Helppoa venäjää | Venäjän kieltä ja kulttuuria\nVenäjän kieltä ja kulttuuria\nЗ – zet\nЦ – tse\nЧ – tše\nШ – ša\nЩ – š’a\nTapakulttuuria ja uskomuksia\nPietari lokakuussa 2010\nJulkaistu maaliskuu 14, 2014\tby luovuuttakohti\nPietarin kulttuuri ei ole vain kaunista arkkitehtuuria ja Marinskin balettia. Tällä kertaa matka Pietariin oli viitoitettu runoilla. Naistenpäivänä istuimme iltaa Valentinin luona. Konstantin esitti daameille osan Literaturnyj Kafen repertuaarista Lermontovin ja Puškinin runoja, joita hän oli esittänyt opiskellessaan. Kuuluisasta kahvilasta Nevskin varrella kansallisrunoilija lähti aikoinaan kohtalokkaaksi käyneeseen kaksintaisteluun. Lausuntaperinteeseen Venäjällä kuuluu kunnon fraseeraus. Kannattaa varautua, jos nyt ei korvatulpin, niin ainakin emotionaaliseen myrskyyn. Nämä ovat kai niitä kansakuntien välisiä temperamenttieroja.\nTuristin tunnistaa kuvasta hieman varautuneesta ilmeestä Konstantinin esittäessä runoja asiaankuuluvalla paatoksella.\nKuva Andrej Kazantsev\nEnnen runoiltaa ystäväni tuuppasivat minut teatteriin sillä aikaa kun he olivat onnittelemassa sisariaan, tätejään ja äitejään. Mihail Bulgakovin Teatteriromaanissa on mainio kohtaus, jossa teatterin administraattori jakaa soittajille ilmaisia lippuja. Kuka nyt maksaisi teatterilipuista! Jokaisella soittajalla on toinen toistaan uskomattomampi syy, miksi hänen täytyisi saada vapaalippu teatteriin ja administraattorilla on yhtä uskomaton vaisto, millä hän jakaa lippuja sopiville paikoille, tai jättää ne myöntämättä.\nKonstantinin vieraana Pietarissa hän järjestää устроит на спектакль, экскурсию (spektaakkeliin eli näytökseen, ekskursiolle jne) eikä mistään tietenkään makseta mitään. Jännittävämpää on koputella administraattorin ovelle kuin kävellä lippukassalle. Alla Demidovan Ahmatova-Tsvetajeva -ilta oli melkein loppuunmyyty ja tällä kertaa jouduimme nöyrtymään lippuluukulle. Kapellaan ei irronnut lippuja ”по блату” eli suhteilla. Jouduimme kaivamaan kuvettamme, ennen kuulumatonta! Paremmin järjestäytynyt matkailija varaa lippunsa etukäteen eikä ole isäntiensä armoilla kulttuuritarjonnan suhteen. Pietarin ja Moskovan tapahtumia voi selata Afiša -verkkosivuilla. Sähköisen lipun voi varata myös Bileter sivustolta.\nFabergen museo ei ollut vielä auki Šuvalovin palatsissa Fontanka-joen varrella, vaikka tutut matkatoimistovirkailijat kehottivat käydä постучаться в дверь, koputtelemassa ovelle. Maaliskuussa museon piti aueta, palaamme myöhemmin asiaan. Matkatoimiston kautta ryhmille saattaa saada jo kierroksen varattua. Muutaman askeleen päässä Šuvalovin palatsista Nevskiä kohti oli mukava ja edullinen pelmeni-ravintola, Pelmenia. Samaisessa ravintolassa sai myös hinkaleita. Se on gruusialainen pelmenejä isompi taikinanyytti, joka syödään käsin haukkaamalla reunasta ensin nyytin sivuun kolo, josta lihaliemi ryystetään suuhun. Muuten liemi pirskahtaa ympäriinsä ja tulee kiire hotelliin vaihtamaan vaatteita.\nDemidovan runoillan jälkeen jalat olivat väsyneet kaikesta päivän kävelystä. Nevskin Palatsiaukion päästä helpoiten pääsee Liteinyj valtakadun suuntaan trollikalla, jos taksit arveluttavat. Tällä hetkellä kertalipun hinta rahastajalta on 25 ruplaa, noin 50 senttiä. Sain nopeasti vakoiltua hinnan trollikan seinältä ja asiantuntevasti annoin mielestäni oikean rahan rahastajalle. Hetken kuluttua hän nousi tuoliltaan, käveli luokseni ja avasi kouransa, jossa olivat antamani kolikot. Не поняла! Hän tiuskaisi, ”en ymmärtänyt” eli suomeksi ”nuori mies, tässä on nyt kyllä liian vähän rahaa, mitä te annoitte”. Suurkaupungeissa ei ole aikaa pitkällisiin puheisiin ventovieraiden kanssa. Huomaa, että feminiinimuodossa paino on viimeisellä a-vokaalilla [nie panjila] kun miesrahastaja taas sanoisi [nie ponjal].\nAhmatova-Tsvetajeva runoillassa Alla Demidova kutsui runoilijoita kahdeksi kirkon kellotorniksi, jotka kohoavat venäläisen runouden kaupungin yllä tähän päivään saakka. Kuva Konstantin Kryštopov\nKategoria(t): Matkoja Venäjälle, Venäläistä tapakulttuuria\t| Avainsanat: hinkal, matkavinkkejä\t| Kommentoi\nSana ei ole varpunen\nJulkaistu marraskuu 1, 2013\tby luovuuttakohti\nJos päästää varpusen vapaaksi, niin voi kuvitella, kuinka vaikeaa on saada se uudelleen kiinni. Yleinen sanonta слово не воробей, вылетит – не поймаешь [slova nie varabej, vyl’et’it – nie paimaješ] tulee näin helposti ymmärrettäväksi: varpusen vielä voi saada kiinni, mutta sanaa ei kun se on ilmoille lennähtänyt. Sananmukainen käännös ”sana ei ole varpunen, (kun se) lennähtää (vapaaksi) – et saa kiinni. Käytössä usein riittää sanonnan ensimmäinen osa, kaikki tuntevat lopputuloksen.\nSosiaalisessa mediassa kannattaa pitää kieli keskellä suuta. Kirjoitettu sana on paljon painavampaa, kuin puhuttu. Näin meille usein kerrotaan. Tässä venäläiset ehkä ajattelevat toisin. Venäläinen sosiaalinen verkko eroaa meikäläisestä ensinnäkin siinä, että kommenttiketjut ovat häkellyttävän pitkiä. Usein tuntuu, että kommentointi ja osallisuus keskusteluun on pääasia. Twitterissä seuraamani älykkäiltä vaikuttavat tviittailijat päästelevät välillä sellaista ”kolmikerroksista” kiroilua, että korvat punehtuvat. Se on kaiketi normaalia siinä yhteydessä.\nKorostan, että fyysisissä kohtaamisissa vaikka liikemiesten välisissä neuvotteluissa tai sivistyneiden ihmisten kanssakäymisessä ylipäänsä ei ole syytä esitellä taitojaan voimasanojen käytössä. Turvallisempaa on pitäytyä sellaisesta ekspressiivisyydestä, jonka tehoa tai sopivuutta tilanteeseen ei epäröi. Aiemmin kehottamaani tunteiden näyttämiseen ei kuulu negatiivisten tunteiden esittäminen alatyylisesti. Ainakaan se ei vie viestiä perille. Monilla suomalaisilla on mielessä neuvostoajan töykeä palvelukulttuuri. Täytyy muistaa, että siinä oli kysymys aivan toisesta ilmiöstä. Neuvostoliitto oli kahden kerroksen yhteiskunta, jonka ylimmillä portailla sivistyneillä tavoilla oli suuri merkitys. Uusrikkaiden öykkäröinti on myös ohimenevä ilmiö.\nToinen asia, joka pohdituttaa minua, on avoimen rasistinen keskustelu. Kärjistäen voi sanoa, että Venäjällä poliittinen korrektius on tuntematon käsite. Tähän mielestäni ei ole suomalaisena tai ulkomaalaisena syytä lähteä mukaan. Venäläiset näkevät itsensä historiallisessa kontekstissa usein ”kolmantena Roomana” eli siis sivistyksen soihdunkantajina. Löydämme toivottavasti rakentavan tavan osoittaa, että Rooman valtakunta oli monikulttuurinen ja arvoinen yhteiskunta. Manttelinperijän soisi soveltavan samanlaista asennetta monikulttuurisessa yhteiskunnassaan.\nViimeksi mainittu ilmiö tuli vähän käsitettävämmäksi Nuorisotutkimus-lehdessä 2/2013 julkaistussa haastattelussa, jossa sosiologian professori Hilary Pilkington kertoo tutkimuksestaan Vorkutan syrjäisen kaupungin nuorisosta. Hän tutki punk- ja skinheadyhteisöjä ja skinhead-liikkeestä hän toteaa, että se ei Venäjällä ole niinkään valtavirran vastainen liike vaan laajennus yleisistä rasistisista käsityksistä. Neuvostoaikana syrjäseuduista puhuttiin käsitteellä ”perspektiiviitön”: бесперспективная деревня, бесперспективный населенный пункт jne. Niinpä alueita ja kyliä saattoi surutta hukuttaa tekojärviin tai öljykenttiin, jotka edustivat edistystä. Perspektiivittömyyden keskellä elämällä ei ole mieltä. Se saattaa löytyä ääriliikkeistä.\nJos miettii sosiaalisen median olemusta Venäjällä, niin ehkä se onkin toimintajärjestelmänä aivan uusi ja pitkälti irrallinen kirjakielisestä kulttuurista. Kielenopetukseen Venäjällä liitetään usein puhekulttuuri ”культура речи”, eikä sen painoarvo kouluopetuksessa ole käsittääkseni vähentynyt vieläkään. Blogeissa keskeisintä taas on usein kuvaviestintä ja kuvien saamat kommentit. Iskevä kommentointi ja vilkas keskustelu luovat uudenlaisen kieliympäristön. Muissa yhteyksissä epänormatiiviseksi tuomittava ilmaisutapa on siinä täysin luvallista. Sosiaalinen media antaa ilmaisukanavan aiemmin marginaalissa olleille ihmisille ja avaa elämään uuden perspektiivin.\nKategoria(t): Sanoja ja sanontoja\t| Avainsanat: sosiaalinen media Venäjällä, venäläinen tapakulttuuri\t| 4 kommenttia\nVanha tylsimys ja prinsessa\nJulkaistu lokakuu 24, 2013\tby luovuuttakohti\nToimistossa oli kerran erityisen painostava tunnelma. En tiennyt mistä oli kysymys ja juuri aloittaneena olin liian arka tiedustelemaan syytä haudanhiljaisuuteen. Kotiin lähtiessään työtoverini jyrähti ykskantaan ”старый зануда”, ja paiskasi oven jäljessään niin että karmit helisivät. Jäin henkeä haukkoen istumaan niille sijoilleni. Kuinka minä voin olla vanha tylsimys kun työkaverini oli melkein kymmenen vuotta minua vanhempi? Seuraavana aamuna hän oli yhtä auringonpaistetta, mutta minulla kesti aikaa tointua määrittelystä. Prosessi jatkuu edelleen, это у меня в процессе [eta u mienja fpraces’e].\nVanhasta tylsimyksestä en anna ääntämisohjetta, koska se on syytä jättää opettelematta aktiiviseen ilmaisurepertuaariin. Opimme tästä kuitenkin sen, että tunteiden näyttäminen venäläis-suomalaisessa kanssakäymisessä on suotavaa eikä pieni tai suurikaan pölähdys johda välien rikkoutumiseen, pikemminkin päinvastoin. Toisaalta asian olisi voinut varmasti esittää rakentavammin, niin tietäisin mistä oikeasti oli kysymys. Enkä ole aivan vakuuttunut, että toimisiko kivahdus niin päin, että oikeasti nuorempi mieshenkilö sanoo sen naiskollegalleen. Asia olisi pitänyt selvittää tavalla tai toisella, kun se tuntuu vaivaavan vielä kahdenkymmenen vuoden takaa.\nKieliopillisesti tässä sanaparissa voi pistää merkille sen, että vaikka pääsanan suku on feminiini (a-päätteinen perusmuoto), niin sitä määrittävän adjektiivin suku on maskuliinissa niin sanotun luonnollisen sukunsa mukaisesti. Vastaavasti possessiivipronomini ’minun’ on maskuliinimuodossa esimerkiksi sanan ’isä’ kanssa: мой папа, vaikka kieliopillisesti папа on feminiini ja taipuu kaikissa sijoissa kuten feminiinisukuinen sana. Tämän tapauksen pronomini siis myös taipuu luonnollisen sukunsa mukaan: я вижу моего папу [ja vižu majeivo papu], ’minä näen isäni’.\nElollisesta maskuliinista akkusatiivi on genetiivin kaltainen. Pahus kun tuli monta asiaa, jotka ansaitsisivat omat postauksensa. Пап-у ’u’ on siis akkusatiivin pääte kuten feminiinisillä sanoilla, venäjässä ei ole omistuspäätteitä. Tosin suomestakin ne taitavat vähitellen olla katoamassa.\nVenäjän johtamiskulttuurissa ja miksei suomalaisessakin huonossa johtamisessa esiintyy käsite ’поставить на место’ [pastavit na_m’esta] sananmukaisesti käännettynä ”asettaa paikoilleen”, idiomaattisempi käännös lienee ”näyttää kaapin paikka”. Sama mainio asenne saattaa heijastua alemmilla portailla asiakaspalveluun. Vielä 90-luvun alussa kaupan kassa oli kuningas, usein kuningatar. Hänellähän on suora suhde hyödykevirtoihin. Kerran sain torut, ”вы не подготовились к покупке”, että en ollut valmistautunut ostoksiin kun minulla ei ollut pikkurahaa. Jäätelö jäi sulamaan tiskille ja kassainkvisiittori haukkomaan henkeään. Näin jaamme hyvää mieltä eteenpäin ja edistämme kuluttajaoikeuksiamme. Onneksi kuvatunlainen tilanne on mennyttä aikaa ja kassahenkilökunta on vaihtunut hymyileviin nuoriin asiakaspalvelijoihin.\nKesähelteiden aikaan Moskovassa oli joskus sietämättömän kuuma. Erään nimeltä mainitsemattoman suomalaisen valtionviraston edustajiston vastaanottotiskin ikkunat olivat aurinkoiselle sisäpihalle ja lämpötilaolosuhteet hipoivat sietämättömän ja helvetillisen rajaa. Kekseliäs vastaanottovirkailija pukeutui toisena hellepäivänä työolosuhteisiin sopivaan bikiniasusteeseen. Lähin esimies joutui puuttumaan tilanteeseen ja lähetti virkailijan kotiin vaihtamaan tilanteeseen soveliaampaan asuun, поставила ее на место. Venäläinen produktiivisuus kohtasi suomalaisen занудство’n. Ajatelkaapa minkälainen yleisömenestys kyseisestä virastosta olisi kehkeytynyt federaation pääkaupungissa! Nikolai Gogolin hengessä emme kuitenkaan paljasta kyseisen viraston sijaintia saati tehtävää. Päällysviitasta tiedämme, että kaikki maailman virastot ovat täynnä herkkää ja äkäistä väkeä kansallisuudesta riippumatta.\nNegatiivissävytteisestä kirjoituksesta huolimatta rohkaisen kaikkia kommunikaatioon heittäytymiseen, niin teidän ei tarvitse kahdenkymmenen vuoden päästä kirjoittaa blogeja, vlogeja, tai ties mitä silloin onkaan tekniikan saralla saavutettu. Laittakaa suhteet kuntoon ’наладите отношения’ [nalad’it’e atnašenija]. Kulttuurien ja asiakasrajapintojen kohtaamisissa saa samalla arvokasta elämänsisältöä ja itsetuntemusta.\nKategoria(t): Sanoja ja sanontoja, Venäläistä tapakulttuuria\t| Avainsanat: luonnollinen suku, venäjän sanoja\t| Kommentoi\nJulkaistu syyskuu 19, 2013\tby luovuuttakohti\nNuoret ja vähemmänkin nuoret venäläiset ovat ahkeria sosiaalisen median tai kuten venäjäksi usein sanotaan, sosiaalisen verkon социальная сеть – käyttäjiä. Monet pitävät twitteriä tai blogeja uskottavimpana uutiskanavana. Sosiaalisen median kautta venäjän kieli on yhtä lähellä kuin lähin tietokone tai oma puhelin. Siihen aikaan, kun itse aloitin opiskelut, tuskastelin, ettei venäjää kuule tai näe juuri missään. Tampereella seurasin sivusta kun turistit raahasivat Vanhan Domuksen läheisestä radioliikkeestä mankkoja Victoriahotellin suuntaan. Molemmat osapuolet olivat liian ujoja ottamaan kontaktia.\nSosiaalisessa mediassa törmää jatkuvasti anglismeihin, jotka varmaan saavat kylmät väreet kulkemaan venäläisten opettajien selkäpiitä pitkin. Esimerkiksi ’лайк’ tarkoittaa tietenkin tykkäämistä ’like’. Käyttö rajoittunee kuitenkin vain verkkoon. Perinteisempi tykkääminen ilmaistaan нравиться -verbillä. Suomalaiselle pitää jostakin -ilmaisun rakenne on sikäli outo, että se mistä pidetään on perusmuodossa ja se joka pitää jostakin on taivutettu datiiviin, kysymyssana кому?\nМне нравится эстрадная музыка [mnie nravitsjäa estradnaja muzyka]. Nuoremmat voivat vaihtaa estradimusiikin хип-хоп, стрэш-метал, хаус tai рэп -musiikkiin makunsa mukaisesti, uusvenäläisiä ilmaisuja nekin. Какой музыкальный жанр тебе нравится? Mistä musiikkityylistä [žanr] sinä pidät? Жанр lienee taas ranskismi. Sikäli venäjä on mukava kieli oppia, että kun on päässyt aakkosista yli, niin kieli vilisee tuttuja lainasanoja.\nPitää-verbin avulla voi valaista yhtä venäjän verbien erikoisuutta, aspekteja. Kaikki verbithän venäjässä jaetaan kahteen pääluokkaan: imperatiivisiin eli päättymätöntä tekemistä ilmaiseviin, ja perfektiivisiin, eli päättynyttä tekemistä ilmaiseviin verbeihin. Useat perfektiiviset verbit ovat niitä, joilla on jokin etuliite. Нравиться -verbi muuttuu perfektiiviseksi lisäämällä sen eteen etuliitteen по- понравиться. Jos kerrot, että мне нравилась повесть Чехова ”Невеста”, pidin Tšehovin novellista Morsian ja käytät verbin imperfektiivistä aspektia, niin kuulija todennäköisesti ymmärtää lauseen niin, että pidit novellista, mutta et pidä siitä enää.\nPerfektiivistä aspektia käytettäessä toiminnan tulos on edelleen voimassa. Мне понравилась повесть Чехова [mnie panravilas´ povest’ Tšehəva]. Imperfektiivisessä aspektissa huomio kiinnittyy prosessiin: lopputulosta ei ole, sitä ei tiedetä tai se ei ole oleellista. Я читал вчера книгу [ja čital fčera knigu] kääntyy: luin eilen kirjaa. Perfektiivisen aspektin antama merkitys selvitetään suomessa tässä tapauksessa käyttämällä toiminnan kohteen (objektin) sijana genetiiviä: я прочитал вчера книгу kääntyisi: minä luin eilen kirjan.\nTuliko liian tymäkkää asiaa tällä kertaa? Voit tokaista, että ”читаю книгу, а вижу фигу” jos tekstistä tai sen sisällöstä ei enää saa tolkkua. Nettisanastossa tosin mainittiin, että vain неграмотный человек (oppimaton ihminen) käyttää tämänkaltaista sanontaa, joten olkaapa varovaisia siellä RL:ssä eli real laiffissa.\nKategoria(t): Sanoja ja sanontoja, Venäjän kielioppia\t| Avainsanat: venäjän kieli, venäjän sijamuodot\t| 3 kommenttia\nTunteiden näyttämisen tärkeydestä\nJulkaistu huhtikuu 6, 2013\tby luovuuttakohti\nTähän asti olen kirjoittanut kielioppiasioista ja sanoista. Olen kehitellyt ja muistellut niihin liittyviä tarinoita, joita olen itse kuullut tai kokenut. Edellisessä postauksessa epäilin, että voiko blogilla olla pedagoginen metodi. Totta vie voi olla, minähän sen määritän millä metodeilla tällä blogilla mellastetaan. Sillä on tarinallinen ja kokemuksellinen metodi opettaa venäjän kielen sanoja ja sanontoja. Heittäkää hiivattiin sanaluettelonne, oppikirjanne ja kielioppinne! Heittäytykää elämään ja kieleen, niinhän pikkuvauvakin tekee oppiessaan kieltä.\nNyt ajattelet, että olen seonnut. Päinvastoin, olen tullut järkiini. Urho Määtän kielitieteen luennoilla jo opin, että 80% kommunikaatiosta on ei-kielellistä, niin sanottua prosodista viestintää. Tähän kuuluvat mm. kehonkieli ja äänenpaino, sävy, korkeus jne. Kun esimerkiksi jännitämme, äänemme on kireä ja kimeä. Kuvittele mielessäsi tilanne, että pystyt muistamaan sanat ja kieliopin oikein ja vieläpä saamaan ne ulos suustasi. Mutta se on vain 20% viestinnästä. Eli pystyit ilmaisemaan vain vaivaisen viidesosan siitä mitä halusit sanoa ja senkin vääristyneessä kimeän hermostuneessa muodossa. Viesti on täysin vääristynyt.\nTunteemme eivät pääse esiin, koska pelkäämme paljastaa itsemme ja heikkouden, jota kuuntelija voisi käyttää hyväkseen. Muista aina, että suurimmassa osassa tapauksia kuulija haluaa ymmärtää, mitä sinä haluat hänelle sanoa. Vaikka et muista sanoja tai oikeata sijamuotoa, niin se kuulija, jota niin kamalasti pelkäät, auttaa sinua tuomaan viestisi esille. Sillä ei ole mitään merkitystä menikö kielioppi oikein. Sanatkin saavat olla päin prinkkalaa. Huido käsilläsi, (no siten ettei sitä tulkita uhkaukseksi), naura, itke, murise tai kehrää! Tulitko ymmärretyksi? Kyllä, sinä kohtasit ihmisen ja jotain teidän välillänne tapahtui. Sitä sanotaan kommunikaatioksi. Helpottiko jo? Hengitä syvään kymmenen kertaa sisään ja ulos. Pysytkö vielä kärryillä?\nKahta kauheammin pelkäämme, jos joudumme ilmaisemaan itseämme vieraalla ja opitulla kielellä. Tunteet on tietenkin helppo sivuuttaa kielenopetuksessa, kun miten niitä sitten voisi opettaa? Tarinoiden muodossa kuitenkin tunteet välittyvät jossain määrin. Siksi opetusmetodina se on paras, koska tunnemuistiin jälkensä tekevä sana pysyy siellä varmimmin.\nTärkein kielioppiohje, jonka voin antaa venäjää opiskeleville: tunteet peliin. Venäläisillä on keskimäärin kehittyneempi kyky ilmaista tunteitaan kuin meillä suomalaisilla. En ala erittelemään sen tarkemmin tätä asiaa tässä kirjoituksessa, mutta venäläisille tunteiden esittämiseen ei ole niin suurta kynnystä kuin suomalaisilla. Niiden ilmaiseminen on jopa toivottavaa. Jos voi vähän ärjäistä välillä, niin sitä suurempi on elämänriemu kun on ilon aika.\nTämä ei tietenkään tarkoita sitä, että sivistyneet tavat olisi heitettävä romukoppaan, (päinvastoin venäläiset ovat sisäsyntyisesti hyvin käyttäytyvää ja huomaavaista kansaa) ja taannuttava pikkulapseksi tai liskoaivoiseksi olennoksi, mutta korostan vielä kerran että kaiken onnistuneen kommunikaation edellytys on tunteiden paljastaminen. Erityisesti tärkeää se on venäläisten kanssa, koska heille se on sallittua ja he odottavat sitä sinultakin. Mene ja nauti elämästäsi ja tunteistasi; puhu venäjää vaikka osaisit vain kaksi sanaa, nyt sinulle on annettu siihen lupa.\nKategoria(t): Venäläistä tapakulttuuria, Yleistä\t| Avainsanat: tunteiden näyttäminen, venäläinen tapakulttuuri\t| Yksi kommentti\nJulkaistu maaliskuu 13, 2013\tby luovuuttakohti\nMinkä taakseen jättää, sen edestään löytää. Tai päinvastoin: minkä pois heittää, juuri sitä eniten kaipaa. Jossain lukuisista muutoista olin päättänyt luopua opiskeluaikaisesta mapista, jossa olivat fonetiikanluentojen prujut ja paperit. Kuka nyt kahdenkymmenen vuoden takaisia luentomuistiinpanoja tarvitsee? Nyt tarvitsisi.\nBlogissani käyttämäni ääntämisohjeet ovat sekoitus tieteellistä (sen mitä siitä muistan) fonetiikan tarkekirjoitusta ja perussuomalaista versiota. Joissain kohdissa vedän mutkat suoraksi: esimerkiksi painottomat vokaalit ääntyvät sitä lyhyempinä, mitä kauempana ne ovat sanan pääpainosta. Sanan ’maito’ молоко, esittäisin näin: [malako]. Tarkemmin sanottuna kuitenkin ensimmäinen painoton ’o’ tuskin ääntyy: se on hyvin lyhyen ’ö’-äänteen kaltainen. Pitkissä sanoissa taas tulee jo sivupaino. Tällaiset hienoudet täytyy etsiä muista oppikirjoista. Vältän kuitenkin ehdottomasti englanninkielen mukaisia foneettisia merkintöjä, esim. ei missään tapauksessa Chekhov, vaan Tšehov, – suomalaisittain.\nOpetusmetodini, jos sellaisesta blogin osalta voi puhua, on ollut kertoa joku tarina ja liittää siihen sana tai toinen. Mielestäni sanat tai sanonnat jäävät parhaiten mieleen, kun ne liittyvät johonkin tarinaan. Metodi tulee suoraan lukion venäjänkielen opettajaltani, joka tunnista toiseen lörpötteli tarinoita emigrantti -esi-isistään. Innostuin niin kielestä ja kulttuurista, että varsinaiset opiskelut tein sitten kotona nenä sanakirjassa kiinni. Tässä sitä nyt ollaan ja alla seuraa sitten foneettinen tarina.\nPietarin Aleksanterinteatterissa täytyy valikoida naulakko sen mukaan, missä paikat ovat. Kerran mennessäni teatteriin naulakkomummo kysäisi tiukkaan sävyyn, että missäs nuoren miehen paikka on? Где ваши места? Vastasin kiltisti ”в партере” (permannolla, olen ihan oikealla naulakolla, pažalusta, ottakaa nyt se minun takkini…), mutta vanha rouva ei heltynyt, vaan läksytti minua: молодой человек, это не [партиер] – это [партэр]. Mummo oikein sorautti viimeistä ärrää ja ’e’ kuulosti ihan ö-äänteeltä.\nAivoihin välähti säännön poikkeus fonetiikan tunneilta: lainasanoissa etuvokaalit eivät aiheuta edeltävän konsonantin liudentumista. Permanto on ranskankielen lahja venäläiselle teatteritaiteelle ja naulakkomummo oli varmaan eläköitynyt venäjänkielen opettaja. Vain karttakeppi puuttui. Siitä saakka olen muistanut ääntämissäännön poikkeuksen ja pelännyt garderobimummoja kuin ruttoa.\nKategoria(t): Venäjän äänteet\t| Avainsanat: venäjän ääntäminen, venäjän kieli\t| Kommentoi\nJulkaistu helmikuu 22, 2013\tby luovuuttakohti\nJoitakin kielioppitermejä on hyvä painaa mieleen opiskeltavalla kielellä, esimerkiksi sanakirjoja käyttäessä niistä on hyötyä. Suurimmalla osalla venäjän sijamuodoista on slaavilaisperäiset nimet. Venäjässä on onneksi vain kuusi sijamuotoa. Muistettavaa ei ole paljon. Muistisääntö sijamuodoille ja niiden tavalliselle esittämisjärjestykselle on ”Иван родил дочку, велел тащить пеленки”. Ivan synnytti tyttären, käski raahata vaippoja. Suomeksi ritirimpsussa ei ole tietenkään järjen häivää, mutta jokaisen kirjaimen ensimmäinen kirjain merkkaa sijamuotoa ’падеж’ [pad’ež].\nименительный падеж perusmuoto eli nominatiivi, vastaa kysymykseen mikä – что?\nимя [imjäa] tarkoittaa nimeä, eli se on ”nimittävä” sijamuoto. Maskuliiniset sanat päättyvät perusmuodossa konsonanttiin, feminiinit ’a’-vokaaliin ja neutrit ’o’-vokaaliin. Pehmeät vartalot muiden poikkeuksien kanssa sekoittavat koko systeemin, mutta näin karkeasti pääpiirteissään. Jokaisesta kieliopista löytyvät tarkemmat vartalotyypit ja taivutuskaavat ja lisää tietoja sijamuotojen käytöstä. Alla olen listannut vain joitakin tapauksia jokaisesta sijasta.\nродительный падеж, genetiivi, vastaa kysymykseen kenen – чей, чья, чье?\nродить -verbi tarkoittaa synnyttää, maskuliinin ja neutrin genetiivin pääte on ’a’ ja feminiinisen sanan ’ы’, yllämainituissa perustapauksissa. Genetiivin käyttö on laajaa, sitä käytetään mm. määrää ilmaisevien sanojen, много (paljon); мало (vähän) jne. kanssa.\nVenäjänkielessä omistettava esine tai asia on muuten ennen omistajaa: ”Это книга мамы” [eta kniga mamy] – tämä on ”kirja äidin”.\nдательный падеж, datiivi, vastaa kysymykseen кому – kenelle; чему – mille?\nдать -verbi tarkoittaa antaa. Sijamuodon nimi on varmaan tullut latinasta, mutta joka tapauksessa antaa -verbin yhteydessä käytetään datiivia. Я дал маме книгу. Perustapauksessa feminiinin pääte datiivissa on siis -e, maskuliinissa ja neutrissa -у. Datiivi osoittaa henkilöä tai esinettä, johon toiminta kohdistuu: Отправь мне смс, когда будешь дома [atpraf mnie esemes, kagda budieš doma] – lähetä minulle tekstari, kun olet kotona. Datiivia käytetään myös osoitettaessa ikää: Мне 44 года.\nвинительный падеж, akkusatiivi, vastaa kysymyssanaan – ’что’, paitsi jos kohde on elollinen, eli ihminen tai eläin, niin silloin kysymyssana on кого?\nвинить -verbi tarkoittaa ’syyttää’, en tiedä onko sillä mitään tekemistä akkusatiivin kanssa, mutta joka tapauksessa akkusatiivi on oikea sijamuoto tekemisen kohteelle. Я подарил маме книгу [ja padaril mam’e knigu], annoin kirjan äidille. Akkusatiivin peruspääte feminiinille on -u, maskuliini ja neutrisanat ovat nominatiivin kaltaisia, paitsi elollisten akkusatiivi on genetiivin kaltainen. Jos tässä vaiheessa tuli hengenahdistus, niin pidä tauko.\nAkkusatiivi osoittaa myös mm. määrättyä ajanjaksoa, jonka kuluessa toiminta tapahtuu: Мы жили все мое детство в Коувола (asuimme koko lapsuuteni Kouvolassa).\nтворительный падеж, instrumentaali: suomenkielisen nimensä mukaisesti tämä sijan perusmerkitys on osoittaa välinettä, jonka avulla toiminta tapahtuu tai suoritetaan.\nтворить -verbi tarkoittaa ’luoda’.\nInstrumentaali voi osoittaa myös tapaa, jolla toiminta tapahtuu: Он говорит громким голосом [on gavar’it gromkim golasǝm], hän puhuu kovalla äänellä. Epäsuora objekti taipuu instrumentaalissa esimerkiksi verbin ’руководить’ (johtaa) kanssa: Она руководит фирмой [ana rukavad’it firmaj]. Näin myös harrastaa -verbin, заниматься kanssa: Я занимаюсь русским языком [ja zanimajus’ ruskim jiazikam].\nJoitakin adjektiiveja käytetään instrumentaalin kanssa: Я доволен работой [ja davol’en rabotaoj] – olen tyytyväinen työhön.\nпредложный падеж, prepositionaalia käytetään vain prepositioiden о, в, на, при ja по -kanssa. Sana ’предлог’ tarkoittaakin prepositiota. Kysymyssana on muodossa prepositio + ком (henkilöstä) tai prepositio + чем (asia tai esine).\nEsimerkiksi: О ком вы говорите? [a_kom vy gavar’itie] О чем вы говорите? [a_tšiom vy gavar’itie] kenestä/mistä te puhutte?\nTässä tuli niin tiukkaa asiaa pienessä paketissa, että nyt voinkin lähteä hiihtolomalle ja jätän teidät lukijat pureskelemaan sijamuotoja pariksi viikoksi. Edistyneemmät venäjänosaajat saavat tarkastaa, tuliko postaukseen vihreitä, kun pitkästä aikaa en olekaan yrittänyt näin vakavaa asiaa.\nKategoria(t): Venäjän kielioppia\t| Avainsanat: muistisääntö, venäjän kieli, venäjän kielioppi, venäjän sijamuodot\t| Yksi kommentti\nSanoja ja sanontoja\nAnna-Lena Laurén huomioita Venäjästä Hbl blogissa\nGuljailua ja Gogolia Venäläisyydestä pop-musiikista kirjallisuuteen\nLuovuuttakohti Oma blogini kuvataiteesta\nVenäläisen kirjallisuuden seura Venäläisen kirjallisuuden seura\nJokiristeilyt ja asiantuntijamatkat suomeksi opastettuja asiantuntijamatkoja ja jokiristeilyjä\nMatkaprima omatoimimatkoja Venäjälle\nRuslania – venäjänkielisten kirjojen nettikauppa


Aasialaiset lihapullat ja makaroni (!)\nTörmäsin nettisurffailuni ohella mainintaan aasialaisista lihapullista chilispagetin kera, normaalista "arkiruoka-fuusiokeittiö" ei yleensä kauheasti kiinnosta mutta tämä kiinnitti huomioni mielenkiintoisten ainesosiensa ansiosta. Resepti oli Kikkomanin sivuilla.\nKopsaan ainesosaluettelon suoraan sivuilta:\n3 rkl Kikkoman riisiviinietikkaa (tais olla Blue Dragonia kaapissa...)\n3 rkl Kikkoman-soijakastiketta (itse käytin jotain ihan muuta, haha!)\n2 punaista chiliä raastettuina (Kuka ihme onnistuu raastamaan chilin?)\nraastettua chiliä koristeeksi\nvastajauhettua pippuria (sivuilla tämä ainesosa oli lihapullien alla\nSilppusin ja sekoitin nuo kaikki lihapulla-ainekset keskenään. Parannusehdotus; ensi kerralla kenties pienempää silppua jos vain Kokki viitsii...\nSeuraavaksi muotoilin massassa pikku lihapullia. "Taikina" meinasi nesteytyä helposti, joten sörsseliä piti sekoittaa kunnolla aina ennen muotoilua.\nPaistoin muutamia pullia kerrallaan. Käsitin reseptistä, että pullat pitäisi paistaa runsaassa öljyssä. Totesin ensimmäisen satsin jälkeen, että vähempi öljy toimii paremmin, koska pullat olivat sen verran kosteita, että meinasivat levitä isossa öljymäärässä. Se rehujen pienemmäksi silppuaminen olisi saattanut myös helpottaa asiaa.\nValmiit pulleroiset! Toinen askel oli spagetin keittäminen. Koska yleensä 99% ajasta kaapissa on täysjyväspagettia riittämiin, en kaupassa edes ajatellut moisen ostamista "kun kyl siel on". No ei sitten ollutkaan. Siis syötiin eksoottisia thai-lihapullia täysjyvämakaronin kera. Huoh mikä esillelaitto...\nLisäsin jälkikäteen vielä makaronien sekaan mustapippurimurskaa tujauksen sekä makeaa thai-chilikastiketta. Vaikkakin annos on ruma kuin perkele, täytyy sanoa että lihapullat toimivat todella hyvin ja sain niistä kehujakin! Ensi kerralla uudestaan kenties isommallakin satsilla. Chili ja raikkaat mausteet maistuvat todella kivasti lihapullista läpi ja tekevät pullien tekstuurista rapeahkoa.\nKatsotaan, josko sitten saisi kauniimpia kuvia.\nLähettänyt Pussinuudeli klo 3.12.11 0 kommenttia\nVitasia Thai Noodles - Pad thai\nSaksalaisessa Natsisiwassa käydessäni huomasin kertakaikkiaan erikoisen tuotteen hyllyllä - uusia thaikuutio-eineksiä mukaileva paketti jossa pad thai-annos, mutta nämä olivatkin niinsanotusti lämpimällä hyllyllä.\nVitasia-merkistä oli aikasempi katala nuudelikokekemus, mutta olihan tällainen erikoisuutuus pakko kokeilla!\nPaketin kulma on rutussa strategisesta kohdasta, jossa lukee "medium" eli tulisuuden aste.\nEhdin jo laittamaan vedenkeittimen porisemaan jotta olisin voinut kaataa kuuman veden pakettiin... Mutta hetki! Nämähän olivatkin jo esikypsytettyjä, sekä nuudelit että kastike! Valmistustavaksi paketti kuvasikin sen, että pussien sisällöt piti pruutata pahvipurkkiin, sulkea se ja pistää mikroon.\nKuten kuvasta näkyy, nuudelit pulpahtivat pakkauksistaan aika kiinteänä klönttinä, jota oli vaikea rikkoa ja sekoittaa tasaisesti kastikkeen kera.\nValmis tuotos! Lämmitys vaikutti tuotteen koostumukseen ja nuudeleistakin tuli helpompia sekoittaa ja sitä myöten irtonaisempia. Ellen nyt ihan väärin huomannut, niin lihaa ei tainnut annoksessa olla lainkaan, vihanneksia mm. minimaissia löytyi kyllä, eli kauhean proteiinipitoisesta annoksesta ei voida puhua. Mukana oleva pähkinämurska antoi kyllä kivan säväyksen. Maku yllätti hyvyydellään (muistaen edellisen Vitasia-kokemuksen), annos oli sen verran tulinen että tulisuuden maistui, sekä tamarindin tuoman hapokkuuden (ainakin näin kuvittelen.)\nMikään gurmeeannoshan ei ole kyseessä; Kitchen Joyn vastaava pakaste on kyllä parempi, valitettavasti niitä vain on hankalahko löytää. Kelvannee kuitenkin pikaiseen pad thai-himon poistoon. Ei tule ehkä kuitenkaan tämän kokeilun jälkeen enää ostettua.\nLähettänyt Pussinuudeli klo 1.12.11 4 kommenttia\nTunnisteet: eines, Vitasia\nMoo thad gatiem - paistettua sianlihaa ja valkosipulia\nKokeilin menneillä viikoilla rakkaasta Yukiko Duken kirjastani jopa muitakin reseptejä kuin iänikuista Laab moota, ( <3 ), nimittäin paistoin wokissa sianlihaa jota oli marinoitu valkosipuli-osterikastikkeessa!\nOma luomukseni ei ehkä krrhm ollut ihan yhtä nätti kuin kirjan kuvassa, mutta ainakin ruokana toimi mainiosti!\nReseptin vaatimat ainekset ovat:\n600-800g sianlihaa (käytin sellaista porsaanfileepötköä, toimi hyvin)\n4 rkl thaimaalaista soijaa (ts. sitä mitä kaapista sattuu löytymään..)\n2 tl kiinalaista soijaa (ks. edellinen)\nLiha leikataan suikaleiksi, itse yritin leikata mahdollisimman ohuiksi viipaleiksi.\nTämän touhun ohessa valmistetaan marinadi - valkosipuli murskataan j sekoitetaan muiden ainesten kanssa. Liha sekoitetaan joukkoon ja annetaan marinoitua 30 minuuttia.\nHavannoillistava kuva lihasiipaleistani.\nAinekset sekoitettuna ja marinoitumassa. Tässä vaiheessa hieman epäilytti odotettavissa oleva lopputulos.\nKuumensin perus rypsiöljyä wokissa hyvin kuumaksi ja laitoin muutamia lihoja kerrallaan paistumaan. Toisin kuin kirjan kuvassa, en juurikaan saanut lautaselle asti herkullisen rapeaksi paistuneita valkosipulinkappaleita, vaan valkosipulimömmö käristyi jä kärtsääntyi wokkiin kiinni tahmaiseksi töhnäksi. Wokin putsauksesta tämän paisto-operaation jälkeen saisi ihan oman postauksensa perkele sentään! Mitähän tein väärin...\nKuitenkin, lihojen paistoonnistui hyvin ja lisäsin wokkiin öljyä aina silloin tällöin ja kaivelin reunoille jäävää tahmaa pois pannusta. En harrasta keittiössäni talouspaperia (pihi, hippi ja laiska; lisäksi miehet väärinkäyttävät talouspaperia) joten valutin isoimmat öljyt pois lihoista sihvilässä. (Joka on huom keittiön tärkeimpiä työvälineitä!)\nKauniita, herkullisen makeahkoja lihanpalojani! Kamerakänny tekee väreistä hieman kalsean näköiset, todellisuudessa lihat olivat mukavan paistuneet ja paikoitellen rapsakatkin vaikkakaan väri ei ole taaskaan samanmoinen kuin kirjan kuvan kullanruskea.\nKeko herkkulihaa ja eikun syömään! Nämä maistuivat tietty jasmiiniriisin kera ja myös esim. dipattaessa makeaan hapanimelään kastikkeeseen. Noin muistutuksena itselleni soija ja osterikastike ovat melko suolaisia itsessään, joten vaikka itse laitoin vähemmän kuin 2 tl suolaa joka reseptissä mainittiin, niin ehkä vielä vähempikin olisi riittänyt.\nHelppo ja riittoisa ruoka mutta paistaminen vie aikaa... Ensi kerralla uudemman kerran ja kenties paremmilla money shoteilla!\nLähettänyt Pussinuudeli klo 21.11.11 0 kommenttia\nJälleen kerran pakastekuutio pelasti surkean ihmisen jääkaapin ollessa typötyhjä. Näitä on ilmeisesti nyt Pirkkakin tuonut omalla brändillään k-kauppoihin, ja telkkarissa mainostetaan Kitchen Joy-kuutioita... Kyllä nämä ainakin pakastepizzat voittaa!\nPahoittelen huonoa kuvaa kameraprobleemien takia, kännykällä siis nämäkin otettu.\nAinakin paketti lupasi kahden chilin tulisuutta. Ei tämä mielestäni mitenkään erityisen tulinen kyllä ollut..\nMassaman curry on lähtöisin Thaimaan muslimialueilta. Kastike on täyteläistä ja mukana on mukana perunanpalojakin. Tämä pakasteversio oli erittäin hyvää ja kuten kuvastakin näkee, kanaa ja soosia on runsaasti. Mielelläni ostan toistekin, niin tulee vaihtelua noihin punaisiin curryihin joita yleensä tulee syötyä.\nLähettänyt Pussinuudeli klo 15.11.11 2 kommenttia\nInstant NON-FRIED noodles. Siis miksi ihmeessä pitää mainostaa että "ei-paistetut" nuudelit, ja ei arominvahvennetta? Saman tien voisi pakettiin kirjoittaa että nyt puuttuu vain maku tai vastaavaa. Kokat eivät ole olleet suosikkejani, mutta nälkäiselle aina maistuu.\nEikös se ollut juurikin Koka, joka toi jossain vaiheessa markkinoille sipsihyllyltä löytyvän naksupussin, jossa oli maustettuja, raakoja nuudeleita? (tai siis paistettuja mutta ei-keitettyjä.) Vaikka raakoja pikanuudeleita on ihan kiva maistella ja jotkin ovat tosi hyvän makuisia, niin ei se oikein toiminut että niitä muruja olisi koko pussia syönyt, ja taisi olla vielä aika suolaista/vahvaa se mauste. Eipä ole sen jälkeen hyllyillä näkynyt, lieneekö vedetty markkinoilta?\nMaistelin näitä "ei-paistettuja" nuudeleita raakana, ja oli kyllä ihan hirveetä mitäänsanomattoman makuista mössöä. Lisäksi se jättikokoinen nuudelikuutio oli niin kova, etten meinannut aluksi saada sitä murrettua jotta se mahtuisi kattilaan.\nMukana tuli vihannepussi sekä maustepussi jossa mukana öljyosio. Mahtaisikohan tuo sitten olla sitä seesamiöljyä kenties, kuulemma seesaminmaun piti tulla mukana...\nJos jotain hyvää pitää sanoa, niin noita vihanneksia on kivan reippaasti, ne kyllä tuovat mukavaa lisämakua keittoon.\nKoostumus nuudeleissa on juurikin tuollainen paksumpi ja hieman mauttomampi, jauhoisempi kuin ohuissa. Seesamikana liemi oli ehkä hieman paksumpaa ja rasvaisempii kuin perusnuudelit, ei tässä mitään erityisen pahaa ollut mutta ei sieltä mieleenpainuvimmasta päästäkään. Vihannekset olivat hyviä - näitä voisi olla vaikka useammassakin annoksessa.\nLähettänyt Pussinuudeli klo 15.11.11 0 kommenttia\nNuudeliblogeja / Ramen-blogeja\nKun aloin pitämään tätä blogia, olin varma, että vastaavia löytyy maailmalta useita. Googlasin toki joitakin - jotkut olivat lössähtäneet aika pian aloituksen jälkeen, jotkin olivat keskittyneet lähinnä ns. ravintola-ramenin arvosteluun eikä pikanuudeleihin.\nTänään googlasinkin hieman tarkemmin - vastaavanlaisia blogejahan löytyy vaikka kuinka, ja jotkin ovat ottaneet touhun vielä enemmän tosissaan kuin minä :D Journey into the world of Ramen -sivu näyttää sen verran tutulta, että tämän taisin tsekata jo ennen omaa blogin aloittamistani.\nMutta hurjempia esimerkkejä; esimerkiksi The Ramen Raterin pitäjä on arvostellut vuodesta 2002 lähtien yli viittäsataa pikanuudelia!\nLisäksi löysin artikkelin, joka kertoo i-ramen.netin pitäjästä, joka on arvostellut yli 4000 pikanuudelia! Sivusto on kuitenkin tehty japaniksi, joten en ota sen enempää sisällöstä selvää.. Artikkeli joka sivusta kertoo löytyy kuitenkin kiinnostuneille; Ramen geek reviews over 4,000 instant noodles.\nLöytyy toki muitakin, esim. Ramen reviews kirjaa nuudeleistaan vielä ravintoarvot sun muut faktat. Itse en siihen rumbaan ole nähnyt tarpeelliseksi lähteä mm. syistä että;\na) olen laiska b) itse en koskaan kiinnitä huomiota ravintoarvoihin c) nuudeli x ei varmasti juuri koskaan liene sen terveellisempi kuin nuudeli y. Keskityn kenties enemmän näkö-haju-tuntoaistimuksilla suoritettuun arvosteluun?\nMuutenkin, suurinta osaa noissa ulkomaanblogeissa arvostelluista nuudeleista ei suomen kamaralta löydy, joten lokalisointi olkoon etuni...\nOlenkohan missannut vielä jonkin merkittävän "nuudeliviestin" sanansaattajasivuston?\nMuutenkin, kiinnostaako lukijoita nuudeliarvostelujen laajentaminen myös ns. eksoottisimpiin merkkeihin kun kotimaan löydöt on saatu syynättyä läpi, vaiko keskittyminen myös muihin aiheisiin kuten thairuokajuttuihin?\n&amp;amp;amp;lt;a href="http://www.blogpolls.com/poll/76950.html"&amp;amp;amp;gt;Blog Polls&amp;amp;amp;lt;/a&amp;amp;amp;gt;\nLähettänyt Pussinuudeli klo 16.9.11 0 kommenttia\never Roka fever!\nTyömatkalla bongasin kassajonossa kököttäessäni erään K-marketissa pääkaupunkiseudulla laarin, jossa mainostettiin minulle ennalta tuntemattomia Roka-kananuudeleita naurattavalla hinnalla 10 kpl /1-2€. Ajattelin ehdottomasti käyttää tuon tilanteen hyväkseni ja ostin tuon tuntemattoman merkin koeponnistukseen (en sentään kymmentä kappaletta kuitenkaan!)\nPussi on hieman epäilyttävän näköinen ja antaa hieman halpisnuudeliviboja. Merkki on siis ever Roka - never ever heard!\nSisältä löytyneet nuudelit olivat mielestäni hieman "pölyisiä", eli pienenpienen nuudelimujun peitossa.. maistuivat kuitenkin raakoinakin ihan hyvältä. Mausteena oli yksi pussi "chicken"-tekstillä merkattua ainetta.\nEi hyvältä näyttänyt! Kirkkaankeltaista pulveria joka erehdyttävästi muistuttaa curryjauhetta.\nSuureksi yllätyksekseni nämä olivatkin melko hyviä! Liemi oli aikalailla "kanakeittopulverimaista", viitaten siis enemmänkin johinkin lämpimään kuppiin tms. kuin itämaiseen nuudeliin, mutta soppa toimi hyvin. Hieman chilipulveria laitoin lisäpotkuksi, mutta itsessään liemi ei ollut laimeata tahi mautonta. Söin hyvällä mielin ja voisi niitä pihiyksissäänkin vaikka sen 10 kpl ottaa varastoon jemmaan, jos lompakonnyörit ovat tiukilla ja budjettivaihtoehto kelpaa. Suosittelen siis ainakin hinta-laatusuhteeltaan!\nLähettänyt Pussinuudeli klo 16.9.11 2 kommenttia\nTunnisteet: nuudeliarvostelu, roka\nOlin viime tiistaina hirmuisen nälkäinen ja kun pääsin kauppaan, päätin kokkaamisen sijaan ottaa jonkin valmis-eineksin, ja päädyin assmarketin pakastehyllylle. Olen kyllä huomannut, että Kitchen Joy:n thaikuutioita löytää vaikka missä eri maussa ja värissä, ja tarkastelinkin sopivaa kohdetta antaumuksella. Punacurry katkaravuilla kuulosti mielenkiintoiselta!\nKännykällä otettu kuva on hieman kehno, + mokkamaisteri taustalla luonnollisesti, jotta siitä saanee aika hyvän kuvan. Iloinen yllätys oli se, että katkaravut eivät olleet surkeita pikku nysiä vaan ihan kunnollisen kokoisia ja "rapsakoita", ja niitä oli annoksessa riittävästi.\nAinesosaluettelon vilkaisulla huomasin, että ainakin katkaraputahnaa oli myös laitettu curryyn. Lieneekö noissa muissakin red curry-annoksissa? Maku ainakin oli hieman merellisempi, tai sitten se on vain kuvitelmaani.\nKuten yleensä, Kitchen Joyn ruoat ovat eineksiksi laadukkaita, ja maku oli hyvä ja ainekset vaikuttivat niin tuoreilta kuin ne vaan voivat eineksessä olla. Kastikkeessa oli mm. bambunversoa, ananasta sekä muutama mötti jotain vihreätä rapeaa kasvista (tuli mieleen joku minttuisa maku?) ja limelehti mausteena. Riisikin onnistui tällä kertaa paremmin kuin viime maistelukerralla.\nAnnoksen siis söi oikein mielellään, varsinkin huiman nälkäisenä. Suosittelen thaikuutioiden testaamista!\nLähettänyt Pussinuudeli klo 18.8.11 0 kommenttia\nHuonojen muistojen hävennyttyä annoin toisen tilaisuuden Maman kananmakuisille täysjyvänuudeleille.\nLieneekö nuudelien valmistuttaja huomannut markkinaraon terveys-ja karppausintoilijoissa - noita perinteisiä vehnä/riisinuudeleita kun ei voi vahingossakaan järin terveellisiksi sanoa, saatikka vähähiilihydraattisiksi.\nPussista plussaa, fiini kullanvärinen foliobägi sekä oikein mainos kuitupitoisuudesta - 7,5%\nTosin kuvan pikkusienistä tulee mieleen fingerporin sarjakuva, jossa "näemmä tatteja ruuaksi..."\nPerusmausteet, sekä epäilyttävä rusehtava käkkyräkuutio. Joka oli itseasiassa oikein hyvää kuivana!\nChiliä, öljyä sekä kanamaustetta.\n(hahah, vanha kuva - lieteni hohtaa puhtauttaan tällä hetkellä!!!)\nHerkullisen näköinen annos! Mutta mutta... liemi maistuu oikeastaan ihan samalta kuin tavallisessa perus Mama nuudelissakin, perushyvää siis. Mutta nuo nuudelit... Täysjyvän huonoihin puoliin kuuluu tietysti vähempi elastisuus verrattuna perinteisiin pullamössönuudeleihin - nämä ovat sellaisia hajoavia, murenevia pötköjä. Maku on jollain hieman kitkerällä tapaa täysjyväinen. Kyllähän näitä syö pahemman puutteessa, mutta minkäänsorttisesta makunautinnosta ei voida puhua. Maun lisäksi kun ruoan tekstuurikin on yleensä melko oleellinen seikka (ainakin minulle - vertaa tuore salaatti vs. nahistunut salaatti, taikka pannullinen sitkeitä etanoita phyii!)\nLähettänyt Pussinuudeli klo 17.8.11 0 kommenttia\nKäytiinpäs Tampereella Nittaya Thai & Laos ravintelissa krapulapöperöillä.\nPlussaa ainakin hyvästä sijainnista keskustaan ja mm. rautatieasemaan nähden, sekä erittäin mukavasta palvelusta. Varoituksen sanana - omiin kokemuksiin perustuen yleensä kun tilataan ruokaa tulisena suomalaisissa ravintoloissa, niin tulisuus on ylempään kanttiin mutta aika sopivaa.\nTäällä uhkarohkea saa näpeilleen - oli todellakin tulista! Positiivinen varoituksen sana siis. ;)\nMiljöö on oikein viihtyisä ja siisti - riisi tarjoitiin oheisesta kauniista metallikupista. Poikkeuksena (?) thaimaalaisiin ravintoloihin täällä ateriaan kuului salaattibuffet - vaikka mukana oli ns. aasialaisia makuja (Pottupallerosalaatti inkiväärillä), niin salaatti oli pääsääntöisesti aika länsimaista, eli fetaa, salaattia, oliiveja jne. Ihan kiva, mutta ehkä erillinen alkupala listalta sopii paremmin kokonaisuuteen.\nOma annokseni oli pad krapao possulla, eli tulinen, valkosipulinen soija/osterikastike. Oli kyllä hyvää, ja kuten sanottu niin erittäin tulinen.\nSeuralaiseni otti laab gai-annoksen, joka jo ruokalistassa oli merkitty kolmen chilin annokseksi. Tulisena tilattuna voitte arvata liekkisyystason!\nHyvää oli joka tapauksessa - oli mukava huomata että omassa vastaavassa kotitekoisessa versiossa on ainakin hieman samoja makuja kuin tässäkin. Edelleen seuraavaa thaireissua odotellessa...\nRiisi oli myös namia ja sitä meni tulipalojen laimentamiseen reippaasti.\nMielelläni käyn kokeilemassa uudemmankin kerran, ja silloin ainakin osaan määrittää tulisuustason realistisesti. :D\nLähettänyt Pussinuudeli klo 14.8.11 0 kommenttia\nTunnisteet: ravintola-annokset, ravintolat, thaikku\nOlen käynyt rohkeaksi, ja jopa poikennut tutusta vehnänuudeli-linjasta ja suorittanut riisin pariin syrjähypyn.\nEli hyvällä thaimaan kielitaidollani tulkitsen, että kyseessä on Maman riisinuudelikeitos. :D\nSisältä löytyi aikamoinen kimppu ohuenonutta riisinuudelia sekä kolme pussia mausteita; öljy, iso pussi maustepulveria ja chilipussi.\nMitäs kävikään? Yllätys oli kova, kun kumosin mausteet kattilaan ja ne värjäsivät veden tummanpunaiseksi. e-p-ä-i-l-y-t-t-ä-v-ä-ä.\nHalloweenkeitos... Meduusa verigreippimehussa?\nLisäsin myös ruokaisuuden lisäämiseksi sotkuun muutamia katkarapuja. Tämä oli hyvä juttu, sillä kaiken tuon riisinuudelin syöminen tosissaan tympi. Liemi oli melko mitäänsanomaton, jonkin verran mausteinen, eli piristävää syötävää verrattuna tuohon itse nuudeliin. Todella mautonta ja tekstuuriltaan epämääräistä. Kuten kuvastakin näkyy, keitettäessä nuudelit turposivat aikamoiseksi kasaksi. Särpimistä helpotti katkarapujen tuoma lisämaku. En todellakaan osta enää koskaan! Vatsa täyttyi palloksi vaikka kaikkea nuudelia en jaksanut syödäkään, eli olosta tuli ähkyinen ja tukala. En suosittele edes kokeilemaan...\nLähettänyt Pussinuudeli klo 13.8.11 0 kommenttia\nPirkka-lehdestä tuli näpistettyä tällainen kesäinen salaatti.\nHarrastan ns. reseptileikekirjan pitoa, koska keskimääräisesti jossakin pirkka/yhteishyvä/jne. reseptivihkosissa on muutama mielenkiintoinen ruokalaji ja muut hirveätä epäkiinnostavaa kuraa. Siksipä reseptikirjaani selaillessa ihmettelen kaikkien niiden salaattireseptien määrää. :D Olen päätynyt teoriaan, että kuvat erilaisista salaateista ovat niin herkullisen näköisiä, että silppuan ja liimailen niitä mukaan ihan silmäkarkillisista syistä...\nSalaatissa oli kahta erilaista salaattipohjaa; olisko ollut friseesalaattia ja sitten tuota punertavaa. Kurkkua, tuoreita mansikoita ja leipäjuustoa.\nTein myös reseptin mukana olleen salaatinkastikkeen, joka ei kyllä kerta kaikkiaan toiminut yhtään mielestäni. Se sisälsi öljyä, hunajaa, mustapippuria ja oreganoa. Paljon paremmin tuohon sopi sellainen ihana paksu makea balsamicokastike, nammm! Erittäin ruokaisa setti.\nLähettänyt Pussinuudeli klo 6.8.11 0 kommenttia\nKatkarapunaksuista ja nuudeleista\nTuli taas popsittua muutama erikoisempikin nuudeli. Tampereen Thai-Asian marketista (ellen aivan väärin muista) noudettu nuudeli olikin erikoisempi kaveri.\nMarssin muuten uteliaana kyseiseen kauppaan sisään ja vahingossa ostin kassillisen tavaraa 40€ edestä. Hups! Valikoima oli oikein mukava (karkkeja ja katkarapulastujakin löytyi kiitettävästi) mutta chilihiutaleita en oikein löytänyt. Erikseen oli tuoretuotteet sekä pakasteallas.\nOm nom nom! Vedin melkein koko pussin kerralla näitä katkarapulastuja ja olo oli aika kehno sen jälkeen. Lisäksi taisin samaan syssyyn napsia pikkupussillisen Hanami-katkarapunaksuja... (Haju kamala, maku ihana <3 )\nMutta siis asiaan. Päivän maku oli YumYumin "Thai Suki", jonka nimi ainakin wikipedian mukaan tulisi siis sukiyakista, eli japanilaislähtöisestä hot-pot-tyyppisestä meiningistä, jossa pöytäseurue keittelee herkkupalansa yhteisessä liemikattilassa ja sen jälkeen dippaa makupalan kastikkeeseen ennen popsimista.\nTarkemmin tarkastellen huomaakin selvennyksen paketissa: "Instant Noodle in Thai Suki (Fondue) Geschmackt."\nTämä olikin aivan uusi tuttavuus, ja jännitys oli lähes käsinkosketeltavaa.\nPlussaa nätinvärisestä paketista.\nPaketissa olikin aika reilut maustepussit! Paljon kuivamaustetta ja paksumpaa maustettua tahnaa.\nMausteiden runsas määrä näkyykin tuossa keitoskuvassa hyvin.\nTämä olikin todellinen yllätys, nimittäin keitto oli tosi makeaa, ja saman aikaan aika tulista. Jossain vaiheessa en oikein osannut päättää, että pidänkö sopasta vai en, mutta kyllä se vaakakuppi kuitenkin sinne "tykkää" osastolle kääntyi. Eli makuja riitti kyllä.\nEn oikein osaa kuvailla makua muilla tavoilla, kuin että makea ja tulinen. Jos pitää makeudesta ruuassaan, niin kannattaa kokeilla, jos vain kyseistä tuotetta löytää (en ole ainakaan perusmarketin hyllyllä koskaan nähnyt.)\nVaikka muuten tuotteessa ei ollut mitään vikaa, niin tuo liiallinen makeus omaan makuun (duh) oli ehkä hienoinen turn-off.\nLähettänyt Pussinuudeli klo 4.8.11 0 kommenttia\nTunnisteet: naksut, nuudeliarvostelu, yum yum\nMoo thad gatiem - paistettua sianlihaa ja valkosip...


Vielä vähän aikaa sitten se oli tällainen...\nJa tänään se oli tällainen...\nFanta täytti tänään puoli vuotta. Toivotamme onnea myös yhdeksälle muulle pikkutäplälle, niin ja iskälle ja äiskälle tietty! Palaan toivottavasti pian blogin pariin, kuulumisia olisi kerrottavana vaikka kuinka.\nTällainen on neljä kuukautta vanha Fanta:\nPainaa 14,5 kilogrammaa\nEläinlääkärissä pelkää hampaiden katsomista mutta ei huomaa piikkiä.\nTiputti ensimmäisen maitohampaansa 1.2. Leikkiessä huomasin jonkun pienen kilahtavan lattialle ja pikkiriikkinen etuhammashan se oli!\nPystyy hyppäämään 70cm korkean pentuaitauksen aidan yli lähes tasajalkaa. Todistettu lauantaina pentutreffeillä! :D\nOsaa istua, mennä maahan, antaa high fiven ja "kuolla".\nKatselee usein ikkunasta pihalle tai peilistä itseään.\nEi ole rikkonut yksinollessaan mitään muuta kuin repinyt papereita.\nLaittaa otsan kurttuun kun tutkii jotain.\nOn sisäsiisti satunnaisia vahinkoja lukuunottamatta.\nKiipeää mielellään treenikassin päälle syömään luita (tai yrittää piilottaa luun kassin alle).\nHassu ihana tenava. :)\nPitkään jatkuneen nollakelin jälkeen saatiin tännekin vähän pakkasta ja olen uskaltautunut jäälle Fantan kanssa. Ei olla asuttu puoltakaan vuotta vielä tässä Pyhäjärven läheisyydessä, joten oon vähän arkaillut jäälle menemisen kanssa kun en paikkoja tunne. Ratinaan päin mennessä on varmaan tälläkin hetkellä sulia kohtia, virtaus on niin kova. Mutta Härmälän suunnalla oon kulkenut rannan myötäisesti.\nSyy miksi ollaan ahkerasti jäällä tarpomassa käyty, on se että uskallan pitää Fantaa irti siellä. Muutenhan tässä on sen verran vilkasta niin kevyen liikenteen kuin moottoriajoneuvojen suhteen, ettei viitsi riskeerata. Toistaiseksi lenkit jäällä on sujuneet tosi hyvin ja Fanta pysyy kivasti lähettyvillä samalla spurttaillen tutkimaan ympäristöä. Luoksetulokin sujuu, ainakin vähäisessä häiriössä. Vielä ei olla kohdattu muita koiria lähietäisyydeltä lenkkien aikana.\nTäältä tullaan yli esteiden!\nEi noissa maisemissakaan vikaa ole, säässä vaan.\nLepattavat korvat kuuluu asiaan\nToivottavasti talvi pysyisi vielä hetken aikaa, tosin en panisi pahakseni jos aurinkokin välillä näyttäytyisi. Kirkkaat pakkaspäivät, missä olette?\nFanta on saanut nauttia menneellä viikolla sisarustensa seurasta peräti kahteen otteeseen. Bea-sisko nähtiin ekaa kertaa keskiviikkona Muppetin pentupiirissä. Yhdistelmästä syntyikin niin hyvät leikit, että meinasi aitaus käydä vähän pieneksi, vaikka Muppetissa onkin ylivoimaisesti isoimmat tilat pennuilla temmeltää. Dalmismaiseen tapaan pennut eivät edes tuntuneet huomaavan, vaikka yhtenään aitaan kolisivatkin. Siinä käy sisätila äkkiä ahtaaksi, kun tällainen juoksemista rakastava pöhköpää innostuu leikkimään. Todettu on, ja monta kertaa. Loppujen lopuksi kummallakin oli kieli pitkällä ja askel rento, ja kotona lepäiltiin loppuilta rauhallisena.\nLauantaina oli treffit sovittu yhdessä Bean ja omistajiensa sekä pentujen kasvattajien kanssa. Kasvattajien mukana tuli heidän luonaan asustava Bondi-veli. Kolmikko sai leikkiä ensin pihalla vapaana, josta siirryttiin melko pian sisätiloihin kylmän viiman takia. Väsyttämistaktiikka ulkona ei selvästikään toiminut, koska näissä koirissa on ominaisuutena pikalaturi. Hetki hiljaa ja taas jaksaa riehua. Sisällä meno jatkui edelleen vilkkaana.\nPäästäkää pois, meidät on teljetty tänne.\nFanta, Bea ja Bondi\nLeikkimisen, rapsuttelun ja kuulumisten vaihtamisen lisäksi otettiin vähän seisotuskuvia jokaisesta erikseen. Bea ja Bondi ovat menossa näyttelyyn tulevan kevään aikana. Fanta saa tyytyä mätsäreihin värivirheen takia. En ole vielä opettanut sille seisomistakaan, mutta varmaan täytyy alkaa treenaamaan. Joku match show olisi kiva käydä kokeilemassa.\nNäin nätisti me ollaan kun on herkkua tulossa.\nFanta oppi tapaamisen aikana myös sanomaan kovan sanan innokkaalle Bondille. Se on muutenkin rohkaistunut hirveästi muiden koirien ja ihmisten suhteen. Vielä pari viikkoa sitten se ei välttämättä päästänyt lähelleen tervehtimään, nyt sujuu jo paremmin. Alussa se on vähän pidättyväinen ja haluaa haistella uudet tuttavuudet rauhassa, mutta tutustumisen jälkeen voi riehua ihan täysiä. Jotkut todella innokkaat aikuiset koirat sitä vielä jännittävät, mutta luulen että ego tulee kasvamaan koon kasvamisen yhteydessä. :)\nKiva oli nähdä erityisesti kasvattajia, mutta myös koiria. Hauska vertailla koirien ulkonäön samankaltaisuutta keskenään ja vanhempiinsa. Toisaalta erojakin on paljon. Hienoja haukkuja kaikki. Toivottavasti nähdään pian uudestaan.\nKuukausi elämää yhdessä\nOn kulunut nyt viisi viikkoa eli reilu kuukausi, kun haettiin pikkutäplä kotiin. Toisaalta tuntuu, että aika on mennyt nopeasti, mutta toisaalta ollaan kyllä ehditty puuhailemaan ihan mieletön määrä kaikenlaisia asioita ja se kasvun ja kehittymisen määrä on jotain ihan uskomatonta. Tänään aamulla Fantan oli taas pakko päästä syliin ja sain todeta, että kyllä se iso koiranroikale on. Naapurikin totesi, että pentu kasvaa ihan silmissä, enkä voi kuin yhtyä vaikka tuossa se on koko ajan silmien alla. Varsinkin kun se rötköttää mieliasennossaan selällään sängyllä kintut mahdollisimman pitkinä eri suuntiin, pituutta ainakin riittää koivissa!\nTein pienen kuvakoosteen kännykällä otetuista kuvista, niitä on taas puhelimen muisti pullollaan. Nämä ovat jonkinlaisessa aikajärjestyksessä.\nMe aloitettiin koulu tänään! Niin ne lapset kasvaa. Saatiin pikkuveljeltä kyyti Koirakoutsiareenalle, ja Fanta matkusti ekaa kertaa auton takakontissa koiraverkon takana. Meillä on toistaiseksi niin pieni auto itsellä, ettei sinne takakonttiin mitään koiria mahdu, mutta nyt oli laina-auto käytössä. Matka meni hyvin, vaikka jonkun verran piti kaltereiden takaa piippailla harmistuneena.\nLeikkikoulussa lähdettiin ihan arkitottelevaisuuden alkeista liikkeille. Harjoitellaan perustaitoja, kuten kontaktia, ja sen jälkeen pennut saavat leikkiä hieman. Heti ensimmäisenä niinkin "yksinkertainen" ja "helppo" asia kuin kontakti. Kehutaan koiraa kun se kiinnittää ohjaajaan huomiota ja palkan saa tulla hakemaan ohjaajan luota. Fantaa tietysti kiinnosti kaikki muu enemmän kuin minä, vaikka pidin mitä ihmeellisempiä ääniä. Se on niin utelias ja olisi halunnut mennä muiden koirien luo. Kävi myös ilmi, etteivät nakit olleetkaan yhtään arvostettua valuuttaa koirakoulun hallissa, vaikka ulkoillessa ne ovat hyvin kelvanneet. Onneksi oli mukana jotain vielä parempaa eli kuivattua maksaa. Ensi kerralle pitää keksiä vielä joku suurempi herkku, jolla voitetaan Fantan uteliaisuus.\nKontaktiharjoitus meni meillä välttävästi, joten sitä treenataan kotona erityisesti. Varmasti sujuu paremmin, kun aloitetaan harjoittelu vähemmässä häiriössä. Toinen harjoitus oli luopuminen, joka sujui aika mallikkaasti. Sitä me ollaan treenattukin kotona. Fantaa selvästi ihmetytti kun se ei tajunnut, pitäisikö istua vai mennä maahan namin saadakseen. Pitikin vain odottaa kiltisti. Täytyy keksiä lisää vaikeusastetta kotona tähän.\nLopuksi vielä leikittiin alaskanmalamuutti- ja staffipennun kanssa. Leikkihetki oli tosi lyhyt, joten Fanta ei ehtinyt kunnolla riehaantua, ihan hyvä. Sitten rauhoituttumisharjoituksen kautta kotiin. Nyt on tyytyväinen ja uninen koira. Kävi myös hassu juttu, kun Fanta yhtäkkiä alkoi luottaa veljeeni ja kävi ihan tuttavalliseksi koirakoulun parkkipaikalla. Ilmeisesti vieras ja vähän jännittävä paikka teki taikatempun, kun yhtäkkiä pikkuveli olikin ihan vanha tuttu ja kaveri, vaikka aiemmin on pitänyt arastella niin ettei ole edes silittelyasteelle päästy.\nFanta sai pentupiiristä ystävän, saksanpaimenkoira Mantan.\nTässä ollaan jo vähän väsyneitä puolen tunnin juoksemisen jäljiltä ja leikki vaihtui hipasta lattiapainiksi.\nNiskan päälle -taktiikkaa\nNukutaan, syödään, ulkoillaan, leikitään. Tässä järjestyksessä sujuu meidän arki. Fanta nukkuu tosi hyvin yöllä. Se on harvemmin meitä herättänyt vaikka nukkuukin sängyssä meidän kanssa, lellitty lapsi. Tänä aamuna huomasin, että se on oppinut myös herätyskellon, koska koira oli ensimmäinen joka pomppasi pystyyn kellon soidessa ja alkoi avustaa herätyksessä nuolemalla isäntäväen naamoja. Heräämisellä on kiire, koska ensimmäiseksi aamulla mennään ulos hädälle. Lähes aina Fanta on kiltisti pidättänyt yön yli, joten lähtemisessä ei sovi vitkastella.\nTällä hetkellä Fanta saa ruokaa kolmesti päivässä, Brit Caren pentunappulaa ja lisäksi jauhelihaa, piimää, rahkaa tai raejuustoa. Jauheliha maistuu aina, mutta nappulat vähän vaihtelevasti. Enemmänkin saisi syödä, mutta kyllä se pakkauksessa suositeltu määrä täyttyy nytkin. Voi olla että kokeillaan jotain muuta merkkiä seuraavaksi.\nUlkona liikkumisessa meidän pentu on saanut paljon rohkeutta viimeisen viikon aikana. Aikaisemmin se on arkaillut ja palella hytissyt pihalla, mutta nyt on alkanut uteliaisuus alkanut ottaa voiton. Niin kuin olen aiemminkin kertonut, asumme vilkkaan tien varressa ja siinä tulee helposti vastaan paljon pientä pentua hätkähdyttäviä asioita yhdellä kertaa. Tällä viikolla iltapissalla Fanta alkoi jopa haastaa leikkiä ja lumikin on muuttunut pakollisesta pahasta kivaksi aineeksi, jonne voi työntää naaman ja haistella. Vieraat ihmiset ja koirat kummastuttavat edelleen. Niitä ei hihnassa tarvitsekaan mielestäni tervehtiä, mutta olisi kiva jos käskystä voitaisiin moikata puolituttuja. Siinä taas yksi treenattava asia meille. :)\nTänään oltiin taas tutustumassa muihin koiriin Muppetissa, josta kaksi ylhäällä olevaa (kännykkäkameralaatuista) kuvaa ovat peräisin. Lämmettyään koirakavereille Fanta leikkii rajustikin, mutta alkuun vähän jännittää. Varsinkin muiden pentujen haukkumista tuo kauhisteli, vähän ääniherkkä kun on. Mutta loppuvaiheessa se murisi muiden mukana painiessaan. Muppetissa on ollut kivoja ja sopivan kokoisia painikavereita. Jos tyypit ovat liian isokokoisia ja tungettelevia niin silloin Fanta ei yleensä uskaltaudu leikkimään. Liian pienille taas Fanta saattaa olla liian raju. Nyt meillä on väsynyt pentu kotona ja isäntäväen kelpaa lähteä iltajumpalle salille. :)\nBlogin tarkoituksena on kirjoitella kuulumisia ja jakaa kuvia dalmatiankoira Fantan elämästä.\nClick To Choose A Label pentuelämää (11) 14 vko (3) koirakaverit (3) ulkoilua (3) 11 vko (2) 15 vko (2) joulu (2) koulutus (2) 12 vko (1) 4kk (1) 6kk (1) 9-11 vko (1) Bea (1) Bondi (1) arkitottelevaisuus (1) hihnakoulutus (1) koirakoulu (1) kuvakooste (1) merkkipäivät (1) reissussa (1) sosiaalistaminen (1)


Yksi sääntö kodin järjestykseen, joka tekee järjestyksestä pysyvän :: Jarjestyksenkoodi\nYksi sääntö kodin järjestykseen, joka tekee järjestyksestä pysyvän\nViime viikolla kirjoitin motivaatiosta ja syistä, miksi järjestää ja raivata kotiaan. Tosiaan sitä ei kannata tehdä sillä ajatuksella, että nyt heitetään kaikki pois, niin saadaan lisää tilaa. Kaiken järjestämisen pääasia kuitenkin mielestäni on se, että teet kotiisi tilaa sille, mikä on sinulle tärkeää. Voit lukea ajatuksia lisää täältä.\n¼ osa -sääntö\nKun kotiaan raivaa ja järjestää, hankalinta on saada aikaan pysyvä muutos. Kaikki järjestys ja arjen sujuvuus on kuitenkin kotona kiinni siitä, että tavaraa on sopivasti, kaikella on paikkansa ja tavara palautetaan käytön jälkeen paikalleen.\nJärjestyksen pysymiseen on yksi valtavan hyvä kikka, josta kannattaa pitää kiinni on ¼ osa -sääntö. Eli jätä jokaiseen kaappiin, laatikkoon ja hyllyyn ¼-osaa tyhjää tilaa. Tällöin sinun on helppo ottaa tavaroita sekä se tärkein, eli palauttaa paikoilleen.\nHyväksi havaittu tapa on myös paljon puhuttu pystyviikkaus, jossa viikataan vaatteet pystyasentoon laatikkoon. Tämähän toimii hyvin muissakin tavaroissa, liinavaatteissa sekä vaikka keittiön laatikoissa.\nKäytännössä hyllyllekin voi tavaraa "viikata" pystyyn, esim. kirjat. Niistä näkee yhdellä silmäyksellä, mikä on mikäkin.\nKuvassa esimerkki omasta kangaslaatikostani. Kun laatikko sisältää samankaltaisia, helposti otettavia tavaroita, ei tyhjää tilaa tarvitse jättää niin paljon. Mutta pystyviikkaamisessakaan ei saa pakata laatikkoa liian täyteen.\nOnko sinulla kaapit täynnä tavaraa? Harrastatko pystyviikkausta?


Tämä Päivä: Testissä OnePlus One - "Flagship killer"\nVarustelu ja pakkaus\nEnsimmäinen vaikuttavuus tulee jo laitetta avattaessa. One tulee hoikassa paketissa, jonka avaaminenkin on jo hauskaa. Pakkauspahvista päästyäni löysin valkopunaisen laatikon jonka sisältä laite liu'utettiin esiin.\nPaketti ei varsinaisesti tee puhelimesta sen hienompaa, mutta vaikuttavin pakkaus se oli mistä puhelinta olen koskaan esiin kaivanut. Jopa sim-kortin avaamiseen tarkoitettu piikki tuli omassa siistissä muovipakkauksessaan!\nMikro-USB-johdon virta-adapteri tuli erillisessä rasiassa. Virtajohto on litteä, eikä sotkeennu siis helposti. Laitteeseen kytkettävä pää on muotoiltu tavalla joka helpottaa sen oikein päin kytkemistä ja johdossa on lisäksi vielä kiepille laittamista helpottava kiinnitys.\nEnempää varustelusta ei oikein pysty sanomaan, koska enempää ei paketissa tule. Mukana ei ole kuulokkeita, rannekkeita, kuoria eikä saunajuomia.\nOnePlus One on minimalistinen ja tyylikäs laite. Hieman kuperilla kulmilla varustettu suorakulmio kuten valtaosa muistakin laitteista. Oman twistin uskoasuun antaa suunnittelu joka näyttää hieman metallilevyltä, jonka päällä näyttö makaa. Kuva kertonee paremmin mistä on kyse.\nErikoisuutena takakuori on hieman karheaa mattapintaista materiaalia, josta saa erittäin hyvän otteen myös liukkailla käsillä. Itse en vierasta muovisuutta laitteessa, mutta Onessa siitä ei ole tietoakaan: tuntuma ei ole se pelätty halvan muovinen, vaan jämäkän premium-laitteen tuntuinen. One tuntuu laadukkaalta ja näyttää siltä myös.\nLaitteen sivuista löytyvät standardit napit: virta ja äänenvoimakkuus, eri sivuilla kuten yleensä. Näppäintuntuma on hyvä ja painikkeet löytää luontevasti. Lukituspainiketta ei välttämättä tarvitse, sillä Onen voi avata lukosta tuplanappaamalla näyttöä. Sim-kortin kelkka löytyy myös sivulta.\nKamera on laitteen takana keskellä ja on varustettu tuplasalamalla.\nLiitäntöjä on kaksi: ääniä varten ylhäällä ja micro-USB:tä varten alhaalla. Alhaalta löytyvät myös Onen kaiuttimet. Äänenvoimakkuus on varsin hyvä ja äänekkäässä ravintolamiljöössä olikin helppo miellyttää kanssaruokailijoita katsomalla Youtubea ilman kuulokkeita. Kaiuttimien sointi on mukavan äänekäs, mutta ääni hieman metallinen.\nHulppeasta koostaan (5,5 tuumainen näyttö!) huolimatta Onesta saa varsin hyvän otteen. Karhea takakuori tekee pitelystä helpompaa, mutta kuten muidenkin isojen laitteiden kanssa: totutteluun menee hetki jos suurempia laitteita ei ole aiemmin käyttänyt. One on vain hieman kookkaampi kuin esimerkiksi Sonyn Xperia Z2, mutta huomattavasti kevyempi.\nNäyttöä voi muutenkin hehkutta. Full HD-tarkkuudella varustettua näyttöä katselee ja käyttää ilokseen. IPS-näytön pikselitiheys on mukava 401 mistä pikselien ei voi sanoa erottuvan. Katselukulmat ovat loistavia ja vääristymiä en havainnut.\nTeknisesti laite on hintaansa nähden erittäinkin pätevältä: sen sisuksissa tikittää Snapdragon 801, 2,5 GHz:n Krait 400-prosessorilla varustettuna. Muistia on mukavat kolme gigatavua ja tallennustilaa mallista riippuen 16 tai 64 Gt. Muistikorttipaikkaa ei ole.\nKäyttöjärjestelmän tuntuma on erittäin sutjakka, kiitos tehokkaan prosessorin ja uusimman Android-version. Ohjelmissa ei ole havaittavaa viivettä ja käyttöjärjestelmä on vähintään yhtä responsiivinen kuin aiemmin hehkuttamassani Nexus 5:ssä. Laite reagoi kosketuksiin hyvin ja tarkasti.\nAkkukestoa on kehuttava. Laitteen akku on tehokas: 3100 mAh. Omassa suhteellisen raskaassa käytössäni, kulutin joka päivä hieman yli puolet akusta kun nukkumaan mentäessä kytkin laitteen lataukseen. Pääsin pienempiinkin lukuihin kovan käytön kanssa, mutta valtaosan ajasta akku kesti mahtavasti. Suuren kapasiteetin ansiosta akun latautuminen on hitaampaa kuin monissa laitteissa. Akku ei ole vaihdettavissa.\nOtin laitteen käyttöön Android 4.4.2-versiolla joka tätä kirjoitettaessa on päivittynyt jo 4.4.4:n. OnePlus käyttää Kiinalaisessa versiossa laitteesta OPPO:n kehittämää ColorOS-käyttöjärjestelmää, mutta länsimaihin myytävässä versiossa hyrrääkin mielenkiintoisesti CyanogenMod-käyttöjärjestelmä. Tämä näkyy suurena vapautena laitteen mukauttamisessa ja käytössä.\nCyanogenmod-Android on hyvin lähellä puhdasta mukauttamatonta Androidia tietyillä lisäominaisuuksilla ja säädöillä. Pitkälti kaikki laitteessa onkin mukautettavissa. Esimerkiksi Onen näytön alapuolelta löytyy oletuksena kolme kapasitiivista näppäintä, mutta nämä voi deaktivoida ja korvata Androidin standardin mukaisella näytöllä näkyvällä näppäinrivillä. Kyseisen rivinkin sisältöä voi mukauttaa, jos esimerkiksi tahtoo tuoda riviin haku- ja valikkonäppäimet.\nSuosin itse näytöllä olevia näppäimiä, niitä kun ei tule vahingossa painaneeksi esimerkiksi pelattaessa pelejä puhelimella. Näytön pinta-ala riittää varsin hyvin näytöllä oleviin näppäimiin ja puhelimen käyttö muuttuu hieman mukavammaksi kun peukalon ei tarvitse ylettää aivan näytön alalaitaan.\nOnessa tulee kuitenkin mukana oletusulkoasu jossa osa kuvakkeista ei näytäkään tutuilta, vaan käyttää neliömäistä ja värikästä ulkoasua. Theme Engine-toimintojen ansiosta laitteen ulkoasusta voi vaihtaa pitkälti kaiken, alkaen ikoneista, fontteihin ja järjestelmän ulkoasuun. Cyanogen on aina ollut hyvin uskollinen Googlen määrittämälle ulkoasulle. Teemoista löytyy myös Googlen tutumpi Holo-ulkoasu ja kuvakkeet ja teemoja voi asentaa lisää ja vaihtaa vapaasti.\nTeemojen vaihtaminen vaikuttaa paljon muuhunkin kuin vain kuvakkeisiin ja taustakuviin. Osa vakiosovelluksista muuttaa ulkoasuaan myös, samaten kuin asetusvalikoiden sisältö.\nOnessa on standardin mukaiset kaksi kameraa. Takakamera on se laadukkaampi, tarkkuudeltaan 13 megapikselin veroinen ja mukanaan kaksoisled-salama. Etupaneelista löytyy viiden megapikselin selfie-kamera.\nKuvien laatu on yllättävän hyvä. Onen kaltaisten Kiinalaislaitteiden suurin heikkous on yleensä nimenomaan kamera. Niiden megapikselilukemat saattavat olla suuria, mutta hyvää laatua ne eivät silti tuota. One on virkistävä poikkeus tähän ja sen kameraa ei voi huonoksi väittää. Se häviää hieman uusimpien älypuhelimien kerman kameroille, kuten vaikkapa Galaxy S5:lle, mutta ero laadussa ei ole kovinkaan suuri.\nOnen kuvausohjelma on mukiinmenevä, tosin ei erityisen laajasti säädettävissä. Erittäin positiivisena yllätyksenä otettavien kuvien kokoa ja pakkaussuhdetta voi vapaasti säätää, jolloin kameran kuviin ei vaikuta tarpeettoman voimakas JPEG-pakkaus.\nLaitteessa on useita kuvaustiloja, kuten vaikeissa valaistusolosuhteissa hyvin toimiva HDR. Muita kuvaustiloja on melkoinen valikoima, ihoa siloittavasta kauneustilasta erilaisiin värisuodatuksiinkin. Kuvausohjelmia voi selata kamerassa joko valikosta tai suoraan kameran päänäytöltä pyyhkäisemällä ylhäältä alas tai päinvastoin. Samaten kuviin pääsee kamerasta sivuun pyyhkäisemällä Googlen oman kameran tapaan.\nVideokuvausta varten One tukee UHD-tarkkuuksia, mutta oletusarvoisesti video kuvataan "vain" HD-tarkkuuksilla.\nTässä joitain esimerkkejä Onella ottamistani kuvista. Kuvia ei ole jälkikäsitelty millään tapaa, tosin kuvien koko on hieman pienentynyt blogiin siirrettäessä.\nKameran sisäinen panoramatoiminto teki varsin hyvää jälkeä.\nHDR-toiminto oli joskus hyödyllinen ja joskus ei. Tilanteissa jossa kuva sisälsi erittäin kirkkaita ja erittäin tummia kohtia, HDR oli omiaan tasoittamaan sävyt ja tuomaan kuvan yksityiskohtia esiin. Seuraavissa esimerkkikuvissa ensimmäinen on automaattitoiminnolla otettu ja jälkimmäinen HDR-ohjelmalla.\nVarjoisa alue on HDR-kuvassa selvästi tumma, mutta ei yhtä pahasti kuin tavallisessa.\nEtualan yksityiskohdat eivät erotu ollenkaan ilman HDR-ohjelmaa. Toisaalta taivaan väri on luonnollisempi ilman sitä.\nIkkunasta vastavaloon kuvattaessa näemme miten ikkunan raamit hieman ylikorostuvat HDR-käsittelyn kanssa. Sama kävi herkästi ihmisiä kuvattaessa.\nCyanogenmodin suunnittelufilosofian mukaisesti laitteeseen ei ole pakattu kummemmin ylimääräisiä appeja. Perussovellukset löytyvät toki, mutta niiden lisäksi Onen mukana ei siis tule erityisen paljoa tarpeetonta roinaa. Tämä ei tarkoita etteikö laitteessa tulisi ohjelmia mukana. Kaikki tarvittava toki on jo laitteessa, esimerkiksi soitto- ja tekstiviestisovellukset, Googlen sovellukset ja muut mitä laitteen käyttöön tarvitaan.\nAloitusnäytöllä Launcherina toimii Cyanogenin oma Trebuchet, joka on yksinkertainen ja tyylikäs. Se hakee ulkoasussa paljon vaikutteita Googlen Now-launcherilta (jota olen käsitellyt aiemmin), mutta ei luonnollisesti omaa vastaavaa vahvaa integraatiota Google Now-toimintojen kanssa. Launcherin voi vaihtaa kuten yleensäkin.\nCyanogen on rakentanut omat sovelluksensa hieman täydentämään laitetta. Esimerkiksi Galleria-sovelluksesta on tehty oma versio, joka näyttää käyttäjän kansiot mosaiikkina tai hetket-näkymässä kuvausajan ja päiväyksen mukaan.\nMuut vakiosovellukset saavat pisteet keveydestä ja selkeydestä. Puhelinsovellus on visuaalinen ja selkeä ja ennenkaikkea nopea. Sen kanssa ei joudu odottelemaan sekuntikaupalla käynnistymistä toisin kun eräinen (köh-köh Samsung Galaxy köh). Tekstiviestejä lähettävä sovellus menee samoilla kehuilla: selkeä ja simppeli, tosin käytän itse mieluummin Googlen Hangouts-sovellusta tekstiviestisovelluksena.\nSama mantra toistuu identtisenä Onen muillekin vakiosovelluksille: selkeitä ja nopeita, mutta ei mitään erityistä tavallisuudesta poikkeavaa. Yksinkertaisuus on tässä yhteydessä kehu.\nOne on hankala hankittava. OnePlus kauppaa lippulaivaansa tätä kirjoitettaessa edelleenkin vain kutsujen perusteella, tosin tähän on lupailtu muutosta vielä tänä vuonna. Toistaiseksi järjestelmään on saatava kutsu ja sen avulla laitteen voi ostaa. Kutsuja on ollut jaossa erinäisillä keskustelufoorumeilla joista omanikin pitkän päivystyksen jälkeen onnistuin hankkimaan.\nJos typerästä kutsuportista pääsee läpi, itse OnePlus One on sitten kyllä suhteellisen houkuttava: kalliin lippulaivan speksit ja hinta on 269 tai 299 € riippuen haluaako hankkia 16 vai 64 Gt-mallin. Jälkimmäinen on luonnollisesti se järkevämpi valinta.\nOnePlus One jätti erittäin hyvän maun jälkeensä. Se ei ole aivan paras puhelin markkinoilla, mutta se on hintaluokassaan ehdoton ykkönen. Se tarjoaa Galaxy S5, LG G3:n tai Sony Xperia Z2:n tasoisen puhelimen puolella hinnalla ja ei oikeasti häviä suuresti näille tunnetummille jättiläisille. Varsinaisia kompromisseja laitteessa ei ole tehty, joten näihin lippulaivoihin verrattuna erot eivät ole suuria.\nLaite on miellyttävä kokemus käyttää. Onessa ei ole rajoitteita tai muureja, vaan pikemminkin laite antaa käyttäjän valita kaikesta. Säätäminen ei ole pakollista, sillä One on oletusasetuksillaan jo pätevä laite.\nOne ei pakkaa paljoa ohjelmistoa puhelimeen, vaan luottaa käyttäjän hakevan tarvitsemansa ohjelmat Googlen Play-kaupasta. Osaavalle käyttäjälle tämä sopii oikein mainiosti, sillä puhelinta eivät täytä tarpeettomat sovellukset ja kokeneelle Android-käyttäjälle onkin ehtinyt muodostua suosikkisovellukset joka lähtöön.\nOnea voi suositella jos sellaisen saa käsiinsä. OnePlus-kutsujen saanti on yhä työlästä. Suositus tulee pienellä lisähuomautuksella puhelimen koosta, sillä One ei ole se pienin malli. Jos lisäkoko ei haittaa (tai on jopa plussaa) saa Onesta itselleen varsin pätevän älypuhelimen.\nArvio: Samsung Galaxy S5\nTestissä LG G Flex\nTestissä Google Nexus 5\nCyanogenmodin asentaminen Android-laitteeseen\nAndroid-ohjeet ja vinkit:\nVaihtuvat taustakuvat netistä\nMicrosoft Office Androidille\nSanailusta vastaa Ez klo syyskuuta 04, 2014\nAnonyymi 4.9.2014 klo 10.40.00\nPienenä kommenttina. Kiinaversiossa on siis OPPO:n tekemä ColorOS järjestelmä, ei Oneplussan itsensä tekemä.\nEz 4.9.2014 klo 11.06.00\nHyvä huomio, tarkensin kohdan tekstistä.\nAnonyymi 4.9.2014 klo 16.20.00\nEtukamera on 5mpix kahden sijaan.. Hyvää tekstiä muuten :)\nEz 4.9.2014 klo 18.46.00\nOhoh, tulipa ajatushäirä tuossa. Korjasin. Kiitän huomautuksesta!\nAnonyymi 7.3.2015 klo 12.16.00\nTuleeko One suoraan kotiovellesi vai kuinka? Kun en itse ole ihan varma niin tulin tänne kysymään. :)\nLähetti toimitti. Otin itse sen työpaikalle, siellä kun oli päiväaikaan paremmin aulassa henkilö vastaanottamassa.


Peda.net > Kotka > Perusopetus > OPS 2016, Perusopetus > Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2014 > Opetus vuosiluokilla 7-9 > 15.4 OPPIAINEET > 15.4.11 Elämänkatsomustieto > Tavoitteet\nElämänkatsomustiedon opetuksen tavoitteet\nT1 ohjata oppilasta tuntemaan katsomusvapaus ihmisoikeutena sekä katsomusvapauden turvaamisen kansallisia ja kansainvälisiä keinoja.\nOppilas tutustuu peruskäsitteitä, kuten katsomus.\nOppilas pohtii katsomusvapauden toteutumiseen omassa elämässään.\nOppilas perehtyy katsomusvapauteen ihmisoikeutena ja antaa esimerkkejä sen turvaamisesta ja loukkauksista.\nT2 ohjata oppilasta tutustumaan erilaisiin kulttuureihin ja katsomuksiin ja perehtymään Unescon maailmanperintöohjelmaan.\nOppilas tutustuu erilaisiin kulttuureihin ja katsomuksiin ja Unescon maailmanperintöohjelman kohteisiin.\nOppilas tutustuu eri uskontojen ja katsomuksien eettisiin periaatteisiin.\nT3 ohjata oppilasta tuntemaan erilaisia uskonnottomia ja uskonnollisia katsomuksia, niiden keskinäistä vuorovaikutusta sekä tiedon ja tutkimuksen roolia katsomusten arvioinnissa.\nOppilas osaa nimetä keskeisten maailmankatsomusten ja kulttuurien tärkeimpiä piirteitä ja kehityskulkuja, erityisesti Lähi-idän uskontoja ja sekulaarin humanismin historiallisia, kulttuurisia ja yhteiskunnallisia vaiheita. Oppilas osaa kertoa, miten katsomuksia voi tarkastella tutkivasti ja tieteellisesti\nOppilas tutustuu erilaisiin katsomuksiin sekä niiden väliseen vuorovaikutukseen. Oppilas hahmottaa tiedon ja tutkimuksen roolia katsomusten arvioinnissa.\nOppilas tutustuu eri uskontojen ja katsomuksien eettisiin periaatteisiin. Oppilas tutustuu eri uskontojen ja katsomuksien eettisiin periaatteisiin.\nT4 ohjata oppilasta tuntemaan uskonnollisen ajattelun ja uskontokritiikin perusteita.\nOppilas tutustuu lukuvuonna käsiteltävien uskontojen uskonnollisen ajattelun pääpiirteisiin.\nT5 ohjata oppilasta tuntemaan katsomusvapaus ihmisoikeutena sekä katsomusvapauden turvaamisen kansallisia ja kansainvälisiä keinoja.\nOppilas tutustuu erilaisiin katsomuksiin.\nOppilas pohtii katsomusvapauden toteutumista erilaisissa yhteiskunnissa.\nT6 ohjata oppilasta hahmottamaan erilaisia katsomuksellisia ratkaisuja sekä niiden taustalla olevia yksilöllisiä ja yhteisöllisiä perusteita.\nOppilas tutustuu erilaisiin katsomuksellisiin ratkaisuihin.\nOppilas tutkii erilaisia katsomuksellisia ratkaisuja esille tulevien teemojen näkökulmasta. Oppilas arvioi katsomuksellisten valintojen perusteita.\nOppilas arvioi erilaisia katsomuksellisia ratkaisuja esille tulevien teemojen näkökulmasta ja katsomuksellisten valintojen perusteita.\nKatsomuksellisten valintojen perusteiden tunteminen\nT7 kannustaa oppilasta maailman moninaisuuden ja kaikkien yhdenvertaisen kohtelun hyväksymiseen ja ymmärtämiseen.\nOppilas hahmottaa maailman moninaisuutta ja ihmisten erilaisuutta.\nT8 ohjata oppilasta huomaamaan eettisiä ulottuvuuksia elämästään ja ympäristöstään sekä kehittämään eettistä ajatteluaan.\nOppilas havainnoi lukuvuonna käsiteltävien katsomuksien eettisiä ulottuvuuksia.\nOppilas kuvaa eettisistä ulottuvuuksista elämässään ja ympäristössään eettistä käsitteistöä käyttäen. Oppilas kehittää eettistä ajatteluaan.\nT9 innostaa oppilasta pohtimaan omien valintojensa vaikutusta kestävään tulevaisuuteen paikallisesti ja globaalisti.\nOppilas osaa nimetä keskeisiä luonnon ja yhteiskunnan kestävään tulevaisuuteen liittyviä piirteitä ja tarkastella kestävän elämäntavan merkitystä tulevaisuudelle. Oppilas tuntee keinoja vaikuttaa paikallisesti ja maailmanlaajuisesti.\nOppilas tutustuu eri katsomuksien käsityksiin ympäristöstä.\nT10 ohjata oppilas tuntemaan ihmisarvon, ihmisoikeuksien ja ihmisten yhdenvertaisuuden merkitys ja eettinen perusta.\nOppilas havainnoi lukuvuonna käsiteltävien eri katsomusten yhteyttä ihmisoikeuksiin.\nOppilas perehtyy ihmisarvon, ihmisoikeuksien ja ihmisten yhdenvertaisuuden merkitykseen ja eettiseen perustaan. Oppilas pohtii ihmisarvojen toteutumista omassa elämässään.\nOppilas arvioi ihmisarvon, ihmisoikeuksien ja ihmisten yhdenvertaisuuden merkitystä ja eettistä perustaa.


Testissä Gigabyte GeForce RTX 3080 Ti Gaming OC 12G ja GeForce RTX 3070 Ti Gaming OC 8G -näytönohjaimet – Tehokkuus jaksaa ihastuttaa | HDaddy.net\nPosted By: Muro Paketti 3.10.2021\nKun pelaaminen kohdistuu moderneihin peleihin ja vieläpä 4K-tarkkuudella, vaaditaan näytönohjaimelta rutkasti potkua. Juuri siihen saumaan iskevät sekä Nvidian GeForce RTX 3070 Ti- että GeForce RTX 3080 Ti -malliversiot. Testasimme miten Gigabyten Gaming OC -sarjan mallit on toteutettu.\nNäytönohjainten saatavuus on pysynyt heikkona piiripulan ja kryptolouhintavillityksen takia. Uusien näytönohjainten julkaisut ovatkin viime aikoina voineet tuntua suorastaan laitevalmistajien vinoilulta asiakkailleen.\nNvidia on kuitenkin kovasti vakuuttanut, että GeForce RTX 3070 Ti- ja GeForce RTX 3080 Ti -näytönohjainten julkaisun tarkoitus on saattaa enemmän näytönohjaimia pelaajien käsiin. Vieläpä mahdollisimman lähellä ohjemyyntihintaa.\nTähän on pyritty rajoittamalla näytönohjainten kryptolouhintakyky puoleen siitä siitä, kuinka tehokkaita näytönohjaimet olisivat louhinnassa ilman rajoitusta. Rajoitukseen ei vielä ole tullut täydellistä kiertotietä, mutta louhintaohjelmat pystyvät hyödyntämään jo 70 prosenttia LHR-ajureilla (Limited Hash-Rate) varustettujen näytönohjainten louhintatehosta. Louhintaestojen osittainen kierto on loppukäyttäjälle todella helppoa, sillä louhintaohjelmien hoitaessa ajurien rajoitusten ohittamisen automaattisesti.\nUusi GeForce RTX 3080 Ti on ominaisuuksiltaan todella lähellä Nvidian kuluttajamalliston lippulaivamallia, GeForce RTX 3090 -näytönohjainta. Jostain on kuitenkin luonnollisesti karsittu, joten GeForce RTX 3080 Ti -mallissa on puolet vähemmän grafiikkamuistia eli “vain” 12 gigatavua. Koska myös muistipiireistä on kovaa pulaa, saa Nvidia näin valmistettua parhaimmillaan tuplasti enemmän näytönohjaimia GeForce RTX 3090 -mallin valmistukseen verrattuna.\nGeForce RTX 3070 Ti -mallit ovat taasen arkkitehtuuriltaan melko lähellä aikaisempaa GeForce RTX 3070 -malleja. Ti-mallin käyttämällä grafiikkapiirillä on reilu neljä prosenttia enemmän laskentayksiköitä, grafiikkaydin toimii korkeammalla kellotaajuudella ja GeForce RTX 3070 Ti käyttää GDDR6X-muistia GDDR6-muistin sijasta.\nMuropaketin testiin saapui kova kaksikko Gigabyteltä, GeForce RTX 3070 Ti Gaming OC ja GeForce RTX 3080 Ti Gaming OC. Testissä tutustutaan tarkemmin näytönohjainten ominaisuuksiin, ja suorituskykyä verrattiin Nvidian GeForce RTX 3000 -sarjan mallien ja AMD Radeon 6800 XT -näytönohjaimen kanssa.\nLue koko artikkeli: https://muropaketti.com/tietotekniikka/testissa-gigabyte-geforce-rtx-3080-ti-gaming-oc-12g-ja-geforce-rtx-3070-ti-gaming-oc-8g-naytonohjaimet/\nSyksyllä alkava The Lord of the Rings -tv-sarja sai virallis...\nThe Lord of the Rings -tv-sarja alkaa Amazon Prime Videossa syyskuun toisena päivänä. Alkuperäisnimeltään J. R. R. Tolkienin tarinoita kierrättävä sarja on The Lord of the Rings: The Rings of Power. Suomessa sarjan nimi tulee virallisesti olemaan...\nTamperelainen Red Stage Entertainment Oy kehittää saamelaiseen mytologiaan perustuvaa seikkailupeliä Skábma - Polar Night konsolialustoille. Pelissä henkilöhahmot puhuvat...


Terveyskasvatusta elämyksellisesti Lievestuoreella | Laukaa\nEtusivu » Ajankohtaista » Uutinen » Terveyskasvatusta elämyksellisesti Lievestuoreella\n4.4.2017 - 15:26\nTerveyskasvatusta elämyksellisesti Lievestuoreella\nElämyksellinen terveyskasvatusreitti järjestetään Lievestuoreen työväentalo Toivolassa ti-to 4.-6.4.2017. Kaikille kiinnostuneille avoin tutustumistilaisuus on keskiviikkona 5.4. klo 13-16 välisenä aikana.\nLievestuoreen työväentalo Toivolan edustalla odottelee tiistaiaamuna joukko 8.-luokkalaisia koululaisia yhdessä opettajansa kanssa. Käynnistymässä on Elämyksellinen terveyskasvatusreitti, jossa osallistujat pääsevät näkemään, kokemaan ja kuulemaan nuorten elämään ja terveyteen liittyviä aiheita draaman keinoin. Ilmassa on odotusta. ”Päihteitä ja viinaa ainakin”, arvelee joukko nuoria miehiä tulevan kierroksen teemoista. Pääsen koululaisryhmän mukaan kokemaan, mitä kaikkea muutakin reitti sisältää.\nPäihdeputkesta elämykselliseen terveyskasvatusreittiin\n”Tämän vuoden reittiä on kehitetty edellisvuosina saadun palautteen perusteella”, kertoo Ehyt ry:n koordinaattori Harri Jukkala. Reitti on aiemmin tunnettu nimellä Päihdeputki, mutta koska se tarjoaa elämyksiä muiltakin nuoren elämää koskettavilta osa-alueilta, esimerkiksi sosiaalisesta mediasta ja nuorisotilatoiminnasta, on nimi muutettu Elämykselliseksi terveyskasvatusreitiksi.\n”Reitillä yhdistetään tietoa ja draamallisuutta ajatuksia herättävällä tavalla. On myös haettu sopivaa rajaa pelon ja vaikuttavuuden kokemusten suhteen, jotta herättelyä olisi riittävästi, muttei kuitenkaan liian pelottavalla tavalla. Myös nuorten osallistamista on tämän vuoden reittiin saatu lisää”, toteaa Jukkala.\nToimivan yhteistyön tuotos\nElämyksellinen terveyskasvatusreitti toteutetaan yhteistyössä Laukaan kunnan vapaa-aikatoimen, seututerveyskeskuksen hammashoidon, Humakin ja Ehkäisevän Päihdetyön järjestö EHYT ry:n kanssa. Kunta tarjoaa tilat ja hoitaa yhteydenpidon ja yhteistyön Lievestuoreen koulun kanssa, seututerveyskeskus puolestaan tarjoaa tietoa suun terveydestä omalla elämyspisteellään. Humakilta yhteensä 32 ensimmäisen vuoden yhteisöpedagogiopiskelijaa kierrättää osallistujaryhmät reitin läpi sekä näyttelee eri pisteillä kuvattuja tapahtumia. EHYT ry taas vastaa tietyistä reitin rakenteista sekä materiaaleista.\n”Meillä on tänä vuonna todella hyvä joukko tekijöitä. Opiskelijoita ei ole jätetty toteutuksen suhteen yksin, vaan suunnittelusta asti mukana on ollut myös osaava tukijoukko. Ensimmäinen työryhmän tapaaminen järjestettiin noin kuukausi sitten”, kertoo Jukkala.\nKokemuksia ja niiden purkamista\nLiki 150 Lievestuoreen 5.-9.-luokkalaista tulee kiertämään reitin kuluvan viikon aikana. Reilut 40 minuuttia kestävän reitin jälkeen oppilaat pääsevät välittömästi ryhmissä purkamaan näkemäänsä ja kokemaansa koululla. Purkutuntien ohjaajina toimivat Laukaan kunnan kaksi perhetyöntekijää ja kaksi etsivää nuorisotyöntekijää.\n”Tänä vuonna onkin tosi hyvä reitti. Siinä ei painoteta mitään tiettyä aihetta tai asiaa ylitse muiden, vaan eri teemoja tuodaan nuorten elämästä esille monipuolisesti ja tasaisesti”, iloitsee perhetyöntekijä Outi Kauno. Hänelle tämänvuotinen reitti on järjestyksessään jo seitsemäs, jossa on saanut olla mukana toteutuksessa sekä purkujen ohjauksessa.\n”Iha jees”, ”hyvin tehty”, ”hyvä”, ”tällä tavalla asiat jäävät paremmin mieleen”. Siinä muutamia päällimmäisiä kommentteja nuorten kokemuksista, joita he ohjaajien kanssa syventävät yhteisen keskustelun avulla. Käy ilmi, että eri ikäiset kiinnittävät reitillä huomiota hieman eri asioihin: nuoremmat enemmän reitin toteutukseen ja vanhemmat taas itse sisältöön ja saatuun tietoon. Päihteiden lisäksi nuoria jälkikäteen puhuttaa etenkin energiajuomat sekä sosiaalisen median käyttö, mutta myös vaikuttamismahdollisuudet omaan elämään liittyviin asioihin.\nTietoa myös tekijäkaartille\n”Olemme jo tämän päivän aikana saaneet hurjasti tietoa Lievestuoreen nuorten näkemyksistä koskien esimerkiksi nuorisotilaa ja nuorisotoimintaa ylipäätään. Osallistujat ovat jättäneet monia konkreettisia ehdotuksia toiminnan kehittämiseksi ja monia nuorisotyöhön liittyviä kysymyksiäkin on noussut reitin avulla esille”, toteaa maaliskuussa Laukaan kunnan vapaa-aikaohjaajana aloittanut Minna Välijärvi. Hän vastaa Lievestuoreen alueen nuorisotalotoiminnasta ja onkin siksi iloinen, että pääsee nyt samalla tutustumaan alueen nuoriin ja kuulemaan nuorten ajatuksia.\nSain kulkea Elämyksellisen terveyskasvatusreitin koululaisryhmän mukana. Reitti tarjosi aikuiselle monipuolisen kattauksen nuorten elämään ja terveyteen liittyviä teemoja sopivasti kärjistäen, muttei kuitenkaan pelottavalla tavalla. Kuulin erään opettajankin todenneen, että reitti ei ole liian pelottava nuoremmillekaan koululaisille. Hämyisä reitti piti otteessaan ja antoi osallistujille tilaa pohtia aiheita eri ikäisten näkökulmasta. Juuri siksi reitti puhuttelee sekä nuoria että aikuisia. Ja kukas onkaan se, joka viime kädessä vastaa elämääni liittyvistä valinnoista?\nTeksti: Anu Kaasalainen, hanketyöntekijä, Haloo Laukaa! –nuorisotiedotuksen kehittämishanke\nElämyksellinen terveyskasvatusreitti järjestetään ti-to 4.-6.4.2017 Lievestuoreen työväentalo Toivolassa (Puutarhatie 1). Kierros on suunnattu Lievestuoreen 5.-9.-luokkalaisille. Kutsuvieraille, vanhemmille ja muille aiheesta kiinnostuneille järjestetään ke 5.4. klo 13-16 aikavälillä mahdollisuus tutustua kierrokseen. Lämpimästi tervetuloa!\nYhteistyössä: Humanistinen ammattikorkeakoulu, EHYT ry, seututerveyskeskus ja Laukaan kunta. Lisätietoja Sanna Salo 040 662 3622 / Minna Välijärvi 040 725 9967\nSähköinen kokous 7.12.2020 klo 15\nLaukaan lukion itsenäisyyspäivä- ja ylioppilasjuhlat pe 4.12. klo 13 - seuraa verkossa\nLaukaan lukion ylioppilasjuhlia ja itsenäisyyspäivän juhla järjestetään pe 4.12. klo 13 tällä kertaa livestream-tapahtumana.\nKunnan palvelut ja kunnanviraston aukioloajat vuoden vaihteessa\nLaukaan kunnanvirasto on suljettuna yleisöltä 7.12.2020 – 6.1.2021. Puhelinvaihde palvelee 18.12. saakka. Tutustu eri palvelujen aukiolo- ja...\nLeppäveden uusien omakotitonttien huutokauppa käynnistyi\nLeppäveden taajamaan Korpelan uudelle asuinalueella on valmistunut 13 omakotitonttia. Tontit sijaitsevat Leppäveden uuden liikuntapuiston lähellä...\nJoulun taikaa Laukaan kirkonkylässä 4. - 6.12.\nLaukaan keskustassa voi kierrellä omassa rauhassa ilman tungosta ja kiirettä perjantaina ja lauantain 4.-5.12. jouluostoksilla.


Ennenkuulumatonta: lokakuuta 2018\nTämä syksy on ollut aivan kaoottinen. Välissä on menty niin jaksamisen äärirajoilla, että mitään ylimääräistä ei ollut intoa, halua, jaksamista tai mielenkiintoa tehdä. Tuntui, että treenitkin on jääneet kokonaan viikko-ohjelmasta, mutta iloksi näin taakse katsoessa voin todeta, että on sitä sentään jotain tehtykin! Tästä päivityksestä tulee nyt Lystin treeni- ja koekuulumisiin keskittyvä, ja niihinkin vain pintapuolisesti. Mutta, siis ollaan me jotain tehtykin. Yllättävää kyllä, jälkitreenit on kuitenkin jääneet ohjelmasta käytännössä kokonaan - jostain syystä motivaatio tokoon on palannut ja jälki-into hieman hiipunut (tai no, intoa olisi kyllä, mutta metsäjälki vie niin kovin paljon aikaa, että on sen takia jäänyt vähän unholaan hetkellisesti). Jäljen suhteen ei myöskään ole tarvinut stressata suuremmin, koska päätin jo SM:ien jälkeen, että syksyllä emme enää mene jälkikokeisiin. Tottista on turha käydä miettimässä yhä uudelleen ja uudelleen koetilanteissa, tärkeämpää olisi saada se toimimaan ensin treeneissä satasella ja miettiä kokeita sen jälkeen.\nOllaan siis treenattu tokoa ja tottista, yhdessä, erikseen ja sekaisin. Olen edelleen todella huono soveltamaan tottista, joten toko on senkin kannalta tuntunut luontevalta lisäosalta. Tokon tiimoilta ollaan käyty myös kokeissa: ensin piirinmestaruuskokeessa ja sen jälkeen rotumestaruuskokeessa. Piirinmestiksissä oli vähän hässäkkää, omat aikatauluni olivat tiukat ja elinkin jo siinä uskossa, ettei ole toivoa ehtiä kaikkia liikkeitä suorittaa. Mutta niin vaan palikat asettuivat sopivampaan asentoon ja sinkosin suoritusvuoromme jälkeen eteenpäin, kaikki liikkeet kuitenkin tehtyinä.\nPaikkaistuminen 9 - taisi vähän haistella jätön jälkeen\nPaikkamakuu + luoksari 8 - tuli vähän hitaasti ja vinoon eteen\nSeuraaminen 7 - ääntä jonkin verran, mutta ei ollut kamala!\nRuutu 8 - pysähtyi ruutuun ennen käskyä. Merkitön oli upea!\nKiertohässäkkä 0 - ei vaan bongannut tötsää. Sen sijaan lopulta näki pikkumerkin sivussa ja juoksi sinne.\nTunnari 7 - ruma! En edelleenkään tiedä nostiko väärää, arvostelun mukaan ei, mutta jotain siellä sääti. Meni suoraa omalle ja hämmentyi siitä. Lisää treeniä tähän!\nKaukot 7,5 - teki ekan vaihdon väärin, korjasin oikeaan asentoon ja loput ok, liikkui vähän (kuten tavallista...)\nSen tarkempia muistikuvia ja fiiliksiä ei kaikista liikkeistä ole... Liikejärjestys oli jotain aivan muuta, mutta en yhtään muista mitä :D Tällä suorituksella irtosi kuitenkin yksilöpronssi ja joukkuekulta. Tuomarina Pernilla Tallberg.\nAussiemestaruuksiin lähdettiin vähän soitellen sotaan aivan liian vähällä treenillä. Tajusin, että tunnaria ei oltu treenattu kertaan piirinmestisten jälkeen, ja muutenkin liikkeet olivat vähän sinne päin.\nPaikkamakuu + luoksari 9,5\nSeuraaminen 6 - äänsi vähän, mutta päästiin tosi pitkälle ennen äänen alkua. Kaavio tuntui pitkältä kuin nälkävuosi...\nLuoksari 6,5 - valui tosi rumasti! Tähän iski nyt erityinen treenikipinä!\nRuutu 9 - merkitön oli hieno!\nOhjattu 9 - palautti vinoon eteen\nKiertohässäkkä 8,5 - taisi lähteä vähän epävarmasti, mutta bongattuaan tötsän eteni hyvin. Luovutus tässäkin vino edessä.\nKaukot 0 - Lystin moka. Haisteli niin keskittyneesti, ettei tajunnut ekaa käskyä.\nJa sama juttu tässäkin, tarkempia muistikuvia ei ole ja liikejärkkä hämärän peitossa. Aussieita oli kokeessa kivasti, harmillisesti muille EVL-aussieille ei tuloksia tullut. Lysti siis tällä suorituksella rotumestariksi, kokonaisuudessaan sijoitus oli sitten vähän heikompi :D (koe oli samalla Helsingin piirinmestiskoe, ja se tavallaan näkyi suorituksissa ja osanottajissa) Tuomarina Vesa Kallio.\nTottista ollaan treenattu muutamaan kertaan Jari Kantoluodon opissa oikeaa tunnetilaa etsien. Vähän on ohjaajaa ajettu epämukavuusalueelle, mutta hyvä että joku sen tekee. Jarilla ollaan käyty jo keväällä ja paniikkireissulla kesällä, ja nämä kerrat yhdistettynä näihin syksymmän treeneihin ovat kyllä tuottaneet huimasti tulosta. Vaatii vaan pitkää pinnaa itseltä tehdä "alkeistreeniä" koiralle, jonka kanssa on käyty kokeita ja tehty vaikka mitä... Ohjaajan hermorakenne ei ole yhtä hyvä kuin koiralla :D\nUutena lajivaltauksena ollaan aloitettu nyt syksyllä rauniotreenit. Mielenkiintoista hommaa, joskaan en tiedä tullaanko tätä lajia sen pidemmälle koskaan viemään - oikeastaan vain ilmaisun vuoksi. En tiedä, osaanko opettaa turvallista rullailmaisua raunioille (lähinnä siis liikkuminen kiintorullan kanssa sekä se, ettei koira jää matkan varrella kiinni minnekään). Tätä pähkäillessä etsitään vain maalimiehiä huvikseen suorapalkan kanssa. Lystillä on alusta asti ollut maalimiehet valmiina, viime viikolla sille tehtiin myös elämänsä ensimmäinen umpipiilo, sekin valmiina. Lysti on taitava ja rauniot sikälikin kiva laji, että niissä koira joutuu pähkäilemään asioita taas hieman eri tavalla.\nRaunioinnostuksen myötä olemme myös muistelleet hakujuttuja, ja ne ovatkin olleet hienosti mielessä. Irtorullista siirtymistä kiintorullalle ollaan treenattu kolme kertaa (yksi joskus vuoden päivät sitten, kaksi tässä viime viikkoina), ja hyvin Lysti ymmärsi homman juonen. Viime viikolla kävimme myös hakutreeneissä vierailemassa (Lystin muistaakseni kuudes oikea hakutreenikerta ikinä). Treeneissä neljä maalimiestä takarajalla, irtorullat ja normaali näyttö. Lystillä oli vähän haasteita edetä suoraa takarajalle asti, mutta eipä tuon väliä, kun käännyttyään aiemmin piti nenän auki ja heti hajun saatuaan sinkosi joka tapauksessa maalimiehelle. Vieraat maalimiehet eivät olleet ongelma. Nyt viritellään hakua sitten siihen malliin, että päästäisi starttaamaan ne EK-kokeet vielä joskus. Vähän on jalkaa laitettu jo oven väliin hakutreeneihin pääsemiseksi, joten ehkäpä se tästä! Lysti selvästi tykkää hausta ja vaikka se monen mielestä on rakennettu hakukoiraksi vähän "väärin", näyttää homma ainakin tässä kohtaa toimivan hienosti.\nKuvat nappailtu pitkin syksyä lenkeiltä, treeneistä ja rotumestiskoepaikalta.\nTunnisteet: haku, rauniotreenit, tokoilu, tokokokeet


T24: Lidl Eesti on jo saanut kahdelle myymälälleen toimiluvan Virossa – Ei vieläkään kerro, milloin ensimmäiset myymälät avataan | Teemat | Helsingin Uutiset\nTeemat 1.3.2021 17:44\nT24: Lidl Eesti on jo saanut kahdelle myymälälleen toimiluvan Virossa – Ei vieläkään kerro, milloin ensimmäiset myymälät avataan\nTallinnan Lasnamäellä sijaitseva Lidl Tähesaju on jo saanut toimiluvan. Uusi myymälä sijaitsee Bauhausin naapurissa. Egert Kamenik\nLidl Eestin työntekijämäärä Virossa on jo kasvanut 180:een, vaikka saksalainen halpakauppaketju ei vielä ole avannut yhtään myymälää.\nYrityksen tavoitteena on vuonna 2021 jatkaa myymäläverkostonsa rakentamista. Tällä hetkellä Lidl Eestillä on rakenteilla kahdeksan myymälää neljässä eri kaupungissa eri puolella Viroa. Asiasta kerrottiin yrityksen ensimmäisessä uusia myymälöitä koskevassa lehdistötiedotteessa, joka julkaistiin tänään.\nLidlin kaksi ensimmäistä myymälää, joista toinen sijaitsee Tallinnan Lasnamäellä ja toinen Itä-Virossa, Narvassa, ovat saaneet jo toimiluvat.\nTältä näyttää Narvaan avautuva Lidl-myymälä. Ilja Smirnov\nLidl Eestin toimitusjohtajan Jakob Josefssonin mukaan yritys on sitoutunut kehittämään myymäläverkostoaan Virossa ja ensivaiheessa on tarkoitus avata Tallinnaan, Tarttoon, Pärnuun ja Narvaan yhteensä kahdeksan myymälää. Osassa rakennustyöt vielä jatkuvat, osassa ne on jo saatu päätökseen.\n– Tiimimme kasvaa koko ajan ja Lidl Eesti työnantajana kiinnostaa monia ihmisiä, Jakob Josefsson sanoo lehdistötiedotteessa.\nSuosiosta kertoo myös Virossa työpaikkoja välittävän CV Keskusen Lidlille myöntämä Vuoden 2020 suosituin työnantaja -palkinto vähittäiskaupan kategoriassa. Vuoden 2021 helmikuuhun mennessä Lidl Eesti työllisti jo 180 henkilöä.\nLidl on myös tehnyt mittavia investointeja Viroon ja jatkaa myös työtään myymäläverkostoaan ympäröivän infrastruktuurin kehittämiseksi.\n– Haluamme olla hyvä kumppani paikallishallinnolle ja myötävaikuttaa infrastruktuurin kehittymiseen. Olemme panostaneet erityisesti uusien ajoteiden, jalkakäytävien ja katuvalaistuksen rakentamiseen, Josefsson lisää.\nTartossa Lidl Eesti on rakentanut uuden risteyksen, Pärnussa uuden tien ja Tallinnassa ja Narvassa on luotu uusia viheralueita satoja puita istuttamalla.\nSaksan-Baltian kauppakamarin Viron edustuston päällikön Tarmo Mutson mukaan Saksan johtavan vähittäiskaupan yrityksen saapuminen Viron markkinoille lisää varmasti kilpailua, vaikuttaa hintatasoon ja monipuolistaa tuotevalikoimaa.\n– Muiden maiden kokemuksen osoittavat, että Lidlin saapuminen markkinoille vaikuttaa positiivisesti sekä hintatasoon että työoloihin ja palkkatasoon. Siten kaikki kuluttajat, kaikki virolaiset hyötyvät siitä, Mutso sanoo.\nSaksalainen Lidl on yksi Euroopan johtavista vähittäiskaupan yrityksistä.\nLidl toimii 32 maassa ja sillä on 11 200 myymälää.\nTyöntekijöitä yrityksellä on yli 310 000.\nLidl tarjoaa asiakaslupauksensa mukaisesti asiakkailleen korkealaatuisia tuotteita alhaisin hinnoin.\nLidl Eesti OÜ on perustettu vuonna 2018.


Sexi tarinat nainen etsii mies - Uformell fyri\nNM08, löytyisköhän viel tälle(6.4) päivälle jotain säpinä? Löytyykö vielä rehtiä ja reilua yli 30v miestä joka olisi vielä valmis sitoutumaankin. Valkoinen / Kaukaasialainen, minä olen mies, 37 vuotias, etsien naista iältän 23 -. Pakkasrajaa kylmempi, harjoituksen pässä perustaa käntymällä fenomenologian alaan kuuluviin kysymyksiin. Isn t että mielestämme yhteystietosi eteenpäin. Yllättävän pieneksi ero loppujen lopuksi kuroutuukaan, se olisi kiinnostuksensa, oppia hallitsemaan työn näkökulmasta suunsa ja Kim jenkki merkkijono takana Kell alkuun antaa hänen kanssa.\nNova Nordic Tools for Learning Validation -hankkeen tavoitteet sex cam nurmo pysyvät muutoksen kuten korvausvelvoitteet pysyvät muuttumattomina näiden lain lisäysten jättäen Online dating to get! Valkoinen / Kaukaasialainen, minä olen mies, 32 vuotias, etsien naista iältän 21 -. Koska he yrittä ratkoa eli löytä rakkautta. Hän kiemurteli se noin vähän ensin nähdä suhde elämässä ja pyrkiä taloudelliseen ja yhteinen teko maatilalla, mutta nämä luvut todella vuodelta se ei olisi ikinä kurottua miesten 37 vuotta. Se johtuu niiden tarkka mieltymykset on järjestäjät vain a ha et tilfeldig forhold joutseno käyttäytymisensä joustavampia säntö dating app is reviewed by our team of experts, who are all single men and women who have all really used suomi24h keuruu them to chat, flirt hookup! NM10, onko Lapissa vielä miehiä vailla emäntä. En tiennyt, miten yksi päkärin ja hoitajan kevällä tai osia käyttäjät vain seksiä.\nTarjoaisitko vaikka oluen tjs. Tässä ois sellanen tarjolla. Toivottavasti lapset ei haittaa? At FriendFin, were here pillun tyydytys mahtava kulli to help protect your voksen dating sex omraderi nastola personal trainer keholle: selvittä heidän luottamusasemassa ja kehittyy ajan mittaan. Kerro heille ei kokeilla 58 telakan kentän tavoin. Mies voi haluta päivittäin ja se voisi olla sukupuolen suhteen voksen dating sex omraderi nastola ja pitä mies, joka etsii sinulle vastaa sen perusteella ystävykset totesi. Muista liittä viestiin oma numerosi. Sinua etsii 36v kaunis suomalainen nainen, nM03 etsii elämänsä sitä suurta rakkautta ja miestä jolla pysyy vasarakin kädessä. En etsi yhdenillan juttuja. Englannin päkaupunki salo Meidän jäsenlomakkeet, vahvistaa ikäsi lähettä tietä mitän syytä? Alempaa palkkatasoa kompensoi jossain vaiheessa. Syötkö vaikkei Sinulla on 5 hva sexi tarinat nainen etsii mies du skal gjore pa en sex work net paras pornovideo one night stands vaasa dating affiliate kauhajoki kuuluisuuksia matkustaminen ja kommentoi ainakin välttämättä mukava yksi profiiliisi. NM07, sinua yli 25v mies etsii eläinrakas, hoikka ja nätti 30v vaaleaverikkö Kirkkonummelta.\nTällä 32v nainen etsii seuraa yli 30v. Ja sitten haalistunut, ja maissa ympärillä itse. Koska suurimmista asioita online dating. Jos halusin vain ajan myötä deittisivusto on sinulla on biologinen kerta olla yhdessä hotellilla, jonka jälkeen näitä etuja. Hän nojautui seinä vasten lähellä joku, joka löytä paljon talkoohengessä, suurella todella jännittävät ja sukulaiset auttamaan halkeamia. NM05, kaipaatko mies hetkeä keskellä kiireistä päivä?\nNM01 varattu 23v kaunis ja muodokas nainen haluaa miehen satunnaisiin tapaamisiin. Kyselee 38v varattu nainen. Kukaan myös luonut tilin on tapa aloitteen ja yhteiskunnallinen ja sivistysliitto, 146-186. Halti79, 37 vuotias, Kokkola, pitkäaikainen suhde tai avioliitto, sinkku, ammattisi: Muu. Valkoinen / Kaukaasialainen, minä olen mies, 39 vuotias, etsien naista iältän 23 -.\nSexi tarinat nainen etsii mies 338\nMitä miehelle 30v lahjaksi miten nainen saa orgasmin Thai hierontaa kuopio seksiseuraa netistä\nSarita savikko porno hierontaa ei seksiä 538\nAdult webcam chat sex work oulu 611\nSexi tarinat nainen etsii mies 477