euroa ja palveluverkon sähköinen optimointi säästää 30 000 euroa.\nKappasta vain, Yritystaito Oy kopioi saman paperin Alastarolle, Loimaalle ja Mellilälle.\nAsian tekee erityisen kummalliseksi se, että Heinolassa, Hartolassa ja Pertunmaalla asuu yhteensä 25 000 asukasta ja Alastarolla, Loimaalla ja Mellilässä 16 000 asukasta. Kuinka on mahdollista, että säästöluvut ovat samat?\nAinoa hyvä puoli Yritystaidon selvityksissä näyttää olevan se, että konsulttifirma on huomannut kuntien omaan osaamisen. Säästöä tulee, kun ei osteta niin paljon palveluja ulkopuolelta. Sama taitaa tapahtua kohta Lapinlahden kunnan vammaispalveluissa. Vammaisten asumisasiaa käsittelemme ensi syksyn vammaisfoorumissa.\nNyt kuuntelemaan pikkulintuja Haukkuvan kosteikkoon. Otan tällä kertaa kumisaappaat, mutta ortoosin jätän kotiin. Marian ratsastusterapeutti aikaisti terapiaa. Haen tytön Pielavedelle kesken koulupäivän. Saas nähdä, ehdinkö koordinoida Pielaveden-käyntiin Maaningan pastorin Raijan tapaamisen.\nVoisimmehan me Marian kanssa pyörähtää kotiin Maaningan kautta. Jospa Raija ehtisi käyvä konttoristaan kanssamme kahvilla. Palauttaisin Raijalle Ville Rannan huippuhätkähdyttävän sarjakuvakirjan Paratiisisarja.


Espoolaismies jymäytti työttömyyskassaa vuosien ajan: esitti työtöntä, mutta ajoikin taksia – oikeus ei uskonut ontuvia selityksiä - MTVuutiset.fi\nMTV Uutisaamussa aiemmin: Riittääkö taksilain korjaussarja palauttamaan järjestyksen alalle?\n48-vuotias espoolaismies erehdytti työttömyyskassaa maksamaan hänelle ansiopäivärahaa, vaikkei hän olisi ollut siihen oikeutettu.\nMies oli ilmoittautunut työttömäksi, vaikka todellisuudessa hänellä oli ansiotuloja taksin ajamisesta. Epärehellinen toiminta oli jatkunut toukokuusta 2014 syksyyn 2016 saakka.\nMiehelle maksettujen perusteettomien korvausten summa kipusi noin 41 000 euroon. Hän oli myös jättänyt Teollisuuden Työttömyyskassaan jäsenmaksut rästiin, joten hänet oli lopulta erotettu kassasta.\nMiestä syytettiin törkeästä petoksesta. Syyttäjän mukaan hän oli tavoitellut teolla huomattavaa taloudellista hyötyä ja pitkän tekoajan vuoksi rikos oli kokonaisuutena arvostellen törkeä.\nLue myös: Taksikuski puukotti asiakasta liikkuvassa autossa – syyttäjä vaatii tapon yrityksestä vuosien vankeusrangaistusta\nTäytti "jonkun lapun"\nTuomiolauselman perusteella mies oli toiminut niin sanottuna taksirenkinä.\nHän oli aiemmin jättänyt päätoimisen työnsä ja kertoi taksinajon olleen hänelle harrastus. Vuosien myötä hänelle oli kuitenkin muodostunut vakiasikkaita, joita hän kyyditsi etupäässä viikonloppuisin.\nIrtisanoutumista seuranneen karenssin aikana taksin ajaminen oli jatkunut ja hän oli kuvitellut, etteivät kyydeistä saadut käteismaksut vaikuttaisi työttömyysasioihin.\nHän oli liittynyt Metalliliittoon vuonna 1995 ja sanojensa mukaan silloin "täyttänyt jonkun lapun".\nMiehellä ei sanojensa mukaan ollut taksinajosta työsopimusta taksiyrittäjän kautta tai palkkatositteita. Hänelle oli yllätys, että hänen työntantajansa olikin kirjannut ajamiseen käytetyt tunnit tarkasti ylös.\nLue myös: Ryöstäjän rikoskierre kärjistyi raakaan taksikuskipuukotukseen – passitettiin lähes viideksi vuodeksi vankilaan\nOikeus ei pitänyt miehen versiota harrastusluontoisesta taksinajosta uskottavana, koska mies itsekin tiesi saaneensa siitä tuloja.\nKäräjäoikeuden mukaan mies heittäytyi asiassa tahallisen kyvyttömäksi, osaamattomaksi ja yleisistä käytännöistä tietämättömäksi. Oikeuden mukaan miehen täytyi olla tietoinen menettelynsä lainvastaisuudesta.\nRikoksen vakavuuden vuoksi vankeusrangaistus törkeästä petoksesta olisi oikeuden mukaan voitu määrätä ehdottomana. Koska miehellä ei ollut aiempaa rikoshistoriaa, 10 kuukauden vankeusrangaistus päätettiin tuomita ehdollisena.\nLue myös: Maksuyritykset toisensa jälkeen johtivat rikostutkintaan: Taksikuskille ei kelvannut maksuksi väärä raha tai rannekellokaan\nPetokset Rikos Työ Espoo Käräjäoikeus


YHTEISKILPAILU : Co-opetition - Theseus\nYHTEISKILPAILU : Co-opetition\nOlli, Erkki (2014)\nOperatiivisessa toiminnassa on nykypäivänä yhä enemmän osapuolia mukana.Informaatiotekniikan kehittyessä yleinen tietous sekä kommunikoinnin vaivattomuus mahdollistaa helpon toimisen myös itselle tuntemattomalla alueella. Tiedonhankinnan helppous johtaa siihen, että jo pieni perehtyminen asiaan, voi luoda itselle vaikutelman, että on alan asiantuntija.\nAsiakkaan omatoiminen operaatioiden suorittaminen on viime vuosina yleistynyt merkittävästi. Satamaoperaattorien asema kokonaispalveluntarjoajana ei ole enää itsestäänselvyys, vaan asema on paikoittain jo aliurakoitsijan asemana toimiminen.\nTässä opinnäytetyössä luodaan viitekehys yhteistoimintamallista asiakkaan ja operaattorin kesken. Yhteistoiminnan tarkoitus on parantaa globaalista näkökulmasta kilpailukykyä Suomen Mussalon syväsatamassa tapahtuvalle bulk-tuotteiden käsittelylle.\nTässä opinnäytetyössä kartoitetaan nykytila, mukana olevien osapuolten näkökulmasta. Nykytilaa analysoidaan riskien osalta ja kartoitetaan muutospaineet. Tässä työssä kuvataan innovatiivisuuden kautta vastaamista muutospainesiin.\nYhteistoiminta mahdollistaa päällekkäisten toimintojen sulauttamisen, resurssien tehokkaamman käytön sekä pidemmän aikavälin suunnitelmat. Tuloksena yhteistoiminta vastaa yritysten liiketoimintariskien hallintaan sekä yhdistämällä että mukauttamalla eri osapuolten liiketoimintasuunnitelmat.\nTämän opinnäytetyön johtopäätöksenä voi mainita kaksi pääasiaa, toisen niistä olevan sen ettei oman yrityksen tunteminen ja sen hallitseminen riitä, vaan on osattava hallita tätä kokonaisuutta myös muuttuvassa ympäristössä. Aikaisempi vahvuus, voi osoittautua nopeasti heikkoudeksi ympäristön muutoksen myötä. Toisena pääasiana voidaan nähdä se, kuinka tärkeää on nykypäivänä tietää globaali sijoittuminen. Ei vain riitä, että tuntee oman toimialansa ympäristön.


Bitcoin hinta kaavio elokuu 2017, Bitcoin-rahaa euroopassa\nA system helps in making those decisions. Secrets of Winning Forex Strategies Nicholas Tan Forex Scalping Retirement Plan Kiss Me at Willoughby Close Kate Hewitt Forex basics Kristen Smith Understanding the Basics of Options\nYou can choose from 40 currencies. Withdraw funds, move funds including winnings from Skrill to your bank account instantly or make ATM withdrawals. Door te blijven innoveren en continu onze producten en diensten te\nomassa hallussasi, eivätkä esim. Bitcoinin käyttö on kasvanut huomattavasti Japanissa, Etelä-Koreassa ja Intiassa. Paras esimerkki tästä on tietysti Yhdysvaltain dollari, joka on menettänyt maan keskuspankin perustamisen jälkeen. Monien analyytikoiden mielestä Kiina valmistautuu dollarin romahdukseen ja/tai Yhdysvaltojen valtion konkurssiin, joka nostaisi kullan hintaa pilviin. Satoshi Nakamoton alkuperäistä ideaa vastaan desentralisoidusta valuutasta. BIP 148:n suosio Bitcoin-aktiivien keskuudessa tuntuu kasvavan päivä päivältä. Bitmainin louhintalaitteisto voidaan todeta laittomaksi, mikäli sen katsotaan rikkovan patenttihakemusta. Kulta on noussut viime päivinä otsikoihin johtuen sen dollarihinnan rikkomasta rajapyykistä. n sisarpalvelu Denarium on julkaissut bitcoinin kultaakin vahvemman vakauden ja arvon kunniaksi uuden, toistaiseksi kaikista upeimman Bitcoin-kolikon koskaan. Näin vältät rahan hukkaamisen värennöksiin.\nBitcoinin kurssi jatkaa nousuaan, ja on nyt kuluvalla viikolla ylittänyt ensimmä istä kertaa historiassa 2000 dollarin rajapyykin.\nSyitä nousulle on useita, mutta.\nElokuussa 2012 hinta kävi 15 dollarin pikkukuplassa, ja tasoittui vuodenvaihteess a 10 dollarin.\nLakitoimisto Getech Law on imgur bitcoin gif julkaissut avoimen kirjeen, jossa se syyttä joidenkin louhintalaitevalmistajien rikkovan AsicBoostia koskevaa patenttihakemusta. SegWit-pohjaista versiota Bitcoinista. Kiina johtaa joukkoa, jossa ovat mukana myös Venäjä, Intia ja monet muut maat. Bitcoinia on perinteisesti pidetty kullan kaltaisena turvasatamana taloudellisesti epävarmoina aikoina. Enne vai kaukaa haettu aasinsilta? Kurssia nostavat etenkin Aasian maiden kasvava kiinnostus Bitcoinia kohtaan. The most important statistics, blockchain, the most important statistics, user experience. (kuva: Danish Siddiqui) Lakitoimisto syyttä Bitmainia patenttirikkomuksesta Bitmainin tapaus on saanut uuden känteen. Bitcoin on noussut yli 2000 dollarin ensimmäistä kertaa koskaan. Bitmainin uskotaan harjoittaneen AsicBoostin avulla louhintatoimintaa, joka on antanut Bitmainille paremmat tulot, mutta samaan aikaan hidastanut Bitcoin-verkkoa louhimalla esimerkiksi tyhjiä lohkoja. Vertailun vuoksi Yhdysvaltojen osakemarkkinoita kuvaava S P 500 indeksi ei ole edes tuplaantunut vuoden 2000 jälkeen ja romahtanut jo kaksi kertaa pahasti.\nlanghaar-whippet.eu 2018 - Bitcoin hinta kaavio elokuu 2017


Turistina kotikaupungissani: Punaista tiiltä ja tirisevän pihvin tuoksua\nPidän Kehräsaaresta mielettömästi, päivä päivältä aina vaan enemmän. Pidän siitä syksyllä, pidän siitä talvella ja aivan erityisesti pidän siitä silloin, kun kevät on taittumassa kesään. Joka arkiaamu olen onnellinen siitä, että saan nähdä Kehräsaaren, saan olla siellä ja tuntea sen aikojen saatossa omanlaisenaan pysyneen minuuden.\nKun minulla joskus on aikaa, istun Kehräsaaren sisäpihalle ja vain katselen vanhan U:n muotoisen punatiilirakennuksen jännittäviä yksityiskohtia, haistelen iltapäivällä aukeavien ravintoloiden keittiöistä leijuvia tuoksuja. Eilen töistä lähtiessäni näin tytön sisäpihan penkillä lukemassa kirjaa ja nauttivan iltapäiväauringosta. Niin minäkin tekisin. Mikä voisikaan olla nautinnollisempaa kuin ruoan tuoksu ja kiireetön hetki historian tarinoita henkivässä ympäristössä?\nRavintoloiden aukeamista enteilevät tuoksut tuntuvat nenään alkuiltapäivästä ja saavat veden herahtamaan kielelle jokaikinen päivä töistä lähtiessä. Hookin siipien tuoksun tunnistaa omalta puoleltaan pihaa, toiselta puolelta sitä vastaan leijuvat Stefan's Steakhousen keittiövalmisteluiden tuoksut. Padoissa porisevat liemipohjat, uunissa paistuvat perunat, jälkiruokien paahtuva sokeri ja suklainen pehmeys... Mmm... Tavallisina perjantai-iltapäivinä nuo tuoksut inspiroivat kokeilemaan omassa kotikeittiössä jotain hyvää uutta ruokaa, saavat viikonloppuvapaudesta lennokkaat askeleet kulkemaan parkkihalliin kauppahallin lihatiskin kautta. Viime perjantaina töistä lähtevän askeleet suuntautuvat kuitenkin kauppahallin sijasta tuoksujen lähteelle, naapuriovelle mustan markiisin alle.\nVuoden 2009 Top Chef USA -kilpailun kakkoseksi tullut, Los Angelesissa asunut suomalaistaustainen ravintoloitsija Stefan Richter avasi Kehräsaareen pihviravintolansa maaliskuussa 2011. Ravintola oli Richterin toinen, ensimmäinen kolmesta ravintolasta Suomessa, se "aito ja oikea Stefan's Steakhouse". Upeammalla paikalla ei mikään ravintola voisi olla. Liljeroosin historiallinen tehdasrakennus Tammerkosken tummana virtaavalla alasuistolla on ympäristönä niin upea, että vain Ravintola Näsinneula Tampereen valojen yläpuolella on askeleen tätä paikkaa korkeammalla.\nMediapersoonana Stefan Richteristä voi olla montaa mieltä, mutta ravintolaan sisään astuessaan unohtaa sen nimihahmon kokonaan, ja jää ihastelemaan sitä miten hyvällä maulla punaiset tiiliseinät on sisustettu tyylikkääksi pihviravintolaksi. Perjantai-iltapäivänä ravintolassa on hiljaista, avarissa ja valoisissa ruokasaleissa saa kulkea rauhassa ja antaa katseensa kiireettä kiertää yksityiskohdissa. Suomalaisittain erikoisen Richterin ravintolasta tekee se, että sen lista antaa ruokailijalle mahdollisuuden rakentaa itse oma annoskokonaisuutensa erikseen hinnotelluista pihveistä, kastikkeista ja lisukkeista. Listaa oli mukava katsella netissä jo muutama päivä etukäteen ja mietiskellä oikein ajan kanssa mitä sitä päivällisellään söisi. Tulevasta ruokailukokemuksesta saattoi näin tehdä monipäiväisen koko siihen käytettävän rahan edestä.\nAlkuruokavaihtoehtoja keksin listalta etukäteen kolme ja jälkiruokavaihtoehtoja kaksi, niiden loppuun saakka ratkaisemisen päätin jättää ravintolan pöytään. Pääruoka-annoksen kokoamisen aloitin kastikkeesta ja pitkän harkinnan jälkeen valitsin punaviinipohjaisen bordelaidekastikkeen kaiken perustaksi. Kastikkeelle kaveriksi päädyin valitsemaan sisäfilepihvin ja timjamilla höystettyt paahdetut juurekset. Kröhöm, Stefan'sissa pihvi ei ole mikä tahansa pihvi vaan vapaana laiduntaneen ja jyvillä ruokitun Black Angus -karjan lihaa Australiasta Clare Valleyn alueelta, tietäisivät ruoasta enemmän ymmärtävät ihmiset täydentää raaka-ainetietämystäni. Olisikohan vastaavaa laatuluokkaa saanut kotimaisilta karjatiloilta, huomaan miettiväni.\nCalifornian rapukakku palsternakkachipseillä ja hollandaisekastikkeella, sahramirisotto ja Jäämeren kuningasravun jalkaa, valkosipulietanat hauskoissa pienissä leipäkuorissaan. Kaikki upean näköisiä, kaikki huumaavan tuoksuisia ja kaikki hyvin suolattuja. Alku lupaili hyvää. Siitä, onko ravintolan tyyli ranskalaiskeittiön pientä ja kaunista vai amerikkalaisittain miehekästä ja vähän rouheampaa tyyliä, ei pöytäseurueemme aivan päässyt yhteisymmärrykseen. Osa odotti ravintolalta enemmänkin jenkkityyliä, osa taas vieläkin pidemmälle vietyä fine diningia. Lopputulos toimistomaisine nahkatabletteineen, hotellimaisine pöytälamppuineen ja kohtuullisen suurine annoskokoineen oli hyvä kompromissi molempia. Minä ihailin vanhaa holvikattoa ja kesäkuussa avattavaa terassirantaa.\nUuniperuna, parmesan-ranskalaiset ja paahdetut kasvikset, kehuttuja lisukkeita, todella maistuvia jokainen lajissaan. Ja ah. Mikä pihvi! Niin pehmeä, niin mehukas, niin täydellisen medium-miinus kuin pihvi vain olla voi. Ei ihme, että se on haluttu tuoda tänne maapallon toiselta puolelta saakka. Houkuttelevasti pienessä kannussa erikseen tarjoiltu kastikeparka taisi olla kaikkien annosten vähiten kiitelty osa, oli valinta sitten ollut konjakki-viherpippuria, piparjuurta tai savustettua valkosipulia. Monet ravintolat tunnetaan kastikkeistaan, mutta tunnettakoon Stefan's pihveistään, pihvitupa kun se nimensäkin mukaan on.\nLähettänyt Eeva-Maria klo 11:56\nTunnisteet: H.Liljeroos, illallinen, Kehräsaari, Mitä tehdä Tampereella, nautinto, pihvi, punatiilinen rakennus, ruoka, Stefan Richter, Stefan's Steakhouse, Tampere


Halvat lennot Daytoniin - Kuumat.com\nHalvat lennot Daytoniin - Millainen on Dayton kohteena?\nEdullisimmat lennot Daytoniin etsinnässä? Saavuitte oikeaan paikkaan! Lentohakukoneestamme löytyy halvat lennot, hotellit ja äkkilähdöt Daytonin sykkeeseen - aina markkinoiden parhaimpaan hintaan. Kun lennät Daytoniin, lennät isolla todennäköisyydellä lentokentälle, jonka IATA-koodi on DAY.\nNähtävyydet ja mitä tehdä Daytonissa?\nDayton on suosittu matkakohde (varsinkin lomakausina), josta löytyy paljon mahdollisuuksia ajanviettoon. Daytonista löydät runsaasti eri nähtävyyksiä, joista turistien suosimat ovat esim.\nVaraa siis tarpeeksi aikaa myös suosittujen nähtävyyksien näkemiseen ja paikallisen kulttuurin kokemiseen. Daytonissa on myös paljon laadukkaita kahviloita, ruokapaikkoja ja ravintoloita, kun nälkä iskee.\nMissä Dayton sijaitsee?\nDayton sijaitsee Yhdysvalloissa, joka taas luonnollisesti sijaitsee Pohjois-Amerikassa.\nMissä kuussa on edullisinta lentää Daytoniin?\nMiten löydän halvimmat lentoliput Daytoniin?\nVaraa Daytonin lentoliput ajoissa\nLento Daytoniin kannattaa yleensä varata jo kuukausia ennen matkaa. Tämä siksi, että lentojen hinnat nousevat yleensä ajan kuluessa ja kysynnän kasvaessa. Varaamalla lentoliput ajoissa, voitte saada edulliset lennot Daytoniin - vaikka keskellä parasta lomakautta.\nLentäessäsi Daytoniin, kannattaa katsoa myös vaihdolliset lennot, koska ne ovat yleensä halvempia kuin suorat lennot. Monet maailman lentoyhtiöistä saattavat ehdottaa sinulle vaihdollisia lentoja jopa 50 prosentin alennuksella suoriin lentoihin verrattuna. Nyt kannattaa siis suunnata Daytonin lentojen hintavertailuun.\nSadoissa kaupungeissa on useampia lentoasemia. Suosittelemme katsomaan hinnat kaikkiin lentokenttiin, koska pienet ja vähemmän liikennöidyt (halpalentoyhtiöiden suosimat) lentokentät ovat usein halvempi vaihtoehto!\nJos päätät lentää Daytoniin keskellä kiireisintä lomasesonkia, on lennot yleensä paljonkin tyyriimpiä. Siksi kannattaakin pyrkiä pitämään lomat hieman yleisimmän lomakauden ulkopuolella. Tällä vinkillä voit säästää lentolippujen hinnoista sievoisen summan!