Ibn Matti: helmikuuta 2016\nDan Park (s. 4.5.1968) on ruotsalainen katutaiteilija, joka on joutunut pidätetyksi, saanut sakkoja ja tuomittu vankilaan useita kertoja vihapuheesta Ruotsalaisessa oikeusistuimessa taiteensa vuoksi.\nMerkittävin tapahtuma oli 2014, jolloin Park pidätettiin hänen avattuaan taidenäyttelyn, jossa esitteli teoksiaan, mistä hänet tuomittiin kuudeksi kuukaudeksi vankilaan. Lisäksi oikeus määräsi yhdeksän teosta hävitettäväksi.\nPark ei itse näe töitään rasistisina, vaan satiirina nykyisestä poliittisesti korrektista Ruotsista. Park tunnetaan sananvapauden puolustajana erityisesti Tanskassa, jossa hänen töitään on ollut esillä parlamenttirakennuksessa.\nKatsotaanpa sitten niitä natsirastikuvia:\nSuomessa ei poliisi säästellyt resurssejaan, kun oli tullut ilmoitus huppupäästä, jota epäiltiin mahdollisesti vakavista viharikoksista.\nViime kesänä Suomessa oli unelma, johon sopii tämä Parkin kuva, vaikkei se mitenkään Meidän Unelmaan liitykään. (King: I have a dream)\nAsiat voi aina nähdä ainakin kahdesta eri näkökulmasta:\nRuotsalaisessa Ikeassa turvapaikanhakija puukotti kuoliaaksi äidin ja hänen aikuisen poikansa. Asiaa hyssyteltiin. Samoihin aikoihin Ruotsissa nousi kohu siitä, kuinka tummaihoisille ei ole omia laastareita, vaan he joutuvat käyttämään valkoisten ihonväriin suunniteltuja tuotteita.\nYksintulleet pakolaislapset pyytävät tässä kuvassa velliä:\nLisää kuvia löytyy Paavon saitilta: http://paavotajukangas.com/dan-park-24-7/\nVaan on-han Suomessakin taitelijoita vangittu kuvien vuoksi, on-han?\nHarro Koskinen ja Sikamessias: https://fi.wikipedia.org/wiki/Sikamessias\nHarro Koskinen - Sikamessias\nLähettänyt Ibn Matti klo maanantaina, helmikuuta 22, 2016 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: Dan Park\nAdunis Asbar, joka tunnetaan kirjailijanimellä Adonis, on syyrialaissyntyinen kirjailija, jota pidetään usein yhtenä suurimmista elävistä arabirunoilijoista. Häntä kritisoidaan kommenteista, joita hän antoi ennen kuin vastaanotti Erich Maria Remarquen rauhanpalkinnon, joka on nimetty kuuluisan pasifistikirjailijan mukaan, joka on kirjoittanut ensimmäistä maailmansotaa käsittelevän romaanin Länsirintamalta ei mitään uutta.\nHän puhui Die Weltin haastattelussa yhdestä Saksan polttavimmista asioista pakolaiskriisin alettua - siitä miten on mahdollista integroida pääasiassa muslimimaista tulleet maahanmuuttajat eurooppalaisiin yhteiskuntiin.\nAdonis, joka on kasvanut muslimina ja joka on yksi Koraanin kielen parhaimmista asiantuntijoista, sanoi: "Ei uskontoa voi uudistaa. Jos sitä uudistetaan, sen alkuperäinen merkitys katoaa. Siksi modernit muslimit ja moderni islam ovat mahdottomia. Jos uskontoa ja valtiota ei ole erotettu, ei demokratiaa ole, ei varsinkaan ilman naisten tasa-arvoa. Silloin pysymme teokraattisessa järjestelmässä. Niin siinä käy."\nKritisoituaan voimakkaasti islamilaista maailmaa hän lisäsi: "Arabeilla ei ole enää luovuutta. Islam ei edistä älyllisyyttä, se pyrkii vaientamaan keskustelun. Siinä ei ole enää ajattelua. Se ei tuota ajatuksia, ei taidetta, ei tiedettä, ei mitään näkemystä, joka voisi muuttaa maailmaa. Tämä pysähtyneisyys on merkki sen lopusta. Arabit eivät häviä minnekään, mutta he eivät tee maailmasta parempaa paikkaa."\nNämä huomautukset liittyvät laajempaan kysymykseen siitä, miten hän näkee Lähi-idän tilanteen ja erityisesti kotimaansa Syyrian, joka on ollut jo vuosia sisällissodassa. Adonis kuvailee islamin totaalisuutta islamilaisen maailman ihmisten elämässä sanoen, että muslimiyhteiskunta "perustuu totalitaariseen järjestelmään. Uskonto kontrolloi kaikkea: miten juostaan, miten käydään vessassa, ketä rakastetaan..."\nVaikka hän oli aluksi haluton tuomitsemaan Assadin hallintoa, hän kuitenkin kirjoitti kirjeen Bashar Assadille pyytäen häntä luopumaan vallasta. Hän vihastutti samalla myös kapinallisten puolella olevat, kun hän viittasi Assadiin Syyrian vaaleilla valittuna presidenttinä. Adonis sanoi: "Olen kirjoittanut myös toisen kirjeen, joka oli osoitettu vallankumouksellisille. Olen kysynyt heidän visionsa perään. Mutta eivät he lue sitä, koska he eivät ole puolueettomia."\nHän jatkoi sanomalla, että kapinallisia kontrolloivat Amerikan, Saudi Arabian ja joidenkin Euroopan valtioiden intressit, ja painotti:\n"Olen ollut pitkään Assadin vastustaja. Assadin hallinto on muuttanut maan vankilaksi. Mutta hänen vastustajansa, niin sanotut vallankumoukselliset tekevät joukkomurhia, leikkaavat ihmisten päitä irti, myyvät naisia häkeissä kuin tavaroita ja polkevat ihmisarvoa."\nAdonis viittasi tässä Islamilaiseen Valtioon ja Al-Nusra rintamaan (Al-Qaedan liittolainen), joista on tullut suurin Assadia vastustava voima sisällissodassa.\nBreitbart London raportoi aikaisemmin, että muslimimaahanmuuttajien asuttaminen ja integroiminen tulee maksamaan Saksalle ja muille Euroopan valtioille miljardeja euroja, ja Adoniksen mukaan se saattaa osoittautua täysin hyödyttömäksi.\nKun Adonikselta kysyttiin saako hän tappouhkauksia radikaaleilta islamisteilta, hän vastasi: "Tietenkin, mutta minä en välitä. On asioita, joiden puolesta ihmisten on riskeerattava henkensä."\nAdonis (oikealta nimeltään Ali Ahmed Said Asbar) on tunnetuimpia nykyisiä arabikirjailijoita ja häntä pidetään arabirunouden uudistajana. (wikipedia)\nSuomennettu Chris Tomlinsonin artikkelista Breitbart-verkkolehdessä.\nAdonikselta on suomennettu teos Tomun Taikuri.\nLähettänyt Ibn Matti klo lauantaina, helmikuuta 20, 2016 2 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nISIS (Institute for the Secularisation of Islamic Society) järjesti maaliskuun 4. ja 5. päivä 2007 kokouksen Floridan St. Petersburgissa edistääkseen sekulaareja humanistisia arvoja muslimiyhteisöissä. Kokouksen osanottajia olivat Ibn Warraq, Irshad Manji, Wafa Sultan ja Hasan Mahmud. Kokous tuotti St. Petersburgin julistuksen, missä vaaditaan moskeijan ja valtion erottamista, kaikkien uskontojen suojelemista, naisten ja miesten tasa-arvoa ja rajoittamatonta oikeutta islamin kriittiseen tarkasteluun. (lähde: wikipedia)\nMe olemme sekulaareja muslimeja ja muslimiyhteisöjen maallistuneita jäseniä. Olemme uskovia, epäilijöitä ja uskonnottomia, jotka on tuonut yhteen suuri taistelu, ei lännen ja islamin välillä, vaan vapauden ja vapaudettomuuden välillä.\nJulistamme loukkaamatonta henkilökohtaista omantunnon vapautta. Uskomme kaikkien ihmisten tasa-arvoon.\nVaadimme uskonnon erottamista valtiosta ja yleismaailmallisten ihmisoikeuksien noudattamista.\nNäemme sekä esi-islamilaisissa että islamilaisissa yhteiskunnissa rikkaita perinteitä, jotka tukevat vapautta, rationaalisuutta ja suvaitsevaisuutta. Nämä arvot eivät kuulu vain Länteen tai Itään; ne ovat ihmiskunnan yhteistä moraalista perintöä.\nMe emme näe kolonialismia, rasismia tai niin sanottua "islamofobiaa" siinä, että islamilaiset käytännöt alistetaan kriittiselle tarkastelulle tai tuomitaan silloin, kun ne ovat järjettömiä tai ristiriidassa ihmisoikeuksien kanssa.\nVaadimme maailman hallituksia\nhylkäämään sharia-lain, fatwa-tuomiot, uskonnollisten johtajien vallan ja valtion määräämän uskonnon kaikissa muodoissaan; vastustamme kaikkia rangaistuksia blasfemiasta ja apostaasista Yleismaailmallisen ihmisoikeuksien julistuksen artiklan 18 mukaan;\nluopumaan sellaisista käytännöistä kuten naisten sukuelimien silpominen, kunniamurhat, huntupakko ja pakkoavioliitto, jotka edistävät naisten alistamista;\nsuojelemaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä vainolta ja väkivallalta;\nreformoimaan sellainen uskonnonopetus, joka kannustaa suvaitsemattomuuteen ja sovinismiin ei-muslimeja kohtaan;\nluomaan julkisen keskusteluilmapiirin, missä kaikkia asioita voidaan käsitellä vapaasti joutumatta uhkailun kohteeksi\nVaadimme islamin vapauttamista sen vankeudesta vallanhimoisten miesten totalitaarisille pyrkimyksille ja sen jäykästä oikeauskoisuuden rankenteesta.\nVaadimme tutkijoita ja ajattelijoita kaikkialla tutkimaan pelottomasti islamin alkuperää ja lähteitä, ja edistämään vapaan tieteen ja hengellisen ajattelun ideaaleja käännösten, julkaisujen ja joukkotiedotusvälineiden avulla.\nSanomme uskovaisille muslimeille: islamilla on hieno tulevaisuus henkilökohtaisena uskona, mutta ei poliittisena järjestelmänä;\nja kristityille, juutalaisille, buddhalaisille, hinduille, baha'ille ja kaikille ei-muslimeille: puolustamme teidän asemaanne vapaina ja tasa-arvoisina kansalaisina;\nja uskonnottomille: puolustamme tinkimätöntä vapauttanne kyseenalaistamiseen ja toisinajatteluun.\nSen sijaan että olisimme Umman, Kristyksen Ruumiin tai Valittujen jäseniä, kuulumme kaikki omantunnon yhteisöön, ihmisiin, joiden on valittava itse.\nAlkuperäinen julistus: http://www.centerforinquiry.net/isis/\nTäältä löytyy lisätietoa allekirjoittajista.\nLähettänyt Ibn Matti klo sunnuntaina, helmikuuta 07, 2016 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin\nTunnisteet: St. Petersburgin julistus\nLähettänyt Ibn Matti klo torstaina, helmikuuta 04, 2016 2 kommenttia: Linkit tähän tekstiin\nMinulla on unelma, laulu laulettavaksi\nSe auttaa minua selviytymään mistä vaan\nJos näkee sadun ihmeen\nVoi ottaa vastaan tulevan vaikka epäonnistuisi\nJotain hyvää kaikessa mitä näen\nKun tiedän ajan tulleen\nYlitän virran, minulla on unelma\nMinulla on unelma, fantasia\nSe auttaa minua kestämään todellisuuden\nJa päämääräni korvaa vaikeudet\nKun rämmin pimeydessä vielä yhden mailin\n- Benny Anderson & Björn Ulvaeus\nLähettänyt Ibn Matti klo torstaina, helmikuuta 04, 2016 Ei kommentteja: Linkit tähän tekstiin


Zigge zetalla - Inger Lindahl - böcker(9789513131685) | Adlibris Bokhandel\nSiggellä on korkean paikan kammo ja hammaslääkärikammo. Muiden kammojen lisäksi. Mutta kovakuoriaisia ja muita ötököitä hän rakastaa. Ja kirjaimet ovat parasta mitä hän tietää. Varsinkin Z-kirjain. Hän kerää zetoja. Ne ovat aika harvinaisia, niin että on aina parasta napata zeta kun sellaisen näkee. Isä tosin ei ollenkaan ilahdu, kun hänen autolehtiään taas leikellään... Siggen pikkuveli taas rakastaa kaikkea mikä pitää meteliä, kuten vanhoja busseja, sähköhammasharjoja ja moottorisahoja. Kaverinsa Josen mieliksi Sigge pelaa jalkapalloa, ja he ovat päättäneet isona lähteä ammattilaisiksi Milanoon. Kun Sigge täyttää kuusi, hän saa äidiltä ja isältä maailman parhaan, uskomattoman hienon lahjan: hänen nimensä on virallisesti muutettu alkamaan zetalla! Sydämellisen hilpeän Zigge-sarjan ensimmäinen kirja on saanut Ruotsin kirjakauppiaiden palkinnon vuoden 2002 parhaasta lastenkirjasta ja sen on käännetty useille kielille, mm italiaksi.\nIlmeikkäästä kuvituksesta vastaa Eva Lindström.\nÖversättare: Marja Kyrö


Elämysmeloja: maaliskuuta 2015\nAvovesi pilkahtelee jo viekoittelevasti siellä täällä - työmatkalla Vääksyn kanavassa sillan alla, lomareissulla Heinolan Jyrängöllä, Helsingin reissulla merellä. Tekisi mieli siivota koko talvi kerralla pois, kolata lumet jonnekin metsään ja lähteä jäitä tuuralla särkemään. Haistelen salaa autotallissa melonta-anorakin lateksimansetteja - tuota vapauden tuoksua.\nVesijärvellä ensimmäisellä kevätretkellä 2014\nViime joulukuussa lopetin melontakauden itsenäisyyspäivänä hyvillä mielin. Tai siis avovesimelonnan, ei ole kyllä tänäkään talvena montaa viikkoa kulunut kajakissa istumatta. Talvehdin hallivuorojen antaman ilon avulla. Retkimelonta ja etenkin melonnan opettaminen alkoi jo maistua puulta - pakkopullalta. Se oli outo kokemus.\nNäin maaliskuussa alkaa kuitenkin välkkyvä vesi kutsua jo niin voimakkaasti, että muu elämä tahtoo unohtua. Milloin pääsee taas liukumaan kirkasta kevättaivasta ja muuttolintuja heijastavalla pinnalla? Milloin voi istua tutulle istuimelle, napsauttaa aukkopeitteen kiinni, kastaa melan hileiseen veteen? Veneistä tyhjän satama-altaan kautta selälle, ruovikoihin, salmiin ja saariin. Taivas valoa täynnä, rannat elämää kuhisten.\nTai kenties tulvajoille? Ehkä kuukauden sisällä?\nMelonnan ainoa huono puoli on ehkä se, etten oikein enää osaa nauttia muusta ulkoilusta. Ennen tykkäsin lumikenkäillä ja muuten vain vaellella tutuissa ja vieraissa metsissä. Nyt talvi on vain seuraavan melontakauden odotusta. Ehkä jo pian :).\nLähettänyt Hanna klo 2.07 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Halliharjoittelu, Kevät, Melonta


klo 14:12 | 14.1.2010\nklo 14:26 | 14.1.2010\nKun Hanna lauantaina avasi puhelimensa viikon viimeisen terapiajakson jälkeen, hän näki, että Paula oli soittanut kuusitoista kertaa.\nHän pirautti ystävälleen takaisin pahaa aavistellen. ”Hanna”, Paula huusi puhelimeen. ”Muru, ihanaa kun soitit. Me ollaan NIIN kusessa.”¨\n”Mitä nyt?” Hannan pahat aavistukset yltyivät.\n”Meiltä puuttuu yksi enkeli.”\n”Ei”, Hanna sanoi salamannopeasti.\n”Kulta, me ei saada siihen ketään muuta näin nopeasti. Bileet alkaa viiden tunnin päästä.”\n”Miten mä voin siihen tulla? Eihän mulle edes käy mitkään mallille hommatut vaatteet.”\n”Niin mutta kun jutun juju onkin se, että me on palkattu enkeleiksi myös muutama julkkis. Ja tää, joka peruutti, on se yks vaateputiikin pitäjä, juontaja, laulaja, jääkiekkoilijan ex-tyttöystävä, joka on täsmälleen sun kokoinen. Eikä me tollasta hippiäistä nyt yhtäkkiä löydetä muualta.”\n”Mutta kun mä en ole julkkis enkä juontaja enkä laulaja enkä varsinkaan jääkiekkoilijan eksä”, Hanna yritti.\n”Niin mutta sä oletkin oikea enkeli”, Paula vastasi heti.\nHanna vaikeroi. ”No, mitä siellä sitten pitäis tehdä?”\nPaula kiljui riemusta luurin toisessa päässä. ”Hanna suostuu!” hän huusi. Taustalta kuului Ellin jylisevä ”Luojalle kiitos”.\n”Teknisesti ottaen mä en vielä suostunut”, Hanna yritti piipittää, mutta se oli tietysti turhaa.\n”Onko sinulla villejä viikonloppusuunnitelmia?” Ismo tiedusteli kohteliaasti, kun Hanna kävi jättämässä hyvästit.\n”No ei. Itse asiassa mä olen menossa yksiin kavereiden järjestämiin bileisiin töihin. Niillä on sellainen ohjelmatoimisto.”\n”En tiennytkään, että teet sellaista keikkaa. Onko se jotain cateringia?”\n”Tavallaan”, Hanna vältteli. Hän ei suurin surminkaan aikonut kertoa, että menisi keekoilemaan pitkin Helsinkiä minihameessa ja siivet selässään.\nParia tuntia myöhemmin Hanna jo istui meikattavana helsinkiläisravintolan takahuoneessa. Hänen toisella puolellaan istui edellisvuoden Idols-voittaja ja toisella puolella Pariisissakin työskennellyt mallityttö, jonka pelkät sääret Hanna arvioi suunnilleen itsensä pituisiksi.\nEnkeleistä tehtiin muuten kalpeita, mutta utuinen silmämeikki oli vahva. Hanna hätkähti katsoessaan itseään, kun meikki oli saatu valmiiksi ja irtoripset kiinni. Itse asiassa hän ei näyttänyt ollenkaan hullummalta. Ei hän kyllä myöskään näyttänyt yhtään itseltään.\n”Sulla on niin mahtava iho”, meikkaaja ihasteli tupsuttaessaan viimeiset puuterit hänen naamaansa. ”Sun kasvot oikein loistaa valoa. Sä olet muuten liian pieni malliksi, mutta kasvokuvia voisit alkaa tehdä koska vaan. Toi sun lyhyt poikatukkakin on nyt ihan hottia mallimaailmassa. Vähän tollanen Ellen DeGeneres -tyyli. Tiedätsä kuka on Ellen DeGeneres?”\nHanna myönsi tietävänsä maailman tunnetuimman lesbon, ja tyttö jäi katsomaan häntä suu auki peilin kautta.\n”Ai onks se lesbo?”\nSamassa Elli purjehti huoneeseen upeassa mustassa luomuksessa, jonka Hanna arvasi olevan tämän lempisuunnittelijan kädenjälkeä. Elli ryntäsi halaamaan Hannaa ja muiskauttamaan suukot hänen molemmille poskilleen. Meikkaaja piti loukkaantunutta vikinää ja korjasi jäljet nopeasti.\n”Sä näytät mahtavalta”, Hanna sanoi. ”Onko sun mielestä oikein, että sä saat kulkea täällä tyyligurun luomuksessa, ja mun pitää patsastella jossain mauttomassa enkelipuvussa?”\n”Sä et ole vielä edes nähnyt sun pukua.”\n”Hei. Mulla on valkoinen minihame ja siivet selässä. Mikä kohta mussa ei ole mauton?”\n”Hmmm. Sun saappaat?”\nElli oli väärässä. Tolppakorkoiset valkoiset saappaat saattoivat hyvinkin olla mauttomin osa asua. Vaikka eivät kimaltava valkoinen toppi ja lyhykäinen valkoinen hame, jossa oli valkoiset henkselit, jääneet kammottavuudessa juurikaan saappaista jälkeen.\nElli ja Paula vilkaisivat nopeasti toisiaan, kun Hanna asteli heidän eteensä koko komeudessaan. Heitä nauratti, mutta molemmat tiesivät, että yksikin huulilta karkaava hihitys saattoi saada aikaan sen, että Hanna heittäisi siipensä hemmettiin ja marssisi ulos.\n”Sanokaa vaan suoraan”, Hanna kehotti lannistuneena.\nElli selvitti kurkkuaan. ”No mä sanon sen verran, että kun tällaisia asukokonaisuuksia suunnittelee, niin sitä ei tule ajatelleeksi, miltä ne kantajastaan tuntuu. Ennen kuin näkee ne jonkun tuttunsa päällä. Se tavallaan niinku avaa silmät.”\nSitten hän ei kestänyt enää vaan purskahti hysteeriseen nauruun. Paula ja Hanna liittyivät mukaan, ja he kikattivat kyyneleet silmissä. Aina välillä Hanna näki kuvansa peilistä ja alkoi nauraa uudelleen.\nLopulta hän hillitsi itsensä ja pyyhki silmänsä. ”Se meikkaaja tappaa mut”, hän sanoi.\n”Me ollaan niin kiitollisia sulle”, Elli sanoi tosissaan.\n”Me tarjotaan sulle tästä hyvästä huomenna brunssi ihan missä sä haluat”, Paula jatkoi.\n”Sehän on ilman muuta selvää.”\nHanna huokaisi ja alistui kohtaloonsa.\nIllasta tuli yllättäen ihan siedettävä. Enkelit ja puhelinoperaattorin kutsuma juhlaväki löysivät toisensa rusettiluisteluperiaatteella. Hanna kantoi rinnassaan numeroa 27, eikä ovien avaamisesta mennyt kuin kymmenisen minuuttia, kun hänen edessään seisoi mies samaa numeroa heilutellen. Hanna tunnisti miehen kuuluisaksi iskelmätähdeksi, joka oli ollut operaattorin mainoskampanjan keulakuva parin edellisvuoden ajan.\nKaveri osoittautui hauskaksi seuralaiseksi. Ei ollut puhettakaan, että hän olisi antanut enkelin palvella itseään, päinvastoin: entisenä tarjoilijana hän puikkelehti väkijoukossa kätevästi tarjottimen kanssa ja piti aina koko kulloisenkin seurueensa juomissa.\nLoppuillasta mies intoutui laulamaan Hannalle serenadin ja kehumaan hänet maasta taivaaseen iltapäivälehden seurapiiritoimittajalle. Kun he olivat tanssineet viimeiset hitaat, mies herkesi tunnustamaan, että oli sisään tullessaan bongannut ensimmäisenä Hannan, palannut saman tien narikkaan odottamaan ja nähtyään miehen numero 27 astuvan sisään vaihtanut tämän kanssa numerolappua.\n”Jos et usko, Mikko kertoo sulle.”\n”Mikko” osoittautui yhdeksi operaattorifirman pomoista, ja hän myönsi numerovaihdon auliisti. Hanna myös näki, ettei miestä harmittanut tippaakaan, sillä hänen kainalossaan oli Hannan vieressä meikissä istunut malli.\nOnneksi enkelin velvollisuuksiin ei kuulunut jatkoille lähteminen. Hanna suukotti iskelmätähteä hyvästiksi narikassa, kieltäytyi kiltein sanankääntein antamasta puhelinnumeroaan ja saattoi miehen ovesta ulos. Sitten hän palasi takaisin sisään etsimään Elliä ja Paulaa ja repi jo kävellessään siivet selästään. Sali oli tyhjentynyt, joten Hanna bongasi helposti ystävänsä, jotka istuivat baaritiskillä juomassa illan ensimmäisiä drinkkejään.\n”Millaista oli?” Paula kysyi.\n”No, millaista nyt maksetulla seuralaisella on”, Hanna heitti vastaan.\n”Mäkin aloin jossain vaiheessa iltaa ajatella, ettei tää ehkä sittenkään ollut maailman paras ajatus”, Elli myönsi. ”Jotenkin se enkeli-idea pääsi hukkumaan.”\n”Mutta asiakas tykkäsi hirveästi”, sanoi paikalle ilmestynyt Timo.\nMies meni Paulan baarituolin viereen ja kietoi kätensä hänen ympärilleen. Hanna katsoi heitä suu auki. Paula punastui mutta suuteli uhmakkaasti Timoa suoraan suulle.\nNäköjään heillä olisi brunssilla paljon puhuttavaa.\nHanna kantoi kukkuraisen lautasen Kluuvikadun Fazerin pöytään. ”No niin, alkakaas kertoa”, hän komensi jo ennen kuin ehti istua.\n”Kumpi ensin?” kysyi Paula.\n”Sinä ensin. Mulla on eilisillalta muistissa visuaalinen todiste, että sä olet tullut hulluksi.”\nPaula siemaisi kuoharilasistaan, ja Hanna näki hänen silmistään, että piikki sattui oikeasti.\n”Hei anteeksi”, hän sanoi nopeasti. ”Mä vaan yllätyin, kun näin teidät. Sä tiedät, mitä mieltä mä olen Timosta.”\nPaula katsoi häntä uhmakkaasti. ”Se jätti Mariannen. Kertoi sille kaiken ja jätti sen ihan oikeasti.”\nElli viittasi kuin koulussa. ”No, se saattaa johtua siitä, että Thaimaan-matkan jälkeen mä en lakannut jauhamasta toimistossa, miten upea kaveri Jukka oli ja miten Paulan pitäisi jättää kaikki ja lentää sen perässä Etelä-Amerikkaan viettämään kaikkien aikojen seksiloma. Siis toinen peräkkäin.”\n”Joten se päätti toimia. Ja mitä tapahtui?”\n”No, Marianne oli arvannut. Tai kai se oli lähinnä tiennyt koko ajan. Kuvittele! Että joku jatkaa sellaisessa liitossa, sellaisilla ehdoilla.”\n”Ei siinä sitten paljon muuta. Marianne oli sanonut, että totta kai sä lähdet, jos sä haluat lähteä. Ei hän voi aikuista miestä väkisin naimisissa pitää. Lillin takia se oli jatkanut näinkin kauan.”\nHanna lusikoi hedelmiä ja jogurttia ja pyöritteli päätään epäuskoisesti. ”Ja nyt ne eroaa ja te muutatte yhteen?”\n”Timo on jo oikeastaan muuttanut mun luo.”\n”Kai mun pitäisi onnitella. Tätä on vain tosi vaikea uskoa kaikkien näiden vuosien jälkeen.”\nPaula punastui. ”On sitä munkin vaikea uskoa.”\nHanna osoitti lusikallaan Elliä.\n”No niin, sun vuoro. Tilannekatsaus. Tai siis älä nyt käy kaikkia viimeaikaisia miehiäsi läpi, tai me istutaan tässä vielä ens viikolla, mutta kerro tärkeimmät.”\nElli nauroi. ”Hyvät naiset ja herrat, meillä on tässä kuuluisan iskelmätähden sanoin ’kaupungin kuumin pikku enkeli’. Hän sattuu myös asumaan maamme pääministerin lukaalissa ja viettämään tämän kanssa runsaasti aikaa pelkkään uima-asuun sonnustautuneena. Ja nyt tämä nainen haluaa kuulla meidän miesjutuistamme.”\n”Mun miesjutut jätetään viimeiseksi, koska niitä ei ole. Ala kertoa.”\nMutta Elli vain hymyili.\n”Me oltiin viime viikolla ensimmäistä kertaa pitkään aikaan Shakespearessa”, Paula aloitti Ellin puolesta.\n”No niin, nyt päästään asiaan.” Hanna melkein hieroi käsiään yhteen.\n”Me oltiin hoidettu Valkokangashaiden uuden elokuvan pr-jutut, ja niiden tuottaja oli meidän mukana ja aika juhlatuulella.”\nPaula vilkaisi Elliä kuin kysyäkseen, haluaisiko tämä ottaa kertomuksen haltuunsa, mutta Elli vain hymyili ja nyökkäsi rohkaisevasti.\n”Me istuttiin meidän kantapöydässä, ja se tuottaja hieroi koko ajan Ellin reittä, muka salaa, mutta koko baarihan sen näki.”\n”Kimi mukaan luettuna?” varmisti Hanna.\n”Nimenomaan. Kun se tuottaja lähti vessaan, Kimi tuli meidän pöytään, ja se sanoi Ellille... Elli, mitä se sanoikaan?”\n”Se sanoi: ’Jos ton jätkän käsi ei häviä sun reideltä, mä revin sen pään irti.’”\n”Niin just”, Paula vahvisti. ”Ja Elli kysyi: ’Et kättä?’ Ja Kimi sanoi...”\n”Kimi sanoi: ’Eiku nimenomaan pään.’ Ja sitten se lähti takas tiskille”, Elli päätti tarinan.\n”No mitä sitten tapahtui?” Hanna kysyi kärsimättömänä, kun Elli ja Paula olivat hetken hiljaa.\n”No sitten mä luovuin kaikista periaatteistani”, Elli sanoi. ”Ja menin Kimin kanssa toisen kerran sänkyyn. Ja vein sen kotiini.”\nHanna vislasi ja taputti, niin että viereisestä pöydästä pari mummoa vilkuili heidän pöytäänsä ihmeissään. ”Hyvä Elli, niin sitä pitää”, hän sanoi.\n”No, ei mulla sinänsä ollut kauheasti vaihtoehtoja, kun en mä sen tuottajankaan kanssa voinut sänkyyn hypätä”, Elli sanoi vaatimattomasti.\n”No kun mä olin jo pannut sen kanssa. Ja se oli paskaa seksiä. Mä vein sen sinne vaan, koska mä halusin nähdä, miten Kimi reagoi.”\n”Sika”, Hanna sanoi.\n”Ai Kimi. No se on täydellinen. Sillä on mieletön kroppa, just sopivasti rintakarvoja ja tiukka peppu. Ja erittäin hyvä varustus. Jota se osaa käyttää. Ai niin, yks hassu juttu tapahtui.”\nPaula tönäisi Hannaa kyynärpäällään. ”Valmistaudu tukkimaan korvasi. Nyt tulee sen luokan Liikaa infoa -juttu, ettei mitään tolkkua.”\nElli ei antanut Paulan häiritä. ”Mulle kävi sen kanssa ensimmäistä kertaa elämässäni niin, että oli seksikästä, kun mieheltä katosi seisokki kesken kaiken.”\nHanna purskautti tuoremehun nenän kautta ulos. ”Anteeksi?”\n”No me oltiin just kokeilemassa yhtä juttua...” Paula asetti kädet korvilleen ja alkoi lallattaa.\nElli pyöritti silmiään. ”No ei siitä sen enempää. Paitsi että se vähän sattui.”\nHanna seurasi Paulan esimerkkiä.\n”Haluutteko te kuulla tän vai ette”, Elli huusi. Viereisen pöydän mummot eivät enää edes esittäneet keskustelevansa keskenään, vaan kallistuivat kaulat pitkällä heihin päin. Hanna melkein odotti mummojen huutavan: ”Halutaan.”\nKun Ellin yleisö oli koossa, hän jatkoi tarinaansa tyytyväisenä. ”Niin, se juttu vähän sattui, ja mä sanoin, että nyt sattuu. Kimi lopetti heti, siis heti, ja ihan saman tien se tarttui mun käteen ja vei sen jalkojensa väliin ja sen stondis oli tiessään. Kokeile, se sanoi. Kokeile, mitä mulle tapahtui, kun sä sanoit, että sattuu. Mä en ikinä satuta sua.”\nHanna katsoi Elliä lumoutuneena. Viereisen pöydän mummot näyttivät siltä, että alkavat itkeä.\n”Seukkaatteko te?” Hanna kysyi.\nElli pyöritti päätään. ”Me vaan naidaan.”\nMummot tekivät lähtöä. Toinen jäi kauemmas odottamaan, kun toinen, vanhempi ja kurttuisempi, tuli takkiaan napittaen heidän pöytänsä luo. ”Onneksi olkoon”, mummo sanoi Ellille. Sitten he hävisivät peräkanaa ovesta.\nSeuraavana aamuna Hanna nukkui pommiin. Hän oli ajanut Lahteen vasta myöhään illalla istuttuaan uskomattoman pitkän brunssin Ellin ja Paulan kanssa ja käytyään sitten Espoossa tervehtimässä äitiään ja veljeään.\nHän oli saanut kertoa kaiken Ismo Majurista kahteen kertaan, tosin äiti ei onneksi ollut kysynyt kaikkia samoja kysymyksiä kuin Elli ja Paula. Kaikki olivat halunneet tietää, millainen pääministeri oli oikeasti (mukava, superhauska, älykäs, sympaattinen, sitkeä, itsepäinen, hitusen liian omanarvontuntoinen, joskus hieman liian virallinen). Kaikki olivat myös halunneet tietää, missä kunnossa hän oli (kuntoutus edistyy hyvin, mutta tie on vielä pitkä) ja keitä muita talossa asui heidän lisäkseen (ei muita kuin 120-kiloiselta vauvalta näyttävä pohjanmaalainen sairaanhoitaja).\nÄiti oli lisäksi halunnut tietää, oliko hän jo kysynyt pääministerin syntymäpaikkakuntaa ja tarkkaa syntymäaikaa kellonaikoineen horoskooppia varten (ei, ei hän ollut).\nJa senhän saattoi arvata, että Elli ja Paula olivat kysyneet, miltä pääministeri näytti ilman vaatteita (ihan hyvältä nyt, kun hän alkoi saada lihaksiaan takaisin), oliko hän niin karvainen kuin käsivarsista saattoi päätellä (jotakuinkin), entä selästä (ei sentään) ja eikö hän oikeasti edes yrittänyt flirttailla yhtään Hannan kanssa (ei).\n”Mitä mä sanoin, täysin frigidi. Ettei vain olisi Alahärmästä kotoisin”, Elli oli murjaissut.\nHanna kävi pikasuihkussa ja riensi sitten alakertaan. Hän ei ehtinyt keittää aamukahvia ja tiesi jo, ettei päivästä tulisi kovin hyvä.\nHanna käveli suoraan kuntosalille, mutta Ismo ei ollut siellä. Hän lähti käytävää toiseen suuntaan ja kuuli puhetta pääministerin makuuhuoneesta. Ismon äänen lisäksi hän erotti Andersin hieman nasaalin puheen ja ihmetteli, miksi avustaja oli liikkeellä näin aikaisin. Kun hän saapui ovelle, molemmat katsoivat häntä vakavina.\n”Kävisitkö yläkerrassa keittämässä meille kahvia?” Ismo sanoi Andersille.\nNuori mies ohitti Hannan oviaukossa jäätävästi nyökäten.\n”Hanna, olisitko hyvä ja kertoisit, mistä tässä on kysymys.”\nVasta nyt Hanna huomasi, että pääministerin edessä oli uunituore iltapäivälehti. Ismo nosti sitä ja näytti hänelle aukeaman, jonka pääkuvassa hän näki itsensä nauramassa suu ammollaan iskelmätähden kainalossa.\n”Antti löysi enkelin”, julisti otsikko.\n”Tämäkö se sinun työkeikkasi oli?” Ismo tiedusteli suu tiukkana viivana.\n”Teetkö tätä sivubisnekseksi?”\nHanna oli järkyttynyt kuvan nähdessään, mutta nyt hän alkoi tuohtua miehen äänensävystä.\n”En tiedä, mitä vihjailet”, hän sanoi. ”Olin bileissä auttamassa ystäviäni, koska he olivat pulassa peruutuksen takia.”\nIsmo keskeytti hänet ja luki suoraan lehdestä. ”Illan enkeliteema vietiin loppuun asti. Vieraille luvattiin, että halutessaan he saavat enkelin saattajaksi kotiin saakka.” Mies katsoi häntä syyttävästi. ”Minne asti mahdoit saattaa iskelmäkuninkaamme, joka kuvailee tässä, ettei koskaan enää halua kirjoittaa rakkauslauluja muille kuin omalle enkelilleen?”\n”Illan teema oli suojelusenkeli”, Hanna selitti. ”Vieraille luvattiin, että heistä pidettäisiin huolta. Kotiin saattaminen oli vitsi. Ja iskelmäkuningas oli huppelissa.”\nSitten häntä alkoi toden teolla suututtaa. ”Mitä se sitä paitsi sinulle kuuluu, ketä mä olen saattanut ja minne?”\n”Sinä olet minun palveluksessani. Jos lehdistö saa vihiä...”\nHanna keskeytti miehen: ”Mun pestini täällä ei ole julkinen. Avustajasi teki selväksi, kun mut palkattiin, etten saa puhua lehdistölle sanaakaan. Jos mä kiinnostaisin mediaa millään lailla, eiköhän mut olisi voinut jo aikoja sitten bongata ajelemasta muina miehinä portista sisään ja ulos oman kaukosäätimen kanssa.”\nHän veti henkeä ja huomasi Ismon ilmeen muuttuneen surkeaksi. ”Niin että mikä sua tossa jutussa oikeasti riepoo?” hän kysyi sitten lempeämmin.\nIsmo punastui. ”Etkö tosiaan tiedä?”\nHanna pyöritti päätään. ”En.”\n”Mustasukkaisuus minua riepoo. Olen niin saamarin rakastunut sinuun.” Ismo haroi hiuksiaan ja puristi silmänsä kiinni. ”Rakastuin sinuun varmaan heti ensimmäisenä päivänä. Itse asiassa taisin rakastua jo valokuvaasi ja kaikkeen, mitä Leila kertoi sinusta.”\nHanna tuijotti pääministeriä sanattomana. Hän oli odottanut kaikkea paitsi tätä. ”Ismo”, hän sanoi varovasti.\nMies kohotti kättään. ”Tiedän kyllä, että et tunne samalla tavalla.”\nHanna astui eteenpäin ja istui tuoliin Ismoa vastapäätä. Hän otti miehen kädet käsiinsä. ”En tunne samalla tavalla, koska en ole hetkeäkään ajatellut sua niin. Olet asiakkaani. Se olisi valtavan epäammattimaista.”\n”Luuletko, etten tiedä sitä?”\n”Pidän sinusta kovasti, ja jos tilanne olisi erilainen, en osaa sanoa, mitä tuntisin ja mitä voisi tapahtua.”\nIsmo avasi vihdoin silmänsä ja katsoi häntä.\n”Mutta tilanne on mikä on. Jos mä nyt antaisin sulle toivoa, että meidän välillä voisi olla jotain muuta, se olisi epäreilua sua kohtaan.”\nHanna huokaisi. ”Näin intensiivinen hoitosuhde on hyvin erikoinen. Me vietetään hirveästi aikaa toistemme kanssa ja ollaan koko ajan myös fyysisesti toisiamme lähellä. Sä olet antanut ison ja tärkeän osan elämääsi tavallaan mun käsiini, ja mun pitää kunnioittaa sitä.”\nIsmo nyökytteli hitaasti.\n”Voi olla, että sä olet oikeasti rakastunut minuun, mutta mä en voi olla siitä varma, ja mikä tärkeämpää, säkään et voi olla siitä varma. Sun tunne voi tavallaan olla eräänlaista Tukholma-syndroomaa. Mä vaadin sulta kohtuuttomia, tuotan sulle kipua ja mulla on valta-asema sun suhteen. Sä olet vähän kuin mun panttivanki.” Hanna hymyili vaisusti. ”Ja se on varmasti tilanne, johon sä et ole tottunut.”\n”Olet kuule aika fiksu nainen”, Ismo sanoi pitkän hiljaisuuden jälkeen.\n”Toivottavasti en nyt onnistunut pelottamaan sinua pois. En missään tapauksessa halua kenenkään muun panttivangiksi.”\n”Eiköhän me hoideta tää loppuun asti”, Hanna lupasi.\n”Tehdään niin”, Ismo sanoi.\nHanna päästi miehen kädet irti ja aikoi nousta seisomaan, mutta Ismo tiukensi otettaan ja katsoi häntä silmiin.\n”Ja kun tämä on hoidettu loppuun, katsotaan tilanne uudestaan. Voit varautua siihen, että jos tunteeni ovat edelleen samat, aion karauttaa valkoisella hevosella ikkunasi alle ja tarjota sulle puolta valtakuntaa.” Mies hymyili vinosti. ”Ja kuka muu sen voisi sinulle tarjota?”\nTyttö kyyristeli kiven takana ja katsoi poikaa. Oli jo melkein ilta, ja hän tiesi, että hänen pitäisi palata kotiin. Ruoka olisi kohta pöydässä. Mutta hän ei malttanut lähteä ihan vielä. Hän oli ihmeissään.\nPoika oli ollut pihalla jo vaikka kuinka kauan, mutta ei ollut kertaakaan katsonut kivelle päin. Itse asiassa hän teki selvästi kaikkensa, ettei vahingossakaan edes vilkaisisi siihen suuntaan. Muovipussi oli edelleen kivenkolossa ja sininen rasia ja nalle sen sisällä.\nTyttö viipyi kiven takana, kunnes alkoi sataa. Silloin poika meni sisään ja tyttö laahusti mummolaan. Totta kai hän sai moitteet, että oli kastellut itsensä ja että oli antanut ruuan jäähtyä. Se, että antoi ruuan jäähtyä, oli mummon mielestä maailman pahimpia rikoksia.\nIllalla vuoteessa tyttö itki vähän ja vannoi, ettei koskaan menisi takaisin siniselle talolle.\nTalvi luopui aikaisin taistelusta sinä vuonna, ja yhtä nopein askelin kevään kanssa edistyi Ismo.\nMerkkipaalut tuntuivat seuraavan toisiaan yhä kiihtyvällä vauhdilla. Ensin pääministeri luopui kokonaan pyörätuolista ja siirtyi liikkumaan kävelytelineen avulla. Hän jaksoi harjoitella kävelyä loputtomasti, joko tuen kanssa käytävällä tai nojapuiden avulla kuntosalissa. Pian hän jo luopui kävelytuestakin ja otti käyttöönsä kyynärsauvat.\nEräänä unohtumattomana päivänä Ismo käveli portaat yläkertaan. Perille päästyään hän hikoili, vapisi, itki ja hymyili yhtä aikaa. Heti kun oli vetänyt pari minuuttia henkeä portaiden yläpäässä, hän käveli maisemaikkunan eteen ja jäi pitkäksi aikaa katsomaan järvelle.\nAlakertaan Ismo ei enää palannut. Hän julisti, ettei panisi pahakseen, vaikkei hänen tarvitsisi enää koskaan käydä siellä. Tamminen kirjoituspöytä siirrettiin takaisin yläkerran työhuoneeseen, ja tärkeimmille kuntoiluvälineille tehtiin tilaa olohuoneeseen. Ismolle tuli tavaksi tehdä harjoituksiaan järvelle katsellen.\nPian sen jälkeen Hanna palasi viikonloppuvapailta todetakseen, että Pontus oli matkustanut takaisin kotiin. Hän ehti jo huolestua jäävänsä Ismon kanssa kahden, mutta samana päivänä alakerran tyhjäksi jääneeseen vierashuoneeseen muutti rouva Saarinen, seurakunnan entinen emäntä, joka oli melkein yhtä hiljainen kuin Pontus mutta valmisti jättimäisiä annoksia hyvää kotiruokaa.\nIsmon lupaus olla menemättä alakertaan ei pitänyt, sillä hän otti uudeksi kuntoilumuodokseen portaiden kävelyn. Lisäksi hän ei sittenkään ollut valmis luopumaan vesijumpasta. Portaiden kulkeminen kumpaan tahansa suuntaan oli pitkään samanlaista tuskaa kuin ensimmäisellä kerralla, mutta pikkuhiljaa Ismo pystyi kävelemään kaikki kuusitoista askelmaa pysähtymättä välillä.\nSilloin Ismo julisti olevansa valmis palaamaan töihin. ”Minulla on suunnitelma ensimmäiseksi päiväksi”, hän kertoi Hannalle aamiaispöydässä. ”Pidän tiedotustilaisuuden torstaina kello 12.30 Valtioneuvoston linnan ala-aulassa, ja sitten kiipeän portaat toiseen kerrokseen johtamaan puhetta hallituksen istunnossa. Se alkaa aina kello 13.”\nHanna katsoi miestä tiukasti kahvikuppinsa yli. ”Kuulostaa hyvältä, kunhan sovitaan pari asiaa. Ensinnäkin menet Andersin kyydissä Helsinkiin jo keskiviikkona ja olet yötä asunnossasi siellä. Toiseksi laitat tukikorsetin. Kolmanneksi otat tarpeeksi kipulääkkeitä. Ja neljänneksi käytät kyynärsauvoja.”\nIsmo pyöritti päätään. ”Suostun ehdoistasi tasan yhteen. Korsetti hivelee mukavasti sisäistä Mannerheimiani, sen laitan mielelläni.”\nHanna avasi suunsa väittääkseen vastaan, mutta Ismo puhui hänen päälleen. ”Menen kyllä Helsinkiin edellisenä päivänä, mutta jos sopii, haluaisin kyydin sinulta. Kipulääkkeitä en voi ottaa paljon, minun on pysyttävä skarppina.”\n”Onko parempi, että pyörryt kivusta ja väsymyksestä kesken päivän? Ei tule kovin viriili kuva siitäkään”, Hanna sai sanottua väliin.\n”Kyynärsauvat, ei käy”, jatkoi mies kuin ei olisi kuullutkaan.\nHän nousi pöydästä ja lähti sauvojensa kanssa makuuhuoneeseensa. Hetken päästä hän palasi nojaten yhteen ainoaan kävelykeppiin. Se oli musta ja varsin tyylikäs. ”Tiedän mitä ajattelet”, hän sanoi. ”Mutta olen harjoitellut salaa.” Ismo istui alas ja katsoi häntä kuin pikkupoika, joka ei ollut aivan varma, oliko ansainnut nuhteita vai kehuja.\nHanna vangitsi miehen katseen. ”Kaikki menee varmasti hyvin. Olet tehnyt uskomattoman paljon töitä ja edistynyt paremmin kuin uskalsin toivoa.”\n”Mutta...”, Ismo jatkoi hänen puolestaan.\n”Mutta sun pitää muistaa yksi asia. Kun sä olet liikkunut tähän mennessä, sä olet liikkunut kuntoutuaksesi. Sä olet keskittynyt harjoituksiin ja siihen, miltä tuntuu ja miten jaksat. Mutta kun sä lähdet töihin, sä et voi keskittyä kroppaasi. Sun pitää antaa aivoillesi mahdollisuus keskittyä johonkin muuhun kuin kivun hallintaan. Älä vaadi itseltäsi liikaa.”\nIsmo nyökkäsi vakavana. ”Sinulla on kyllä ärsyttävä tapa olla oikeassa ja vielä pirun looginen.”\n”Mulle maksetaan siitä”, Hanna sanoi kevyesti. Hän nousi pöydästä, vei kahvikuppinsa tiskipöydälle ja alkoi huuhtoa sitä. Hän jatkoi puhettaan mieheen päin kääntymättä. ”Ja siitä puheen ollen, kun sä palaat töihin, munkin on aika palata oikeaan elämääni. Mun duuni täällä on tehty.”\nIsmo ei vastannut. Hanna jatkoi edelleen selin mieheen. ”Mä ilmoitan tänään Cortexiin, että saavat alkaa varata mulle asiakasaikoja ensi viikon jälkeen.”\nÄkkiä hän aisti miehen takanaan. Tämä oli niin lähellä, että hänen hengityksensä pyyhki Hannan niskaa. ”Kukaan ei aiheuta minussa niin ristiriitaisia tunteita kuin sinä”, Ismo kuiskasi. ”Vihaan sitä mitä juuri sanoit, ja samalla ymmärrän, että jotain pitää päättyä jotta jotain voi alkaa.”\nHanna tunsi miehen sormien hipaisevan kevyesti selkäänsä, sitten tämä käveli pois keppiinsä nojaten.\nJokin muuttui heidän välillään viimeisen viikon aikana. Hanna joutui myöntämään itselleen, ettei pystynyt enää ajattelemaan Ismoa vain asiakkaana. Siitä hetkestä, kun hän oli keittiössä tuntenut miehen sormien kosketuksen selässään, hän oli alkanut reagoida tämän läheisyyteen uudella tavalla.\nHän kätki hämmennyksensä muuttamalla otteitaan entistä riuskemmiksi, etäisemmiksi ja ammattimaisemmiksi. Välillä Ismo katsoi häntä ihmeissään, kun hän tarttui miehen jäseniin kuin tämä olisi ollut kimpale lihaa teurastamossa.\nJa sitten olikin jo viimeinen päivä. Aamun allasjumppa oli silkkaa kidutusta ja ääneen lausumattomia sanoja. Kun he lopettivat session, Hanna nousi altaasta ja kietoutui pyyhkeeseen valmiina lähtemään yläkertaan suihkuun. Ismo jäi seisomaan veteen kiusaantunut ilme kasvoillaan.\n”Tarvitsetko apua?” Hanna kysyi ovelta.\nIsmo pyöritti nopeasti päätään ja meni entistä nolommaksi. Hannakin tajusi vihdoin. Hän punastui hiusrajaansa myöten, hymyili hämillään ja pakeni ylös.\nIltapäivällä he seisoivat virallisina ja kohteliaina yläkerran ovella. Hanna oli ajanut auton oven eteen ja pakannut tavaransa, joita ei viikkojenkaan aikana ollut kulkeutunut Lahteen kovin paljon. Ismolla oli yksi laukku ja pukupussi.\nHanna avasi jo oven mutta ei kyennytkään astumaan ulos, ennen kuin käveli vielä kerran olohuoneen lasiseinän ääreen ja katseli maisemaa. Lunta ei juuri enää ollut, mutta järvi oli edelleen jäässä.\n”Et sinä ole täällä viimeistä kertaa”, Ismo sanoi hiljaa.\nHanna ei vastannut. Kun hän lopulta kääntyi, Ismo oli mennyt jo ulos ja huone oli tyhjä.\nHe eivät puhuneet automatkalla paljonkaan. Kumpikin oli omissa ajatuksissaan. Ismo selasi työpapereitaan ja jäi välillä katsomaan ikkunasta ulos. Hän soitti kaksi kertaa Andersille kysyäkseen jotain yksityiskohtaa seuraavan päivän tiedotustilaisuudesta ja sopi lopuksi tapaavansa avustajansa kotonaan illansuussa.\nIsmo oli hankkinut Helsingin-asuntonsa nuorena kansanedustajana, joten se oli pääministerin arvolle sopimattoman vaatimaton kaksio lähellä eduskuntataloa. Ismo selitti hissimatkalla, ettei ollut viitsinyt hankkia suurempaa kaupunkiasuntoa, koska vietti niin paljon aikaa Lahdessa. Hanna nyökytteli. Hän oli lähtenyt mukaan yläkertaan kantamaan Ismon laukun. Pukupussinsa tämä vaati saada kantaa itse.\nKaksio ei ollut suuren suuri, mutta se oli viihtyisä ja yllättävän värikäs. Jalkarannan huvilan niukasta tyylistä ei täällä ollut tietoakaan. Asunnossa oli putipuhdasta, mutta silti kaikesta huomasi, ettei siellä ollut asuttu pitkään aikaan.\n”Olen tainnut unohtaa peruuttaa siivoojan”, Ismo nauroi nostaessaan pukupussinsa olohuoneen sohvalle. ”Olen maksanut kuukausikaupalla siitä, että ovat käyneet imuroimassa asumatonta kämppää kaksi kertaa viikossa.”\nHanna laski laukun maahan olohuoneen ovensuuhun ja yritti hyvästellä lyhyesti ja ohimennen. Ismo oli parilla yllättävän ketterällä askeleella hänen edessään. ”Nytkö sinä sitten lakkaat olemasta minulla töissä?” mies varmisti.\n”Niin kai”, Hanna vastasi hermostuneena.\n”No siinä tapauksessa”, Ismo murahti ja veti hänet syliinsä. Mies jätti hänelle kyllä runsaasti aikaa estellä tai vetäytyä kauemmas, mutta Hanna oli utelias. Hän halusi tätä. Hänen oli saatava tietää.\nSuudelma oli hellä ja kokeileva, aivan kuin mies olisi ollut samanlaisella tutkimusretkellä kuin hänkin. He päästivät irti ja vetäytyivät kauemmas samaan aikaan. Ismo pujotti kätensä hänen hiuksiinsa ja veti hänet uudelleen lähemmäs.\n”Tiedän, että on ihan liian aikaista”, mies kuiskasi hänen huuliaan vasten.\n”Niin on”, Hanna kuiskasi vastaan.\nIsmo varasti vielä yhden nopean suudelman ja irrotti sitten otteensa. Hanna otti kaksi askelta taaksepäin, kunnes hänen selkänsä osui ulko-oveen.\n”Pikku kiduttaja”, mies hymyili. Hän kurottautui Hannan taakse avaamaan oven, ja tämä kompasteli rappukäytävään. Ismo katsoi häntä vielä hetken silmiin, nyökkäsi sitten hyvästiksi ja veti oven kiinni takanaan.\nSeuraavana päivänä Hanna katsoi tv-uutisista, miten pääministeri Ismo Majuri palasi pitkän sairausloman jälkeen hallituksen johtoon. Ismo näytti hyvältä tummassa puvussaan, ja jotenkin musta keppikin vain lisäsi hänen karismaansa. Valtioneuvoston linnan portaat hän käveli reippaasti ja kertaakaan pysähtymättä.\nIllalla Hanna sai kännykkäänsä tekstiviestin. ”Kiitos”, siinä luki koruttomasti.


1.3.2017 08:24 Lotta Katariina\tPumpui\nKerran hölmöilyn voi laittaa vielä typeryyden piikkiin, mutta entä jos toistaa virheensä viidettä kertaa putkeen?\nTältä minusta on taas tuntunut, kun olen mukana CrossFit Games Openeissa, eli maailmanlaajuisessa viisiviikkoisessa kisassa, joka valtaosalle osallistujista on vain hauskanpitoa sekä mahdollisuus haastaa itsensä ja pienelle kärjelle menolippu kohti Gameseja. Vaikka tiedän että oma sijoitus tulee olemaan häntäpäässä kaikilla mittareilla, en jostain syystä osaa suhtautua mittelöön pelkkänä höntsäilynä ja hauskoina jumppina.\nJokin viiraa päässä, kun viidettä kertaa haluaa lisätä elämäänsä viiden viikon hermoilun, jumppa-ahdistuksen ja laidasta laitaan seilaavat tunteet omista kyvyistä. Ensimmäinen laji käsipainotempauksineen ja burpee box jump overeineen sujui hyvin, joten seuraava jumppa menee todennäköisesti sitten aivan poskelleen. Pienkin leijuminen kostautuu yleensä heti seuraavalla viikolla.\nOlen kirjoittanut Openeista niin monta kertaa vuosien varrella, että kaikki on varmaan jo sanottu. Siksi haluaisinkin kuulla teiltä. Osallistutteko? Millaisia fiiliksiä mitteleminen herättää teissä? Pystyttekö suhtautumaan lajeihin kuin mihin tahansa treeniin?\nPs. Kannattaa käydä lukemassa Elina Knaapin hulvaton kirjoitus siitä, kuinka tulla Openeissa maailmanlaajuiseksi crossfit-julkkikseksi!\n2016 osa 1\n2016 osa 2\n2015 osa 1\n2014 osa 1\n2014 osa 2\n16.2.2017 08:25 Lotta Katariina\tPumpui\nMoni työmatkoja tekemätön - minä mukaan lukien kun en vielä niitä tehnyt - kuvittelee että työmatkat ovat kätevä tapa päästä reissuun ottamatta lomaa ja näkemään maailmaa jonkun muun laskuun. Todellisuus on usein toista*.\nOlen kolmatta päivää Oslossa luovan työn johtamisen workshopissa, ja tähän mennessä olen nähnyt kaupungista lentokenttäjunan ikkunasta näkyneet maisemat, hotellin viereisen puistikon sekä sen kilometrin pätkän, jonka olen kulkenut hotellilta duunimestoille. Työmatkoilla haaste on aina se, että erikoisohjelman lisäksi pitäisi ehtiä tehdä ne normaalitkin työt, eli jokaisella kahvi- tai jaloittelutauolla alkaa maaninen sähköpostien lähetys, ja pitkäksi venyneiden päivien päätteeksi moni tekee vielä pari tuntia töitä - jos on niin onnellinen tilanne ettei ole myös järjestettyä iltaohjelmaa.\nMaanisen työnteon vastapainoksi yritän aina duunimatkoillakin liikkua edes vähäsen. Yleensä pakkaan juoksukamat mukaan ja käyn aamulenkillä (erityismotivaattorina se, että lenkin jälkeen pääsee suoraan hotelliaamiaiselle). Täällä Oslossa sattui niin onnellisesti, että parin korttelin päästä löytyi crossfit-sali, joka toivotti työmatkalaisen tervetulleeksi. Työmatkojen treenit eivät välttämättä ole korkealaatuisia fyysisesti kaiken häslingin ja säätämisen takia, mutta henkisesti ne ovat äärimmäisen tärkeitä. Piipahdettuani CrossFit Christianian tunnilla tunsin itseni uudestisyntyneeksi, ja kaupanpäällisiksi sain oivasti jomottavat forkut sekä poikkeuksellisen sikeät yöunet.\n*Eikä tämä ilmeisesti koske pelkästään meitä konttorirottia. Matkatoimittajatuttujen juttuja kuunnellessa on käynyt selväksi, ettei työn puolesta tehdyillä reissuilla hirveästi pina coladoja ole altaalla keretty juomaan. Olin kerran viikon viinatoimittaja-aikoinani Skotlannissa, ja ehdin karata karavaanista kokonaiseksi tunniksi tutkailemaan maisemia itsekseni.\n12.2.2017 10:13 Lotta Katariina\tPumpui\nPerjantaina oli aika jättää haikeat jäähyväiset.\nOnko outoa, että on kiintynyt rakennukseen josta ei edes oikeasti niin paljon välittänyt? CrossFit Central Helsinki muutti tällä viikolla pois Jätkäsaaren Bunkkerista, ja jätimme hyvästejä perjantaina juoksemalla rakennuksen pahamaineisia kauhujen portaita. Koko jumpan ajan tunsin outoa nostalgiaa. Näitä rappusia olen kulkenut satoja kertoja paitsi ennen treenejä, myös niiden aikana. Jostain syystä rakennuksesta luopuminen tuntui vaikealta.\nOlkoonkin, että rakennus oli hankalassa paikassa muuttuva labyrintti -henkisen työmaahelvetin keskellä, talvisin aivan järkyttävän kylmä ja kesäisin sietämättömän kuuma. Olkoonkin, että betonilattiasta irtosi pölyä ja jos lattialla makasi hikisenä selällään, sai jälkiä hangata juuriharjalla. Olkoonkin, että portaiden kipuaminen oli aina yhtä kamalaa.\nEihän tässä ollut kyse rakennuksesta vaan siitä, mitä neljän seinän sisällä ja välillä ulkopuolellakin tapahtui. Bunkkerilla tapahtui pieniä ihmeitä. Taitoja ja suorituksia, joita ei olisi ikinä uskonut pystyvänsä tekemään. Ryhtejä, jotka suoristuivat sekä treenin että kasvaneen itseluottamuksen ansiosta. Kaveruussuhteita sellaisia määriä, etten koskaan uskonut aikuisiällä sellaisen olevan mahdollista.\nLuulin vuosia, että en koskaan oppisi tekemään toes to bareja. Väärässä olin. Tässä kuvassa rimpuilen Openeissa muutama vuosi sitten entisen inhokkiliikkeeni parissa. Kuva: Sanna Kaipia.\nTunnen olevani ihan eri ihminen kuin se, joka keväällä 2012 kävi jännittyneenä kokeilutunnilla, aloitti on-rampilla seuraavana syksynä ja käynnisti ahkeran treenaamisen alkuvuodesta 2013. Paitsi että olen kasvanut fyysisesti (olen saavuttanut uudet lukemat sekä pituudessa että ympärysmitassa) olen myös kehittynyt ihmisenä aikamoisesti viimeisten reilun neljän vuoden aikana. Ehkä kaikkea ei voi laittaa CFCH-taian piikkiin, mutta on helppo löytää jos ei suoria syy-seuraussuhteita niin ainakin jonkinlaisia syy-yhteyksiä tai korrelaatioita kohisten kohonneen fyysisen suorituskyvyn sekä merkittävästi kohentuneiden itsetunnon, omanarvontunnon ja omaan kykeneväisyyteensä kohdistuvan luottamuksen välillä. Olen lukemattomia kertoja elämän erilaisissa haastavissa tilanteissa paskoista ihmissuhteissa, älyttömissä stressipiikeissä tai vaikka maastomaratonin heikolla hetkellä miettinyt, että jos joskus selvisin treenistä X, niin selviän kyllä tästäkin. Että joskus mahdottomalta tuntuneet jutut tuntuvat helpoilta myöhemmin. Että harvaan asiaan tässä elämässä oikeastaan kuolee.\nAllekirjoittanut tekemässä elämänsä ensimmäisen 30 kilon tempauksen Openeissa 2013.\nKirjasin Bunkkerilla 452 treenikertaa, ja siihen päälle lukemattomat kerrat jolloin en muistanut ilmoittautua tunneille tai tulin toimittamaan jotakin muuta asiaa, monella muulla lukemat ovat tätä paljon suurempia. En ollut ainoa, joka tuntui pyörivän haikeana jo tyhjennetyllä salilla jäähyväiswodin jälkeen. Onneksi loppu ei ole käsillä, vaan CFCH 2.0 on jo auennut Salmisaaren liikuntakeskuksessa. Tilat ovat muuten ihan perkeleen hienot! Pitkästä aikaa meille mahtuu taas uutta porukkaa, joten jos elämässä kaikilla tavoilla kehittyminen kiinnostaa, lisätietoja saa täältä.\nKerran treenattiin Hietsussa. Piti olla aurinkoinen ja lämmin alkukesän päivä, mutta oli pimeää ja kylmää kuin Mordorissa. Hauskaa oli silti.


Täydellinen opas San Diegon lapsilles Museum | Gifted\nChildren ’ s Museum\nSan Diego on ympärivuotinen matkakohde. Tämä Etelä-Kalifornian helmi istuu reunalla Tyynenmeren ja alle 50 kilometrin päässä Meksikon rajalta. Meren aaltojen, kumpuilevien kukkuloiden ja vuorenhuippujen taustalla sijaitseva San Diego tarjoaa vierailijoille hauskaa auringossa ja helpon pääsyn rinteille. Vaikka sää on yksi suurimmista vetää Amerikan hienoin Kaupunki, kun kävijät saapuvat, he löytävät itsensä kiehtoi kaikenlaisia asioita käytettävissä tehdä. Kasvattajat, unelmoijat, oppijat ja ne, joiden joukossa on nuoria matkailijoita, voivat löytää kaikenlaisia taikoja kaupungin tarjonnasta. Olitpa nuorekas tutkimusmatkailija tai nuori sydämeltä, San Diegossa on jotain sinulle.\nSan Diegon museot ovat vain osa niistä monista asioista, jotka erottavat tämän kaupungin muista Etelä-Kalifornian kohteista. Balboa Park Explorer Pass tarjoaa pääsyn viiteen tai seitsemäntoista puiston museoon joko päivittäin tai vuosittain. Olitpa viettää aikaa museo hyppeli läpi Balboa Park, San Diegon keskustassa tai ympäröivissä lähiöissä, olet pakko kokea oppimisen nautintoa ja löytää, että ei-perinteinen koulutus kokemus joka tavalla näytät. Uusi Lastenmuseo sijaitsee San Diegon keskustassa. Pysäköinti on saatavilla ja vain lyhyen kävelymatkan päässä Vanhankaupungin raitiovaunupysäkiltä, matka tähän museoon tarjoaa sekä sisä-että ulkotilojen opetusviihdettä koko perheelle.\nUusi lastenmuseo on täynnä jännittäviä löytöjä, kiehtovia näyttelyitä ja mielekästä tekemistä kaikenikäisille. Jotta kokonainen uusi sukupolvi voisi kokea taiteen omin silmin, johtavat taiteilijat luovat erityisesti suunniteltuja ja tilattuja taideteoksia kaikkien museovieraiden nautittavaksi. Vajaan vuosikymmenen takaisesta uudelleenavaamisesta lähtien museo on keskittynyt kutsumaan vieraita ajattelemaan, leikkimään ja luomaan.”Henkilökunta ja taiteilijat ylpeilevät teemanäyttelyillä, joissa on omaperäisiä taiteilijan luomuksia, jotka on suunniteltu stimuloimaan mieltä ja lisäämään luovuutta. Tämän ajattelutavan, on ollut esillä näyttelyitä, kuten ’ Childsplay, Animal Art, Eureka! and Feast: the Art of Playing With Your Food”.\nUusi Lastenmuseo pyrkii tavoittamaan suuremman yleisön sekä taiteen ystäville että oppijoille. Aloitteleville taiteilijoille ja unelmoijille tarjottava mahdollisuus todistaa ja luoda omia kankaitaan, unelmoida isosti ja nauttia matkasta taiteen vuorovaikutuksessa on osa museon jokapäiväistä toimintaa. Oppiminen ei rajoitu luokkahuoneeseen. Uudessa Lastenmuseossa vieraille avautuu mahdollisuus vuorovaikutukseen, sitoutumiseen ja unelmointiin. Leikin ja uteliaisuuden kautta tavoitteena on edelleen kehittää ja parantaa taitoja, joita nykypäivän oppijat tuovat tulevaisuudelleen. Kun kesäloma osuu kohdalle, vanhemmat voivat löytää erityistä kesäleiriohjelmointia 4-12-vuotiaille lapsille. Museo tarjoaa ympäri vuoden taiteilijoiden opettamaa ohjelmaa opettajille ja perheille. Olitpa tsekata perheen seikkailuja, kesän camping tarjontaa tai tutkia näyttelyitä viikonloppuna iltapäivällä, vuorovaikutus on täynnä hymyjä, naurua, oppimista ja luovaa kehitystä. Päivä uudessa Lastenmuseossa on suunniteltu lisäämään jo ennestään suurta oppimisrakkautta ja samalla rohkaisemaan kaikkia museokävijöitä työskentelemään enemmän leikin parissa omassa maailmassaan.\n: Ilmainen, aikuiset / lapset: $12 kukin, Seniorit 65+: $8, sotilas ID: $6 (vapaa kesällä).\nRyhmävierailuihin kuuluu: pääsy ajankohtaisiin näyttelyihin, joissa on kokemuksia hyvin koulutetuista opettajista ja työkaluja, jotka sitovat opettajat ja vanhemmat luokkahuoneeseen jatkamaan tutkimusmatkailua museovierailun päätyttyä.\nErikoisohjelmointi: Tsekkaa jäsenen ainoa Perheaika varhaisina sunnuntaiaamuina, Target Dollar Second Sundays ja Scholar Sharen Taaperoaika perjantaiaamuisin.\nKahvila: Green Bellies\nFeast: Surrounding the idea of all things food, this interactive exhibition featuring over ten artist installations and many other projects all connected to food. Keskustelimmepa sitten ”yhteisöllisyydestä, kestävyydestä ja ympäristöstä, perheperinteistä terveydestä”, ruokatyökalut ja taiteellisuus luovat yhdessä mukaansatempaavan valikoiman kokemuksia. Kuten suuri opettaja luokkahuoneessa, museo ja sen henkilökunta sisällyttää useita oppiaineita yhdeksi ainutlaatuinen näyttely.\nHeureka!: Tämä valtio-teemainen seikkailu tarjoaa tietoa kaikesta Kaliforniasta. Olitpa nauttimassa päivässä hiekassa, tarkistamassa pääsyä valtateille ja autoihin, rocking out to music creations tai kiipeily yli kolmenkymmenen metrin ’asuminen’, opit golden state ja kaikki se on tutkia.\nmuseo sijaitsee muutaman askeleen päässä Martin Luther Kingin kävelypolulta San Diegon keskustassa. Olitpa viettää iltapäivän ottaen nähtävyyksiä historiallisen Gaslamp Quarter muutaman korttelin päässä tai wiling pois tuntia katsomassa veneet tulevat läpi marina, siellä on paljon nähtävää ja tekemistä lähellä museota. Ota kauppoja ja ravintoloita Seaport Village ja päämaja, nauttia viihdettä San Diegon taju street esiintyjät tai pään alas Embarcadero tarkistaa Sotahistoria sijaitsee USS Midway tai historia merenkulun merillä Maritime Museum. Jos jalkasi ovat valmiita hieman pidemmällekin matkalle, suuntaa Little Italiaan kokemaan paikallisia putiikkeja ja herkullisia ruokia. Jos olet kaupungissa lauantaina, muista tarkistaa keskustan suurin farmers market sijaitsee korttelit Little Italy. Täältä löydät osuutesi käsityöläisoluista, ruokarekasta ja luomuherkuista yllin kyllin. Jos seurueessanne on baseball-faneja, suunnatkaa vesitie East Villageen ja suunnatkaa San Diegon major league baseball-stadionille, Petco Parkiin. Koti San Diego Padres, täältä löydät stadium kauppa, Padres Hall of Fame alue sekä sisäänkäynti ballpark joka USA Today on äskettäin äänestetty paras ballpark baseball.


Forex Signals Gold Trading Vinkit aloittelijoille - Forex Trading signaalit FxPremiere\nLähetetty Elokuu 6, 2018 Huhtikuu 3, 2019 by Forex Signals\nGold Trading Vinkit aloittelijoille FxPremiere - Haluatko vaihtaa hyödykkeen, joka on sekä uskomattoman vakaa että edustaa edelleen merkittävää kasvumahdollisuutta? On syytä, miksi niin monet sijoittajat kääntyvät kohti kultaa - etenkin talouden taantuman aikana tai erityisen epävakaissa markkinoilla. Kulta on äärellinen resurssi, jolla on sisäinen arvo, joka ei koskaan menetä merkittävää arvoa. Se pyrkii myös siirtymään ennustettavissa oleviin kuvioihin edellyttäen, että sinulla on oikeat työkalut analyysiin. Tässä on kaikki, mitä sinun tarvitsee tietää kaupankäynnistä kulta aloittelija.\nTrading Gold: Goldin edut aloittelijalle\nKulta suositellaan usein "helppoa" kaupaksi aloittelijalle, mutta se ei tarkoita sitä, ettei ole poikkeuksellista voittoa. Itse asiassa monet kokeneet, edistyneet kauppiaat vaihtavat kultaa markkinoiden epävarmuuden aikoihin, ja monet vannovat kultaa the parhaat hyödykemarkkinat. Aloittaneille kultakaupasta on muutama selkeä etu:\nSuuri likviditeetti. Kultamarkkinat ovat uskomattoman suuret. Ei ole vain, että se on suhteellisen edullinen kultakaupalle, suuria määriä kultaa on saatavilla ja markkinoilla ei ole taipumusta vaihteluun suuren kaupan perusteella; se on globaaleilla markkinoilla, jolla on melko vakautta. Voit kaupata kultaa mistä tahansa hyödykemarkkinoista ja kultakauppa on nopeaa ja yksinkertaista.\nLuontainen arvo. Kulta katsotaan yhdeksi parhaista kaupankäynnistä, koska se on luontainen arvo; on rajallinen määrä kultaa maailmassa, eikä ole mitään keinoa luoda uusi kulta. Näin kulta tulee jatkossakin arvokkaammaksi ajallaan, usein joko pitämällä tahtia tai ylittämässä inflaatiota, vaikka muitakin maailmantalouteen vaikuttavia asioita olisi. Toisin kuin jotkut muut hyödykkeet, kulta ei koskaan ole arvoton; lukuunottamatta sen arvoa jalometallina, sitä käytetään myös monilla teknisillä ja tieteellisillä aloilla.\nVihjeitä ja temppuja. Missä tahansa sijoittajalle, voit saada neuvoja ja vinkkejä kullasta. Tietenkin ongelma tulee poistamaan kokenut, arvokas tietämys kokemattomasta arvaustyöstä, mutta etuna on edelleen: voit oppia melko paljon kultaa suhteellisen pienessä määräajassa. Sijoitusyhteisö julkaisee runsaasti tietoa kulta- ja kulta-analyyseistä, kulmien ympärillä on vinkkejä ja kulta-alan erikoistuneita kaupankäynnin signaaleja. Kaikki tämä luo markkinat, joilla on näyttävästi alhainen markkinoille pääsyn este verrattuna epäselvään tavarakauppaan.\nTietenkin jokainen investointi muodostaa edelleen riskin. On olemassa riskejä kaupankäynnin kulutuksessa, mutta se ei yksinkertaisesti ole yhtä merkittävä kuin monilla muilla markkinoilla. Tämä johtuu siitä, että kulta yleensä on tukiarvo, joka on hyvin epätodennäköistä, että se tulee koskaan alle. Kulujen tuki- ja vastusarvot voivat jatkuvasti nousta inflaation ja markkinapaineiden avulla, mutta eivät yleensä ole niin haihtuvia. Joten, kun sinun on edelleen huolestuttava kaupankäynnistäsi - varsinkin kun kaupankäynti on huomattavaa marginaalia - on tapoja, joilla voit ohjaus teidän riskinne kultaa, jota et välttämättä voi tehdä muiden hyödykkeiden ja kaupankäynnin tavoin.\nKaupankäyntisignaalit: Kultakin helppo tapa kaupata\nKaikkein helpoin tapa kaupata kultaa on sijoittaa kaupankäyntisignaaleihin. Gold-kaupankäyntisignaalit analysoivat markkinoita ja aloittavat tämän monimutkaisen analyysin perusteella kaupat; sinun ei tarvitse tehdä muuta kuin noudattaa ohjeita. Asiantuntijat kultakauppiaat ovat kovalla työllä analysoimalla globaaleja markkinoita ja ennustettuja futuureja varmistaakseen, että tarkat signaalit käynnistetään. Kuten missä tahansa kaupankäynnissä, on joitakin kauppoja, jotka hyötyvät ja jotkut kaupat menettävät. Signaalit kuitenkin kohdennetaan siten, että ne verkostavat aina positiivisesti. Kaupankäyntisignaaleilla voit tarkastella kaupankäyntijärjestelmän tarjoajan aiempia tuloksia selvittääksesi, oletko henkilökohtaisesti sitä mieltä, että ne ovat tarkkoja. Vaikka menneisyys ei välttämättä ole tulevaisuuden suorituskyvyn indikaattori, se antaa sinulle käsityksen elinkeinonharjoittajan kokemuksesta ja tietämyksestä.\nKauppasignaali antaa sinulle kaikki tiedot, joita tarvitset kaupan aloittamiseen. Olipa kyseessä ostaa tai myydä, mitä määrää ostaa tai myydä, milloin voitot ja milloin menetät tappiot. Toisaalta kaupankäyntisignaali ei kerro mitä määrää ostaa - se ei voi kertoa, kuinka paljon investoida. Jotta voit määrittää, kuinka paljon haluat sijoittaa, sinun täytyy pystyä hallitsemaan rahaa, tiliäsi ja varojen jakamista. Monipuolisen kaupankäyntitilin säilyttäminen on välttämätöntä, kun kehität itseäsi ammattitaitoisena elinkeinonharjoittajana. Tällä tavoin kaupankäyntisignaaleilla on paljon paineita, joita teillä on suorittamassa kauppaa kaupankäynnin pohjalta samalla kun helpotat oppimista rahanhallinnan olennaisen tärkeyden.\nVielä tärkeämpää on, että kaupankäyntisignaalit auttavat sinua välttämään emotionaalisen kaupankäynnin. Monet kauppiaat kärsivät pakosta joko menettää kaupoista aikaisin tai päästääkseen voiton kaupoista ratsastaa. Tärkein elinkeinonharjoittajan näkökohta on johdonmukaisuus. Ilman johdonmukaisuutta et saa tuloksia. Kaupankäyntisignaalit vievät suuren osan tunteista ja arvata kaupankäyntiäsi, joten voit keskittyä tärkeimpiin kehityskohteisiisi vahvaan, asiantuntevaan ja kokeneempaan sijoittajaan nähden. Jokainen haluaa tehdä rahaa, mutta ei kaikki välttämättä halua vuosia vuokrata markkinoita tutkimaan ja kyetä analysoimaan ja määrittämään omaa kaupankäyntiään.\nKaupankäyntimallit: yleisimmät kullan analyysit\nKulta vaihdetaan usein teknisen analyysin perusteella, tarkemmin sanottuna kaaviot ja kynttilänjalat. Kulta voidaan tietysti myös käydä kauppaa maailmanlaajuisten tapahtumien, uutisaiheiden ja muiden tietojen perusteella - mutta päivittäin tämä ei välttämättä ole yhtä arvokas elinkeinonharjoittajalle. Seuraavassa on muutamia menetelmiä, joita käytetään yleisesti ihanteellisten kultakauppojen määrittämiseen:\nTekniset indikaattorit. Suosittujen markkinoiden, kuten kulta, monet sijoittajat tarkastelevat teknisiä indikaattoreita: onko hyödykettä tällä hetkellä yliostettu tai oversold. Kullalla sinulla on tarpeeksi historiallisia tietoja näiden määritysten tekemiseen. Jos hyödyke on yliostettu, sijoittajat tietävät, että se voi pian pudota hintaan. Jos hyödyke ylisuuri, sijoittajat tietävät, että se voi olla hyvä aika ostaa.\nJos olet ajatellut kaupankäynnin kultaa, parasta mitä voit tehdä aloittelija on aloittaa tutkimuksesi, seuraamalla markkinoita ja sijoittamalla luotettaviin kaupankäyntitasoksiin. Gold-kaupankäyntisignaalit antavat sinulle tietoja, joita tarvitset kaupan markkinoilla ilman, että sinun tarvitsee suorittaa monimutkaista analyysia itse. Lisäksi se antaa sinulle mahdollisuuden hypätä nyt ja oppia tekemällä. Jokainen markkinat ovat ainutlaatuiset, myös kultamarkkinat. Parasta mitä voit tehdä on aloittaa kaupankäynti pienellä riskillä ja hitaasti kasvattaa tilisi arvoa oppimisen aikana.\n← Askel askeleelta ensimmäisen Forex-kaupankäyntisuunnitelman luomiseen\nSignaalikauppa helpottui →


Lehti: Rasvaista ruokaa saa kevyttä halvemmalla - MTVuutiset.fi\nLehti: Rasvaista ruokaa saa kevyttä halvemmalla\nJulkaistu 20.01.2010 14:05 (Päivitetty 20.01.2010 14:11 )\nHelsingin Sanomat selvitti, mitä kevyttuotteet maksavat rasvaisempiin aisapareihinsa verrattuina. Tulokset laihduttavat ainakin lompakkoa: rasvaisempi tuote voi olla lähes kahdeksan kertaa kevyttuotetta halvempi.\nHelsingin Sanomien toimittaja vertaili saman tuoteperheen kevyttä ja normaalirasvaista vaihtoehtoa ja laski, mitä maksaisi syödä välipalaksi karkin sijaan viinirypäleitä. Tuloksissa näkyy Amerikasta tuttu trendi – rasvainen ruoka on rutkasti kevytversiota halvempaa.\nElintarviketeollisuusliiton toimialapäällikkö Elisa Piesala kuvasi lehdelle korkeamman hinnan johtuvan muun muassa vähärasvaisen tuotteen kehityskustannuksista, sekä raaka-aineista: rasvattomassa jauhelihassa kallista raaka-ainetta, lihaa, on enemmän.\n– Tuoreet salaatit ja kasvikset taas säilyvät vain lyhyen ajan, joten hävikkikustannukset voivat nousta korkeiksi, hän sanoo.\nMyös tuotteisiin lisätyt vitamiinit tai terveelliset öljyt näkyvät hinnassa.\nMitä keveys maksaa?\nMitä hintavertailussa sitten selvisi? Rasvaisempi ruoka todella on halvempaa.\nKahden sadan gramman paketti Saarioisten kultakalkkunaleikettä, jossa on kilokaloreita 110 sataa grammaa kohden, maksaa 2,86 euroa. HK Mestarin lauantaileike taas maksaa 99 senttiä 250 grammalta. Kaloreita tuotteessa on kuitenkin 240 sataa grammaa kohden. Tässä tapauksessa kevyen tuotteen kalorit maksavat 7,9 kertaa enemmän kuin rasvaisemman tuotteen.\nSata grammaa Valion rasvaton A+ luonnonjogurttia sisältää 40 kaloria. Hintaa litralle kertyy 2,20 euroa. Valion Arkijogurtti Mansikka-banaanissa kaloreita on 80 samassa määrässä: hinta on 95 senttiä litralta. Kevyen tuotteen energia maksaa siis 4,6 kertaa enemmän.\nVälipalaksi nautitut viinirypäleet maksavat 1,99 euroa puolelta kilolta. Kaloreita rypäleissä on 72 sadassa grammassa. Fazer Ässä Mix -karkkipussissa kaloreita on 360 sadassa grammassa, ja 180 grammaa namia saa 1,29 eurolla. Kevyemmät kalorit maksavat siis 2,8 kertaa enemmän.\n"Terveellinen ruoka" on kuitenkin laaja käsite, johon eivät liity pelkät kalorit. Suomen Kuluttajaliiton elintarvikeasiantuntija Annikka Mariniemi kehottaa tarkkailemaan tuotteen rasvakoostumusta: vain kolmannes siitä saisi olla kovaa rasvaa. Myös turhia sokereita kannattaa välttää: paljon hiilihydraatteja voi merkitä myös sokerin suurta määrää.


1 Toimitukselta Luuraako veneessäsi vuotoriski?\n2 Kuukauden kuva Kotimainen väriläiskä Cannesissa\n3 Peräaaltoja XO-veneiden perän rakenne ennallaan. Aika avata kukkarot, Meripelastajien joukkorahoituskampanja. Raymarinen meri-VHF-luurista nyt langattomasti eetteriin. Venexpossa voi lahjoittaa hyvään tarkoitukseen. Uutta satamaa rakennetaan Väinämeren rannalle. Lämpökamera puhelimessa, Caterpillar CATS1-puhelin. Ehdota vuoden veneilytekoa. Tuukka Lehtoselle MM-pronssia Formula 4 -luokasta. Lukijakysely: Missä säilytät veneesi talven yli? Kipparin kirjahyllystä: Uppo-Nalle ja merikarhun tytär. Etsimme veneitä kuntokartoitus- ja kokemusvene-juttuihin. Tehokasta täsmävaloa ja lisävirtaa, Ledlenser ML6-lyhty.\n4 Sateesta aurinkoon Merisään klassikko Eestiluoto vaikeni\n5 Varusteet Pohjaan asti kestävä kello Seiko Marinemaster Emperor Tuna ja muita syksyn varusteita\n6 Quicksilver Activ 855 Weekend Testi\n7 Moottorimarkkinoiden murroksessa Perämoottoriratkaisut näyttävät yleistyvän vauhdilla\n8 Galeon 470 Skydeck Esittely\n9 Suvi 50 Duo Fisher Esittely\n10 Öljyn imupumput testissä Biltema pieni, Biltema iso, Einhell, Evolution 12V, Monsuc Extractor, Talamex\n11 Urheiluhenkeä avovesillä T-luokista lisää potkua offshore-kisoihin\n12 Mercury Mark 75 Klassikko\n13 Veneenalainen maailma Saumaton Perämeri\n14 Kipparin lokikirja Linnustajan veneretki, Helsingin lähiluodot\n15 Sipoon Kaunissaari Matkat, satamat\n16 Sea Bella Käytettyä katsomassa\n18 Aqualand 400 Kokemuksia veneestäni\n19 Kuukauden kippari Kalaopas Teemu Hiltunen


IRON MAIDEN - Legacy Of The Beast - Sivu 91 - Imperiumi.net - Messulauta\n22 Marras 2017, 15:47\nNyt vasta sain aikaan tarkistaa tuon ennakko ennakko myyntitilanteen Maidenin kotisivuilta ja permanto näyttäisi olevan loppuunmyyty. Eli ei vissiin tarvitse tänne lähteä, perkele...\n22 Marras 2017, 15:57\nJos kenttälippuja ei todella enää ole perjantaina jäljellä niin saapa sitten olla. Katsomopaikka ei kiinnosta varsinkaan tämän bändin tapauksessa ja viime vuonnahan Maiden nähtiin loistavalla keikalla Hlinnassa.\nOnhan siinä seuraavalla viikolla sitten vielä isompia nimiä Ozzy, Priest, Cooper...\n22 Marras 2017, 16:15\nTuli tuumailtua, että noiden fan clubien, samsungticketsien ja minkälie kautta on varmaankin vain tietty määrä lippuja ja perjantaina virallisen myynnin alkaessa tulee loput myyntiin. Eli yhdeksän aikaan perjantaina sitten F5:sta rämppäämään ja kiroilemaan kun sivut kaatuu.\n22 Marras 2017, 17:13\n90€ lipusta, kyllä on inflaatio iskenyt näihin lujaa. Eikä ne sitä Alex the Greatia kuitenkaan soita, että taitaa olla mun Maidenit nähty. Tulihan tuo AtG sentään kuultua coverbändin toimesta viime vuonna Gongissa.\n22 Marras 2017, 17:57\nTulipahan nyt liityttyä Live Nation Events clubiin, joka maksoi 95 € ja sitä kautta ostettua permantolippu hintaan 100 €\nKaksi viime Suomen keikkaa jäivät väliin, 2013 armeijan ja 2016 lähinnä sijainnin ja oman laiskuuden takia joten nyt on mentävä.\n23 Marras 2017, 08:35\nSabbathman kirjoitti: Onhan siinä seuraavalla viikolla sitten vielä isompia nimiä Ozzy, Priest, Cooper...\n23 Marras 2017, 18:37\nSabbathman kirjoitti: Jos kenttälippuja ei todella enää ole perjantaina jäljellä niin saapa sitten olla. Katsomopaikka ei kiinnosta varsinkaan tämän bändin tapauksessa ja viime vuonnahan Maiden nähtiin loistavalla keikalla Hlinnassa.\nMinä uskaltaisin lyödä vetoa että kunhan tuo keikka on myyty loppuun minuuteissa, julkaistaan toinen keikka.\n23 Marras 2017, 19:40\nEhkä sapattimies tarkoitti, että isoja nimiä verrattuna esim. kotimaisiin lankafestareiden esiintyjiin. Ei kirjaimellisesti Maidenia isompia.\n23 Marras 2017, 20:47\nhex kirjoitti: Minä uskaltaisin lyödä vetoa että kunhan tuo keikka on myyty loppuun minuuteissa, julkaistaan toinen keikka.\nJoo taidan nukkua huomenna onneni ohi. (Klo 9 ihmettelemässä jumittavaa nettiä)\nLasketaan tuon toisen varaan. Mulle kelpaa myös jakkarapaikat mainiosti. Sen verran on mukavia muistoja Jaffa-hallin lehtereiltä 10+ vuotta sitten.\n24 Marras 2017, 09:26\n24 Marras 2017, 09:30\nSabbathman kirjoitti: Pääsin jonolta tilaamaan lippuja tasan klo 9.00 ja valitsin listalta permantoliput mutta systeemi tarjosi sitten vain kaukaisia katsomopaikkoja. Ei voi mitään, antaa olla. Ehkä tulee toinenkin keikka myöhemmin?\nKysymys lienee tuleeko vielä kolmas keikka?\n24 Marras 2017, 09:41\nOho, no tulipas se toinen keikka myyntiin nopeasti, muutamassa minuutissa!\nHex, iso hatunnosto sulle nopeasta infoamisesta! Liput hallussa, kentällä nähdään...\n24 Marras 2017, 10:15\nHiukan hämmentävää, että noin nopeasti myi loppuun näillä riistohinnoilla. Itse tein päätöksen, että tuollaista hintaa en minkään bändin yksittäisestä keikasta maksa. Paitsi ehkä Manowarin (:I). No, hyvä että ihmisillä rahaa riittää ja bisnesmiehetkin ovat varmasti tyytyväisiä. Win-win.\n24 Marras 2017, 10:21\nMr Rami kirjoitti: Hiukan hämmentävää, että noin nopeasti myi loppuun näillä riistohinnoilla. Itse tein päätöksen, että tuollaista hintaa en minkään bändin yksittäisestä keikasta maksa. Paitsi ehkä Manowarin (:I). No, hyvä että ihmisillä rahaa riittää ja bisnesmiehetkin ovat varmasti tyytyväisiä. Win-win.\n80-luvulla bändin tutustuneilla on rahaa käytössä tällaisiin nostalgiatrippeihin.\n24 Marras 2017, 11:18\nhex kirjoitti: 80-luvulla bändin tutustuneilla on rahaa käytössä tällaisiin nostalgiatrippeihin.\nRoger that. Tämä on tietenkin jossain määrin harmillista nuoremman polven kannalta, sillä lippujen hinta määräytyy kysynnän mukaan. Me yli nelikymppiset olemme valmiit maksamaan kohtalaisen isoja summia vanhojen suosikkien näkemisestä. Monella saattaa olla jopa sellainen tilanne, että 1980-luvulla ei ollut rahaa, mutta nyt mennään, maksoi mitä maksoi.\nSen sijaan minä en tällä kertaa maksanut. Iron Maiden on tullut nähtyä jokaisella vuosikymmenellä, 1970-luku pois lukien, joten odotan vuoteen 2020. Varmasti hyvät keikat tiedossa tälläkin kertaa. Halli on aina halli, eikä mikään tuulen tuivertama kenttä tai stadion.\n24 Marras 2017, 11:42\nKyllähän se että kyseessä on areenakeikka yli kymmenen vuoden tauon jälkeen on syy miksi lippu ei tuntunut edes niin hirveän kalliilta. Mistään stadikkakeikasta en tuota olisi ollut valmis maksamaan. Jostain jalka paketissa laulavasta Marilyn Mansonistakin joutui pulittamaan 70 euroa. Levymyynti on nykyään niin vähäistä että tulot täytyy tehdä keikoilla ja krääsämyynnillä.\n24 Marras 2017, 13:46\nPagan Fears kirjoitti: Levymyynti on nykyään niin vähäistä että tulot täytyy tehdä keikoilla ja krääsämyynnillä.\nEntäs "ostin uusimman studiolevyn ja livelevynkin, saanko keikkalipun hieman halvemmalla?" -koodi tai jotain?\n24 Marras 2017, 14:21\nEn valitettavasti. olin tuolloin 12-13 vuotta, ja aika meni lähinnä hiekkalaatikolla neppaillessa:\nNyt kävi niin että liput tuli ostettua Viroon, molempiin Hesoihin, Kroatiaan ja 2x Lontoo. 2018 saa tulla (I know I will...)\n24 Marras 2017, 16:48\nPagan Fears kirjoitti: Kyllähän se että kyseessä on areenakeikka yli kymmenen vuoden tauon jälkeen on syy miksi lippu ei tuntunut edes niin hirveän kalliilta.\nJa varmasti se että ennakkoon mainostettu että setissä runsaasti 80-luvun tuotantoa. Myönnän että itseänikin tässä vaiheessa kiinnosti ekaa kertaa 10 vuoteen lipun ostoon Maidenin keikalle. Kysyntä yllätti myös koska bändi on usein käynyt täällä mutta joidenkin bändien kohdalla mikään ei oikein muuta asioita!\n24 Marras 2017, 18:59\nhex kirjoitti: Etkö ollut Helsingin jäähallissa elokuussa -92? Sieltähän on mutama kappale real Live Onelle tallennettu.\nEt suuria menettänyt. Vuosi 1992 oli Iron Maidenille huonoa aikaa, kuten se oli muillekin perinteisille hevibändeille. Hallissa oli vain 3500 uskollisinta ja meistäkin osa oli paikalla Testamentin takia. IM veti muistaakseni ihan asenteella, mutta ei se silti lähtenyt vanhaan malliin. Ei varsinkaan Testamentin jälkeen. Ja lisäksi alla oli Iron Maidenin uran huonoin levy.\nEt taida olla pelkän Radio Rockissa soivan The Trooperin varassa?\nTästä tuleekin mieleen tarina tosifanista. Olimme IBM:n järkkäämässä tilaisuudessa, jossa Bruce vieraili ns. keynote-puhujana. Firman IT-pomo oli saanut kutsun tapaamaan Dickinsonia puheen jälkeen. Hehkutti meille suureen ääneen: "Jumalauta, pitäisikö kehua että 'Patriot' vedettiin asenteella Helsingin keikalla. Jees, pyydän että vetää 'Patriotin' siellä takahuoneessa". Hetken mietin, onko kyseessä joku unohtamani 1990-luvun mahtibiisi. Sitten tajusin äijän tarkoittaneen biisiä 'The Trooper'.\n24 Marras 2017, 19:31\nOn juu varmasti ja itselläkään ei olisi maksukyky ollut ongelma. Enkä suinkaan halunnut arvostella lipun ostavia, että on tyhmää ostaa noin kalliilla. Lähinnä lipun oston esteeksi muodostui ihan vain henkilökohtaisesta näkövinkkelistä arvioitu taloudellinen sijoitus / tuotto suhde. Jollekin toiselle 90 euroa Iron Maidenista on sopiva hinta, minä taas en arvosta Iron Maidenia noin korkealle. Vastaavasti kuin en esim. arvosta lyijykynää viidenkympin arvioiseksi, kaupan hyllyyn jäisi.\nKaiken kaikkiaan lipun hinta oli jopa selvästi liian matala, kun huomioi sen kuinka nopeasti ensimmäinen konsertti myi loppuun. Tosin kaverin mukaan Norjassa olisi pari vuotta sitten ollut lippu 40€, joten onhan hintakehitys suorastaan ekspotentiaalinen. Keikkapaikasta en kyllä osaa sanoa, oliko joku perunakellari.\n25 Marras 2017, 05:56\nMunamankeli kirjoitti: Et suuria menettänyt. Vuosi 1992 oli Iron Maidenille huonoa aikaa, kuten se oli muillekin perinteisille hevibändeille. Hallissa oli vain 3500 uskollisinta ja meistäkin osa oli paikalla Testamentin takia.\nEn kyllä tiedä miksi yleisömäärä olisi mikään mittari siitä oliko joku keikka hyvä vai huono? Itse olen nähnyt paljon huippukeikkoja pienemmissäkin saleissa eikä minua ainakaan ole vajaat salit haitanneet. Muutenkin tuo 90-luvun alkupuolisko oli syvän taloudellisen laman aikaa Suomessa, mm. Pink Floyd joutui niinä vuosina perumaan keikkansa huonon lipunmyynnin vuoksi.\n25 Marras 2017, 09:57\nKaikkea ei edes lama selitä, vaan ikävästi sekin että aikansa kutakin. Vai miksi Metallica, Pantera, Megadeth yms pärjäsivät jäähallikeikoilla parhaiten silloin kun mm. Iron Maidenillä ja vastaavilla oli ongelmia saada edes Kulttuuritalo täyteen?\n25 Marras 2017, 11:20\noutofthedungeon kirjoitti: ...Vai miksi Metallica, Pantera, Megadeth yms pärjäsivät jäähallikeikoilla parhaiten silloin kun mm. Iron Maidenillä ja vastaavilla oli ongelmia saada edes Kulttuuritalo täyteen?\nMaidenhan keikkaili Kulttuuritalolla ainoastaan silloin kuin laulajana yritteli joku nobody...\nMuutenkaan en ymmärrä pointtiasi, samana vuonna kuin Iron Maiden (+ Testament) veti jäähalliin 3500 henkeä sai Megadeth (+ Pantera) paikanpäälle 3000 henkeä, vaikka niillä oli oikea hittilevy juurikin julkaistuna.\n25 Marras 2017, 17:15\nhex kirjoitti: En kyllä tiedä miksi yleisömäärä olisi mikään mittari siitä oliko joku keikka hyvä vai huono? Itse olen nähnyt paljon huippukeikkoja pienemmissäkin saleissa eikä minua ainakaan ole vajaat salit haitanneet. Muutenkin tuo 90-luvun alkupuolisko oli syvän taloudellisen laman aikaa Suomessa, mm. Pink Floyd joutui niinä vuosina perumaan keikkansa huonon lipunmyynnin vuoksi.\nSanoinko että keikka oli huono yleisömäärän takia? En. Sanoin että vetivät "ihan asenteella, mutta ei se silti lähtenyt vanhaan malliin." Edelliset keikat kun olivat Seventh Son -kiertueelta, jonka näin sekä jäähallissa että Doningtonissa, jotka molemmat olivat aivan toista luokkaa. Bändi liekeissä, Bruce edelleen täysillä mukana ja alla ehkä IM:n paras levy koskaan. Lämppärinä paukutti uransa huipulla porskuttava Helloween, joten ei mikään helppo paikka edes Iron Maidenille. No, Englannissa IM oli jo etukäteen voittaja, vaikka lämppärinä hääri koko kaarti Helloweenista Kissiin.\nSiihen nähden vuoden 1992 keikka oli eloonjäämiskamppailua ja muniin puhaltelua. Brucella oli tuolloin omat aikeensa, tuore levy aivan luokaton ja niin edespäin. Maailmalla puhalsi uudet tuulet, joista IM ei saanut kiinni millään. Eikä ollut ainoa. Rob Halford puki päälleen shortsit ja alkoi tehdä Alt-metallia tai miksi sitä nyt kutsuisi. Voisihan tuohon vielä lisätä Janick Gersin vaan antaa olla...\nPink Floyd vuonna 1994 on surkuhupaisa tarina. Mullakin oli liput olympiastadionille. Myynti tyssäsi jossain 10000 kohdalla. Keikka peruttiin ja lippurahat palautettiin, mutta noin 20-30 FIM käsittelymaksu jäi Lippupalvelulle. Muutama vuosi myöhemmin PF olisi myynyt monta iltaa putkeen. Viimeistään tuossa kohdin tajusin, että jengillä on rahat oikeasti aivan finaalissa. Ei se mitään jos muutama IM keikka jää välistä, ne tulevat kuin joulupukki, joka vuosi. Mutta Pink Floyd oli jo tuolloin harvinaista herkkua. Jäi viimeiseksi mahdollisuudeksi. Muistaakseni kiertue ylsi Köpikseen ja siinä se.\nJa joo, olen nähnyt Faith No More vuonna 1990 Lepakossa, jossa ei monta sataa fania ollut, mutta silti keikka on eräs parhaista näkemistäni. Huonoin koskaan näkemäni keikka oli Mötley Crüe loppuunmyydyllä areenakeikalla pari vuotta sitten. Että se niistä yleisömääristä\nAi niin, ja suhtessa pienin näkemäni keikka vs. artistin maine oli Bruce Dickinson (feat. Adrian Smith) Uudenkaupungin kylpylähotellissa. Yleisöä sata ja kaksi, mutta keikka hyvä. Tästä on omat tarinansa, mutta enpä nyt jaksa toistaa niitä tähän. Salin seinällä oli julisteita tyyliin Tauski ja Eini.\nViimeksi muokannut Munamankeli, 26 Marras 2017, 10:17. Yhteensä muokattu 1 kertaa.


Rotuesittelyssä: Dobermanni - Lifestyle - MTV.fi\nLifestyle > Koti Julkaistu 01.10.2010 10:21 (Päivitetty 01.02.2013 14:52)\nDobermannin ansioluettelosta käy ilmi, että koira on temperamenttinen, mutta jalo – poliisikoiranakin käytetty piirrettyjen pahis.\nTiedä häntä, mutta nimeni saa monet kavahtamaan kauhusta! Toki olen itsevarma ja peloton – sepä pelottaa monia. Ja ehkäpä dobermanni on liian usein ollut pahiksen roolissa kaikissa piirretyissä? Perusolemukseltani olen kuitenkin ystävällisen rauhallinen ja kiinnyn perheeseeni. Tärkeää onkin, että minulla on eloisa temperamentti ja ärsytyskynnykseni tulee olla kohtuullisen korkea. Toimintakyky, ohjattavuus, rohkeus ja kovuus ovat myös toivottavia ominaisuuksia. Olen erittäin aktiivinen palveluskoira ja tarvitsen runsaasti liikuntaa ja aktiviteetteja!\nOlen suojelukoira! Rotuni luotiin 1860-luvulla Saksassa risteyttämällä luultavasti muun muassa saksanpaimenkoiria, rottweilereita, pinsereitä ja beaucenpaimenkoiria. Tämän sekoituksen alkuunpanija oli saksalainen Louis Dobermann. Perimätiedon mukaan hän oli veronkantaja, ulosottomies ja siinä sivussa kaupungin koirarankkuri. Hän päätti kehitellä vartiokoiran, joka pystyisi toimimaan kaikissa mahdollisissa eteentulevissa tilanteissa. Myöhemmin rotuuni risteytettiin vielä englanninvinttikoiraa ja manchesterinterrieriä, ja entinen äärimmäisen aggressiivisuus jalostettiin pois.\nMinulla on monta titteliä: olen seura-, suojelu- ja palveluskoira, peloton piha- ja kotikoira. Rotuani on käytetty poliisikoirana ja petoeläinmetsästyksessä. Minut tunnustettiin virallisesti poliisikoiraksi jo tämän vuosisadan alussa – olenhan lihaksikas ja vahvarakenteinen koira, joka voimakkuudestaan huolimatta on linjoiltaan jalo ja tyylikäs.\nPainotankin olevani muodoltani lihaksikas, takaosani varsinkin. Myös rintakehäni aiheuttaa kateutta, onhan se vahva ja laaja. Sikaniskaksikin sanovat, kun se on aika paksuhko. Pääni on voimakas, kuono pitkähkö, korvat ovat keskikokoiset ja katse valpas. Säkäkorkeus uroksilla on 68–72 senttimetriä ja naarailla 63–68. Väritykseni on musta tai ruskea, selvästi erottuvilla ruosteenpunaisilla merkeillä. Lyhyessä turkissa alusvillaa ei ole. Tassut ovat melko isohkot. HUOM! Häntääni eikä korviani saa enää typistää!\nPoliisit ja ne, joilla riittää lihaksia pitelemään minua!\nLähde: Wikipedia, Kennelliitto\nTaSa: Tämä on Suomen paras paikka asua Itella: Suuri enemmistö suomalaisista haluaa mainospostia kotiinsa


Etusivu > Tuotteet ja palvelut > Maahanmuuttajat ja kotoutuminen > Maahanmuuttajat väestössä > Ulkomaan kansalaiset\nSuomessa asuvien ulkomaan kansalaisten määrä oli lähes 279 000 vuonna 2020, ja ylivoimaisesti suurin kansalaisuusryhmä olivat Viron kansalaiset. Tältä sivulta löydät tietoa väestöstä kansalaisuuden mukaan. Sivulla tarkastellaan erityisesti ulkomaan kansalaisia väestössä sekä tämän ryhmän kokoa, ikärakennetta ja sukupuolijakaumaa. Eri aiheita löydät alla olevilta välilehdiltä. Klikkaamalla kuvioita suuremmaksi löydät lisävalintoja (esim. kopioitava kuva, näytä taulukkona, jne.).\nKlikkaamalla kuviota löydät lisää selausvalintoja eri kansalaisuuksien mukaan.\nSuomessa asui vuoden 2020 lopussa lähes 279 000 ulkomaan kansalaista. Ulkomaan kansalaisten määrä kasvoi edellisvuodesta lähes 11 300 henkilöllä, eli 4,2 prosenttia. Ulkomaan kansalaisten osuus oli vuoden lopussa 5 prosenttia koko väestöstä.\nVuoden 2020 lopussa Suomessa asui noin 180 eri ulkomaan kansalaisuusryhmää, joista ylivoimaisesti suurin ryhmä olivat Viron kansalaiset. Toiseksi eniten Suomessa asuu Venäjän kansalaisia ja kolmanneksi eniten Irakin kansalaisia. Seuraavana kansalaisuustilastossa ovat kiinalaiset, ruotsalaiset thaimaalaiset, intialaiset ja afganistanilaiset. Muiden ryhmien määrät jäävät alle seitsemän tuhannen.\nAlla olevista kuvioista löydät tietoja ulkomaan kansalaisten ikärakenteesta: lasten, työikäisten ja eläkeläisten osuudet eri kansalaisuusryhmissä sekä väestöpyramideja. Lisää maahanmuuttajataustaisen väestön ikärakenteesta täällä.\nAlla olevassa kuviossa esitetään miesten osuus (%) eri kansalaisuusryhmissä. Lisätietoa maahanmuuttajataustaisen väestön sukupuolijakaumasta täällä.


Turvallisia kuljetuksia, sujuvia nostoja | Savon XPress\nTurvallisia kuljetuksia, sujuvia nostoja\nAutonkuljettaja Tuukka Tiihonen (vas.) ja yrittäjä Tero Tiihonen hoitavat isot ja pienet kuljetukset ja nostot aina sopivalla kalustolla.\nKuljetus Tero Tiihonen Oy:n monipuolinen kalusto sopii niin isoihin rakennusalan kuljetuksiin kuin veneiden nostoon ja siirtelyyn. Palvelua täydentävät nosturikuorma-autot, vaihtolavat ja pakettiauto.\nAsianmukainen kalusto ja osaavat kuljettajat takaavat onnistuneet ja turvalliset kuljetukset ja nostot. Kuljetus Tero Tiihonen Oy tarjoaa monipuolisia kuljetuspalveluja erilaisiin asiakastarpeisiin ja niin isojen kuin pientenkin kokonaisuuksien siirtelyihin ja nostoihin.\n– Ison moduuliyhdistelmän maksimipituus on 25 metriä, auton paino on 40 tonnia ja kokonaismassa 76 tonnia. Tällaisella autolla voidaan tehdä todella isojakin kuljetuksia, ja 18 tonnia nostavalla nosturilla voidaan nostaa painavien rakennuselementtien lisäksi esimerkiksi isoja veneitä, grillauskatoksia tai aittoja, yrittäjä Tero Tiihonen kertoo.\nKalustoa eri kohteisiin\nTiihosen kalustoon kuuluu lisäksi kolme nosturikuorma-autoa, vaihtolavoja, pakettiauto sekä täysperävaunu, jota myös vuokrataan.\nPienemmässä kuorma-autossa on 12 tonnimetrin kappaletavaranosturi ja 20 tonnin vaihtolavalaite. Isommissa kuorma-autoissa on 100 tonnimetrin nosturit sekä jibi, avolava ja vetovarustus. Yritys tekee myös kaivutöitä viiden tonnin kaivurilla.\n– Asiakkaitamme ovat esimerkiksi rakennusliikkeet, kunnat ja yksityiset pääasiassa Kuopion talousalueella. Palvelemme asiakkaitamme tarpeiden ja toiveiden mukaan, luotettavasti ja ammattitaitoisesti, Tiihonen sanoo.\nTero Tiihonen Oy\nMaaherrankatu 29 – 31 C 64, 70100 Kuopio\npuh. 044 280 3325\nPreviousKauppakatu 25–27 tarjoaa makuja ja menoiltoja\nNextAtlas on palannut!


Rajoitteet kropassa vai omassa päässä? | Respecta Oy\nAhaa-elämyksen ja onnistuneiden kokemusten tuottaminen on käytönohjauksen tärkeä tavoite. Ammattilaisen opastuksella hankitaan pystyvyyden kokemuksia ja itsevarmuutta sekä herätellään halua kokeilla ja kehittää.\nUutinen - 26 Helmikuu 2018 10:29\nRajoitteet kropassa vai omassa päässä?\n”En minä kuitenkaan pysty!” Tähän lamauttavaan ajatukseen on toimintaterapeutti Annu Voipio törmännyt toistuvasti uransa aikana. Moni arkea helpottava apuväline päätyy kaappiin pölyttymään oman pystyvyyden epäilyn tai epäonnistuneen kokeilun vuoksi.\nKun ihminen on menettänyt toimintakyvyn raajassaan, tyypillinen ajatus on, että koska en pysty tekemään asioita samalla tavalla kuin ennen, en pysty mihinkään. Pystyvyyden tunne ja identiteetti on rakennettava uudelleen kokeilujen ja onnistumisen kokemusten kautta.\n”Epäonnistuminen on inhottava tunne. Jos vaikkapa pukeutuminen ei toimintakyvyn heiketessä onnistu, saadaan nopeasti kokemuksia ’en saa edes housuja jalkaan, en pysty pukeutumaan’. On vaikea kuvitella miten saman asian voisi tehdä eri tavalla tai apuvälineen avulla. Monesti ihminen sopeutuu tekemättömyyteen”, kertoo Annu Voipio Respectasta.\nAnnu Voipion kokemuksen mukaan 80/20 sääntö pätee myös apuvälineiden hyödyntämiseen. 80 prosenttia apuvälineistä käytetään aktiivisesti ja 20 prosenttia jää vajaalle käytölle tai kokonaan käyttämättä, kun käyttäjä ei osaa hyödyntää apuvälineen ominaisuuksia tai käyttää sitä omaan tarpeeseen sopivalla tavalla. Varovaisuus ja rajoitteet ovat monesti vain omassa päässä. Siksi ohjauksella ja opastuksella on hänen mukaansa tärkeä rooli apuvälineen hankinnassa.\n”Ahaa-elämyksen ja onnistuneiden kokemusten tuottaminen on käytönohjauksen tärkeä tavoite. Ammattilaisen opastuksella hankitaan pystyvyyden kokemuksia ja itsevarmuutta sekä herätellään halua kokeilla ja kehittää. On monta tapaa tehdä asioita ja itselle sopivan tavan löytäminen vaatii kokeilua.”\nKokeilemalla onnistumisen elämyksiä\nUsein apuvälineen käyttäjä tarvitsee ohjeiden ja vinkkien lisäksi konkreettista käytön kokeilua ja oivalluksia apuvälineen toiminnasta. Ammattilaisen tulisi kuunnella herkällä korvalla, mitä asiakas oikeastaan kertoo apuvälineistä ja omasta arjestaan. Samalla tulee käytyä tavoitteet läpi: mitä varten apuväline on olemassa?\n”Monet sanovat, että tämä apuväline vaikuttaa ihan fiksulta, mutta löytääkö asiakas oikeasti arjestaan hetkiä, jolloin apuvälinettä tulisi käytettyä? Kuinka usein tällaisia tilanteita on? Eli tarvitaanko oikeasti vasemman käden kuorimaveitsi vai tuleeko syötyä pakastevihanneksia? Teoriassa apuväline voi kuulostaa hyvältä ja toimivalta, mutta vasta käyttökokemus auttaa miettimään hyödyllisyyttä omassa elämässä”, kertoo Annu Voipio.\nApuvälineen käytön opettelun lisäksi uudenlaiset liikemallit ja puolierot vaativat lihasten harjoittamista.\n”Luovutuksen yhteydessä olisi hyvä käydä läpi ja kokeilla apuvälineen käyttöä. Lisäksi olisi hyvä aina varmistaa, että apuvälineen käyttäjä tietää mihin tarkoitukseen apuväline on tarkoitettu ja mitä sillä haetaan. Jos apuvälineeseen on saatu maksusitoumuksen julkiselta sektorilta, lähettävän tahon ja Respectan kirjaamat tiedot voi tarkistaa Omakannasta.”\n1 Joulukuu 2017 13:49\n1 Joulukuu 2017 13:39\nKuka hyötyy liukulakanoista?\nHoitohenkilökunta miettii liukulakanoiden hankintaa hoitotyön kuormituksen ja ergonomian näkökulmasta. Laitospesula miettii lakanahankintaa pesuprosessin ja pesusyklien määrään kannalta ja hankinta tarkastelee hankintahintaa ja kokonaiskustannuksia. Potilaan tai käyttäjän kannalta tärkeitä tekijöitä taas ovat omatoimisuus, itsenäisyys ja mukavuus.\n17 Tammikuu 2017 08:44\nSähköpyörätuolin on vastattava arjen haasteisiin\nSähköpyörätuolin käyttäjät tarvitsevat yksilöllisen ratkaisun istumiseen ja liikkumiseen, sillä jokaisen keho ja tarpeet ovat erilaiset. Käyttäjä tarvitsee yleensä apua ja tukea arjessaan, minkä vuoksi hänen on pystyttävä luottamaan apuvälineeseen. Yhtä tärkeä kuin itse tuote on työskentely käyttäjän kanssa, ammattitaitoinen sovitus ja tuotteen räätälöinti.\n9 Elokuu 2016 14:02\nFunktionaalisella liukulakanalla hyvinvointia hoitotyöhön\nHoitajat kokevat funktionaaliset liukulakanat fyysisesti vähemmän kuormittaviksi perinteisiin liukulakanoihin verrattuna. 70 prosenttia hoitajista kokee, että funktionaalista liukulakanaa on helpompi käyttää kuin perinteistä liukulakanaa, selviää Turun ammattikorkeakoulussa tehdystä opinnäytetyöstä.


Surun tarina - Tampereen Kulttuuripaja Virta\nEtusivu > Surun tarina\n12.10.2021 — kokemuksia pajalta\n”Kulttuuripajasta tuli paikka, jonne en mennyt vain silloin kun minulla oli hyvä olla. Päinvastoin siitä tuli myös paikka, jonne lähdin siksi koska minulla oli paha olla.”\nHei. Nimeni on Suru ja kerron teille nyt kappaleen tarinaani, niiltä osin kuin sen pystyn teille sanoittamaan. Minulla on pitkä sairaushistoria mielenterveysongelmien parissa. Vuosien aikana olen saanut vaihtelevasti hoitoa eri paikkakunnilla, ja hoitopaikkoja sekä eri nimikkeillä kulkevien ammattilaisten vastaanottoja onkin kertynyt jo melkoinen lista, joka alkaa koulupsykologin luota. Sieltä siirryin mielenterveystoimiston palveluihin. Olen ollut ryhmä- ja yksilöpsykoterapiassa eri viitekehyksillä sekä tuetun asumisen piirissä aiemmin, ja tälläkin hetkellä. Minulla on takana useita pidempiä ja lyhyempiä jaksoja sairaalassa ja päiväsairaalassa, ja olen saanut toimintaterapiaakin. Mukaan mahtuu myös yksi vuosi sosiaaliseksi kuntoutukseksi tarkoitettua viikoittaista nuortenryhmää.\nKaipuu turvalliseen ja hyväksyvään yhteisöön\nKulttuuripaja Virrassa käväisin hakemassa esitteen jo pari vuotta ennen kuin sinne lopulta päädyin. Esitteen haettuani elämä heitti minut hetkeksi pois Pirkanmaalta, mutta paja jäi mieleeni. Kulttuuripajalle hakeutuminen olikin osa suunnitelmaani, kun tuli aika muuttaa takaisin. Kulttuuripaja Virran tarjoama mahdollisuus ystäviin, ihmiskontakteihin ja kulttuurin harrastamiseen säilyi mielessäni edustaen hiljaista mahdollisuutta toivoon.\nmuodostua minulle tärkeä,\narkea rytmittävä paikka.\nOlen ollut yksinäinen koko elämäni ja ulkopuolisuuden tunne on aina asunut minussa vahvana. Minulla ei ollut vuosikausiin harrastuksia eikä ystäviä tietokoneverkon ulkopuolella. En ollut kokenut juurikaan yhteisöllisyyttä, vaikka kaipuuni ihmisten luo oli aina ollut vahva. Kulttuuripajalle hakeutuessani kaipasin ympärilleni yhteisöä, elämää kotini seinien ja omien suojamuurieni ulkopuolella. Tarvitsin turvaa ja toisia ihmisiä, mutta en vain pystynyt hakeutumaan muiden seuraan. Kaipasin ympäristöä, jossa voisin harrastaa oireistani huolimatta, sekä paljon apua ja kannustusta jaksaakseni ja pystyäkseni pysymään mukana toiminnassa.\nAloittaessani kulttuuripajalla huomasin ensin palaavani takaisin rooliin, jota olin esittänyt ihmisten parissa vuosikaudet uudestaan ja uudestaan: olin reipas, hauska ja pärjäävä. Kesti kauan ennen kuin ikirouta ympärilläni alkoi sulaa, mutta hiljalleen pajan lämpö alkoi kiertyä ympärilleni. Olin hämmästynyt, kun huomasin saavani tukea muilta pajalaisilta. Sain jopa halauksen vaikeana aikana ihmiseltä, johon olin vasta tutustunut. Minulle kerrottiin, ettei minun tarvinnut piilottaa oloani, oli ok, että oli paha olla. Muut ymmärsivät. Kulttuuripajasta alkoi muodostua minulle tärkeä, arkea rytmittävä paikka.\nPajalla tulen nähdyksi\n”Olen kerta toisensa jälkeen huomannut tulleeni unohdetuksi mielenterveystoimiston työntekijöiden taholta. Minua on kohdeltu epäasiallisesti ja on tuntunut loukkaavalta, ettei hätääni ole nähty eikä kuultu. Tämän vastapainona on ollut Kulttuuripaja Virta.”\nKoen, että minun on ollut vaikeaa saada hoitoa Tampereella. Olen kerta toisensa jälkeen huomannut tulleeni unohdetuksi mielenterveystoimiston työntekijöiden taholta. Minua on kohdeltu epäasiallisesti ja on tuntunut loukkaavalta, ettei hätääni ole nähty eikä kuultu. Olen joutunut olemaan yhteydessä potilasasiamieheen useita kertoja vain hoitoa saadakseni, ja oloni on ollut todella epätoivoinen hoitoonpääsyni viivästyessä kohtuuttomasti. Minulle on tullut tunne, ettei terveyteni ole ollut tärkeää mielenterveystoimiston työntekijöille. Tämän vastapainona on ollut Kulttuuripaja Virta, sen yhteisö ja työntekijät. He ovat väsymättä kannustaneet, kuunnelleet ja neuvoneet yhä uudestaan ja uudestaan. Olen saanut heiltä tukea kaikkein kamalimpinakin aikoina.\nJos jouduin lähtemään\nryhmästä kesken kaiken\ntakaisintulostani ei kukaan\nKulttuuripajasta tuli paikka, jonne en mennyt vain silloin kun minulla oli hyvä olla. Päinvastoin siitä tuli myös paikka, jonne lähdin siksi koska minulla oli paha olla. Vaihtoehtona olisi ollut jäädä kotiin valelemaan sieluni uudella kerroksella itseinhoa ja kelpaamattomuutta. Joskus, kun matkalla bussissa huomasin paniikkikohtauksen yrittävän vyöryä ylitseni, kerroin itselleni: “Kestä vielä hetki, kohta ollaan pajalla. Pajalla saadaan apua.” Naulakoille saapuessani tuttu pajalainen tervehti minua ystävällisesti ja aloin rauhoittua. Toisina päivinä menin suoraan rentoutushuoneeseen vain rauhoittumaan, ehkä vaihtamaan muutaman sanan työntekijän kanssa. Joskus menin istumaan hiljaa yhteisen oleskelutilan nurkkaan, kuuntelemaan muiden tarinoita ja naurua. Jos aloin hiljaa itkeä, minulle ojennettiin nenäliina ja kysyttiin, olenko kunnossa. Joku saattoi sanoa jotain ystävällistä tai hymyillä rohkaisevasti. Jos jouduin lähtemään ryhmästä kesken kaiken sivummalle rauhoittumaan, takaisintulostani ei kukaan tehnyt numeroa.\nPajalla tulen nähdyksi. Siellä saan esittää mielipiteitä ja ideoita, ja niihin myös tartutaan, niitä kuunnellaan. Olen kokenut pajalla erikoislaatuista hyväksyntää. Sellaista radikaalia hyvää tahtoa, jota en ole kokenut missään muualla. Minun on ollut aina vaikeaa luottaa ihmisiin, mutta kulttuuripajalla luotto on alkanut hiljalleen kasvaa. Minusta tuntuu, että paja on minulle kaipaamani mahdollisuus hiljalleen eheytyä ja kasvaa omaksi itsekseni osana yhteisöä. Pajalla hyväksyvä, turvallinen ilmapiiri rauhoittaa satutettuja sieluja. Kulttuuripajasta tekee erityisen juuri mahdollisuus turvalliseen, hyväksyvään yhteisöön. Pajalla ei kuulemma voi epäonnistua, niin vaikeaa kuin se minun on vieläkin uskoa. Siitä huolimatta olen saanut huomata sen olevan totta.\nPajalla saan tukea, mutten ole potilas\nMonet hoitomuodot kuten päiväsairaala tai erilaiset ryhmät voivat tarjota yhteisöllisyyden tunnetta, mutta se on vain hetkellistä. Useimmiten ryhmät päättyvät muutamissa viikoissa ja sitten on taas yksin. Lisäksi keskustelu niissä keskittyy mielenterveyteen ja ongelmiin. Olen itse jopa kieltäytynyt päiväsairaalajaksosta, sillä koin, että kulttuuripajatoiminnan jatkuvuuden antama turva ja yhteisö oli minulle parempi vaihtoehto, kuin muutaman viikon intensiivijakso päiväsairaalassa.\nKulttuuripaja antaa mahdollisuuden olla mielenterveysongelmainen ja silti harrastaa ja osata asioita. Siellä et olekaan potilas, vaikka vaikeutesi otetaan huomioon ja sinua tuetaan jokaisella askeleella niin paljon, kuin vain resursseja ja aikaa riittää. Paja on antanut mahdollisuuden palata vanhojen, rakkaiden harrastusten pariin. Sellaisten, joiden jo luulin ongelmieni takia olevan mennyttä elämää. Olenkin alkanut harrastaa kulttuuria jälleen myös kotona, ja kehittää uusia taitoja, joita minulla ei aiemmin ole ollut rohkeutta opetella. Se on luonut innostuneisuuden ja onnistumisen kokemuksia ja paljon iloa, mikä on minulle todella tärkeää.\nPajalla voin jakaa vaikeita tunteita vertaisten kanssa\nOn ihanaa tavata muita,\njoiden kanssa jakaa noita\nvaikeita tunteita, sillä he\noikeasti tietävät, mistä puhun.\nKulttuuripajan vertaisuus on osoittautunut minulle olennaiseksi osaksi toimintaa. Siellä olen ensimmäisen kerran tavannut ihmisiä, joilla on samankaltaisia kokemuksia elämästä kuin itselläni. Ihmisiä, jotka ovat samankaltaisessa tilanteessa, käyneet samansuuntaista matkaa. On ihanaa tavata muita, joiden kanssa jakaa noita vaikeita tunteita, sillä he oikeasti tietävät, mistä puhun. Se normalisoi omaa kokemusta ja häivyttää häpeää, kun huomaa, että toisetkin ovat kokeneet samaa. Pajalla ei tarvitse olla vertaisohjaaja voidakseen kokea olevansa merkityksellinen yhteisön jäsen.\nItselläni ei ole ollut töiden tai opiskelujen kautta mahdollisuutta etsiä paikkaani yhteiskunnassa. Kulttuuripajalla saan kuitenkin osallistua niin paljon kuin haluan. Minua kannustetaan osallistumaan ryhmissä oman jaksamiseni puitteissa, ottamaan rohkeasti uusia rooleja ja käyttämään taitojani. Se antaa tunteen siitä, että voin tehdä jotain hyödyllistä ja hyvää myös muiden eteen. Että voin olla tarpeeksi hyvä johonkin, vaikka taitoni eivät olekaan juuri aloittelijaa kummempia. Pajalla taitoni riittävät. Olen huomannut hiljalleen rohkaistuneeni pajalla käymisen aikana. Itselleen armottoman ja kovin kriittisen Surun päähän on alkanut hiipiä ajatus siitä, että mitä jos se mitä teen todella voisi riittää. Mitä jos taitoni ovatkin tarpeeksi hyvät. Syytän tästä eriskummallisesta toivon ilmentymästä kulttuuripajalla saamaani kannustusta. Yhteisön lämpöinen hyväksyntä alkaa hiljalleen muuttaa ihmistä tavoilla, joita terapia yksin ei voi saavuttaa.\nKulttuuripajalla olen myös oppinut vastaanottamaan apua – jopa pyytämään sitä. En ole pärjännyt pitkään aikaan siten kuin olen esittänyt pärjääväni. Kulttuuripajalla en ole enää jaksanut yrittää piilotella sitä, minun ei ole tarvinnut. Vaikka vieläkin tekee mieli pitää itseään piilossa, ja olen vasta polkuni alussa siinä mitä tulee ihmisten tukeen ja hyvyyteen luottamiseen, pajalla olen ottanut isoja askeleita eteenpäin etenkin, kun mietitään koko pitkää hoitohistoriaani. Kulttuuripaja Virta on ollut minun matkallani todella merkityksellinen, enkä ole sieltä häviämässä minnekään. Taukojen aikana kaipaan takaisin pajalle ryhmien ja tuttujen ihmisten pariin. Hiljalleen ulkopuolisuuden tunne alkaa hälvetä ja päässä kolkuttelee uusia, vielä kovin vieraita ja epävarmoja tunteita ja ajatuksia:\n“Ehkä minä voin kuulua tänne. Ehkä minä uskallan antaa itseni kuulua tänne.\nTäällä on hyvä olla.”


Kansliapäällikkökohu paisuu - onko kyse savustusoperaatiosta? | Politiikkaradio | Radio | Areena | yle.fi\nKansliapäällikkökohu paisuu - onko kyse savustusoperaatiosta? | Politiikkaradio\nKansliapäällikkökohu paisuu - onko kyse savustusoperaatiosta?\nEntisen puolustusministerin Stefan Wallinin (r) mukaan puolustusministerin pitkäaikaisen kansliapäällikön Arto Rädyn vaihtaminen näyttää savustusoperaatiolta.\n”Tämä on hyvinkin erikoinen operaatio. Kansliapäällikkö joka osaa asiansa erittäin hyvin, on toiminut sekä Suomessa että kansainvälisesti tavalla, joka herättää erittäin suurta luottamusta, uskomaton kontaktiverkosto, laaja perspektiivi, niin häntä ollaan nyt sitten savustamassa ulos.”\n”Tämä tapa, jolla nyt ollaan savustamassa ulos erittäin arvostettua ja pätevää ja sopivaa Arto Rätyä, niin en hyväksy tätä prosessia”, sanoi Wallin Politiikkaradiossa.\nWallinin mukaan puolustusministeri Jussi Niinistö (ps) ei voi olla kertomatta julkisuuteen kansliapäällikkönimityksen perusteluja.\n”Kiinnostuneena odotan kyllä miniasteri Niinistön perusteluja. Hän ei voi olla kertomatta niistä julkisuuteen, koska tämä asia on saanut sellaiset piirteet, että se on jo ikään kuin yleisessä intressissä oleva asia. Kyllä ministeri Niinistö on meille selityksen velkaa”, sanoi Wallin.\nMyös eduskunnan varapuhemies Mauri Pekkarinen peräänkuuluttaa julkisuuteen kansliapäällikön nimityksen perusteluja. Pekkarisen mukaan perustelut täytyy kertoa etukäteen.\n”Tässä on pieni paradoksi siinä, että etukäteen ei kerrota, ministeri ei kerro, tai ylipäänsä ei kerrota niistä perusteista, millä ollaan nyt ratkaisua tekemässä. Ja sitten kun ratkaisu on tehty, niin sen jälkeen niitten perustelujen julki kertominen on tavallaan passée, vähän niin kuin jo ohi ja myöhäistä.”\n”Vähän erikoiselta näyttää, kun ei perusteluja ole ulos kerrottu”, sanoo Pekkarinen.\nWallinin mukana asia on herättänyt jo niin paljon kysymyksiä, että koko hallituksen on otettava siihen kantaa.\n”Tästä on tulossa koko hallituksen kysymys. Tämä ei ole pelkästään puolustusministeriön tai puolustusministerin henkilökohtainen juttu, vaan koko hallituksen asia”, sanoo Wallin.\nti 8.9.2015 12.30 • Yle Puhe\nPutinin Venäjä – nykymeno, kiristyminen, romahdus vai liennytys? 1 h 1 min 8 tuntia sitten