Nimi: Feliowex "Vesku"\nSyntynyt: 25.12.2009 / 30v (3v 25.03.2010, sekalainen ikääntyminen)\nRotu: Trakehner (25% täyttäverta)\nVesku ei ole helppo hevonen, ei yleisesti ottaen eikä tarkemmin tarkasteltuna. Ori on huomionkipeä, temperamenttinen ja rasittavan mustasukkainen. Se suuttuu ihmisille verisesti liiallisesta komentelusta tai liian vähästä huomiosta kuin paraskin prinsessa, mutta on samalla oikea showmies, jolla on karismaa ja esiintymishaluja niin tarhassa tammoille kuin kouluradalla tuomareillekin. Mutta ehkä hankalan luonteen voi tälle oriille antaa anteeksi, kun näkee sen hyppäävän. Tämä hevonen nimittäin ylittää 160cm radat puhtaasti ja irtohypytyksessä jopa itseään korkeammat okseritkin.\nHoitaessa Vesku ei ole mukava, näin niin kuin kauniisti sanottuna. Tämän oriin kanssa on varauduttava kaikkeen. Joskus se on hurjan hellyydenkipeä ja vaatii jatkuvasti rapsutuksia ja silittelyjä. Joskus ori taas ei siedä ylimääräistä lääppimistä lainkaan, vaan naksauttaa hampaat hihaan heti hoitajan astuessa karsinaan. Puremista Vesku harrastaa valitettavan paljon pahalla päällä ollessaan. Eikä aina tarvitse olla edes paha päivä vaan jos oritta jokin ärsyttää (ohi kulkee toinen ori tai jotakin lihasta hieman kiristää), purkaa Vesku kiukkunsa ihmiseen, joka julkeaa sillä hetkellä olla lähettyvillä. Vesku puree myös kovaa, mistään pikku näykkäyksistä ei todellakaan ole kyse. Jos jotain hyvää Veskusta on sanottava, niin mainittakoon, että ori ei potki. Ainakaan kovin usein. Kavioita puhdistaessa Vesku saattaa kipakasti nykäistä jalkaansa, varsinkin takajalkojaan, ja silloin kavio saattaa ihmiseen osua, mutta on aika harvinaista, että Vesku tahallaan tähtäisi potkujaan ihmiseen. Sitäkin on tosin tapahtunut, joten parempi olla luottamatta oriin käytöstapoihin. Suitsittaessa Vesku mieluusti nostaa päänsä ylös ja liimaa hampaansa yhteen. Ei ole ihan kerta tai kaksi, kun joku löytää itsensä kaivelemasta oriin hammaslomaa ties kuinka monetta minuuttia vain saadakseen kuolaimet ujutettua tämän muulin suuhun. Veskun satuloiminenkaan ei ole mikään miellyttävä tapahtuma. Ori muuttuu happaksi kuin sitruuna satulan nähdessään, kääntää takapuolensa satulaa kohden ja mulkoilee sen näköisenä, että potkaisee minä hetkenä hyvänsä. Kun sitten satulan onnistuu jotenkin hivuttamaan kiukkuisen oriin selkään, alkaa show satulavyön kiristyksen välttämiseksi. Siinä on hoitajan terveys jonkin asteisessa vaarassa, sillä pahimpina päivinään Vesku tekee kyllä kaikkensa välttääkseen ikävän vyön kiristyksen. Taluttaessa Veskua voi kuvata parhaiten sanaparilla "orimainen showmies". Tämän oriin on pakko uhitella jokaiselle vastaan tulevalle oriille ja kosiskella jokaista näkyvissä olevaa tammaa. Millään pienellä napautuksella ei Veskua maanpinnalle saa kiskottua, vaan usein siihen tarvitaan avuksi kuolaimet ja kouluraippa. Veskua ei todellakaan taluteta edes tarhaan ilman orikuolainta ja raippaa... Niinpä niin, elämä olisi niin paljon helpompaa, jos Vesku olisi ruuna!\nRatsastaessa Vesku osaa olla todellinen muuli. Se voi joskus jumittaa johonkin kentän nurkkaan ja kieltäytyä totaalisesti liikkumasta yhtikäs mihinkään. Toinen ääripää on sitten se, että ratsastajan kavuttua kyytiin, ori alkaa painattaa kiitopukkilaukkaa suuntaan X yrittäen kaikin voimin saada kuskinsa alas. Juu, tässä tämä meidän hieno kilpahevonenmme nyt on... Joskus olemme saaneet hävetä valmennuksissa silmät päästämme Veskun takia! Kouluratsastukseen Veskulla olisi liikettä vaikka kuinka, mutta oriin ratsastettavuus on aika vaihtelevaa. Joinakin päivinä ori liikkuu kuin paraskin Matador ja tekee kaiken helposti ja ongelmattomasti. Toisena päivänä ratsastajan kaikki keskittyminen menee siihen, että saa oriin menemään edes haluttua askellajia suunnilleen siihen suuntaan mihin kuski tahtoo. Yritä siinä sitten treenata pohkeenväistöä tai vastalaukkaa! Kaikeksi onneksi Vesku rakastaa esiintymistä, joten koulukilpailuissa se yleensä (paino sanalla yleensä) keskittyy ratsastajansa kiusaamisen sijaan esiintymiseen. Silloin kuskin ei tarvitse kuin antaa oriille tilaa liikkua ja estää sitä pysähtymästä kosiskelemaan jotakin kentän laidalla odottelevaa tammaa. Esteratsastusta Vesku rakastaa. On todellinen nautinto nähdä Vesku hyppäämässä. Tottumattomampikin silmä näkee kuinka ori hyppää koko sydämellään. Valitettavasti hyppääminenkään ei ole Veskun kanssa helppoa, vaikka ori touhusta nauttii ja se sujuu siltä kuin luonnostaan. Varsinkin pienemmillä esteillä (erityisesti kotona) Vesku voi esittää kammoavansa koko estettä ja kieltäytyä menemästä kymmentä metriä lähemmäksi. Nurinkurista onkin, että kaikki pelottavatkin erikoisesteet ori ylittää innokkaasti, mutta täysstoppi voi sitten tulla tavallisen, helpon puomiesteen kohdalla. Onneksi Veskun esiintymishalut tulevat ratsastajan avuksi tässäkin kohtaa ja kilpailuissa ori keskittyy leikkimisen sijaan itse asiaan. Esteradalla Vesku on ketterä, nopea ja huolellinen. Se on hieman kuuma hypättävä eikä päästä ratsastajaansa helpolla. Kuitenkin niinä hetkinä, kun ratsukko pelaa oikeasti yhteen, on meno jotakin aivan uskomattoman hienoa katsella. Tällä oriilla on loputtomasti kapasiteettia ja uskomattoman kaunis, sulava hyppytyyli. Todellinen estehevonen isolla E:llä! Maastossa Vesku näkee usein mörköjä ja se usein koettaa kääntyä kannoillaan ja kiikuttaa ratsastajansa vauhdilla takaisin kotitallille. Tammaseurassa Vesku kuitenkin maastoilee mielellään kunhan se vain saa mennä ensimmäisenä.\ni. Marabon Larw\ntrak, mrn, 167cm ii. Attor\ntrak, trn, 174cm iii. tunt.\nie. Celbes xx\nxx, m, 161cm iei. tunt.\ne. Melinda II\ntrak, m, 160cm ei. Marcos\ntrak, m, 163cm eii. tunt.\ntrak, m, 164cm eei. tunt.\nVesku on suvuton eli sillä ei ole sukua virtuaalimaailmassa.\nIsä Marabon Larw oli mustanruunikko, ryhdikäs ja temperamenttinen trakehnerori, joka kilpaili esteratsastuksen parissa. Ori hyppäsi 140cm ja 150cm ratoja, mutta olisi todennäköisesti selvinnyt 160cm radoistakin. Jostain tuntemattomasti syystä Marabon Larw'ia ei viety esteratsastuksessa kykyjensä rajoille vaan se sai kahmia voittoja ja hyviä sijoituksia pienemmistä korkeuksista hypäten kuitenkin kotiharjoituksissa 160cm ylittäen joskus 170cm esteen siinä sivussa. Marabon Larw'lla oli myös laadukas ravi ja laukka, mutta sen käynnissä oli paljon puutteita. Oikukkaasta luonteestaan tunnetuksi tullut ori ei malttanut koskaan kävellä rentona ja oli muutenkin hyvin malttamaton luonteeltaan. Marabon Larw lopetti estehevosenuransa 15-vuotiaana reväytettyään takareitensä lihaksen. Tämän jälkeen ori kantakirjattiin, eikä täyttänyt odotuksia: hyvin menestynyt ori sai vain II-palkinnon ylittäen juuri ja juuri hyväksymiseen vaaditut pisteet. Huonohkon kantakirjaustuloksensa ja hankalahkon luonteensa takia Marabon Larw sai varsin vähän morsiamia. Lisäksi ori osoittautui varsin huonoksi tiinehdyttäjäksi ja suurinosa sen astumista tammoista jäi tyhjiksi. Marabon Larw lopetettiin 18-vuotiaana kun omistajalla ei enää ollut varaa pitää sitä eikä tahtonut myydä oriansa kiertoon.\nIsänisä Attor oli ranskalaissukuinen, tummanruunikko jättiläinen, joka tunnettiin ei vain suuresta koostaan vaan mahdottoman näyttävästä ravistaan! Ori kilpaili esteratsastuksen 150cm ja 160cm luokkia, mutta eniten katseita se keräsi verryttelyssä alku- ja loppuraveja ravatessaan. Ori kantakirjattiin jo nuoruusvuosinaan kakkospalkinnolle, jääden harmillisen yhden pisteen päähän ykköspalkinnosta. Attor ei kuitenkaan ollut kilpaurallaan lainkaan siitoskäytössä. Attor teki hienon uran esteratsastuksen parissa, voittaen useita arvokilpailuja ja kahmien sijoituksia enemmän kuin tarpeeksi. Kun ori 16-vuotiaana päätettiin jättää siitokseen sai se ensimmäisenä astutuskautenaan suuren suosion astuen jopa 37 tammaa yhden kesän aikana! Seuraavina vuosina suosio kuitenkin laski roimasti - täysin syyttä, sillä oriin jälkeläiset olivat kapasiteetikkaita, suuria ja hyvärakenteisia. 18-vuotiasta Attoria uhkasi jo ruunaus kun astutuksista kertyvät rahat alkoivat mennä jo miinukselle. Oriin omistajan tuttava kuitenkin muisti oriin hienon ravin ja kehoitti että Attoria alettaisiin mainostamaan kouluoriina! Kierrettyään talven aikana muutamissa koulukilpailuissa mainostettiin oritta keväällä kouluoriina, jolla oli vahva takaosa ja erinomainen ravi. Oriin suosio nousi ja Attor sai pitää oriutensa kuolemaansa saakka. Attor kuoli 21-vuotiaana todennäköisesti sydänkohtaukseen.\nIsänemä Celbes oli pieni, mutta kovaluonteinen musta täysveritamma, joka aiheutti monelle ammattiratsastajallekin päänvaivaa. Se kilpaili jonkin verran laukkakilpailuissa Iso-Britaniassa pitkillä matkoilla keräten ihan kohtuullisen voittosumman. Celbes laittoi kuitenkin jockeynsa koville ja useimmat jockeyt kieltäytyivät ratsastamasta tammalla joka melkein puolissa starteistaan yritti paiskata ratsastajansa ketoon tai kieltäytyi lähtemästä lähtökarsinastaan. Arvata saattaa ettei sellaista omistajatkaan kauhean kauaa katselleet ja Celbes kiersikin muutaman laukkauravuotensa aikana usealla omistajalla ympäri Iso-Britaniaa. Vihdoinkin eräs omistaja keksi kokeilla risuestelaukkakilpailuja. Celbesin oikea ammatti läytyi! Tammaan syttyi himo juosta ja hypätä. Siitä tuli innokas juoksija, eikä se enää yrittänytkään jäädä lähtökarsinaan tai pukitella ratsastajaansa alas. Nyt oli ongelmana ettei tamma olisi tahtonut lopettaa juoksuansa! Celbes kahmi helpommista starteista voittoja ja rahaa, mutta vaikeammissa kilpailuissa tamma ei pärjännyt - se oli liian pieni. Kun Celbes sai kilpailukiellon helppoihin lähtöihin menestyen niissä niin hyvin, oli taas ammatin vaihto kohdalla. Celbes vaihtoi taas muutamia kertoja omistajaa kunnes se päätyi eräästä huutokaupasta esteratsastajalle. Tamma siirtyi hyppäämään rataesteitä ja taas oli ammatinvalinta ollut oikea. Aluksi tosin oli ongelmia liian vauhdin ja huonohkon tasapainon kanssa, mutta vuosien mittaan Celbes kehittyi päästen jopa 130cm-radoille pienestä koostaan huolimatta! Kuitenkin 14-vuotiaana alkoivat tamman nivelet oireilemaan rankan elämän takia ja se myytiin siitostammaksi. Aluksi tammaa astutettiin täysverioreilla laukkaajien aikaansaamiseksi. Varsat olivat kuitenkin emänsä tavoin hiukan turhan pieniä ja kovapäisiä toimien kuitenkin ihan kohtuullisina risuestelaukkahevosina. Kolmen keskinkertaisen varsan jälkeen alettiin Celbesiä astuttamaan este- ja kouluhevosoreilla, isoilla puoliverisillä. Varsat olivat suurempia, parempi liikkeisempiä ja kapasiteekkaampia ja monet Celbesin varsoista hyppäsivät tai menivät koulua ihan kansallisellakin tasolla, muutama ylsi jopa kansainväliselle tasolle! Celbes lopetettiin pahojen kulumien takia 20-vuotiaana.\nEmä Melinda II on tavattoman kaunis musta kaunotar. Mutta luonne on tuittupäinen ja hankalaakin hankalampi. Melinda on aika pienikokoinen ja ehdottomasti estepainotteinen. Kouluratsastukseen eivät tamman liikkeet eivätkä hermot riittäneet. Melinda hyppäsi pääasiassa 130cm kansallisia esteratoja, hommasi itselleen ison kasan hylkäyksiä kieltojen ja tottelemattomuuksien takia. Se ei ollut mitenkään epätavallista, että tamma vain päätti ettei sitä huvittanut, löi jarrut ratatempoisesta laukasta pohjaan ja muutaman pukkihypyn saattelemana teki täyskäännöksen portille. Joskus taas Melinda hyppäsi kuin unelma. Kerran eräs sveitsiläinen reportteri kuvasi estevoittajaratsukosta (Martha Huffer ja Melinda II) kertovassa jutussaan Melindaa "rasvatuksi mustaksi pantteriksi, jolla on diivan luonne ja estemaailmanmestarin kapasiteetti". Melinda syntyi siis Saksassa, mutta se myytiin jo varhaisessa vaiheessa Martha Hufferin aviomiehelle esteratsuksi. Melindahan jäi kuitenkin liian pieneksi ja kapeaksi Dietrich Hufferille ja mies antoi oikukkaan tamman vaimolleen, jolle Melinda oli sopivan kokoinen. Melinda hyppäsi suurimman osan urastaan Marthan ratsastamana, mutta Melindan ollessa 13-vuotias (ja oltuaan 9 vuotta Huffereilla) Martha myi tammansa ja osti itselleen nuoremman (ja helpomman) estelupauksen tilalle. Melinda päätyi onnekseen eräälle ammattiratsastajalle, joka otti Melindan varahevosekseen. Sattuipa niin mukavasti että juuri Saksan estemestaruuksien karsintojen alla Melindan omistajan ykköshevonen loukkaantui ja ratsastajan oli hypättävä karsintaluokka (145cm) Melindalla joka oli vain kilpailuharjoituksissa hypännyt sen suuruista. Onneksi sille sattui olemaan juuri sinä päivänä hyvä päivä ja esteratsastaja sai kvaalit Saksan mestaruuksiin! Esteratsastajan ykköshevonen kyllä toipui sopivasti Saksan mestaruuksiin mutta esteratsastajalla todennäköisesti viirasi päässä, sillä hän ilmoitti hyppäävänsä 150cm-mestaruusradan Melindalla, tammalla jonka mielialat vaihtelivat nopeammin ja arvaamattomammin kuin vuoristorata! Kuten arvata saattoi, Melindalle ei sattunut hyvää päivää mestaruuskilpailuihin ja ratsukko hylättiin heti ensimmäiselle esteelle... Esteratsastaja tietenkin kimmastui ja Melinda myytiin pilkkahintaan eräälle pariskunnalle. Pariskunta Hofferman treenasi Melindaa jonkin verran ja rouva Hofferman hyppäsi sillä muutaman pikkuluokan, mutta oikukas tamma ei oikein sopinut rouvalle ja kilpaileminen jäi. Tamman kaunis ulkomuoto oli kuitenkin hurmannut Hoffermanit niin kovasti että he eivät tahtoneet myydä mustaa kaunotarta. Melinda astutettiin ja useiden vuosien yritysten jälkeen se vihdoin tuli kantavaksi. 17-vuotias Melinda varsoi ainoan varsansa. Nykyisin Melindaa ei enää edes ratsasteta ja nyt vanhemmiten (19-vuotta) se on tasoittunut kummasti. Melinda viettää rauhallisia eläkepäiviä Hoffermanien holsteinkilparuunan seurana.\nEmänisä Marcos oli upea, musta, suurilihaksinen ja ryhdikäs trakehnerori joka oli luonteeltaan hankala ja levoton, mutta suorituskyvyltään ehdottoman ykkönen! Marcos syntyi Iso-Britanniassa, mutta se myytiin muutaman väliostajan kautta Saksaan jossa se päätyi kenttäratsastajan ratsuksi. Marcos osoittautuikin erinomaiseksi kenttähevoseksi, se eteni nopeasti maastoesteradalla, hyppäsi ketterästi ja tarkasti rataesteet ja kulki kouluakin ihan mallikkaasti silloin kun ei ollut liian kiihdyksissään. Marcos nousi kansalliselle tasolle yhdessä kilpailukaudessa ja usein sijoittui erinomaisesti hankalasta luonteestaan huolimatta. Kun ori voitti ratsastajansa kanssa Saksan mestaruuden vain 8-vuotiaana, se kutsuttiin EM-kilpailuihin. Marcos sai valitettavasti mahahaavan juuri ennen EM-kilpailuita ja joutui jäämään niistä pois. Kuitenkin toivuttuaan ori jatkoi menestyksekästä kilpauraansa ja pääsi parin vuoden kuluttua jälleen EM-kilpailuihin ja sai upeasti pronssia! Marcos aloitti kansainvälisen kenttäuransa ja menestyi hyvin. Välillä ori toimi erinomaisesti, joskus se taas kiihtyi ja hermostui liikaa ja jäi puolenvälin huonommalle puolelle. Marcos aloitti viimeisen kilpakautensa 15-vuotiaana. Se menestyi tasaisen hyvin kansainvälisissä kilpailuissa ja sen palkintokaapista puuttui vain MM-mitali. MM-kilpailut lähestyivät ja ori oli huippukunnossa. Marcos osallistui suunnitellusti MM-kilpailuihin, suoritti radat paremmin kuin koskaan ja päätti menestyksekkään kilpauransa voittaen MM-kultaa kenttäratsastuksesta! Marcosin omistaja ja ratsastaja myi oriinsa siitoskäyttöön eräälle kasvattajalle. Marcos pääsi kantakirjaan kakkospalkinnolla ja se sai aloittaa siitosuransa. Marcosin uusi omistaja tarjosi orittansa kaikille, piti astutusmaksun sopivan kalliina kuten hyvällä oriilla kuuluikin ja Marcos siittikin satoja jälkeläisiä. Marcos siirsi hyvin suorituskykyään ja jalouttaan jälkeläisiinsä, mutta valitettavasti oriin hankala luonne, josta oriin pitäjä ei ollut koskaan maininnutkaan, periytyi useille varsoille. 20-vuotiaana Marcosin luona vieraili vain jonkin verran tammoja ja parissa vuodessa Marcos vedettiin pois jalostuksesta "jottei se yleistyisi liikaa puoliveristen suvussa". Todellinen syy oli Marcosin suosion raju romahdus kun oriin hankala ja oikukas luonne paljastui. Marcos lopetettiin vielä samana vuonna, 22-vuotiaana vanhuuteen.\nEmänemä Kittiwa oli tulinen ja kaunis musta tamma joka antoi haastetta ratsastajilleen. Kittiwa oli erinomaisesta suvusta, mutta kun sitä yritettiin ennen kilpauraa astuttaa useaan otteeseen ei tamma vain tullut kantavaksi. Kittiwa aloitti nuorten hevosten luokissa (100cm ja 110cm) 5-vuotiaana ja menestyikin ihan mukavasti. Se oli kuitenkin hyvin hankala ja itsepäinen esteradalla, joskus se kieltäytyi aivan syyttä ja joskus tamma taas vain lähti eri suuntaan täyttä laukkaa kuin mihin ratsastaja oli sitä kääntämässä. Kittiwa kuitenkin siis menestyi hyvin, sillä sillä oli paljon kapasiteettia ja erinomainen hyppytyyli, joten pikkuhiljaa se siirtyi aina vain korkeampiin ja korkeampiin luokkiin. Kittiwa joutui joka talvi parin kuukauden hermolomalle jatkuvien mahahaavojen takia, mutta aina kisakauden alkaessa tamma oli jälleen radalla. Kittiwasta tuntui iän myötä tulevan aina vain hankalampi ja oikukkaampi. Tamma hyppäsi silti jo GP-luokkia, osallistui useita kertoja Saksan estemestaruuksiin ja muutaman kerran se sijoittuikin mitaleille. Kittiwa oli hyvä, ei vain hyvä, vaan poikkeuksellinen. Kittiwa kuitenkin päätettiin kolmannen mestaruudensa jälkeen astuttaa, jos vaikka nyt tärppäisi. Tamma astutettiin Marcosilla, jonka luonteesta ei ollut varmuutta mutta suorituskyky oli aivan omaa luokkaansa. Ihme ja kumma, Kittiwa tuli kantavaksi ja varsoi ongelmitta mustan kaunottaren. Kittiwa alkoi tiineysaikanaan kärsiä jatkuvista ähkyistä. Syyksi epäiltiin milloin mahahaavaa, milloin häiriintynyttä hormonitoimintaa. Vuodet kuluivat ja Kittiwaa yritettiin saada uudelleen kantavaksi, mutta turhaan. Jatkuvat ähkyt nielivät hirveästi rahaa, kunnes Kittiwa lopetettiin erään erittäin pahan ähkyn seurauksena 18-vuotiaana. Ruumiinavauksessa todettiin, että Kittiwalla oli suuri kasvain mahalaukun suolenpuoleisella suuaukolla, joka ei näkynyt mahatähystyksessä (joita tammalle oli mahahaavojen takia tehty useita). Kasvain oli todennäköisesti syntynyt jo tamman nuoruusvuosina ja kasvanut vuosien myötä aina vain isommaksi. Kittiwan sukulinja jäi vain yhden varsan varaan, sillä Kittiwan sisaruksista ei yksikään ole saanut jälkeläisiä.\ntrak-t. Flashlight Jux (e. Flashdance)\ntrak-o. Ganymedex Jux (e. Nel-Aisha)\nERJ, 60 sij.\n02.12.2013, L'amour aux Chevaux, ERJ, 160cm, 6/40\n13.12.2013, kk Ginger, ERJ, 160cm, 5/70\n15.12.2013, kk Ginger, ERJ, 150cm, 5/70\n19.12.2013, Clueless, ERJ, 160cm, 3/30\n19.12.2013, Clueless, ERJ, 160cm, 1/30\n22.12.2013, Clueless, ERJ, 160cm, 5/30\n22.12.2013, Clueless, ERJ, 160cm, 1/30\n25.12.2013, Clueless, ERJ, 160cm, 3/30\n30.12.2013, Sonic warmbloods, ERJ, 150cm, 8/100\n08.08.2013, Jadessa warmbloods, 150cm, 5/30\n10.08.2013, Jadessa warmbloods, 150cm, 3/30\n10.08.2013, Jadessa warmbloods, 150cm, 5/30\n11.08.2013, Jadessa warmbloods, 150cm, 3/30\n16.08.2013, Dark Side Trakehners, 150cm, 2/30\n31.10.2013, Solo, 160cm, 5/40\n01.11.2013, Solo, 160cm, 3/40\n02.11.2013, Solo, 160cm, 6/40\n03.11.2013, Solo, 160cm, 1/40\n03.11.2013, Solo, 160cm, 6/40\n04.11.2013, Solo, 160cm, 6/40\n08.11.2013, Solo, 160cm, 6/40\n09.11.2013, Solo, 160cm, 3/40\n11.11.2013, Solo, 160cm, 1/40\n18.11.2013, Mewian welsh, 160cm, 3/50\n18.11.2013, Mewian welsh, 160cm, 7/50\n06.12.2013, Aeon, 160cm, 5/40\n07.12.2013, Aeon, 160cm, 3/40\n08.12.2013, Aeon, 160cm, 4/40\n08.12.2013, Aeon, 160cm, 2/40\n09.12.2013, Aeon, 160cm, 4/40\n18.12.2013, Cirion stud, 160cm, 5/30\n24.12.2013, Cirion stud, 160cm, 2/30\n28.12.2013, Dreamor, 160cm, 4/30\n28.12.2013, Dreamor, 160cm, 2/30\n25.12.2013, Solo, 160cm, 5/40\n29.12.2013, Solo, 160cm, 3/40\n02.01.2014, Skurvash, ERJ, 160cm, 1/30\n04.01.2014, Skurvash, ERJ, 160cm, 4/30\n05.01.2014, Skurvash, ERJ, 160cm, 1/30\n07.01.2014, Solo, 160cm, 3/40\n08.01.2014, Skurvash, ERJ, 160cm, 3/30\n11.01.2014, Whispering Heaven, ERJ, 160cm, 2/50\n11.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 5/30\n11.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 1/30\n12.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 2/30\n15.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 3/30\n16.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 5/30\n17.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 1/30\n18.01.2014, Dreamor, ERJ, 160cm, 5/30\n18.01.2014, Dreamor, ERJ, 160cm, 3/30\n18.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 5/30\n19.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 4/30\n20.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 3/30\n21.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 3/30\n22.01.2014, Cirion stud, ERJ, 160cm, 5/30\n22.01.2014, Cirion stud, ERJ, 160cm, 4/30\n22.01.2014, Diethelm Stables, ERJ, 160cm, 5/40\n23.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 4/30\n24.01.2014, Diethelm Stables, ERJ, 160cm, 1/40\n30.01.2014, Dark Side Trakehners, ERJ, 160cm, 2/30\nOlin koko päivän irtohypyttänyt nuoria ponejamme maneesissa. Voi sitä räpellyksen ja ylimääräisen innon määrää! Tarvitsin todellakin päivän päätteeksi jotakin tyylikästä nähtävää. Siispä hain vapaapäivää tarhassa viettäneen Veskun maneesiin ja päästin sen irti. Aluksi ori ravaili pörheänä pitkin maneesia, teki muutamia laukkapyrähdyksiä ja säikähteli omiaan. Kun se oli jonkin aikaa juoksennellut vapaasti, otin Veskun kiinni ja ohjasin estekujaan. Saatuaan suoran linjan esteille, oriin korvat nousivat höröön ja se ryntäsi kujaan. Muutama askel ennen ensimmäistä hyppyä ori kuitenkin kokosi itsensä, hidasti vauhtiaan ja hyppäsi sitten kaikki kolme estettä täydellisessä tasapainossa ja temmossa. Korotin esteitä ronskisti useammalla reiällä ja annoin Veskun tulla kujaan uudelleen ja uudelleen. Ori laukkasi kujaan aina yhtä innoissaan, mutta kuitenkin se hallitsi itsensä täydellisesti. Tässä oli todellinen estemestari työssään! Viimeisellä hyppykerralla kujan viimeisen okserin korkeus oli huikeat 160cm - ja Vesku se liiteli ylitse kuin vettä vain! Nintsu\nVesku on viettänyt "pientä" kesälomaa ja pitänyt kilpailutaukoa. Hyppytaukoakin on ollut jo kuukauden verran. Ajattelin tänään korjata sen epäkohdan. Rakentelin jumppasarjan ja muutaman linjan kentälle. Sitten hain Veskun tarhasta. Ori ei olisi halunnut antaa kiinni laisinkaan, joten sain käyttää arvokasta aikaani kaakin pyydystämiseen. Oriin kuntoon laitto sujui kuitenkin harvinaisen kivuttomasti. Sain harjata oriin ilman kiukuttelua ja satuloidessakin jouduin väistämään vain kahta puremisyritystä. Suojia laittaessa olin kyllä saada oriilta kaviosta nenääni... Lopulta pääsimme yhtenä kappaleena kentälle. Ensiksi kävelimme pitkin ohjin ja sitten ohjat tuntumalla. Vesku oli huomannut esteet eikä se olisi oikein malttanut keskittyä kouluratsastuksen saloihin. Onnistuin kuitenkin verryttelemään oriin kaikissa askellajeissa ilman suurempia taisteluita. Sitten oli aika aloittaa hyppelöt. Ensiksi muutama verryttelyhyppy matalalla pystyllä ja sitten pari toistoa jumppasarjalla molemmista suunnista. Vesku oli aivan intopiukeana! Se ei tapellut lainkaan vastaan vaan teki ohjeitteni mukaan ja nautti täysin siemauksin hyppäämisestä. Tulin alas selästä ja korotin esteet jumppasarjaa lukuunottamatta noin 110cm-120cm korkuisiksi. Ori alkoi hieman kuumua, mutta se pysyi hyvin hanskassa ja hyppäsimme kaikki linjat ongelmitta ja tasapainossa. Kokeilin hieman eri askelmääriä linjojen väleihin ja kun Vesku toimi niin hyvin, päätin lopettaa ennen kuin mitään ehtisi mennä pieleen. Hienosti hypätty Vesku! Nintsu\nratsastaja Nintsu, valmentaja Dietrich Kraham kirj. Nintsu\n"En taida kyllä uskoa sinua, kun väitit kilpailleesi tällä oriilla GP-luokkia. Oriisi oli alkuverryttelyissä mahdoton ja olisin halunnut poistaa sinut valmennuksesta kokonaan. Valitettavasti se ei ollut mahdollista, koska olit jo valmennuksesi maksanut. Päättäväisyys oli päivän sana teidän kohdallanne. Olisin voinut nauhoittaa teidän valmennuksenne nauhalle ja lähteä itse kahville. Nauhalta olisi kuulunut vain "päättäväisyyttä!" ja "laita se koni kuriin!". Pienet ristikotkin tuottivat vaikeuksia ja oriisi kieltäytyi välillä edes lähestymästä yksinkertaista puomiestettä. Kun sitten sait Veskun ylittämään jokusen ristikon, oli hyppytyyli hyvä ja mukauduit hyppyihin hyvin. Et kuitenkaan saanut oritta niin hyvin avuille, että olisin voinut päästää teidät hyppäämään rataa saatika hyppäämään isompia esteitä. Yrittämisestä ei sinua voi moittia, mutta oletko koskaan miettinyt helpomman ratsun hankkimista?"\nVesku hyppäsi tänään viimeiset kilpailunsa. Kilpailupaikkana oli Dark Side Trakehners -talli täällä kotoisassa Saksassa ja luokkina kaksi 160 sentin luokkaa. Ensimmäisestä luokkaa varten ehdin verrytellä oritta hieman liian vähän johtuen muista ratsastamistani hevosista kyseisessä luokassa. Iäkäs ori ei oikein ehtinyt kunnolla vertyä ja tulla avuilleni, joten rata ei ollut kovin hallittu. Muutama lähestyminen meni ihan totaalisen pipariksi kun en saanut Veskua kunnolla suoristettua ennen estettä oriin jättäessä pohjeavut lähes täysin huomiotta. No, kahdella pudotuksella sijoituimme luokassa 16. kun lähtijöitä oli luokassa 30. Seuraavaa luokkaa varten ehdin onneksi verkata Veskun kunnolla. Ori kävi aika pahasti kierroksilla mutta ei silti laittanut hommaa leikiksi. Radalla vanha herra oli oikein liekeissä ja sijoituimmekin puhtaalla suorituksellamme toiseksi! Hävisimme luokan voittaneelle Sweet Revengelle vain pari sekunninkymmenystä! Tämä on hieno päätös hienon oriin hienolle kisauralle. Nintsu\nJoskus sitä kannattaa käydä vähän tarkemmin läpi tiedostojaan, sillä sieltä voi löytyä aikamoisia aarteita! Kuten tämä ikivanha, täysin unohdettu Vesku-ori. Vesku on jo kilpailunsa laatuarvosteluita varten kilpaillut, sillä on kaksi täydet sijat kilpaillutta jälkeläistä, luonne, sukuselvitys ja melkolailla tekstitkin laatiksia varten kasassa. Miten ihmeessä olen saattanut unohtaa tälläisen vanhan aarteen pölyyntymään tallinnurkkaan?! Epäkohta korjataan heti! Kiskoin siis paikoilleen kangistuneen oriin pois hämärästä nurkastaan, kiillotin ja puunasin sen edustuskuntoon ja pistin sitten jonon ensimmäiseksi odottamaan paikkaansa ERJ-laatuarvostelussa. Pakkohan tällainen helmi on käyttää tuomarien kriittisten silmien alla arvosteltavana. Jatkosuunnitelmat Veskun varalle ovat kuitenkin synkät, sillä laatuarvostelun jälkeen vanhaa ja jäykkää oritta odottaa uusi elämä pikseliponien taivaassa. Nintsu


Muusikoiden.net - Keskustelu - Esillepano\nIllalla Pepen keikalla Logomassa laittoi ihmetyttämään. Iso bändi, hienot puitteet, bändillä puvut päällä, neljä riseria moltonilla verhoiltuna. Sitten; styrkkarit ja moving headit transit casen päällä, piuhoja nipuissa siellä sun täällä, soittajien reppuja lavalla..\nEn tiedä huomioiko muut tällaisia, mutta mulla pisti silmään. Liekö syynä kiire vai mikä, mutta kovin oli keskentekoisen näköinen. Kyllä kai tällaiseenkin asiaan olisi syytä kiinnittää huomiota, varsinkin kun ei olla missään pizzerian nurkassa.\nBändi ja etenkin Pepe aivan loistavia!\nBonham: Illalla Pepen keikalla Logomassa laittoi ihmetyttämään. Iso bändi, hienot puitteet, bändillä puvut päällä, neljä riseria moltonilla verhoiltuna. Sitten; styrkkarit ja moving headit transit casen päällä, piuhoja nipuissa siellä sun täällä, soittajien reppuja lavalla..\nTämä on asia jonka olen ensimmäisenä laittanut kuntoon kiertueiden ja keikkojen toteutusta suunniteltaessa.\nKirjavat muovilaatikot vahvistinten alla vaihtuneet jopa asiaa varten tehtyihin telineisiin, kaapeloinnit siistitty roikkumasta nippuihin, vähän mustaa rättiä sekalaiseen peittelyyn, ylimääräiset tavarat piiloon, kulkureitit niin siisteiksi kuin mahdollista, sopivan mittaiset piuhat ja siistit kaapelivedot jne.\nAsia vie aikaa vain hetken kasausvaiheessa, valmistelu menee muun kiertuesuunnittelun ohessa, mutta lopputulos on huolitellun ja siistin näköinen.\nTuon verran vaivaa siisteyteen ja lavan ulkonäköön kannatta nähdä aina oli keikkapaikka mikä hyvänsä.\nAivan oikein.Ollaan keikalla missä tahansa.Tarpeettomat kamat lauteilta pois.\nValitettavaa lepsuilua. No, osataan sitä olla kämäisen näköisiä paremmissakin piireissä http://www.youtube.com/watch?v=xl_TWGo3JMc\n0.367 D17 0


Niko Autio palaa Jokereihin - "Todella tärkeä palanen ensi kauden joukkueessa" | Me olemme Jokerit SB #TunnettaKehiin\nJokerit SB on tehnyt sopimuksen nuoren ja lahjakkaan Niko Aution kanssa, joka siirtyy seuraan HIFK:sta. Autio tulee pelaamaan Jokereiden edustusjoukkueessa sekä A-pojissa tulevalla salibandykaudella. Jokereita Autio on edustanut viimeksi toissa kaudella, jolloin hän kuului miesten edustusjoukkueen kantaviin voimiin. Miesten edustusjoukkueen ja A-poikien sopimusuutisia tullaan julkaisemaan ensi viikosta alkaen lisää.\n- Todella tärkeä palanen ensi kauden joukkueessa.\n- Tällä hetkellä olemme onnistuneet saamaan mukaan meidän tyylisiä pelaajia ja siitä voimme olla ylpeitä. Haluamme pelata sekä miehissä, että A-pojissa aktiivista salibandya ja se visio on näkynyt pelaajahankinnoissa, sanoo Mikael Toivonen joukkueen taustoilta.\nNiko Autio tekee paluun Jokeri-paitaan tulevalla kaudella. Kuva: Iiro Karesniemi\n- Hienoa, että päästiin sopimukseen ja odotan jo kauden alkua. Miesten ja A-poikien jengeistä on tulossa hyviä ja paljon on tuttuja mukana. Tavoitteet ovat selkeät ja niitä kohdin painetaan hommia, kertoo Niko Autio.\n- Seuran toimintaa seurasin aktiivisesti viime kaudella vaikka pelasinkin muualla. Olen luottavainen, että pelaamme junnuissa valtakunnallista sarjaa ja miehissä kamppailemme kakkosen kärjessä.\n- Kiva olla taas mukana Jokereissa ja auttaa seuraa eteenpäin, päättää Autio.


JYX - Kaupunki suurena museona : Seinäjoen inventoitu rakennuskanta historian representaationa (full record)\ndc.contributor.advisor Lonkila, Helena\ndc.contributor.author Tyrväinen, Susanna\ndc.description.abstract Seinäjoella puhutaan usein siitä, että kaupungissa ei ole kulttuurihistoriallisesti arvokkaita rakennuksia tai mahdollisia suojelukohteita. Kaupungin rakennuskantaa pidetään liian nuorena ja arkisena. Meitä onkin opetettu pitämään arvokkaana tietynlaista, monumentaalista arkkitehtuuria sen sijaan, että kohteita arvotettaisiin paikkakunnan oman historian tai asukkaiden merkitystenantojen pohjalta. Suuri museo -käsitteen mukaan jokainen rakennus, pelto, joki ja rautatie voi kuitenkin sisältää vihjeitä menneisyydestä. Sovellan tätä ajatusta Seinäjokeen selvittämällä, mitä Seinäjoen rakennettu kulttuuriympäristö on, mistä se kertoo ja miten se toimii suurena museona. Tarkastelen inventoituja ja arvotettuja kohteita. Käsittelen inventoitua rakennuskantaa valintojen kautta syntyneenä kokoelmana. Kulttuuriympäristö sisältää periaatteessa kaiken ihmisen ja ympäristön vuorovaikutuksen tuloksena syntyneen ympäristön. Inventointikohteiksi valitaan sellaisia rakennuksia ja alueita, joita pidetään edustavina esimerkkeinä rakennushistorian, maiseman tai historian kannalta. Tässä tutkielmassa pyrin katsomaan inventointien tutkimusintentioita ja kulttuurihistoriallisia arvoja pidemmälle. Tutkijana minua kiinnostaa se, miten inventoitu rakennuskanta representoi Seinäjoen historiaa. Tarkastelen myös rakennuksista muodostuvan kokoelman museo- tai kulttuuriperintöarvon muotoutumista. Kiinnostavia ovat ne viestit, merkityssuhteet, arvot ja arvoarvostelmat, joita rakennusperintö kantaa tai siihen liitetään. Museologian näkökulmasta kiintoisaa on se, miten viestintä, merkityksellistäminen ja arvottaminen prosessoituvat. Kaupunki suurena museona on laadullinen tapaustutkimus, jota lähestyn museologiasta käsin. Asemoin tutkielmani museo-, kaupunki- ja kulttuuriympäristöntutkimuksen traditioihin. Käytän tutkimusaineistona kanta-Seinäjoen alueella tehtyjä inventointeja ja niistä tehtyjä raportteja 1990- ja 2010-luvuilta. Vertailen inventointitietoja ja historiakertomusta. Käytän vertailuaineistona Seinäjoesta julkaistuja, vakiintuneita historioita. Aineiston intensiivinen tarkastelu vaatii lähilukua. Inventointien ja historiakertomuksen vertailu osoitti, että suuri museo ajallisesti, sosiaalisesti, teemallisesti ja rakennushistoriallisesti kattavana kokonaisuutena toteutuu Seinäjoella vain osittain. Inventointien kautta kerrottu historia on viittauksenomaista, eivätkä inventoinnit paljasta rakennuksiin liittyviä merkityssuhteita tai arvoja ja asenteita. Inventoitu rakennuskanta muodostaa kuitenkin melko kattavan kokoelman eriaikaisia, eri teemoihin liittyviä ja eri alueille sijoittuvia kohteita, joiden kautta avautuu kuva Seinäjoen rakennetusta ympäristöstä. Rakennusperintöön liittyvässä kulttuurisessa arvossa on kyse erilaisista lähtökohdista, tavoitteista, valinnoista, neuvotteluista ja sopimuksista. Kyse on siitä, mitä pidetään kulttuuriympäristönä ja miten sitä arvotetaan. Inventoidun rakennuskannan museo- tai kulttuuriperintöarvo liittyy sen mahdollisuuteen kantaa ja välittää monia merkityksiä. Sitä täytyy tarkastella useista näkökulmista ja eri konteksteissa koko arvopaletin selvittämiseksi. fi\ndc.subject.other suuri museo\ndc.subject.other inventoitu rakennuskanta\ndc.title Kaupunki suurena museona : Seinäjoen inventoitu rakennuskanta historian representaationa


Taajamafarmari: Maailman helpoin kanataulu pääsiäiseksi\nLähettänyt Maija/Taajamafarmari klo 12.35\nOuti Krimou/Outi's life 25. maaliskuuta 2016 klo 1.58\nIhan hyvältähän tuo asetelma näyttää.\nOikein ihanaa ja rentouttavaa pääsiäisen aikaa!\nMaija/Taajamafarmari 26. maaliskuuta 2016 klo 4.18\nKiitos, samoin sinneppäin. Jotenkin livenä se on vähän parempi kuin kuvissa. Tuollaisen litteän asetelman kuvaaminen on aika haastavaa.\nmarketta 25. maaliskuuta 2016 klo 4.06\nOn kyllä ihanat kanataulu!\nMinä panostan kanssa pääsiäiskukkiin oikein urakalla pyhien jälkeen! Heh heh!\nMukavaa ja rentoa pääsiäisenaikaa teidän sakille!\nMaija/Taajamafarmari 26. maaliskuuta 2016 klo 4.21\nOikeastaan en tiedä miksi sipulikukkien sesongin pitäisi päättyä pääsiäiseen, ainakaan nyt kun pääsiäinen on näin aikaisin.\nMulla on kavereita töissä kaupassa, pitääkin muistaa sanoa että jos alkavat hävittää ylikasvaneita narsisseja niin muistavat ketä niitä voi ottaa.\nYllättävän hyvin tété-narsissit kukkivat pihalle istutettuna.\nKiitos paljon! Tuntuu että nauruterapiaa Ottopojan toimesta on ainakin nautittu. :)\nTillariina K. 25. maaliskuuta 2016 klo 9.49\nMinulla on töissä parikin kanataulua! En tiedä, jotenkin ne vaan sopivat sinne!! Hyvää Pääsiäistä!\nMaija/Taajamafarmari 26. maaliskuuta 2016 klo 4.23\nKanat sopivat kaikkialle. :) Itseasiassa pitääkin viedä töihin kanataulu, mulla on työhuoneessa kaikennäköisiä tauluja mutta kanat puuttuu!\nKiitos samoin siihen suuntaan.


Tänään on 19.11.2018 14:09\nViestin otsikko: JEESUS JA EFESON SEURAKUNTA\nLähetetty: 11.10.2014 08:06\nApostoli Johannes tallensi hämmästyttävän ilmestyksensä Ilmestyskirjan kolmeen ensimmäiseen lukuun. Hän näkee Jeesuksen liikkuvan Aasian seitsemän seurakunnan keskellä. Hänen silmänsä ovat kuin tulen liekit, ja hänellä on yllään ylimmäispapillinen vaatetus. On selvää, että hän on tullut tuomitsemaan seurakuntia vanhurskaudessaan.\nPietari kirjoittaa: ”Sillä aika on tuomion alkaa Jumalan huoneesta” (1Pe 4:17). Nyt Jeesus ilmestyy seitsemän seurakunnan keskelle. Hän alkaa tuomita niitä näkemiensä hyvien ja pahojen tekojen tähden. Ne on lueteltu Ilmestyskirjan toisessa ja kolmannessa luvussa, joissakin Raamatuissa punaisella kirjoitettuina, Sillä korostetaan, että sanat tulivat suoraan Jeesuksen huulilta.\nNämä seitsemän seurakuntaa olivat todellisia seurakuntia, jotka sijaitsivat Efesossa, Smyrnassa, Laodikeassa ja niin edespäin. Silti Johannes kuulee Jumalan äänen puhuvan, ei vain näille seurakunnille, vaan yleisesti seurakunnalle, jokaiselle uskovalle, joka odottaa Jeesuksen palaavan pian.\nJeesus alkaa tuomiolistansa monilla hyvillä asioilla seurakunnissa. Hän kiittää jokaista seurakuntaa siitä, mikä on hänelle mieleen. Hän kuitenkin näkee asioita, jotka murehduttavat häntä syvästi ja antaa jokaiselle seurakunnalle varoituksen.\nEnsimmäinen sanoma on Efeson seurakunnan uskoville. Se perustui Paavalin jumaliselle opetukselle. Jeesuksen tuomio Efesolle on: ”Sinä olet hyljännyt ensimmäisen rakkautesi”(Ilm. 2:4).\nKun Jeesus käyttää sanoja ensimmäinen rakkaus, hän ei puhu keskenkasvuisesta rakkaudesta, jota koemme juuri pelastuttuamme. Paremminkin hän puhuu erityisestä rakkaudesta: ”Ensin olin tärkein sinun sydämessäsi, mutta nyt olet menettänyt rakkautesi erityislaatuisuuden minua kohtaan.. Olet antanut muiden asioiden tulla minun sijaani.”\nMerkitsevää on, että Jeesus mainitsee näillä seitsemällä seurakunnalla olevia syntejä: haureus, kateus, penseys, väärä opetus, Isebelin valta, kuollut jumalanpalvelus, hengellinen sokeus. Hänen mainitsemistaan synneistä ensimmäinen murehduttaa häntä erityisesti: rakkaussuhteen kylmeneminen häneen. Meidän Jumalamme on mustasukkainen rakastaja. Hän ei tahdo minkään tulevan ennen meidän rakkauttamme häneen.\nViestin otsikko: TAKAISIN ENSIMMÄISEEN RAKKAUTEESI\nViestin otsikko: OLLA “KRISTUKSESSA”\nLähetetty: 13.10.2014 06:40\nViestin otsikko: RIEMUKKAAN ÄÄNEN TUNNISTAMINEN\nLähetetty: 14.10.2014 08:15\nViestin otsikko: KRISTUS ASTUI TAIVAISIIN RUKOILLAKSEEN MEIDÄN PUOLESTAMME\nLähetetty: 15.10.2014 07:21\nViestin otsikko: RAUTAINEN VALTIKKA\nLähetetty: 16.10.2014 06:51\nViestin otsikko: JEESUS ON MEIDÄN RIEMUVUOTEMME!\nLähetetty: 17.10.2014 08:58\nViestin otsikko: VAPAUDEN ILOINEN SOINTI\nLähetetty: 18.10.2014 07:40\nKun riemuvuosi tuli, kaikki velat pyyhittiin pois. Kaikki vuokramaat palautettiin niiden alkuperäiselle omistajalle, mikä tarkoitti sitä, että maanviljelijä sai maansa ja perheensä takaisin. Lue 3 Moos.25.\nVoit kuvitella sen ilon ja riemun, joka raikui Israelissa ja Juudassa, kun torvet soivat. Seitsemännen kuun kymmenentenä päivänä, sillä hetkellä kun ylimmäinen pappi juuri suoritti sovitusuhria, kaikki palvelijat, jotka oli myyty orjiksi, päästettiin vapaiksi. Jokainen omaisuutensa menettänyt sai sen takaisin. Perheet pääsivät jälleen yhteen. Kodit eheytyivät. Oli vapauden ja päästön aika.\nKuvittelen varattomien maaviljelijöiden seisovan entisten palstojensa rajalla odottamassa hetkeä, jolloin torvet soivat. He olivat laskeneet kymmenen vuotta, sitten viisi, sitten yksi vuosi ja nyt he laskivat enää minuutteja kuullakseen torvien soiton iloisen äänen. He varmaan ajattelivat: ”Saan takaisin kaiken menettämäni. Se on taas minun, koska tämä on Riemuvuosi!”\nRiemuvuoden aikana ei saanut kylvää eikä leikata satoa. Sen sijaan aika piti käyttää iloitsemiseen. Se oli koko vuoden kestävää joulujuhlaa, Jumalan ylistämistä hänen hyvyydestään, huolenpidostaan ja vapaudesta.\nYmmärrä oikein: Riemuvuoden julistus vapaudesta ei ollut jokin sumuinen ajatus, joka perustui uskoon. Se oli maan laki. Velallisen ei tarvinnut tehdä muuta kuin seistä lain asetuksen päällä. Leeviläiset toimivat laintoimittajina, nimismiehinä ja kaikille taattiin oikeus.\nJoskus isäntä saattoi sanoa palvelijalleen: ” Sinä et saa lähteä, olet silti palvelijani! Takaisin työhösi!” Se palvelija saattoi nauraa isäntäänsä kasvoille ja sanoa: ”Me molemmat tiedämme, mitä torven soitto merkitsee. Se on minun vapauteni ihana ääni. Sinulla ei ole mitään laillista oikeutta minuun enää. Olen vapaa”.\nKuinka ihmiset odottivat ja ikävöivät sitä iloista ääntä. Se merkitsi vapautta sanoa: ”Kukaan ei voi enää syyttää minua menneistä. Minut on vapautettu, eikä kukaan voi riistää minulta perintöäni.” Vapautetun henkilön piti kuitenkin toimia vapautensa tai omaisuutensa lunastamiseksi. Hän sai tanssia ja huutaa synagogassa, mitä halusi: ”Olen vapaa! Kaikki on annettu takaisin!” Kuitenkaan hän ei voinut riemuita omaisuudestaan, ennen kuin hän meni ottamaan sen omakseen. Näetkö tämän merkityksen? Useimmat uskovat eivät ole ottaneet omakseen sitä Riemuvuotta, jonka Kristus on antanut heille. Monet ajattelevat, että ”iloinen ääni” on tänä päivänä vain käsien taputusta tai tanssia ylistyksen aikana. Se on kuitenkin paljon enemmän. Jumala kutsuu meitä käyttämään vapauttamme, rauhaamme ja kirkkautta, jotka hän antanut meitä varten syntien anteeksi antamisessa. Meidän pitää mennä ottamaan se omaksemme.\nViestin otsikko: KUN JUMALA SANOO: “LUOTA MINUUN”, HÄN TARKOITTAA SITÄ\nLähetetty: 19.10.2014 08:36\nViestin otsikko: PELASTUMINEN SODOMASTA\nLähetetty: 20.10.2014 06:52\nUseimmat meistä ajattelevat, että Sodoma oli nykyaikaisen pahan kaupungin kaltainen, sellainen kuin San Francisco, New York tai New Orleans. Totuus on kuitenkin, ettei meidän tarvitse kuin katsoa omaan sydämeemme ja löydämme Sodoman. Meillä on kaikilla syntymästämme saakka sodomalainen mieli, sydän, joka on ylen paha, täynnä ilkeitä asioita. ”Ei, vaan te hankitsette sydämessänne vääryyttä, teidän kätenne käyttävät maassa väkivallan vaakaa”(Ps.58:2).\nLuulenpa, että seuraava Raamatunkohta ilmaisee, kuinka Jumala pelastaa meidät Sodomasta:\n”Koska hänen jumalallinen voimansa on lahjoittanut meille kaiken, mikä elämään ja jumalisuuteen tarvitaan, hänen tuntemisensa kautta, joka on kutsunut meidät kirkkaudellaan ja täydellisyydellään, joiden kautta hän on lahjoittanut meille kalliit ja mitä suurimmat lupaukset, että te niiden kautta tulisitte jumalallisesta luonnosta osallisiksi ja pelastuisitte siitä turmeluksesta, joka maailmassa himojen tähden vallitsee”(2 Piet.1:3-4).\nJumala tulee luoksemme, kun olemme epäileviä ja sidottuja, ja tuo meille täyden ja kokonaisen pelastuksen voimallisilla lupauksillaan. Hän sanoo: ”Minä lupaan pelastaa ja varjella sinut kaikesta pahasta. Minä annan sinulle sydämen, joka tottelee minua. Sinun tulee antaa lupauksieni juurtua sinuun.”\nMikä ihmeellinen, vapauttava totuus! Meidät johdatetaan pois synneistämme, kun tartumme Jumalan lupauksiin. Mieti sitä hetki. Pietari sanoo uskoville, joille hän lähetti tämän kirjeensä, että ”pelastuisitte siitä turmeluksesta, joka maailmassa himojen tähden vallitsee”(2 Piet.1:4). Kuinka nämä uskovat pelastuivat turmeluksesta? Heille annettiin taivaallinen voima elämään ja jumalisuuteen, kun he uskoivat Jumalan lupauksiin.\nRakas lukija, sinun Isäsi haluaa sinun tulevan tuntemaan ilon täyteyden Kristuksessa. Se ilo murtautuu esiin, kun olet päässyt synnin vallasta. Niin, Pyhä Henki menee sinun himojesi kohtuun ja poistaa kaiken, mikä ei ole Kristuksen kaltaista. Rukoile nyt Herraa:\n”Oi, Isä, tunnustan, että minä olen tehnyt syntiä. Kompromissieni löyhkä ulottuu taivaisiin ja tiedän, että sen pitäisi poistua heti. Herra, minä otan vastaan sinun rakastavan, taivaallisen uhkavaatimuksesi ja panen kaiken sinun jalkojesi juureen. Polta kaikki, mikä minussa on pahaa, ja anna lupauksiesi juurtua sydämeeni. Johda minut sinun pyhyytesi vuorelle.”


** Valokuvauksia / My Photos: syyskuuta 2013\nLisää kuvia retkiltä ja reissuilta Suomen kauniissa luonnossa.\nAluksi iso ja lämmin kiitoshalaus edelliseen postaukseen kommentoineille ja myös kaikille sivuilla vierailleille.\nKuva kavalgaadi alkaa Kauhava-Pohjankankaan sekä Lauhavuoren maisemakuvilla.\nSitten muutama kuva sumuaamusta Raatikassa, Niemisvedellä. Tämän järven rannalla on äitini syntymäkoti.\nJa ykskaks sumu häipyi ja aurinko helotti täydeltä terältä.\nLopuksi muutama kuva Kuusamon reissulta. Oma postaus ko reissulta tulee ehkä tuonne Reppuunkasattua -sivun puolelle.\nLähettänyt Kaarnikka klo 21.23 5 kommenttia:\nTunnisteet: Juumajärvi, Kauhaneva-Pohjankangas, kuusamo, Myllykoski, Raatikka, sumua\nRetkiä ja hetkiä elokuulta\nEnsiksi lämmin kiitos edelliseen postaukseen kommentoineille ja lukijoille.\nSitten kuvia muutamilta elokuun aikana tehdyiltä retkiltä.\nEnsimmäiset neljä on Liesjärvi Hirvijärvi alueelta\nretkeilimme ja kuvailimme sateisena päivänä Valokki sisaren kanssa siellä.\nSeuraavaksi muutama kuva rannikolta Vesterö, Österå suunnalta jossa retkeilimme tuulisessa säässä, ja ukkos-sateen uhka kintereillämme.\nSeuraavaan postaukseen laitan kuvia Kauhaneva- pohjankankaan suunnalta ja Lauhavuoresta.\nLähettänyt Kaarnikka klo 22.46 6 kommenttia:\nTunnisteet: Liesjärvi, Vesterö, Österö\nLisää kuvia retkiltä ja reissuilta Suomen kauniis...


V2.fi | Kidding - juttu 6: varmasti arvuuttelu loppui ja Jim Carrey on Jokeri?\nKidding - juttu 6: varmasti arvuuttelu loppui ja Jim Carrey on Jokeri?\n10.02.2020 klo 23.00 | Luettu: 1021 kertaa | Teksti: Jari Tapani Peltonen\nKausi 2: Jaksot 1-2\nThe Cleanest Liver in Columbus, Ohio ja Up, Down and Everything in Between\nEi olisi fiksua arvostella muutakaan valvottuani Oscar-yön, mutta päässäni pimpahteli, kun koetin muistaa, mitä Kidding on säätävinään. Jim Carreyn näyttelemä lastenohjelman setä sekoaa. Syksyllä luulin saaneeni vainun siitä, kuinka psykoosi on jo pahempi kuin sarja avoimesti myöntää, mutta se nimenomainen olettama oli väärä, vaikka "herra Pickles" kauden lopuksi ajoi ex-vaimon poikaystävän yli. Nyt kiltistä koomikosta tuli Jokeri? Kun väitin, että Joaquin Phoenixin Oscar-Jokeria olisi helpompi arvostaa, jos kyseessä ei olisi virallinen Jokeri, viittasin juuri tällaiseen, jossa suunnan avoimuus on (enimmäkseen) jännää.\nAlku on mustassa koomisuudessaan kylmien väreiden väärti, kun poikaystävää kärrätään paniikissa sairaalaan. Perussetillä jatketaan, kun Pickles hyötyy kilpailijan koomasta. Omasta mielestään hän yrittää kertoa totuuden, eli sievistelyn korruptoima sielu kokee olevansa parempi kuin hän on. Pian totuus ulostuu. Viime kaudella Picklesin siskon käytös herätti epäilemään, että Pickles vain kuvittelee siskon käyttäytyvän oudosti, mutta on selvää, ettei sisko oikeasti piittaa murhayrityksestä ja vaisuiksi jäävät muidenkin reaktiot, mikä toki on tarkoituksellista.\nSivuhahmojen epämääräisyys on sarjan heikkous, mutta tänään huomio pysyy mukavasti Picklesissä. Kun hän vastentahtoisesti lahjoittaa päihteettömän maksansa viipaleen uhrilleen, hän leikkauksen aikana päätyy fantasiamaailmaansa ja sarja on jälleen elementissään. Picklesin vuorovaikuttaessa kiroilevien pehmolelujensa ja uhrinsa kanssa musikaalimaisesti, hän tekee oivalluksia elämästään ja on helppo nähdä hänet hänen omilla silmillään. Turhaudun taas ensi viikolla suunnanvaihdoksiin, mutta huippuhetket ansaitsevat ablodit aina joskus.\n< Juttu 5 --- Juttu 7 >\n< Harley Quinnin taika...\tCradle Of Filthin mi... >\nGolden Globes -ehdokkuudet: mm. Jim Carrey ja Michael Douglas kisaavat tv-sarjapysteistä\nKidding - juttu 9: parempi harha hullussa, kuin muropaketin lelu p*******\nWestworld jatkuu maaliskuussa: julkistusvideo ennustaa lähitulevaisuuden