Tutustu Docrates Syöpäsairaalan henkilökuntaan, esittelyssä röntgenhoitaja Jarno - Docrates\nEtusivu / Tutustu Docrates Syöpäsairaalan henkilökuntaan, esittelyssä röntgenhoitaja Jarno\n– Röntgenhoitajan työ on paljon muutakin kuin napin painamista, sanoo Docrates Syöpäsairaalan röntgenhoitajana vuodesta 2009 toiminut Jarno. Lue miltä Pohjoismaiden ainoan yksityisen syöpäsairaalan arki näyttää röntgenhoitajan silmin.\nLehtiuutinen sai hakemaan ammattiin\nKello on kahdeksan sateisena heinäkuun keskiviikkona, kun Docrates Syöpäsairaalan röntgenhoitajat istuvat tottuneesti työpisteellään 2. kerroksen kuvantamishuoneessa ja aloittelevat päiväänsä.\n– Aamulla on vielä rauhallista, minulla on aikaa, yksi heistä sanoo.\nHän on Jarno, 36-vuotias perheenisä, joka tekee töitä röntgenhoitajana Pohjoismaiden ainoassa yksityisessä syöpäsairaalassa Docrateessa. Röntgenhoitajan työhön Jarno päätyi sattumalta.\n– Olin aikanaan kaverin luona ja mietittiin siinä, että miksikä sitä isona alkaisi. Kaverin äiti luki lehteä ja sanoi, että siellä kerrotaan röntgenhoitajista olevan pulaa. Tuli sitten haettua ja käytyä koulut, Jarno muistelee.\nDocrateella Jarno on suhteellisen nuoresta iästään huolimatta jo melkoinen veteraani: sairaalan 10-vuotisesta taipaleesta hän on ollut mukana pian 8 vuotta.\n– Olin melkein 4 vuotta töissä HUS:n Syöpätautien klinikan sädeosastolla, kunnes huhtikuussa 2009 tie vei vanhojen kollegoiden ja lääkärien kanssa Timo Joensuun uuteen syöpäsairaalaan Jätkäsaareen. Docrateen ensimmäiset omat tilat Saukonpaadessa olivat vielä rakenteilla, kun aloitimme työt täällä. Rakennus oli tuolloin vielä todella keskeneräinen. Ei ollut edes pöytiä ja huonekaluja, ja kävimme ulkona syömässä. Meitä koulutettiin, ja valmistelimme sairaalaa käyttökuntoon. Virallisesti itse potilastyö alkoi toukokuussa 2009, hän muistelee.\nJaettu osaaminen pysyy ja auttaa oppimaan uutta\nJarnon työhön kuuluu pääosin sädehoidon toteuttamista ja kuvantamislaitteiden käyttöä sekä diagnostisessa kuvantamisessa että sädehoidon annossuunnittelukuvauksissa. Lisäksi tehdään isotooppiaineiden (eli radioaktiivisten kuvantamis- ja lääkeaineiden) annostelua ja käsittelyä.\nTavallisesti työpäivä alkaa käytännön järjestelyillä, kuten koneiden herättelyllä ja laadunvarmistustesteillä. Lisäksi valmistaudutaan potilaita varten muun muassa laittamalla valmiiksi kuvantamiseen tarvittavat välineet ja aineet, kuten varjoaineet, keittosuolaruiskut ja mahdolliset tippavälineet.\nRöntgenhoitajista aina kukin vuorollaan on vastuussa tietyn laitteen kaikista kuvauksista. Jarno tekee pääasiassa MRI:tä, eli magneettikuvausta, ja isotooppikuvauksia, eli SPECT:iä ja PET:tiä. Tänään hän vastaa PET-kuvauksista, ja kollega Katja Lanu tekee SPECT-kuvauksia.\n– Katja kuvaa tänään eilisiä lutetium-hoitoa saaneita potilaita. Lutetiumia käytetään aggressiivisesti levinneen eturauhassyövän hoitoon*. Minulla on luvassa muun muassa neljä Gallium-PSMA-PET kuvausta, jolla kuvataan eturauhassyövän levinneisyyttä.\n– Se auttaa kaikkia, että osaamista löytyy useammalta henkilöltä, sillä kollegoiden kautta opittu osaaminen pysyy, ja on myös mahdollista oppia uutta, Jarno iloitsee.\nUusien tekniikoiden oppiminen vaatii oikeaa asennetta\nDocrateella on käytössä kuvantamismenetelmiä, joita vain harvalla sairaalalla on tarjota. Isotooppikuvauksia ei esimerkiksi vielä Jarnon opiskeluaikana opetettu röntgenhoitajakouluissa. Hän onkin oppinut isotooppi- ja magneettikuvaukset Docrateella ollessaan.\n– Vaikka isotooppikuvauksia tehdään jo aika monessa yliopistollisessa sairaalassa, meillä on isotooppiylilääkärin Jukka Kemppaisen johdolla edelläkävijyyttä monessa merkkiaineessa. Näiden uusien tutkimus- ja hoitomuotojen jatkuvan käyttöönoton takia tämä työ vaatii meiltä hoitajiltakin laajaa osaamista sekä taitojen jatkuvaa ylläpitämistä ja uuden oppimista. On oltava myös mielenkiintoa oppia uutta. Siksi täällä ollaan, Jarno sanoo.\nKoneiden käytön lisäksi röntgenhoitajan työ sisältää paljon vuorovaikutusta potilaiden kanssa. Potilastyössä Jarno seuraa Docrateen perustajan Timo Joensuun filosofi Socrateelta lainaamia oppeja: Ihmisestä tulee oikeudenmukainen, kun häntä kohdellaan oikeudenmukaisesti.\n– Sädehoidon puolella röntgenhoitajilla syntyy pitkiä hoitosuhteita, kun taas kuvantamisessa potilas enemmänkin käy kertaluontoisesti. Potilailta saatu kiitos ja positiivinen palaute ovat tässä työssä kaikkein parasta, ja sitä tulee etenkin sädehoidon puolella.\n”Tänne on aina mukava tulla”\nVaikka tekemistä riittää, uusien päivien tuoma vaihtelu pitää Jarnon virkeänä. Myös työilmapiiri on tärkeä, jotta homma muiden työntekijöiden kanssa sujuu.\n– Tämä on talo, joka elää potilasvirran mukaan: jos potilaita on paljon, niin kuvauksia on paljon, jos ei, niin sitten niitäkin on vähemmän. Virta ikään kuin aaltoilee, eikä ole tasainen kuten esimerkiksi julkisella puolella. Se vaatii joustavuutta ja tarkkaa organisointia. Usein vaihdamme tehtävää lennosta. On tärkeää, että tiimi toimii ja jokainen auttaa oman osaamisensa mukaan toista.\n– Meillä on onneksi toimiva porukka. Työilmapiiri sekä ihmiset ovat mahtavia. Tänne on aina mukava tulla, Jarno kertoo ylpeänä.\nHaastattelun päätteeksi Jarno toteaa, että hän haluaisi ihmisten ymmärtävän röntgenhoitajan työtä paremmin.\n– Sädehoidossa ja kuvantamisissa riittää tekemistä ja isotooppiaineiden käsittelykin vaatii oman aikansa. Ei tämä työ ole vain napin painamista, niin kuin siitä joskus vitsaillaan, vaan paljon muutakin, hän sanoo pilke silmäkulmassaan.\nLisätietoa: Docrates Kuvantamisyksikkö: Kokenut henkilökunta ja huipputekniikka – kaikki saman katon alla\n*Lutetium-PSMA -hoidot levinneen eturauhassyövän hoitoon ovat vielä kokeellista Fimean erityisluvallista hoitoa. Kansainväliset satunnaistetut vertailututkimukset lutetium-PSMA -hoidoista ovat meneillään jo kolmannessa vaiheessaan, minkä jälkeen hoitoon valikoitavista syöpätapauksista voidaan todennäköisesti antaa tarkempia virallisia käypähoitosuosituksia. ESMO2018 kokouksessa lokakuussa esitettiin kuitenkin jo tuloksia, minkä perusteella annoseskalaatio-tutkimuksessa jopa kolminkertainen annos Docrateellakin tehokkaaksi osoittautuneeseen annokseen verrattuna osoittautui turvalliseksi ja hyvin siedetyksi ilman annosta rajoittavan toksisuuden esiintuloa.


Ministeriryhmä: Viranomaisten yhteistyö riittämätöntä - Kotimaa - Uutiset - MTV.fi\nMinisteriryhmä: Viranomaisten yhteistyö riittämätöntä\nJulkaistu 04.09.2012 19:10\nSisäisen turvallisuuden ministeriryhmä toteaa, että viranomaisten välinen yhteistyö perhe- ja lastensurmissa on ollut riittämätöntä.\nSuurin este avun saannille on ministeriryhmän mukaan ollut viranomaisten hajanaisuus. Surmaperheiden tilanteesta ei ole myöskään ollut tarpeeksi tietoa. Viranomaisille on jäänyt epäselväksi, mitä erilaisia toimenpiteitä samaan perheeseen on kohdistettu.\nTietosuojavaltuutettu kertoo, että laki velvoittaa eri viranomaiset reagoimaan ja vaihtamaan keskenään tietoja, jos on syytä olettaa, että lapsen kotona asiat eivät ole kunnossa.Laki koskee sosiaali- ja terveydenhuollon lisäksi myös koulua, seurakuntia ja iltapäivätoimintaa.Tietosuojavaltuutetun mukaan lakia ei kuitenkaan tunneta, tai esimiehet eivät ole ohjeistaneet työntekijöitään viranomaistyöhön. Kansanedustaja ja rikosylikomisario Kari Tolvasen mukaan ongelmaa on myös asenteissa.– Viranomaiset ajattelevat liian yksioikoisesti vain omaa työtään. Heidän pitäisi ajatella laaja-alaisemmin lapsen etua ja oikeuksia, Tolvanen sanoo. (MTV3)Katso Nina Rahkolan raportti (Seitsemän uutiset 4.9.2012)


Metalliaidat ja portit asennettuna | Wemaxportti\nOlemme aluesuojaukseen keskittynyt yritys, meiltä saat teräsportteja - ja aitoja , alumiiniportteja, automatiikan ja niiden lisälaitteet, myös asennettuna.\nMeillä on varastossa tällä hetkellä teräsportteja - ja aitoja, katso täältä varastotilanne\nErikoisuutenamme on tilaustyönä valmistettavat räätälöidyt ratkaisut, korkean suojaustason kohteisiin, kuin yksityistalouksien kevyemmätkin suojaustarpeet. Yhteistyökumppanimme automatiikan ja kulunvalvonnan puolella takaavat kokonaisuuksia aina suunnittelusta toteutukseen.\nRahoitus yksityisasiakkaillemme täältä\nKuvan alumiiniportti on näyttävä kokonaisuus jonka avulla saadaan näkösuojaa sekä täysin uudenlainen ilme kiinteistölle.\nUUDET MODERNIT KAIDE JA PORTTI MALLIT katso lisää ja hyödynnä myös joustava Rahoitus , katso tästä lisää portti malleja sekä hintoja portit hinnasto\nMetalliaidat, liukuportit ja takorautaportit\nKun haluat suojata pihaasi näyttävästi, silloin olet oikeassa paikassa. Olemme räätälöityjen teräsporttien ja - aitojen ammattilainen, oma tuotantomme takaa huipputuotteet.\nPäätuotteitamme ovat portit ja - aidat, Vuodesta 2016 olemme toimineet myös maahantuojana erilaisten ajoporttien ja aitaelementtien, sekä niihin liittyvän automatiikan osalta.\nUusin tuotteemme on alumiiniliukuportit kotitalouksille, niiden etuna on keveys ja ruostumattomuus, koristeellisuudessa on kuitenkin enemmän rajoitteita kuin teräsporteissa.\nHinnastosivultamme löydät valmiit elementit sekä varaosat. Mikäli kohteesi vaatii räätälöityä ratkaisua, kysy tarjous puhelimitse tai lomakkeella!\nAlumiinista huippulaatua aluesuojaukseen.\nKuvan alumiini liukuportti on toteutettu kierretyillä neliötangoilla sekä nuolenkärjillä, alumiinin keveyden vuoksi sitä käytetään varsinkin teollisuuden kohteissa paljon.\nTakorauta osien maahantuonti ja takorautaportit avaimet käteen -periaatteella kuuluvat myös Wemaxportin toimenkuvaan. Pajallamme valmistuvat esimerkiksi metallikaiteet, portit, aidat, parvekekaiteet ja niiden oheistuotteet. Valmistamme käsityönä niin yksinkertaiset kuin koristeellisemmatkin kaiteet ja takorautatuotteet. Lataa takorautaosien tuotekatalogi tästä.\nEtunamme on se, että me pystymme valmiin malliston lisäksi valmistamaan yksilölliset portit – voimme siis helposti toteuttaa kaikkein erikoisimmatkin takorauta työt räätälöidysti ja joustavasti asiakkaiden omien toiveiden mukaan. Voit siis turvallisin mielin kääntyä puoleemme kaikissa takorautatuotteita koskevissa asioissa, sillä me olemme aina valmiina palvelemaan asiakaslähtöisesti ja yksilöllisesti.\nHallimme sijaitsee Seinäjoella, mutta asennuksia teemme ympäri Suomen, asennuskumppaniemme kautta hoidamme kohteet yhteistyössä, Tarvittaessa tulemme siis paikan päälle ja hoidamme projektinne alusta loppuun asti toiveidenne mukaisesti. Meille onkin suorastaan kunnia-asia tarjota kokonaisvaltaista ja asiakaslähtöistä palvelua kaikille, jotka haluavat laadukkaita teräs tai alumiini tuotteita automatiikalla tai ilman, asiakaskuntaamme kuuluu niin yksityishenkilöitä, yrityksiä, taloyhtiöitä kuin muitakin tahoja.\nMyymme ja asennamme BFT sekä Sommer automatiikka ratkaisuja porttien ja ovien ohjauksiin, niin teollisuuteen kuin yksityistalouksiinkin.\nAutomaattiportin turvalaitteet on huomioitava portti kokonaisuudessa, turvareunat, valokennot ja erilaiset avausjärjestelmät on oleellinen lenkki portin toiminnassa, teollisuudessa käytetäänkin hyvin usein maan alle asennettavaa magneettisilmukkaa ajoneuvon tunnistukseen portin toiminnassa, nykyään myös erilaiset rekisterikilpikamerat ovat yleistyneet automatiikka ratkaisuissa.


Blogi - Laura Ann\nBlogi-kirjoitukseni ovat sivulla kategioittain. Pääset tästä helposti tietyn kategorian teksteihin.\nKansanperinne, kansantanssi, kansallispuvut Kierrätys, tuunaus, poistotekstiilit\nAsiakastyöt Yrityksen kuulumisia\n11.3.2019\tlaura\t0\nKierrätysmateriaalit, poistotekstiilit, mitä ne oikein ovat ja mistä niitä saa?Asun ja toimin pääosin Varsinais-Suomessa, joten täällä toimivat instanssit ovat minulle tutuimmat. Erinomaisesti aihetta esittelee Telaketju-verkosto, jonka blogisarjassa pääsee poistotekstiilin lähteille.…\n14.8.2018\tlaura\t0\nKun ei vuoteen kirjoita blogiin, saattaa joutua varoittamaan lukijoita pitkästä tilannepäivityksestä. Joten sori, aion kuluttaa tähän koko päivän, koska välttelen muita töitä ja alkavaa syksyä. Edellisessä kirjoituksessani noin vuosi sitten…\n27.8.2017\tlaura\t0\nVauhdikkaan kesän jälkeen se koittaa onneksi vihdoin - syksy ja arkinen puserrus läpi synkkien loskakuukausien! Europeade-kirjoitukset loppuvat nyt seinään ja viime vuoden linnanjuhlapuvusta on edelleen esittely tekemättä, mutta onneksi lähiaikoina…


Tuotteen Milka kirsch-créme valmistusmaa on Bulgaria. Se on saanut vierailijoilta pistekeskiarvon 3,00 eikä se täytä top 100 -listan kriteerejä. Katso lisäksi jäsenten arviot tuotteesta ja kaikki Milka -tuotteet. Tuote kuuluu Suklaalevyraadissa tuoteryhmiin Levyt (täyte).\nherkuttelija 03.09.2018 : Tämä olisi parempaa, jos kirsikka olisi vähän kiinteämmässä muodossa, eikä niin hallitseva peittäen alle suklaan maun. Makea ja pitkä jälkimaku, mitkä eivät itseäni haittaa, mutta eivoi syödä kovin monta palaa kerralla. Voisi olla vähemmänkin makea. Maistui ihan hyvin, etenkin mustan teen kanssa, mutta en ostaisi uudelleen, etenkään tuon kirsikan hallitsevuuden takia.


ANNEN LUONTOPÄIVÄKIRJA nature diary: syyskuuta 2015\nLAKKOJA JA ASA-ALLERGIAA\nMeidän lähellä, kuntopolulla kasvaa paljon lakkoja. Lehtiä ja varsia on iso alue täynnä.\nTänä kesänä, raakoja lakkoja oli todella runsaasti.\nTämän käynnin jälkeen, ei keretty käymään lenkillä muutamaan viikkoon. Kun taas seuraavaksi mentiin lakkoja katsomaan, ei paikalla ollut kypsiä eikä raakojakaan lakkoja. Olihan niitä kiva kuvata kesän alussa.\nPoika ja isäntä syövät lakkoja. Minulta ne ovat kiellettyjä, monen muun marjojen kanssa, niiden sisältämän salisyylin vuoksi.\nIhan hirveä tunne, kun kurkku turpoaa. Ensi alkuun ASA- allergian kanssa oli todella vaikeaa, kun ei kukaan osannut sanoa, missä kaikissa marjoissa ja ruoka-aineissa salisyyliä on. Onneksi sain yhdeltä ravintoterapeutilta jonkinlaisen listan. Pajun oksiin ja -lehtiin, en koske paljain käsin.\nTunnisteet: allergia, ASA, lakka, salisyyli\nVillinä kasvavalla pellolla, kasvaa jokin ruusu. Ruusussa oli ihan kummallinen kasvusto. Olisiko jokin tuholainen vioittanut kasvia? Outo syherö, punaista kasvia lehtien seassa.\nLähettänyt Anne Hagman-Niilola klo 15.53 Ei kommentteja:\nTunnisteet: kasvaa, pelto, ruusu, syherö, tuholainen, villi\nIsokoskelo naaras, paimensi pieniä poikasia meren rannalla.\nTunnisteet: isokoskelo, meri, naaras, poikanen\nOltiin kuvaamassa kukkasia. Löytyi vähän toisenlasia kukkia.\nLähettänyt Anne Hagman-Niilola klo 15.40 Ei kommentteja:\nTunnisteet: erilainen, kukka, kuvata, löytyä\nLoppu kesästä, tuli käytyä muutamia kertoja, kuuntelemassa yölintujen konsertteja.\nHakkuuaukio oli tällä käynnillä, aika hiljainen.\nÖtököitäkään ei pahemmin näkynyt.\nToisessa paikassa nappasi.\nPensassirkkalintu ja ruisrääkkä, olivat välillä yhtäaikaa äänessä.\nTunnisteet: kesä, konsertti, pensassirkkalintu, ruisrääkkä, yö, ötökkä\nOmat mansikkapenkit tekivät hyvin mansikoita tänä kesänä. Meillä on kokeilussa Kulkuri, Kaunotar, Bounty, Jonsok ja Ria mansikkaa.\nSääli etten pysty syömään mansikkaa. Viime talvena, en kestänyt edes pakastettua ja valmistettua mansikkaa. Kun lumi tulee maahan, ehkä kokeilen pienen nokareen mansikkaa, tulenko kipeäksi.\nOnneksi isäntä ja poika syövät mansikoita.\nTämä uusi lajike Ria, on mahtava mansikka. Viime kesänä taimet olivat ihan kiven alla. Mistään ei meinannut saada taimia. Alku syksystä, saatiin meille Ria mansikan taimia. Mansikat kukkivat ja tekevät isoja mansikoita kaiken aikaa. Ihan outoa, yleensä mansikkakausi on ollut jo pitkään loppunut. Jos ilmat pysyvät lämpiminä, saa isäntä isoja makoisia mansikoita vielä pitkään.\nTunnisteet: Bounty, Jonsok, Kaunotar, Kulkuri, mansikka, Ria\nHieteneilikan kukinta- aikaan, piti käydä katsomassa näitä harvinaisia kukkasia.\nHietaneilikoita kasvoi nyt eri paikassa, kuin viime vuonna. Viimeksi jyrkkä kallio oli täynnä kukkapuskia, mutta nyt kasvusto näytti olevan kallion sivuilla. Voisiko yksi syy olla, kun kallioon on ilmestynyt kiipeilyharrastuksesta, kielivistä kiinnityskoukuista. Kyllä tällaisten harvinaisten kasvien kasvupaikka, pitäisi rauhoittaa muulta toiminnalta.\nKallion pinta on hauskan näköinen.\nHietaneilikka ei oikeastaan ole mikään kaunis kukka.\nHietaneilikka ei tarvitse isoa tilaa, missä kasvaa ja kukkia.\nTunnisteet: hietaneilikka, jyrkkä, kallio, kiinnityskoukku, kukka, rauhoittaa\nPerhonen maastoutuu hyvin heinien joukkoon. Ihan läheltä en onnistunut saamaan kuvaa, kun perhonen lensi jatkuvasti uuteen kasviin. Aikani jahtasin perhosta, mutta sitten isäntä huuteli katsomaan jotakin toista perhosta.\nTunnisteet: kasvi, katsoa, sulkaperhonen\nYksi suloinen orava, nakertaa häntä pystyssä pähkinää.\nVälillä kädellä käy sutina, kun monta oravaa on yhtä aikaa tulossa hakemaan pähkinöitä.\nToinen orava suunnitelee, hyppäystä syöttäjän olkapäälle.\nJalkoihin on pakko katsoa tarkkaan, ettei astu oravien päälle.\nJo on hyvää!\nPähkinää nakertava orava, on kyllä kivan näköinen.\nNämä oravat kerjäävät syötävää, puun rungolta käsin.\nOravat koittavat kurkottaa, mahdollisimman pitkältä, kädelle pähkinöitä ottamaan.\nOravat ruokailevat ihan kummallisissa asennoissa.\nLähettänyt Anne Hagman-Niilola klo 19.40 2 kommenttia:\nTunnisteet: käsi, olkapää, orava, pähkinä, ruokailla, suloinen\nHeinolan lintutarhoilla, oli hoidettavana useampi mehiläishaukka.\nLähettänyt Anne Hagman-Niilola klo 17.32 Ei kommentteja:\nTunnisteet: Heinola, hoitaa, lintutarhat, mehiläishaukka\nREIKÄ KURKKUINEN ORAVA


Neulonta - Hakemisto • Verstas247 - CraftGym\nNeulekirja vasenkätisille -kauan kaivattu neuleopas!\n11.6.2022 kirjoittaja Pia Kuivalainen\nTänä keväänä tehtiin neulehistoriaa, kun ilmestyi ensimmäinen suomenkielinen neulekirja vasenkätisille neulojille. Istuimme alas kirjailija Maria Laihon kanssa juttelemaan neulemaailman nykytilasta, tulevaisuudesta ja vasenkätisten neulojien opetuksesta.\nJutustelun seurauksena syntyi idea vasenkätisten neulekurssien sarjasta, joka opetetaan Verstaalla ensi syksynä. Kurssisarjasta lisää sivun lopussa!\nKuva: Pia Kuivalainen / Verstas247\nNemo 2022, 176 sivua, ISBN 978-951-1-40989-2\nNeulekirja vasenkätisille on ensimmäinen suomenkielinen neuleopas, joka on suunnattu ensisijaisesti vasenkätisille neulojille.\nOpas kuljettaa lukijan läpi neulomisen eri vaiheiden oppimisesta erilaisiin neuletekniikoihin ja lopulta projekteihin, joiden valmistukseen opittuja taitoja on mahdollista hyödyntää. Hyvät ja selkeät havainnekuvat silmukoiden muodostamiseen auttavat hahmottamaan, kuinka langan ja puikkojen tulisi olla käsissä eri vaiheissa.\nNeuletekniikoita käydään läpi laaja valikoima klassisesta helmineuleesta intarsiaan ja valepatenttiin, eli myös kokeneemmat neulojat voivat löytää kirjan sisällöstä jotain uutta ja mielenkiintoista. Jokaisen uuden tekniikan kyljessä on myös joukko eri vaikeusasteisia neuleprojekteja, jonka avulla harjoitella.\nIlahduttavan ilkikurinen pilke silmänurkassa voidaan todeta myös, ettei oikeakätisiäkään neulojia ole unohdettu! Kaikki kirjan ohjeet on käännetty myös oikeakätisille, joten tämä neulekirja on todellakin kaikenkätisille sopiva.\nKirja teki historiaa julkaisuhetkellään, sillä tiettävästi Suomessa ja suomen kielellä ei ollut aiemmin kirjoitettu ja julkaistu neulekirjaa, jonka kaikki sisältö on suunnattu vasenkätisille neulojille. Se on yhtäaikaisesti upeaa ja hieman harmittavaakin, sillä eletään kuitenkin jo vuotta 2022! Onneksi olemme kuitenkin menossa parempaan suuntaan käsityön ja käsityöläisten moninaisuuden huomioinnissa.\nKaiken kaikkiaan Neulekirja vasenkätisille on erinomainen, kattava, neulomisen perusopas, jonka avulla voi oppia neulomaan monipuolisia töitä. Teknisen sisällön joukkoon sirotellut, koskettavat kertomukset vasenkätisten käsityöläisten henkilökohtaisista kokemuksista tuovat mukaan sitä syvyyttä, jota on lupa odottaa kirjalta, joka ensimmäisenä tiennäyttäjänä raivaa tilaa vähemmistön äänille. Käsityön maailma kulkee jälkijunassa, mitä tulee käsityön tekemisen moninaisuuteen ja sitä on hyvä vähän herätellä.\nSyksyn virkkaus- ja neulekurssit on suunnattu erityisesti vasenkätisille, mutta mukaan ovat tervetulleita myös oikeakätiset, jotka haluavat laajentaa omaa taitopalettiaan. Oppiminen on aina iloinen asia ja sen ilon voi helposti havaita Maria Laihon uutuuskirjasta; Neulekirja vasenkätisille.\nMaria Laiho on\nJätkäsaaressa asuva kuvataiteilija/sisustaja/käsityöläinen/muusikko ja perheenäiti, joka vietti nuoruutensa rundaamalla rockbändissä, rakastaa kissoja, inspiroituu väreistä, pitää karheasta pinnasta ja suolaisesta mausta ja arvostaa suuresti huumorintajuisia ystäviään.\nMaria laulaa Fox Confession – yhtyeessä.\nTavoitat Marian Instagramista ja Fox Confession:in kuulumiset löydät täältä!\nMaria opettaa syksyllä sarjan vasenkätisille suunnattuja neulekursseja. Lisätietoja kurssivalikoimasta ja aikataulusta löydät jutun lopusta!\nToteutimme Marian haastattelun sähköpostitse.\nMaria Laiho, sinulta ilmestyi tänä keväänä merkittävä ja pitkään kaivattu teos, Neulekirjakirja vasenkätisille. Mistä sait idean ja kannusteen kirjoittaa neuleoppaan vasenkätisestä neulonnasta?\n– Kirjan idea lähti omista kokemuksista ja selkeästä tarpeesta. Minua, kuten muitakaan vasureita ei osattu koulussa opettaa ja käsityön tunneista jäi epäonnistumisen ja huonommuuden kokemus. Tämä on valitettavasti tavallista muillekin vasenkätisille edelleen. Minulla oli onneksi vasenkätinen Aino-mummi, joka oli aivan uskomattoman taitava käsityöläinen. Hän opetti minut ensin virkkaamaan ja sitten neulomaan.\nHurahdin käsitöihin jo lapsena mutta nuorena käsitöiden tekemiseen tuli muutaman vuoden tauko. Kun aloin neuloa toden teolla uudestaan ja halusin oppia esim.pitsineuleita, koetin etsiä vasureiden ohjeita ja oppikirjoja ja huomasin ettei niitä ole. Netistäkään ei löydy vasenkätisille kuin kourallinen ohjeita, kaikki täytyy kääntää itse peilikuvaksi.\nOlen tarvittaessa aika sinnikäs joten opettelin siitä huolimatta itse ja pikkuhiljaa taitoni kohenivat. Olin myös töissä lankakaupassa jossa opin paljon lisää mahtavilta työkavereiltani. Minusta tulikin aikamoinen lankahamsteri..\nIdea hautui muutaman vuoden kunnes viimein tuli se hetki jolloin päätin että minun täytyy tehdä asialle jotain itse kun kerran kukaan muu ei sitä tee. Onnekseni Päivi Paappanen Likeltä innostui ideasta ja ohjasi minut oikeiden ihmisten luo. Siitä se sitten lähti!\nMoni oikeakätinen käsitöiden ystävä ei välttämättä ole tullut ajatelleeksi, ettei oikeakätisten ohjeilla voi yleensä suoraan neuloa vasenkätisesti. Millaisia konkreettisia esimerkkejä voit kertoa, missä kohdin vasenkätinen neuloja törmää esteeseen oikeakätisissä ohjeissa?\n– Lähtökohtaisesti silloin kun ohjeessa on kaava tai kuvio eikä se ole pelkästään teksti.\nHeti ensimmäiseksi on neulesuunta joka on vasureilla vasemmalta oikealle. Ohjeita pitää siis lukea oikealta vasemmalle ja neuloa kuitenkin vasemmalta oikealle. Jo tässä kohtaa voivat aivot mennä solmuun.\nJos tahdot vasurina opetella uuden tekniikan ja katsot ohjevideoita, ne ovat aina oikeakätisiä varten tehty. Pitsineuleiden kohdalla oikeakätisten ohjeissa kavennusten suunnat ovat vasureille kinkkisiä. Kuvio ei toteudu kauniisti jos kavennusten suunnat menevät väärin.\nOnko mielestäsi helpompaa kirjoittaa kokonaan uusi ohje puhtaalta pöydältä kuin muokata olemassa oleva oikeakätinen ohje vasenkätiseksi?\n– Se vähän riippuu. Olen itse niin tottunut kääntämään ohjeita että se alkaa pikkuhiljaa sujua. Teen kylläkin aina ensin mallitilkun varsinkin pitsikuvioiden kohdalla. Ohjeiden kirjoittaminen on haastavaa, minullahan ei ole varsinaista alan koulutusta. Erityisesti puseroiden eri kokomitoitukset ovat vaativia. Onneksi minulla oli kirjassa apuna Kaija Koirikivi tarkistamassa ohjeita.\nKirjassa opastat paitsi neulomisen alkuun, myös annat ohjeet erilaisiin ja -tasoisiin projekteihin, joita lukija voi neuloa itselleen. Millainen prosessi oli valita kirjaan päätyneet ohjeet kaikkien alkuperäisten ideoiden joukosta?\n– Se vaati pelkistämistä ja karsimista. Uhrasin esim.aivan liikaa aikaa yhdelle kirjoneuleslipoverille, jonka huomasin olevan liian vaikea aloittelijalle. Halusin että kirjan ohjeet ovat sen verran helppoja että opettelu on kivaa. Niiden täytyi myös olla tarpeeksi selkeitä ja muokattavissa olevia moneen eri makuun. Projektit eivät saaneet yleisesti ottaen olla liian suuria ja mutkikkaita.\nKyllä sieltä silti haastetta löytyy niitä hakevalle, esim. neulepuseroissa. Muutama idea oli liian kreisi ja siirtyi jo alkuvaiheessa mappi ö:hön. Ehkä niille tulee vielä käyttöä jatkossa.\nKuva: Maria Laiho\nOlet intohimoisen neulojan lisäksi myös muusikko ja taiteilija. Mistä ammennat inspiraatiota käsitöihisi ja erityisesti suunnittelemiisi neuleisiin?\n– Minua inspiroivat värit ja materiaalit. Ne vaihtelevat paljonkin sesonkien ja vuodenajan mukaan. Joskus minulle tulee suoranainen himo johonkin väriin. Joskus pitsineuleet inspiroivat, joskus simppelit ja rustiikkisemmat neuleet. Joskus joku muoto inspiroi. Joskus näen esim. jossain leffassa tai sarjassa inspiroivan neuleen tai vaatteen.\nInspiroivista asioista on joskus suorastaan ylitarjontaa!\nVisuaalisena ihmisenä kerään jatkuvasti kuva- ja väripankkia mieleeni ja esim.pinterestiin. Kiertelen kirppareita, keräilen pikku lappusia, maalikauppojen väriluetteloita, tapettien ja kankaiden mallipaloja, kuvia ja kortteja, lankakeriä.\nKyseessä on ehkä tapani olla olemassa ja katsoa maailmaa ylipäätään.\nDiggailen paljon myös muiden käsityöläisten ja neule/virkkausuunnittelijoiden töistä, seuraan monia somessa, ihastelen ja varmasti imen vaikutteita ajassa liikkuvista trendeistä. Pidän kovasti käsityökirjoista ja -lehdistä.\nMitä muita käsityötekniikoita harrastat neulonnan lisäksi?\n-Virkkaan myös mielelläni. Tosin virkkausohjeitakaan ei vasureille ole… Viimeksi tein isoäidinneliöstä liivin. Suunnittelen tekeväni niistä ihanan ison päiväpeiton ikuisuusprojektina. Afrikkalaiset kukat ovat myös kauniita sekä Virpi Siiran kukkaneliöt.\nMinkä käsityötekniikan haluaisit oppia seuraavaksi?\n-Keramiikka on alkanut kiinnostaa. Sitä en ole jostain syystä koskaan tehnyt. Ryijyt ja tuftaus kiinnostavat myös kovasti, sitä aion varmasti kokeilla. Makrameekin olisi kiinnostavaa!\nOnko sinulla lempipaikkaa tai mielentilaa, kuten vaikka soittolistaa erityisesti taiteen tai käsitöiden tekoa varten?\n-Lempipaikkani on joko sohvannurkka tai parvekkeellamme oleva riippukorituoli. Siinä on ihmisen hyvä neuloa auringon lämmittäessä! Minulla on oma lempikappaleiden lista, noin kilometrin pituinen, jota kuuntelen esim.työhuoneella. Sohvan nurkassa töllötän tietysti rikossarjoja.\nNeulomisessa ainut vika on se ettei voi lukea kirjaa samaan aikaan. Luen nimittäin edelleen mieluummin ”oikeita” kirjoja, äänikirjoihin en ole vielä tottunut. Toinen vika on se että neulomista on melkein mahdotonta lopettaa ajoissa…\nMainitsit kirjasi esipuheessa siitä, miten vaikealta neulominen tuntui kouluaikana, sillä omankätistä opetusta ei ollut saatavilla. Moni varmasti samaistuu tuohon kokemukseen.\nMiten koet tämänhetkisen neulemaailman saavutettavuuden vasenkätisen neulojan näkökulmasta?\n-Keräsin kirjaa varten vertaistarinoita ja niiden perusteella valitettavasti parannettavaa löytyy edelleen. Onneksi sentään vasenkätisyyttä ei enää nähdä vikana tai sairautena. Vasenkätisyydestä tiedetään enemmän ja ymmärretään ettei se ole mikään ns.tahdon asia josta voi opetella pois. Toivon että muutos tapahtuu pian ja käsityönopettajat kiinnittävät asiaan huomiota. Ainakin nyt olisi yksi oppikirja saatavilla!\nMillaista muutosta haluat erityisesti nähdä lähitulevaisuudessa vaikka neuleohjeiden saavutettavuuteen liittyen?\n-Toivoisin myös että käsityölehdissä ja -kirjoissa vasenkätiset huomioitaisiin nykyistä paremmin. Joka numerossa eikä vain kuriositeettina tai teemanumerona. Ehkä meidän vasureiden pitäisi vain vaatia äänekkäämmin muutosta?\nNeulominen on muuntunut aiempaa yhteisöllisemmäksi harrastukseksi ja nykyisin moni käy neuleilloissa ja -kursseilla. Miten koet tämän siirtymisen yhteisöllisempään suuntaan?\n-Minusta se on mahtavaa! Uskon että käsitöiden tekeminen on ollut aina ennenkin yhteisöllistä, se on mielestäni todella luontevaa. Yhdessä viihdytään, opitaan ja kehitytään, jaetaan, saadaan ja kehitellään uusia ideoita, parannetaan maailmaa. Käsityöt stimuloivat aivotoimintaa monella tavalla! Esim.vanhusten palvelutaloissa voitaisiin varmasti hyötyä monella tapaa yhteisistä käsityöhetkistä.\nSaimme myös somen kautta kysymyksiä kysyttäväksi sinulta.\n”Kiitos ihanasta kirjasta! Oliko kirjadiili vaikea saada?”\n– Kiitos! Muutamia hylkäyksiä toki tuli ja muutamia, jotka eivät koskaan vastanneet. Arveltiin ehkä ettei kohdeyleisöä olisi tarpeeksi. Minä taas uskon että kohdeyleisöä olisi vielä paljon enemmänkin! Onnekseni löysin aika nopeasti oikeat ihmiset.\n”Mitä huomioida koulussa, kun opettaa neulomista vasenkätisille?”\n-Vasenkätisyyteen ei tulisi suhtautua lähtökohtaisesti ongelmana. Se vaikuttaa oppilaan itsetuntoon. Vasenkätistä ei tulisi opettaa neulomaan oikeakätisesti vaan antaa hänen neuloa omalla luontevalla tavallaan. Olisi tietenkin parasta jos kaikilla olisi joku joka voisi käytännössä näyttää myös vasenkätisen neulomistavan. Tiedän että on mahtavia käsityönopettajia, jotka ovat vapaaehtoisesti opetelleet molemmat tavat. Ainakaan ei kannata hermostua ja tuskastua siihen että oppilas olisi tahallaan hankala, sitä hän ei ole. Kirjastani voi myös olla apua ja tukea opetuksessa.\n”Minkä ikäisenä aloit neuloa?”\n-Olin ala-asteikäinen. Ensimmäisen villapuseroni neuloin ollessani muistaakseni noin kymmenenvuotias. Tosin mummin sisko Päkä auttoi!\n”Mikä on sun kivoin neulemuisto!”\n-Voi, niitä on niin paljon! Ihaninta on ehkä ollut tehdä pienenpieniä riemunkirjavia nuttuja omille lapsilleni. Minulla ovat edelleen tallessa Aino-mummini viimeisiksi jääneet villasukat, jotka hän neuloi tyttärelleni.\nHulluin neule ovat varmasti bikinit ja aivan kahjo Pussy Riot-tyylinen päähine jotka neuloin Virus-teatterin erääseen näytelmään.\nJa lopuksi vielä, Maria Laiho, kerro meille missä sut pääsee tapaamaan kesällä!\n-Esiinnymme Fox Confessionin kanssa 20.7 Helsingissä Hotelli AX:ssa. Hotellin aulassa on myytävänä sekä kirjaani että uniikkeja neuleitani. Päivitämme instaan ja faceen tulevat keikat.\nMarraskuussa vedän pienen workshopin Kätevä ja Tekevä-messuilla Lahdessa.\nMarian opettamat, erityisesti vasenkätisille kässäilijöille suunnatut kurssit tulevat ensi syksynä! Kurssien ilmoittautuminen on jo auki, joten tutustu valikoimaan ja varaa paikkasi heti!\nLa 20.8.2022 klo 12-15 Isoäidinneliö vasureille – opi virkkaamaan Maria Laihon kanssa!\nLa ja su 3.9. ja 4.9.2022 klo 12-15 Opi neulomaan vasenkätisesti Maria Laihon kanssa! (kaksi kurssia samalla sisällöllä)\nLa 17.9.2022 klo 12-15 Helppo bandanakauluri -Neulo vasenkätisesti Maria Laihon kanssa!\nLa 8.10.2022 klo 12-15 Villasukat vasenkätisesti Maria Laihon kanssa!\nLa 15.10.2022 klo 12-15 Opi kirjoneule vasenkätisesti Maria Laihon kanssa!\nKategoriat Kallio, käsityö, käsityökurssi, Neulonta Avainsanat isoäidinneliö, käsityö, käsityökurssi, neulekirja vasenkätisille, neulekurssi, neulonta, vasenkätinen neulonta, virkkaus\nMallitilkku on ajanhukkaa? Näin saat irti parhaat tulokset neulomisen tylsimmästä tehtävästä.\n14.10.2021 kirjoittaja Pia Kuivalainen\nEtkö ikinä neulo mallitilkkuja? Ehkä kannattaisi harkita uudelleen.\nTällä kertaa tutustutaan neulojan työkalupakin salaiseen aseeseen, eli mallitilkkuun.\nMikä se on, mitä sillä voi tehdä ja voisko sen vain jättää väliin.\nHarva asia jakaa neulojia niin jyrkästi kahteen leiriin kuin mallitilkut. Kun puhe kääntyy tähän harmittomalta vaikuttavaan neuleen palaseen, väki kaivautuu poteroihinsa kuin laskiaispullamäessä. Onko hillo vai mantelimassa parempaa kalpenee, sillä toisin kuin neulepuikoissa ja lankasaksissa, pullassa ei ole teräviä osia.\nMoni neuloja tunnustaa tämän valmisteluvaiheen tehtävän hyödyt, mutta tuskailee silti sen toteuttamisessa. Kun inspiraatio valtaa mielen ja se uusi, ihana paitaohje puskee jo ulos printteristä, ei voisi vähempää kiinnostaa alkaa laskea jotain kerroksia tai suhata edestakaisin vertailemassa eri puikkojen vaikutuksia neulepintaan. Tylsää!\nOsalla neulojista voi myös olla hieman hukassa, mikä mallitilkun pointti on ja miten sitä voi hyödyntää optimaalisesti. Käydään seuraavaksi läpi, mikä mallitilkku on, miten sitä voi käyttää ja kuinka sellainen kannattaa neuloa.\nMikä on mallitilkku?\nYksinkertaisimmillaan mallitilkku on tasona, eli edestakaisin neulottu neliö sileää neulosta.\nSitä voidaan hyödyntää monilla eri tavoilla neulomisen tukena ja esimerkiksi neulesuunnittelijoiden työssä mallitilkun avulla voidaan kaavoittaa ja sarjoa neuleohjeita ilman kokonaisen mallityön neulomista. Jokaisella neulojalla on omanlaisensa neulekäsiala ja ne voivat erota toisistaan paljonkin. Mallitilkun avulla voidaan välttää suurin osa tilanteista, joissa valmis neule onkin väärän kokoinen valmistuttuaan.\nNeulesuunnittelijat ilmoittavat ohjeissaan aina ohjeessa käytetyn neuletiheyden, jotta neuloja voi puikkovalintansa avulla mätsätä oman tiheytensä ohjeeseen ja tälla tavoin saada ohjeessa ilmoitetun kokoisen lopputuloksen. Ohjeen koot ja silmukkamäärät on laskettu ohjeessa ilmoitetun neuletiheyden perusteella ja jos neulojan tiheys eroaa ohjeesta, lopputulos on väistämättä eri kokoinen.\nMallitilkun avulla voi:\nTestata erilaisia neulemalleja, kuten pitsejä, palmikoita tai patenttia\nOttaa tuntumaa eri puikkoihin tai lankoihin\nMäärittää sopiva puikkokoko, jolla oma neuletiheys vastaa ohjeen tiheyttä\nLaskea silmukka- ja kerrosmääriä, kun suunnittelet tai muokkaat neuleohjetta\nSuru puserossa? Mallitilkun avulla voit välttää liian pitkät hihat ja helmat.\nMitä neuletiheys tarkoittaa?\nNeuletiheys tarkoittaa neuloksen tiheyttä, eli kuinka monta silmukkaa ja kerrosta mahtuu tietylle alalle. Pienillä puikoilla ohuesta langasta neulotussa neuloksessa silmukoita on tiuhemmassa kuin samasta langasta paksuilla puikoilla neulotussa.\nNeuletiheys vaikuttaa neuleen laskeutuvuuteen ja kestävyyteen. Villasukissa neuletiheyden olisi hyvä olla suuri, eli neuloksen tiivistä ja tiheää, jotta sukka kestäisi kulutusta. Paidoissa ja huiveissa pienempi, eli harvempi tiheys taas tuottaa laskeutuvamman neuloksen, joka asettuu vartalolle paremmin.\nNeuletiheys mitataan mallitilkun keskeltä, jossa neulos vastaa kaikkein todenmukaisimmin neulojan todellista neulekäsialaa. Yleisin mittausmuoto on asettaa mittanauha tai viivoitin tilkun päälle ja laskea montako silmukkaa ja/tai kerrosta mahtuu 10 cm matkalle. Yleensä lasketaan puolen silmukan tai kerroksen tarkkuudella.\nNeuletiheys ilmoitetaan ohjeissa esimerkiksi ”Neuletiheys: 32 s x 38 krs = 10 x 10 cm tasona neulottua sileää neulosta.”\nLankakerien vyötteissä ilmoitetaan myös usein neuletiheys kyseiselle langalle. Suurimman osan ajasta vyötteen neuletiheys on täysin hyödytöntä ja sillä ei tee mitään. Vyötteen tiheys on eräänlainen valmistajan suositus, että sillä tiheydellä neulottu neulos olisi langan valmistajan mielestä kyseiselle langalle oikein toimiva ja optimaalinen.\nJos neulot valmiilla ohjeella, seuraa aina ohjeen ilmoittamaa neuletiheyttä.\nMitä teen, kun ohjeen tiheys ja mallitilkun tiheys eivät täsmää?\nPuikkokoko ja oma neulekäsiala vaikuttavat neuletiheyteen. Jokainen neuloo omalla tavallaan ja se voi olla tiukempaa tai löysempää riippuen langasta, puikkojen materiaalista tai jopa neulekuviosta.\nTämän vuoksi jokaista projektia varten olisi hyvä neuloa aina oma mallitilkkunsa. Neulekäsiala myös vaihtelee vuodenaikojen ja jopa mielentilan mukaan, joten edes vuodentakaista tilkkua ei välttämättä voi suoraan hyödyntää. Jännittävää dekkarisarjaa katsoessa neuloessa saattaa huomaamattaan kiristellä niin, että silmukat suorastaan natisevat!\nOhjeissa annetaan neuletiheyden lisäksi aina puikkokoon suositus. Avainsana on suositus. Sen on tarkoitus olla suuntima aiotusta kokoluokasta, jolla suunnittelijan mukaan pääsee lähelle oikeaa neuletiheyttä ja josta itselle sopivan puikkokoon testaaminen kannattaa aloittaa.\nKun tarkistetaan omaa neuletiheyttä, ensimmäinen mallitilkku kannattaa neuloa ohjeen suosittelemalla puikkokoolla. Sen jälkeen mitataan tilkun tiheys ja verrataan sitä ohjeessa ilmoitettuun. Mikäli oma tiheys on tiukempi, eli neuletiheys on suurempi, otetaan ratkaisuksi paksummat puikot ja neulotaan uusi tilkku. Jos oma tiheys on löysempi, eli tiheys on pienempi, otetaan vastaavasti pienemmät puikot.\nNeuletiheyttä tarkistaessa silmukoiden lukumäärä on tärkeämpi kuin kerrosmäärä. On usein helpompaa neuloa enemmän tai vähemmän kerroksia kuin viilata silmukkamääriä uusiksi.\nPaidan kokoiset mallitilkut voi olla aika työläitä pidemmän päälle.\nMiten voin laskea silmukkamääriä mallitilkun avulla?\nKaavoitus ja sarjominen ovat oma oppialansa ja hyvin laajoja aiheita, joihin tässä ei mennä sen enempää.\nYksinkertaisimmillaan homma menee jotakuinkin niin, että mallitilkusta mitatuilla tiheyksillä voi laskea silmukka- ja kerrosmääriä vaikka paitaa suunnitellessa. Tarvitset mitat kaikkiin eri kappaleisiin, laskimen ja aikaa pähkäillä.\nJos kappaleen leveys on 45 cm, kerrotaan neuletiheys silmukkaluvun (silmukkamäärä per 10 cm) 4,5:llä ja saadaan tulokseksi silmukkamäärän kappaletta varten. Pinta-alojen ja prosenttilaskujen kertaaminen voi olla avuksi tässä. Monet neulesuunnittelijatkin jakavat haastavan muotoisia kappaleita kolmioihin ja neliöihin laskujen helpottamiseksi. Säännöllisten muotojen kanssa voi olla helpompaa pelailla.\nNeulominen ja erityisesti neuleiden muokkaaminen ja suunnittelu on suurelta osin matikkaa!\nJos lähdetään muokkaamaan neuleohjetta eri langanpaksuudelle, silmukka- ja kerrosmääriä joutuu luultavasti laskemaan täysin uusiksi. Se on täysin mahdollista, joskin työlästä ja silloin hyvä mallitilkku pelastaa monelta turhaumalta.\nOhjetta muokatessa täytyy ottaa huomioon muutosten vaikutukset kokonaisuuteen. Jos ohuemman langan vaihtaakin paksumpaan tai toisinpäin, valmiin neuleen laskeutuvuus, istuvuus ja käyttömukavuus voi muuttua, vaikka mittasuhteet pysyisivät samoina.\nVoinko skipata mallitilkun neulomisen ja siirtyä suoraan siihen inspiroivaan osuuteen?\nLyhyt vastaus on: Tottakai voit! Se on sinun neuleesi.\nNeulominen on lopultakin henkilökohtainen harrastus ja sen myötä jokainen voi neuloa ihan omalla tyylillään ja tehdä omat ratkaisunsa ohjeiden ja suositusten suhteen. Mallitilkun neulominen ei ole millään muotoa pakollista, vaikka onkin erittäin hyödyllistä. Toiset neulojat saattavat vitsaillen sanoa tekevänsä paidan kokoisia mallitilkkuja, eli vasta paidan valmistuttua selviää, onko se sopivan kokoinen vai ei.\nMallitilkku on nimenomaan työkalu, jonka avulla voi halutessaan poistaa arvailun ja tuurielementin neuleprosessista silloin, kun neulojalle on tärkeää saada aikaan tietyn kokoinen lopputulos. Voi olla mukavampaa käyttää yksi neulepäivä mallitilkun kanssa veivaamiseen kuin purkaa kahden viikon tuotokset ekan sovitusvaiheen jälkeen tai todeta valmis verme aivan väärän kokoiseksi.\nNäin neulot mallitilkun:\nJotta mallitilkusta saa kaiken kaivatun tiedon irti, se kannattaa tehdä huolella. Jos on tarkoitus lähinnä testailla puikkoja tai lankoja, voi luoda muutamankymmentä silmukkaa ja neuloskella ihan rauhassa sen kummemmin miettimättä. Mikäli tilkun on tarkoitus olla apuna puikkokoon määrittämisessä tai kaavoittamisessa, on hyvä kiinnittää enemmän huomiota tilkun kokoon ja muotoon.\nKäytä samaa lankaa tai lankoja, joilla lopullinen työ neulotaan.\nJos projekti neulotaan suljettuna, eli pyöröneuleena, neulo tilkku myös pyöröneuleena.\nNeulo samalla neuletekniikalla kuin varsinainen neule, eli kirjoneuleena, joustinneuleena, patenttineuleena, jne. Jos neuleessa on eri tekniikoiden osioita, kannattaa määrittää jokaiselle tiheys omalla tilkulla.\nNeulo riittävän suuri tilkku! Tilkun sopiva koko on noin 20 x 20 cm valmista neulosta.\nLuo silmukat vapaavalintaisella tyylillä. Mallitilkku on hyvä tilaisuus harjoitella erilaisia luontimenetelmiä.\nOsa neulojista neuloo mallitilkun reunoille helmineuletta, jotta valmis tilkku ei rullaisi reunoilta. Se on mainio kikka, joskaan ei pakollista.\nVoit neuloa pyöröneuletilkun joko putkena kuin sukanvarren ja leikata sen auki mittausta varten tai neuloa tasona ja aloittaa jokaisen uuden kerroksen aina samasta reunasta. Tällöin tilkun taakse jätetään koko tilkun leveydeltä langanjuoksut, joiden avulla tilkun saa levitettyä auki mittausta varten.\nJos tilkkua ei ole leikattu saksilla, tilkun langat voi purkaa talteen, oikoa kastelemalla ja käyttää varsinaiseen projektiin.\nViimeistele tilkku kastelemalla ja muotoilemalla se kuivumaan tai vaihtoehtoisesti höyryttämällä ennen mittausta. Valmiit mitat tulisi aina mitata tilkusta, joka on viimeisteltyä kuten valmis neule, sillä osa langoista ja neulekuvioista venyy ja tasoittuu viimeistelyvaiheessa hyvinkin dramaattisesti.\nAseta mitta tilkun keskivaiheille ja laske silmukka- ja kerrosmäärät puolen silmukan/kerroksen tarkkuudella.\nOliko tässä sinulle uutta tietoa? Mikä yllätti?\nKuulutko tilkkujen suhteen hillo vai mant.. eiku tilkkujen neulojiin vai skippaajiin? Onko tilannetta, jossa tilkku on täysin turha? Kerro meille kommenteissa!\nKategoriat diy, käsityö, Neulonta, ohjeet Avainsanat apuri, kutominen, mallineule, mallitilkku, neulominen, neulonta, puikot, tekniikka, työkalu, villalanka


Syyttäjä vaatii neljälle vankeutta huumejutussa – yksi United Brotherhood -liivijengin jäsen - Rikos - Uutiset - MTV.fi\nJulkaistu 16.09.2016 11:12\nNaista ja yhtä miehistä syytetään muun muassa törkeästä huumerikoksesta ja ampuma-aserikoksesta. Kuvituskuva.\nKanta-Hämeen käräjillä syyttäjä vaatii naiselle ja kolmelle miehelle vankeutta huumejutussa. Rikosepäilyt sijoittuvat Hämeenlinnaan ja Haminaan.\nYksi miehistä on syyttäjän mukaan United Brotherhood -rikollisryhmän jäsen ja törkeä huumerikos on tehty osana järjestäytyneen rikollisryhmän toimintaa. Mies on syytteen mukaan myynyt 1,4 kiloa amfetamiinia. Naista ja yhtä miehistä syytetään muun muassa törkeästä huumerikoksesta ja ampuma-aserikoksesta. Kaksikolta takavarikoitiin 1,4 kiloa amfetamiinia. Heidän syytetään myyneen amfetamiinia noin 870 grammaa.\nMiehen asunnosta takavarikoitiin luvattomat kaasuase ja haulikko, joka ei ollut ampumakunnossa. Lisäksi kaksikko piti syytteen mukaan hallussaan pistoolia patruunoineen. Kolmas mies yritti syytteen mukaan hankkia huumetta kaksikolta.Huumekuskin raju pako Helsingissä tallentui poliisiauton videolle.\nSK: Suomen tulli paljasti kansainvälisen organisaation – huumeita yli 12 tonnia 15.9.2016\nKansanedustajan roisista musiikkivideosta puhuttelu – Eerola aikoo vaihtaa dildot kukkiin 9.9.2016\nKajaanin tappoepäilyn tutkinta kestää viikkoja


Ferienhaus Windhag Wildschoenau, hotellisi Itävalta. Tarjouksella rajattu aika!\n« Takaisin Ferienhaus Windhag\nFerienhaus Windhag - Kuvaus\nBudjetti-tyylinen Ferienhaus Windhag-hotelliLue lisää\non varustettu kaikilla mukavuuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi: n.a..Hotellin sijaintina on Bernauerweg 95, luoteis-Wildschoenau. Matka jalan kaupungin keskustaan vie vain 10 minuuttia.\nFerienhaus Windhag: tyypit:\nFerienhaus Windhag: mukavuudet ja palvelut


093 Etelän lämmössä - hyvässä palvelussa\nMaanantai 24.4.2017 klo 10:34 - yrjöpoeka\nVietin viikonlopun perjantaista – sunnuntaihin Helsingissä. Matka taittui kivuttomasti lentäen. Olimme vaimoni kanssa yhteisellä lomamatkalla, johon kuului majoittuminen hyvään hotelliin. Huoneeksi halusimme sellaisen, johon sopivat mukaan myös lastenlapsemme Ilona ja Aliisa. Samalla reissulla vietettiin Aliisan 5-vuotis synttäreitä heti perjantaina. Juhlien jälkeen pääsimme jatkoille hotellille. Aliisan mukaan me olimme ainoat, jotka juhlivat koko viikonlopun.\nMatkalle lähtö oli perjantai aamuna aika ikimuistettava. Uutta lunta oli tullut todella paljon ja lisää lappoi taivaan täydeltä. Lähdimme ajelemaan paksussa sohjoisessa lumessa ja näkyvyys oli uskomattoman huono. Siirtyessämme valtatie 5:lle eteemme tuli raskas ajoneuvoyhdistelmä. Tämä koitui onneksemme. Kaikki oli valkoisen massan peitossa ja oli vaikea hahmottaa ajorataa. Suuri yhdistelmä teki meille näkyvän reitin ja ajelimme sen perässä Kajaaniin asti. Kajaanissa oli aivan sulat tiet ja lumitulvasta ei tietoakaan.\nOlimme kuunnelleet säätiedoituksia ja uskoimme pääsevämme keväiseen Helsinkiin. Ei mennyt aivan putkeen. Kostea kylmä tuuli tuiversi ja ajoittain paiskasi maan valkoiseksi rakeista. Ulkoilu ei ollut mitään nautintoa siinä kelissä. Onneksi isommalla kylällä oli paljon katettuja tiloja täynnä ihmisiä, myymälöitä ja erilaisia ruokapaikkoja. Viikonloppu oli lopulta aivan liian lyhyt. Toisaalta minulle se kyllä riitti sen puolesta, että halusin hieman hiljaisempiin paikkoihin. Kuten esimerkiksi Suomussalmelle.\nViimeaikoina olen saanut ärhäkkää vastakaikua erittäin ”nuivilta” ihmisiltä. Sain seurata sivusta erästä ”nuivien” alkuperäistä aktiivia, kun hän vaelsi kauppakeskuksessa muiden kuin alkuperäisasukkaiden joukossa. Ilmeettömän tuntuinen oli hän. Naureskelin asiasta vaimolleni, että täällä hän saa siedätyshoitoa muukalaiskammoisuuteen. Silmiinpistävää oli esimerkiksi majoituspaikassani se, ettei henkilökunnassa näyttänyt olevan montakaan alkuperäissuomalaista. Kaikki näkemäni siivojat olivat muualta tulleita. Palvelupuolella enemmistö oli myös muualta tulleita.\nSuomessa sanotaan olevan suuri työttömien armeija. Asiantuntijat kertovat, ettei heillä ole tarvittavaa koulutusta aloille, missä työtä olisi tarjolla. Siivoojan työssä ei tarvitse korkeakoulutettua väkeä, mutta maahanmuuttajista on osa liian korkeasti koulutettuja siivoojiksi. Heille kelpaa kuitenkin kaikki työ, mistä maksetaan palkkaa. Ajaessamme lentokentältä hotellille, moottoritien reunustoja siivosi pelkästään ulkomaalaiset. Onko todellakin niin, että suomalaisten (alkuperäisten) koulutuspohja ei riitä näihin töihin? Lentokentällä oli samankaltainen tilanne. Jostakin kumman syystä tämä iskeytyi silmilleni nyt väkevästi.\nKaikkialla oli nähtävissä ahkeruus työnteossa. Maahanmuuttajia on leimattu työtävieroksuviksi. Näkemäni kuva toi esille sen arjen, ettei vähemmistön huuto ja mekastus pidä ollenkaan paikkaansa. Palvelutilanteissa sain kaikilta hyvää palvelua ystävällisen hymyn kera. Olen käynyt aika harvoin tuolla junaradan päässä ja on sanottava, että suuri muutos on tapahtunut lyhyessä ajassa. Helsinki on muuttunut kansainväliseksi. Siinä on ”nuivilla” kestämistä.\nEtelän lämpö avasi silmiäni entistä paremmin. Suomalaisen infran ylläpitämiseksi tarvitaan tänään muualta tulleita. Ahkeria ja sisukkaita.\nSuomalainen Sisu on tummumassa!\nAvainsanat: matkallahelsingissä, forumkauppakeskus, nuivat, siedätyshoitoamuukalaiskammoisuuteen, suomalainensisumuutoksessa


Sydämellistä: Vitamiinipillerit omalta pihalta!\nhttp://tuijankortteilua.blogspot.com 21. elokuuta 2016 klo 22.08\nMeille tuli tänä vuotta tosi vähän.\nHensku - Sydämellistä 22. elokuuta 2016 klo 20.38\nVoi harmi :( Meille tuli edellisvuona kaksi marjaa, viime vuonna kaksi pientä rasiaa.. Ihan hyvin on siis sato toistaiseksi kertautunut.\nJenspa - Jenni Moisander 21. elokuuta 2016 klo 23.04\nTyrnistä ei juurikaan ole kokemusta, mutta puskan tahtoisin meidänkin pihaan. :) Tyrnin kuivattaminen kiinnostaisi. Tyrni jauhetta voisi sitten ripotella vähän sinne sun tänne. :P\nOlen joskus ostanut tyrnirouhetta, sitä oli kyllä helppo ripotella puuron tai jogurtin sekaan :)\npappilanmummo 18. syyskuuta 2017 klo 9.57\nks pappilan elämää -blogista tyrniohjeita. Osan olen pakastanut joko kokonaisena tai mehuna, osan tehnyt hilloksi, marmeladiksi, hyytelöksi ja mäskin aina kuivannut ja hienontanut.\nHensku - Sydämellistä 19. syyskuuta 2017 klo 20.30\nKiitos vinkistä, täytyypä tulla kurkistelemaan!


Minäkin sain lahjoja!\nSain huipusti kivoja lahjoja. Osan olin hankkinut itse, osan olimme yhdessä sopineet ja osa oli ihan yllätyksiä. Kaikki olivat mahtavia. Sain siis:\n- Didymoksen Olaf-kuosisen superpitkän superhienon kantoliinan\n- Vinon pinon kirjoja\n- Rannekellon (eka kahteentoista vuoteen!)\n- Kaksi kirjaa Far sideja\n- Kaksi kirjaa Calvin ja Hobbeseja\n- Valtavan punaisen lattiatyynyn\n- Ison huivin\n- Zen-comics -sarjakuvan\n- Metrisiä tähtisädetikkuja\n- Viivi ja Wagner-seinäkalenterin sekä\n- Paidan jossa painatus:\nVaikka hyvä, myös aika ostoskrapulainen olo. Mietittiin jo Juspan kanssa, pitäisikö sopia että ensi jouluna saisi antaa vain käytettyinä ostettuja tai itse tehtyjä lahjoja? Siis että vaikka tavara tekeekin onnelliseksi, pitäisikö yrittää kuluttaa vähän paremmin? Ja hyvähän tämmöistä on tapanina miettiä, noinkohan vaan jaksaa pohdintaa pitää yllä ensi jouluun...\n/ Raisa klo 22:24\nSkitso-Janne julkaisi kuvan jääkaappirunoudestaan. Meillekin toi pukki jääkaappimagneetteja, mutta runon sijaan ne muodostivat yön aikana omin päin outoja kuvioita...\n/ Raisa klo 17:30\nJa me toivotamn'\nKoti on siivottu, Jursio ahkeroi ja hoiti homman mattojen tamppausta myöten. Lahjat on vaihdettu ystävien kanssa, sukulaiset velvoitteen mukaisesti vierailtu ja nyt viimein kännykät suljettu. Joulu voi tulla.\nPiparkakkutalokin kohosi viimein aatonattona. Riittäköön jos kerron että talo seisoo saarella ja sitä hallinnoi rautaisella kädellä pihamaalla patsasteleva Kössi-kenguru. Kössi on ajanut kaikki kamelit (8 kpl) viereiseen saareen josta ne eivät kaksiulotteisna löydä kolmiulotteisen kaarevaa siltaa pitkin taloon takaisin. Eli törkeän hieno.\nHuominen menu pitää sisällään kahden sortin sienisalaattia, graavilohta ja valkosipuliöljyssä paistettua leipää; vihersalaattia, sevillan porkkanoita, pariisin perunoita ja punajuuri-vuohenjuustopihvejä, lopuksi halvaa.\nAlla olevan kortin myötä RaparperiBlog ja oma heimo toivottaa kaikille lukijoilleen onnellista joulunaikaa:\n/ Raisa klo 22:33\nTehtävää pyhäpäivien ratoksi\nRaisa-lusikkateline olisi kaunis teline erilaisten lusikoiden säilytykseen. Huomaa sydänkuviointi.\nSuunnittelija: Ikea of Sweden\nMinkälainen Ikea-esine kantaisi sinun nimeäsi?\n/ Raisa klo 22:30\nUHS - vihulaisen keksintö\nArgh. UHS. Kolme kirjainta jotka pilaavat peli-iloni. Universal Hint System. Joku voisi väittää minun pilaavan iloni ihan itse mutta olen eri mieltä.\nSe alkaa ihan oikeasta, aidosta jumitilanteesta. En tiedä mitä tehdä. Kate Walker tai Heather tai April Ryan (onpas minulla paljon naissankareita, mahtavaa!) pyörii ruudussa kuin pieru molskihousuissa enkä minä pääse pelissä eteenpäin. Katson UHS-vihjeen. Ai, sen puun takana olikin yksi oksa jota saattoi klikata! Huh, onneksi sain vinkin, nyt taas peli sujuu!\nKunnes koittaa seuraava hankalampi tilanne. Pohdin ratkaisua ehkä seitsemän minuuttia. Sitten kyllästyttää: olen minä jo kaikki paikat tsekannut, katsotaan nyt sitten uuhooässästä. Saan vihjeen, se on helppo. Lapsellisen helppo. Minun olisi pitänyt keksiä se itse. Jatkan pelaamista hapan maku suussani.\nJoka kerta jaksan pohtia ratkaisua itsekseni vähemmän ja vähemmän aikaa, vihje vihjeeltä pelaaamisen into hiipuu. Jälleen: jotain struktuuria näihin pelihommiin, prkle!\n/ Raisa klo 18:38\nKävimme vauvan kanssa Sanomatalon galleria Anhavassa Santeri Tuorin valokuvanäyttelyssä. Kiinnostuin siitä Hesarin jutun perusteella, idea kuulosti niin mielenkiintoiselta että tämä oli nähtävä. Tuori on yhdistänyt valokuvaan liikkuvaa kuvaa, luoden jotakin näiden kahden median välimaastosta. Näyttely oli upea. En muista koska viimeksi olisin liikuttunut tai säikähtänyt taidenäyttelyssä näin. Liikkuva kuva "ehdottaa kuvattavalle uusia identiteettejä". Näin juuri, identiteetit liikkeelle ja nimet kiertoon! Näyttely on auki vielä tänään ja huomenna, ehdottomasti kokemisen arvoinen. Alla Mörkö.\n/ Raisa klo 10:38\nUusi näyttö saapui. Se on upea. 17 tuumaa ja litteyttä, kirkkautta ja nopeutta. Kuten aina konetta vaihtaessa sitä miettii "miten me jaksettiinkaan sillä vanhalla rakkineella pelata?". Nyt ei puutu kuin langaton näppis ja hiiri niin pöytä olisi sen näköinen kuin tässä tehtäisiin kummempiakin töitä kuin näytelmätekstejä ja blogimerkintöjä.\nViherpiipertäjällä on vähän huono omatunto: nyt kun kone ja ruutu ovat niin hienoja, ne tuppaavat jäämään päälle koko päiväksi - jos minä vielä sen ja sen tarkistaisin. Viereisessä hyllyssä ruksuttaa auki pleikkari ja telkkari, Silent Hill 3 paussilla vauvan seuraavia päiväunia odottamassa. Pitää saada tähän tekniikan kanssa pelleilemiseen vähän struktuuria.\nNuorena musiikkimaku väännettävä\nVauvan (ikää kolme ja puoli kuukautta) lempileikki on nimeltään Rammstein. Siinä vauva seisoo äidin mahan päällä kun äiti laulaa Rammsteinia. Etenkin Amerika-viisun kertosäkeen ameeerikaa saa äidin mahan nousemaan ja laskemaan ja tämäkös on nastaa. Eipä ole äidilläkään valittamista.\n/ Raisa klo 13:29\nHyvinvointivaltion nurjia puolia\nAamun Hesari julkaisi mielipidepalstalla Reko Lundanin oivan kirjoituksen. Jos kerran varallisuusveron voi poistaa koska se oli muinaisjäänne jonka tuotto oli minimaalinen, eikö hyvänen aika jo työmarkkinatuen tarveharkinnaisuudusta voi luopua samalla tavalla. Se, että jo puolison 1850 euron kuukausitulot (Lundanin mukaan) pudottavat työttömän puolison tuet nolliin, on älytöntä. Aikuinen ihminen ei saa joutua pyytämään viikkorahoja puolisoltaan.\nToivottavasti en itse koskaan joudu moiseen kurimukseen vaan liiton ansiosidonnaiset päivät piisaavat ja töitä löytyy ennen niiden loppumista.\n/ Raisa klo 09:18\nKun homma oli kerran tehty tämmöiselle dreamwaeveritumpelollekin näin helpoksi niin Janne, olen fanisi ihan banneria myöten!\n| Angeleita Ameriikassa\nLopetimme telkkarin katsomisen kesällä 2002. Nyt toosa toimittaa enää pleikkarin monitorin virkaa ja onkin siinä oikein hyvä. Telkkarittomuuttamme en enää oikein edes muista kuin tuttujen kysellessä kommenttia sarjakäänteisiin. Tänään tuntuu kuitenkin erilaiselta. Pitkään aikaan en ole kaivannut telkkaria kuten tänään, nelosen uuden sarjan käynnistyessä. Sekä Pacino että Streep kuuluvat suosikkinäyttelijöihini, ja teksti on hieno. Aikanaan näin sen Kansallisteatterin kuusituntisena tulkintana ja pidin silti. Ehkä tämä julkaistaan dvd-laatikkona ensi jouluksi? Sitä odotellessa voi ihastella kuvia.\n/ Raisa klo 08:17\nKilteistä ja tuhmista vauvoista\nMinä en jaksa kuulla kuulla kuinka onnekkaita olemme. En jaksa enää yhtäkään päivittelyä siitä miten hyvä tuuri meillä on käynyt kun olemme saaneet näin rauhallisen ja kiltin vauvan. Ensimmäinen asia: rauhallinen ja tyytyväinen vauva ei ole kiltti yhtään enempää kuin koliikissaan karjuva vauva on tuhma. Vauva on vauva on vauva. Piste.\nTyttö on esikoisemme joten kamalan laajaa kokemusta seuraavien väitteiden esittämiseen ei ole, esitän ne silti. Toinen asia: uskon siihen, että tyttömme on näin rauhallinen ja tyytyväinen kuin on, koska olemme vanhempina tehneet tiettyjä valintoja. Ja ei, en väitä että koliikkilapsen vanhemmat olisivat aiheuttaneet koliikin vauvallensa. Olen kuitenkin varma että kun vauva saa nukkua vanhempiensa vieressä, syödä aina kun nälättää, tehdä tarpeensa vaipan sijasta pottaan ja katsella maailmaa kantoliinassa keikkuen keskellä kaikkea olematta keskipiste, on vauvan perustarpeista aika moni aika tyydyttävästi täytetty.\nEmme ole supervanhempia eikä lapsestamme tule supervauvaa. Uusi perhe-elämämme on vain mukavan rauhallista, runsasunista ja onnellista. Siinä on enemmän kuin tarpeeksi.\n/ Raisa klo 10:59\n| Blogoslovia elää\nRaparperiblog otti ilolla vastaan uutiset Blogoslovian viimeisimmistä tapahtumista, Hernekeppi-lehden blogiversiosta ja kahden hyvän blogin uusista osoitteista. Odotan jatkoa innolla.\nOma viikonloppu on kulunut sateenkaaritunnelmissa. Aurinkoisina olemme järkänneet kämppää uuteen uskoon hiki päässä ja meillä alkaa olla jo yksi maailman hienoimmista olohuoneista (valokuvia myöhemmin). Veronpalautukset päätimme törsätä kantoliinan lisäksi tft-näyttöön. Aijai. Niin, se sade: lapsuudenkodin jälkeenjääneitä tunnelmia selvitellessä pää on ollut ajoittain poksahtaa. Vasta nyt iltaa kohti alkaa vähän kirkastua. Ihanaa elää jo omassa perheessä.\n/ Raisa klo 01:11\nVierailleni jotka ei tule koskaan...\nSamperi. Tällä viikolla olen kahdesti siivonnut ja leiponut vieraille jotka eivät ole sitten päässeetkään paikalle. Ihan oikeista syistä, ymmärränhän minä. Ymmärrän ja samaan aikaan potuttaa. Paitsi että odotus jota ei palkita, on turhauttavaa, on myös ärsyttävää kun rasvaiset vierasvaraherkut jäävät pyörimään nurkkiin. Kukas ne kaikki sitten syö? No Raisio ite.\nKumihanskoja ja rasvaa\nVauvan kanssa pääsen pesemään käsiäni pesemästä päästyänikin. En voi pestä pyllyä ja tarjota rintaa saippuoimatta välissä, sehän on selvä. Kädet ovat kuitenkin aika tyrmistyneet kohtelusta, ja ärtyneet syksyn mittaan koko ajan pahemmin. Kun veden kanssa kosketuksiin joutuminen alkoi kirvellä jo ääntelyä aihettavasti, varasin ajan terveyskeskukseen. Lääkäri käski minun alkaa käyttää kumihanskoja vauvaa hoitaessani.\n"Siis kumihanskoja kun hoidan lastani?"\n"Niin, pyllyä pestessä, sun kädet ei sitten kuivu."\nJaa. En kuitenkaan lämmennyt idealle. Yritin kestellä perusvoiteen turvin.\nViimein päätimme tehdä investoinnin: varasin ajan yksityislääkäriaseman ihotautispesialistille. Tänään kävin siellä ja jumalauta että tuntui epäreilulta. Ei jälkeäkään Kallion "huonekorkeus 2 metriä" terveysaseman ikuisesta ruuhkasta, jonoista, nuhjusta. Kaikki kiilsi uutuuttaan, jonoja ei ollut, kiireetön lääkäri osasi asiansa ja istui kanssani hyvät 20 minuuttia. Vain koska meidän perheellä sattui nyt olemaan varaa käyttää 37 euroa moiseen hupiin pääsin ihan toiseen maailmaan. Sain toistella joka luukulla: ei, työpaikkani ei maksa tätä, ei, minulla ei ole yksityistä sairasvakuutusta. Maksan tämän ihan itse.\nTahdon lisää rahaa julkisen sektorin terveydenhoitoon! Hyvä hoito kaikkien ulottuville!\n/ Raisa klo 20:50\n/ Raisa klo 23:23\n| Piparkakkutalojen mahdollisuudet\nSattuneesta syystä olen nykyisin usein kotosalla. Aikaa on, se on hyvää ja pitkää. Rauhallisten kotipäivien uusin innovaatio on piparkakutalo. En ole koskaan elämässäni tehnyt piparkakkutaloa, nyt on sen aika.\nViime jouluksi ostimme piparkakkumuotin. Mitään sikoja, ukkoja tai kuusia emme tietenkään voineet anarkismipäissämme hankkia vaan venkoiltava oli tässäkin: yksi kameli.\nTalon osat on nyt poltettu (ei kuten Tapola-Nykästen saunaa sentään) ja edessä on niiden kokoaminen. Meille tulee talo, joka on ihan perinteinen. Siitä tulee sitten kai jonkinlainen kamelifarmi, muita hahmoja kun ei vielä ole. Neljä seinää, harjakatto. Tikapuut katolle. Savupiippu josta tulee jotain hattaraa. Katolla kameli. Kaarisilta vie toiselle piparkakkusaarelle jossa pitäisi sitten olla jotain spesiaalia. En ole vielä päättänyt mitä se on. Kameli ei varmaan olisi enää tässä vaiheesa mikään yllätys.\nEnsi jouluksi kaavailemme piparkakkuista Rautapihaa tai Mordorin portteja. Minas Tirith olisi varmaan vielä vähän liian isotöinen?\non muuten ihan paska.\nMinun pitää opetella se Dreamwaeveri viimeistään huomenna ja tehdä tälle ulkoasulle jotain. Tai lahjoa, uhkailla ja kiristää parempi puoliskoni apuun. Hyvää joulukuun alkua kaikille.\n/ Raisa klo 09:04


BY PIA`S: Leppoisa lauantai!\nA SHOP...AND SATURDAY FEELINGS!\nOlen viettänyt ihanan vapaapäivän kotona! Ilma ollut harmaana mutta kynttilätunnelmaa laitoin jo aamusta...Hymyillen muistelen eilistä päivää puodissani jonka sain viettää positiivisten ja iloisten ihmisten seurassa. Iltapäivällä paikalle tupsahti pirteä rouvahenkilö, isoäiti joka tuli sovittamaan pellavatunikaa jollaisen hänen ystävätärkin oli ostanut. Hänen lähdettyään uusi tunika päällänsä, soitti hän minulle kun olin puotia sulkemassa ja kertoi lähtevänsä seuraavana päivänä kyläilemään lastenlasten perheiden luona. Puotiin oli jäänyt ihanuuksia, jotka jäivät mieleen lahjaideoiksi. Niinpä tarjouduin tuomaan hänelle ne kotiinlähtiessäni ja pakkasin suurella sydämellä lastenlasten ja perheiden tuliaiset kauniisiin pakkauksiin...Rouva odotti minua ja oli iloinen saamastaan palvelusta ja sain häneltä lahjaksi mitä kauneimmat valkoiset itsekudotut villasukat, jotka ovat olleet jalassani eilisestä lähtien!\nEi kuulosta työltä, vai mitä! Saan nauttia työssäni ihanista ja kiitollisista asiakkaista, miten olenkaan onnekas? Jo 10-vuotta pikkuyrittäjänä, joka oli haaveeni jo pikkutytöstä...silloin lempileikkini oli PUTIIKKI jossa järkkäilin hyllyjä ja myin asiakkaille. Toinen intohimoni oli Barbit ja niiden tukanlaitto, olin rohkea-en tyytynyt pelkästään kampailemaan hiuksia vaan värjäsin tusseilla, leikkasin ja tein mitä hurjempia fantasiakampauksia. Siitä tulikin toinen kutsumusammattini, kampaaja!\nPuodin tunnelma on kovin kuvissa aika "hopeainen" ennenkuin muuttuu Joulupuodiksi! Kävijät ovatkin aistineet tunnelman jo aika jouluisaksi, sillä pyrin pitämään yllä tuikkivaa kynttilänvaloa...\nKotona on tänään leivottu ja laiteltu ruokaa, kodinhoitohuoneen valtaisa pyykkipino-urakka on vielä hieman laiskasti "vaiheessa". Pikkuveli on jo pyytänyt useasti minua leipomaan hänen kanssaan mokkapaloja, joita hän leipoikin koulussa kotitalous-tunnilla.\nHauska K-Raudasta ostamani valosarja odotti vielä paketissa avaamista ja ihan hauskalta se näyttääkin näin naulakossa!\nMökin naapureilta saadut suppilovahverot paistettiin kastikkeeksi, ihania metsän aarteita!\nJa keittokirja kaivettiin esiin leipomisurakkaa varten. Olen saanut tämän leivontakirjan äidiltäni kun muutin pois kotoa 17-vuotiaana omaan ensimmäiseen kotiini. Silloin riitti opeteltavaa kun piti aloittaa ihan perunankeitto-ohjeista liikkeelle. HUH!\nOmat halihauvamme asemissa olohuoneen puolella kun meillä kokataan, tiivis tuijotus kertoo valmiuksista syöksyä nuolemaan kattiloita tai muita tippuvia herkkupaloja...\nTämän lauantai yritän painaa mieleeni, sillä isoksi kasvaneet pojat ovat olleet selvästi mielissään äidin kiireettömästä läsnäolosta. Olen saanut karhunhaleja sohvalla sekä silitellä poikieni tukkaa, poskia...Jokseensakin tiedostan, että viimeisiä vuosia tässä elellään niin että pojat vielä lapsia ja meidän kanssamme täällä kotona. Niin äkkiä nämä vuodet vierivät!\nTa-daa! Pikkuvelin herkkupellillinen valmiina, pojilla kaveri meillä viikonlopun...eiköhän tuo ihanuus äkkiä häviä suihin!\nUlkona pistäytyessäni oli aurinko hetken esillä, napsaisin kuvan talostamme!\nPS. VIELÄ EHDITTE OSALLISTUA ARVONTAAN,KTS. EDELLINEN POSTAUS!\nLähettänyt BY PIA`S klo 18.48\nJotenkin niin ihanan lämminhenkinen postaus! Kaunis on putiikkisi ja olisi ilo joskus päästä siellä vierailemaan.:)\nTuo eilinen oli kyllä asiakaspalvelua parhaimmillaan! Ja kuinka mukavan mielen sait varmasti itsekin, tuolla ystävällisellä teollasi.:)\nMeilläkin tykätään mokkapaloista, nam!\n22. lokakuuta 2011 klo 19.58\nihanaa lauantaita teillä. Niin sitä pitää. Lasten kasvaminen isoksi on ihanaa, mutta tyhjä tunne tulee. Mulla lensi jo vanhempi pesästä jääkiekon pariin. Aika karua. Mutta mussutteleppa mokkapaloja nyt antaumuksella kynttilänvalossa kauniissa kodissasi ja ole onnellinen kun lapsuuden unelmasi ovat käyneet toteen. Ja me sisustussiskot tuemme sitä jatkossakin !\n22. lokakuuta 2011 klo 20.17\nJa kiitos kun jaoitte fiiliksen kanssani! Olen kyllä kiitollinen asiakkaistani ja teistä kaikista hengenheimolaisista, kodinhengettäristä! Ja ihanaa viikonlopun jatkoa sinnekin...Terkuin, PIA\n22. lokakuuta 2011 klo 20.36\n22. lokakuuta 2011 klo 21.05\nPia, niin ihana toi Isoäiti tarina että tuli kovin lämmin mutta toisaalta haikea olo. Liian vähän on tätä pyyteetöntä antamista meissä kiireisissä aikuisissa. Muistelen omaa lapsuuttani maalla, jolloin tälläinen auttaminen ja antaminen oli jokapäiväistä elämää. Pia, sinun Putiikkisi tunnelma on virittänyt jo meidätkin lähestyvään jouluun, leivoimme tänään ensimmäiset piparit. Ihania kuvia Putiikista, shoppailemaan...\n22. lokakuuta 2011 klo 21.09\nTapipetit; ymmärsit asian ytimen hienosti ja osasit kiteyttää sen muutamalla lauseella. Kuinka onnellinen olen näistä villasukistani, niissä elää perinne ja muisto rouvasta joka ne oli kutonut ja minulle antoi! Ihana kohtaaminen ja juuri ne kohtaamiset on meille ihmisille niin tärkeitä, positiivisia asioita ja muistoja sekä esimerkkinä meille kiireisille!\nIhanaa iltaa herkkusuille!\n22. lokakuuta 2011 klo 21.30\nVoi tuollaiset mummot ovat, niin ihania! Oma äitini kutoo villasukkia meille kaikille, joka syksy. Nytkin jalassa aivan ihanan värikkään punaiset. Niin pehmeät ja lämpöiset.\nValoisaa ja leppoisaa iltaa ja nautitaan läheisten seurasta ja läheisyydestä.\n22. lokakuuta 2011 klo 21.44\nJatkoa isoäidin tarinalle - olin lähdöstä töistä kotiin päin kun parkkiksella, siellä puotisi ulkopuoella oli kiireinen, iloinen ja vauhdikas isöäiti, joka kyseli neuvoa, missä olisi kampaamo ja siellä myynnissä vaatteita. Ohjasin oikeaan suuntaan ;) Ihana tarinan loppu, löytyi tunikat ja lahjat.\nHienot nuo K-raudan valot!\n23. lokakuuta 2011 klo 15.27\nKun saa asiakkaan tyydyväiseksi ja onnelliseksi, siitä tule mitä ihanampi olo itsellekin. Ihan sama minunkin ammatissa. :)\n23. lokakuuta 2011 klo 22.59\nHieno tuo valosarja!\n26. lokakuuta 2011 klo 22.34\nARVONTA päättyy pian...\nARVONTAA ja PELLAVATUNIKOITA!!!!!!!!!!\nJOULUMIETTEITÄ...Thinking of Christmas!\nJeanne D`arc Livingin Joulua!\nBlogikirppis, osa 4...\nBlogikirppis, osa 3...\nBlogikirppis alkaa NYT! Osa 1\nBlogikirppis, osa 2...\nVielä esimakua huomisen Blogi-kirppiksestä...\nValmiina Blogikirppikseen su 9.10. klo 19!\nBlogissa KIRPPIS su 9.10. klo 19!


Kirkkonummen säästölistalla myös kuntapoliitikkojen korvaukset – ehdotus leikkaisi 25 prosenttia kokouspalkkioista | Paikalliset | Länsiväylä\nEtusivu » Paikalliset 6.6.2020 15:25\nKirkkonummella etsitään säästökohteita, ja myös kuntapoliitikoiden palkkioita ehdotetaan leikattaviksi. Arkisto/Paavo Rantalainen\nKirkkonummen kunnan koko taloudenpitoa käydään läpi ja etsitään säästökohteita. Myös kuntapoliitikot saattavat joutua luopumaan osasta kokouspalkkioitaan.\nKokouspalkkioihin kuluu Kirkkonummella vuodessa noin 400 000 euroa. Palkkio on kunnanvaltuuston kokouksesta 150 euroa ja lautakunnan 100 euroa.\nLuottamushenkilöiden palkkioista pidätetään "puolueveroa", ja osa summasta menee paikallisille puolueyhdistyksille.\nPalkkioasiaa käsitellään henkilöstöjaostossa keskiviikkona 10. kesäkuuta. Ehdotuksena on jaostolle, että palkkioista leikattaisiin 25 prosenttia. Näin syntyisi säästöä noin 100 000 euroa.\nLopullinen päätös palkkioista jää valtuustolle, joka on koolla 29. kesäkuuta käsittelemässä kunnan kaikkien toimialojen säästöehdotuksista.\nHenkilöstöjaostossa on myös muita kulujen karsintakohteita esillä.\nKunnan työntekijöiden työterveyshuollon ei-lakisääteisen osan toimintaa ehdotetaan rajattavaksi ensi vuodesta alkaen.\nTarkoitus olisi vähentää laboratoriokäyntejä ja erikoislääkärikonsultaatioita, josta kertyisi säästöä noin 80 000 euroa vuodessa.\nKunnan kesätyöpaikkoihin ehdotetaan kajottavaksi. Ehdotuksen mukaan ensi vuonna kesätyöpaikkojen määrä puolitetaan tähän vuoteen verrattuna ja säästetään näin 90 000 euroa.\nEspoossa kaupunginvaltuutetun palkkio on 330 euroa kokoukselta. Kaupunginhallituksen jäsenten kokouspalkkio on niin ikään 330 euroa.\nValtuuston ja hallituksen puheenjohtajien kokouspalkkio on 390 euroa.\nLautakuntien jäsenten kokouspalkkio on 220 euroa.\nLähde: Espoon kaupungin hallintosääntö


Terho Pursiaisen päiväkirja: Usko ja epäusko Saarna Nurmijärven kirkossa 30.10.11\nSaarna Nurmijärven kirkossa 30.10.2011\n(ei perustu tekstiin vaan sunnuntain teemaan)\nTämän sunnuntain teemana on usko ja epäusko. Mitä kristillinen usko on? Onko se uskomista ihmeisiin, yleisestä luonnonjärjestyksestä poikkeaviin tapahtumiin? Vai uskomista siihen, että on olemassa Jumala?\nSaarnasin pari kolme vuotta sitten Huopalahden kirkossa joulun aikoihin. Pohdiskelin, miten nykyajan ihmisen pitäisi suhtautua sellaisiin joulukertomuksiin kuin vaeltavan tähden pysähtymiseen seimen päälle tai enkelikuoron ilmaantumiseen kedolle laulamaan paimenille.\nJumalanpalveluksen jälkeen luokseni tuli yksi seurakuntalainen, uskollinen messussa kävijä. Hän kehui ylpeän tuntuisesti, etteivät tällaiset Raamatun kertomukset olleet hänelle mikään ongelma. Hän kyllä pystyi uskomaan jopa enkelikuoron paimenille pitämään konserttiin.\nSeurakuntalaisen puheesta kuulsi ajatus, että olisi jonkinlainen hengellinen suoritus tai uroteko uskoa jotakin sellaista, mitä useimpien nykyajan ihmisten on vaikea pitää mahdollisena sen tieteellisen maailmankuvan perusteella, johon heidät on kasvatettu. Minulla ei ollut mitään syytä ryhtyä järkyttämään seurakuntalaiseni vakaumusta. Itse en kuitenkaan usko kenenkään saavan iankaikkisuuspisteitä siitä, että kykenee uskomaan erityisen merkillisiä kertomuksia. Kristillisessä uskossa on kyse jostakin aivan muusta, jostakin syvemmästä kuin siitä.\nOnko uskominen uskomista Jumalan olemassaoloon?\nKaikki Jeesuksen kuulijat uskoivat varmaankin Jumalan olemassaoloon. Jumala-uskossakaan Jeesus ei siis tuonut mitään uutta maailmaan. Kristillisen uskon ydin ei ole minkään asian, ei edes Jumalan olemassaolon totena pitämistä.\nMitä Jeesus itse tarkoitti uskomisella? Sitä valaisee Jeesuksen neitsytpuhe. Markus kertoo evankeliuminsa alussa, kuinka Jeesus piti ensimmäisen julkisen puheensa, neitsytpuheensa heti kuultuaan Johannes Kastajan, edeltäjänsä, vangitsemisesta. Viittasin siihen jo elokuun saarnassani tässä kirkossa. Kertaan lyhyesti.\nMarkus kiteytti Jeesuksen saarnaan hänen sanomansa ydinkohdat koko niiden kolmen vuoden ajalta, joina tämä esiintyi julkisuudessa. Se oli toisin sanoen hänen ohjelmanjulistuksensa.\nJeesuksen ohjelmassa on neljä kohtaa. Kaksi niistä, ensimmäinen ja toinen kohta, ovat hänen tilannekatsauksensa. Kaksi seuraavaa, kolmas ja neljäs kohta, ovat johtopäätöksiä, joita järkevän kuulijan Jeesuksen mielestä oli tehtävä hänen tilannekatsauksestaan.\nTilannekatsauksensa Jeesus aloittaa kertomalla, että ihmiskunta on nyt saanut valomerkin. Sitä Jeesus tarkoittaa, kun sanoo, että aika on täyttynyt.\nTilannekatsauksen toinen kohta on selitys siitä, mitä valomerkki tarkoittaa. Se tarkoittaa sitä, että ihmiskunnan kehitys on tähän asti ollut kestämätöntä ja on nyt ajautunut umpikujaan. Jumala itse tulisi pian konkurssipesään ottamaan sen hoitoonsa. Tätä Jeesus tarkoitti, kun sanoi, että Jumalan valtakunta oli tullut lähelle.\nEsitettyään tilannekatsauksensa Jeesus siirtyy tekemään johtopäätöksiä, joita on kaksi.\nEnsimmäinen johtopäätös on kehotus: kääntykää. Alkukielen kreikan sana tarkoittaa arvojärjestyksen tarkistamista. Kuulijoiden ja koko ihmiskunnan on tarkistettava arvojärjestyksensä, sanoo Jeesus.\nToinen johtopäätös on kehotus: uskokaa ilosanoma eli evankeliumi.\nKehotusten järjestys kuulostaa aivan merkilliseltä. Mitä ohjelma sanoo uskomisesta? Jeesus käskee ensin kuulijoiden tarkistaa arvojärjestyksensä. Vasta sen jälkeen on hänen mielestään aika uskoa evankeliumi.\nJeesus siis kehottaa nimenomaan niitä, jotka ovat jo tehneet ratkaisunsa, uskomaan. Eivätkö he ole tarkistaneet arvojaan nimenomaan sen tähden, että uskovat? Aika merkillistä: Jeesus käskee nimenomaan uskovaisten tulla uskoon.\nKummallinen ristiriita selittyy sillä, että Jeesus ei puhu uskomisesta joidenkin asioiden tai väitteiden uskomisen merkityksessä, uskosta totena pitämisenä. Jeesus tarkoittaa uskomisella jotakin aivan muuta.\nUskominen liittyy totuuden käsitteeseen. Totuutta on kahdenlaista. Siitä johtuu, että myös uskomista on kahdenlaista. Kun puhumme uskomisesta väitteiden tai asioiden totena pitämisenä, tarkoitamme tosiasiatotuutta. Mutta Jeesus puhuu nyt totuudesta toisessa merkityksessä. Sanokaamme sitä vaikka elämäntotuudeksi. Siihen liittyvä uskominen on toisenlaista uskomista.\nJohanneksen evankeliumi täsmentää sitä, mitä arkoitan elämäntotuudella. Jeesus sanoo siellä itsestään: ”Minä olen tie, totuus ja elämä” (14:6).\nJeesusta ei tietenkään ole kudottu kokoon tosista väitteistä, paikkansa pitävistä uskomuksista tai muista teoreettisista loimilangoista. Hän ei ole oppirakennelma, jonka dogmea voisi pitää tosina. Hän on elävä persoona, lihaa ja verta, tunteita ja ajatuksia niin kuin me itsekin. Jeesus on totuus ihmisestä siinä merkityksessä, että hän kuvaa sen, mitä me ihmiset voisimme olla, muttemme vielä ole. Hän on elämäntotuus. Hän on totuus meistä, koska hänen opetuksissaan, persoonassaan ja kohtalossaan on nähtävissä ihmisyyden laiminlyödyt mahdollisuudet, se, mitä meistä vielä puuttuu.\nKun Jeesus puhuu neitsytpuheessaan uskomisesta, kyse ei ole tosiasioiden uskomisesta, vaan elämäntotuuden vastaan ottamisesta. Hän kehottaa niitä, jotka ovat jo tarkistaneet arvonsa, avautumaan totuudelle, antamaan totuuden tulla, päästämään totuuden toteutumaan. Kääntymisestä alkakoon elämä totuudessa! tämä kehotus on Jeesuksen toinen johtopäätös omasta tilannekatsauksestaan.\nJeesus on totuus siinä merkityksessä, että hänen opetuksissaan, persoonassaan ja kohtalossaankin näemme sen, mitä Jumalan valtakunta, Jumalan tulo maailmaan tarkoittaa. Siten Jeesus itse on oman viestinsä ydinsisältö. Hän itse on sekä se valomerkki, jonka saamista hän julistaa, että myös se, mihin valomerkki viittaa.\nPaavali selittää samassa hengessä, kuinka Jumalan valtakunta on ”vanhurskautta, rauhaa ja iloa”, jotka Pyhä Henki antaa. (Room. 14:17.) Evankeliumiin uskominen on sitä, että mielensä muuttanut, kääntynyt ihminen avautuu ottamaan vastaan Jumalan valtakunnan ja pitää itsensä avoimena totuuden tulla.\nKyse ei ole kuitenkaan vain yksilöistä. Valomerkin on saanut koko ihmiskunta. Koko ihmiskunta on ajautunut kestämättömän kehityksen tiellään umpikujaan. Jeesus kuulutti uutta globaalia, maailmanlaajuista elämänmuotoa, jossa ihmiskunta toteuttaa tähän asti laiminlyömänsä mahdollisuudet. Jumalan valta on ihmiskunnan kukoistusta vanhurskaudessa, rauhassa ja ilossa.\nTunnisteet: Jeesuksen neitsytpuhe, Jumalan valtakunta, totuus, usko, valomerkki\nposted by www.terhopursiainen.fi at 12:48 ip.\nKoen kutsumusta kiittää sinua kirjakokoelmastasi Summa, joka sattui löytymään jopa pienestä maalaiskirjastosta. Olen lukemassa sen viimeistä kirjaa Jumala. Kun aikoinaan erkaannuin fundamentalistisista piireistä, halu raamatun lukemiseen lopahti. On ollut vaikea päästä irti niistä tulkinnoista, joita innolla nuoruudessani omaksuin. Tai eiväthän ne mitään tulkintoja silloin olleetkaan, vaan silkkaa faktaa. Vaikeus on uuden/tuoreen näkökulman löytäminen. Siis sellaisen, että se puhuttelisi ja puhuisi (kuten tuo kokoelmasi on tehnyt) eikä olisi vain kirjoitusta.\nSilloin kun sinä kirjoitit Uusin testamentin olin sitä kovasti vastaan, vaikka vasta nyt sen luin :-). Vastustukseen riitti “luotettavien tahojen” tyrmäys. Se oli sitä opiskeluaikaa kaikkine kuohuntoineen 60-70 -lukujen molemmin puolin. Muistan kun ylioppilaskunta (JY) järjesti ateistisen teemaillan otsikolla ilta ilman jumalaa. Samaan kategoriaan kai pistimme kaikki “lipilaariteologit”.\nRinnastat fundamentalismin ja “skientismin” (ajattelutapana). Ymmärrän niin, että molemmat ovat mutterioppia, mutteriteologiaa ja mutteritiedettä, jotka pyrkivät pysäyttämään jotakin, joka ei ole pysäytettävissä, vangitsemaan jotakin, joka ei ole vangittavissa.\nKun luonnontieteessä tehdään uusia havaintoja (esim. Higgsin hiukkanen/bosoni), niin eihän se tätä luontoa muuta, sillä onhan kaikki hiukkaset olleet siinä ennen meitä. Jotakin analogiaa siitä varmaan voi vetää teologian tai uskon puolelle. Jos ihmisen käsitys Jumalasta muuttuu, niin ei kai Jumala siitä muutu (suutu!); se muutos johtuu ihmisen muuttumisesta (jollakin tasolla, vaikka paljon lienee samaa kuin tuhansia vuosia sitten).\nOn joka tapauksessa ollut hienoa lueskella kirjaasi, joka ei ole vain teologian teoriaa, vaan olet pistänyt siihen itsesi peliin. Se avaa ajatusten solmuja paremmin niin. Kiitos!


Aamun ensimmäinen: Herra siunaa.\nOlen iloinen että vointisi on jo parempi. Ja että sait taulusi näyttelyyn. En pety,jos joka aamu ei ole kirjoitusta,ymmärrän. Olen itsekkin käynyt syvällä. Siksi sinun kauniit sanat ja usko jumalaan antaa minullekkin rohkaisua. Niin kun sanoit Herra koettelee,mutta ei hylkää. Ja hän pitää meistä huolen. Kaikkea hyvää päivääsi ja siunausta.\n20. tammikuuta 2012 klo 8.41\nKävin kirjastossa lukemassa Pohjalaisen, löytyi juttu näyttelystäsi.:))\nOnnittelut että jaksoit sen laittaa valmiiksi.\n20. tammikuuta 2012 klo 14.40\nOlisi hauska nähdä näyttelysi. Olet kyllä tarmolline ja aina niin kiitollien. sinusta huokuu Taivaan isän rakkautta ympärillesi.\nVoi kun osaisimme aina kiittää niinkuin sinä teet.\nTaivaan Isän käteen/ sylvi\n20. tammikuuta 2012 klo 21.59\nRakas Anonyymi, tänä aamuna sain herätä virkeänä nukuttuani kuusi tuntia. Eilen olin liikkeellä koko päivän ja sain rokotteenkin. Olo tuntuu jo normaalilta. Kiitos Jumalalle! Olet rakas Sisar, siunaan Sinut Isän käteen! Mummi\n21. tammikuuta 2012 klo 4.23\nRakas Rosina, näyttelyä oli kanssani laittamassa kolme hyvää ystävää. He tekivät työn, minä olin "piällysmies". Kuinka rakkaita ystävät onkaan! Ilman heitä ei voisi elää. Jaana-Stiina oli aidosti kiinnostunut näyttelystäni ja kirjoitti ihan hyvän jutun. Monet tulivat eilen katsomaan. Kiitos onnitteluistasi! Mummi\n21. tammikuuta 2012 klo 4.30\nRakas Sylvi, eilen kuvasin näkymiä näyttelystäni. Jos joku viisas tulee käymään, pyydän laittamaan muutaman kuvan blokiini, että kaikki näette, miltä siellä näyttää. Taulut ovat vuosien varrelta, niin kovin erileisia, kun inspis antaa aina uudenlaisen impulssin värin ja materiaalin käyttöön. Kiitos Sinulle, ystävä, lämpimistä sanoistasi! Herra kanssasi! Mummi\n21. tammikuuta 2012 klo 4.35


Nyt se on varmaa! Tom Cruise vahvistaa Top Gunin saavan jatkoa: "Kuvaukset alkavat ensi vuonna" - MTVuutiset.fi\nNyt se on varmaa! Tom Cruise vahvistaa Top Gunin saavan jatkoa: "Kuvaukset alkavat ensi vuonna"\nMaverick (Tom Cruise) Top Gunissa vuonna 1986. / All Over Press\nJulkaistu 24.05.2017 10:39\nPäähahmo Maverickia näytellyt megatähti vahvisti jatko-osan toteutuvan yli 30 vuotta ykkösosan jälkeen.\nNäyttelijätähti Tom Cruise, 54, vahvistaa The Guardianin uutisen mukaan australialaisen aamu-tv:n haastattelussa pitkään jatkuneet huhut siitä, että vuoden 1986 hittielokuva Top Gun saa jatkoa yli 30 vuotta ensimmäisen osan jälkeen.\n– Kyllä, se on totta. Kuvaukset alkavat luultavasti ensi vuonna. Se todella tapahtuu. Kerron tästä julkisesti nyt ensimmäistä kertaa, Cruise sanoi.\nJatko-osasta on liikkunut huhuja jo muutaman vuoden ajan. Tammikuussa 2016 ensimmäisen Top Gunin tuottaja Jerry Bruckheimer julkaisi twiitin, jossa hän kertoi tavanneensa Tom Cruisen kanssa keskustellakseen hittielokuvan jatko-osasta.\nTop Gunissa Cruisen esittämän Maverick-hahmon vihamiestä Icemania näytellyt Val Kilmer, 57, vihjasi huhtikuussa Reddit-sivuston kysymystuokiossa olevansa mukana elokuvan jatko-osassa.\nCruisen ja Kilmerin lisäksi 31 vuoden takaista elokuvaa tähdittivät muun muassa sittemmin Teho-osasto-tv-sarjassa tähdeksi näytellyt Anthony Edwards, Rooman sheriffi -sarjan päähahmoa esittänyt Tom Skerritt sekä naispääosaa näytellyt Kelly McGillis.\nKatso alla Top Gunin soundtrackilta hitiksi nousseen Berlin-yhtyeen Take My Breath Away -hitin musiikkivideo vuodelta 1986!\nElokuvan soundtrackilla myös mukana olleesta Kenny Logginsin Danger Zone -kappaleesta julkaistiin musiikkivideo.\nTom Cruise Top Gun Elokuvat