Kotisiivooja, Tampere, Nordic Henkilöstöpalvelut Oy\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1236508\nEtsimme asiakasyrityksellemme kotisiivoojaa Tampereelle\nTyötä on tarjolla asiakkaan tarpeen mukaan 7,5-37,5 h/vko ja työaika sijoittuu arkisin klo 7-18 välille. Työtehtävät ovat monipuolisia kotien ylläpitosiivoustehtäviä. Tehtävässä on kiinteistöpalvelualan työehtosopimuksen mukainen palkkaus.\nTehtävässä edellytetään ajokorttia, sillä kohteet vaihtelevat päivän aikana Tampereella ja lähialueilla. Työtä tehdään yhdessä parin kanssa. Työntekijältä toivotaan hyvää asennetta työtä kohtaan, huolellista ja tarkkaa työn jälkeä sekä reipasta työotetta. Eduksi katsotaan aiempi siivouskokemus.\nMikäli koet olevasi etsimämme työntekijä, niin lähetäthän hakemuksesi sähköisen hakujärjestelmämme kautta. Aloitamme haastattelut jo hakuajan aikana ja paikka täytetään sopivan työntekijän löydyttyä.\nKatso myös avoinna olevat muut työpaikkamme nordic.fi ja jätä hakemuksesi. Jos et löytänyt tällä kertaa mitään itsellesi sopivaa, jätä hakemuksesi niin olemme sinuun yhteyksissa juuri sinulle sopivan työpaikan ilmaantuessa.


Poliisin mukaan turvavälit eivät toteutuneet Turussa koronarajoituksia vastustavissa mielenosoituksissa – ihmisiä käskettiin poistumaan paikalta | Uutissuomalainen | Itä-Savo\nUutissuomalainen 27.3.2021 11:32\nPoliisin mukaan turvavälit eivät toteutuneet Turussa koronarajoituksia vastustavissa mielenosoituksissa – ihmisiä käskettiin poistumaan paikalta\nMielenosoituksilla vastustetaan rajoituksia, joilla on tarkoitus hillitä koronaepidemiaa. Antti Aimo-Koivisto / LEHTIKUVA\nElina Korkee, Johanna Latvala, Iiro-Matti Nieminen / STT\nLounais-Suomen poliisi kertoo Twitterissä , että turvavälit eivät enää toteutuneet Turussa koronarajoituksia vastustavissa mielenosoituksissa, joten poliisi käski läsnäolijoita poistumaan paikalta. Poliisin mukaan mielenosoittajat olivat tuolloin siirtyneet Tuomiokirkkotorilta Yliopistonkadun kävelyosuudelle.\n– Siinä matkallakaan eivät ihan turvavälit toteutuneet. Viimeistään siinä vaiheessa, kun he pääsivät Yliopistonkadulle, oli sen verran väki pakkautunut eivätkä turvavälit toteutuneet, että poliisi kehotti ihmisiä poistumaan, kertoi Lounais-Suomen poliisin viestintäpäällikkö Anna Saarenoja STT:lle päivällä hieman ennen kello neljää.\nLounais-Suomen poliisi tviittasi kello 16:n jälkeen, että tilanne Yliopistonkadulla on päättynyt.\n– Näkyvällä valvonnalla poliisi varmistaa yhä, että Turun keskustan alueella noudatetaan kokoontumisrajoituksia, tviitissä sanottiin.\nPoliisin arvion mukaan mielenosoituksiin osallistui noin 150 ihmistä.\nPoliisi kertoi ottaneensa kiinni kaksi ihmistä Yliopistonkadulla. Poliisin mukaan henkilöt eivät noudattaneet poliisin poistumiskäskyä. Kiinniottojen perusteena oli yleisen järjestyksen ja turvallisuuden ylläpitäminen, poliisi tviittasi .\nMielenosoitukset alkoivat Tuomiokirkkotorilla, missä pidettiin puheita. Poliisin mukaan Tuomiokirkkotorilla rajoituksia noudatettiin pääsääntöisesti hyvin ja tilanne oli rauhallinen.\nHelsingin mielenosoituksista tehty rikosilmoitus\nViime lauantaina Helsingissä järjestettiin koronarajoituksia vastustavia mielenosoituksia, joihin osallistui poliisin arvion mukaan noin 400 ihmistä. Helsingin mielenosoituksista tehtiin rikosilmoitus sunnuntaina. Poliisi tutkii, kuka on syyllistynyt rikoksiin eli rikkonut kokoontumisrajoituksia.\nSaarenoja ei osannut vielä lauantaina päivällä kertoa, aiheutuuko Turun mielenosoituksista vastaavia seurauksia.\n– Kerromme kyllä, jos tämä aiheuttaa johonkin esitutkinnan arviointiin ja muuhun, mutta tässä kohtaa ei ole vielä siitä kerrottavaa, Saarenoja sanoi.


Ana María Gutiérrez Sorainen: Lasten, nuorten ja perheiden lautakunnan kokousasialista\nLasten, nuorten ja perheiden lautakunnan kokousasialista\nLasten, nuorten ja perheiden lautakunta kokoontuu tänään päättämään tärkeistä asioista. (Tästä pääset lautakunnan kokousasialistaan).\nArvion, että näistä seuraavista pykälistä tullaan keskustelemaan. Numeroita on paljon, mutta pitää muistaa, että jokainen päätös vaikuttaa tavalla tai toisella ihmisten arkeen ja elämään:\nAsialistan pykälä 3 Lohjan esikoulujen ja peruskoulujen koulumatkakuljetusten periaatteet 1.10.2017 alkaen ja kouluteiden vaarallisuusmäärittely 1.10.2017.\nEsitys on nyt, että Lohjalla Koululiidun vaarallisuusluokitusta muutettaisiin 0-3-luokkalaisten osalta yhdellä portaalla vaarallisemmaksi. Kuljetusoikeuden piiriin tulisi 27 oppilasta lisää, josta 16 tarvitsisi kouluautokuljetuksen ja loput linja-autokuljetuksen. Tarvittaisiin 1-2 kouluautoa lisää. Kustannuksina se on virkamiesten mukaan 100 000-140 000 euroa!\nHuomioon ottaen sen, että tämä esitys johtuu lautakunnan edellisen kokouksen päätöksistä, koska silloin päätettiin eri oikaisuvaatimuksista, niin minusta tämä esitys kohtelee kaikkia lapsia yhdenvertaisemmin kuin edellisen kokouksen päätökset.\nEnnen kuntaliitoksia Lohja ei käyttänyt Koululiidun suosituksia. Systeemi ei ota huomioon kaikkia tekijöitä ja siksi se ei voi olla kuin raamattu, vaan ohje.\nAsialistan pykälä 7 Valtuustoaloite A2-kielen opiskelun mahdollistamisesta. Aloite on Maaret Laineen ja sosialidemokraattisen valtuustoryhmän tekemä.\nEsityksessä sanotaan muun muassa, että perusopetuksen kielitarjontaan lisätään saksan ja ranskan kielet neljännestä vuosiluokasta alkaen vapaaehtoisena A2-kielenä lukuvuonna 2018-2019 alusta. Ryhmien minimikoko on 12-16 oppilasta. Kielten oppiminen kannattaa aina ja parasta on, että uusia mahdollisuuksia on tarjoilla.\nAsialistan kohta 8. Sari Hutun ja vihreiden aloite lohjalaisten lasten ja nuorten harrastustakuun toteuttamiseksi. Nyt esitetään ”harrastussetelin” myöntämistä hakemuksesta ja perheiden taloudellinen tilanne huomioon ottaen. Yrityksistä ja yhdistyksistä, jotka järjestävät harrastuksia ja jotka vastaanottavat seteleitä, tehdään lista, joka annetaan ”harrastussetelin” saajalle. Jos setelin arvo on 70 euroa, on palvelualueen kokonaiskustannus 20 576 euroa. Harrastusseteli otettaisiin käyttöön 1.8.2018-31.5.2018.\nHarrastusseteleiden järjestäminen ei ole lakisääteistä toimintaa. Luin, että eduskunnassa vasemmistoliiton kansanedustaja Risto Kalliorinne on tehnyt aloitteen harrastussetelistä. Vuosi sitten nuorisojärjestö Allianssi esitti eduskunnalle lausuntonsa asiaan. Siinä sanotaan muun muassa, että setelistä ei saa muodostua nuoria erotteleva tai stigmatisoiva tekijä, vaikka seteli myönnettäisiin tulosidonnaisin perustein ja se olisi suunnattu vähävaraisten perheiden nuorille esimerkiksi Kelan myöntämänä etuutena. Allianssi esittää, että myös etsivän nuorisotyön tekijä tai muu nuoren kanssa toimiva ammattilainen voisi antaa nuorelle harrastussetelin nuoren tarpeiden mukaisesti.\nToinen tärkeä seikka nuorten lausunnosta on se, että he katsovat, että pitää olla myös muita harrastusmahdollisuuksia, jotka eivät sitoisi lapsia ja nuoria. Hyvä kysymys on sekin, että mitä sitten tapahtuu kun setelin käyttöaika loppuu. Harrastuksen päättyminen taloudellisista syistä on rankka kokemus. Joka tapauksessa idea on kuitenkin hyvä varsinkin vähävaraisten lasten kannalta.\nAsialistan kohta 9 talousarvio. Liitteenä olevassa hyvinvointitoimialan lasten, nuorten ja perheiden lautakunnan talousarvioesityksessä sivulla viisi lukee: ”Ikkalan ja Karstun koulun lakkauttamiset syyskauden 2018 alusta säästävät palkkakustannuksista 92500 euroa.”\nTuo esitys on Lohjan kylien kehityksen vastainen. Ikkalan koulun käyttöaste on tänä lukuvuonna 69% yksi Lohjan koulujen korkeimmista! Koulurakennus on hyvässä kunnossa verrattuna muihin Lohjan koulurakennuksiin. Säästöt ovat pieniä verrattuna koulun sulkemisen aiheuttamiin esim. kuljetuskustannuksiin ja muutoksiin lasten ja perheiden arkeen. Tästä kirjoitan nyt lisää seuraavasssa postauksessa: Karstun ja Ikkalan koulujen lakkautusuhasta.\nKaupunkitalon Monkola, jossa suuria päätöksiä tehdään. Kasvaava Lohja on yksin Lohjan kasvustrategian kärkipäämääristä. Hyvinvoivan koulun lakkauttaminen ei edistä sitä.\nLähettänyt Ana Sorainen klo 9.24\nTunnisteet: A2 kieli, Harrastusseteli, Lasten, nuorten ja perheiden lautakunta, Päätöksenteko


KoulutusalaOpinnäytetyötEnergia- ja ympäristötekniikka\nViitteet 1-20 / 465\n2,4,6-trikloorifenolilla kontaminoitujen maiden mikrobiston analysointi PCR-DGGE-menetelmällä \nSelin, Maiju (Lahden ammattikorkeakoulu, 2010)\nSuomessa vanhojen sahojen maaperät ovat pääsääntöisesti kloorifenoleiden ja niiden epäpuhtauksien saastuttamia. Kloorifenolit päätyivät maaperään 1930–1980-luvuilla käytetyn KY-5-nimisen sahatavarassa home- ja sinistäjäsienten ...\n2,4,6-trikloorifenolin hajoaminen humus-, kivennäis- ja turvemaassa \nKalojärvi, Kirsi (Lahden ammattikorkeakoulu, 2009)\nTutkimuksen tarkoituksena oli vertailla 2,4,6-trikloorifenolin (TCP) hajoamisnopeutta kolmessa eri maatyypissä. 2,4,6-TCP:n epäillään olevan ihmiselle karsinogeeninen ja se on myrkyllistä tai erittäin myrkyllistä vesieliöille ...\n3D–suunnittelu ja visualisointi maisemasuunnittelun näkökulmasta \nHakala, Kai (Lahden ammattikorkeakoulu, 2016)\nToimiva ja viihtyisä ympäristö on usean osatekijän summa. Yksi tällainen osatekijä on maisemasuunnittelu. Maisemasuunnittelu puolestaan koostuu monista suunnittelutehtävistä, kuten kasvillisuus-, tasaus-, kiveys- ja ...\nAistikokemuksia puutarhassa : aistipuutarha vaikeasti monivammaisten henkilöiden kehityksen tukena \nSillgren, Tiia (Lahden ammattikorkeakoulu, 2009)\nTyön tavoitteena on suunnittella elvyttävä ja virikkeellinen aistipuutarha ja hyötytarha, joka palvelee Ahtialan toimintakeskuksen asiakkaita ja työntekijöitä. Tar-koituksena on tehdä yleissuunnitelma, jonka perusteella ...\nAlueellisen energiatehokkuuden lisääminen rakennetussa kulttuuriympäristössä Kiveriön pientaloalueella \nPeltonen, Petri (Lahden ammattikorkeakoulu, 2011)\nLahden kaupungin strategisena päämääränä on olla kasvava ja elinvoimainen kestävän kehityksen kaupunki. Kasvavan väestömäärän asuttaminen kestävällä tavalla edellyttää yhdyskuntarakenteen tiivistämistä ja asumisen ...\nAmpumaratojen pintavesitutkimukset : case: Upinniemen ampumaradat \nHeinonen, Henri (Lahden ammattikorkeakoulu, 2013)\nAmpumaradat mahdollistavat ampumataitojen harjoittamisen sekä ampumista ammattinsa puolesta tarvitseville että harrastajille. Ampumaratoja on suunniteltu sisä- ja ulkotiloihin. Ulkona sijaitsevat ampumaradat ovat halvempia ...\nAnestesia-aineiden talteenottomahdollisuudet \nLaamanen, Jenna (Lahden ammattikorkeakoulu, 2011)\nTämä opinnäytetyö tehtiin GE Healthcare Finland Oy:n Helsingin Vallilan toimipisteessä. Työn tarkoituksena oli selvittää miten toimipisteen kasvihuonekaasupäästöjä saataisiin pienennettyä anestesia-aineiden talteenotolla. ...\nAsbesti bitumikatteissa ja sen aiheuttamat riskit bitumikatteiden kierrätyksessä \nSavioja, Pyry (Lahden ammattikorkeakoulu, 2016)\nTarpaper Recycling Finland Oy on kierrätysalan yritys, joka kerää bitumikatejätettä purkutyömailta ja bitumikatteen valmistajilta, minkä jälkeen valmistaa siitä raaka-ainetta asfalttiteollisuudelle. Bitumikatteiden ...\nAsemakaavaluonnos ja liikenneyhteydet : case: Pohjois-Pietilä \nRuhanen, Roope (Lahden ammattikorkeakoulu, 2016)\nTämä opinnäytetyö on laadittu Jämsän kaupungille ja se liittyy alustavaan asemakaavoituksen suunnitteluun. Jämsän kaupungilla on tarve kehittää omistamiaan maita ja tämä opinnäytetyö on osa alustavaa suunnittelua alueiden ...\nAsemakaavan ajanmukaisuuden arviointi : kaavoitetut rakentamattomat tontit \nUtriainen, Sini (Lahden ammattikorkeakoulu, 2011)\nTämä opinnäytetyö käsittelee asemakaavojen ajanmukaisuuden arviointia, joka on säädetty maankäyttö- ja rakennuslaissa. Tutkimuskohteena on Heinolan kaupungissa sijaitsevat Sinilähteen alue ja Myllyojan pohjoisosa, jotka ...\nAsemanseutu osana verkostokaupunkia : Case: Asukaskysely Villähteen asemanseudun kehittämiseksi \nLindqvist, Tiia (Lahden ammattikorkeakoulu, 2017)\nKaupunkirakenteiden tiivistymisen ja poliittisten linjausten myötä asemanseutujen rooli tärkeinä liikkumisen solmupisteinä on kasvanut. Kaavallisella asumisen, palveluiden ja työpaikkojen ohjaamisella asemanseuduille on ...\nAsfalttitehtaan bitumisäiliöiden hönkäkaasuista syntyvän hajuhaitan käsittely \nTittonen, Jaska (Lahden ammattikorkeakoulu, 2012)\nHaju on subjektiivinen tuntemus, jonka kaikki kokee yksilöllisesti. Se voidaan kokea miellyttävänä tai epämiellyttävänä. Usein teollisuuden hajut koetaan epämiellyttävinä, ja ne aiheuttavat joskus jopa terveyshaittaa, mutta ...\nAspects on the Development of Finnish Rural Commercial and Communal Centers; Case Study : A General Development Plan of the New Vääksy Commercial Center in Asikkala, Finland \nKeränen, Minna-Liisa (Lahden ammattikorkeakoulu, 2011)\nThis thesis focuses on the basic elements and aspects of landscape design and environmental planning programs of rural commercial and communal centers in Finland. Aspects significant to the design process are listed and ...\nAsuinalueiden laajeneminen maaseudulle : esimerkki Hollolan Pyhäniemestä \nVanhala, Maria (Lahden ammattikorkeakoulu, 2009)\nTämä opinnäytetyö käsittelee maaseudun kehitystä ja maaseudun kokemaa rakennemuutosta 1900-luvulla, ja lisäksi tutkitaan kaavoituslainsäädännön kehittymistä suomalaisen kaavoitushistorian aikana. Opinnäytetyön käytännön ...\nAsuinkerrostalon materiaalivirtaseuranta \nSiri, Sanna (Lahden ammattikorkeakoulu, 2012)\nHämeen ympäristöstrategiassa ilmastotavoitteet ovat korkealla. Alueellisten ympäristötavoitteiden saavuttamiseksi biomassojen saatavuutta ja käsittelyä on lisättävä merkittävästi. Päijät-Hämeessä on tavoitteena selvittää ...\nAsuinkiinteistön piha-alueen ylläpito : Case: Kysely piha-alueiden ylläpidosta, Turun Seudun Kuntatekniikka \nKukkonen, Katrina (Lahden ammattikorkeakoulu, 2013)\nTämän opinnäytetyön toimeksiantaja on Turun Seudun Kuntatekniikka Oy (Kuntec). Kuntec rakentaa ja ylläpitää Turun kaupungin katuja ja puistoja. Kuntec on nuori yhtiö, joka perustettiin tammikuussa 2012. Kuntec siirtyy Turun ...\nAsumisen kehitys, yksilölliset asumistoiveet ja kaavarunko : case: Kiventöyryntie \nLaukkanen, Anna (Lahden ammattikorkeakoulu, 2018)\nOpinnäytetyön tarkoituksena oli laatia Hollolaan Kiventöyryntien suunnittelualueesta kaavarunko. Keskeistä suunnittelussa oli tutkia ja vertailla alueelle erilaisia liikenteellisiä ratkaisuja ja luoda toimiva ja viihtyisä ...\nAurinkoenergia Suomessa \nMannerkivi, Emma (Lahden ammattikorkeakoulu, 2014)\nOpinnäytetyö käsittelee aurinkoenergian mahdollisuutta uusiutuvana luonnonvarana Suomen olosuhteissa. Työn tavoitteena on tuoda aurinkoenergian eri mahdollisuuksia enemmän julki, sekä herättää ajattelemaan kestävän kehityksen ...\nAurinkoenergian hyödyntäminen kerros- ja rivitalokiinteistöissä \nVentus, Helena (Lahden ammattikorkeakoulu, 2017)\nOpinnäytetyö käsittelee aurinkoenergian hyödyntämistä kerros- ja rivitalokiinteistöissä. Opinnäytetyön toimeksiantajana toimi Päijät-Hämeessä vaikuttava Kiinteistöliitto Päijät-Häme. Työn tarkoituksena oli tarjota tiivis ...\nAurinkoenergian nykytilanne Suomessa sekä hybridikeräimien mitoitus moduuleiksi : kirjallinen selvitys Suomen Ekoenergia Oy:lle \nJäävuori, Akseli (Lahden ammattikorkeakoulu, 2014)\nTämä opinnäytetyö on suunnittelu- ja kehittämistyö Suomen Ekoenergia Oy:lle. Työ koostuu kirjallisesta katsauksesta sekä mitoitusosuudesta. Tavoitteena oli luoda yleiskatsaus aurinkoenergian käytöstä Suomessa sekä tutkia ...


KUNHAN MUISTATTE ELÄÄ • RaivoKettu • IRC-Galleria\n"Sinulla on kauniit kasvot, mutta sielusi polttaa juutalaisia tälläkin hetkellä"\nIo voglio 20.02.\nMiksi kaikki on aina päissään ja sillo ku ... 13.10.\nJOO VITTU RUNKKAAN, OLEN DIY TÄSS... 24.06.\nTiina sanoo: 12.02.\nNo jo on tänään kumma kun arvoni peru... 06.02.\nTODAY'S ACTION 05.02.\nKUNHAN MUISTATTE ELÄÄPerjantai 07.12.2007 02:00\nRaha huutaa meitä kumartamaan olematonta, numeroita automaatin näytöllä, paskapaperia lompakoissa ja suuruutta Wall Streetin valtatiellä. Uhraamaan vapaa-aikamme, saavuttaaksemme enemmän jotain, mikä ei ole tuonut kenellekään mitään pysyvää kauneutta. Ylitse pursuavaa materiaa emme tarvitse. Turhamaisuuden ja uuden jumalan modernia ikonia. En palvo omaisuuttani, tarpeeni eivät huuda uhraamaan elämää. Numerot ovat ihmisen uudet jumalat, arvojärjestyksessään pienestä isoimpaan. Jumala ei ole henki, joka tukee ihmistä veitsenterävällä polullaan, vaan repii ihmisen mielen pimeimpiin syövereihin. Ahneus, valta ja voima. Uskomme uusi kolmiyhteys. Katsokaa itseänne, ryömikää päänne sisäisessä paskassa.\nMitä näette? Something beautiful, something free?\nValitettava tosiasia on ettemme voi elää ilman rahaa ja sen luomaa varmuutta. Mutta miksi haalia sitä ympärilleen liikaa, ei se tuo onnea, ei se tuo rakkautta. Ihmiset, mistä olisitte valmiita luopumaan? Pystyttekö nimeämään edes yhtä asiaa? Mikä on teille rakkainta tässä maailmassa? Katsokaa ympärillenne, katsokaa itseänne, katsokaa rakkaitanne. Mikä olikaan tärkeintä: raha- terveys, raha-sinä, raha-lähimmäisesi? En halua nostaa numeroita saatanankaan paikalle.\nTahdon hieman ravistaa teitä. -Siinä onnistumatta.


puolimustalaiset - Romano - Suomi24 Keskustelut\nMiten mustalaiset suhtautuu meihin puolikkaisiin?\nVai onko edes väliä?\nja elän ihan perinteistä mustalaiselämää. Joten minä pidän itseäni enemmän kaalona, koska olemme saaneet sen kasvatuksen. Sen olen huomannut että meillä joilla äiti on vaaleita, me olemme kauniimpia kuin he joilla vanhemmat ovat kummatkin kaaleita. Sitä he aina hokevat kun näkevät meijät.\nMUTTA EIKÖS SANOTA ETTÄ KAUNEUS ON KATOOVAISTA MUTTA RUMUUS SENKUN LISSÄÄNTYY.\nEn kysyny minkä näkönen olet tai miten elät!\neläminen ja kauneus ainaskin minun kohalla\nPohjoisen nainen kirjoitti:\nhin horttas fuortune saaki. Ta vauro hlaagavitikas dzivibosko rankiba. So tukke Maru hunjula? Me issavaa, at tunna hin hastigas, bi me haagavaa tsatses, at tu sal lohani ta bahtali. Sal tu hunjulas ajasaavo saaki, doolenna me vojuvaas te jelpaven tuut? Maan hin dzaaniba, doolesko haal at maan hin triin kenti, ta minsavaa horttas tsihkas, ajasaavo douva sas vaaguno kenteha. Jakkes tu vojuvehas te puhhes sotheeno saaka, me vaa te svaaribaa tukke. Naa tsi lans amengo mahkar.\nBi me haagavaa tukke ta tukko huupa horttas tshihko Juula ta Nevo Berehhes!\nKamlibi lokke rassa,\nKommentoin tässä sivullisena ja valkolaisena, että usein pitää paikkansa, että sekoitukset ovat kauneimpia, olivat he mihin kansallisuuteen kuuluvia tahansa.\nolen kanssa puolikaalo, isä on kaaleita ja äiti kaajeita. mua on ainakin pidetty aina ihan samanverosena kun täyskaaleita esim. serkkujani. elän ihan kaaleitten elämässä ja olen saanu kaaleitten kasvatuksen. meidän porukassa lapset lasketaan miehen sukuun vaikka olisivat täyskaaleitakin ja lapsista puhutaan aina "ne on tuon miehen lapsia" tai sitten "nämä on mun velijen lapsia" ei koskaan kuule meidän porukassa sanottavan ne on sen naisen ja miehen lapsia.\nMulla kävi huonosti; serkut meni naimaan ja vielä kusta lurahti joukkoon.\nAina hävettää, kun meen S-markettiin tai K kauppaan. Lidlissä vähemmän, kun siellä on enemmän erinlaisia ihmisiä.\nKorostan vielä, että olen ns. valkoisen suomalaisen hämäläisen suvun edustaja.\nNäinkin joillekin käy.\nHävettää päivittäin kirjoitti:\nei kannatais olleenkaan mennä kauppaan tummosena, osta hyvä ihminen ruokasi netin kautta niin\nei tartte mennä ihmisten ilmoille\nei oo ennen nähty kirjoitti:\nEikö tärkeintä ole kuitenkin se miten sinut ihminen on itsensä kanssa,oli sitten kokonainen tai puolikas.\nEi ihmisen omanarvo tunto voi olla muitten sutautumisesta kiinni,eihän?\nSen mitä olet omilta vanhemmiltasi saanut on perusta omalle itsetunnolle,silloin ei ihminen pane suurtakaan merkitystä sille mitä muut hänestä ajattelevat tai häneen suhatuvat.\nKaikkein tärkein kun saadaan aina omasta pirtistä.Olen puolikas enkä juurikaan mieti tuota seikkaa.Olen mustalainen eikä sitä kukaan voi viedä,minä sen itse tiedän ja se riittää minulle ja tulee riittää myös muille.\nJa asioista jos jutellaan niin aina pitää jutella oikialla asenteella ja rohkeuven kanssa.\nJos toinen tuntee olevansa parempi kuin toinen sen johdosta että on kokonainen se hänelle suotakoon, sillä pitäähän jokaisella olla jokin millä tuntoaan saa nostetuksi.\nMutta jokeinen sydämessään tietää asian toden laidan ja se voi olla joilekkin kova pala kun ei saakaan toista millää keinoin alemmas.\nNäin ajatteli kokonainen ihminen :)\nEn määrittele itseäni muiden mielipiteiden mukaan,mielenkiinnosta kyselen.\nOon puolikas vai miten se meni,ja valtaväestö solvaa kuullessaan,\neikä tää tieto romaneitakaan lämmitä.Ihmettelen vaan....joku toinen voisi pahastua\nniistä mitä mulle on huudeltu,mut en välitä koska tosiasiassa kateus se siellä huutaa.\nOmat juuret on kaikille tärkeitä oman itsensä löytämisessä.\n"...se voi olla joillekin kova pala kun ei saakaan toista millään keinoin alemmas...". Juuri näin. Mikä siinä onkaan, että toista yrittää kaikin keinoin alemmas omaa itseään, jos ei muulla, niin sitten verenperimällä. Eivätkö ihmiset toden totta ota ihmistä ihmisenä, vaan jonkun ryhmän täys- tai puoliverisenä edustajana? Hui hai, missä on näiden ihmisten inhimillisyys ja missä omanarvontunto, kun sitä ei saada pönkitettyä millään muulla tavoin, kuin halveeraamalla toista?\nEikö inhimillisyyteen kuulu se, että antaa arvon itselle ja siten myös toisille? Elää ja antaa toistenkin elää. Ja tukee niitä, jotka on heikommilla, milloin mistäkin syystä. Sellainen on todellinen Ihminen. Eikä sellainen, joka korottaa itsensä toisten yläpuolelle ja kerskuu "puhtaalla verenperinnöllä". Siitä tulee mieleen vanha Aatu ja aikalaisensa. Sitä rasismiakin on niin monenlaista.\nYmmärtää pitää ,,,,,Juuri näitä heikompia, eli niitä ketkä yrittävät polkea itseään alemmas , vaikka sillä verenperimällään...\nMutta aikansa kutakin, pelko se on mikä puhuu heidän suullaan.Pelkäävät, että ohi heistä menneevät kun ovat monessakin asioissa aika eteviä ja päteviä nämä puolikkaat.\nPitäs vaan osta ajatella juuri,että täyskaalous on katoamassa kokonaan.Alkaa olla aika harvassa tuo täysverisyys.On niin säälittävää edes puhua tuommosesta,jotenkin niin alentavaa tulee oikeesti mieleen Hitler.Puhdas mustalaisen veri hui, hui.Hitler ajatteli juuri noin Arjalaisista.Ei poikkea kaalon tapa ajatella juuri tuosta...\nVeri on aina verta ja siinä ei se mustalaisuus kule,onhan se nähty miten monet kokonaiset muuttuu ihan kaajoks ja kääjiks eihän se pitäs olla mahollista jos se verestä riippus se mustalaisuus, eihän....???\nNo mutta ollaa mitä ollaan mutta muut ei sitä muuttaa voi...Puolikas ja ylpiä siitä..\nja myö puolikkaat ollaan kauniimpia ja kommeimpia... sehän on monasti nähty ...ja kuultu!\nkauniit /kommeet kirjoitti:\nPittää muuton paikkansa.\ntulis olla vapaa kaikista verenperintö höpötyksistä, ja puhtaasta mustalaisuudeta, jota ei itsekään ymmärä muuna kuin eräälaisena sukulaisuutena, jota se ei ole, jos jokin kultuuriperintöä ylensäkään on niin ei se ainakaan ole olemassa rajoituneisuutensa vuoksi.\nja douva hin tsatso! Mutta tulipa mieleen puolikkaista: oopperalaulajatar Fania Fenelon kertoo kirjassaan "Auschwitzin tyttöorkesteri" silminnäkijän ja eloonjääneen kertojan havainnointinsa suhtautumisesta ns. puolikkaisiin.\nHän itse oli "puolikas", eli juutalaisen isän ja "arjalaisen" äidin lapsi. Samoin oli hänen orkesteritoverinsa Clara. Kerran, kun tuli natsien taholta erottelu syntyperän perusteella, tämä Clara veti Fanian esiin ja julisti: me olemme vain puoliksi juutalaisia!\nKumpikin olivat lahjakkaita laulajia ja orkesterin jäseniä, joten heille annettiin erityislupa pitää sellaista keltaista tähteä, josta yläsakarat puuttuivat. He olivat siis puolikkaita.\nMutta orkesterin muut jäsenet suuttuivat: "Te kiellätte teidän vanhemmat, ja yritätte vain selvitä. Me, jotka ollaan täysjuutalaisia, ei voida tajuta tuollaista!". Lopputulokseksi tuli, että Fania ompeli taas takkiinsa täydellisen keltaisen Daavidin tähden, Clara ei tehnyt sitä.\nMitä opimme tästä? Ei verenperintöään voi paeta, se pitää kohdata joko pilailun, piruilun tai kaasukammion kynnyksellä - olipa sitten täys tai puolikas.\nTämä aihe lähti vähän sivuluisuun kun corolla konsanaan,mut olen huomannu\nettä valkolaiset sanoo mulle että onpa sulla kaunis ihonväri,ja niin ihanat\nruskeet silmät ja kaunis pitkä tukka,ja samat ihmiset riidan tullen haukkuu\nmannex ym.Ei siinä tule mieleen muutakun kateus ja just toi toisen polkeminen\nhuonon itsetunnon pönkittämisex.\nMutta kysyinkin että mitä muut mustalaiset ajattelee,en oo rohkennu sanoo\nvaikka oon joskus naapurissakin asunu,et hei,voisin olla sulle sukua!\nEikä sen niin väliä,pitäkää itsenne kuosissa,ja hymyillään kun törmäillään.\nNiin ja jos en enää kirjota ni hyvää joulua.\nTaitavat olla romanit,samanlaista rotuoppiahan se on romaneillakin.\nnii ja siitä poikki kirjoitti:\nValkolaisena sanon, että ei toi Hitler ollut edes mikään ihminen. Epäinhimillinen. Järkyttävä.\nMulla isä kans kaaleita.tosin en ole häntä koskaan tavannut.lastenkodeissa ja valkolaisperheissä oon kasvanut.tuntuu että mun koko elämä on riistetty.kaipuu kaaleitten joukkoon on suuri.mut kun ikääkin jo yli 40.taitaa olla liian myöhäistä.\nMillä nimelä/romanikielessä kutsutaan puoliromaneja oliko raakku tai raku?\nEsimerkiks näillä : emäsnussia, tinalo, nelitahti, vaihokas\nMutta myö täyskaalot ollaan mm ajasaavoja, rinsakoinareita, paskahuussilupneja. Hoi hoii!


Tehokas Vintage Tub & Bath alennuskoodi ja alekoodi Kesäkuu 2021\nKoti Kaupat Vintage Tub & Bath\nVintage Tub & Bath alennuskoodi ja alekoodi Kesäkuu 2021\nclinicasaofilinto.com on aina valmis tarjoamaan asiakkaillemme viimeisimmät Vintage Tub & Bath alekoodi. Käyttämällä niitä kampanja tai kampanjakoodi, jotka voivat saada 69% pois vintagetub.com -tilauksestasi. Osta nopeasti ennen kuin Vintage Tub & Bath kuponkikoodi on poissa! ▼▲\n5% alennus Randolph Morris -tuotteista\n10% alennus Arrowhead Brass -tilauksista\n5%: n alennus Randolph Morrisista\n15% alennus Randolph Morrisista\nNappaa Jopa 65%: n alennus maalaistaloaltaista\nLeikkaa jopa 50%: n alennus vapaasti seisovista altaista\nKatso erikoistarjoukset -sivu suurista alennuksista ja suurista säästöistä\nNauti jopa 35% alennuksista\n5%: n alennus tietyistä tuotemerkeistä kotiloman aikana\nLisäksi 100 dollarin alennus täydellisistä kynsijalka-altaista\nOta lisäksi 100 dollarin Reduction Complete Clawfoot Tub -sarjat\nOsta laaja valikoima kylpyammepaketteja tänään\nPuhdistustarvikkeet niinkin alhaiset kuin 5 dollaria Vintage Tub & Bath\nKeittiöhanat: niinkin alhainen kuin 42 dollaria\nJopa 39%: n alennus loma-sisustuksesta\nRandolph Morrisin ilmainen Kanadan toimitus yli 50 dollaria Vintage Tub & Bath\nIlmainen toimitus - ei vähimmäismäärää\n64% alennus ostoksestasi\nNauti jopa 69%: n alennuksesta\nIlmainen toimitus millä tahansa 50 dollarin ostolla tai enemmän Vintage-kylpyammeella\nValurautaiset altaat alkaen 799 dollaria Vintage-kylpyammeessa\nKuinka voin olla sosiaalinenVintage Tub & Bath ?\nOlipa kyseessä YouTube tai Instagram,Vintage Tub & Bath seuraa aina sinua. Sosiaalisen median alustallaVintage Tub & Bath lähettää joidenkin asiakkaiden suosikkiviestejä ja tuotteita. TilataVintage Tub & Bath seurata sosiaalisen median kanavia ja seurata viimeisimpiä suuntauksia. Voit myös antaaVintage Tub & Bath ehdotuksia, joiden avulla he voivat paremmin!\nKuinka ottaa yhteyttäVintage Tub & Bath ?\nJos haluat ottaa yhteyttäVintage Tub & Bath asiakaspalvelua ostoprosessin aikana, etsi vastaava "Ota yhteyttä asiakaspalveluun" tai "Online-yhteyshenkilö"Vintage Tub & Bath ja lähetä viesti asiakaspalveluun. Yleensä tämä painike on asetettuvintagetub.com . Jos sinusta tuntuu, että verkkoviestintä ei ole tarpeeksi selkeää, voit myös ottaa yhteyttäVintage Tub & Bath puhelimitse, sähköpostitse jne.\nKauhupelit alkavat alle $ 1\n99 dollaria koko ostoksestasi\n15% alennus kaikista tilauksista @ VogueWigs kuponki ja tarjoukset\nCreateFromHome Movement - Jopa 100%: n alennus tuotevalikoimasta! Tunnisteet: Palvelin, sähköposti, prototyypit, isännöinti, verkkosivujen suunnittelu, verkkotunnusten nimet, promo, omistetut palvelimet, palvelimet, vpn, whois, suunnittelu, verkkokauppa, oma palvelin, vps, e- sähköposti, verkkotunnus, verkkosivu, whoisguard, sähköposti, linux H\nManzellan miesten Tahoe Ultra -käsineet olivat: 22 dollaria nyt: 15,40 dollaria.\nNäytä kaikkiWhite Stuff Tarjoukset\nLisääVintage Tub & Bath kuponki ja tarjouskoodi\nVietätkö vielä paljon aikaa etsimiseenVintage Tub & Bath kuponkikoodit ja kuponit? Olet niin onnekas, että olet löytänyt oikean paikan. Tällä sivulla on 26 alennuskoodia ja kuponkikoodia. Nämä alennukset ovat täysin ilmaisia. Voit käyttää niitä. Päivän kuuminVintage Tub & Bath Kuponkikoodi:5% alennus Randolph Morris -tuotteista . Kuinka käyttääVintage Tub & Bath Kuponkikoodi? Se on todella yksinkertaista. Sinun on noudatettava seuraavia 3 vaihetta, alennuksesi sovelletaan automaattisesti kokonaismäärään: 1. Kopioi ensin valitsemasi koodi leikepöydälle; 2. Siirry kohtaanVintage Tub & Bath verkkosivuilla ja osta suosikkituotteitasi; 3. Lisää tarjouskoodi tarjouslaatikkoon ennen maksua.clinicasaofilinto.com seuraa ainaVintage Tub & Bath kuponkikoodit ja kuponit. JosVintage Tub & Bath on uusia tarjouksia,clinicasaofilinto.com muokkaa mainoskampanjaa välittömästi tälle sivulle. Joten seuraaclinicasaofilinto.com saada viimeisimmät uutisetVintage Tub & Bath tarjouskoodit.\nVintage Tub & BathSuosituimmat kuponkikoodit ja tarjoukset\n3.2 / 105 Äänet


massiivinen väsymys! | Lindsay's Diaries\nHuhhuh ompa kuitti olo! Käymme Japen kanssa samalla salilla, ja koska myöhästyin jumpastani niin ehdotin, että Japekin jättäisi salitreeninsä välisä ja pelattaisiin sulkapalloa. En ollut koskaan pelannut sulkapalloa silleen kunnolla, mutta yleisesti tykkään kaikista pallopeleistä. Ja niin tykkäsin sulkapallostakin! Reilu tunti meni kuin siivillä pelatessa. Nyt minulla on oikea käsi niin väsynyt, etten jaksanut kunnolla edes maitolasia pitää kädessä kun söin :D Kohtuu hyvä treeni siis takana. Seitsemän erää pelattiin, joista voitin yhden! En kyllä ole ihan varma kuinka tosissaan Jape pelasi... Mutta ehdottomasti pitää mennä pelaamaan uudestaankin :)\nAamu alkoi jo kahdeksalta ruotsin luennolla, jossa pidin esitelmän parista diagrammista. Opettaja ei kovin pitänyt siitä, että luin suurimmaksi osaksi paperista. Mutta miten se voi olettaa, että opin ulkoa selittämään 10 minuuttia jostain, mikä ei minua kiinnosta ja kaiken lisäksi ruotsiksi. Muidenkaan esityksen ei todellakaan kehuttavia olleet, enkä todellakaan ollut ainoa, joka luki paperista ja joidenkin esitelmä kesti kokonaista 2 minuuttia. Enkä sitäpaitsi edes lukenut kokonaan paperista, argh! Minä olin kuitenkin ainoa, jonka kohdalle se jäi kunnolla valittamaan palautetta annettaessa. Tosi reilua. Olenkin varma, että se opettaja vihaa minua syystä tai toisesta :D Ja kaiken lisäksi, olen vielä ihan hyvä ruotsissa ja pidän ruotista, joten senkin takia ärsyttää! Päivä oli siis pilalla jo aamusta. Torstain tenttiin tuli hieman lueskeltua, mutta nyt pitäisi vielä jatkaa. Ennen luentoa vielä hymyilytti:\nneuleliivi VILA // paita Veromoda // vyö Zara // saappaat UGG Australia\nTenttimateriaaliin pitäisi siis vielä tarttua, mutta salin ja syönnin jälkeen on olo todella väsynyt... Uusi tietokone on mennyt toimitukseen eilen ja se on tällä hetkellä Kööpenhaminassa. Oletettavissa on, että kone ehtii tulla perjantaina!. Tätä on odotettu :D


13.12.2019 – HEO Trombit\nTilastot Amazonin sademetsän tuhoista julki, presidentti syyttää Leonardo DiCapriota\nRaportit paljastavat kuluneen vuoden sademetsätuhot suurimmaksi lähes vuosikymmeneen. Brasilian presidentti syyttää tuhoista Hollywood-tähti Leonardo DiCapriota.\nKuvituskuva: Amazonin sademetsä. Kuvaaja Arja Kangasniemi.\nBrasilian kansallinen avaruustutkimusinstituutti INPE on julkaissut tilaston, joka paljastaa Amazonin sademetsää tuhoutuneen 10 100 neliökilometriä vuoden pituisen mittajakson sisällä. INPE:n tuottama raportti pohjautuu satelliittikuviin.\nVuoden sisällä tapahtuneet rajut metsäpalot Brasiliassa ovat olleet suuri tekijä sademetsien tuhoutumisessa. Tämän vuoden metsäpalot ovat olleet tuhoisimmat sitten vuoden 2010.\nHeinäkuuhun mennessä Amazonin sademetsän raportoitiin tuhoutuneen jo 10 000 neliökilometriä. Vastaavia lukuja on mitattu viimeksi vuonna 2008, jolloin metsätuhon kooksi arvioitiin noin 12 000 neliökilometriä. Vuoden 2019 metsätuhon nopeutta voidaan verrata kahden jalkapallokentän kokoisen alueen tuhoutumiseen joka minuutti. Amazonin sademetsistä 60% sijoittuu Brasiliaan.\nAiemmin Brasilia kieltäytyi avusta\nBrasilian oikeistolaispresidentti Jair Bolsonaron tiedetään vahvasti tukevan metsien raivausta maatalouskäyttöön ja kannattavan kaivostyömaiden lisäystä.\nBolsonaron ympäristöpolitiikka aiheuttaa pahennusta myös Euroopassa. G-7 maat tarjosivat Brasilialle elokuussa metsäpalojen sammuttamiseen apua 20-miljoonan euron edestä. Brasilian hallitus kuitenkin kieltäytyi silloin avusta. Bolsonaro syyttää metsäpaloista kansalais- ja hyväntekeväisyysjärjestöjen lisäksi Hollywood-tähti Leonardo DiCapriota.\nBolzonaron mukaan DiCaprio on lahjoittanut rahaa ympäristöjärjestöille Amazonin polttamisesta. Bolsonaron väitteille ei ole todisteita.\nDiCaprio kommentoi tapausta seuraavasti Instagramissa: “Tällä Amazonin kriisin hetkellä, tuen Brazilian kansalaisia, jotka työskentelevät luontonsa ja kulttuuriperintönsä suojelemiseksi.”\nAmazonin sademetsät sitovat itseensä suuren osan ilmaston hiilidioksidista ja päästävät sen happena ulos. Amazonin on arvioitu poistavan 20 – 25% ilmakehämme hiilidioksidista.\nKolumni: Loukkaantujien sukupolvi\nTänä päivänä tuntuu muoti-ilmiönä olevan palkokasvin siemenen vetäminen hengityselimeen milloin mistäkin syystä. Välillä tuntuu jopa siltä, kun käynnissä olisi kilpailu siitä, kuka loukkaantuu pienimmästä asiasta. Useimmiten loukkaannutaan vieläpä jonkun toisen puolesta, vaikka itsellä ei olisi minkäänlaista tekemistä asian kanssa.\nUusimmaksi keskustelun aiheeksi on noussut näyttelijä ja kansanedustaja Pirkka-Pekka Peteliuksen julkinen anteeksipyyntö saamelaisille. Tunteita pintaan on nostattanut Peteliuksen Aake Kallialan kanssa 80-luvun loppupuolella ja 90-luvulla tekemät sketsisarjat, joissa naurettiin saamelaisille ja romaneille. Nämä, kuten monet muutkin sen aikakauden television sketsiohjelmat, olivat sen ajan mukaisia. Ei välttämättä tämän päivän mediamaailmaan sopivia. Olen tämän aikakauden kasvatteja ja ehkä siksi nykyiset viihdeohjelmat vaikuttavat väkinäisiltä ja joskus suorastaan jopa tylsiltä.\nSuomalaiset ovat kertoneet vuosikymmeniä vitsejä “kieroista” savolaisista. Pohjalaisia pidetään yleisesti jäyhinä puukkojunkkareina. Ruotsalaisia on aina mollattu tarinoissa ja vitseissä. Väittäisin, että edellä mainitut ihmisryhmät kertovat yhtälailla vitsejä “meistä” naapureista ja ulkopuolisista kansanryhmistä. Pitääkö meidän kaikkien nyt loukkaantua toistemme ja itsemme puolesta ja pyytää samaan hengenvetoon anteeksi kaikkea ennen, nyt ja tulevaisuudessa sanomaamme?\nOnko niin, ettei enää voi vitsailla mistään aiheesta, etteikö joku loukkaisi mieltään? Onko meistä tullut näin huumorintajuttomia? Tästäkö johtuu ihmisten yleinen paha olo ja ahdistuneisuus? Olisiko aika hieman löysätä pään ympärillä kiristävän vanteen ruuvia ja ottaa hieman rennommin?\nMitä jos kaikki opettelisimme ihan ensin nauramaan itsellemme. Luopuisimme hetkeksi omista, ehkä tiukoistakin asenteista ja ennakkoluuloista. Antaisimme itsellemme luvan nauraa ihan kaikille asioille. Olisiko elämä hieman helpompaa ja hauskempaa? Minä ainakin uskon näin. Siksi aion tulevaisuudessakin nauraa joidenkin mielestä rasistisille, sopimattomille ja raaoille vitseille ja vanhoille huumoriohjelmille. Enkä aio sitä pyytää keneltäkään anteeksi. Ohjeeni mielensäpahoittajille on, että opetelkaa erottamaan fakta fiktiosta ja totuus huumorista. Vinkkinä voin sanoa, että raja on useimmiten hyvinkin selkeä, jos ne vain itse haluaa toisistaan erottaa.\nKirjoittaja on vuonna 1971 syntynyt, radio- ja tv-journalismin opiskelija, Iiro Hakaluoto\nJesse Ryynanen 13.12.2019\nKommentit pois päältä artikkelissa 13.12 Trombitin iltapäivä: STYLE FACTORY Rewind syksy 2019\nGordie Howe, Wendel Clark ja Bob Probert ovat kautta aikojen pelätyimpiä hyökkääjiä NHL:ssä, mutta heidän pelitapansa on katoamassa.\nJulia Jalli 13.12.2019\nLounastunnin lähetyksessä jouluisia aiheita aina hyväntekeväisyydestä vegekinkkuun. Haastattelussa Joulupukki, sekä infoa Torikortteleiden Kestävä Joulukuusi -näyttelystä. Tärkeää asiaa huumorilla maustettuna! Kello Kahdentoista uutiset toimitti Pinja Raussi.\nKommentit pois päältä artikkelissa 13.12. Elinan ja Julian Lounastunti


Merkelin puolue suurimpana kohti Saksan vaaleja - Ulkomaat - Helsingin Sanomat\nMerkelin puolue suurimpana kohti Saksan vaaleja\nLiittokansleri Angela Merkelin kristillisdemokraattinen CDU porskuttaa tuoreimpien mielipidemittausten mukaan kohti vakuuttavaa voittoa Saksan sunnuntaisissa parlamenttivaaleissa.\nCDU- ja SPD-puolueiden vaalijulisteet vierekkäin Berliinissä perjantaina. (KUVA: John Macdougall AFP)\nJulkaistu: 20.9.2013 17:46 , Päivitetty: 20.9.2013 19:24\nEmnid-instituutin Bild am Sonntag -lehdelle tekemän kyselyn mukaan CDU:lle ennustetaan 39 prosentin kannatusta. Tärkein oppositiopuolue sosiaalidemokraatit olisi saamassa 26 prosenttia äänistä. Molempien kannatus oli pysynyt ennallaan Emnidin edelliseen, 15.


Viisi vinkkiä läheisyyteen | Ruuhkavuodet.fi\nLäheisyys ja seksi kuuluvat parisuhteeseen, mutta monessa suhteessa arki näivettää molemmat. Miten läheisyys löytyisi uudelleen?\n1. Suhde vai parisuhde?\nParisuhde eroaa muista suhteista siinä, että se on seksuaalinen suhde. Yleinen oletus on, että seksuaalinen halu herää itsestään. Arjen kiireessä näin ei kuitenkaan välttämättä käy, jos sille ei luoda maaperää. Pikkulapsiperheissä lapsille saatetaan vakuutella rakkautta ja antaa yllin kyllin syliä, mutta parisuhteelle ei ole aikaa. Vaikka lapset saisivat kaiken rakkauden ja heidän elämänsä olisi kuinka hyvää tahansa, se ei välttämättä auta parisuhdetta. Sen sijaan kun isä ja äiti rakastavat toisiaan ja heidän tarpeensa tyydyttyvät, siitä sataa hyvää myös lapsille.\n2. Aloita itsestäsi\nToista et voi muuttaa, mutta itseäsi voit. Suhdetta voi hoitaa myös yksin. Kun kiinnittää huomiota omiin tekemisiin, sanomisiin ja olemisiin, se alkaa usein vaikuttaa myös puolisoon. Ajankäyttö on monelle merkki rakkaudesta. Sen sijaan, että roikkuisit Facebookissa, auta lapset mielenkiintoisen leikin alkuun tai lastenohjelman ääreen ja keskity hetki kumppaniisi olemalla aidosti läsnä. Jos annat lahjoja, älä anna sitä mitä itse haluaisit saada, vaan mieti mitä kumppani haluaa.\n3. Viritä tunnelmaan\nPelkkä fyysinen läheisyys voi herättää halut. Istu esimerkiksi sohvalla aivan toisen viereen, älä vastapäätä olevaan nojatuoliin. Jos joka päivä, päivästä toiseen, puolisot kävelevät toisensa ohi, nukkuvat eri puolilla leveää sänkyä, eivät kosketa eivätkä jaa tunnetason yhteyttä, ajatus seksistä voi tuntua aika etäiseltä. Parisuhdeasiantuntijat neuvovat ripottelemaan päivään pieniä huomionosoituksia, sanoja ja kosketuksia. Miltä tuntuisi saada venyneen työpäivän päätteeksi puolisolta töihin tekstiviesti ”SaunaKIN on jo lämmin…”\n4. Laita kalenteriin hetkiä läheisyydelle\nAjatus kuulostaa varsin hullunkuriselta: pitääkö rakastelullekin varata aika kalenterista? Kokeneet parisuhdetyöntekijät muistuttavat, että seksikin on tahdon asia. Jos jää odottamaan oikeaa fiilistä, voi joutua odottamaan kauan. Kalenteriin laitettu hetki tarjoaa ainakin mahdollisuuden läheisyydelle. Rakastelu saa usein alkunsa toisen halusta, johon toinen lähtee mukaan.\n5. Kun ei haluta\nMieti mistä haluttomuus johtuu. Onko teillä riittävästi aikaa parisuhteelle? Onko vuorovaikutuksenne vähäistä? Jakautuvatko kotityöt tasaisesti? Janoaako toinen enemmän omaa aikaa? Suhdetta hiertävät asiat kannattaa ottaa esille. Joskus seksuaalielämästä on tullut rutinoitunutta, toinen kokee viehättävyytensä vähentyneen tai suhteessa on orgasmi- tai kiihottumisongelmia. Monia miehiä ei haluta alhaisen testosteronipitoisuuden takia. Muista, että ongelmiin voi hakea apua.\nTeksti perustuu Liisa ja Juha Välilän Läheisyys ja seksuaalisuus -luentoon Pyhän Annan lastenkirkossa Vantaalla 25.3.2014.\nVastaa huhtikuu 1, 2014\nRakasta lähimmäistäsi niin kuin itseäsi. Se sisältää oletuksen, että itseään saa rakastaa tai tulee rakastaa, jotta pystyy rakastamaan toista.\nVälillä tuntuu, että ongelmista ei pitäisi keskustella – että se aiheuttaa lisää ongelmia. Mutta voihan keskustelun aloittaa hyvistä asioista, ja sitten kertoa, että jotta hyvä jatkuu, haluaisin puhua myös nämä esteet pois.\nAamukahvi/tee tavallisena arkipäivänä voi saada aikaan ihmeitä. Tai joku muu tavallisena arkipäivänä osoitettu huomaavaisuus.\nKiitos muuten luennosta 25.3.2014 Vantaalla!\nKiitos Juhani kommentista. Olet oikeassa siinä, että vaikeista asioista keskusteleminen kannattaa aloittaa hyvistä asioista. Se luo positiivisen ja kannustavan ilmapiirin ja kun on hyvä olo, pystyy vastaanottamaan ja jakamaan ehkä paremmin vaikeitakin asioita.


Naisten EM-karsinta, Suomi – Liettua 0-3 | Suomen Pöytätennisliitto\nNaisten EM-karsinta, Suomi – Liettua 0-3\n2.10.2018 Kansainväliset kilpailut, MaajoukkueTeemu Oinas\nNaisten EM-karsinta Suomi – Liettua 0-3\nAnna Kirichenko – Kornelja Riliskyte 6-11, 9-11, 7-11\nKirichenko: ”Vähän harmittaa, koska ottelu oli ihan voitettavissa, ja hävisin aika selvästi.”\nJannika Oksanen – Egle Stuckyte 7-11, 6-11, 12-10, 6-11\nOksanen: ”Vaikea pelityyli vastustajalla. Parin erän jälkeen totuin hiukan, mutta syötöt olivat hankalia.”\nAleksandra Titievskaja – Ruta Paskauskiene 6-11, 2-11, 2-11\nTitievskaja: ”Omasta mielestäni pelasin huonosti. Vähän jännittikin, olisi voinut mennä paremminkin. Oli aika ikävä pelata vastustajan todellista ykköspelaajaa vastaan.”\nRuta Paskauskiene: ”Hyvin meni. Nuorin pelaajamme löi Annan ja se on hyvä voitto kadetti-ikäiselle tytölle. Me olimme parempi joukkue tänään ja sillä hyvä.”\nMika Räsänen: ”Vastustaja oli parempi. Ei jäänyt paljon selitettävää. Annalla oli paikkoja, mutta nyt ratkaisut eivät toimineet. Jannikan esitys oli hyvä ja Aleksandralla vastustaja oli vain yksinkertaisesti aivan liian hyvä.”\n← Naisten EM-karsintaottelu Suomi – Liettua\tMiesten EM-karsintaa, Skotlanti – Suomi 1-3 →


Miksi Xenon ja Argon kielletään urheilussa? - Urheilu - 2019\nMiksi Xenon ja Argon kielletään urheilussa?\nMitkä ovat jalokaasuja?\nJalokaasujen biologiset vaikutukset\ne-ville.com | Mose Xenon muutossarja 35W H4-3 (Kesäkuu 2019).\nVuoden 2014 jälkeen Xenon ja Argon saivat viimeisimmät lisäykset Maailman antidopingtoimiston (WADA) kiellettyjen kemikaalien ja lisäaineiden luetteloon - yhteisöön, joka huumetestaus suorittaa useissa urheilutapahtumissa. Päätös pidettiin epätavallisena, koska ihmiset ajattelivat, että ajatus dopingista kaasujen kanssa, jotka olivat yleisesti yhteydessä neonvaloon, kaarihitsaukseen ja anestesiaan, oli hieman outoa.\nKielto kuitenkin pannaan täytäntöön, koska jalokaasut Xenon ja Argon lisättiin WADA: n kiellettyjen aineiden ja menetelmien luetteloon.\n(LR: stä) Lance Armstrong, Gay Tyson, Maria Sharapova ja Diego Maradona\nTiedämme, että suorituskyvyn parantamiseen vaikuttavat myönteisesti urheilijan suorituskyky urheilu (olemme keskustelleet PEDs tässä artikkelissa). Mutta miten jalokaasut kuten Xenon ja Argon lisäävät pelaajan suorituskykyä? Mitä nämä niin sanotut jalo kaasut tekevät urheilijoille, jotka ovat tehneet WADA: n kieltämään heidät urheilusta?\nEnnen kuin pääsemme siihen, meidän on ensin keskusteltava jalokaasuja yleensä.\nJalokaasut (Valokuvakortti: Sandbh / Wikipedia Commons)\nSyy, jota kutsutaan "jaloiksi kaasuiksi", on, että ne ovat todella jaloja. Epäilemättömässä mielessä se merkitsee niiden epätavallista ei-reaktiivisuutta. Tieteellisemmin spesifisemmiksi jalokaasut ovat täyttäneet ulkoiset elektronikuoret, mikä tekee niistä melko vähemmän taipuvaisia reagoimaan muiden elementtien kanssa normaaleissa paineissa ja lämpötiloissa. Siksi ne muodostavat hyvin harvoin yhdisteitä, joilla on muita elementtejä.\nOn mielenkiintoista huomata, että kun 18-luvun ryhmän jäsenet löydettiin ensimmäisen kerran, heidän uskotaan olevan harvinaisia harvinaisia sekä kemiallisesti inerttejä. Siksi niitä on kutsuttu myös harvinaisiksi tai inertteiksi kaasuiksi.\nSaatat jo tietä, että solut tarvitsevat ylläpitää asianmukaista happitasoa ylläpitääkseen aerobista aineenvaihduntaa ja energiantuotantoaan . Xenon ja Argon auttavat jälkimmäisessä hyvin älykkäästi (Lähde).\nXenon on yksi niistä harvoista aineista, jotka tunnetaan niiden kyvystä aktivoida HIF-la: n tuotantoa, mikä käynnistää muut proteiinit kiirehtimään happea menettävien kudosten pelastamiseksi. Yksi näistä proteiineista on erytropoietiini (EPO), joka on pohjimmiltaan hormoni, joka vahvistaa punasolujen muodostumista luuytimessä.\nKsenon- ja argonhengityksen on havaittu lisäävän erytropoietiinipitoisuuksia terveillä yksilöillä, mikä puolestaan lisää niiden kestävyyttä ja energiatasoa. (Valokuvan myöntäjä: Flickr)\nSe, mitä se todella tekee, stimuloi alhaisen tason hypoksiaa (tilanne, jossa hapen määrä on puutteellinen kudoksiin pääsemiseksi). Tämä vuorostaan stimuloi elimistöä tuottamaan verta, jotta se pystyy paremmin ottamaan happea. Jos minun täytyy sanoa sama asia teknisesti, sanoisin, että xenonien hengittäminen lisää erytropoietiinipitoisuuksia (EPO), hormonia, joka lisää veren hapenkuluttavaa kapasiteettia kannustamalla punasolujen muodostumista. On huomattava, että saman ominaisuuden vuoksi synteettistä EPO: ta käytetään potilaille, joilla on munuaissairauksia ja anemia.\nNiinpä Xenonin tai Argonin hengittäminen voi lisätä kestävyyttäsi ja energiaasi, mikä antaa sinulle epäoikeudenmukaisen etulyöntiaseman muihin kilpailevia urheilijoita kohtaan. Tämän lisäksi toinen tärkeä etu, jota nämä jalokaasut tarjoavat, on, että ne "poistetaan" kehosta muutamassa tunnissa, mutta niiden suorituskykyä parantavia vaikutuksia voi kestää päiviä.


Millainen paino tarvitaan pitämään yksi pysäkkitolppa pystyssä? – Hämpin pysäkillä on nähty jo betonipossu, kaivinkoneen kauha ja jopa norsu | Paikalliset | Tamperelainen\nMillainen paino tarvitaan pitämään yksi pysäkkitolppa pystyssä? – Hämpin pysäkillä on nähty jo betonipossu, kaivinkoneen kauha ja jopa norsu\nNyt pysäkillä on 600-kiloinen betoniporsas. Marjo Rämö\nTämä on betoninorsu. Norsu oli hetken aikaa pysäkin tukena, kunnes paikalle saatiin lopullinen betoniporsas. Marjo Rämö\nKaivinkoneen kauha oli hätäratkaisu. Marjo Rämö\n11.3.2018 19:00 | Päivitetty 18.4.2020 10:16\nHämeenkadulla, Stockmannia vastapäätä sijaitsevan bussipysäkin tolpan painoa on vaihdeltu tiuhaan tahtiin. Aluksi tolppaa tuki 200-kiloinen betoniporsas, joita Raitiotiallianssi oli tilannut tällaisiin tarkoituksiin.\nPaino osoittautui kuitenkin liian heiveröiseksi, sillä tolppa kaatui miehen päälle viime viikon maanantaina.\n– Tolpassa on niin paljon linjatauluja, että niistä muodostuu iso tuulipinta-ala, Raitiotieallianssin tuotantopäällikkö Kari Simonen kertoo.\nKaatunut tolppa tuettiin pikapikaa kaivinkoneen kauhaan.\n– Miehet improvisoivat sen, jotta tolppa saatiin pystyyn.\nTämän jälkeen tueksi tuotiin valtava harmaa betonikappale. Se oli jo hieman ylimitoitettu tuki.\n– Se oli niin sanottu betoninorsu. Norsuja käytetään tien päällä esimerkiksi kaiteina, kun niitä laitetaan peräkkäin.\nNyt jättimäinen norsu on vaihdettu 600-kiloiseen betoniporsaaseen. Simonen uskoo, että se riittää pitämään tolpan pystyssä.\nRaitiotieallianssi on jo tilannut järeämpiä tukia, joita voidaan tarvittaessa käyttää. Painot tehdään kaivonkansiin, joihin valetaan betonia.


Yksinyrittäjien tulojen menetykset on korvattava - Mielipide | HS.fi\nYksinyrittäjien tulojen menetykset on korvattava\nJos työttömyys- ja sosiaalimenot halutaan pitää kriisin jälkeen siedettävän suuruisina, nämä yksinyrittäjät on syytä nyt pelastaa.\nKoko 2000-luvun uudet työpaikat ovat Suomessa syntyneet pieniin ja keskisuuriin yrityksiin. Uusista yrittäjistä yhä useampi on yksinyrittäjä. Ilman noin 200 000 yksinyrittäjää työttömyysluvut olisivat nyt koronakriisin iskettyä paljon nykyistä suuremmat.\nYksinyrittäjien tulot muodostuvat pääosin oman tuotteen tai palvelun myynnistä. Kulupuolella merkittävin menoerä ovat vuokrakulut ja jossain määrin laiteinvestoinnit kuten atk-laitteet. Monien yksinyrittäjien toimintaa koronavirus on rokottanut kovasti. Erityisen paljon tilanteesta ovat kärsineet ne yritykset, jotka toimivat henkilökohtaisen palvelutuotannon alalla, esimerkiksi kauneus- ja terveydenhoitopalveluissa.\nLähikontaktia karttavat asiakkaat ovat lopettaneet palvelujen kysynnän. Kulut, erityisesti vuokrakulut, eivät kuitenkaan ole loppuneet. Moni yksinyrittäjä ei kovin pitkään pysty vailla yrittäjän tuloa maksamaan toimitilojen vuokria. Edessä on joko rankka velkaantuminen tai toimitilojen menetys, mikä vaikeuttaa toiminnan käynnistämistä, kun taloustilanne joskus taas helpottuu.\nYksinyrittäjien ahdinkoa helpottaa toki hieman hallituksen päätös laskea heidät työttömyysturvan piiriin. Työttömyysturva yksinyrittäjillä merkitsee kuitenkin vain peruspäivärahan saamista, joka on tasoltaan runsaat 700 euroa kuukaudessa. Se saattaa juuri ja juuri riittää oman ja kenties kotona olevan puolison ja etäopetuksessa olevien lasten ruokakuluihin. Asumiskuluja sillä tuskin maksetaan, yrityksen vuokria ja muita kuluja ei ollenkaan.\nJos työttömyys- ja sosiaalimenot halutaan pitää kriisin jälkeen siedettävän suuruisina, nämä yksinyrittäjät on syytä nyt pelastaa. Kun heidän asiakkaansa taas palaavat, palautuu myös heidän tulotasonsa ja veronmaksukykynsä. Siksi hallituksen on nopeasti ryhdyttävä tuntuviin tukitoimiin, joilla yksinyrittäjien tulomenetykset korvataan. On myös kannustettava pankkeja, vuokranantajia ja muita yksinyrittäjien toimintaa rahoittaneita tai sitä rahastavia tahoja antamaan tuntuvia tilapäisiä helpotuksia, joilla rakennetaan silta nyt iskeneen talouskuilun yli.\nvaltiotieteiden lisensiaatti, Helsinki


Iirinkielinen nykykirjallisuus – Wikipedia\n(Ohjattu sivulta Iirin nykykirjallisuus)\nTarkennus: Kantaaottavaa ja pohdiskelevaa tyyliä pitäisi korjata asiallisemmaksi.\nIirinkielinen nykykirjallisuus käsittää Conradh na Gaeilge -järjestön perustamisen (1893) jälkeen iiriksi kirjoitetut teokset.\n1 Peadar Ua Laoghaire\n2 Pádraic Ó Conaire\n3.1 Peig Sayers\n3.2 Tomás Ó Criomhthain - saarelainen\n3.3 Ulsterista Amerikan kultalaan ja takaisin: Micí Mac Gabhann\n3.4 An Béal Bocht: kolmannen konstaapelin salainen elämä\n4 Griannan veljekset\n4.1 Séamus Ó Grianna\n4.2 Seosamh Mac Grianna\n5 Máirtín Ó Cadhain\n6 Breandán Ó hEithir - iirin Hannu Salama?\n7 Iirinkielinen kirjallisuus tänään\n7.1 Joe Steve Ó Neachtain\n8 Muiden kuin syntyperäisten iirinpuhujien kirjallisuus\n8.1 Eoghan Ó Tuairisc\n8.2 Diarmuid Ó Súilleabháin\n8.3 Máirtín Ó Muilleoir\n8.4 Breandán Ó Doibhlin\n8.5 Seán Ó Dúrois\n8.6 Pádraig Standún\nPeadar Ua Laoghaire[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nIirin nykykirjallisuuden perustajana pidetään isä Peadar Ua Laoghairea (Peter O'Leary). Ensimmäinen iirinkielinen romaani oli juuri Ua Laoghairen 1800-luvun lopussa eri iirinkielisissä lehdissä jatkosarjana julkaisetu romaani Séadna, joka sijoittui kirjailijan kotiseudulleen Corkin (iiriksi Corcaigh) kreivikunnan iirinkieliselle alueelle. Séadnan tarinaa ei alkujaan kirjoitettu romaaniksi, vaan näytteeksi Ua Laoghairen kotimurteen puhekielestä, niinpä kirja on liioitellun täynnä rehevää kansankuvausta ja irrallisia folklore-episodeja. Romaanin pääjuoni kertoo tarinan Séadnasta, paholaiselle sielunsa myyneestä suutarista, joka lopulta onnistuu vangitsemaan paholaisen ja rääkkäämään tätä niin pahasti, että saa sielunsa takaisin. Taivaaseen Séadna ei kuitenkaan enää pääse, vaan jää ikuisiksi ajoiksi vaeltamaan virvatulena.\nUa Laoghaire oli oikeastaan parempi vanhemman iirinkielisen kirjallisuuden nykyiirintäjänä: esimerkiksi menninkäinen Eisirtin seikkailut kuuluvat tähän genreen. Hän kirjoitti myös nationalistisen retoriikan rasittaman, mutta kansankuvauksena paikoitellen osuvan ja vitsikkäänkin muistelmateoksen Mo Scéal Féin sekä käänsi lyhentäen iiriksi Cervantesin Don Quijoten.\nPádraic Ó Conaire[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nKirjan Deoraíocht kansi\nPádraic Ó Conaire (Patrick Conroy) oli kaksikielinen kauppiaan poika Galwaysta (Gaillimh). Kaksikymmenvuotiaana nuorukaisena vuoden 1900 tienoilla hänestä tuli harjoittelija lontoolaiseen virastoon, missä hän sittemmin teki jonkinlaista uraa. Iirinkielisyyttä tukevan toiminnan ja kansallismielisen propagandan lisääntyessä Lontoon irlantilaisten keskuudessa Ó Conaire ryhtyi kirjoittamaan realistisia novelleja irlantilaisten siirtolaisten elämästä - myös niiden, jotka päätyivät rikollisuuteen, alkoholismiin ja prostituutioon. Toisin kuin isä Ua Laoghaire, Ó Conaire oli jo täysiverinen moderni kirjailija, jonka naturalistiset kurjuuskuvaukset herättivät melkoisesti paheksuntaa, etenkin Elefanttimies-elokuvaa muistuttava tarina hänen ainoassa romaanissaan Deoraíocht ("Maanpako"). Hän eli elämänsä loppupuolella kiertelevää elämää, jota hän itse kuvasi romantisoiden novellikokoelmassa M'Asal Beag Dubh ("Pieni musta aasini"). Hänen laajaan tuotantoonsa kuuluu myös isänmaallisia hengennostatusnovelleja (ennen kaikkea kokoelma Seacht mBua an Éirí Amach, "Kapinan seitsemän voittoa"), vakavamielistä journalismia muun muassa iirinkielisten seutujen elinoloista ja historiallinen nuorisoromaani Brian Óg.\nÓ Conaire menehtyi köyhien sairaalassa 1920-luvulla. Hänestä tuli jonkinasteinen kansanperinteen sankari, jonka elämäntarinan kaikkia yksityiskohtia ei ole edes helppoa selvittää myyttien ja juttujen seasta. Eläessään kiistelty kirjailija nousi kuoltuaan kansakunnan kaapin päälle ja sai patsaankin Galwayn torille. Kaksi pohjoisirlantilaista sahasi patsaan pään poikki keväällä 1999.\nGaeltacht-omaelämäkerrat[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nIirin kielen elvytystyö lähti kielensä englanniksi jo vaihtaneiden kaupunkilaisintellektuellien keskuudesta. Suurin osa saatavissa olleesta kirjallisuudesta oli klassista iiriä, joka eroaa varsin paljon iirin puhekielestä. Siksi tarvittiin lukemistoja, joista kielenharrastajat oppisivat ajanmukaista ja kansanomaista iiriä riittävän hyvin voidakseen parhaassa tapauksessa itse ryhtyä kirjailijoiksi tällä kielellä. Koska he olivat saaneet kotikasvatuksensa englanniksi, vaikeinta oli oppia puhumaan arkielämän asioista iiriksi. Niinpä yhdeksi iirinkielisen kirjallisuuden merkittävimmistä lajityypeistä nousi ns. Gaeltacht-omaelämäkerta. Sana Gaeltacht tarkoittaa niitä maaseutualueita, joissa iiriä yhä puhuttiin. Varsinkin alkuaikoina tällainen teos syntyi siten, että englantia äidinkielenään puhuva Gaeilgeoir eli iirinkielisyysaktivisti lähti jollekin tällaiselle alueelle etsimään iirikieltä osaavia, mielellään mahdollisimman yksikielisiä ja lukutaidottomia, kielimestareita. Kielimestari kertoi sitten tutkijalle elämäntarinansa mahdollisimman yksityiskohtaisesti ja kansanomaisin sanakääntein, ja pääkaupungin iirinkielisyysväki luki näin syntyneen kirjan sana sanalta ja jokaisen uuden sanan muistiin merkiten.\nGaeltacht-omaelämäkerroista tunnetuimpia ovat ns. Blasket-kirjat. Kerryn (Ciarraí) edustalla sijaitseva Great Blasket-saari (iiriksi An Blascaod Mór) on nykyisin autiona, mutta vuosisadan alussa siellä oli vielä elinvoimainen kalastajayhdyskunta, joka joutui myrskyisen meren eristämänä elelemään usein pitkiäkin aikoja omillaan. Siksi sekä viihde että puheenaiheetkin oli keksittävä itse. Eristyneisyytensä vuoksi saari edusti tietenkin monille iirinharrastajille alkuvoimaisen irlantilaisuuden tyyssijaa, joten sieltä haettiin ja merkittiin muistiin valtava määrä kansanperinnettä. Blasket-kirjallisuudella on vielä nykyisinkin merkittävä osa koulujen iirinopetuksessa. Siksi saaren nyttemmin sukupuuttoon kuollut murre, kuten myös iirin eteläinen Munsterin murre (Gaeilge na Mumhan tai Gaoluinn) yleensäkin, on vaikuttanut nykyiirin kirjakieleen varsin paljon. Muiden murteiden puhujista vaikutus on ollut suhteettomankin suuri: läntisellä Connachtin iirillä ja pohjoisella Ulsterin murteella (Gaeilge Uladh, Gaeilic) on sentään ainakin nykyään enemmän äidinkielisiä puhujia.\nBlasketilaiskirjoista merkittävimmät ovat Peig Sayersin Peig - tuairisc a thug Peig Sayers ar imeachtaí a beatha féin ("Peig - Peig Sayersin oma kertomus elämästään"), Tomás Ó Criomhthainin An tOileánach ("Saarelainen") ja Muiris Ó Súilleabháinin Fiche Bliain ag Fás ("Kaksikymmentä vuotta kasvamassa"). Súilleabhánin kirjan nimi viittaa iirinkieliseen hokemaan ihmisen elämänvaiheista, joihin kuuluu kaksikymmentä vuotta kasvua, kaksikymmentä vuotta kukkimista ja kaksikymmentä vuotta kuihtumista. Peig ja Tomás olivat jo vanhoja ihmisiä, kun tutkijat tulivat heitä haastattelemaan, mutta Muiris kertoi oman tarinansa ollessaan vielä nuori mies.\nBlasket-kirjallisuuden muistiinmerkitsijöistä kaksi oli englantilaisia: Robin Flower, jota saarelaiset kutsuivat nimellä Bláithín ("Kukkanen") ja George Thompson, Muiris Ó Súilleabháinin hyvä ystävä, joka otti iirinkielisen nimen Seoirse Mac Thomáis. Hänestä tuli myöhemmin muinaiskreikan luennoitsija Galwayn yliopistoon. Ehkä heitä motivoi halu hyvittää Englannin irlantilaisille ja Irlannin omaperäiselle kulttuurille tekemä vahinko toimimalla aktiivisesti iirin kielen hyväksi.\nPeig Sayers[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nPeigin maailmankuvaa on nykynäkökulmasta helppo paheksua: hän oli hurskas maalaisnainen, joka oli alun perin kotoisin Vicarstownista (Baile Bhiocáire) mantereen puolelta Dinglenniemeltä (Corca Dhuibhne), mutta naitettiin järjestettyyn avioliittoon blasketilaisen miehen kanssa. Peig oli täysin sisäistänyt naisen alemmuuden mieheen verrattuna, ja kun ventovieras saarelainen puhemiehineen saapui isän luokse häntä kosimaan Peigiltä itseltään ei kysytty mitään. Hän piti saarelaista puoliksi jumalolentona, olihan tämä sentään mies.\nPeig menetti miehensä varsin varhain ja joutui pitämään itse huolen lapsilaumastaan, joista monet kuolivat varhaisella iällä. Elämä saarella oli vaarallista ankarien luonnonolojen takia. Isänsä tavoin hän oli kuitenkin hyvämuistinen seanchaí eli perinteensäilyttäjä, jolta merkittiin muistiin pienen kirjaston verran tarinoita ja folklorea. Häntä voidaankin kutsua Irlannin Larin Paraskeksi.\nOmaelämäkerrassaan Peig kertoo niin koulunkäynnistä lapsuudessaan, Maaliigan (Land League) maattoman maalaisväestön keskuudessa lietsomista levottomuuksista, torpparien (tionóntaí tai Peigin omalla murteella triúntaithe) häädöistä ja nationalismin noususta sellaisena kuin se koettiin iirinkielisellä maaseudulla. Omaelämäkerrasta yli jäänyttä aineistoa, kuten henkilökuvia Peigin tapaamista erikoisista tyypeistä, on julkaistu kokoelmassa Machnamh Seanmhná ("Vanhan naisen ajatuksia", käännetty englanniksi nimellä An Old Woman's Reflections). Erityisen unohtumaton hahmo on "Maanantai-Martti" eli Máirtín Dé Luain, oikealta nimeltään Martin Dillon. Hän oli nuori Meksikossa asuva irlantilaisten vanhempien poika, joka Meksikossa oppi iirinpuhujaksi ja palasi aikuistuttuaan Irlantiin, missä hän tapasi Peigin. Teksteissä liikuttavaa on myös Peigin hämmentynyt riemu siitä, että hän iirinkielisyysliikkeen nousun myötä saa puhua äidinkieltään pääkaupungin silmäätekevien kanssa, sellaisten ihmisten, joiden ei iiriä luulisi osaavankaan. Suomalaisen on vaikea olla muistamatta, että meilläkin kutsuttiin 1800-luvulla kylänmiehet katsomaan, kun täällä on mies, jolla on hieno hattu päässä, ja silti se puhuu suomea!\nPeigin omaelämäkertaa on luetettu jokseenkin kaikille irlantilaisille koululaissukupolville, ja sille on muodostunut jonkinlaisen "pakkopullan" maine. On syytä myös muistaa, että Peigin puhuma iiri on kovin murteellista ja eroaa selkeästi nykyaikaisen iirin päälinjasta. Oppilas, joka osaa Peigin iiriä, joutuu erikseen totuttelemaan Comharin, Foinsen tai Feastan kaltaisen nykykielisten aikakauslehtien uudenaikaisiin termeihin.\nTomás Ó Criomhthain - saarelainen[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nAn tOileánach Léannta - Máiréad Nic Craithin tutkimus Tomás Ó Criomhthainin kirjasta An tOileánach\nTomás Ó Criomhthain Blasket-saarelta oli jo iäkäs kalastaja, kun hän tapasi saarella iirinkielisyysaktivistin, joka avasi hänelle tien kirjallisen sivistyksen maailmaan. Hän oli aluksi varsin haluton merkitsemään muistiin saaren tapahtumia tai kertomaan elämästään, koska hänen mielestään kaikkihan sen tietävät, mitä saarella tapahtuu. Ó Criomhthain osasi jo lukea vierasta kieltä, englantia, mutta vasta saatuaan luettavakseen Pierre Lotin kirjan Islannin kalastajat sekä Maksim Gorkin nuoruuden muistelmat englanniksi käännettyinä hän oivalsi, että hänenkin elämällään voisi olla kirjallista arvoa ja että se saattaisi kiinnostaa muita ihmisiä. Hänen innostuksestaan syntyi kaksi kirjaa: omaelämäkerta An tOileánach ("Saarelainen") ja päiväkirja Allagar na hInise. An tOileánachin on saksaksi kääntänyt sen englanninkielisestä versiosta The Islandman itse Nobel-kirjailija Heinrich Böll. Päiväkirja on englanniksi käännetty nimellä' Island Smalltalk, vaikka allagar tarkoittaa pikemminkin nahistelua kuin "small talkia".\nUlsterista Amerikan kultalaan ja takaisin: Micí Mac Gabhann[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nRotha Mór an tSaoilin kansi\nBlasket-kirjallisuutta on niin paljon, että hyvinkin iirinkielistä kulttuuria tuntevat henkilöt ovat taipuvaisia unohtamaan Blasket-saaren ulkopuolelta tulleet iirinkieliset omaelämäkerrat kokonaan. Näistä teoksista merkittävä on Micí Mac Gabhannin kirja Rotha Mór an tSaoil (englanniksi The Hard Road to Klondyke), jonka nimi tarkoittaa alun perin "elämän suurta pyörää". Tällä kielikuvalla iirissä viitataan elämän muuttuviin kohtaloihin: pyörän vanne käy välillä liejussa (epäonni), nousee sitten korkealle ilmaan (menestys) ja kääntyy lopulta takaisin maantien rapaan.\nMicín elämä oli todella vaihtelevaa laatua: pikkupoikana hän joutui vahtimaan isänsä viinapannua poliisien ja rannikkovartijoiden varalta. Se oli vaarallista, sillä liipasinherkät englantilaiset sotilaat saattoivat virkainnossaan surmata pikkupoikiakin. Heti kynnelle kyetessään Micí hankkiutui Amerikkaan kultaa vuolemaan,sananmukaisesti, sillä juuri tuolloin oli käynnissä ruathar an óir, eli Klondiken kultaryntäys. Päästyään meren yli Micí joutui kuitenkin hankkimaan matkavaransa kovalla työllä, ja hän etenikin Klondykeen vain vähitellen, hakien aina työtä matkan varrelta. Uusi manner tarjosi Ulsterin pojalle monenlaisia ihmeitä ja elämyksiä, kuten Montanan intiaanit, joiden kulttuurissa ja kohtalossa Micí näki yhtäläisyyksiä iirinpuhujiin. Nykylukijan silmissä hämmentävintä on, että Micí onnistui ilmeisestikin matkustamaan Amerikkaan, työskentelemään siellä ja viettämään Yhdysvalloissa pitkiä aikoja oppimatta englantia hyödyksi asti. 1800-luvun lopussa Amerikka oli täynnä irlantilaisia siirtolaisia, joista varsin suuri osa yhä puhui iiriä. On todennäköistä, että maailman iirinpuhujien suuri enemmistö asui tuohon aikaan Yhdysvalloissa. Irlantilaisten salakapakoista ja omista porukoista Micí löysikin aina ystäviä ja jopa oman kylän miehiä, jotka auttoivat löytämään töitä ja yösijan.\nKlondyken kultamaa, tír an óir, osoittautui kovien miesten valtakunnaksi. Micí oli kilttinä maalaismiehenä tavattoman järkyttynyt kultakenttien raa'asta olemassaolon taistelusta: kerran kumppani oli vähällä jättää hänet lumeen kuolemaan kesken vaelluksen, mikä järkytti häntä niin syvästi, että närkästys kuultaa vielä vuosikymmeniä myöhemmin kirjoitetun kirjan sivuilta. (Kirjan toimitti Ulsterin iirinkielistä perinnettä Irlannin radiolle kerännyt Proinsias Ó Conluain, joka meni sittemmin naimisiin Micín tyttären kanssa.) Aikanaan hän totesikin olevansa dubhdhóite den ór, pohjattoman kyllästynyt koko kullankaivuun, ja palasi kotiseudulleen Irlantiin, minne hän rakensi talon kullasta saamillaan rahoilla.\nAn Béal Bocht: kolmannen konstaapelin salainen elämä[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nMonilla enemmän englanninkielisistä töistään tunnetuilla irlantilaisilla kirjailijoilla on ollut oma pyrähdyksensä iirin puolella: esimerkkejä ovat Brendan Behan (Breandán Ó Beacháin), joka kirjoitti iiriksi näytelmän "Panttivanki" (The Hostage) alkuperäisversion An Giall, Edward McLysaght (Éamonn Mac Ghiolla Iasachta), joka laati aika tavanomaisen maaseuturomaanin Cúrsaí Thomáis ja syntyjään aransaarelainen Liam O'Flaherty (Liam Ó Flaithearta). Hän oli elinaikanaan arvostettu, mutta sittemmin irlantilaisen kirjallisuuden B-joukkueeseen jäänyt kirjailija: hänen teoksistaan se ainoa iirinkielinen, ranskalaisen Le Clézion intensiivisiä töitä muistuttava modernistinen novellikokoelma Dúil, lienee nyttemmin taiteellisesti merkittävin.\nSuomessakin tunnetaan romaanistaan The Third Policeman (suom. "Kolmas konstaapeli") surrealistinen humoristi Flann O’Brien, oikealta nimeltään Brian Ó Nualláin, joka käytti myös Dion Boucicaultin näytelmästä haettua, kummallisen sekakielistä taiteilijanimeä Myles na gCopaleen. Hänen elämäntyönsä oli kuitenkin varsin paljon Kolmatta konstaapelia laajempi, ja siihen kuului myös iirinkielinen romaani An Béal Bocht (sananmukaisesti "Köyhä suu" tai "Suuparka", mutta itse asiassa sanonta tarkoittaa äänekästä itsesääliä - englanniksi kirja on käännetty nimellä The Poor Mouth, ruotsiksi Klagomunnen).\nAn Béal Bocht on hulvaton parodia iirinkielisestä maaseutukirjallisuudesta, jossa kaikki on aina hieman oikeaoppisempaa kuin pitäisikään. Kaikki ne asiat, joista esimerkiksi Blasket-kirjallisuudessa kerrotaan kyllästymiseen asti, on tässä romaanissa paisuteltu elämää suuremmiksi. Tarina sijoittuu Corca Dorcha ("Pimeälä" tai "Syrjälä") -nimiselle iirinkieliselle alueelle ja sen päähenkilö syntyy talossa, jonka eteläisestä ikkunasta näkyy Blasket-saari, läntisestä Aran-saaret ja pohjoisesta Tory-saari - kaikki iirinkielisiä saaria, mutta todellisuudessa satojen kilometrien päässä toisistaan! Tomás Ó Criomhthainin lempihokemaa ní bheidh ár leithéidí arís ann ("meidänlaisiamme ei tule enää meidän jälkeemme") toistellaan kyllästymiseen asti, varsinkin mahdollisimman sopimattomissa kohdin. Päähenkilöt esiintyvät yliampuvasti ikään kuin pyrkien esittämään Peigin kaltaisista kirjoista opittua roolia seudulla käyville kieliaktivisteille, ja kunnianhimoinen tutkija nauhoittaa epähuomiossa porsaiden röhkinää luullen sitä aiemmin tuntemattomaksi iirin murteeksi ja saa tietenkin aikanaan avokätisen palkinnon tieteellisestä saavutuksestaan. Opettaja opettaa kaikkia lapsia englanniksi, jota kukaan ei ymmärrä, eikä hän ole tyytyväinen lasten iirinkielisiin nimiin, vaan lyö heitä karttakepillä ja antaa kaikille (myös tytöille) englanninkieliseksi nimeksi James O'Donnell.\nAn Béal Bocht on kirjoitettu varsin hyvällä, rikkaalla ja omintakeisella iirillä, josta huomaa, että kirjoittaja on perehtynyt kieleen monipuolisesti. Hän käyttää murteita virtuoosimaisesti: kun maisemiin ilmaantuu ulsterilaisen Séamus Ó Griannan maaseutunovelleille irvivä kliseehahmo, sekä kirjan leipäteksti että repliikit värittyvät ulsterinmurteisiksi. Kirja onkin menestyneimpiä iirinkielisiä romaaneja, mutta kaikkien sisäpiirivitsien ymmärtäminen edellyttää parodian kohteiden tuntemista.\nGriannan veljekset[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nRanafastin (Rinn na Feirste) kylässä Donegalin kreivikunnan iirinkielisellä alueella kasvaneet Seosamh Mac Grianna (1900–1990) ja Séamus Ó Grianna (1889–1966), jotka iirinsivät kirkonkirjojen mukaisen sukunimensä Greene eri tavalla, kuuluivat perinteensäilyttäjinä ja tarinankertojina maineikkaan perheen suureen lapsikatraaseen. Perheessä oli kaksi näkövammaista ja albiinoa sisarusta, joita kutsuttiin "valkoisiksi" (bán) - Seán Bán ja Annie Bhán. Vammaisuutensa vuoksi he viettivät suurimman osan elämästään kotitalon seinien sisällä, mutta varmaankin juuri tämän takia heistä tuli huomattavia seanchaíta, perinteisten tarinoiden kertojia ja traditioiden säilyttäjiä, jotka sanelivat elämänsä varrella monen heitä haastattelemaan tulleen tutkijan nauhurin kelat täyteen.\nSeosamh ja Séamus - kylillä heitä kutsuttiin nimillä Joe Fheilimí ja Jim Fheilimí eli Viljamin Jooseppi ja Viljamin Jaska, koska isä, Feilimí Dhónaill Phroinsiais Greene, oli kylän ainoa Feilimí ("Viljami")-niminen mies - olivat samanlaisia kuin veljekset ainakin, mutta heidän elämänkohtalonsa muodostuivat hyvin erilaisiksi. Molemmat osallistuivat Irlannin vapaussotaan, tosin lähinnä pitämällä kiertävää iirinkielistä propagandateatteria. Molemmat taistelivat Irlannin 1920-luvun sisällissodassa Michael Collinsin vapaavaltiolaisia vastaan Éamon de Valeran tasavaltalaisten puolella. Molemmat joutuivat vankilaan. Molemmat pettyivät nationalismiin, koska se käytti iirin kieltä ja iirinkielisiä maaseutualueita vain yksipuolisesti hyväkseen. Silti heidän uransa kehittyivät varsin eri tavalla.\nSéamus Ó Grianna[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nSéamus Ó Griannasta tuli eräänlainen "virallinen kirjailija", joka loi valtavan, mutta jossain määrin itseään toistavan elämäntyön: lähes kolmekymmentä romaania ja novellikokoelmaa, joissa hän kuvaa kotikyläänsä sellaisena enemmän tai vähemmän ihanteellistettuna, staattisena ja muuttumattomana miljöönä kuin hän sen muisti Dublinissa viettäminään vuosikymmeninä. Hän kieltäytyi hyväksymästä 1940-luvun lopulta alkaen käyttöön tullutta uutta oikeinkirjoitusta, vaan laati kirjansa vanhalla kirjoitustavalla ja "gaelilaisella" kirjaimistolla, joiden hän katsoi sopivan paremmin omaan murteeseensa. Suuri osa hänen novelleistaan on vain kansanomaisia anekdootteja tai faabeleita, joihin hän on ammattikirjailijan otteella lisännyt miljöötä ja henkilökuvausta, lihaa luiden päälle.\nSéamus Ó Grianna kirjoitti parisataa novellia, joiden parhaimmisto on nyttemmin kerätty kaksiosaiseen kokoomateokseen Cora Cinniúna ("Kohtalon käänteitä"). Valikoimaan ei kuitenkaan sisälly hänen parhaana pidetty novellikokoelmansa Cith is Dealán ("Sadetta ja poutaa"). Hänen romaaneistaan tunnetaan parhaiten Caisleán Óir ("Kultalinna" - tai oikeastaan "Pilvilinna") ja Mo Dhá Róisín ("Molemmat Róisínini"). Muita romaaneja ovat muun muassa Tairngreacht Mhiseoige ("Miseogin ennustus"), Bean Ruadh de Dhálach ("Punatukkainen nainen Ó Dónaillin sukua"), Le Clap-Sholas ("Iltahämärän tullen") ja An Sean-Teach ("Vanha talo"). Hän kirjoitti myös kaksi muistelmakirjaa, lapsuutta käsittelevän teoksen Nuair a Bhí Mé Óg ("Kun olin nuori") ja muun muassa nuoruuden sotaseikkailuista kertovan jatko-osan An Saol Corrach ("Levoton elämä").\nSéamus Ó Grianna, joka kylänsä rakastetun tarinankertojan Máire Connachtilaisen muistoa kunnioittaen kirjoitti kaunokirjalliset teoksensa kirjailijanimellä Máire, ei ollut täysin vailla ansioita kirjailijana. Hänellä oli mehevä, aika kitkeräkin huumorintaju, mutta hän käytti sitä hieman vastuuttomasti ja suututti monet ihmiset, mikä sitten pilasi hänen välinsä iirinkielisyysliikkeeseen ja katkeroitti häntä itseään entistä enemmän. Vanhoilla päivillään hän jopa liittyi iirinkielisyystoimintaa vastustavan Language Freedom Movement -järjestön jäseneksi. Tämän takia hänen tuotantoaan on alettu uudelleen arvostaa vasta 1990-luvulla, ennen muuta Ulsterin iirinkielistä kirjallisuutta laajalti tutkineen Nollaig Mac Conghailin työn ansiosta.\nSeosamh Mac Grianna[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nSeosamh Mac Grianna oli erakkoluonne, joka ei koskaan tuntenut olevansa kotonaan missään, ja häntä vaivasi tasapainottomuus. Kuten veljensä, hän kouluttautui opettajaksi, ja ammatti sopi hänelle yhtä huonosti kuin veljellekin. Hän innostui iirinkieliseksi kirjailijaksi tutustuttuaan Pádraic Ó Conairen tuotantoon, ja esikuvansa tavoin hänkin pyrki luomaan iiristään modernin kirjailijantyön työkalun. Hän oli innostunut aikansa suurista aatteista: jonkin aikaa hän kutsui itseään kommunistiksi ja katsoi iirinkielisten irlantilaisten maaseutuihmisten eetoksen ja ajattelutavan olevan kommunistinen, ei katolinen - tällä hän kyllä lienee tarkoittanut kylänmiesten talkoo- ja yhteistyöhenkeä, ei mitään poliittista ideologiaa. Merkillistä kyllä hän pystyi samanaikaisesti ihailemaan Mussolinia, jonka pramea propaganda vetosi hänen Fiannaíocht-taruston sankarimyyteillä ruokittuun sieluunsa.\nHänen merkittävin teoksensa on romaani An Druma Mór ("Iso rumpu" tai vapaammin "Ison rummun kyläorkesteri"). Romaani kertoo karua maalaiselämää elävästä irlantilaiskylästä, jonka vuoden ainoa kohokohta on Pyhän Patrickin päivän paraati. Paraatin ja koko päivän symboli on An Druma Mór, suuri rumpu, joka otetaan aina esiin vähän ennen paraatia. Koko kylä kerääntyy rumpua säilyttävän miehen luo maanittelemaan, kunnes hän jännityksen kasvaessa lopulta suostuu: Táimid ag cur an tráthnóna amú, tá sé chomh maith againn an Druma Mór a thabhairt amach ("Johan tässä ilta menee hukkaan, eiköhän oteta Iso Rumpu esiin"). Mutta nykyaika saapuu kylään. Syntyy kaksi poliittista puoluetta, jotka alkavat kiistellä siitä, kelle rumpu kuuluu. Siinä missä tavanomainen lukija saattaa tuntea yhteisyyttä jonkun romaanihenkilön kanssa ja toivoa, ettei tämä menetä henkeään tarinan aikana, tämän romaanin lukija jännittää rummun puolesta: '"eivät kai nuo aio rikkoa sitä rumpua?". Valitettavasti tapahtuu jotain vielä pahempaa: se kylän yhteishenki, jonka symboli rumpu on, menettää merkityksensä uuden ajan poliittisissa kiistoissa.\nSeosamh Mac Griannan oma elämä oli traaginen, kuten rummun tarina. Hän joutui alle nelikymppisenä Letterkennyn mielisairaalaan parantumattoman depression takia, eikä ehtinyt saada valmiiksi toista romaaniaan, joka olisi kertonut syntyperäisen iirinkielisen vieraantuneisuudesta pääkaupungin englanninkielisissä taidepiireissä. Romaanin nimeksi tuli Dá mBíodh Ruball ar an Éan - veljensä tavoin Seosamh kirjoitti hyvin ulsterilaista iiriä, ja standardikielellä hänen kirjansa nimi olisi Dá mBeadh Eireaball ar an Éan ("Jos linnulla olisi pyrstö"). Jo kirjan nimestä käy ilmi, että se on katkelma - se ei ehtinyt ensimmäisiä sataa sivua pitemmälle, kun kirjailijalta loppui veto: thráigh an tobar orm, "minulta kuivui kaivo", kuten hän itse sanoi. Vahinko, sillä kirja on yllättävän selväjärkinen, ja sen satiirinen kuva 1920–30-luvun Irlannin poliittisesta elämästä anarkistisen hauska.\nRomaanikatkelmaa selvästi enemmän kirjailijan tasapainottomuudesta todistaa sitä ennen ilmestynyt matkakirja Mo Bhealach Féin ("Minun oma tieni"), jossa Seosamh kertoo Pádraic Ó Conairen esikuvan vaikutuksesta tekemistään patikkamatkoista pitkin Britteinsaaria. Erääseen yömajaan hän kirjoittautuu muinaisen tarusankarin nimellä; hän tapaa matkoillaan huumemafiaa pakoilevan lainsuojattoman (kyllä vain, jo 30-luvulla) sekä afrikkalaisten yhteistyöjärjestön delegaatteja, joiden kokoukseen hän tunkeutuu yrittäen saada itsensä nimitettyä järjestön puheenjohtajaksi, koska hän irlantilaisena on mielestään brittien sortama valkoinen neekeri.\nMáirtín Ó Cadhain[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nMáirtín Ó Cadhain oli kansakoulun opettaja ammatiltaan, kuten Griannan veljekset. Kyseessä oli se akateeminen ammatti, johon iirinkieliseltä maaseudulta käsin oli helpointa kouluttautua. Hän oli kotoisin Connemaran rannikolta, ns. Cois Fharraigen alueelta, Galwayn (Gaillimh) kaupungin länsipuolelta. Nuorella iällä hän kiinnostui IRA:n toiminnasta ja muista nationalistisista pyrinnöistä: hän osallistui muun muassa suureen polkupyörämarssiin, jolla haettiin kannatusta iirinkielisten siirtokuntien perustamiselle Itä-Irlannin vehmaille kesantomaille. Tämä mielenosoitus johtikin Ráth Cairnin iirinkielisen kylän perustamiseen Meathin (An Mhí) kreivikuntaan lähelle Kellsin (Ceanannas Mór) ja Trimin (Baile Átha Troim) kaupunkeja.\nToiseen maailmansotaan Irlanti ei osallistunut, mutta Máirtín Ó Cadhain joutui pidätetyksi monien muiden IRA-miesten ja -sympatisöörien kanssa ja vietti sotavuodet - irlantilaisittain "hätätilan vuodet" (the Emergency years, blianta na hÉigeandála) - Kildaren Curraghin (Curach Chill Dara) internointileirissä. Hänen ainoa elinaikana julkaistu romaaninsa, Cré na Cille ("Kirkkomaan multa"), onkin muun muassa allegoria noista vankilavuosista. Romaanissa kuvataan Gaeltacht-alueen yhteiskunnallisia ristiriitoja kirkkomaassa maatuvien vainajien loppumattomina, inttävinä keskusteluina, joille Ó Cadhain sai mallin vankilavuosien keskusteluista IRA:n miesten välillä: vainajien perspektiivi maailmaan on ahdas ja heidän arvomaailmansa hyvin maallinen, he jaksavat muun muassa riidellä siitä, kenen hautapaikka on maksanut eniten. Kirja herättikin närkästystä sen vuoksi, että se kuvaa nationalistien ihannoiman iirinkielisen maaseudun siihen asti jaloiksi villeiksi mielletyt asukkaat äreinä ja ikävinä juntteina - koska Ó Cadhain oli itse yksi noista junteista, hänellä oli toki tähän oikeus.\nKirjailijan tuotannosta muistetaan yleensä vain tämä romaani, mutta itse asiassa hänen elämäntyönsä on laaja ja vaihteleva. Osallistuessaan yhteiskunnalliseen toimintaan hän laati pamfletteja ja kiistakirjoituksia, joilla on yhä myös kaunokirjallista arvoa. Novellikokoelmia hänen kynästään lähti runsaat puoli tusinaa, romaaneista kaksi - joycelaisittain kokeileva Barbed Wire ja Cré na Cillen maalaismaisemaan palaava Athnuachan - julkaistiin vasta 1990-luvulla, yli kaksi vuosikymmentä hänen kuoltuaan. Hänen poliittiset näkemyksensä, jotka ilmenevät parhaiten postuumista niteestä Tone Inné agus Inniu ("Tone eilen ja tänään"), ovat IRA:n piirissä toimineelle henkilölle melko tavanomainen populistisen sosialismin ja kansallismielisyyden yhdistelmä, mutta kirjailijana hän on omalaatuinen ja kiinnostava. Hän ei myöskään pitäydy maaseutumiljöössä, vaan kuvaa erityisesti tuotantonsa loppupuolella myös kaupunkiympäristöä, joka näyttäytyy joskus futuristisen epäinhimillisenä.\nBreandán Ó hEithir - iirin Hannu Salama?[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nBreandán Ó hEithir oli kotoisin Aran-saarilta ja verraten läheistä sukua elämäntyylinsä suurimmaksi osaksi englannin kielellä tehneelle, mutta iiriä äidinkielenään puhuneelle Liam O'Flahertylle. Hän koetti 1940-luvulla nuorena miehenä opiskella Galwayn (Gaillimh) yliopistossa, mutta jätti opiskelun kesken malttamattoman temperamenttinsa vuoksi. Sen jälkeen hän toimi iirinkielisyysliikkeen kiertävän kirjakaupan ja propagandapakettiauton kuljettajana, mutta ajautui lehtimieheksi, jossa ammatissa hän toimi suurimman osan elämästään. Hän kirjoitti lehtijuttuja, myös nokkelia pakinoita ja urheilujournalismia, sekä äidinkielellään että englanniksi.\nTelevisiossa Ó hEithir toimi 1960–70 -lukujen vaihteessa. Hänen toimittamansa ajankohtaisohjelma Féach! ("Katso!") seurasi ajan henkeä sikälikin, että se oli vasemmistolaisella, reporadiomaisella tavalla provokatorinen, erehtyipä joskus myös ymmärtämään Itä-Saksan kaltaisia maita liiaksikin. Vanhoillisen, katolisen Irlannin oloissa tämä oli toki varsin tehokas tapa närkästyttää ihmisiä.\nKirjailijana Ó hEithir, joka menehtyi syöpään 1990-luvun alussa, tunnetaan ennen muuta romaaneistaan Lig Sinn i gCathú ("Johdata meidät kiusaukseen") ja Sionnach ar mo Dhuan ("Kettu koukussani"). Jälkimmäisen kirjan nimi viittaa irlantilaisten kalastajien uskomukseen, jonka mukaan kettu tuottaa pahaa onnea, eikä sen nimeä saa mainita jottei kalaonni mene pilalle: "kettu koukkuusi käyköön!" (sionnach ar do dhuan) on siksi yksi pahimpia kirouksia ja tölväisyjä, mitä iiriksi voi sanoa.\nLig Sinn i gCathú on kuvaus opiskelijapojan pääsiäisviikosta 1940-luvun Galwayssa, jonka nimi kirjassa tosin on Baile an Chaisil - Ballycastle. Viina, seksi, solmuun menneet perhesuhteet, isän kuolema, eri tyttöystävien välillä poukkoilu ja muu levottomuus kuuluu nuorukaisen elämään. Vaikeasti alkoholisoituneiden tai vanhuudenhöperöjen professorien oikut keventävät hullunkurisuudessaan kirjan tunnelmaa. Ajankuvaan kuuluu poliittinen levottomuus, joka johtaa aika ajoin väkivaltaisiin yhteenottoihin de Valeran kannattajien ja hänen vastustajiensa välillä.\nÓ hEithirin toinenkin romaani, absurdin koominen Sionnach ar mo Dhuan on naturalistinen kuvaus Irlannin yhteiskunnan pikkumaisesta ja ilkeämielisestä puolesta. Tällä kertaa se nähdään mielisairaalasta ja sen asukkaiden elämäntarinoista käsin. Molemmat romaanit sisältävät runsaasti anekdotaalista materiaalia, jota kirjailija ei aina onnistu mukauttamaan kovin luontevaksi osaksi juonta. Ilmapiirin luomisessa hän sitten onnistuu sitäkin paremmin: varsinkin ensimmäisessä romaanissa galwaylainen miljöö on kouriintuntuvan tunnistettava.\nVuonna 2000 Liam Mac Con Iomaire julkaisi Breandán Ó hEithiristä laajan, 700-sivuisen elämäkerran Iomramh Aonair ("Yksinsoutu").\nIirinkielinen kirjallisuus tänään[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nVaikka mukaan laskettaisiinkin vain syntyperäiset iirinkieliset kirjailijat, sekä julkaisutoiminta että kirjallinen toiminta yleensä on iiriksi ollut viime vuosikymmenten aikana tavattoman ripeää. Syntyperäisten kirjallista toimintaa on vauhdittanut vuonna 1985 perustettu Cló Iar-Chonnachta, iirinkielisellä maaseudulla toimiva kustantamo, joka on julkaissut sekä vanhemman kirjallisuuden uusintapainoksia että paikallisten kirjailijoiden uusia teoksia. Vuonna 1986 taas Raven Arts Press toimitti kaksikielisen runoantologian The Bright Wave - An Tonn Gheal, joka toi myös englanninkielisen maailman tietoisuuteen sellaiset runoilijat kuin Nuala Ní Dhomhnaill, Caitlín Maude, Michael Davitt (Mícheál Mac Dáibhíde) ja Michael Hartnett (Mícheál Ó hAirtnéide). Näistä enää Nuala Ní Dhomhnaill on elossa. Myös runoilija ja lastenkirjailija Conleth Ellis kuoli melko varhaisella iällä.\nSeal i Neipeal kansi\nNykyisiä iirinkielisiä kirjailijoita ovat muun muassa proosakirjailijat Pádraic Breathnach ja Pádraig Ó Cíobháin, runoilija Biddy Jenkinson, lastenkirjailija ja kuvataiteilija Dara Ó Conaola, näytelmäkirjailija Johnny Chóil Mhaidhc, novellisti Peigí Rose, proosakirjailija, elämäkertoja ja matkakirjailija Pádraig Ó Baoighill sekä homoeroottinen runoilija ja matkakirjailija, Jack Kerouacia esikuvanaan pitävä Cathal Ó Searcaigh, joka kohahdutti iirinkielistä lukijakuntaa vuonna 2004 näyttävästi kuvitetulla, paikallisten asukkaiden elämää syvästi eläytyen kuvaavalla matkakirjalla Nepalista, Seal i Neipeal ("Aika Nepalissa").\nHomoseksuaalisuus on tärkeä teema myös Mícheál Ó Conghailen tuotannossa. Hän on merkittävämpi Cló Iar-Chonnachta -kustantamon perustajana ja johtajana kuin kirjailijana, mutta hän on julkaissut omiakin teoksia: näytelmän Cúigear Chonamara ("Connemaran viisikko"), novellikokoelmat An Fear a Phléasc ("Mies joka räjähti") ja An Fear nach nDéanann Gáire ("Mies joka ei naura") sekä romaanit Sna Fir ("Miehissä") ja Seachrán Jeaic Sheáin Johnny ("Jeaic Sheáin Johnnyn harharetki"). Novelleissa on usein fantastisen absurdi, jopa borgesilainen ote. Romaani Sna Fir kuvaa irlantilaisia homoseksuaalipiirejä, Seachrán Jeaic Sheáin Johnny taas yksinäisen vanhan miehen pakkomielteenomaista ihastumista nuoreen tyttöön.\nIirinkielisen kirjallisuuden nykytilasta puhuttaessa valitellaan usein iirinkielisen viihdekirjallisuuden vähäisyyttä. Viihdekirjailijoiksi luokiteltavista kirjoittajista tärkeimpiä lienevät Colm Ó Ceallaigh, Maidhc Dainín Ó Sé ja 1990-luvulla kuollut Cathal Ó Sandair.\nConnemaralainen Colm Ó Ceallaigh ja kerryläinen Maidhc Dainín Ó Sé ovat Yhdysvalloista takaisin Irlantiin muuttaneita syntyperäisiä iirinpuhujia: molempien kirjat sijoittuvatkin mielellään amerikkalaiseen ympäristöön ja niille on ominaista myös amerikkalaisen massaviihteen vauhdikkuus, Ó Sén tapauksessa myös seksuaalisuus ja väkivaltaisuus. Ó Ceallaigh aloitti realistisella, mutta epäonnistuneella siirtolaiskuvauksella Deoir Ghoirt an Deoraí, mutta julkaisi sittemmin, 1990-luvun puolimaissa, varsin mukaansatempaavan, laajan romaanin Brídín-nimisen irlantilaisen orpotytön kohtaloista Amerikassa intiaanisota- ja uudisraivaaja-aikoina.\nMyös Mícheál Ua Ciarmhaicin villin lännen rakkaustarina Iníon Keevack ("Keevackin tytär") on hyvä esimerkki nykyisestä iirinkielisestä viihdekirjallisuudesta. Huumorikirjallisuudeksi luokiteltavia novellikokoelmia ilmestyy paljon, esimerkiksi Johnny Chóil Mhaidhc Ó Coistealbhan Tórramh an Bhardail agus scéalta eile.\nJoe Steve Ó Neachtain[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nJoe Steve Ó Neachtain tunnetaan ennen kaikkea iirinkielisen televisiokanavan saippuaoopperan Ros na Rún ("Salaisuuksien niemi") käsikirjoittajana. Vuosituhannen vaihteessa hän on kuitenkin kunnostautunut myös proosakirjailijana. Hän aloitti nykyaikaista arkielämää kuvaavalla realistisella novellikokoelmalla Clochmhóin, joka jo osoitti hänen kykynsä tarinankertojana. Sittemmin hän on julkaissut kaksi palkittua lukuromaania, Scread Mhaidne (kirjan nimi on oikeastaan kirosanan tyyppinen ilmaus, mutta tarkoittaa sananmukaisesti "Aamukirkaisu") ja Lámh Láidir (sananmukaisesti "Vahva käsi", mutta oikeastaan "Kovin kourin" tai "Väkivalta").\nMolemmissa romaaneissaan Ó Neachtain paneutuu käsittelemään iirinkielisen maaseutuelämän pimeitä puolia. Scread Mhaidnen päähenkilö on nuori opettajatar Sorcha, jonka kasvattivanhemmat kuolevat. Tällöin hänen kasvattiäitinsä äreä sisar, jota kutsutaan pilkkanimellä Puhveli, heittää Sorchan ulos kasvattivanhempien kodista - "täällä ei äpäriä kaivata", Puhveli julistaa. Osoittautuu, että Sorcha on avioton lapsi. Järkytys pilaa Sorchan opettajanuran, kun hän käy murrosikäisen oppilaansa kimppuun tämän kutsuttua häntä äpäräksi. Tämän jälkeen Sorcha lähtee koulusta pakomatkalle, oikeaa äitiään etsimään. Romaani Lámh Láidir taas käsittelee sukuvihaa ja varallisuuserojen aiheuttamaa kateutta ja katkeruutta.\nJoe Steve Ó Neachtain kirjoittaa vahvalla kertojanotteella suurista tunteista ja katkerista ristiriidoista. Hänen puutteenaan on ehkä pidettävä liikaa draamallisuutta. Samasta viasta voidaan moittia hänen kollegaansa Mícheál Ó Ráighnea, jonka mukaansatempaava ja elinvoimainen maaseuturomaani Bóthar na hAille Báine ("Valkokallion tie") toimisi ehkä paremmin kesäteatterin näyttämöllä kuin kirjankansien välissä: juonenkäänteet seuraavat toisiaan läkähdyttävällä vauhdilla.\nÓ Neachtainin kirjailijantyötä voidaan kuitenkin pitää erinomaisena esimerkkinä siitä, että iirinkieliset maaseutuihmiset itse ovat nyt aktivoituneet ylläpitämään kirjallista kulttuuria keskuudessaan. Koska suurten kaupunkien iirinkielisyysharrastajat ovat vahva ja maksukykyinen markkina - amerikanirlantilaisista puhumattakaan - viihteellisiä lukuromaaneja voi olla jo taloudellisestikin kannattavaa julkaista iiriksi.\nMuiden kuin syntyperäisten iirinpuhujien kirjallisuus[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nKaikki iirinkieliset kirjailijat eivät ole syntyperäisiä iirinpuhujia. Muiden kuin syntyperäisten kirjoittamat kirjat ovat usein kielellisesti virheellisiä, mutta parhaat ovat kyenneet merkittäviin kirjallisiin suorituksiin jopa tyylillisistä puutteistaan huolimatta.\nEoghan Ó Tuairisc[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nTunnetuimpia Galltacht-iirinkielisen kirjallisuuden edustajia (Galltacht tarkoittaa syntyperäisten iirinkielisten alue Gaeltachtin vastakohtaa eli englantilaistunutta Irlantia) on 1980-luvun alussa kuollut Eoghan Ó Tuairisc, jonka historialliset romaanit L'Attaque ja Dé Luain käsittelevät ranskalaisten maihinnousua Mayoon vuonna 1798 ja vuoden 1916 pääsiäiskapinaa Dublinissa. L'Attaque pyrki tolstoilaiseen realismiin eritoten näyttävässä sota- ja taistelukuvauksessaan; Dé Luain taas on otteeltaan modernistisempi erityisesti sisäisen monologin runsaan käytön ansiosta, jota tosin oli harjoittanut jo Seosamh Mac Grianna 1930-luvulla.\nDiarmuid Ó Súilleabháin[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nIirinkielisen kirjallisuuden uudistajana ja modernisoijana pidetään myös kokeellista prosaistia Diarmuid Ó Súilleabháinia, jonka kuvaus alkoholisoituneen, vaimonsa parisuhdeongelmien vuoksi menettäneen miehen elämästä, romaani Caoin Thú Féin, kuului kuusikymmenluvun suuriin kirjallisiin tapauksiin; hieman ennen kuolemaansa, 80-luvun alussa, hän julkaisi myös väkevän omaelämäkerrallisen vankilakuvauksen Ciontach.\nMáirtín Ó Muilleoir[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nIirin kielen vastustajat yrittävät mielellään esittää, että kaikki iirin puhujat ja harrastajat ovat IRA-henkisiä terroristeja. Tämä ei tietenkään pidä paikkaansa, mutta suosittujen iirinkielisten kirjailijoiden joukosta löytyy kyllä sellainenkin hahmo kuin Máirtín Ó Muilleoir, joka edustaa Sinn Féiniä belfastilaisessa paikallispolitiikassa. Hän on kirjoittanut muun muassa poliittiset muistelmat kaupunginvaltuutetun ajoiltaan (Comhad Comhairleora), veijaritarinan nuoruudenkokemuksistaan siirtotyöläisenä Saksassa (Krauts) ja politiikan maailmaan sijoittuvan pienoisromaanin (Ceap Cuddles). Sujuvakynäinen, joskin toisinaan tyypillisiin kielivirheisiin sortuva Ó Muilleoir on lahjakas ja vitsikäs, mutta joskus hänen huumoriinsa liittyy sellaista kyynistä julmuutta, josta voi aavistaa hänen poliittisen kantansa. Hän kuuluu niihin pohjoisirlantilaisiin, jotka ovat oppineet iirinsä Gaeltachtin sijasta Jailtacht-vankilassa, kuten suosittu sanaleikki ilmaisee asian.\nBreandán Ó Doibhlin[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nGalltacht-kirjailijoiden saavutuksista kirjallisesti merkittävimpiä on myös Breandán Ó Doibhlinin alkujaan vuonna 1964 ilmestynyt kokeellinen, modernistinen romaani Néal Maidine agus Tine Oíche. Kirja on pitkälti introspektiivinen sisäavaruusmatka täynnä viittauksia erityisesti ranskalaiseen kirjallisuuteen, jonka sittemmin kirjallisuusesseillään kunnostautunut Ó Doibhlin tunsi erityisen hyvin.\nSeán Ó Dúrois[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nTällä hetkellä merkillepantavin Galltacht-kirjallisuuden edustaja lienee Seán Ó Dúrois. Hän aloitti uransa Akutagawa Ryuunosuken japanilaisista klassikoista laatimallaan iirinnöskokoelmalla Rashoomon - Akira Kurosawan filmatisointi kokoelman niminovellista on tunnettu meilläkin. Kääntäjästä hän siirtyi omaperäiseksi kirjailijaksi, joka on toistaiseksi julkaissut kaksi mystisen tunnelman läpitunkemaa salapoliisiromaania, Crann Smola ja Rí na gCearrbhach. Molemmat teokset sijoittuvat 1800-luvun Ulsteriin, jossa Pohjois-Irlannin nykyiset ristiriidat jo itävät, mutta myös muisto vuoden 1798 protestanttis-katolisesta yhteistyöstä elää. Romaanien ajankuva on huolella työstetty ja kielikin suureksi osaksi kaunista ja eloisaa. Päähenkilö on sympaattinen protestanttinen poliisitarkastaja Watters, joka rakastaa salaa katolista tyttöä ja pyrkii työssään tasapuolisuuteen ja oikeudenmukaisuuteen, vaikka hänen odotetaan kohtelevan katolisia toisen luokan ihmisinä.\nPádraig Standún[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nAran-saarilla pappina toimiva isä Pádraig Standún on julkaissut korvakuulolta opetellulla, kieliopin mutkia hieman oikovalla connachtilaisella murteellaan joukon helppolukuisia pienoisromaaneja, jotka käsittelevät usein ajankohtaisia, irlantilaisessa yhteiskunnassa keskustelua herättäneitä teemoja: aborttia, seksiä, vapautuksen teologiaa, kirkon asemaa yms.\nStandún aloitti uransa vuonna 1983 romaanilla Súil le Breith ("Syntymän odotus" tai "Tuomion odotus"). Romaanin aiheena oli katolisen papin rakkaus huumepiireistä kuiville auttamaansa nuoreen naiseen. Tätä seurasi dystopiaromaani A.D.2016, joka sijoittui tulevaisuuden Irlantiin - kokonaan iirinkielistyneeseen, mutta samalla ankaraan kirkkovaltaan ja teokratiaan luisuneeseen, vanhoilliseen ja seksuaalikielteiseen totalitarismiin. Pappien selibaatti oli tulilinjalla romaanissa Cíocras("Himo" tai "Ankara nälkä"), jossa nuoreen au-äitiin rakastunut pappi ryhtyy nälkälakkoon protestoidakseen avioliittokieltoa vastaan.\nStandúnin parhaana romaanina lienee pidettävä hulvattoman hauskaa ja kutkuttavan eroottista tarinaa An tAinmhí - kirjan nimi tarkoittaa sananmukaisesti "Elukkaa", mutta englanniksi kirja on käännetty iiristä lainatulla nimellä The Anvy. "Elukka" on vuosikymmeniä aikaisemmin itsemurhaa yrittäessään kadonnut ja kuolleeksi julistettu mies, joka itse asiassa piileskelee edelleen iirinkielisellä kotisaarellaan. Saarelaiset eivät tiedä tätä, vaan luulevat silloin tällöin ruokia varastelevaa ja jälkiä jättävää "elukkaa" yliluonnolliseksi olennoksi tai petoeläimeksi.\n"Elukan" itsemurhayritykseen on aikoinaan ollut syynä pettymys rakkaudessa. Hänen vuosien takainen, toisen kanssa naimisiin mennyt ensirakkautensa on kuitenkin saanut aviomiehensä kanssa tyttären, näyttävän ja kauniin, mutta yksinäisen ja surullisen. "Elukka" rakastuu salaa tähän jo neljättäkymmentä käyvään naiseen, joka on hänen muinaisen ihastuksensa kaksoisolento, eivätkä nämä suuret tunteet suinkaan jää vaille vastausta...\nStandún ei ole luopunut kirjailijantyöstä "Elukan" jälkeenkään. Hänen myöhempiin teoksiinsa kuuluvat muun muassa lesbolainen rakkaustarina Cion Mná (kirjan nimi tarkoittaa "Naisen työ" ja viittaa sanontaan cion fir = "miehen työ", ts. urotyö), joka samalla irvailee iirin kielen elvytystoimintaan liittyvälle byrokraattisuudelle, ja kirkkoa kritisoiva Eaglais na gCatacómaí ("Katakombikirkko").\nMac Grianna, Seosamh: An Druma Mór. An Gúm, Baile Átha Cliath 1969/1981/1991 (ISBN puuttuu)\nÓ Cadhain, Máirtín: An tSraith dhá Tógáil. Sáirséal agus Dill, Baile Átha Cliath 1981. ISBN 0-902563-73-4\nÓ Cadhain, Máirtín: An tSraith Tógtha. Sáirséal agus Dill, Baile Átha Cliath 1977. ISBN 0-902563-62-9\nÓ Ceallaigh, Colm: Brídín - an Dilleachta. Cló Iar-Chonnachta, Indreabhán 1995. ISBN 1-874700-98-2\nÓ Ceallaigh, Colm: Meilt Mhuilte Dé. Coiscéim, Baile Átha Cliath 2002. (ISBN puuttuu)\nÓ Conghaile, Mícheál: Seachrán Jeaic Sheáin Johnny. Cló Iar-Chonnachta, Indreabhán 2002. ISBN 1-902420-63-2\nÓ Doibhlin, Breandán: Néal Maidine agus Tine Oíche. Sáirséal Ó Marcaigh, Baile Átha Cliath 1998. ISBN 0-86289-067-5\nÓ Dúrois, Seán: Rí na gCearrbhach. Coiscéim, Baile Átha Cliath 2003. ISBN 1-904808-02-6\nÓ Grianna, Séamus: Cora Cinniúna. Imleabhar 1. An Gúm, Baile Átha Cliath 1993. ISBN 1-85791-045-1\nÓ Grianna, Séamus: Cora Cinniúna. Imleabhar 2. An Gúm, Baile Átha Cliath 1993. ISBN 1-85791-073-7\nÓ Neachtain, Joe Steve: Lámh Láidir. Cló Iar-Chonnachta, Indreabhán 2005. ISBN 1-902420-79-9\nÓ Neachtain, Joe Steve: Scread Mhaidne. Cló Iar-Chonnachta, Indreabhán 2003. ISBN 1-902420-53-5\nÓ Searcaigh, Cathal: Seal i Neipeal. Cló Iar-Chonnachta, Indreabhán 2003. ISBN 1-902420-60-8\nÓ Tuairisc, Eoghan: Dé Luain. Sáirséal Ó Marcaigh, Baile Átha Cliath 1991. ISBN 0-86289-068-3\nPeig - A Scéal Féin. Toim. Máire Ní Mhainnín ja Liam P. Ó Murchú. An Sagart, an Daingean 1998. ISBN 1-870684-74-5\nUa Ciarmhaic, Mícheál: Iníon Keevack. An Gúm, Baile Átha Cliath 1996. ISBN 1-85791-142-3\nUa Maoileoin, Pádraig: Ó Thuaidh! Sáirséal Ó Marcaigh, Baile Átha Cliath 1983. ISBN 0-86289-020-9\nCló Iar-Chonnachta (Syntyperäisten iirinkielisten kustantamo Connemarassa. Myös kansanmusiikkia.)\nLitríocht.com (Syntyperäisten iirinkielisten pitämä kirjakauppa Traleessa. Myös kansanmusiikkiäänitteitä.)\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Iirinkielinen_nykykirjallisuus&oldid=17669292”\nSivua on viimeksi muutettu 28. lokakuuta 2018 kello 00.41.