Datalähtöisten ekosysteemien tulevaisuuden mahdollisuudet ja haasteet terveysalalla - Sitra\nMuuttuva ja vauhdilla digitalisoituva toimintaympäristö kasvattaa terveysalan uudistumisen painetta. Tulevaisuuden kilpailukyky nojaa ihmiskeskeiseen ajatteluun ja kasvaa ekosysteemeissä. Hallittu mutta ketterä uudistuminen edellyttää pelisääntöjä. Reilun datatalouden periaatteet tarjoavat kestävät puitteet terveysalan kasvulle.\nVille Koiste, Tatu Laurila, Paavo Perttula (Gesund Partners)\nTerveysalan ekosysteemit Suomessa\n2. Terveysalan ekosysteemien arkkityypit\n3. Arvio terveysalan ekosysteemien kilpailukyvystä\nInnovaatioiden mahdollistajien SWOT-analyysi\nYhteenveto terveysalan ekosysteemien kilpailukyvystä\n4. Terveysalan kypsyys reilun datatalouden näkökulmasta\nNyt on aika tarttua reilusti toimeen\n5. Suositukset terveysalan ekosysteemitoimijoille\nSitran Reilun datatalouden teeman tavoitteena on, että datatalouden hyödyt ja arvo jakautuvat reilulla tavalla yhteiskunnan, yritysten ja yksilöiden kesken. Uudistamme datataloutta parantamalla yksilöiden vaikutusmahdollisuuksia, toteuttamalla datan jakamiseen liittyviä kokeiluja sekä tuomalla käytännön työkaluja yrityksille ja organisaatioille datan valjastamiseksi keskeiseksi tuotannon tekijäksi ja uudistumisen ajuriksi.\nSeuraava kehitysloikka Suomen terveysalalla ja ekosysteemeissä tehdään laventamalla horisonttia. Jos tarkastelemme terveysalaa hallinnon sijasta yksilön näkökulmasta, terveys ja hyvinvointi liittyvät suureen osaan meitä ympäröivää arkea sekä tuotteita ja palveluja. Juuri tästä syystä datan merkitystä kannattaa pohtia perinteistä terveysalaa laveammin. Sitran käynnissä olevissa hankkeissa reilun datatalouden teemaa lähestytään eri suunnista yhteistyössä laajan asiantuntijajoukon kanssa.\nSuomi ponnistaa kohti reilua datataloutta hyvistä asemista. Meille on kehittynyt vetovoimaiset digi- ja startup-ekosysteemit ja olemme edelläkävijöitä muun muassa sosiaali- ja terveystietojen toissijaisessa käytössä (toisiokäyttö). Meidän tulee nyt pystyä vastaamaan kasvaneisiin odotuksiin. Kehityksen kärjessä pysyminen vaatii rohkeita uudistuksia ja kokeilukulttuuria myös jatkossa.\nTämä työpaperi käsittelee terveysalan datalähtöisten ekosysteemien nykytilaa: miten ne toimivat, mitä haasteita ja tulevaisuuden tarpeita ekosysteemeillä on sekä mitä hyötyä ne tarjoavat osallistujille. Lisäksi julkaisulla pyritään lisäämään ymmärrystä terveysalan datalähtöisten ekosysteemien tulevaisuuden mahdollisuuksista ja haasteista. Työpaperissa käsitellään myös Suomen terveysalan ekosysteemien tilaa ja kansainvälistä kilpailukykyä sekä valmiuksia reilun datatalouden periaatteiden näkökulmasta.\nJatkamme työtä terveysalan ekosysteemien parissa seuraavat kaksi vuotta Terveysdata 2030 -projektissa ja toteutamme muun muassa työpajasarjan, jossa tarjoamme alan sidosryhmille mahdollisuuden aitoon yhteistyöhön. Selvitämme myös digitaalisten terapioiden sekä hajautettujen ja virtuaalisten lääketutkimusten tilaa ja tulevaisuutta. Näiden selvitysten ja työpajojen pohjalta käynnistämme vuonna 2022 rahoitushakuja konkreettisten kokeilujen käynnistämiseksi.\nHaluan kiittää Gesund Partnersia hyvästä työtä ja kaikkia asiantuntijoita, jotka antoivat aikaansa haastatteluihin tämän työpaperin toteuttamiseksi.\nTerveysalan hyötypotentiaali on suoria verotuloja ja tavaraviennin arvoa paljon suurempi. Hyvinvoiva ja toimintakykyinen väestö on kestävän ja tulevaisuuteen suuntaavan yhteiskunnan perusedellytys. Data ja digitalisoituminen mullistavat terveysalaa nyt ja myös alan ekosysteemit ovat mukana murroksessa. Tarkastelemme ekosysteemejä kolmen arkkityypin ja niitä mahdollistavien rakenteiden kautta sekä esitämme arvion kunkin arkkityypin kypsyysasteesta reilun datatalouden periaatteiden toteutumisen kannalta.\nSuomen terveysalan ekosysteemien kilpailukyky datataloudessa perustuu toimijoiden vahvalle osaamiselle, jaetuille tietovarannoille sekä yhteistyön ja luottamuksen kulttuurille. Ekosysteemit ovat tärkeitä monelta kannalta. Niistä hyötyvät osaamisen rikastaminen, kehittämis-, innovaatio ja liiketoiminta sekä kasvavassa määrin myös sote-palvelujärjestelmän vaikuttavuus, kun hyvinvointialueiden TKI-toiminta käynnistyy. Lisää huomiota ja uusia keinoja tarvitaan erityisesti julkisen sote-palvelujärjestelmän ja muiden terveysalan ekosysteemitoimijoiden väliseen yhteistyöhön ja kumppanuuksiin – momentum on nyt!\nYhteinen arvonluonti on reilun datatalouden keskeinen periaate. Se tarkoittaa ekosysteemin jäsenilleen, asiakkailleen ja koko yhteiskunnalle tuottamaa arvoa. Kestävä kilpailukyky syntyy kokonaisuudessa, jossa ekosysteemitoimijoiden keskinen ja ekosysteemien välinen yhteistoiminta rikastuu yhteisen arvonluonnin kierteeksi. Data on kaiken perusta ja myös sen tuottajien on saatava yhteistyöstä arvoa, jotta perusta säilyy ja vahvistuu.\nData on valtaa. Kun analytiikka ja algoritmit nousevat yhä suurempaan rooliin hyvinvointiin vaikuttavassa päätöksenteossa, myös riski syrjiville tai muuten epäeettisille ratkaisuille kasvaa. Tämän riskin takia olisi kuitenkin kohtuutonta jättää datan ja tekoälyn tarjoamat mahdollisuudet hyödyntämättä sairauksien ehkäisemisessä tai terveyttä ja hyvinvointia parantavien innovaatioiden kehittämisessä sekä liiketoiminnassa. Tarvitaan mahdollistavaa sääntelyä ja yhteinen arvopohja sekä reilun datatalouden periaatteet, jotka tukevat toimijoiden ja kansalaisten luottamusta.\nKasvava terveys- ja hyvinvointidatan määrä ja monenkirjava laatu korostavat yksilön roolia ja vastuuta kokonaisuuden hallinnoimisessa ja luvittamisessa. Tämä uusi aktiivinen rooli osana terveysalan tulevaisuuden ekosysteemejä vaatii väestön valmiuksien vahvistamista viestinnän ja koulutuksen keinoin. Reilussa ja ihmislähtöisessä datataloudessa pitää käydä avointa ja kriittistä kansalaiskeskustelua kehityksen suunnasta.\nSuomen terveysalan ekosysteemeillä on hyvät edellytykset kestävään kasvuun ja kilpailukyvyn seuraavaan kehitysloikkaan. Paras osaamisemme on myös edelleen houkuttelevaa kansainvälisesti. Nyt tarvitaan valtiovallalta toimia, jotka osoittavat, että tahtotila datalähtöisen tutkimuksen ja kehittämisen tukemiseen on edelleen olemassa. Nykyisen lainsäädännön puutteiden korjaaminen ja uusien mahdollistavien lakien valmistelu on edellytys sille, että ekosysteemien uskottavuus ja kilpailukyky vahvistuvat. Kehitysloikassa onnistuminen vaatii myös ekosysteemitoimijoilta vahvaa yhteistä tahtoa ja tekoja reilun datatalouden sisältämän lupauksen lunastamisen eteen.\nSuomesta voi kehittyä sektorirajat ylittävien kumppanuuksien sekä datalähtöisten ja ihmiskeskeisten ekosysteemien kansainvälisesti kiinnostava solmukohta. Kansallisesti menestyminen hyvinvointia ja toimintakykyä tukevissa sosiaali- ja terveyspalveluissa vaatii datan hyödyntämistä laajasti. Sote-uudistuksen palveluintegraatio, jossa sosiaali- ja terveydenhuolto yhdistetään ainutlaatuisella tavalla, vaatii nyt seuraavan askeleen: datalähtöinen tutkimus-, kehittämis- ja innovaatiotoiminta tulee liittää osaksi kokonaisuutta.\nTerveysalan datalähtöiset ekosysteemit\nTerveysalan ekosysteemit rakentuvat sektori- ja joskus toimialarajat ylittävälle, useiden toimijoiden väliselle vuorovaikutukselle sekä yhteistyölle. Ekosysteemin tavoite määrittelee sen avaintoimijat ja rakenteen. Elinkelpoinen ekosysteemi auttaa jäseniään luomaan enemmän arvoa, kuin ne voisivat luoda ilman ekosysteemiä.\nEksponentiaalisesti kasvava terveysdata on kaikkien terveysalan ekosysteemien polttoainetta. Yksi ekosysteemi voi keskittyä tutkimustiedon tuottamiseen ja osaamisen rikastamiseen ja toinen asiakaslähtöiseen uusien ratkaisujen kehittämiseen sote-palvelujen arjen tuotantoympäristössä. Kun data on ekosysteemin toiminnan keskeinen menestystekijä, myös sen jakamisen merkitys korostuu.\nYksittäinen toimija voi olla jäsen useissa ekosysteemeissä ja sen rooli voi vaihdella ydintoimijasta kehitys- ja seurantarooleihin. Tässä työpaperissa tarkastelun painopiste on ekosysteemien datalähtöisen toiminnan selvittämisessä ja arvioinnissa.\nTerveysalan käsite on laaja ja laajenee edelleen uusien dataa hyödyntävien toimijoiden astuessa esiin. Tuttujen terveydenhuollon palvelutoimijoiden ja järjestöjen lisäksi muun muassa lääketeollisuus ja terveysteknologia-ala sekä näihin vahvasti kytkeytyvät bioteknologiayritykset, unohtamatta noin sataa terveysalaan keskittynyttä suomalaista IT-yritystä, uudistuvat kehittämään datalähtöisiä tuotteita ja palveluita. Näiden lisäksi tunnistetaan terveysalan perinteiseltä kulmalta katsoen uusia toimijoita, joiden merkitys terveyteen ja laajemmin hyvinvointiin on keskeinen ja kasvava. Esimerkkeinä uusista toimijoista mainittakoon päivittäistavarakauppa eli ravitsemus ja kaupunkisuunnittelu eli hyvinvointia ja terveyttä tukeva asuminen ja liikkuminen.\nHyvinvointia lisäävien ja sairauksia ennaltaehkäisevien tuotteiden ja palvelujen rooli kasvaa sairauksien hoitamiseen keskittyvän terveydenhuollon kyljessä. Esimerkiksi erilaisten kuluttajatuotteiden kuten aktiivisuusrannekkeiden ja älypuhelinten hyödyntäminen terveydenhuollossa lisääntyy analytiikan, uusien sovellusten ja dataintegraation kehittyessä. Sosiaalisektorin palveluissa, kuten hoivassa, palvelut ovat kehittyneet etämonitoroinnista ja teknisistä apuvälineistä ratkaisuihin, joilla voidaan vastata myös ikäihmisten psykososiaalisiin tarpeisiin.\nDigitalisoituvan terveysalan kehitys siirtyy kovaa vauhtia yksittäisen toimijan arvonluontiin keskittyvästä arvoketjuajattelusta toimialarajat ylittäviin arvoverkostoihin ja ekosysteemipohjaiseen avoimempaan toimintaan. Samalla ekosysteemitoimijoiden keskinäisriippuvaisuus lisääntyy. Kuten Sitran työpajassakin (15.10.2021) nousi esille, tämä lisää tarvetta yhä avoimemmille sekä standardisoiduille rajapinnoille ja modulaariselle ajattelulle. Terveysalan moninaisia ekosysteemejä tuleekin tarkastella eri toimijoiden ja myös eri ekosysteemien väliset suhteet, vuorovaikutus ja jaettu arvonluonti ymmärtäen.\nTerveysalan ekosysteemeillä on yhteiskunnassa laaja tehtävä ja merkitys. Ne tuottavat tietoa, osaamista ja ratkaisuja, joilla voidaan vaikuttaa väestön terveyteen ja hyvinvointiin. Parempi terveys ja hyvinvointi tuottaa lisää työ- ja toimintakykyä, millä on myönteinen vaikutus myös kansantalouteen. Perinteinen teknologiakeskeinen innovaatiopolitiikka (eng. techology push) jättää asiakkaat ja loppukäyttäjät ulkokehälle, objektin ja maksajan rooliin.\nVahva linkki julkisen sote-palvelujärjestelmän ja suomalaisten terveysalan ekosysteemien välillä voi olla keskeinen menestystekijämme jo aivan lähivuosina. Tämä edellyttää laajaa ja avointa keskustelua, jossa perinteisiä ennakkoluuloja hälvennetään ja toimijoita autetaan ymmärtämään paremmin toistensa merkitys yhteiselle menestykselle. Hyvä lähtökohta uudelle yhteistyölle voisi olla ihmisten elämäntilanteiden sisältämien kysymysten kautta jäsennetty yhteinen päämäärä.\nKeskeiset terveysalan ekosysteemien alueelliset keskittymät Suomessa ovat Helsinki, Turku, Tampere, Kuopio ja Oulu. Kaiken kaikkiaan kartoituksessa tunnistettiin noin 300 terveysalan ekosysteemiä (Upgraded 2021, VTT 2020 ja niin edelleen) ympäri Suomea. Sekä ekosysteemit että terveysala ovat siis tässäkin mielessä isoja ilmiöitä ja laajalle levinneitä.\nTerveysalan ekosysteemien kolme arkkityyppiä rakentuvat erilaisille kyvykkyyksille. Niiden kaikkien yhteiskunnallisessa vaikuttavuudessa korostuvat yhteistyö sekä kyky luoda jaettua arvoa toimijoidensa kesken ja myös ekosysteemirajat ketterästi ylittäen.\nTerveysalan ekosysteemien kilpailukykyä kartoitettiin kolmivaiheisella prosessilla (liite 1). Aluksi tietoa kerättiin ekosysteemien kilpailukykytekijöitä ja toimintaympäristön muutoksia käsittelevästä kirjallisuudesta. Tietopohjaa syvennettiin 20 haastattelulla, joissa kerättiin suomalaisten ja kansainvälisten asiantuntijoiden näkemyksiä terveysalalta ja sen ulkopuolelta. Havaintoja jalostettiin vielä sidosryhmätyöpajassa ennen lopullista analyysia.\nTerveysalan ekosysteemien kilpailukykyä arvioitiin VTT:n Yhdessä kestävää kasvua -ekosysteemioppaan (2020) arkkityyppien mukaisesti. Arkkityyppejä on kolme: osaamisekosysteemit, liiketoimintaekosysteemit ja innovaatioekosysteemit. VTT:n mallia täydennettiin innovaatioiden mahdollistajilla, joka sisältää infrastruktuurin ja muita, tyypillisesti julkisomisteisia, ekosysteemien kehittymistä mahdollistavia puitteita ja rakenteita. Näihin kuuluvat esimerkiksi julkiset tietovarannot ja niiden käyttöä koskeva sääntely sekä TKI-kannustimet ja -rahoitus. Terveysalan ekosysteemien kilpailukyvyn osalta mahdollistajina on tärkeä huomioida myös sote-palvelujärjestelmän kannustimet ja ohjausmallit, joilla on merkittävä vaikutus sekä uusien innovaatioiden kehittämiseen että käyttöönottoon Suomessa.\nKuva 1. Terveysalan ekosysteemien arkkityypit: osaamisekosysteemit, liiketoimintaekosysteemit, innovaatioekosysteemit ja innovaatioiden mahdollistajat.\nOsaamisekosysteemeillä tarkoitetaan osaamisen kansallisia ja alueellisia keskittymiä, joissa toiminta vastaa ekosysteemin määritelmää. Niiden ydin rakentuu tyypillisesti korkeatasoisen koulutuksen ja tutkimuksen ympärille sekä sieltä rajattuun aihealueeseen, kuten syöpätutkimukseen tai maantieteellisesti.\nOsaamisekosysteemien ydintehtävä on luoda uutta tietoa ja edistää tiedon liikkumista toimijoiden välillä. Niissä voidaan kehittää myös uutta teknologiaa. Osaamisekosysteemit verkottavat toimijoita osaamisytimensä ja päämääränsä ympärillä. Niillä on usein keskeinen rooli, kun uutta tutkimusosaamista siirretään käytäntöön. Näin on tapahtunut muun muassa Meilahdessa, missä FIMMin ja HYKSin yhteistyössä on viety yksilöllisen lääketieteen menetelmiä kliiniseen käytäntöön ensimmäisten joukossa maailmassa. Tällainen osaamisekosysteemi houkuttelee myös ulkomaisia tutkimusinvestointeja Suomeen.\nOsaamisekosysteemejä ovat myös kansalliset osaamiskeskittymät, kuten Kansallinen syöpäkeskus FICAN ja Kansallinen neurokeskus Neurocenter Finland sekä Spark Finland -ohjelma, hyvinvointi- ja terveysdatan Kansallinen innovaatioekosysteemi (HYTKI) ja kansainvälisen genomiyritysyhteistyön lippulaiva Finngen. Lisäksi on tärkeää huomioida alueelliset ja sektori- ja toimialaosaamista verkottavat osaamisekosysteemit kuten NeuroBiodesign (Helsinki).\nLiiketoimintaekosysteemit keskittyvät loppukäyttäjä- ja asiakasarvon luomiseen. Keskeisinä ajureina ovat kannattavuus, kasvu ja yhä useammin myös kestävyys. Pyrkimyksenä on usein nopea skaalautuminen uusille kansainvälisille markkinoille. Kansallisen infrastruktuurin varaan rakentuvat kahdenväliset tai muutaman toimijan kumppanuudet ovat edelleen tärkeitä toimijoiden tavoitteiden saavuttamisessa. Liiketoimintaekosysteemissä voi olla suljettuja, jopa toistensa kanssa kilpailevia, verkostoja ja rinnakkaisia hankkeita.\nLiiketoimintaekosysteemejä ovat esimerkiksi Helsingissä GE Healthcaren ympärille syntynyt Health Innovation Village ja lääkeyhtiö Bayerin lääketutkimusta uudistava ekosysteemi (Bayer 2021). Liiketoimintaekosysteemejä voi syntyä myös julkisella sektorilla. Valtion omistaman VTT:n toimintamalli nojaa paljolti siihen, että julkisella investoinnilla luotua osaamista ja tutkimusinfraa myydään yritysten käyttöön usein hyödyntäen myös julkista TKI-rahoitusta. Toisena esimerkkinä HUS:n tietoaltaaseen kytkeytynyt CleverHealth-ekosysteemi, jolle on myönnetty Business Finlandin kasvumoottori-status roolistaan uuden liiketoiminnan edistäjänä. Alueilla paikalliset veturiyritykset ovat usein keskeisessä roolissa toimijoiden verkottamisessa ja liiketoimintaekosysteemeissä.\nInnovaatioekosysteemi on monipuolisin ekosysteemien arkkityypeistä ja siinä yhdistyvät liiketoiminta- ja osaamisekosysteemin piirteet. Innovaatioekosysteemin merkitys syntyy jaetusta päämäärästä tai missiosta. Mission toteuttaminen vaatii sektorirajat ylittävää yhteistyötä ja kykyä luoda arvoa laajalti eri toimijoille. Innovaatioekosysteemeille on tyypillistä myös riskien ja hyötyjen jakaminen ekosysteemin jäsenten kesken.\nSuomen kaupunkiseuduilla on omia painotuksiaan innovaatioekosysteemien toiminnassa. Kuopio Health, Oulu Health, Tampere Health HUB ja Health Capital Helsinki ovat esimerkkejä alueellisista innovaatioekosysteemeistä. Kuopiossa on panostettu innovaatioihin ikääntyneiden palveluissa, ja Helsingissä Kalasataman hyvinvointikeskus on toiminut digitaalisten ratkaisujen kehittämisen ja kokeilun alustana perusterveydenhuollossa. Health Capital Helsinki eli terveyden pääkaupunki -lupauksen lunastaminen vaatii koko laajasti määritellyn terveysalan ekosysteemin onnistumista.\nSuomessa haasteet liittyvät usein alueiden väliseen yhteistyöhön ja jaetun arvon tunnistamiseen. Kansallisessa kilpailussa unohtuvat toisinaan kansainvälisen kilpailun vaatimukset: pieni maa pärjää puhaltamalla yhteen hiileen. Kansallisia temaattisia ekosysteemiaihiota on Suomessa useita muun muassa ikäihmisten, aivo- ja sydänterveyden sekä diabeteksen alueilla. Apotin ja vastaavien investointeinakin massiivisten ja ominaisuuksiltaan monipuolisten tietojärjestelmien ympärille voi toivoa syntyvän innovaatioekosysteemin, jonka ytimenä on vaikuttavuuteen tähtäävien uusien sote-ratkaisujen kehittäminen ja käyttöönotto.\nDigitalisaatio on tehnyt erityisesti datalähtöisestä terveysalasta yhä kansainvälisemmän ja keskinäisriippuvaisemman. Ekosysteemien maantieteellisen rajauksen sijaan on usein hedelmällisempää tarkastella eri ekosysteemien roolia osana kansainvälistä verkostoa. Esimerkiksi globaaliin innovaatioekosysteemiin voi kuulua suomalaisen osaamisekosysteemin lisäksi osaamista, liiketoimintaa ja infraa eri puolilta maailmaa.\nMissiolähtöisyys on hyvä alusta innovaatioekosysteemin kasvulle. Hyvä esimerkki missiolähtöisestä innovaatioekosysteemistä on lasten, nuorten ja perheiden hyvinvoinnin edistämiseen keskittyvä Lapset SIB, joka hyödyntää social impact bond (SIB) -rahoitusmallia, jonka ytimessä on data, tulosten mittaaminen ja vaikuttavuusperusteiset kannustimet. Lapset SIB kertoo toiminnastaan seuraavasti: ”Lapset SIB on vaikuttavuusinvestoimisen muoto – uudenlainen keino tuottaa lasten ja nuorten ehkäiseviä palveluita, kasvattaa hyvinvointia sekä ehkäistä syrjäytymistä. Lapset SIB yhdistää kunnat, palveluntuottajat sekä yksityiset rahoittajat lapsen parhaaksi. Tavoitteena on vaikuttavuus – tukea lasta tai nuorta vaikuttavasti, vähentää kuntien erityispalvelujen kustannuksia ja ehkäistä syrjäytymistä. Ohjelmassa oleville lapsille ja nuorille tarjotaan vaikuttavaa tukea.”\n4. Innovaatioiden mahdollistajat\nInnovaatioiden mahdollistajat ovat rakenteita ja tekijöitä, jotka luovat edellytyksiä ekosysteemien kehittymiselle ja menestykselle. Tällaisia tekijöitä ovat esimerkiksi sääntely, TKI-infrastruktuuri ja -rahoitus sekä tekniset ja dataympäristöt ja -järjestelmät sekä yhteistoiminnan mahdollistavat rajapinnat.\nKilpailukyky edellyttää, että innovaatioiden mahdollistajat tukevat teknologian kehittämistä ns. teknologiatyöntö (technology push), mutta luovat samalla kysyntää ja markkinoita innovatiivisille ratkaisuille. Hankintaosaamisella ja palvelujärjestelmän kannustimilla on merkittävä rooli erityisesti liiketoiminta- ja innovaatioekosysteemien mahdollisuuksien kannalta. Lisäksi yhteistyön kulttuuri ja luottamuspääoma sekä yhteiskunnan vakaus ja ennakoitavuus ovat keskeisiä mahdollistajia ja kilpailutekijöitä. Monet näistä tekijöistä kuuluvat Suomen vahvuuksiin.\nInnovaatioiden mahdollistajiin kuuluvat myös keskeiset yksittäiset lait, kuten biopankki- ja toisiolaki sekä viranomaiset kuten kansallinen tietolupaviranomainen Findata, jonka tehtävä on myöntää lupia terveystietojen toissijaiseen käyttöön, yhdistää aineistot tietoturvallisesti ja edistää kansalaisten tietosuojaa. Massiiviset ylialueelliset Apotin tyyppiset tietojärjestelmät sekä kansalliset Kanta- ja Omatietovaranto-rekisterit ovat valtavia julkisia investointeja ja potentiaalisesti merkittäviä innovaatioiden mahdollistajia. Tärkeä rooli on myös julkisilla innovaatio- ja kasvurahoittajilla, kuten Business Finlandilla ja Teollisuussijoituksella.\nSuomen terveysalan ekosysteemien kilpailukyky datataloudessa perustuu vahvalle osaamispohjalle, tietovarannoille sekä yhteistyön ja luottamuksen kulttuurille. Terveysalaa ja ekosysteemejä tulee kehittää ihmislähtöisesti ja yhteistyössä, jossa alan palvelusektori on jatkuvassa dialogissa tutkimuksen sekä teknologian ja liiketoiminnan kehittäjien kanssa. Näin uudet ratkaisut kehittyvät kansalaisten ja kestävän kilpailukyvyn kannalta oikeaan suuntaan ja innovaatiot saavat vauhtia kotimaan referenssimarkkinasta.\nTerveysalan moninaisten ekosysteemien ja niiden välisten suhteiden, vuorovaikutuksen ja jaetun arvon hahmottaminen on tärkeää. Ekosysteemien kokonaisuuden tarkastelussa arvioidaan innovaatioiden mahdollistajien, kolmen ekosysteemiarkkityypin ja arkkityyppien keskinäisiä suhteita.\nKuva 2. Erilaisten ekosysteemiarkkityyppien välinen vuorovaikutus ja toiminta\nTerveysalan ekosysteemien kilpailukykyä tarkastellaan yksittäisten ekosysteemien sijaan kolmen arkkityypin vertailulla:\nnykytilan sisäisiä vahvuuksia (Strengths) ja heikkouksia (Weaknessess), sekä\ntunnistettuja ulkoisia mahdollisuuksia (Opportunities) ja uhkia (Threats).\n1. Osaamisekosysteemit keskittyvät tiedon vaihtoon sekä uuden tiedon ja teknologian luomiseen.\nOsaamisekosysteemien vahvuudet ja heikkoudet:\nKorkealuokkainen ja monimuotoinen terveysalan osaamispohja: Osaaminen datapohjaisen terveysalan kriittisillä tieteenaloilla, kuten lääketiede, biotieteet ja -tekniikka, mobiili- ja sensoriteknologia, esineiden internet, peliteknologia, virtuaalitodellisuuden osaaminen, analytiikka ja tekoälyn kehitys, on hyvää tai jopa erinomaista, mutta osaajien määrä on rajallinen ja myös kilpailu osaajista globaalia. Suomen palkkataso on maltillinen, mikä tuo kustannuskilpailukykyä mutta lisää myös aivovuotoa ulos.\nKoulutettu väestö on digi- ja tutkimusmyönteinen: Ihmisten oman roolin kasvaessa digitalisoituvalla terveysalalla kiinnostus ja valmius digitaalisten ratkaisujen hyödyntämiseen on merkittävä etu moniin muihin maihin verrattuna. Tämä on tärkeää myös suostumustenhallintaa ajatellen.\nDigiosaaminen ja tietovarannot erottavana tekijänä: Korkeatasoinen osaamisperusta ja poikkeuksellisen laadukkaat tietovarannot tekevät Suomesta globaalisti kiinnostavan terveysalan digiosaamiskeskittymän, etenkin uusien sovellusten kehittämiselle.\nSuomen tutkiva lääke- ja terveysteknologiaekosysteemi on vahvistunut tasaista tahtia: Suomen terveysalan vahvuudet, kuten korkea osaaminen, on vahvistanut tutkivan lääkealan ja terveysteknologia-alan kilpailukykyä ja arvonluontia.\nKasvustrategian toimeenpano takkuaa: Kasvustrategian keskiössä olevien kansallisten osaamiskeskusten toimeenpano ja tärkeiden lakialoitteiden valmistelu (uusi biopankkilaki, genomilaki) on ollut hidasta ja odotukset niiden luomalle arvolle TKI-toiminnan mahdollistamisessa ovat hiipumassa. Myös toisiolain soveltamisessa on ollut epäselvyyttä.\nOsaamisen ja arvonluonnin välinen suhde usein epäselvä: Asiakaslähtöisyyden ja -tarpeen tunnistaminen julkisesti tuetussa hanketoiminnassa on usein puutteellista. Osaamisekosysteemien ja hanketoiminnan rahoittajien tulisi olla kriittisiä siinä, että toiminta pyrkii uskottavasti luomaan arvoa yhteiskunnassa.\nPula kriittisistä tutkimusresursseista: Kliinisen lääketutkimuksen lääkäritutkijoista tai tutkimushoitajista on ollut jo pitkään pulaa. Myös datalähtöisen tutkimustoiminnan huippuosaajien, kuten data-analytiikan, tekoälyn ja digitalisaation taitajista on kasvava puute.\nOsaamisekosysteemien mahdollisuudet ja uhat:\nOsaamispohjan vahvistaminen: Terveysalan perustutkimukseen on investoitava, koska se on perusta innovaatioille ja kestävälle kasvulle. Vahva perustutkimuspohja on myös ulkomaisten TKI-investointien edellytys, koska tieteen huiput ovat globaaleja tähtiä, joiden kautta yritykset muodostavat käsityksensä maiden ja ekosysteemien osaamiskilpailukyvystä, mikä ohjaa investointeja.\nOsaamisten yhdistäminen ja markkinointi: Ulkoa katsoen Suomen kiinnostavuus voisi kasvaa yhdistelemällä maailmanluokan erikoisosaamista uusilla tavoilla. Peliteollisuuskeskittymän osaamista ja potentiaalia kannattaisi markkinoida digitalisoituvalle terveysalalle.\nKansainvälisten osaajien houkutteleminen: Kansainvälisten osaajien houkutteleminen on tärkeää osaamispohjan ja verkostojen vahvistamiseksi. On panostettava sujuviin työlupaprosesseihin sekä innovaatio- ja yritysmyönteiseen ilmapiiriin.\nOsaamiskeskittymien hyödyt kirkastettava niiden aseman ja rahoituksen turvaamiseksi: Osaamiskeskittymien tulee panostaa tulosten mittaamiseen ja niistä viestimiseen, jotta niiden rahoitus saadaan kestävälle pohjalle. Todelliset näytöt houkuttelevat myös uusia toimijoita mukaan.\nOsaamiskeskittymien maantieteelliset tai temaattiset rajaukset: Pienen maan on varmistettava ylialueellinen yhteistyö – vajaan kuuden miljoonan asukkaan maassa ei voi olla montaa omaa maailmanluokan osaamisekosysteemiä. Kansallista yhteistyötä ja kansainvälistä verkottumista vahvistamalla saamme paremman tuoton ekosysteemi-investoinneille.\nStrategisten resurssien leikkaukset: Terveysalan kasvustrategian mukaisten kansallisten osaamiskeskittymien jo valmiiksi niukkaa rahoitusta ollaan leikkaamassa vuodelle 2022. Leikkausten vaikutus tulee kertautumaan yksityisten investointien samanaikaisen oletettavan vähenemän vuoksi.\nOsaajapula ja koulutusmäärät: Kriittinen ja rajallinen osaaminen tulee kanavoida käyttöön yli sektori- ja toimialarajojen. Lisäksi on arvioitava kohtaantoa: korkeakoulujen koulutuksen järjestäjien tulee ennakoida koulutustarjontaa datatalouden osaamistarpeiden kontekstissa.\nKansainvälisten osaajien houkuttelu ei toimi: Datataloudessa emme voi pyrkiä osaamisen omavaraisuuteen. Ulkomaisia osaajia tarvitaan lisää, joten on syytä parantaa maamme houkuttelevuutta ja sujuvoittaa maahanmuuton prosesseja (muun muassa oleskelulupaprosessit, yrittäjämyönteisyys).\nKohti arvopyramidin huippua: Suomi ei saa jäädä pelkäksi datan keräämis- ja tallennusympäristöksi, vaan meidän tulisi tähdätä yhä korkeamman jalostusarvon tekemiseen ekosysteemeissämme.\nLiiketoimintaekosysteemit keskittyvät asiakas- ja loppukäyttäjäarvon luomiseen\nLiiketoimintaekosysteemien vahvuudet ja heikkoudet:\nDatapohjaisen liiketoiminnan lähtökohdat: Suomella on kansainvälisesti erinomaiset lähtökohdat datapohjaisen terveysalan kärkimaaksi, kuten muun muassa Personalized Health -indeksin kärkipaikka 30 maan vertailussa (Roche 2021) osoitti.\nGE Healthcaren rohkaiseva esimerkki: GE Healthcaren jatkuvat panostukset Suomeen ovat rohkaiseva esimerkki ulkomaisten investointien arvosta ja Suomen mahdollisuuksista. GE:n yhteistyö muun muassa Health Innovation Villagen kanssa on samalla hieno esimerkki vahvojen veturiyritysten merkityksestä ekosysteemille uuden kasvun ja kansainvälistymisen luomisessa ja alan toimijoiden tunnetuksi tekemisessä paikallisesti ja kansainvälisesti\nJulkisen sektorin valmius yritysyhteistyöhön TKI-toiminnassa: CleverHealth on liiketoimintaekosysteemi, jossa yritykset voivat globaalisti kiinnostavan tietoaltaan kyljessä ja yliopistosairaalan osaajien kanssa kehittää uusia ratkaisuja ja kokeilla niitä käytännössä. Suomen selvä vahvuus on yhteistyökulttuuri erityisesti TKI-toiminnassa.\nTyöterveyshuollossa edistytty ekosysteemipohjaisen liiketoiminnan käynnistämisessä. Työterveyshuollossa yleistyneet kiinteät tai vaikuttavuusperusteiset kannustimet ovat vauhdittaneet uusien teknologioiden käyttöönottoa ja esimerkiksi datan hyödyntämistä ennaltaehkäisyssä.\nVahvoja terveysalan liiketoimintaekosysteemejä on Suomessa hyvin rajallisesti: Tarvitaan tahtoa ja lisäpanoksia määräaikaisten TKI-hankkeiden kehittämiseksi liiketoimintaekosysteemeiksi. Tässä julkisilla TKI-rahoittajilla on iso vastuu ja tärkeä ohjaava rooli: hankekupla pitää puhkaista niin, ettei hyvää potentiaalia hukata.\nOsallisuus ei saa unohtua: Loppuasiakkaiden eli kansalaisten ja loppukäyttäjien eli sote-ammattilaisten osaaminen ei ole vielä riittävästi mukana terveysalan yhteiskehittämisessä. Osallisuus jää usein esimerkiksi asiakaspalautteiden keräämisen tai pilottikäyttäjien hyödyntämisen tasolle. Tämä ei riitä, kun tavoitteena on luoda arvoa myös yritystoiminnassa.\nVeturiyritysten puute on merkittävä heikkous. Suomalaiset terveysalan toimijat ovat pääosin pieniä ja globaalien yritysten maatoiminnot yleensä lähinnä paikalliseen markkinaan keskittyviä.\nInnovaatioiden käyttöönotto on hidasta: Esimerkiksi tutkiva lääke- ja terveysteknologia-ala on vahvassa vuorovaikutuksessa sääntelyn ja valtiollisen korvausjärjestelmän kanssa. Nykypalvelujärjestelmän hajanaisuus sekä vahvan järjestäjän ja hankintaosaamisen puute hidastavat innovaatioiden käyttöönottoa. Tämä heikentää myös Suomen mainetta ja houkuttelevuutta uuden liiketoiminnan kehittämisympäristönä.\nYritysten rajalliset resurssit: Suomalaisilla ja Suomessa toimivilla terveysalan yrityksillä on hyvin rajalliset TKI-budjetit, mikä rajoittaa myös uuden liiketoiminnan kehittämistä. Esimerkiksi terveysteknologian toimialaselvitykseen vastanneista yrityksistä lähes puolet ilmoitti, ettei niillä ole Suomessa lainkaan TKI-budjettia (Sailab 2020).\nLiiketoimintaekosysteemien mahdollisuudet ja uhat:\nDatapohjaisten liiketoimintaekosysteemien kehittämisympäristö: Suomen sosiaali-, terveys- ja geenitietovarantoja koskevan sääntelyn kehittämisessä on alun perin pyritty huomioimaan myös yritysten tutkimustoiminta. Nykyiset vahvuutemme ja tuleva, aidosti mahdollistava lainsäädäntö yhdistämällä Suomi voisi olla maailman johtavia paikkoja datalähtöisten tutkimusohjelmien ja kumppanuusvetoisten liiketoimintakokeilujen toteuttamiselle.\nInnovatiivisten kumppanuuksien edelläkävijä: Monet johtavat terveysalan yritykset ovat laajentumassa tuotekeskeisyydestä palveluihin ja innovatiivisiin kumppanuuksiin, joissa myös arvonluonti toteutuu aikaisempaa laajemmin (esimerkiksi Value Based Health Care). Suomen tietoaineistot antavat vaikuttavuusperusteisten yhteistyömuotojen kehittämiseen erinomaiset lähtökohdat. Tulevaisuuteen rohkeasti katsovat hyvinvointialueet voivat toimia tässä vetureina ja mahdollistaa innovaatioiden käyttöönottoa ja tuloksena terveys- ja elinvoimahyötyjen realisoitumista.\nTerveysalan innovaatiotunneli on tukossa: Suomi on pääomasijoitusten kehityksen perusteella vahva ympäristö tunnelin alkupäässä, jossa korkealuokkaisesta tutkimuksesta kehitetään uusia liikeideoita. Mitä pidemmälle tunnelissa edetään, sitä heikommalta Suomen kilpailukyky näyttää. Suomessa on hyvin vähän kärsivällistä ja toimialaa tuntevaa pääomaa, jota tarvitaan innovaation kypsyttämiseksi kaupallisesti menestyväksi tuotteeksi. Lisäksi innovaatioiden käyttöönotto terveydenhuollon arjessa laahaa.\nOsaajapula hidastaa liiketoimintaekosysteemien kehitystä: Esimerkiksi GE Healthcare laajentaa Suomen toimintaansa ja rekrytoi aktiivisesti uusia osaajia, missä on kuitenkin ilmennyt merkittäviä haasteita. Osaajapulaan liittyviä markkinapuutteita tunnistettiin alalla laajasti, myös kasvuyrityksissä.\nSäädösmuutoksiin tarvittava osaaminen on rajallista: Esimerkiksi terveysteknologia-alaa koskevat uusimmat lääkinnällisiin laitteisiin liittyvät säädökset pitäisi soveltaa kansallisesti niin, ettei alueen TKI-toiminta Suomessa vaarannu. Myös toisiolain ja muun terveysdatan hyödyntämistä koskevan lainsäädännön soveltaminen on osoittautunut epäselväksi toimijaryhmille tutkijoista globaaleihin yrityksiin.\nSijoitusten kotiuttaminen uhkaa: Esimerkiksi terveysteknologiaan erikoistunut hollantilainen Philips Health Systems on päättänyt siirtää T&K-toimintonsa Vantaalta Hollantiin ja Intiaan.\n2. Innovaatioekosysteemit keskittyvät toimijoiden välisen yhteistyön synnyttämään arvonluontiin\nInnovaatioekosysteemien vahvuudet ja heikkoudet:\nSuomen innovaatioekosysteemien valttikortti ovat laajat tietoaineistot: Suomen biopankkiverkosto ja tuleva genomikeskus, Omatietovaranto, sähköiset potilastiedot ja laajat rekisterit voivat luoda ainutlaatuiset puitteet ennaltaehkäisevän ja yksilöllisen hoidon ekosysteemeille. Toimeenpantava toisiolaki ja kansallinen tietolupaviranomainen Findata tekevät kansainvälistä pioneerityötä, jonka tavoitteena on luoda rakenteellisia puitteita sote-tietoaineistojen ketterälle tietoturvalliselle hyödyntämiselle.\nSuomi on Euroopan kärkimaita innovatiivisten julkisten hankintojen merkityksen korostamisessa: Julkisen hallinnon kiinnostus innovatiivisiin hankintoihin on vahvaa. Se näkyy hallitusohjelmissa ja monissa kansainvälisissä arvioissa. Suomi esimerkiksi sijoittui kärkisijalle Euroopan komission selvityksessä, jossa vertailtiin innovatiivisten julkisten hankintojen toteutusta EU:n jäsenmaissa (KEINO 2019). Käytäntöön vietynä innovatiiviset julkiset hankinnat voivat olla merkittävä kehitysloikka myös reilulle datataloudelle.\nSote-alan TKI-toiminta ja palvelujärjestelmä ovat liian kaukana toisistaan. Valtaosa terveysalan ekosysteemeistä liittyy tutkimus- ja kehitystoimintaan ilman vahvaa kytkentää varsinaiseen palvelujärjestelmään. Yksi syy tähän on ollut poikkeuksellisen hajanainen kuntakeskeinen sote-järjestelmämme.\nKäyttäjälähtöisyys innovaatioekosysteemeissä: Kansalaisten osallisuutta on vahvistettava. Omadata-ajattelu ja yksilön roolin korostaminen tietojensa omistajana ja hallinnoijana on keskeistä ja vahvistaa yksilön toimijuutta ekosysteemissä. Asiakaslähtöisyys voi myös tuoda TKI-toiminnan ja palvelujen muotoilun lähemmäs toisiaan.\nInnovaatiotoiminnan painopiste teknisessä ja asteittaisessa kehittämisessä: Terveysalan innovaatiotoiminta keskittyy pitkälti nykyisen toiminnan asteittaiseen kehittämiseen, jossa järjestelmän osia ja prosesseja kehitetään usein erillään toisistaan, ilman kokonaisuuden eli esimerkiksi potilas- ja asiakaspolun ymmärrystä.\nEkosysteemiajattelun puute julkisten toimijoiden parissa. Haastatteluissa nousi esille julkisorganisaatioiden taipumus pyrkiä tekemään ja kehittämään digitaalisia ratkaisuja itse, vaikka vaihtoehtona olisi yhteistyö muiden ekosysteemitoimijoiden kanssa tai markkinoilla jo olevien ratkaisujen hyödyntäminen. Nykymallin nähtiin hyödyttävän lähinnä digikehitys- ja konsulttiyrityksiä.\nInnovaatioekosysteemien mahdollisuudet ja uhat:\nSuomella on hyvät edellytykset nousta terveysalan huipulle myös reilun datatalouden näkökulmasta: Mahdollistavia tekijöitä ovat korkea koulutustaso, yleinen luottamus instituutioihin sekä yhteistyömyönteinen kulttuuri ja pitkä kokemus kumppanuuksista yritysten ja korkeakoulujen kesken. Tuleva sote-uudistus siirtää sote-palvelujen järjestämisestä ja rahoituksen lähes 300 kunnalta 21 perustettavalle hyvinvointialueelle ja Helsingin kaupungille, mikä voi tukea yhdessä kehittämistä julkisen soten ja muiden ekosysteemitoimijoiden kesken.\nIhmiskeskeisyydestä erottautumistekijä globaalissa kilpailussa – maineteotkin tärkeitä: Suomi on ihmiskeskeisen terveysdata-ajattelun pioneerimaa. Ideoiden vieminen käytäntöön edellyttää systemaattista työtä, ekosysteemien muodostumisen fasilitointia, kokeiluja sekä mahdollistavia rakenteita ja kannustimia. Mainetekojen arvoa ihmiskeskeisen terveysalan edistämiseksi ei kannata väheksyä. Yksi kiinnostava alue aikaisempaa laajemmin määritellyn terveysalan kehittymiselle on ruokakori- ja hyvinvointi- sekä terveystietojen yhdistäminen uusien ratkaisujen kehittämisen lähtökohdaksi.\nTiedolla johdetut ja vaikuttavat innovaatioekosysteemit: Vahva tietopohja ja toimijoiden välinen luottamus tarjoaa myös mahdollisuuden luoda terveysalan kehitystyöhön testbed tai living lab -tyyppisiä vaikuttavuuden testausympäristöjä.\nMissiolähtöinen innovointi: Verrattuna osaamis- ja liiketoimintaekosysteemeihin, missiolähtöisessä innovaatioekosysteemissä korostuvat yhteiskuntaan laajasti vaikuttavat ilmiöt. Innovaatioekosysteemien kehittämisessä tulisi pyrkiä verkostomaisesti kansalliseen tai kansainväliseen kokonaisuuteen. Tämä on mahdollista asettamalla innovaatioekosysteemille selkeä, globaalisti relevantti päämäärä, kuten syövän ennaltaehkäisy tai ikääntyneiden toimintakyky.\nVaikuttavat ja innovatiiviset julkiset hankinnat terveysalalla: Terveysalan innovaatioiden käyttöönottoa voisi vauhdittaa innovatiivisilla julkisilla hankinnoilla, kuten innovaatiokumppanuuksilla, vaikuttavuusperusteisilla hankinnoilla (allianssimallit) ja tulosperusteisten rahoitussopimusten kaltaisilla uudistavilla rakenteilla.\nResurssien puute: Valtion TKI-rahoituksen leikkaukset vähentävät terveysalan innovaatiotoiminnan resursseja. Kansainvälinen yhteistyö ja ulkomaiset investoinnit ovat välttämätön lisä, jotta resursseja kanavoituu riittävästi kilpailukykymme kehittämiseen.\nSote-uudistuksen odottelu on kasvattanut kehitysvelkaa: Toistuvat sote-uudistusten valmistelukierrokset ovat hidastaneet palvelujärjestelmässä tapahtuvaa kehittämistä. Trendi pitää kääntää ja kehittämisen kulttuuri herättää henkiin nykyisen hallituksen sote-uudistuksen toimeenpanon yhteydessä.\nHukattu edelläkävijyys: Suomi menestyy hyvin kansainvälisissä digitaalista ja datapohjaista terveysalaa mittaavissa selvityksissä (Personalised Health Index 1., ODI report 2.). Innovaatioiden käyttöönotto kuitenkin takkuaa. Voidaankin kyseenalaistaa osaammeko ottaa edelläkävijyydestä hyödyn irti vai hukkaammeko mahdollisuuksiamme.\nTietojärjestelmien hajanaisuus: Pienessä maassa datapohjaisten terveysalan ekosysteemien kehittymistä hidastaa hajanainen tietojärjestelmäkenttä – yhden hyvinvointialueen sisällä voi olla kymmeniä asiakas- ja potilastietojärjestelmiä. Toivottavasti horisontaalisesti ja vertikaalisesti laajat tietojärjestelmät, kuten Apotti, vievät kehitystä oikeaan suuntaan.\nInnovaatioiden mahdollistajilla on merkittävä rooli terveysalan kokonaisuuden toimivuuden ja ekosysteemien kehityksen sekä kilpailukyvyn kannalta.\nInnovaatioiden mahdollistajien vahvuudet ja heikkoudet:\nTerveysalan tutkimus- ja innovaatiotoiminnan kasvustrategian ohjaama pitkäjänteinen työ: Suomi on onnistunut luomaan hyvät strategiset puitteet terveysalan TKI-toiminnan vahvistamiselle jo vuonna 2014, kun strategian julkistettiin.\nHyvinvointivaltion lähtökohdat datatalouteen ovat kilpailukykyiset: Hyvinvointivaltiollamme on monia kilpailuetuja reilussa datataloudessa, kuten luottamuspääoma ja osaamispohja. Laskentatehon, tietoliikenneyhteyksien ja väestön digivalmiuksien osalta olemme edistyneimpiä maita.\nOlemme terveydenhuollon digitalisaation kärkimaita: Suomen terveysalan datapohjan muodostavat laadukkaat asiakas- ja potilastiedot, jotka ovat kattavasti sähköisessä muodossa ja niitä on kerätty pitkältä ajalta. Lisäksi kansalliset rekisterimme ja biopankkiverkostomme tarjoavat hyviä mahdollisuuksia väestötason ja yksilöllisen terveydenhuollon tutkimukseen.\nTerveysalan innovatiiviset start-upit houkuttelevat investointeja: Suomi houkuttelee kansainvälisiä pääomasijoituksia kiihtyvällä tahdilla. Terveysala on nykyään kärkitoimialoja pääomasijoituksissa.\nKorkeatasoinen tutkimus toimintamalleja tulevaisuudessa radikaalisti mullistavilla aloilla: Fotoniikan tutkimus useissa yliopistoissa sekä esimerkiksi kvanttilaskennan kannalta keskeinen tutkimus ja kehitys Aalto-yliopiston kylmälaboratoriossa saattavat avata mullistavia näkymiä tulevaisuuteen.\nToisiolain toimeenpanon keskeneräisyys sekä niukat resurssit: Sote-tietojen toisiokäyttö on keskeinen kilpailukykyä mahdollistava tekijä terveysalan ekosysteemeille. Innovaatiotoimintaa mahdollistavan lainsäädännön kohdalla matka soveltamiseen ei ole ollut mutkaton. Toisiolain ja muiden tietojen käyttöä mahdollistavien lakien valmistelu on käynnissä (genomilaki, biopankkilaki, kliinisen lääketutkimuksen asetus). Lakien soveltamisessa on ongelmia, joita STM on kartoittanut esiselvitysprosessilla. Pulmat ovat liittyneet muun muassa luvitusprosessin kestoon ja nousseisiin kustannuksiin. Myös tietoturvallisten käyttöympäristöjen käynnistämistä on jouduttu siirtämään asetusmuutoksella ja maksuasetuksen tutkimuslupamaksujen suuruutta yksittäisten ja pienten hankkeiden osalta tarkentamaan. Korjaavia toimia on käynnistetty ja niitä tulee jatkaa läheisessä yhteistyössä käyttäjien kanssa.\nKärsivällisen pääoman puute: Meiltä puuttuu alaa tuntevaa ja pitkäjänteistä paikallista kasvurahoitusta. Keskipitkällä aikavälillä tuottoja hakeva ja usein teknologiayrityksiin kohdistuva rahoitus ei yksin riitä terveysalan systeemisen uudistumiseen. Tähän soveltuisi hyvin vaikuttavuusinvestoiminen, koska aikajänne on pitkä ja tuotto-odotus konservatiivinen verrattuna pääomasijoituksiin.\nInnovaatioiden mahdollistajien mahdollisuudet ja uhat:\nDigiratkaisujen käyttöönoton sujuvoittaminen: Menestyminen edellyttää ketteryyttä ja edelläkävijyyttä mahdollistavan ympäristön rakentamisessa. Digitaalisten innovaatioiden käyttöönotto ja korvattavuus yhteisesti sovituin kriteerein ja vaikuttavuusperusteisesti loisi maaperää digiratkaisujen käyttöönoton matalalle kynnykselle.\nTKI-toiminta palvelujärjestelmän uudistumisen tueksi: Huomio tulisi kiinnittää koko laajan terveysalan uudistumiskyvyn vahvistamiseen. Katse kohdistuu erityisesti rakenteisiin eli lainsäädäntöön ja muihin ohjausmekanismeihin sekä rahoitusmalleihin ja kannustimiin uudessa Sote-järjestelmässä. Julkisen palvelutuotannon puolella tarvitaan myös kulttuurimuutosta, jossa muut ekosysteemitoimijat hyväksytään osaksi palvelukokonaisuutta.\nSote-uudistus ja vahva järjestäjä: Vaikuttavuusperusteisen terveydenhuollon järjestämisosaamisen vahvistaminen voi onnistuessaan vauhdittaa innovaatioiden käyttöönottoa ja tarjota mahdollisuuden hyvinvointitalousajattelun mukaiseen menestykseen eli elinvoiman ja hyvinvoinnin toisiaan tukevaan positiiviseen kierteeseen. EU:n kestävän kasvun rahoitus (RRF, Recovery and Resilience Facility) ja hyvinvointialueiden valmistelun (Tulevaisuuden sote-keskus -työ) yhteiset mahdollisuudet tulee hyödyntää.\nJulkiset investoinnit tutkimukseen ja kehittämiseen eivät johda palvelujärjestelmän uudistumiseen: Innovaatioiden käytäntöön viemistä heikentävät kokeilujen ja sektorirajat ylittävän rahoituksen ja tuen puute. Suomessa käynnistetään kiinnostavia tutkimushankkeita, mutta ne päättyvät liian usein tutkimusrahoituksen loppuessa. Yleisesti ottaen lyhytsyklinen hankerahoitus ei sovi pitkäjänteistä työtä ja ennustettavuutta vaativiin TKI-alueisiin kuten lääkekehitykseen.\nMaamme houkuttelevuus kehittämis- ja innovaatioympäristönä heikkenee: Jos innovaatioita ei oteta käyttöön systemaattisella ja ennustetavalla prosessilla, täällä toimiville yrityksille ei synny tärkeää referenssimarkkinaa. Innovaatiomyönteisyyden puuttuessa suomalaisen toimintaympäristön kiinnostavuus yhteistyöprojektien ja kansainvälisten investointien kohteena laskee.\nTerveysalan ekosysteemien kilpailukyvyn yhteenvedossa sovelletaan Porterin timanttimallia (Harvard 2021). Mallia on käytetty Suomessakin eri klustereiden kilpailukyvyn arvioinnissa. Yhteenveto tehdään edellä tunnistettuihin vahvuuksiin, heikkouksiin, mahdollisuuksiin ja uhkiin peilaten.\nKuva 3. Yhteenveto ekosysteemiarkkityyppien kilpailukyvystä, jota arvioitiin kilpailukyvyn lähteiden näkökulmasta. Kilpailukyvyn lähteitä ovat strategia- ja kilpailutausta, panostekijät, kysyntäolot sekä täydentävät lähitoimialat.\nNykyisessä terveysalan globaalissa kilpailuympäristössä Suomen terveysalan eri ekosysteemeistä kilpailukykyisin arkkityyppi on osaamisekosysteemi. Suomella on todistetusti kansainvälisesti kiinnostavia TKI-avauksia (esimerkiksi Finngen-hanke) ja vahvoja toimijoiden kansainvälistä yhteistyötä mahdollistavia TKI-verkostoja, kuten Fingenious. Myös Aalto-yliopiston koordinoiman MASSE-ekosysteemihankkeen kehittämä virtuaalinen hoidon ohjaamo on globaalisti uraauurtava.\nTerveysalan osaaminen on Suomessa vahvaa ja puitteet kehitykselle ovat poikkeuksellisen hyvät erityisesti, jos katsotaan väestötason tietovarantoja. Piilevää potentiaalia on myös esimerkiksi digitalisoituvissa lääketutkimuksen aloitteissa. Resurssi- ja voimavarapula sekä tutkimusrahoituksen pätkittäinen luonne, uhkaavat kuitenkin osaamisekosysteemien kilpailukyvyn kehitystä.\nTerveysalan liiketoiminta- ja innovaatioekosysteemien haasteena on usein liian ohut kytkentä palvelujärjestelmään, mikä jättää niiden kokonaisvaikuttavuuden heikoksi. Sidosryhmätyöpajassakin korostettiin sote-järjestelmän merkitystä innovaatioiden ja ekosysteemien mahdollistajana. Innovaatioiden käyttöönoton hitaus ei synnytä viennin kannalta tärkeää referenssimarkkinaa eikä toisaalta uudista palvelujärjestelmää. Yritysvetoisia TKI-hankkeita toteutetaan sektorirajat ylittäen, mutta usein julkisen hankerahoituksen tukemana, mikä johtaa määräaikaisiin ponnisteluihin ilman jatkuvuutta ja toiminnan pysyvyyttä.\nYlialueellinen yhteistyö vahvistaisi terveysalan ekosysteemien kilpailukykyä. Sidosryhmätyöpajassa nousi esille, että innovaatioekosysteemit rajoittuvat liikaa alueellisiin keskittymiin ja pienen mittakaavan pilottialoitteisiin. Nykyinen toimintaympäristö ei tue riittävästi kilpailukykyisten innovaatioekosysteemien kehittymistä ja niiden kansainvälistä verkottumista, vaikka niissä voidaan nähdä Suomen osalta merkittävää potentiaalia. Esteinä ovat erityisesti osin epäterve kansallinen kilpailu alueiden välillä ja TKI-kannustimien ja rahoituksen kanavoituminen yksittäisiin hankkeisiin, mikä selittyy osin sillä, että hankkeita on paljon tarjolla rahoitettavaksi.\nSuomessa olisi kokonaisvaltaisen terveysajattelun ja datapohjaisten ekosysteemien kannalta täydentäviä digitalisoituneita toimialoja, kuten kaupan- ja finanssiala, joilla on erinomaista osaamista ja resursseja myös terveysalan kehityksen vauhdittamiseen. Esimerkiksi päivittäistavarakaupan eli ravitsemuksen merkitys terveydelle on aivan keskeinen, mutta modernien mahdollisuuksien hyödyntäminen on vielä alkutekijöissään. Vakuutusalan kiinnostus esimerkiksi terveyttä ylläpitäviin keinoihin on suuri, mutta käytäntöön vieminen vaatisi uudenlaisia kumppanuuksia esimerkiksi työantajien ja työterveyspalveluita tuottavien kanssa.\nData on valtaa. Mitä suurempaan rooliin analytiikka ja algoritmit nousevat hyvinvointiin vaikuttavassa päätöksenteossa, sitä suurempi riski syntyy myös syrjiville ja epäeettisille ratkaisuille. Tunnistetut riskit eivät kuitenkaan ole peruste jättää tekoälyn potentiaalia hyödyntämättä sairauksien ehkäisemiseksi tai uusien hoitojen kehittämiseksi. Tulevaisuuden kestävien terveysekosysteemien kivijalaksi tarvitaan reilun datatalouden periaatteet, jotka turvaavat toimijoiden ja kansalaisten luottamuksen.\nReilun datatalouden periaatteet\nReilun datatalouden periaatteiden mukaan terveysalan ekosysteemit rakentuvat yhteiselle arvopohjalle, mikä on keskeinen yhteistyötä ja verkostohyötyjä vauhdittava tekijä. Sidosryhmähaastatteluissa reilun datatalouden periaatteet saivat laajaa kannatusta, joten yhteistä ponnistelua kohti reilua ja kestävää datataloutta, ihmiskeskeisesti, on syytä jatkaa!\nDatatalouden kolikon toiselta puolelta löytyy haasteita. Ne liittyvät erityisesti datatalouden varhaiseen kehitysvaiheeseen ja kypsymättömyyteen. Yritystoimijoiden ja yritysvetoisten ekosysteemien mahdollisuudet kehittää reilun datatalouden periaatteiden mukaista liiketoimintaa riippuvat ensisijaisesti markkinasta, koska yritysten ydintehtävä on vastata asiakkaiden tarpeisiin ja kysyntään. Toivo voidaan asettaa siihen, että ihmisten tulevaisuuden tarpeet ja kulutustottumukset suuntautuvat kohti reilun datatalouden periaatteita. Tähän on hyvä mahdollisuus, kun epäreilun datatalouden lieveilmiöt ovat nousseet esiin. Viime aikoina erityisesti esimerkiksi Amazonin kilpailua vääristävät käytännöt ja Facebookin nuorten naisten minäkuvaan vahingollisesti vaikuttavat algoritmit ovat olleet syystäkin paljon esillä.\nOman lusikkansa soppaan tuo muutoksen nopeus: kansalaisten ja ammattilaisten kyky osallistua riittävällä tasolla ja laajuudella terveysalan hallitun digitalisaation edistämiseen on rajallinen. Nykyisellään datataloutta koskevaan keskusteluun osallistuvat lähinnä vain kehitystä tarkoin seuraavat tahot. Usein kovaäänisimpiä ovat yritykset, jotka teknologiaa kehittävät.\nReilu datatalous ei ole itseisarvo, kuten ei ole teknologia tai ekosysteemitkään. Reilun datatalouden periaatteet valavat kuitenkin kestävää perustaa hallitulle ja datalähtöiselle systeemiselle uudistumiselle ja ekosysteemien kestävälle kilpailukyvylle.\n1. Luotettavuus – Luotettava ekosysteemi kerää ja käyttää dataa läpinäkyvästi ja sillä on eettiset ohjeet algoritmien ja tekoälyn rakentamiseen ja käyttöön\nTerveyteen liittyvää dataa keräävät pääosin yhä joko julkisorganisaatiot tai yksityiset terveys- tai teknologia-alan yritykset. Yksittäisillä terveysalan yrityksillä, jotka keräävät tietoja, on omat periaatteensa tietojen keräämiseen ja käyttöön. Niiden yläpuolella on EU:n tietosuoja-asetus GDPR, jota kaikkien toimijoiden tulee noudattaa.\nTerveysalan ekosysteemitoimijat eli esimerkiksi yritykset eivät vielä hyödynnä reilua datan käyttöä maine- tai kilpailuetuna. Eivät ainakaan siinä mittakaavassa, missä esimerkiksi reilun kaupan periaatteita tai pientä hiilijalanjälkeään käytetään yritysten maineen nostattamisessa. Mainehyödyn tunnistamisessa piilee yksi reilun datatalouden periaatteiden leviämisen realistinen mahdollisuus.\nTerveysalalla palvelujen ja innovaatioiden loppukäyttäjät ja maksajat ovat usein eri tahoja. Loppukäyttäjä eli potilas ei yleensä maksa palvelusta tai ratkaisusta, vaan rahoitus tulee julkiselta palvelujärjestelmältä tai vakuutuksesta. Julkiselle terveydenhuollolle myyvien yritysten kohdalla potilaiden ja terveydenhuollon ammattilaisten ääni ei siis ratkaise, vaan suurin ohjausvoima tulee “maksaja-asiakkailta”, jotka vastaavat myös julkisista hankinnoista. Kysynnän keskiöön asettuvat näiden toimijoiden tarpeet ja vaatimukset. Jotta terveysalan yritykset investoisivat reilun datatalouden periaatteiden mukaisiin käytäntöihin, siihen tulisi kannustaa ohjaamalla julkisen sektorin kysyntää ja hankintoja palkitsemaan ja jopa edellyttämään reiluutta.\nTulevaisuudessa tarvitaan jatkuvaa yhteiskunnallista keskustelua datapohjaisten innovaatioiden sekä tiedolla johtamisen eettisistä kysymyksistä terveysalalla – tämä turvaa kestävän pohjan kehitykselle. Esimerkiksi tekoälyn tai analytiikkaan nojautuvan päätöksenteon eettisyydestä on asian merkittävyyteen nähden vielä vain vähän keskustelua.\n2. Saatavuus – Reilu ekosysteemi tarjoaa asiakkailleen ja kumppaneilleen pääsyn heistä keräämäänsä dataan ja toimivat työkalut datan hallintaan\nYksilöillä on kasvava rooli kaikissa tietojensa luovuttamista koskevissa päätöksissä. Haastattelujen ja tiedonkeruun kautta muodostuneen ymmärryksen pohjalta tavoiteltavana ideaalina voidaan pitää yksilön aktiivista roolia häntä koskevan tiedon hyödyntämisessä ja siten tulevaisuuden datatalouden portinvartijana ja mahdollistajana.\nYhdistettynä tekoälyn kehitykseen, datan ketterämpi saatavuus luo puitteet merkittäville kehitysloikille. Erityisesti perinteisen potilas- eli ”sairausdatan” lisäksi hyvinvointi- ja elintapatiedot (muun muassa ruokakori), kuten myös avoimen datan lähteet (ympäristötekijät, kuten tieto ilmanlaadusta ja muu avoin kaupunkidata) voivat mahdollistaa aivan uudenlaisia tutkimus- ja innovaatiotoiminnan ekosysteemejä.\nVaikka yksilön aktiivinen rooli datan luvittamisessa häntä itseään koskevissa palveluissa onkin keskeinen, erikseen tapahtuva luvittaminen ei toimi esimerkiksi väestötason aineistoihin perustuvissa tutkimuksissa. Lainsäädännöllä on turvattava jatkossakin sekä mahdollisuus kerätä että hyödyntää terveysdataa eettisiksi arvioiduissa ja aiheeltaan rajatuissa tutkimus- ja innovaatiohankkeissa. Se on yksilön ja yhteiskunnan etu sekä terveysalan datalähtöisten ekosysteemien kehityksen edellytys.\nNykyinen laki sosiaali- ja terveystietojen toissijaisesta käytöstä (toisiolaki) mahdollistaa laajojen, sosiaali- ja terveydenhuollon toiminnassa syntyneiden asiakas- ja rekisteritietojen hyödyntämisen TKI-toiminnassa ja opetuskäytössä. Tulevaisuudessa terveysalan tutkimus ja liiketoiminta siirtyy yhä yksilöllisempään suuntaan. Tällöin tarkastelua pitää laajentaa potilastietojen lisäksi yhä enemmän yksilön arjen valintoihin ja kokonaisvaltaisempaan hyvinvointiin kuten ympäristötekijöihin, ravitsemukseen ja aktiivisuuteen sekä sosiaalisiin ja yhteisöllisiin kysymyksiin. Jos ekosysteemien tietopohjaa halutaan rikastaa kansalaisen hyvinvoinnista ja arjesta kertyvällä tiedolla, yksilön rooli näiden tietojen kerääjänä, tallentajana ja käytön luvittajana korostuu.\nKansalaisviestintään ja -koulutukseen tulee investoida systemaattisesti jo nyt. Osallisuuden ja avoimuuden kulttuuria pitää vahvistaa tietojen luvittamisessa ja palvelujen kehittämisessä. Reilun datatalouden hengessä tavoitteena tulisi olla ihmisten mahdollisuudet jatkuvaan suostumuksen hallintaan ja omien tietojensa käyttöön liittyvä tiedonsaanti.\n3. Ihmiskeskeisyys – yksilöiden ja organisaatioiden oikeuksien kunnioittaminen sekä ihmisten aidoista tarpeista ja elämäntilanteista lähtevä palvelujen kehitys\nTerveystilit ovat periaatteessa hieno esimerkki ihmiskeskeisyydestä. Kanta Omatietovaranto on kuitenkin hyvin rajallisessa käytössä ja sen kytkentä palvelujärjestelmään on ohut. Siksi Omatietovarannon houkuttelevuus on ekosysteemitoimijoidenkin näkökulmasta vähäinen. Myös kaupalliset toimijat, erityisesti teknologiajätit kuten Apple ja Google, ovat tehneet omia terveystiliavauksiaan.\nKuten sidosryhmätyöpajassa sekä useissa asiantuntijahaastatteluissa nousi esille, ihmiskeskeisyyttä pidetään hyvin arvokkaana periaatteena ja läpileikkaavana ohjenuorana terveysalan kehittämiselle. Ihmiskeskeiset ja tarvelähtöiset palvelut eivät takerru hallinnon siiloihin, vaan ne rakentuvat yksilön elämäntilanteen kannalta relevanttien kysymysten ympärille muodostuvien ekosysteemien varaan. Esimerkiksi tulevat hyvinvointialueet pyrkivät sote-uudistuksen toimeenpanossa ilmiö- ja tarvelähtöisempiin palveluihin, mikä toivottavasti luo puitteita ja kysyntää ihmiskeskeisille innovaatioille.\nEkosysteemien toiminnassa elämäntilannepohjaisuus on edelleen poikkeus. Ekosysteemien kuvauksissa korostuvat pikemmin alueellisuus, akateemiset tai teknologiset sisältökärjet sekä liiketoiminnalliset tavoitteet. Ihmisten elämäntilanteisiin kytkeytyvä palvelujen verkosto edellyttäisi sosiaali- ja terveydenhuollon sekä muiden alojen ammattilaisten läheistä yhteistyötä ja tietojen käytettävyyttä yli rekisterirajojen. Perinteinen sosiaali- ja terveydenhuollon asiakas- ja potilastieto sijaitsee tällä hetkellä useissa rekistereissä. Sote-henkilöstö joutuu palvelupolun eri vaiheissa pyytämään asiakkaalta suostumuksen tietojen käsittelyyn. Tietosuoja-asetuksen hengessä heidän on varmistettava, että asiakas oikeasti ymmärtää suostumuksensa merkityksen. Jatkuvaan suostumukseen ja yksilön omien tietojen käyttöä koskevaan tiedonsaantiin liittyvät käytänteet ovat vielä kehittymättömiä.\nKansalaisilla on melko pieni rooli terveysteknologian ohjauksessa (Sailab 2020). Yritysten markkinan keskeisimpiä yhteistyötahoja hankintojen kehittämisessä ovat hankinta-asiantuntijat sekä ammattikäyttäjät (muun muassa lääkärit ja hoitajat). Alle joka viides yrityksistä nosti loppukäyttäjät eli potilaat, omaiset ja järjestöt mukaan kolmen tärkeimmän yhteistyötahon listalle, mikä on sekä yllättävää että ei kovin ihmislähtöistä.\nOsallisuuden ja osallistamisen elementit tulee liittää kiinteäksi osaksi mahdollistavaa datainfrastruktuuria ja ekosysteemien toimintaa. Suomen väestön hyvä yleinen koulutustaso ja teknologiset valmiudet mahdollistavat digitaalisia osallisuuden keinoja – huomattavaa on, että datatalous koskettaa myös niitä, jotka eivät itse digipalveluja osaa tai halua käyttää. Siksi osallisuuden ja osallistumisen keinot on aina muotoiltava käyttäjäryhmittäin.\nIhmiskeskeisyys ei saa jäädä vain yksityisten sektorin tarjoamien palvelujen ilmiöksi. Kestävän uudistumisen näkökulmasta julkisen sektorin sekä sote-järjestäjän rooli on keskeinen datapohjaisten terveysinnovaatioiden mahdollistamisessa, kehittäjäkumppaneina ja hyödyntäjinä.\n4. Arvonluonti – Reilu ekosysteemi luo arvoa datalla oman toimintansa (arvoa kaikille kumppaneille) lisäksi myös asiakkailleen ja laajemmin yhteiskunnalle\nTerveysalan datapohjaisen kehittämisen kunnianhimon taso tulisi asettaa riittävän korkealle laajan yhteiskunnallisen arvonluonnin varmistamiseksi. Koska reilun datatalouden periaatteisiin kuuluu myös ihmiskeskeisyys, tulee kaikessa toiminnassa varmistaa, että yksilön keräämä tai hänestä kertyvä hyvinvointi- ja terveystiedon käyttö tuottaa joko suoraa tai välillistä hyötyä yksilölle tai väestölle laajemmin.\nHaastatellut asiantuntijat näkevät terveysalan ekosysteemien olevan vielä pitkälti organisaatiokeskeisiä ”EGOsysteemejä”, joissa jaetun arvon luominen on pienessä roolissa. Tällöin arvo ei jakaudu tasapuolisesti kumppaneiden kesken, vaan toimijat keskittyvät lähinnä oman arvon maksimoimiseen. Huolia heräsi myös julkisen sektorin taipumus kehittää digiratkaisuja itse ja konsulttiyrityksiltä työtä tilaten, vaikka terveysalan ekosysteemitoimijoilla olisi valmiitakin ratkaisuja tarjolla. Epätasa-arvo tutkimusorganisaatioiden ja yritysmaailman välillä nousi myös esille useassa keskustelussa, esimerkiksi tietojen toissijaiseen hyödyntämiseen liittyen.\nSuomen kannattaa olla hyödyn ja arvon jakamiseen liittyvässä keskustelussa rakentavan aloitteellinen ja näyttää esimerkkiä maailmalle. Uudet hyödynjakomallit ja kumppanuusmuodot tarjoavat mahdollisuuksia laajaan arvonluontiin ja globaalisti kiinnostavien innovaatioekosysteemeiden syntymiselle.\nTerveysalalla on nähty allianssimalleillakin toteutettuja palvelutuotannon ekosysteemejä, joissa yhteisiin tavoitteisiin pääseminen hyödyttää kaikkia osapuolia. Yksi esimerkki näistä on Tesoman hyvinvointiallianssi (Sitra 2021a). Suomella onkin hyvät lähtökohdat nousta innovatiivisten, jaettuun hyötyyn ja arvoon pohjautuvien kumppanuuksien edelläkävijäksi. Tätä tavoitetta tukee myös hallitusohjelmaan kirjattu strateginen tavoite: Suomi tunnetaan teknologisen kehityksen, innovatiivisten hankintojen ja kokeilukulttuurin edelläkävijänä.\nMuita innovatiivisia yhteistyön muotoja ovat tulosperusteiset rahoitussopimukset ja vaikuttavuusperusteiset julkiset hankinnat. Isossa-Britanniassa on esimerkiksi käynnissä ohjelma ”Findacure – The rare disease drug repurposing social impact bond”, jossa yksityinen ja julkinen TKI-rahoitus yhdessä mahdollistavat uusien hoitojen kehittämistä harvinaissairauksiin. Vastineeksi TKI-toiminnan rahoittamisesta rahoittajat saavat osuuden uusien hoitojen tuomista yhteiskunnan säästöistä.\nSelkeiden tavoitteiden mukaan johdettu ja systemaattisesti vaikutuksia seuraava toimintaympäristö luo hyvät mahdollisuudet Suomelle nousta vaikuttavan sosiaali- ja terveydenhuollon esimerkkimaaksi. Jo lähitulevaisuuden Suomessa julkinen hallinto voisi kutsua ekosysteemien erilaiset toimijat ratkomaan yhteiskunnan isoja ongelmia yhdessä ilmiölähtöisesti.\n5. Osaaminen – Jatkuva osaamisen kehittäminen ja kokeilukulttuuri ovat tärkeä osa organisaatioiden johtamista\nSuomi on profiloitunut kokeilukulttuurin kärkimaana. Haastamme kuitenkin tätä käsitystä terveysalan osalta. Erilaisia pilottiprojekteja on paljon, mutta ratkaisujen skaalaaminen ja pysyvämpi käyttöönotto eivät tunnu toimivan. Tärkeitä kokeiluja tulee johtaa tavoitteellisesti ja selkeällä prosessilla, vaikuttavuutta mitaten ja onnistumisista palkiten.\nOsaamisen jatkuvan kehittämiseen liittyvien prosessien ja johtamismallien lisäksi TKI-resurssien vähäisyys herättää huolia osaamispohjan tulevaisuuden osalta. Rajallisilla resursseilla pärjäävän pienen maan tulisi hyödyntää ennakoivampaa ja ketterämpää sääntelyä, minkä merkitys korostuu teknologisen kehityksen kiihtyessä. Suomen pitää onnistua aiempaa paremmin terveysalan datalähtöisen innovaatioiden hallitussa eli vaikuttavuuteen perustuvassa käyttöönotossa.\nMaat kuten Iso-Britannia, Alankomaat, Tanska ja Singapore ovat meitä edellä innovaatiomyönteisen sääntelyn osalta (VNK 2020). Tilanne johtuu osaltaan useiden samanaikaisten lakialoitteiden sekä sote-uudistuksen kuormituksesta resursseihin nähden. Ongelmia aiheuttavat myös hyvin erilaiset tulokulmat joihinkin ratkottaviin kysymyksiin: kansalaisten yksityisyyden sekä oikeuksien turvaamisen ja toisaalta parempien modernien terveys- ja hyvinvointiratkaisujen kehittämisen näkökulmat tulee pystyä yhteensovittamaan ratkaisukeskeisesti.\nInnovaatiomyönteinen sääntely tukee osaamisen jalostumista liiketoiminnaksi ja orastavien ekosysteemien kykyä tuottaa vaikuttavia tuloksia. Kehittämisen varaa löytyy erityisesti lainsäätäjien ja ekosysteemitoimijoiden välisessä vuoropuhelussa. Maa, joka osallistaa toimijoita sääntelyn kehittämiseen, myös vaikuttaa vastaanottavaiselta ja yhteistyökykyiseltä eli on houkutteleva myös sijoittajalle.\n6. Jakaminen – Reilussa datataloudessa datan jakaminen on organisaatioiden johtamisen ytimessä\nReilussa datataloudessa datan jakaminen siivilöi jyvät akanoista. Yhteistyö ja datan jakaminen toimijoiden kesken synnyttävät yhteiskunnallisen arvonluonnin sekä kasvun mahdollisuuksia. Terveysalalla lisähaasteen tuo tyypillisesti yksilöistä kertyvän tiedon arkaluontoisuus, joka asettaa erityisen paljon painoarvoa tietosuoja ja -turvakysymyksille. Luottamuspääoma on reilun datalähtöisen terveysalan tärkein edellytys, jota ei voi laiminlyödä.\nHaastatteluiden ja sidosryhmätyöpajan pohjalta voidaan todeta “EGOsysteemiajattelun” olevan vielä valtavirtaa terveysalalla. Käytänteiden ja toimintamallien lisäksi rohkaisevia esimerkkejä datan jakamisen tuomista mahdollisuuksista liiketaloudellisessa mielessä kaivataan lisää. Inspiraatiota voi hakea terveysalan ulkopuoleltakin. Julkisella sektorilla edelläkävijänä on toiminut muun muassa Verohallinto, palvelukehittämistä mahdollistavilla rajapinnoillaan.\nHaastatteluissa nousi esiin sekin, että muurit terveysalan ympärillä koetaan hyvin korkeiksi: terveysalan toimijat voisivatkin miettiä, miten yhteistyöstä kiinnostuneet terveysalan ulkopuoliset toimijat saadaan mukaan. Sillä on vaikutusta, että lähes kaikki sosiaali- ja terveydenhuollosta kertyvä data on lähtökohtaisesti henkilökohtaista, eikä yksityisyyden ja tietojen käytön eri tasoja oteta juurikaan huomioon: ääripäiden välissä on tilaa ja olisikin hyödyllistä pohtia innovatiivisten palvelujen terveyshyötyjä suhteessa riskeihin. Terveysalan rekisterinpitäjien kannalta datan jakamisen oleellisena esteenä on merkittävä vastuu ja hyvin rajalliset keinot hallita sitä, miten heidän luovuttamiaan tietoja lopulta hyödynnetään. Toisaalta monessa tapauksessa hyvään lopputulokseen päästäisiin jakamalla varsinaisten terveystietojen sijasta siitä tehtyjä jalosteita: ruokakassin sisällön voi räätälöidä sydänystävälliseksi paljastamatta sitä, että henkilöllä on verenpainetauti.\nEsimerkit muilta toimialoilta voisivat auttaa terveysalaa havaitsemaan uusia mahdollisuuksia reiluun datan jakamiseen perustuvassa liiketoiminnassa. Esimerkiksi avoimen kaupunkidatan pohjalta on Suomessa kehitetty monia asukkaiden liikkumista helpottavia datalähtöisiä palveluita.\nRationaalisesti päätöksiä tekevät yritykset sekä sijoittajat edellyttävät uskottavia kasvumahdollisuuksia investoidakseen uuteen ja vielä pieneen reilun datatalouden markkinaan. Julkisen sektorin rooli reilun datatalouden periaatteilla toimivan ja datan jakamiseen perustuvan markkinan avaajana on keskeinen.\nDatatalous on nupullaan ja pelisäännöt hakevat muotoaan. Sidosryhmätyöpajassa reilun datatalouden periaatteiden arvioitiin olevan monelta osin vielä hyvin kypsymättömiä, mutta toisaalta erittäin keskeisiä kilpailukyvyn lähteitä tulevaisuuden ekosysteemeille. Datan käyttöön liittyvien suurten odotusten ja myös Suomesta ulkomaille annettujen lupausten lunastaminen vaatii lisää työtä. Ymmärrystä reilun datatalouden periaatteista tulee vahvistaa, jotta terveysalan uudet palvelut muodostuvat ihmiskeskeisiksi ja aiempaa useammin elämäntilannelähtöisiksi.\nLiikkeelle on lähdettävä nykytilanteen realiteetit huomioiden ja innovatiivisesti uusia mahdollisuuksia kokeillen. Ketteryys ei saa kuitenkaan muuttua ennakoimattomaksi tempoiluksi. Yritysten investointien kannalta ennakoitavuus on välttämätöntä, koska monet tutkimus-, kehitys- ja innovaatiohankkeet ovat pitkäkestoisia. Niitä ei perusteta sinne, missä ympäröivän yhteiskunnan linjaukset muuttuvat tiheään ja yritysten julkisen sektorin kumppaneiden rahoitus on epävarmalla pohjalla.\nEsimerkin voima on valtava. Reilun datatalouden periaatteet leviävät vasta kun voidaan konkreettisesti osoittaa datan jakamisessa sekä ihmiskeskeisessä datan yhdistelemisessä piilevä hyöty eri osapuolille. Esimerkkien kautta toimijoiden intressit voivat yhdistyä ja reilun datatalouden periaatteet voidaan elää todeksi.\nTerveysalalla julkinen terveydenhuolto on päämarkkina useimmille alalla toimiville yrityksille Suomessa ja monissa Euroopan maissa. Suomessa sitä pitäisi kehittää sekä tärkeänä referenssimarkkinana täällä kehitettäville alan tuotteille ja palveluille että reilun datatalouden periaatteisiin sitoutuneena kysyntäympäristönä valmiille datalähtöisille ratkaisuille.\nTerveysalan ihmiskeskeinen tulevaisuus ja reilun datatalouden lupaukset saavat laajalti kannatusta ekosysteemitoimijoilta. Niiden saavuttaminen vaatii lujaa yhteistä tahtoa, ekosysteemitoimijoiden välistä avointa keskustelua ja kansallista, mahdollistavaa johtajuutta. Ekosysteemeillä on kaikki edellytykset kestävään kasvuun ja kilpailukykyloikkaan, jos niiden toimijat eri tasoilla sitoutuvat reilun datatalouden periaatteisiin ja tekevät parhaansa jaetun arvon kasvattamiseksi.\nKuva 4. Terveysalan monitasoinen järjestelmä koostuu vuorovaikutuksesta ja yhteistyöstä. Keskeiset roolit ovat kansallisella ohjauksella ja yhä aktiivisemmalla ihmisellä.\nJotta datalähtöisen terveysalan reilu kilpailukyky ottaisi seuraavan kehitysloikan Suomessa, tulee monia tärkeitä keskeneräisiä hankkeita työntää rivakasti tavoitteeseen ja lisäksi on syytä käynnistää myös uusia toimia, joista osa liittyy nyt toteutuvan Sote-uudistuksen hyödyntämiseen ekosysteemien kannalta.\nJulkinen sektori johtaa jämäkästi kehitystä, jonka tavoitteena on edistää reilun datatalouden periaatteiden juurtumista ekosysteemien toimintaan terveysalalla ja laajemmin.\nRohkeasti reilun datatalouden periaatteisiin uskoen yhteisiin ponnisteluihin:\nKirkas, yhdessä ekosysteemitoimijoiden kanssa muodostettu ja laajasti jaettu visio reilun datalähtöisen terveysalan kehityksen merkityksestä ja potentiaalista tukee ja vauhdittaa muutosta.\nInnovaatiomyönteinen sääntely on edellytys kilpailukyvyn kasvulle:\nValtion tulisi lisätä sääntelyn innovaatiomyönteisyyttä muun muassa poikkihallinnollisen yhteistyön ja sektorirajat ylittävän vuoropuhelun lisäämisellä, rajatuilla kokeiluilla (ns. regulatory sandbox -toimintamallit) ja neuvovalla sääntelyllä.\nJulkinen tuki ja rahoitus ekosysteemitoimijoille tulee kytkeä osaksi reilun datatalouden strategian toteutusta:\nTerveysalan ekosysteemejä tulisi ohjata (muun muassa resurssi- ja verkosto-ohjaus) ja johtaa tavoitteellisesti perustuen yhteisiin arvoihin. Toiminnan vaikutuksia sekä yhteiskunnallista arvoa tulisi mitata ja toimintaympäristön muutoksiin tulisi reagoida nopeasti.\nJohdetaan muutosta tiedolla ja tavoitteilla:\nTavoitteiden saavuttaminen edellyttää hallittua prosessia ja mittareita, joilla etenemistä seurataan systemaattisesti. Reilun datatalouden kannalta erilaiset kestävän datatoiminnan vertailut voisivat nopeuttaa reilun datatalouden periaatteiden leviämistä. Näin edelläkävijyys tehtäisiin näkyväksi ja siitä tulisi osa toimijoiden tarjoamaa ja kilpailukykyä. Myös julkinen TKI-tuki ja -rahoitus voitaisiin rajata toimijoille ja hankkeille, jotka sitoutuvat reilun datatalouden periaatteisiin. Sama pätee julkisiin hankintoihin.\nKorkeakoulut, tutkimuslaitokset ja osaamiskeskittymät osallistuvat reilun datatalouden periaatteiden siirtämiseen osaksi tarjottavan koulutuksen sisältöä ja tutkimuskäytäntöä, vaatimalla samaa myös yhteistyökumppaneiltaan. Vahvistetaan monialaisuutta ja tieteenalojen välistä vuoropuhelua: datan tuottamisen, analytiikan ja hyödyntämisen kannalta keskeiset osaamiset otetaan mukaan monitieteisen huippuosaamisen vahvistamiseksi. Terveysalan kehitysmahdollisuuksia tarkastellaan muilla aloilla kehitettyjen teknologioiden ja mallien pohjalta.\nAmmattilaisten mahdollisuudet jatkuvaan oppimiseen varmistettava:\nKorkeakoulujen ja osaamiskeskittymien yhteistyötä työnantajien ja esimerkiksi 2023 aloittavien hyvinvointialueiden kanssa on tiivistettävä, jotta osaamisen siirtyminen käytäntöön tehostuu. Erityistä huomiota tulee kiinnittää digitalisaatioon ja datalähtöisyyteen liittyviin työelämätaitoihin.\nHyvinvointialueet ovat merkittävin tulevaisuuden kotimarkkina datalähtöisen terveysalan innovaatioille. Jotta tämä korvaamaton referenssimarkkina saadaan palvelemaan yhteiskunnan kokonaisetua, tarvitaan toimivat prosessit ja osaamista uusien menetelmien ja teknologioiden vaikuttavuuslähtöiseen käyttöönottoon.\nHyvinvointitalouden mukaiset päämäärät – hankintaosaaminen keskeisessä roolissa:\nParhaaseen vaikuttavuuteen tulevaisuuden sotessa eli hyvinvointialueille päästään vain valitsemalla vaikuttavimmat ja kustannustehokkaat tavat tuottaa palveluita kansalaisille. Jotta vaikuttavan soten positiivinen kierre saadaan syntymään, pitää hyvinvointialueiden talous- ja hankintaosaamista kehittää kohti yli budjettivuoden ulottuvaa vaikuttavuusinvestointinäkökulmaa.\nOsallisuus ja tarvelähtöisyys ydintavoitteeksi:\nTerveysalan ihmiskeskeinen kilpailukyky edellyttää kysyvää ja keskustelevaa, luottamusta rakentavaan sekä innovaatioita ja yhteistyötä mahdollistavaa, tavoitelähtöistä johtajuutta sekä yrityksissä että julkisella sektorilla.\nDatan saatavuus innovaatiotoiminnan käyttöön on haastavaa erityisesti terveysalan ulkopuolisille toimijoille:\nLuokittelemalla terveysdataa tulevaisuudessa säädöstasolla nykyistä hienojakoisemmin, voitaisiin päästä tilanteeseen, jossa ylätason yhdisteltyä ja miksei yksilötason synteettistä dataa voitaisiin luovuttaa turvallisesti myös muiden kuin perinteisten terveysalan toimijoiden, kuten päivittäistavarakaupan, tutkimus- ja kehitystoimintaan. Tällä voisi olla kauaskantoisia terveys- ja hyvinvointivaikutuksia väestössä.\nJulkisen palvelutuotannon on panostettava tiedolla johtamiseen ja tarvelähtöisyyteen.\nElämäntilanne- ja ihmiskeskeisen ajattelun avulla tulee pyrkiä merkittävään yhteiskunnalliseen lisäarvoon. Hallintolähtöisen tekemisen sijaan on siirryttävä toimimaan ihmiskeskeisessä ekosysteemissä, jossa toimintaa ohjataan tarvelähtöisesti ja vaikuttavuuteen keskittyen, ihmisen parhaaksi.\nInnovaatiojohtaminen on erityisosaamista vaativa ala, johon on panostettava myös julkisella sektorilla:\nInnovaatio- ja kehittämistoiminnan johtamisen resursoiminen erityisesti uusilla hyvinvointialueilla edistäisi tarpeisiin sopivien innovaatioiden löytämistä sekä vauhdittaisi prosessien muotoilua innovaatioiden käyttöönottoon ja vaikutusten seurantaan.\nTerveysalan ekosysteemien kilpailukyvyn loikka edellyttää julkiselta palvelutuotannolta yhä verkostomaisempaa toimintatapaa ja kykyä nähdä oma toiminta laajemman tavoitteen kannalta ja sen osana.\nRatkaisujen tarjoajat kuten teknologia-, lääke-, palvelutuotanto- ja muut yritykset sekä järjestöt ovat terveysalan ekosysteemien kestävän kilpailukyvyn kannalta keskeisiä toimijoita.\nEkosysteemien ytimessä on tiedon ja tavoitteiden jakaminen ja sen mukaisesti myös uusien toimijoiden pitää päästä mukaan rakentavaan vuoropuheluun kokonaan uusien vaikuttavien hyvinvointia ja terveyttä edistävien innovaatioiden synnyttämiseksi.\nTavoitteeksi arvon ja hyödyn jakaminen:\nKannustetaan yrityksiä rakentamaan kumppanuuksia yhteiskunnallisten haasteiden, kuten sairauksien ennaltaehkäisyn ympärille sekä käynnistämään hyötyjä ja riskejä jakavia, sektori- ja toimialarajat ylittäviä ekosysteemejä järjestöjen ja muiden toimijoiden kanssa.\nSuomen tunnettuuden vahvistaminen:\nSuomen tarjoamien mahdollisuuksien tunnettuuteen on jatkuvasti panostettava. Kansainvälisten yritysten maaorganisaatioiden potentiaali viestinviejinä, verkottajina ja Suomen tunnettuuden vahvistajina on saatava paremmin käyttöön lisäämällä yhteistyötä julkisten toimijoiden kuten Business Finlandin kanssa.\nOsallisuus datataloutta koskevaan keskusteluun:\nTerveysalan kilpailukyvyn kannalta on tärkeää varmistaa yritysten ja järjestötoimijoiden osallisuus datataloutta koskevaan yhteiskunnalliseen keskusteluun. Osallisuus sekä ihmiskeskeisyyden että ekosysteemien kannalta on avain menestykseen.\nRahoittajia ja sijoittajia tulee kannustaa uusien reilun datatalouden kumppanuuksiin ja esimerkiksi vaikuttavuusinvestoimiseen ja -sijoittamiseen (impact investment).\nVastuullisia sijoittajia ja rahoittajia tulee kannustaa ja auttaa valitsemaan kestävään ja reiluun datatalouteen sitoutuneita yrityksiä sijoitus- ja rahoituskohteiksi. Tällä on markkinakysynnän ohella keskeinen merkitys yritysten sitouttamisessa ja suuntaamisessa kohti reilun datatalouden periaatteita.\nJulkisen innovaatiorahoituksen kohdentaminen missiolähtöisiin avauksiin:\nTerveysalan ekosysteemien kilpailukyvyn vahvistamiseksi tarvitaan pitkäjänteistä TKI-rahoitusta, joka myös pyrkii tavoiteltujen yhteiskunnallisten päämäärien saavuttamiseen reilun datatalouden periaatteita noudattaen. Tämän osalta tärkeä rooli on julkisilla innovaatiorahoittajilla ja säätiöillä.\nYksilöistä terveysalan ekosysteemien aktiivisia yhteiskehittäjiä ja toimijoita.\nIhmisille tulee tarjota räätälöityjä osallistumisen ja osallisuuden kanavia:\nKestävä datatalous rakentuu vain, jos kaikilla halukkailla on mahdollisuuksia ja keinoja osallistua datataloutta koskevaan keskusteluun.\nKansalaisviestintään, -keskusteluun ja -koulutukseen tulee panostaa riittävästi:\nKansalaisten rooli reilun datalähtöisen terveysalan kehityksessä on aivan keskeinen. Tulevaisuuden kansalaistaitoja ovat muun muassa tekoälyn ymmärtäminen ja kyvykkyys datan hyödyntämistä koskevaan keskusteluun. Tietoa ja koulutusta tulee tarjota yhdessä parhaiden toimijoiden kanssa ja tuottaa avoimia verkkokursseja, kuten Reaktorin ja Helsingin yliopiston Tekoälyn perusteet (Elements of AI).\nAllianssimalli: Toimittajat ja tilaaja perustavat yhteisen organisaation, jossa molemmat sitoutuvat yhteiseen sopimus- ja kaupalliseen malliin sekä toimintakulttuuriin.\nDigitaaliset terapiat ovat itsenäisesti toimivia tai esimerkiksi lääkehoitoon liitettäviä ja tutkimukseen perustuvia sovelluksia. Ne keräävät potilaasta tietoja ja optimoivat yksilöllistä hoitoa. Digitaaliset terapiat voivat esimerkiksi muistuttaa potilasta lääkkeen ottamisesta.\nInnovaatiotunneli (innovation tunnel) koostuu tutkimus- ja ideointivaiheesta, kehitys- ja valmistusvaiheesta sekä tuotteen kaupallistamisesta ja viemisestä markkinoille.\nIlmiö: Syystä tai toisesta huomionarvoinen aihe, johon kohdistetaan toimenpiteitä. Esimerkiksi potilaan tai asiakkaan elämäntilanne.\nMissio: Yhteiseksi koettu näkemys organisaation tai ekosysteemin tarkoituksesta ja tehtävästä.\nReilu datatalous: Se talouden osa-alue, joka keskittyy luomaan palveluja ja dataan perustuvia tuotteita eettisesti. Reiluus tarkoittaa sitä, että yksilöiden oikeuksia suojellaan ja kaikkien sidosryhmien tarpeet otetaan huomioon datataloudessa.\nRegulatory sandbox: Innovaatioiden testiympäristö. Luodaan ympäristö, jossa yrityksille annetaan mahdollisuus testata innovatiivisia toimintamalleja valvojan ennalta määrittelemässä testaus- ja toimintakehikossa.\nSynteettinen data: Tietokonealgoritmilla tuotettu tieto.\nTulosperusteinen rahoitussopimus: (Social Impact Bond, SIB) Institutionaaliset ja yksityiset sijoittajat rahoittavat hyvinvointia edistäviä interventioita ja kantavat toteutukseen liittyvät taloudelliset riskit. Hankkeille määritellään tarkat, mitattavat tavoitteet, jotka heijastavat haluttua hyvinvoinnin lisäystä. Julkinen sektori maksaa vain tavoitteiden mukaisista tuloksista.\nVaikuttavuus, vaikuttavuustavoite: Laadullisesti tai määrällisesti osoitettava muutos yhteiskunnassa, tavoitellaan 10–20 vuoden aikajänteellä.\nVaikutus, vaikutustavoite: Laadullisesti tai määrällisesti osoitettava muutos yhteiskunnassa, tavoitellaan 1–4 vuoden aikajänteellä.\nVaikuttavuusinvestoiminen: Sijoitukset, joiden tarkoituksena on aikaansaada toivottuja vaikutuksia ympäristöön ja yhteiskuntaan kaupallisen tuoton rinnalla.\nVaikuttavuusperusteisen terveydenhuollon järjestämisosaaminen: Vaikuttavuusperusteinen terveydenhuolto mittaa toiminnan vaikutuksia ja perustaa päätöksenteon ja ohjauksen mitatulle vaikuttavuudelle; järjestämisosaaminen viittaa sote-järjestäjän rooliin, jossa sote-palveluiden järjestäjä ja tuottaja voi olla eri taho.\nLiite 1. Terveysalan ekosysteemien kilpailukykyanalyysin vaiheet\nLiite 2. Reilun datatalouden periaatteet kilpailukyvyn lähteenä nyt ja vuonna 2030 – sidosryhmien arvio\nMikael von und zu Fraunberg, dosentti, Itä-Suomen yliopisto, johtaja, Kansallinen neurokeskus\nJulia Hagen, Director Regulatory & Politics, Health Innovation Hub (HIH-2025)\nSaara Hassinen, toimitusjohtaja, Teknologiateollisuus ry\nJaana Laitinen-Pesola, hankejohtaja, Sailab\nSandra Liede, säädösasiantuntija, Teknologiateollisuus ry\nMarja Makarow, professori, Helsingin yliopisto\nMika Mustonen, johtaja, Eteläinen Syöpäkeskus, HUS\nPekka Neittaanmäki, professori, Jyväskylän yliopisto\nSebastian Nyström, muutosjohtaja, SOK\nArto Pakkalin, Digital & Innovation Lead, Bayer\nJarmo Reponen, professori, Oulun yliopisto\nMikael Rinnetmäki, Founder, Sensotrend Oy\nLisäksi kolme henkilöä, jotka eivät toivoneet nimeään julkaistavan.\nAalto-yliopisto 2021a. MASSE – Yksilöllistä huolenpitoa massatuotannon tehokkuudella. (haettu 20.10.2021)\nAalto-yliopisto 2021b. Tuore politiikkasuositus: Yksilön roolia terveysdatan hallinnassa pitää vahvistaa. (haettu 20.10.2021)\nAvance 2019. Terveysalan innovaatioekosysteemi 2040. Kuinka tiedolla johdetaan päivitettyä terveysalan tutkimus- ja innovaatiotoiminnan kasvustrategiaa? (PDF).\nBayer 2021. Transforming Clinical Trials with Data Science and Patient Centricity (PDF).\nBusiness Finland 2019. Digitaalisen alustatalouden tiekartasto (PDF).\nBusiness Finland & Capful Oy 2020. Business Finlandin Skenaariot. (haettu 20.10.2021)\nBrenzikofer Thomas, Fink Alexander, Meyer Beat, Ohse Sarah 2021. Shaping the health data future – the DayOne Scenarios. DayOne (PDF).\nDealroom 2021. Helsingin startup- ekosysteemin raportti 2021 (PDF).\nDemos 2017. Julkinen valta ja alustatalous – globaalien alustojen kolme haastetta politiikan teolle. (haettu 20.10.2021)\nEC 2021. National strategies on Artificial Intelligence: A European perspective, 2021 edition. (haettu 20.10.2021)\nEckelman Matthew J., Huang Kaixin, Lagasse Robert, Senay Emily, Dubrow Robert, and Sherman Jodi D. 2020. Health Care Pollution And Public Health Damage In The United States: An Update. Health Affairs 12/2020. (haettu 20.10.2021)\nEDRi 2021. Beyond Debiasing: Regulating AI and its inequalities (PDF).\nEtla 2021. Kilpailun rooli Suomen t&k-panostusten heikossa kehityksessä 2010-luvulla. (haettu 20.10.2021)\nEU 2021. EU Mission: Cancer. (haettu 20.10.2021)\nFiBAN 2021. FiBAN and Tesi study: The healthcare industry attracts angel investors – Biotechnology is the fastest-growing trend. (haettu 20.10.2021)\nFindacure 2021. The rare disease drug repurposing social impact bond. (haettu 20.10.2021)\nFrost & Sullivan 2019. Health & Well-being in a Digital World – Vision 2025. Smart life Program, Business Finland (PDF). (haettu 20.10.2021)\nFVCA 2021. Raportti: Kansainväliset venture capital -sijoittajat Suomessa. (PDF).\nHarvard 2021. The Diamond Model. (haettu 20.10.2021)\nHaukilahti Aki (toim.) 2021. Parempia palveluita verkostomalleilla. (2. uudistettu laitos). Sitra.\nHoffecker E. 2021. Understanding Innovation Ecosystems: A Framework for Joint Analysis and Action. (haettu 20.10.2021)\nHämäläinen Hannu, Malkamäki Saara, Räsänen Ilkka, Sinipuro Jaana, Olesch Artur (editor) 2020. Towards trustworthy health data ecosystems: How the reuse of data can create new services for the benefit of all. Sitra.\nInkef capital, MTIP, Dealroom.co 2021. Digital healthcare: patient-first? Proactive, decentralized, personalized, value-based (PDF). (haettu 20.10.201)\nIntersystems 2021. Terveydenhuollon tietojärjestelmät 2021 -raportti. Kysely: lähes puolet terveydenhuollon hallinnossa toimivista kokee tiedonjaon toimivan huonosti eri toimijoiden välillä. Terveydenhuollon tietojärjestelmät 2021 -raportti. (haettu 20.10.2021)\nJalavisto Maria 2021. Yksilöiden luottamuspula datatalouden kompastuskivenä -artikkeli. Sitra. (haettu 20.10.2021)\nKarsikas Joni 2019. Näkymiä terveysliitännäisten hankkeiden vc-rahoitukseen. (PDF). Tesi. (haettu 20.10.2021)\nKEINO 2019. Suomi edelläkävijä innovatiivisten julkisten hankintojen edistämisessä. (haettu 20.10.2021)\nKuntaliitto ym. 2021. Asiakas hyötyisi käyttötarkoituksiin ja -tarpeisiin perustuvasta henkilötietojen käsittelystä sote-palveluissa. (haettu 20.10.201)\nLaitinen Tarja, Virkki Arho 2019. Potilastiedon louhinta mullistaa tutkimuksen ja hoidon. Duodecim. 135(10): 997–1002. (haettu 20.10.2021)\nMcBride Aloha, Hall Rachel, O´Neill Kenny. 2021. How can an intelligent health ecosystem create a smarter health experience? EY. (haettu 20.10.2021)\nMcKinsey & Company 2021. How the medtech industry can capture value from digital health. (haettu 20.10.2021).\nMedTech Europe & Deloitte 2020. The socio-economic impact of AI in healthcare (PDF). (haettu 20.10.2021)\nNewey Stephanie, Young Mei, Sridhar Manoj, Pawijit Pornteera 2021. L.E.K 2021. Unlocking the Benefits of Patient-Centric Healthcare. L.E.K. (haettu 20.10.2021)\nPiirainen Kalle A., Järvelin Anne-Mari, Koskela Hanna, Lamminkoski Helka, Halme Kimmo, Laasonen Valtteri, Talvitie Jere, Manu Samuli, Ranta Tommi, Haavisto Ira, Rissanen Antti, Leskelä Riikka-Leena 2019. Toimintamalleja sosiaali- ja terveysalan tutkimuksen, kehittämisen ja innovaatiotoiminnan edistämiseen. Valtioneuvoston selvitys- ja tutkimustoiminnan julkaisusarja 2019:55. (haettu 20.10.2021)\nPorsche Consulting 2021. Well-being and Healthcare: A Converging Ecosystem on the Rise. (haettu 20.10.2021).\nPwC 2021. Global Top Health Industry Issues 2021. (haettu 20.10.2021).\nRethinking Health 2021. Rethinking health-The fundamentals of value-based healthcare. (haettu 20.10.2021).\nRinkkala Maria, Launonen Pentti, Weckström Niklas, Koponen Pekka 2020. Internationally significant innovation and growth ecosystems in Finland. (PDF). Spinverse Oy.\nRoche 2021. Europe Personalised Health Index. (haettu 20.10.2021)\nRoland Berger 2021. Megatrend 2: Healthcare (PDF). (haettu 20.10.2021)\nSailab 2020. Terveysteknologian toimialaselvitys 2020. (haettu 20.10.201)\nSeppälä Anto, Puranen Kaija 2018. Sote-tieto hyötykäyttöön 2020 strategian väliarviointi. Sosiaali- ja terveysministeriön raportteja ja muistioita 2019:1. (haettu 20.10.2021)\nStamm Tanja, Bott Nick, Thwaites Rob, Mosor Erika, Andrews Margaret R., Borgdorff Joris, Cossio-Gil Yolima, de Portu Simona, Ferrante Marc, Fischer Felix et al. 2021. Building a Value-Based Care Infrastructure in Europe: The Health Outcomes Observatory. NEJM 2021. (haettu 20.10.2021)\nSTM 2015. Tieto hyvinvoinnin ja uudistuvien palvelujen tukena. SOTE-tieto hyötykäyttöön strategia 2020 (PDF). Valtioneuvoston julkaisut.\nTEM 2020. Terveysalan tutkimus- ja innovaatiotoiminnan kasvustrategia. Tiekartta 2020–2023 – kestävää kasvua ja hyvinvointia (PDF). Valtioneuvoston julkaisuja 2020:33.\nTEM 2021. Tutkimus: Suomi jäänyt tutkimus- ja kehittämisrahoituksessa kauas kilpailijamaista – osaajapula jarruttaa t&k-investointeja. (haettu 20.10.2021)\nThe Bertelsmann Stiftung 2021. Good practices in mission-oriented innovation strategies and their implementation. (haettu 20.10.2020)\nUpgraded 2021. Health ecosystem maps. (haettu 20.10.2021)\nVNK 2020. Selvitys: Innovaatiomyönteisen sääntelyn nykytila ja hyvät käytännöt – miten sääntelyä voidaan hyödyntää innovaatiopolitiikan välineenä? (haettu 20.10.2021)\nValkokari Katri, Hyytinen Kirsi, Kutinlahti Pirjo, Hjelt Mari 2020. VTT. Yhdessä kestävää kasvua -ekosysteemiopas. (haettu 20.10.2021)\nVTV 2018. Tuloksellisuustarkastuskertomus. Paljon palveluja tarvitsevat ja käyttävät asiakkaat perusterveydenhuollossa (PDF). (haettu 20.10.2021)\nWHO 2019. Finland: health system review. (haettu 20.10.2021)\nWHO 2021. Council on the Economics of Health For All issues brief on equitable health innovation. (haettu 20.10.2021)


lomakodit – Amalfin rannikko, IT: Talot ja muut | Vrbo\nLöysimme majoitustyypistä loma-asunnot 4 596 vaihtoehtoa – anna haluamasi päivät\nTalot – katso 1 253 vaihtoehtoa\nAamiaismajoitukset – katso 123 vaihtoehtoa\nYksiöt – katso 1 812 vaihtoehtoa\nLöydä sinulle sopivin paikka – Amalfin rannikko\nHae 4 596 loma-asunnon joukosta\nUpea Villa Amalfin rannikolla merinäköalalla ja suuri oma puutarha\nCasa Chicca: viehättävä mökki, joka on rakennettu kaltevalle maalle päin merta.\nVilla Gisella B: Valoisa huoneisto aurinkoisella ja merelle päin.\nMissä voin yöpyä lähellä kohdetta Amalfin rannikko, IT?\nVuonna 2020 tarjoamme ison valikoiman majoitustiloja lähellä kohdetta Amalfin rannikko: 4 596 lomakotia, joihin kuuluvat esim. Talot (1 253 kpl) ja Asunnot/huoneistot (1 807 kpl). Löydä upea loma-asunto pitkälle tai lyhyelle lomalle perheesi tai ystäviesi kera. Paras majoitus läheltä kohdetta Amalfin rannikko löytyy Vrbosta.\nMitkä ovat suosituimmat alueet kohteessa Amalfin rannikko?\nOlipa suunnitelmissasi sitten pitkä lomamatka tai lyhyt viikonloppuloma, kohteesta Amalfin rannikko löytyy monia viehättäviä alueita. Vrbo Suomin asiakkaiden keskuudessa suosituimmat alueet ovat:\nRavello: 1 775 loma-asuntoa\nDecumani: 732 loma-asuntoa\nFurore: 3 553 loma-asuntoa\nPraiano: 4 072 loma-asuntoa\nSorrento: 4 388 loma-asuntoa\nVrbo Suomi tarjoaa sinulle mahdollisuuden tutustua myös moniin muihin suosittuihin alueisiin kohteessa Amalfin rannikko! Voit tarkastella muilla suosituilla alueilla sijaitsevia lomakoteja hakukenttämme avulla.\nMitkä ovat suosituimmat kaupungit kohteessa Amalfin rannikko?\nMatkustitpa sitten perheesi tai ystäviesi kanssa, seuraavista kohteessa Amalfin rannikko sijaitsevista kaupungeista löydät laajimman loma-asuntovalikoiman täydellistä kaupunkilomaa varten:\nTrecase: 1 685 loma-asuntoa\nMinori: 2 419 loma-asuntoa\nVoinko löytää lähellä lentokenttää sijaitsevia loma-asuntoja, jos matkustan lentokoneella kohteeseen Amalfin rannikko?\nTietysti. Vrbo Suomi tarjoaa suuren valikoiman lentokenttien lähellä sijaitsevia lomakoteja. Seuraavien kohteessa Amalfin rannikko sijaitsevien lentokenttien lähettyviltä löytyy suuri valikoima lomakoteja:\nSalerno (QSR-Costa d'Amalfi): 1 618 lomakotia\nSorrento (RRO-Sorrenton helikopterikenttä): 5 932 lomakotia\nCapri (PRJ-Caprin helikopterikenttä): 3 798 lomakotia\nMitkä ovat kohteen Amalfin rannikko suosituimmat nähtävyydet ja maamerkit, joiden lähellä yöpyä?\nVrbo Suomi tarjoaa laajan valikoiman loma-asuntoja, jotka sijaitsevat lähellä kohteen Amalfin rannikko upeita nähtävyyksiä. Oli kyse sitten pitkästä lomamatkasta tai lyhyestä viikonloppulomasta, Vrbo Suomin asiakkaiden keskuudessa suosituimmat nähtävyydet, joiden lähellä yöpyä, ovat:\nSorrento Lift: 5 965 loma-asuntoa\nPompein asema: 6 158 loma-asuntoa\nPompejin arkeologinen puisto: 6 178 loma-asuntoa\nSpiaggia Grande (ranta): 5 062 loma-asuntoa\nAgropolin linna: 863 loma-asuntoa\nVrbo Suomin avulla voit löytää itsellesi majapaikan myös monien muiden kohteen Amalfin rannikko nähtävyyksien lähettyviltä. Kirjoita haluamasi nähtävyys hakukenttäämme ja tarkista saatavilla olevat loma-asunnot.\nTutustu kohteen Amalfin rannikko lähellä sijaitseviin alueisiin


helmikuu 2020 - Kerran kuvassa\nJulkaistu 24.2.2020 26.9.2020\nKuinka toiminimen perustaminen tuli itselleni ajankohtaiseksi?\nKuten edellisessä kirjoituksessa kerroin, kesällä 2019 olin tilanteessa, missä omistin laatikkokaupalla postikortteja, jotka odottivat uusia omistajia. Mukavuudenhaluisena ihmisenä torille myyjäksi lähteminen ei houkuttanut, koska torille oli pitkä matka ja Suomen kesä epävakaa. Oli siis löydettävä jälleenmyyjiä. Oli siis perustettava jonkin sortin firma, jotta toiset firmat ostaisivat minulta tuotteita.\nOsakeyhtiön perustaminen on nykyisin helpottunut, koska pääomaa ei enää tarvita. Se tuntui kuitenkin turhan järeälle hankkeelle Takaisin luontoon -hyväntekeväisyyspostikortteja varten. Nykyisin on myös monenlaista palvelua ns. kevytyrittäjyyden uralla, jolloin ei tarvitse itse huolehtia esim. verojen maksamisesta. Koska kuitenkin tykkään opetella uusia asioita, päätin perustaa saman tien oman toiminimen.\nToiminimen perustaminen on helppoa. Netti on pullollaan ohjeita toiminimen perustamiseen. Yritä.fi- sivustot sekä Yrityksen perustaminen.net-sivustot olivat molemmat itselleni hyödyllisiä tiedonlähteitä ja niiden avulla sain toiminimen käyntiin.\nToiminimiyrittämisen aloittaminen on edullista. Kaupparekisteriin ilmoittautuminen maksaa sähköisesti 60e. Sekään ei ole välttämätöntä, mutta suotavaa. Toiminimen verotus on myös yksinkertaista, etenkin pienellä bisneksellä. Sinun rahasi ovat myös toiminimen rahoja 😉 Koska olen päätoiminen opettaja, niin oletan, että yrittäjyydelle ei tule tulevaisuudessakaan olemaan paljoa aikaa ja toiminta pysyy pienenä. Siksikin toiminimi tuntui järkevälle vaihtoehdolle.\nArvonlisäveroa tarvitsee maksaa vasta 10 000 e ylittävältä summalta. Jos ilmottaudut kuitenkin arvonlisävelvolliseksi, voit vähentää alvit verotuksessa. Itse päätin lähteä saman tien tähänkin kelkkaan, niin kaupankäynti jälleenmyyjien kanssa on selkeämpää.\nItselleni eniten päänvaivaa aiheutti toiminimen nimen valinta. Valokuviin keskittyvät sivuni olivat aiemmin toimineet Kuvasavo -nimellä ja nykyiset nettisivut taas Kerran kuvassa -nimellä. Toisaalta olisin halunnut nimen olevan Kerran tai Kerran.fi, koska molemmat olivat lyhyitä ja helppoja muistaa. Nämä eivät kuitenkaan menneet kaupparekisteristä läpi, vaan nimeksi valikoitui lopulta Kerran kuvassa. Siihenkin olen kyllä ollut tyytyväinen.\nVaikka olo on ajoittain kuin vieraalla planeetalla näissä yrityskuvioissa, niin nykyisin ainakin ymmärrän paljon paremmin, kuinka tuotteen hinta muodostuu ja minkä verran siitä jää tekijälle käteen. Arvostan yksityisyrittäjiä nyt vielä enemmän, kuin ennen toiminimen perustamista. Arvostan myös enemmän työtäni opettajana ja sen mukana tuomaa taloudellista vakautta. Omalla stressinsietokyvylläni ihan kokopäiväinen yrittäjyys ei taitaisi olla se paras vaihtoehto.


Kirja-arvio: Erlend Loen Hiljaiset päivät Nigellan lumoissa | cult24\nVille Tietäväinen voitti Sarjakuva-Finlandian: ”Ohittamattoman tärkeä teos” Uuno Klami -kilpailun finalistit valittu\nKirja-arvio: Erlend Loen Hiljaiset päivät Nigellan lumoissa\nKIRJA-ARVIO. Hiljaiset päivät Nigellan lumoissa jatkaa Erlend Loen hulvatonta tyyliä kertoa isoistakin asioista yksinkertaisesti, mutta hauskasti. Hiljaiset päivät Nigellan lumoissa on kirjoitettu osin näytelmän muotoon ja sen päähenkilö, norjalainen Bror Telemann, on kirjoittajanblokkia kärsivä dramaturgi. Telemannien perhe lähtee Saksaan lomailemaan, jotta perheen isä saisi vähän hengähtää ja ehkä kirjoitettua – tai kuten perheen äiti, Nina, sen näkee, viettämään laatuaikaa yhdessä. Bror ajattelee vain teatteria – ja englantilaista televisiokokki-Nigellaa – eikä huomaa, miten pikkuhiljaa Nina saa tarpeekseen miehensä huomiosta kilpailemisesta.\nTeoksessa ilotellaan keski-ikäisten pariskuntien avioliitto-ongelmilla, keski-ikäisten miesten taiteilijakriiseillä ja eritoten keski-ikäisen miehen himolla tavoittamattomaan, kauniiseen – televisiokokkiin. Televisiokokkiin, jonka keskiäikäinen mies haluaa pelastaa juutalaiselta aviomieheltään. Repliikkikerronta nostaa huvittavasti esiin sen, miten pariskunnan eri osapuolet puhuvat aivan eri asioista ja toinen rakentaa kriisiä aiheesta, johon toinen ei edes huomannut sanoneensa mitään.\nLomaa täysillä elävä Bror päästelee höyryjä irtautuakseen kaikista niistä yhteiskunnan rajoista, jotka häntä arkielämässä sitovat muun muassa piikittelemällä vaimonsa Saksa-rakkautta natsikommenteilla ja kasvattamalla vihaa Nigellan mieheen pääosin tämän juutalaisuuden takia. Telemannien perhematkasta tuleekin varsinainen irtiottojen loma, joka repii kulissit rikki vain todistaakseen niiden tarpeellisuuden. Kerronnan lakonisuus tekee pääpiirteittäin melko tavallisesta perhedraamasta hersyvää luettavaa ja tarina kiihtyy lopulta kliimaattiseen Nigellanpelastusmatkaan.\nKokonaisuudessaan teos on helppoa ja huvittavaa lukemista. Aihe ja sen käsittely on kyllin keveää nopeaksi lomalukemiseksi. Alun hersyvän yllättävä huumori ei kuitenkaan jaksa kantaa aivan loppuun asti, mikä saa lopun älyttömät juoneenkäänteet näyttämään melko väsyneiltä. Kyllä tämän parissa kuitenkin muutaman hauskan hetken sai viettää.\nErlend Loe: Hiljaiset päivät Nigellan lumoissa (Johnny Kniga), 203 sivua.\nTagged with: erlend loe • hiljaiset päivät nigellan lumoissa Comments are closed.