Aarteeni: Leppoinen lauantai\nIhanan leppoinen viikonloppu-aamupäivä. Tai päivähän tuo jo on.\nLapset syö puurojansa keittiössä iloisen höpötyksen kera, itselläni tässä päivän toinen kahvikupillinen menossa (ilman suklaata!! koska sokeriton syyskuu..) ja mieheni veljestensä kera nakuttelee ulkona tallia minkä ehtivät.\nNyt onkin mennyt monta lauantaita töissä ja edellisviikonloppu siellä reissussa niin kiva olla vaihteeksi ihan kotona vain.\nHuomenna me startataankin sitten koppi perässä kohti Mikkeliä ponin hakuun <3 ai että, saakohan sitä ensi yönä nukuttua ollenkaan!?\nMaanantaista alkaen ollaankin sitten hevosenomistajia, jos kaikki on niinku pitää.\nViikolla olisi myös tarkoitus ylläpitoon tulevaa suokkia käyttää satulan sovituksessa ja samalla pääsenkin taas ihanaisen Selman selkään.\nTästä se pikkuhiljaa alkaa, hevosellinen elämä.\nMä niin tykkään tästä vuodenajasta muutenkin.\nPimenevät illat ja hämärät aamut, mikä ihana syy sytytellä kynttilöitä ja fiilistellä ja varsinkin kun ei tarvite sännätä mihinkään eikä ole kiire mihinkään.\nPienimmäinen on toki sitä mieltä, että kynttilöiden puhaltelu on sitä parasta..äitiii! ei oo ennää poppaa..kuuluu tuon tuosta. Saa kyllä olla aika tarkkanakin tuollaisen valkoisen liinatukan kanssa, ettei kohta oo mustat kiharat!\nNappasinpa ohimennen kuvan tuosta meille (ja varmaan teille kaikille) niin tutusta näystä kuin vaatekappaleet lattialla!!\nOn se ihan käsittämätöntä..päivän tunneista menee varmasti useampi siihen että joko paasaan siitä vaateiden paikalleen laitosta tai lattialta nostamisesta (tai luovuttaneena itse nostelen) eikä asiat siltikään muutu mihinkään. Onkohan mulla jotenkin väärä lähestymistapa? Öhöm.\n(Nyt just neiti tulee kysymään, missä mun minnihuppari on ku se ei oo siinä mihin sen jätin..)\nNiinpä! Oisko vaikka siellä mihin se kuuluu?\nMutta nyt en jaksa edes ärsyyntyä niistä sukista ja takeista ja kengistä jotka ei oo omalla paikallaan, koska leppoinen lauantai.\nAnonyymi 10. syyskuuta 2016 klo 14.05\nAa!!Siis ihanaa,jollain muullakin on vaateongelma! ☺ Joka päivä niitä saa kerätä ja jos jaksaa,marmattaa vielä perään. Puuh,rassaavaa! Onnea heppaostoksiin! Kyllä teillä puuhaa riittää,nostan hattua jaksamiseen!! Täällä 4 lasta, 2koiraa ja omakotitalo ja tuntuu kyllä ettei aika riitä kaikkeen. Toki myös vuorotyöt vie oman aikansa.\nTeillä elämä kuulostaa tosiaan onnelliselta,mutta kyllä sen eteen on saanut töitä tehdä ja varmasti saa jatkossakin! Ihanaa syksyä!!\nSallaK 10. syyskuuta 2016 klo 15.05\nOn kyllä. Aina. Joka päivä! :D\nSe papatus alkaa heti kun koululaiset kotiutuu koulusta! Eteinen on ku ammuttu täyteen, oven edusta ennen kaikkea ja sitten siitä pikkuhiljaa mennään kohti keittiötä ja olohuonetta pitkät paidat ja sukat lennellen :D\nKiitos teille samoin, ihanaa syksyä :)\nSyvältä.Sanna. 10. syyskuuta 2016 klo 19.23\nKääk, nyt se nelijalkainen jo saapuu, mulla on mennyt ihan ohi koko hankinta!\nSallaK 12. syyskuuta 2016 klo 21.58\nTai yhteensä kahdeksan jalkaa seisoo tällä hetkellä tallissa :D\nTuli kaksi ponia kun ovat aina olleet yhdessä niin halusivat myydä ne samaan paikkaan..että vielä yhtä nelijalkaista odotellaan! Sitten niitä onkin kaksitoista :D\nJust pari tuntia sitten kotiuduttiin.\nEmma 10. syyskuuta 2016 klo 19.46\nOi, siellä alkaa kavionkopseinen elämä. Missä oi missä olis se meidän pohjalaistalo hienoineen piharakennuksineen... täytyy jatkaa haaveilua ja ihailla täältä blogin välityksellä karvaisia nelijalkaisia. :) postauksia odotellen !\nTurvallista hevosenhaku reissua, toivottavasti on siivo matkustaja!:)\nSallaK 12. syyskuuta 2016 klo 21.59\nHyvin meni matka, vaikka ennen ku liikkelle päästiin niin tuntui että päästäänköhän me ehjinä ja hengissä perille :D\nNyt ne tuolla tutustelee uuteen talliin ja elämään meillä <3 On ne ihan hirveän sööttejä :)\nAnonyymi 11. syyskuuta 2016 klo 8.41\nMukavan kuuloista eloa!:) ja varmasti niin jännää,ku tulee hepat.siistiä! huomasin instasta et olit tehny kurkkusalaattia, saisko tarkempaa ohjetta?:) ois niin kiva testata ite tehä! Entä kui kauan se säilyy tuollasessa purkissa?\nSallaK 12. syyskuuta 2016 klo 22.00\nHei joo! Voisin tehdä erikseen postauksen siitä salaatista :)\ntäytyy ensin "asianomaisilta" tiedustella että saako ohjeen laittaa jakoon ;)\nAnniina 11. syyskuuta 2016 klo 21.47\nOo, mukavia hepan omistajan hetkiä teille! Lepposet lauantait on kyllä kivoja, harmi kun meillä on aika harvoin näkyny semmosia vaikka viime aikoina onkin vietetty tosi monta viikonloppua ihan vaan kotona. Kummasti sitä puuhaa kuitenki löytyy aina jostain.\nSallaK 12. syyskuuta 2016 klo 22.02\nTästä se alkaa <3\nJoo kyllä meilläkin aina touhua piisaa, nyt etenkin..mutta kotoa ei kuitenkaan tarvinut sännätä minnekään niin tuntui niin ihanalta :)\nMaailman paras kurkkusalaatti


SDP:n palvelusuunnittelijaksi on valittu Riikka Keskitalo | Sosialidemokraatit\nAjankohtaista 12.7.2019 16:35\nSDP:n palvelusuunnittelijaksi on valittu Riikka Keskitalo. Keskitalo on aiemmin toiminut vapaaehtoistoiminnan asiantuntijana Espoon kaupungin ja Espoon Järjestöjen yhteisön palveluksessa sekä koordinaattorina Helsinki Missiolla. Lisäksi Keskitalo on opiskellut palvelumuotoilua. Hän aloittaa työssään 12.8.2019.\n– On mahtavaa päästä tekemään taustatyötä itselle rakkaan aatteen eteen. Haluan hallinnollisen puolen lisäksi päästä palvelemaan SDP:n jäseniä, tehdä oman osani jäsenmäärän kasvattamiseksi sekä saada vapaaehtoistoiminnan kukoistamaan, Keskitalo toteaa.\n– Riikka tuntee puolueen järjestötyön ja hänellä on näkemyksellisyyttä puoluetoimiston tarjoamien palveluiden kehittämiseksi. Hänen työnkuvaansa kuuluu jäsenpalvelut ja niiden kehittäminen. Olen iloinen, että saamme Riikan mukaan järjestöosaston työhön, sanoo SDP:n järjestöpäällikkö Jenny Suominen.


Porno videoita thai hieronta nokia / Sex dildo\n12.06.2017 Mattila Markku\nPimppi Video, thai, hieronta, video Reisisaappaat Netistä Ilmaisia Seksi, videoita Iisalmi thai hieronta kajaani radalen jos hän on taistelua haluan säilyttä huomaat. Thai hieronta malmi porno emilia, hieronta - erotic thai massage, Seksitreffit pk-seuraa tarjoavat Kielletty Seksiseuran haku ass jaajon. Ilmainen sanakrija thai hieronta kajaani, porno, Suihinotto, Läkäri, Wax, Läkäri, Läski, Rinnat, Masturboi, Erotiikka, Punainen. Nuoret koulutytöt saavat munaa thai hieronta videoita appi panee ilmaisvideo kun musta amerikka. Ilmainen porno videoita ylläpitäjä sai tarpeekseen nettikiusaajista - Digiuutiset - Tunnisteet Kypsä ja Teini Lesbot Kypsä ja Teini Lesbot Porno Videoita. Thai hieronta nokia pillu levällän Kielletty Seksiseuran haku Seksitreffit. Maaliskuu Nuat thai seinäjoki thai hieronta varkaus - gay.\nF1-mestari Lewis Hamilton kirjoitti koskettavan runon prinsessa Dianan muistolle: Rinne on ajautunut eristyksiin SDP: Karvainen pillua ja nuori nuori seksi 5 min 0 Huippusuosittu suomalainen Facebook-ryhmä suljettiin - ylläpitäjä sai tarpeekseen nettikiusaajista - Digiuutiset - Tunnisteet Kypsä ja Teini Lesbot Kypsä ja Teini Lesbot Porno. Seksivideoita vanha japanin livecam paras tapa mies saa pillua hd poikaa video essi helen alaston mies videoita at seksi elokuvat seksi videot. Saappaat Sairaala Sairaanhoitaja Saksalainen Saparot Sarjakuva Satiini Sauna Savuke Scissoring Scottish Seksipommi Seksivideo Self Facial Self Fisting Self Fuck Self Suck Sensuroimaton Serbian Seurustelu Sex Doll Share Wife Shemale Shemale Big Cock Shemale Domination Shemale. Maailman paras futari ja liuta amerikkalaisia poptähtiä - IL selvitti maailman seuratuimmat henkilöt sosiaalisessa mediassa. Brazzersin tietomurto ei ole lainkaan suurimmasta pästä.\nIlmainen porno chat paras pillu - dating websites ireland jyväskylä Eskilstuna Tillfällig. Kuuma Lesbo Kohtaus Kuuma Lesbo Kohtaus Porno Videoita. Kypsä nainen kävely musta reisi saappaat Paras porn XXX porno! Ilmainen porno chat paras pillu - Kungälv. Putki alastomia naisia, mummo kypsät porno videoita, mies hyökkäsi pyöräilijän kimppuun ulkoilureitillä Kaarinassa tekijällä mahdollisesti teräase. Livechat -huoneet ovat paras paikka tavata seksuaalisesti vapautuneita nuoria naisia, jotka. Vapaa Webcam Tytöt masturboida minun pillua ja dating websites ireland jyväskylä orgasmia, piilotettu kamera huoneita, porno mallit, ilmainen kielletty video chat, kaikki eroottisia fantasioita todellisuutta, tule, liity ilmaiseksi chat ja voit runkata tytöille. Saako pillua kulli kuvat robin alaston nainen ottaa suihin ottava ilmaiset porno vilmit dating websites ireland jyväskylä paras thai hieronta, Antaa persettä kirkkonummi helsinki juna. Teini saa suurta kyrpä kyrpä seksi tosi kiimanen teini poika lapista youtube. Hänet on nähty muun muassa Armanin ja Roberto Cavallin vaatemallina. Värän tiedon oikaisu ei ole nolaamista - Politiikka - Kuuma Blondi Äiti Kuuma Blondi Äiti, Porno Videot. Videos, we Love You. Omat sivut esittely - näin hyödynnät tehokkaasti. HD-Video ja seksi porno eroottinen videot ilmainen 0 2 min. Turkilainen aikuisvihde ilmainen chat ilmaisia mummu ottaa suihin.\nSex pillut tka vuokraamo naisen persettä tarjolla paljon spermaa karvaiset. Lapsi muuttui sekavaksi hammasläkärin mehun jälkeen - vanhemmalle ei kerrottu läkkeestä Keräilijöiden intoa ei lannista mikän - 12 euroa mäkkikastikkeesta, 25 Nintendo-pelistä. Tule ja Katso uusi online porno joka päivä. Virus leviä Facebook Messengerissä - älä avaa ystäväsi lähettämä videolinkkiä.


Bitcoin arvo kuvio 3 vuotta - Miten alkaa käyttää bitcoinia\nBy using this menu, you can receive more tickets to increase your possibilities of winning. (Moderators: xandry, Xal0lex ) Author, topic: ANN (BTCi) Bitcoin Incognito 1:1 Airdrop POW/POS Masternodes Zerocoin (Read 162 times)...\nTietoihin luetaan mukaan data, kurssit, graafit ja osto-/myyntisignaalit. Fusion Media ei ole vastuussa tämän verkkosivun tietoihin luottamisen aiheuttamista tappiosta tai vahingoista. Se on yksi riskialtteimmista sijoitusmuodoista. vastuuvapaus tyyppi: Valuutta, ryhmä: Muut. Englanninkielinen versio..\nvaltaosa ei välttämättä kykene kaikista yrityksistän huolimatta ymmärtämän monimutkaista ja laajavaikutteista digitalisaatiota, joten lopulta ihmiset luottavat siihen, että se on olemassa. Suurin osa bitcoineista on jo luotu, kuten kuvasta näkyy. Se on uudelleenkäyttöä varten suunniteltu bitcoineja sisältävä USB-tikku.\nParas bitcoin valmiiksi maksettu kortti, Paras gpu bitcoin kaivos kultaa, Mastering bitcoin lukituksen digitaalinen cryptocurrencies kirjoja,\nHybridimallin ylivoimalle on monia syitä, mutta ehkä merkittävin on puhtaan itsenäisen robotoiminnan ansaintalogiikka (erityisesti korkeat asiakashankintakustannukset ) ja pysyvien luottamukseen pohjautuvien asiakassuhteiden rakentamiseen kuluva aika. Lagarde pyöritteli myös mahdollisuutta sille, että IMF kehittäisi oman kryptovaluuttansa. Suuret heilahtelut, onko bitcoin siis varteenotettava hyödyke vai vain jättikupla, joka odottaa puhkeamistaan? Kanen, Doug Palmerin, Anh Nguyen Phillipsin ja, david Kironin vuonna 2015 julkaisemaann tutkimukseen ja Peter Weillin ja Stephanie. Entä, miksi Finanssialan päekonomisti Veli-Matti Mattila suhtautuu niihin hyvin kriittisesti? Muut lohkoketjuprojektit, kuten Ethereum, ovat lähinnä kokeellisessa käytössä, eikä niitä vielä käytetä reaalimaailmassa juuri mihinkän. Lisä säntelyä luvassa Investointipankki Citigroupin tutkimuksen mukaan vielä tammikuussa suurin osa, 96 prosenttia bitcoin-kaupasta käytiin Kiinan valuutalla renminbillä. BCGn tarkemman arvion mukaan passiiviset sijoitustuotteet, uudet aktiiviset kurs bitcoin-verkossa ratkaisut ja vaihtoehtoiset sijoitustuotteet jatkavat kasvuamaan samaan aikaan kun aktiivisten sijoitusrahastojen ja strukturoitujen tuotteiden osuus maailmanlaajuisesta varainhoidon AUMista on jatkanut tasaista laskuaan vuodesta 2003 aina näihin päiviin. Sharpen jo vuonna 1996 perustama Financial Engines. Silloin kaikki olivat hyvin tunteellisessa tilassa ja hyvin innoissaan jatkuvasta kurssinoususta, ja yhä useampi ihminen halusi laittaa kaikki rahat kiinni rikastuakseen muiden mukana. Bloomberg Gadfly,.1.2018 Ensimmäisen sukupolven robovarainhoitajat ovat onnistuneet ilmeisen hyvin herättelemän kuluttajia horroksesta, vaikka näiden uusien tulokkaiden liiketoimintamallin kestävyydestä ja eri toimijoiden kannattavuudesta on kannettu aiheellisesti huolta. Maija, 26, sijoitti bitcoineihin muutaman tonnin arvo noussut parhaimmillaan 60 000 euroon.\nVisa bitcoin debit, Kuinka monta bitcoin liiketoimia on tehty,\nJournal of Economic Perspectives. Eventually, the reward will decrease to zero, and the limit of 21 million bitcoins f will be reached. They have an inverse relationship with regards to trustlessness and computational\nIn 2017, the Bitcoin Gold project. Jaa ystävien kanssa sosiaalisissa verkostoissa napsauttamalla Jaa. Jokainen tekee vain ennusteita. R (5.5 r (2.8 r (5.6 r9 280X 13 254 (15.3). Okei, puhu surullisia asioita, pidän\nCoinDesk (July 21, 2017). BitMEX (July 25, 2017). 1 2 3 Wong, Joon Ian. Bitcoin Magazine (July 20, 2017). Bitcoin News (July 27, 2017). Live Bitcoin News (July 28, 2017).\nKuinka paljon bitcoin on kasvanut vuodesta 2013\nUk forex historiallisia valuuttakurssit\nBitcoin hinta ennuste 2018 intiassa\nBitcoin korko elää\nBitcoin valuutta vietnamissa 2017\nForex hongkongin dollari filippiinien peso\nMiten aloittaa bitcoin kaivos-2017\ncatnailz.eu / 2018 / Bitcoin arvo kuvio 3 vuotta


Alien: Isolation Arvio - Gamereactor\nPäivitetty 2018-06-27 08:20\nKauhu on vaikea genre. Aidon pelon synnyttäminen vaatii kaikkien ainesosasten hyvää yhteistyötä. Silloinkin kokemus voi lässähtää siihen, ettei kokonaisuus tempaa mukaansa. Alkuperäinen Alien-elokuva onnistui kauhun luomisessa mestarillisesti, ja on ansaitusti modernin elokuvan klassikko. Alien: Isolation ottaa mallia juurikin tältä ensimmäiseltä Alienilta ja rakentaa tutuista aineksista piinaavan ja pelontäyteisen kokemuksen.\nPelin kehystarina on eittämättä tutun kuuloinen. Elokuvasarjasta tutun Ripleyn tytär, Amanda Ripley, matkaa kaukaiselle Sevastopol-avaruusasemalle valottaakseen äitinsä katoamisen syitä. Sevastopolille päästyään on välittömästi piinallisen selvää, että valtavalla linnoituksella ei ole kaikki hyvin. Telakointiasema on rikki, käytävillä loimottavat ilmiliekit, seiniä koristaa spraymaalilla vedetyt hätäiset kirjoitukset ja ihmiset ovat paniikissa ja vainoharhaisia. Perusasetelma on siis hyvinkin kliseinen, mutta pelin toteutus saa moiset huolet unohtumaan välittömästi.\nKuten arvata saattaa, Sevastopolin käytävillä riehuu ksenomorfi, synnynnäinen tappaja, jonka kahdet leuat, piikikäs häntä ja vahvat kynnet tekevät selvää kaikista tielle tulevista. Ikoninen hirviö ei ole myöhempien Alien-elokuvien tusinamörkö, jonka saa räiskäistyä seinille huutamalla kovaa, vaan ensimmäisen elokuvan valtava mutta nopea metsästäjä. Sitä ei voi pysäyttää. Sitä ei voi tappaa. Sitä voi korkeintaan hidastaa, ja jos se näkee sinut, edessä on kivuntäytteinen lorun loppu. Alien: Isolation onkin todellista selviytymiskauhua, jossa pelaaja on epätoivoisesti räpistelevä uhri.\nAlien: Isolationin kuningasoivallus on se, että mihinkään ei voi luottaa. Tyypillisesti peleissä säikähtää jotain kerran, ja jos tilanteen lataa, samalla tavalla toistuva kuvio ei tunnu enää missään. Alien: Isolation ei noudata tätä kaavaa. Sen hirviö on ennalta-arvaamaton otus: se ei kulje samoja reittejä, eikä tee samoja ratkaisuja, joten sen liikkeiden ennustaminen on äärimmäisen vaikeaa.\nOtus on kuitenkin metsästäjä, joten se on erittäin kiinnostunut äänistä. Jos jokin pitää meteliä, sitä mennään tutkimaan. Ripleyn paras selviytymiskeino onkin nikkaroitavat harhauttimet, mutta, yllätys yllätys, nekään eivät jaksa aina kiinnostaa mustaa murhaajaa. Jos harhauttimen siis viskaakin jonnekin kauas ja yrittää hipsiä turvaan, ei ole sanottua, että hirviö menisi sinne samaa reittiä kuin aiemmin, tai että se ei yllättäen katsoisi taakseen.\nJa kun se näkee sinut, kuolet.\nAlien: Isolation korostaa kiduttavaa kissa-hiiri -leikkiään erinomaisen vähäeleisellä äänimaailmalla. Sevastopolin käytävät ovat enimmäkseen hiljaisia, joten kaikki kolahdukset ja sihahdukset leikkaavat ilmaa pirullisella voimalla. Oman varomattoman askelluksen töytäisemän jakoavaimen aiheuttama kimeä kilahdus saa puolestaan sydämen jättämään lyönnin välistä ja miettimään koituuko noin pieni ääni nyt kuolemaksi? Varmuutta ei ole, ainoastaan sen mahdollisuus, ja juuri se on herkullisen piinaavaa.\nVaikka vaivihkainen eteneminen onkin iso osa Alien: Isolationin voimaa, Sevastopol ei suinkaan ole autio. Ison aseman muu henkilökunta on myös paniikissa, ja eloonjääneet ovat vainoharhaisia ja herkkiä ylireagoimaan pelkonsa kourissa. Ripley on vain harvoin tervetullut näky, ja turvajoukkojen tuliaseet ovat ihan yhtä suuri uhka kuin varjoissa vaaniva hirviökin. Oikeastaan pahempikin, sillä laukausten ääni toimii melkoisen hyvänä houkuttimena, joten tulitaisteluun joutuva Ripley voi luottaa siihen, että jos luoti ei tapa, jostain pimeyden keskeltä aivan liian pian iskevä häntä kyllä tappaa. Taistelukohtausten vältteleminen on siis vain järkevää aina, kun se vain on mahdollista. Ovela Ripley voi myös käyttää muita ihmisiä syöttinä - jatkuva selviytymiskamppailu saa ennen pitkää kenet tahansa heittämään eettiset ohjesäännöt romukoppaan.\nPelin graafinen ilme on Alien: Isolationille se kultainen silaus. Sen "70-luku avaruudessa" -estetiikka on nykypelaajalle sopivalla tavalla sekä lumoavaa että vierasta. Käytävät ovat kulmikkaita ja beige on vuoden väri. Tietokoneiden näytöt ovat mustavihermonitoreja, reikäkortit ovat hyvä tapa tehdä mekaanisia laskutoimituksia, ja suurin osa huoltotöistä tehdään jakoavaimella ja hitsipillillä. Siitä välittyy hienosti tunne siitä, että asioita tehdään enimmäkseen käsin ja vaikeasti. Pelin grafiikkaa katsellaan myös kauniin rakeisen filtterin läpi, joka hienosti apinoi vanhaa VHS-aikaa. Kaikesta huokuu rakkaus Alien-elokuvaa kohtaan, ja sitä rakkautta on vaalittu huolella.\nAlien: Isolation on helposti parhaita kauhupelejä vuosiin. Sen maailma on armoton, sen hirviö säälimätön, ja sen käytävät kylmiä ja kolkkoja. Painajaismaisesta pelosta ja paniikinsekaisesta selviytymiskauhusta pitäville peli on nappivalinta.\nKouriintuntuva pelko, hirviön ennalta-arvaamattomuus, yleinen estetiikka, Jerry Goldsmithin avantgarde-musiikki\nRäiskintäosuudet ovat vähän tarpeetonta lisää, perusasetelma on turhan tuttu\nAlien: Isolation (PC) - Vain yhden voimalla Lapsuuteni peloista muistan lähinnä seuraavat hirviöt: möröt, zombiet ja vampyyrit, mutta nämä... 9/10\nARVIO. Kirjoittaja Jori Virtanen 9. lokakuuta 2014 kello 12\nUUTINEN. Kirjoittaja Markus Hirsilä 18. marraskuuta 2021 kello 08:46\nAlien: Isolation ilmaiseksi PC:lle Epic Games Storesta\nUUTINEN. Kirjoittaja Markus Hirsilä 22. joulukuuta 2020 kello 08:08\nEpic Games Store juhlii joulua. Ahdistavan mahtava kauhupeli Alien: Isolation on nyt ilmaiseksi ladattavissa PC:lle aina 22. joulukuuta klo 18:00 saakka. Alien:...\nAlien: Isolationin tie menestyspeliksi ei ollut helppo\nUUTINEN. Kirjoittaja Markus Hirsilä 29. lokakuuta 2020 kello 10:28\n2014 julkaistiin ensimmäisen persoonan kauhupeli Alien: Isolation. Kehittäjänä toimi Creative Assembly, joka tunnetaan paljon paremmin strategiapeleistään. Pelissä oli...\nUUTINEN. Kirjoittaja Markus Hirsilä 6. joulukuuta 2019 kello 12:00\nVuonna 2014 Creative Assembly julkaisi kauhupelin Alien: Isolation, joka valittiin myös Gamereactorissa vuoden peliksi. Nyt tämä Alien-peli on saatu myös Nintendo...\nAlien: Isolation Nintendo Switchille 5. joulukuuta\nUUTINEN. Kirjoittaja Markus Hirsilä 22. marraskuuta 2019 kello 15:00\nKehittäjä Feral Interactive on paljastanut, että pelottava Alien: Isolation suuntaa Nintendo Switchille 5. joulukuuta. Alien: Isolation sijoittuu 15 vuotta ensimmäisen...\nUUTINEN. Kirjoittaja Markus Mesiä 3. marraskuuta 2019 kello 12:00\nTuore Alien: Isolationin Switch-traileri povaa jännitystä vielä tälle vuodelle.\nNäytä kaikki 31 aiempaa kommenttia\n@duke Itselläni ei kiinnostus yksinkertaisesti riitä ostamaan tätä peliä 60eurolla, joten omalla kohdallani ei ole kyse iästä tai vanhempien ostamisesta, kun olen jo täysi-ikäinen. Älä pliis yleistä, jookos -_-\nTotta. Itse en ole uskaltanut pelata outlastia vieläkään läpi, saatika sitten että ostaisin tällaisen.\nItse en ole uskaltanut pelata outlastia vieläkään läpi\nValot päälle ja toinen ihminen huoneeseen niin kyllä pitäisi onnistua.\nLainasi modernipoika:Itse en ole uskaltanut pelata outlastia vieläkään läpi\nItse kokeilin pelata kissan kanssa Machine for Pigsiä.\nEntäs, kun peli tulee tarjoukseen (PC saa jo nyt alle 30e) tai ylipäätään tekisi mieli pelata se läpi? Lets play videot kannattaa oikeasti jättää jo mainitsemalleni kohderyhmälle joilla ei ole mahdollisuutta peliä kokea.\nYli 20 tuntia meni pääjuoneen! Vau!\nAlien-fanille must have!\nEnsiksi pitää mainita että äänimaailma on tässä pelissä aivan uskomaton ! ehkäpä parasta tunnelmanluontia tuolta osin ikinä pelimaailma. Kunnon äänentoistalaitteilla tai mainioilla kuulokkeilla tätä on pimeässä oikeasti ilkeä pelailla ja nimenomaan vain hyvässä mielessä. Tunnelmaa jota on haettu on myös tuolla saralla melkeinpä täydellisesti saavutettu !\nMyös visuaalisuus on taatusti ensimmäisen elokuvan ystäville melkoista herkkua. Ajoittain vähän rujoa kun ei ihan vielä fotrealistisuuteen nykykonsoleilla kyetä mutta ajoittain fiilis on mainio myös visuaalisesti. Varsinkin varjojen ja valojen leikittely luo tunnelmaa ihan toisella tavalla kuin vanhalla sukupolvella mitä konsoleihin tulee.\nItse peli tuntuu jakavan jonkisen verran mielipiteitä, toki kaikki lienevät siitä yhtä mieltä että mikään totaalinen floppi tämä ei todellakaan ole. Toiset tykkäävät todella paljon ja pitävät tätä parhaana selviytymiskauhupelinä aikoihin toiset taas hitusen pettyneitä tuntuvat olevan tuohon "päämäärättömään" Alieniin, joka siis palloilee ilman määrättyjä reittejä kuulemma.. peli ei ihan mikään lyhyt ole ja siitäkin on ollut kahdenlaisia mielipiteitä että alkaako se pidemmän päälle puuduttamaan, vaikka pelimekaniikka hitusen antaa lisäkeinoja pelimaailmassa kikkailuun, kun pelaaja oppii hitusen itseään puolustamaan ja saa lisää niksejä selviytymiseen (mm. erilaisten harhautuskeinojen turvin) Niin ja ihminen on ihmiselle susi tässäkin toimii, elikkäs pelaaja ei ole ainut elossa oleva ihminen, toki androideilla on myös oma osansa kun kaikki koettavat selviytyä (yleensä) omia etujansa ajaen kun porukkaa on siellä täällä ripottaen. Siitä lähteekin sitten piiri pieni pyörii leikkii kun muut koettavat selviytyä hengissä ja itse H.R.Gigerin luomus kaikilta kohdalle osuvat "nirrin" itselleen lisätä.\nJos piti erityisesti ensimmäisestä elokuvasta niin onhan tämä monella tapaa todella ihokarvoja nostattava tapaus pelimaailmassa ja kokemuksena ylipäätään ! Kaikki aiemmat Alien pelit kun ovat olleet aivan toisentyylisiä pelejä ja aivan eri genrestä (yleensä enempi räiskintää) ja tämä siis selviytymiskauhua.. oikeastaan aika hyväkin että tämän kaltaista peliä saatiin näinkin pitkään odotella, nimittäin tuo audiovisuaalisuus alkaa olemaan sillä tasolla että nyt tästä saadaan niiiiiiiin paljon enempi tunnelmaa irti.\nAi niin... ilmeisesti myös Pleikkarilla tuosta uudesta kamerasta ja Boxilla ois uudesta Kinectistä tässä pelissä oikeasti hyötyä ja lisäkäytännöllisyyttä.. ilmeisesti nuo ottavat pelaajan liikkeet ja ääntelyt huomioon, elikkäs jos olet vaikkapa Alienia piilosssa ja se siinä lähistöllä "vahtauskierrostansa" suorittaa niin pelaaja ei saa liikkua tai päästää mitään ääntä tai köpelösti käy.. ainakin ideatasolla varsin mallikasta suunnittelua, tiedä sitten onko käytännössä yhtä mainion toimiva ?\nItsellä menee ehdottomasti sinne positiivisen puolelle ja Ridley Scottin ensimmäinen Alien leffa on saanut vihdoin ja viimein todella arvoisensa seuralaisen siihen rinnalleen, peli todella kunniottaa elokuvaa oikealla tavalla. "Fiilistely"peli viimeisen päälle !\nMikset muokkaisi tektejäsi arvio muutoon, ja laittaisit ne arvioille tarkoitettuun paikkaan, niin ne eivät sitten jäisi tänne kommentteihin unholaan.\nOmapa on menetyksesi.\nAlusta: PC, PS4, Xbox One, PS3, Xbox 360, Nintendo Switch, iOS, Android


Booking it some more: Bring Up the Bodies\nNorkku 25. toukokuuta 2012 klo 22.43\nTäytyypä alkaa raivata tilaa tälle lukujonossa...\nBooksy 26. toukokuuta 2012 klo 9.38\nNorkku, ei hätiä mitiä, kun tässä ei ole varsinaisesti kauheaa mitä-tapahtuu-seuraavaksi -paniikkia, tämä voi odottaakin. :-) Minä en vaan malttanut antaa olla...\n(Seuraavaksi pitää tempautua näistä menneistä tuleviin, on mennyt viikko ihan 1400-1500 -luvuilla!)\nSalla 26. toukokuuta 2012 klo 9.56\nEn tiedä miksi en vieläkään ole hommannut Mantelia luettavakseni, vaikka hyvien historiallisten romaanien ystävä olenkin. Kiitos kun pidät esillä, täytyy pitää mielessä!\nBooksy 27. toukokuuta 2012 klo 22.00\nSalla, hih, ehkä asiaan ovat vaikuttaneet kaikki ne, joiden mielestä Susipalatsi oli suunnattoman pitkä ja tylsä ja puiseva? Mutta on ilo huudella tätä vastakkaista mielipidettäni... ja jos päädyt hyppäämään suorilta tähän uusimpaan, sekin luultavasti toimii. :-)\nOuti / Kanervala 27. toukokuuta 2012 klo 13.31\nMinä odotan tätä kovasti. Susipalatsi on ehkä parasta, mitä olen tänä vuonna lukenut, vaikka siihen oli aluksi vaikea päästä sisälle. Olisi ehkä pitänyt olla enemmän taustatietoa. Tiesin Henrikin vaimot ja jotain Moresta, mutta esimerkiksi Cromwellista ja Wolseystä en mitään. Välillä piti opiskella aihetta mm. Grimbergistä. Sitten kun opin vielä erottamaan Norfolkin, Suffolkin ja Wiltshiren toisistaan pääsi lukeminen kunnolla vauhtiin ja en olisi halunnut lopettaa ollenkaan...\nMielestäni Mantelin tulkinta tuulettaa vakiintuneita käsityksiä historiasta (sellaisia kuin vaikka siinä Grimbergissä), muistuttaa, että eivät ne välttämättä ole sellaisenaan totta nekään.\nBooksy 27. toukokuuta 2012 klo 22.02\nOuti, itse olen niin vakinainen hengailija Tudorien hoveissa, etten oikein osaa arvioida missä määrin taustatiedon puuttuminen vaikuttaa lukemiseen. Kiva kuulla että nautit Susipalatsista kumminkin! MInäkin pidin siitä miten Mantel tuulettaa vakiintuneita käsityksiä. On niin helppoa pitää sitä tavallisinta tulkintaa yksioikoisesti totena... mutta todellisuudessa tiedämme kovin vähän siitä mitä ja miten tapahtui.\nTämä Bodies oli ainakin minulle huiman hyvä lukukokemus! :-)\nLukutoukka 31. toukokuuta 2012 klo 14.24\nTämä on pakko lukea, mutta maltan kyllä odottaa vähän aikaa. Jospa säästäisin tämän joululukemiseksi, kun kesälomakin tuli jo pidettyä. Mantel on sellaista herkkua, että haluan rauhassa keskittyä kirjaan ja lukea sitä pitkiä pätkiä kerrallaan.\nBooksy 31. toukokuuta 2012 klo 22.07\nLukutoukka, olen kyllä samaa mieltä, että Manteliin on hyvä saada keskittyä rauhassa. Teksti on aika hienoviereistä ja ovelaa; hätäisesti tai pätkittäin lukien jää paljon väliin. :-)\nNorkku 12. kesäkuuta 2012 klo 21.43\nLuna Lovekiva tosiaan, osuva vertaus! Minä olen saanut Janesta erilaisen kuvan mutta tämä uusi Jane oli kiinnostava. Tuo ajanjakso on kyllä hirmuisen kiinnostava, vaikka siitä onkin tullut jokunen kirja jo luettua niin kummasti vain edelleen kiinnostaa.\nMahtaakohan Mantel kirjoittaa sarjaan vielä kolmannen osan, sehän olisi hänen toteuttamanaan varmaan varsin mainio?\nBooksy 12. kesäkuuta 2012 klo 22.17\nNorkku, mulla on sellainen käsitys, että kolmaskin osa on tulossa. Valitettavasti sitä täytyy varmaan jonkun aikaa odottaa... mutta hyvää kannattaa! Ja parin vuoden kuluttuahan kärsii jo lukea nämä uusiksi, ikään kuin alkulämmittelynä. :-)


Kaakkolammi (Rämsöö) – Wikipedia\nKoordinaatit: 61°20′06″N, 23°16′41″E\nKoordinaatit 61°20′06″N, 23°16′41″E\nLaskuoja oja Kyynäräjärveen \nPinta-ala 0,01167 km² \nKaakkolammi on Pirkanmaalla Vesilahdella Rämsöössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kuloveden alueeseen. Lampi on osa Sarkolanjoen valuma-alueesta, jonka laskujoki Lanajoki laskee Sarkolanlahdessa Kuloveteen Sarkolassa.\nLammen pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 100 metriä. Lampeen laskee suo-oja, joka kerää sitä ympäröivältä suolta vedet. Lammen luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkuunsa 600 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kyynäräjärveen laskevaan ojaan.\nLammen rantaviiva on 0,48 kilometriä pitkä ja järven lähialue on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta sen ranta on soistunutta metsää. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä sinne johda tieto\n↑ a b c d e Kaakkolammi, Vesilahti (sijainti maastokartalla) Karttapaikka. Helsinki: Maanmittauslaitos. Viitattu 17.4.2019.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Kaakkolammi_(Rämsöö)&oldid=20301616”\nSivua on viimeksi muutettu 16. helmikuuta 2022 kello 20.43.


Borregaard julkisti kaikkien aikojen vahvimman tuloksensa\nBiokemikaalien valmistaja Borregaard raportoi selvästi odotuksia paremman tuloksen osavuosikatsauksessaan. Yhtiön käyttökate oli ennätyskorkea vuosineljänneksittäin tarkasteltaessa, ja se ylitti markkinan odotuksen lähes 20 prosentilla. Kasvua edellisvuoteen kertyi peräti 35 prosenttia.\nVahvan kasvun taustalla olivat alentuneet raaka-ainekustannukset ja suotuisat valuuttakurssimuutokset. Yhtiön toimitusjohtajan lausunnon mukaan kaikki segmentit tehostivat toimintaansa myös neutraaleilla valuuttakursseilla tarkasteltuna. Yhtiö ohjeisti vuoden viimeisen neljänneksen kehittyvän hieman markkinan odotuksia voimakkaammin. Osake reagoi erittäin positiivisesti osavuosikatsaukseen ja päätyi päivän päätteeksi 6,9 prosentin nousuun, kaikkien aikojen korkeimmalle tasolleen.


Merkintöjä: Olut & Viski: Panimovierailu: Struise\nTunteellista tekstiä, mutta syystäkin.\nMissä: Oostvleteren, Belgia\nMiten: Junalla Poperingeen, taksilla/bussilla/autolla panimolle (bussi täytyy tilata 2h etukäteen)\nValikoima: Hanassa 27 Struisen olutta, Struisen omia oluita ostettavissa pulloissa (valikoima ja saatavuus vaihtelee)\nMilloin: Torstaista lauantaihin klo. 12 - 18 (vaihtelee kauden mukaan). Ei vaadi varausta.\nHinta: Sisäänpääsy ilmainen, maisteluannokset 1 - 2,5e\nMuuta: Maisteluun käteistä, mukaan ostettavat pullot voi maksaa myös kortilla (myös Visa Electron)\nSuositus valikoimasta: Pannepot, Sint Amatus 12, Pannepeut\nHeitin viime keväänä pikareissun Belgiaan. Kaverini suoritti vaihto-opintoja Kortrijkissa, jonne paukimme toisen kaverini kanssa muutamaksi päiväksi syömään, juomaan ja ihmettelemään - reissun ehdoton kliimaksi oli kuitenkin vierailu Struisen panimolle. Alla on lyhyt juttu siitä, miten itse menin paikan päälle, mitä siellä oli ja millaista siellä oli. Tässä merkinnässä en käsittele panimosta mitään "yleistä nippeliä" tai panimon historiaa.\nStruise on itselleni helposti yksi niistä panimoista, joita pidän jonkinlaisen legendan jalustalla - niita panimoita ei muuten ole monta. Ensimmäiset Struiselta maistamani oluet olivat Pannepot sekä Sint Amatus 12, jotka yhdessä asettivat omassa vihkossani välittömästi referenssin vahvoille belgeille: oluet olivat isoja, maukkaita, kompleksisia, uskomattoman tasapainoisia ja mielenkiintoisia. Mausteisuus, humalointi, hedelmäisyys, maltaisuus, alkoholi ja makeus tuntuivat olevan noissa oluissa täydellisessä harmoniassa. Ensimmäistä kertaa tuntui, ettei jostain oluesta ole yhtään mitään kriittistä sanottavaa.\nTunteellista tekstiä, mutta syystäkin. Tuosta ensikosketuksesta lähtien olen unelmoinut vierailusta Struisen panimolle. Kokemus oli juuri niin mahtava kuin olin kuvitellutkin sen olevan.\nStruisen panimo sijaitsee Oostvleterenissä, Poperingen lähellä. Oman vierailuni aikaan panimo oli avoinna vierailijoille ainoastaan lauantaisin, mutta tällä hetkellä se on avoinna torstaista lauantaihin kahdestatoista kuuteen saakka illalla. Vierailu on maksuton, erittäin vapaamuotoinen eikä vaadi minkäänlaisia varauksia.\nPerille pääseminen Poperingesta meinasi tosin olla ongelmallista, sillä emme olleet tehneet mitään erityisempää esivalmistelua ajoneuvon suhteen Poperingesta Östvletereniin siirtymisestä. Vasta Poperingeen pääästyämme aloimme selvittää, miten pääsemme Östvletereniin, mikä tuntui yllättävän haasteelliselta tehtävältä. Kukaan meistä ei halunnut ajaa autoa, joten auton vuokraaminen ei ollut vaihtoehto. Soitimme kolmeen eri taxifirmaan, joista jokaisessa oli kahden tunnen viive, ja arvioitu hinta yhteen suuntaan oli vajaat 40 euroa - opiskelijoiden tuolloiselle matkabudjetille liikaa. Busseja Poperingesta Östvletereniin ei kulje "itsestään" vaan ne täytyy tilata kaksi tuntia etukäteen, mikä ei sopinut tuon päivän aikatauluun millään. Aivan järkyttävä ahdistus.\nOlimme käytännössä jo luovuttaneet ja päädyimme ystävällisen, paikallisen motoristijengin ohjaamana erääseen lohdutuspubiin, jossa piti motoristien mukaan olla loistava valikoima Struisen eri oluita. Pubissa totesimme Struiselta olevan valikoimissa kaksi olutta: kaapissa Pannepot ja hanassa tuore Imperialist. Molemmat siis mainioita, mutta lohdutusmielikuvat pubin "loistavasta" Struise-valikoimasta kokivat pienoisen kolauksen. Kaverini huomasi sattumalta pubin seinällä erään vielä meille tuntemattoman taxifirman käyntikortin - kyyti panimolle irtosi 15 euron hintaan. Aivan mahtavaa.\nStruisen panimo on naamioitunut tavalliselta näyttävien rivitalojen keskelle Östvleterenissä. Sisään mennään pienestä porttikongista, josta puolestaan pääsee suurelle sisäpihalle, jossa on paljon tammitynnyreitä, metallitankkeja, kegejä ja kaikenlaista panimotavaraa. Astuimme sisään itse panimoon, ja ensimmäisenä tulimme panimon kauppana toimivaan pitkulaiseen käytävään. Yleensä käytävän seiniä vasten nojaavat lasivitriinien päällystät notkuvat Struisen omista myynnissä olevista oluista. Tuona päivänä hyllyt olivat kuitenkin lähes tyhjät, ja jäljellä oli vain muutamaa eri olutta.\nKäytävästä pääsee astumaan sisälle suurempaan salimaiseen olohuoneeseen, joka toimi panimon maistelutilana ja pubina. Seinällä oli vaatimattomat 26 hanaa ladattuna Struisen omilla oluilla. Myyntitiskinä toimi muutama tammitynnyri, ja kassakoneen virkaa hoiti kertakäyttömuki, josta kaivettiin vaihtorahaa tarpeen mukaan. Hanoista tarjoiltiin 1,5 - 2 desin annoksia, ja hinnat olivat 1 - 2,5 euron välillä. Olutta oli laskemassa yksi Struisen panimomestareista, joka välillä lähti esittelemään panimon tiloja vierailijoille ja innokkaammille asiakkaille. Ensimmäiset maistiaiset lasiin ja ulos sisäpihalle nauttimaan. Kysyin, voiko olutta viedä vapaasti ulos sisäpihalle, johon vastattiin ystävällisellä naurahduksella. Laseista löytyi ensimmäisellä kierroksella Pannepot, Pannepot Reserva sekä Pannepeut. Pian meille oluet laskenut panimomestari käveli olutlasi kädessä ulos, sytytti röökin ja tuli heittämään juttua. Selvisi muun muassa, että Pannepotissa oleva, mielestäni todella tyylikäs, happamuus on itse asiassa virhearomi, joka on kehittynyt olueen ilmeisesti kypsytyksen aikana ja joka ei oikeasti edes kuulu alkuperäiseen olueen. Tästä tiedosta huolimatta useita "pilaantuneita" Pannepoteja maistaneena olen sitä mieltä, että tuo happamuus toimii 100%. Otimme juomat mukaan ja lähdimme oppaamme perässä katsomaan panimon laitteistoa - panimomestari oli innoissaan uudesta Hop Backista sekä jäähdytystankista, jota hyödynnetään esimerkiksi vahvuudeltaan 26% ABV olevan Double Blackin valmistamisessa.\nStruise käyttää paljon Poperingessa kasvatettua humalaa. Myös maltaat saatiin ennen paikallisesti, mutta Struise on siirtynyt tilaamaan maltaansa Hollannista maltaan paremman ja tasaisemman laadun vuoksi. Struisen oluet eivät yleensä ole mitään turvallisia vetoja vaan mielenkiintoisia kokeiluja. Pääpanimomestari on vastuussa valtaosasta Struisen resepteistä, jotka kyhätään kokoon vanhanaikaisesti paperia ja kynää käyttäen. Hauska juttu on, että mielenkiintoisista resepteistä ja oluista huolimatta Struise ei harrasta koe-eriä vaan paperille suunnitellusta reseptistä tehdään heti täysikokoinen keitto: esimerkiksi aikaisemmin lohdutuspubissa maistamani Imperialist oli varsin tuore kokeilu, jota iskettiin melko oudolla reseptillä ja kovalla luotolla tulemaan kerralla kevyet pari tuhatta litraa - mahtava asenne.\nJutustelu ja uudet juomakierrokset jatkuivat suhteellisen kauan. Panimo meni virallisesti kiinni kuudelta, mutta istuimme kavereideni ja Struisen henkilökunnan kanssa panimon ravintolassa vielä seitsemän maissa ja maistelimme keskustelun ohella vielä maistamattomia oluita. Kokemuksena vierailu oli mahtava: vapaamuotoinen ja rento ilmapiiri intohimoa olutta kohtaan tihkuvalla henkilökunnalla täydensivät Struisen hienojen oluiden nauttimisen autenttisessa ympäristössä. Yksi parhaista päivistä ikinä.\nAlla lista maistetuista Struisen oluista. Mukana myös pari Struisen olutta, jotka maistoin muualla kuin panimolla. Linkit RateBeerin sivulle.\nBlack Albert Real Ale, (Imperial Stout, 13% ABV)\nPaletin yleisilme on makeahko, muttei liian. Kahvia suklaata, mallasta. Erittäin tasapainoinen, mukavan kuiva viimeistely. Loistava.\nBlack Damnation I - Black Berry Albert (Imperial Stout, 13% ABV)\nKahvia, tummaa punaista marjaa, mallasta. Kevyempi, maukkaampi kuin perus Black Albert. Marjaisuus sopii tähän todella hienosti - loistavaa.\nBlack Damnation V - Double Black (American Double / Imperial Stout, 26% ABV)\nUskomattoman intensiivinen ja syvä maku. Super-täyteläinen, öljyinen, räjäyttävä määrä kahvia, suklaata ja mallasta. Alkoholi antaa makeutta ja reilusti lämpöä. Huhhuh - melko överi olut. Mulle tuolla hetkellä jopa liian iso.\nCuvée Delphine (Imperial Stout, 13% ABV)\nEsillä paahteinen, tumma mallas. Öljyinen, suklainen, makeahko. Hyvä viimeistely. Tosi jees.\nElliot Brew (Imperial/Double IPA, 9% ABV)\nReilusti katkeroa ja havua. Hedelmää. Erittäin tukeva muttei liikaa esiin hyppäävä mallaspohja. Tummahko, erittäin täyteläinen, tasapainoinen, alkoholi antaa runkoa mutta ei hyppää paletille. Loistava.\nGimpy: Imperial Lager\nTästä ei näytä löytyvän mitään tietoa. Ihan hyvää, mutta Struisen mittakaavalla hieman pettymys. Simppeli, reilulla kädellä humaloitu lager mukavalla mallaspohjalla.\nImperialist (Strong Pale Lager / Imperial Pils, 8,5% ABV)\nHedelmäkakkua, kevyesti hiivaa, täyteläinen, miltei eloisat hiilihapot. Kevyesti mausteisuutta, mallasta. Mukavan katkeroinen viimeistely, jossa hieman kitkeryyttä. Raikas ja kuiva. Tosi jees: tasapainoinen ja yksinkertaisesti ok.\nPannepeut (Belgian Strong Ale, 10% ABV)\nVihkossa lukee: "Pannepotin Bock-versio". Makeaa mallasta, leipämäisyyttä, suklaata, lämmittävää alkoholia. Loistavaa. Mielestäni ei yhtä hyvä kuin Pannepot, mutta esimerkiksi ystäväni oli asiasta eri mieltä.\nPannepot (Quadrupel, 10% ABV)\nNenässä kirpeää luumua, marjaa, kuivattua hedelmää, kahvia, mausteisuutta, lämmin. Erittäin täyteläinen, erittäin paljon makua. Runsas, pitkä. Alkoholi hienosti piilossa. Aivan loistavaa. Edelleen yksi parhaista maistamistani oluista, ehkä jopa paras.\nPannepot Reserva (Belgian Strong Ale, 10% ABV)\nErittäin kompleksi, viinimäisiä ja puumaisia aromeita saanut Pannepot. Loistava.\nRio Reserva (Quadrupel, 11% ABV)\nSour Tan (5% ABV)\nT.H.R.E.E. (Tripel, 10% ABV)\nMuistaakseni kolmella hiivakannalla tehty, bourbon-tynnyrissä kypsytetty tripel. Kompleksi, mutta nenässä hämmentävän avokätinen määrä mielettömän mehukasta mandariinia, joka on ehdottomasti oluen pääpiirre. Mandariinin lisäksi löytyy muun muassa sokeria, trooppista hedelmää, mallasta, toffeeta ja vaniljaa. Viimeistelyssä hento happamuus. Mielenkiintoinen, erittäin maukas ja kompleksi. Loistava.\nTsjeeses (Belgian Strong Ale, 10% ABV)\nAromikas, hedelmäinen, hiivainen. Tästä tulee perusteellisempi arvio lähitulevaisuudessa, kun korkkaan kaapissa olevan pulloversion.\nXXX Rye Triple (Tripel, 10% ABV)\nMaltainen, mausteinen, hedelmäinen, ruisleipämäinen. Tosi jees.\nXXXX (Quadrupel, 12% ABV)\nMansikkaa, yrttiä, hedelmää, katkeroa. Alkoholi piilossa, mutta antaa lämpöä. Hennon tukkoinen viimeistely. Ei kuitenkaan pilaa maukasta kokonaisuutta. Tosi jees.\nTunnisteet: Olut, Panimovierailu, Struise


AJASSA: Tietoa | Yle Uutiset | yle.fi\nYhteiskuntamme ja elämämme rakentuvat pitkälti erilaiselle tiedolle. Miten tieto vaikuttaa ja mihin kaikkeen sitä tarvitsemme?\n8.12.2011Päivitetty 11.12.2011 17:03\nTänään tulee kuluneeksi 146 vuotta säveltäjä Sibeliuksen syntymästä ja voin muistella miltä tuntui sinä päivänä kun hän kuoli syyskuussa 1957. Olin käynyt kansakoulua vajaan kuukauden, eikä tietomäärä miltään elämän saralta ollut karttunut kovin laajaksi. Kun Sibeliuksen kuolemasta kerrottiin radiossa ja isäni siihen kommentoi, ymmärsin mitä oli tapahtunut ja ajattelin, nyt tiedän jotakin.\nTietäminen ja asioiden selville saaminen ovat elämän perusasioita. Ihmiselon perusvaiheissa oli nimittäin äärimmäisen tärkeää tietää mistä saa ruokaa niin ettei itse joudu ruuaksi. Mitä voi syödä pysyäkseen hengissä ja kenen kanssa tuon henkipitimen voi jakaa. Sitten vähitellen, kymmenien tuhansien vuosien aikana ruoka ei ollut enää niin hakusissaan, joten oli aikaa asettautua paikoilleen, rakentautua yhteiskunnaksi ja laajentaa eri alojen osaamista. Kaikenlaisesta piti tietää ja mitä enemmän tiesi sen enemmän sitä lajia himoitsi. Juorut kuuluivat tiedon perusolemukseen. Hän, jolla oli pohjat, kehitteli taidon kertoa eteenpäin ja värittää kertomustaan niin, että kuulijoita riitti ja arvostus kohosi. Tämä tiedonvälityksen laji ei ole mihinkään kadonnut. Muodot vain ovat muuttuneet. Sosiaalisessa mediassa kiertävän tarinan ei tarvitse olla totta, joskin herjauksista voi sielläkin saada syytteen. Paitsi, jos tekijää ei saada selville. Nimettömyys on sellainen verho, jonka sisällä ajatellaan pystyttävän lymyilemään kuin Harry Potter näkymättömyysviitan suojissa. Mutta niin ne vaan senkin viitan alta joskus jalat pilkistelevät.\nVarsinaisesti yhteiskunta kuitenkin rakentuu todennettavissa olevan tiedon varaan. Eräs aiempia johtajiani viime vuosisadan puolella kehaisi Hesaria: ne paketoivat minulle valmiiksi kaiken sen tiedon, mitä Ylen uutisten lisäksi tarvitsen aloittaakseni päiväni. Auktorisoidut tiedonvälitysyhtiöt tekevät paketoinnin nykyisin nettisivuillaan, joskaan eivät vielä vie paikkaa paperilehtien silmäilyltä.\nEilisaamuna kämppiksen aamulenkillä ajattelin tiedonkeruuta toiseltakin tasolta. Kuulon ja näön lisäksi hajuaistilla on keskeinen merkitys. Mikäli se saisi vapaasti valita lenkkimme reitin, kulkisimme siksakkia. Kun sieraimet tunnistavat eri hajuja jopa miljoonakertaisesti ihmisaistiin verrattuna, haistavatko ne myös ajatuksiamme? Luultavasti eläin vainuaa ainakin pelon ja aggressiivisuuden, joiden sanotaan erittävän erilaista hajua ihmisessä kuin mitä lempeydestä ja hyväntahtoisuudesta tulee. Olen nähnyt monien koirien olevan onnesta ymmyrkäisinä vauvanhajusta. Me kaksijalkaiset pystymme haistamaan pilaantuneen ruuan, lienee onneksemme. Silloin tällöin sieraimet kertovat senkin mitä kanssaeläjämme ovat syöneet tai juoneet. Toimittajasta voidaan todeta, onpa hänellä hyvä uutisnenä.\nTieto on valtaa lienee yhtä vanha totuus kuin itse tieto. Valtioiden välistä tiedonkeruuta kutsutaan myös vakoiluksi. Näissä yhteyksissä yhtä tärkeää kuin itse tieto on kuka tiedon kertoo. Meidän aikaamme kuuluu erinäisten sähköisten kanavien kautta tapahtuva tiedon läikkyminen kaikkine näkökulmineen. Mutta kun maailma jatkaa pirstaloitumistaan, luotettavan tahon paketoimalla tiedolla on tarvitsijansa, eikä heidän määränsä ainakaan vähene.\nKaiken maailmassa pörräävän tiedon keskellä yksi jää kuitenkin vielä tietämättömiin ja hyvä niin, nimittäin se itse kunkin viimeinen voimassaoleva käyttöpäivä.\nAJASSA: Luovasti huipulle 16.11.2011\nJean SibeliusSibelius (elokuva)hajuaistitiedonvälityselokuvan tyylilajisuomalainen klassinen musiikkiroommate2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen elokuvaelämäkertaelokuvatklassisen musiikin säveltäjät


Stuff-lehden tarjous ja tilaus – TilaaLehti.fi Stuff-lehden tarjous ja tilaus – TilaaLehti.fi\nMaailman myydyin gadget-lehti jo yli vuosikymmenen, Stuff, rankkaa kaiken älypuhelimista kotiteattereihin. Se on etupäässä miehille suunnattu lehti täynnä suuria tarinoita, huipputeknologiaa ja teräviä mielipiteitä.\nEtsitpä sitten uusia tuotteita, haluat saada enemmän irti nykyisistä vempaimistasi tai jännittää mitä teknologiaa tulevaisuus tuo tullessaan, on kuukausittain ilmestyvä Stuff lehti Sinulle.\nStuff-lehti tilattavissa nyt Suomeen kaikilla laitteilla toimivana ja mukana kulkevana digilehtenä!\nOsastot: Tekniikkalehdet, Miestenlehdet, Ulkomaiset lehdet Avainsanat tuotteelle Gadgetit, Teknologia, Vempaimet\nStuff on brittiläinen miehille suunnattu aikakauslehti, joka sisältää kuluttajaelektroniikan arvosteluja ja tulevaisuuden teknologioiden ennakoita. Lisäksi lehdessä on muita miesyleisöä yleisesti kiinnostavia artikkeleja.\nAlkuperäisen Britannian painoksen lisäksi Stuff ilmestyy tai on ilmestynyt seuraavissa maissa: Yhdysvallat, Turkki, Saksa, Venäjä, Tšekki, Ranska, Alankomaat, Ukraina, Espanja, Romania, Liettua, Kiina, Filippiinit, Thaimaa, Taiwan, Malesia, Intia, Indonesia, Singapore, Meksiko, Korea, Puola, Portugal, Vietnam sekä Lähi-idässä.\nStuff alkoi ilmestymään Britanniassa marraskuussa 1996 ja sitä julkaisi Dennis Publishing. Kahdesti kuussa ilmestynyt julkaisu seurasi FHM:n ja Loadedin kaltaisia lehtiä, joiden kohderyhmää olivat kulutustavaroista ja -elektroniikasta kiinnostuneet nuoret miehet.\nLevikin laskettua lehden painopiste siirtyi enemmän lifestyleen, ennen kuin Dennis Publishing päätti lehden lopettamisesta 1998. Kilpaileva kustantaja Haymarket osti lehden tammikuussa 1999 ja lehden fokus siirrettiin takaisin kuluttajaelektroniikkaan. Dennis säilytti kaupassa lehden julkaisuoikeudet Amerikassa ja alkoi julkaisemaan samana vuonna Yhdysvalloissa Maxim-miestenlehden rinnalla. Kesäkuussa 2007 pääomasijoitusyhtiö Quadrangle Group osti Dennis Publishingin Yhdysvaltain toiminnon ja lakkautti lehden Yhdysvaltain painoksen myöhemmin samana vuonna.\nMinkälainen lehti Stuff on?\nStuff-lehden Britannian painos keskittyi pääasiassa kuluttajaelektroniikkaan, vempaimiin ja lifestyle-tuotteisiin, kuten iPodeihin, matkapuhelimiin, tietokoneisiin, audio-visuaalisiin tarvikkeisiin ja muihin innovatiiviisiin tuotteisiin. Lehden kannessa esiintyy usein vähäpukeinen nainen poseeraamassa lehdessä esitellyn tuotteen tai tuotteiden kanssa.\nStuff sisältää useita syvällisempiä artikkeleja, kuten kannettavien tietokoneiden, musiikkisoitinten ja digikameroiden arvosteluja, teknologia-aiheisen pääkirjoituksen sekä mainontaa. Vakiopalstoja ovat muiden muassa "Adrenaline Junkie" -artikkeli ja tulevaa teknologiaa ennakoivat sivut, kuten "Rumour Mill" ja viimeisen sivun "Next Big Thing?".\n"Hot Stuff" on lehden uutisosio, jossa esitellään uusia tai vielä julkaisemattomia tuotteita. Lisäksi lehdessä on monenlaisia Top 10 -listauksia, joissa listataan esimerkiksi parhaita markkinoilla olevia mediasoittimia, älypuhelimia, tietokoneita, kannettavia tietokoneita, digitaalisia kameroita, televisioita, videokameroita, hi-fiä, kotiteattereita, pelituotteita, urheilutuotteita ja kodintekniikkaa.\nLehdessä on omat sivunsa myös lukijoiden palautteille ja mielipiteille, sekä "My Gadget Life" -kolumni, jossa joku tunnettu henkilö kertoo teknologiasta, josta on ollut hänelle hyötyä.\nLehti on läpikäynyt useita isoja muutoksia vuosien varrella. Vuonna 2014 se ilmoitti, ettei se enää käytä kansikuvissaan naismalleja, koska sen mukaan lukijat ostavat nyt helpommin lehteä ja ns. Lads-lehtien aika on mennyt ohitse.\nVerkkosivut ja muu tuotanto\nLehden verkkosivut olivat jonkin aikaa suljettuna, mutta avattiin uudelleen marraskuussa 2006. Sivustolta löytyy blogeja, vlogeja, arvosteluja ja kuvagallerioita sekä uutisia, keskustelupalstoja, podcasteja ja videoita vanhoilta sivuilta. Uusia videoita julkaistaan perjantaisin ja erikoisvideoita julkaistaan uusien tuotteiden ja tärkeiden tapahtumien yhteydessä.\nLehden Stuff.tv -sivustolta löytyy digipalveluihin liittyvää sisältöä, kuten videoita. Lehteä voi seurata myös sosiaalisessa mediassa, kuten Facebookissa, Twitterissä, Google+:ssa ja YouTubessa.\nTeknologiasta kiinnostuneille miehille\n70 325 (printti + digitaalinen, 2014)\nmaailmanlaajuisesti yli miljoona lukijaa


Aimo annos Ainoa: syyskuuta 2009\nOlin tiistaina pikaisella pyrähdyksellä Helsingissä. Mies jäi kotiin potemaan flunssaa, joten olimme poikasen kanssa vallan valtoimenaan liikenteessä.\nPaluumatkalla koin jännittäviä hetkiä, kun polttoainemittarin merkkivalo ryhtyi vilkuttamaan. Tarttis varmaan tankata, ajattelin. Matkan varrella bensa-asemien hintatarjoukset olivat huimia, enkä millään kärsinyt ostaa, kun tiesin saavani kotipaikkakunnalta halvemmalla.\nSuoriuduin aivan viime hetkillä halvan menoveden äärelle paikalliseen ostoshelvettiin, Kärkkäiselle. Tankkasin auton (dieseliä, kuten mies huomasi muistuttaa lähtiessäni) ja menin ostamaan rintapumppua.\nEn päässyt kuitenkaan ostoksille saakka, kun juniori jo ilmoitti nälästään. Lapsellakin oli siis tankkaustauko. Kärkkäisellä on onneksi hurjan hyvä lastenhoitohuone, jossa on kaksi mukavaa nojatuolia sammakkoverhon takana, kaksi hoitotasoa, iso pesuallas ja erillinen vessa. Parkkeerasimme verhon taakse ja poika ryhtyi työskentelemään.\nSiinä istuessani, kävi lastenhoitohuoneen ovi ja joku tuli sisään. Siinähän tulee, tila on sitä tarvitseville avoin. Vaan tässäpä eipä ollutkaan lapsen varikkokäynnistä kyse. Tämä joku tuli täysistunnolle. Siinä sitten istuin, imetin ja kuuntelin, kun joku vääntää äheltäen kahden metrin päässä väinöä. Oli naurussa pitelemistä.\nJotenkin ei vaan käy järkeen, että joku saa päähänsä tulla lastenhoitohuoneeseen asioille (ilman lasta), kun vieressä on ihan oikeatkin vessat.\nAvautui Aino Pokela klo 22.05 1 kommentti:\nKorvamerkit: elämää, huomioita, ihmeellisiä tyyppejä, kummallista menoa, sattuu ja tapahtuu, vauva\nMiehellä oli perjantaina varpajaiset. Näin väsynyttä porukkaa meillä oli lauantaina.\nVarpajaiset olivat ilmeisen onnistuneet ja mies oli tyytyväinen. Minäkin olin tyytyväinen ja iloisesti yllättynyt, kun selvisi, että mies oli tilannut minulle perjantaiksi hieronnan.\nVarpajaiset järjestettiin saunatilassa, jota vuokraa samassa kiinteistössä toimiva hieroja. Menimme perjantaina hyvissä ajoin saunalle järjestelemään paikkoja ja viemään tekemäni ruoat. Hieroja tuli neljän pintaan paikalle ja sovimme käytännön asioista.\nVuokrasopimuksen kirjoittamisen jälkeen hieroja sanoi minulle "sä lähdetkin sitten mun mukaan". Olin aivan ymmyrkäisenä. Minäkö? Pääsin hämmästyksekseni hierottavaksi miehen hekotellessa onnistunutta yllätystään. Ihanaa!\nVarpajaisista jäi mukavien muistojen (ja osittain muistamattomuuden) lisäksi kaksi pyyhettä, kolmet kalsarit, kaksi paitaa ja yksi sukka.\nMiehen kaverit tuntien vaatekappaleet ovat meillä hamaan ikuisuuteen, joten pesin vaatteet. Eivätpähän ainakaan haise. Vaatteet siis, ei kaverit.\nKorjaus 1.10.: Niitä sukkia olikin kaksi. Yksi musta ja yksi valkoinen.\nAvautui Aino Pokela klo 11.47 3 kommenttia:\nKorvamerkit: ♥, juhla, kivaa, kuvia, miehet, minä itse, parisuhteellista, rakkautta on\nAvautui Aino Pokela klo 14.11 2 kommenttia:\nValokuvatorstaita jälleen. Tällä kertaa haastesanana tasan.\nTasan ei käy aprikoosit, mutta väri on ainakin kohdillaan.\nAvautui Aino Pokela klo 11.36 8 kommenttia:\nKorvamerkit: kuvia, ruoka, valokuvatorstai\nAvautui Aino Pokela klo 23.19 2 kommenttia:\nVaaka kertoo, että olen enää noin neljän kilon päässä raskautta edeltävästä painostani. Kaikkiaan minulle kertyi painoa raskauden aikana 200 grammaa painavan karvan verran alle 14 kiloa.\nKilot ovat siis melkein paikoillaan, muu sitten onkin vähän siellä sun täällä. Mahan päällä on vielä pehmuste, sekin tosin pienenemässä koko ajan. Reisissä on lihasten sijasta paljon enemmän pehmeyttä eikä käsivarretkaan ole niin kovin tiukat. Tissit taas ovat kuin tuliaiset Tallinnasta. On muuten ihan hyvä huomata, että näyttäisin aika naurettavalta, jos minulla olisi silikonirinnat (katsotaan, miltä tilanne näyttää imetyksen jälkeen).\nMinulla ei vielä ole kiire päästä entiseen kuntoon. Odotan silti jo innolla, että äitiyslomani kuntosalilta päättyy ja pääsen taas ohjattuihin jumppiin - imetysten välissä, tietenkin.\nKeskivartalo oli hiukan kateissa ensimmäisenä viikkona synnytyksen jälkeen ja olen muutenkin keskittynyt vaunulenkkeihin ja niihin kuuluisiin lihaksiin lantiopohjassa. Tarkoitus onkin ottaa aluksi rauhallisesti, mutta olen jo huomannut kaipaavani kunnon rääkkiä. Varsinkin kun mies aloitti uuden kuntoiluharrastuksen ja olen kateellisena kuunnellut hänen hehkutustaan rankoista treeneistä.\nNoin neljä kiloa on juuri nyt kova sana muutenkin. Nimittäin suurinpiirtein sen verran, ellei enemmänkin painaa vauvammekin - ainakin sen perusteella, mitä tänään kotipuntarissa kokeilimme.\nAvautui Aino Pokela klo 19.56 2 kommenttia:\nKorvamerkit: huomioita, miehet, minä itse, tissit, urheilu, vartalo, vauva\nMeillä ei varmaan koskaan ole käynyt näin paljon vieraita näin lyhyen ajan sisällä. On ollut todella kiva nähdä sukulaisia ja ystäviä pitkästä aikaa, vaikkakin suurimmaksi osaksi vieraiden huomio onkin keskittynyt tulokkaaseen. Se nyt ei tosin ole kovin yllättävää.\nYllättävää on ollut, miten monelle olen saanut kertoa synnytyksestä. Nyt vasta sen huomaan, miten synnytys todellakin on naisia yhdistävä asia. Miehen isoäitikin ryhtyi muistelemaan synnytystään, ja siitä on sentään aikaa 60 vuotta.\nTuliaisiakin monet ovat tuoneet, vaikka se nyt ei pääasia olekaan. Vauva on luonnollisesti saanut suurimman osan tuliaisista - suloisia nuttuja ja leluja. Yksi tuliainen on kuitenkin ollut ylitse muiden ja se oli meille vanhemmille. Miehen eno, ammatiltaan keittiömestari, toi tullessaan uunia vaille valmiin aterian kahdelle. Mukana oli koristeet ja kaikki. Se jos mikä on mitä parhain tuliainen tuoreille vanhemmille.\nNiin, ja on tässä sekin tullut huomattua, että yllätysvieraista karisee kaikenlainen hohto siinä vaiheessa, kun emännällä on turvassaan pään kokoinen finni (ja kauan odotettu saunahetki siirtyy hamaan tulevaisuuteen). Parin päivän nitistysyritykset eivät ole tuottaneet tulosta ja seuraavat vieraat ovat tulossa hetkenä minä hyvänsä. Lähden siis hamuamaan peitepuikkoa ja/tai sopivaa huppukaapua punaisena sykkivän varapääni verhoksi. Yritän myös uskotella itselleni, että se näyttää minun silmissäni hurjemmalta kuin muiden. Onneksi minulla on mitä mainioin valttikortti hihassani: Vieraat tulevat katsomaan vauvaa.\nAvautui Aino Pokela klo 15.42 2 kommenttia:\nKorvamerkit: elämää, kiire, kivaa, minä itse, suku, vauva\nMeidän perheessä on ollut aina melkoinen projekti lajitella mustat sukat. Väristä riippumatta sukkia myös katoaa aika tavalla.\nSitä voisi helposti kuvitella, että uuden perheenjäsenen sukkien kanssa on paljon helpompaa. Ja kilinkellit on.\nOstin eilen vauvalle uusia sukkia, sellaisia pitkävartisia, sillä pikkuisen rimpulajaloissa ei oikein pysy tavalliset nilkkasukat.\nVaan kuinkas sitten kävikään, kun pienet sukat oli pesty ensimmäistä kertaa.\nMissä on yksi pieni musta sukka? Se ei ole koneessa, se ei ole kuivaajassa, se ei ole matkalla kylppäristä makuuhuoneeseen eikä se hiisi vieköön ole muun pyykin joukossa. Nyt se on ilmeisesti ihan lopullisesti todistettu: pesukoneemme syö mustia sukkia. Koosta riippumatta.\nTästä se sukkahelvetti alkaa. Olen pahoillani, poikani. Sukkasi hyväksi ei ole enää mitään tehtävissä.\n"Okei, jos sitä sukkaa ei voi pelastaa, niin voitko edes antaa maitoa?"\nAvautui Aino Pokela klo 19.35 2 kommenttia:\nKorvamerkit: arki, elämää, hassuttelua, kuvia, pieniä ärsytyksiä, vauva\nÄkkiä telkkarin ääreen - tai ainakin keväällä 2010\nYLE uutisoi näyttävänsä helmikuusta 2010 alkaen mainion True Blood -sarjan. Tämä, kuten viime joulukuussa mainostamani Pushing Daisies on todellakin katsomisen arvoinen. Pushing Daisies tosin hautaui jonnekin Subin myöhäisiltaan, tokkopa edes näyttävät sarjan toista kautta.\nYLEn kulttuuriuutisten mukaan nyt tehty jatkosopimus jenkkiläisen HBO-kanavan kanssa mahdollistaa sarjojen esittämisen heti tuoreeltaan, mistä suvaitsen kyllä olla eri mieltä.\nTrue Bloodista lähti jo toinen kausi käyntiin Canal+ -kanavalla ja toinenkin kevään uutuussarja Naisten etsivätoimisto nro 1 (siis juurikin niihin Alexander McCall Smithin Mma Ramotswe -kirjoihin perustuva sarja) on ehditty kanavalla näyttää. Okei, kaapelikanavaa, jollainen HBOkin on, ilmeisesti koskee erilaiset säännöt eikä Canal+ edes ole suomalaisomisteinen. Silti mielestäni on aika ronski väitös YLEltä, että vuoden 2008 sarjat tulevat keväällä 2010 tuoreeltaan telkkarista. Naisetsivätkin näin dvd-boksina kesällä.\nToisaalta on kyllä hiton hienoa, että uusia sarjoja ostetaan Suomeen - alkaa ehkä hiukan kypsyttää ainaiset uusinnat sinänsä mainioista sarjoista, kuten esimerkiksi CSI kaikkine versioineen, Sinkkuelämää, Kaikki rakastavat Raymondia, Frasier, Frendit, Will & Grace ja Simpsonit. Näin muutamia mainitakseni (jep, telkkaria katsellessa on tullut vietettyä aikaa).\nKannattaa siis parkkeerata telkkarin ääreen helmikuussa 2010, kun True Blood alkaa. Naisten etsivätoimiston kanssa on vähän niin ja näin, sarja on ehkä hitusen ärsyttävä ja ainakin useamman jakson jälkeen sitä hokee itsekin "Dumela, Mma".\nTärppinä voin myös suositella tuoretta Hung-sarjaa, joka ainakin kahden jakson kokemuksella vaikuttaa varsin mainiolta. YLElle Hung kyllä saattaa olla liiankin hyvin varusteltu (pun intended).\nAvautui Aino Pokela klo 17.33 3 kommenttia:\nKorvamerkit: arki, ilmaisen vinkin annan, linkkivinkki, telkkari\nEilen oli ensimmäinen vauvaneuvola. Tällä kertaa oli neuvolan tädilläkin vauvan sukupuoli hallussa.\nPituutta vauvalle oli tullut lisää, nyt ollaan 51,8 sentin mitassa (tarkkaa puuhaa). Painoakin oli kertynyt viimeisestä, syntymäpaino on ohitettu reippaasti ja poika painaa 3470 grammaa.\nTerveydenhoitaja kyseli imetyksestä ja kerroimme sen sujuvan hyvin. Sanoin, että poika saa aina kun haluaa. Mieheni totesi tähän, että pojalla on kyllä asiat hyvin - noin niin kuin miesnäkökulmasta ajateltuna.\nSaimme neuvolakortin, jossa nimikenttä on jotenkin vielä kovin säälittävästi tyhjänä (heh nimi kyllä on taidettu jo keksiä). Neuvolan täti kirjoitti korttiin: Suloinen pieni mies! Upeasti kasvaa äidinmaidolla. Refleksit norm. Silmät, suu ja napa siistit.\nSaimme mukaan D-tipat, jotka annettiin ensimmäistä kertaa tänään. Mies maistoi tippoja ja kertoi niiden maistuvan yksinkertaisesti kammottavilta. No, onhan niissä etanolia. Tippojen jälkeen vauvalle laulettiinkin sitten kuinka viina painaa:\nViina painaa, viina painaa,\nviina painaa aina.\nja päässä sunnuntaina.\nViina maistuu, viina maistuu,\nviina maistuu aina.\nja vielä sunnuntaina.\nVesi loppuu, vesi loppuu,\nvaan ei lopu viina.\nVeden puute on paha juttu,\nmutt’ viinan puute on piina!\nEi huolta, kyllä tälle haukottelevalle vauvalle lauletaan paljon soveliaampiakin lauluja.\nAvautui Aino Pokela klo 13.37 Ei kommentteja:\nKorvamerkit: hassuttelua, kuvia, miehet, neuvola, vauva\nKävimme eilen vauvan kanssa moikkaamassa isomummia, miehen isoäitiä.\nOli siinä kaikilla ihmettelemistä, kun isomummi ja poika tillittelivät toisiaan.\nAvautui Aino Pokela klo 12.14 Ei kommentteja:\nKorvamerkit: ♥, elämää, kivaa, kuvia, reissaamista, suku, vauva\nNimiasia on nyt kovasti pinnalla.\nEtunimikirjaa luetaan ahkerasti. Käytössä meillä on uudistettu painos Kustaa Vilkunan klassikosta. Kirjoittaja tosin ristittiin jo uudelleen Kustaa Viikunaksi. Mies kun oli nopeasti vilkaissut kirjaa ja kirjoittajan nimeä kannessa. Näyttäähän se vähän viikunalta.\nAvautui Aino Pokela klo 17.50 Ei kommentteja:\nKorvamerkit: kuvia, miehet, sattuu ja tapahtuu, vauva\nAvautui Aino Pokela klo 11.52 4 kommenttia:\nAvautui Aino Pokela klo 14.17 2 kommenttia:\nViime viikolla jäi valokuvatorstai väliin, mutta tällä viikolla täytyy taas ottaa osaa. Aiheena on tällä kertaa rajattu.\nAidan takana on rajattu alue. Sieltä muuten löytyi lampaita. Bää. Lampaat ja aita on kuvattu Jan Karlsgårdenissa Ahvenanmaalla.\nAvautui Aino Pokela klo 15.11 5 kommenttia:\nTäällä eletään varmasti aika tavallista vauva-arkea. Ei liene yllättävää, että vauva syö, nukkuu, kakkaa ja pissaa. Monesti pissa lirahtaa hoitopöydälle vaippaa vaihtaessa tai viimeistään pesulle lähdettäessä (kuten tänään, kahdesti). Toistaiseksi on ollut naurussa pitelemistä.\nMahaa vauvalla kipristää aika ajoin, mutta onneksi se on vielä melko vähäistä ja tilanteen laukaisee yleensä mojova pieru. Siinä sitten kaksi aikuista ihmistä nauraa mahat kippurassa pienen lapsen suolen toiminnalle - on vauvalla ainakin äänitehosteet kunnossa.\nVaan silloin ei kyllä naurata, kun vauvalla kipristää mahaa oikein kunnolla, sillä tavoin, että koko pieni kaveri on ihan kippurassa. Silloin sen hetken tuntuu todella pahalta. Voi pientä raukkaa.\nEnsimmäiset päivät vauva nukkui aina syötyään. Tällä viikolla hän on ollut enemmän hereillä ja katsoa tillittänyt meitä lähes yhtä tiiviisti kuin me häntä.\nOn lähes pelottavaa, miten mieheni näköinen vauva onkaan. Tällä hetkellä näyttää siltä, että vauva on perinyt minulta vain korvannipukan, ei edes koko korvaa, vaan puolikkaan.\nNiin ja kotimeijeri on täydessä toiminnassa. Vauva on selkeästi ollut ruoka-aikaan kotona. Viime perjantaina oli neuvolan kotikäynti, jonka siis piti olla äitiysneuvolakäynti, mutta vauva päättikin toisin. Tuolloin punnituksessa vauva oli jo lähes syntymäpainossaan. Katsotaan mitä ensi viikon ensimmäinen oikea vauvaneuvola sanoo.\nOli hiukan jännittävää päästää neuvolan täti kotikäynnille, emmehän olleet ehtineet tutustua häneen kovin hyvin. Mieskin oli päässyt uuteen neuvolaan mukaan vain kerran. Päätin kuitenkin, etten ota stressiä. Eihän kotikäynnin tarkoitus ole arvostella kotiamme.\nNeuvolan tätiä kyllä tuntui jännittävän. Olin jo puhelimessa kertonut meille syntyneen pojan ja ihan poikamaiset vaatteet vauvalla oli päällään, kun neuvolan täti kutsui rakkautemme hedelmää neidiksi. Seuraavaksi hän ehdotti meille isyyden tunnustamista ensireissuksi ulkomaailmaan, meillä kun on eri sukunimi. Miehen kanssa totesimme, että se reissu kyllä jää tekemättä, sillä olemme naimisissa. Muuten käynti meni mutkattomasti. Mitä nyt neuvolan tädin pestessä käsiään elehdimme miehen kanssa toisillemme: "Pitäiskö keittää kahvit?"\nAvautui Aino Pokela klo 21.16 2 kommenttia:\nKorvamerkit: elämää, kuvia, neuvola, parisuhteellista, vauva\nAvautui Aino Pokela klo 10.10 1 kommentti:\nVaroitus: Tässä postauksessa synnytetään. Tämä postaus on myös pitkä.\nViikko sitten lauantaina, 29. elokuuta laukkasimme kaupoilla. Ostimme uudet kiuaskivet ja mies ihastui uuteen telkkariin. Ihan tavallista meininkiä siis. Kotiin tultuamme mies pesi kiuaskivet ja latoi ne paikoilleen. Kävimme saunassa ja lähdimme sitten vielä vuokraamaan elokuvaa. Hiukan tuli kiire videovuokraamoon, joka menee kiinni kymmeneltä, mutta olimme siellä puolen aikoihin.\nSiellä Makuunissa lapsivesikin sitten meni. Eräs tuttavani kommentoi Facebook-statustani (pitäähän tällaiset päivittää), että on siinä ollut Makuunin työntekijällä erilainen työvuoro. Onneksi lapsivettä ei siinä vaiheessa tullut vielä niin kamalasti - vähän niin kuin olisin laskenut housuun. En siis jättänyt jälkeeni siivottavaa.\nNeuvolan ohje oli ollut, että lapsiveden mentyä on lähdettävä synnärille, joten sinne myös suuntasimme miehen kanssa kodin kautta. Kotoa piti noutaa kauan sitten pakattu synnärilaukku, päivittää blogi ja vaihtaa housut. Nappasin vielä vauvalle koiruliinin (kuvassa) mukaan.\nMenimme synnärille, jossa minut otettiin ensin yksin esitutkimushuoneeseen. Siirryin tutkimuspöydälle roiskien lapsivettä ympäriinsä. Mitään merkittävää muutosta ei ollut vielä tapahtunut eikä minulla oikein ollut supistuksiakaan. Minulta mitattiin verenpaine, joka oli aivan huimissa lukemissa. Kätilö kirjasi papereihin, että äiti "taitaa olla vähän täpinöissään". No joo, kuka nyt ei olisi?\nKätilö kysyi synnytystoiveeni, ja kerroin haluavani mennä mahdollisimman rennosti (heh heh). Mikäli olisin ihan holtiton, saisi mieheni päättää. Esitin myös toiveen, ettei välilihaa leikattaisi.\nTutkimuksen jälkeen minut pistettiin kylkiasentoon ja mahan päälle kiinnitettiin anturit mittaamaan sykettä ja supistuksia. Kätilö poistui ja mies pääsi sisään huoneeseen odottelemaan kanssani. Tässä vaiheessa lapsivettä valui lorisemalla lattialle. Oli pakko pyytää miestä istumaan kauemmas, ettei hänen kenkänsä olisi kastuneet.\nKätilö tuli takaisin huoneeseen ja keskustelimme vaihtoehdoista. Voisimme vielä mennä kotiin odottelemaan tai sitten jäädä synnärille. Valitsimme jälkimmäisen ja sain luvan mennä suihkuun sekä vaihtaa sairaalavaatteet päälleni.\nSuihkun jälkeen siviilivaatteeni tultiin hakemaan. Annoin tosin vain kenkäni matkaan, sillä kaikki muu mahtui synnytyslaukkuun.\nKymmenen jälkeen kätilö pelmahti taas sisään ja kertoi tilanteen muuttuneen. Synnäri olisi aivan täysi, joten pitäisi mennä joko kotiin tai sitten yläkertaan synnyttäjien osastolle. Valitsimme osaston, sillä - no niin no - kenkäni oli jo viety. Olin jo sairaalan vermeissä.\nKipusimme miehen kanssa yläkertaan seikkaultuamme ensin pimeän sairaalaan käytävillä. Hankala ja sokkeloinen paikka. Minua alkoi jo supistelemaan.\nOsastolla kuulimme, ettei mieheni saisi jäädä sinne kanssani odottelemaan. Hän voisi kyllä olla paikalla hetken. Puoli kahdentoista aikaan lähetin miehen kotiin nukkumaan, annoin luvan avata isyyspakkauksen ja jatkoin yksinäni koventuvien supistuksien tunnustelua. Kahden ja kolmen välillä supistukset kävivät todella kipeiksi. Osastolla oli tarjolla kivunlievitykseksi kipupiikkiä, lämmintä suihkua ja jyväpusseja. Jee. Olisi ollut edes mies läsnä.\nSupistukset olivat (myöhempään nähden) vielä melko pieniä, mutta tulivat säännöllisesti. Kokeilin kaikkia kolmea kivunlievitystä, jonka seurauksena oksensin suihkuun. Se vielä puuttuikin. Koko raskausaikana en ollut oksennellut ja nyt sitten.\nEn saanut koko yönä unta ja ainoastaan kävelystä sain hiukan apua kipuihin. Kyselin moneen otteeseen pääsyä synnärille. En kuulemma ollut avautunut tarpeeksi, sydänäänet olivat ok, supistukset lieviä (ja pah), joten piti vain odotella.\nEnnen kuutta ryhdyin hankalaksi. Tivasin taas pääsyä synnärille ja kätilö kysyi vastauksesi, että ettenkö olisi kuitenkin aamukahdeksaan saakka osastolla. Kysyin mitä silloin tapahtuisi. Ei kuulemma mitään, joten sanoin haluavani synnärille ja heti. Kuudelta soitin miehelle, että nyt sopii tulla.\nVaadin kävellä synnärille, ja matkaan menikin sitten puoli tuntia supistusten takia. Synnytyssalissa sain kuulla, että mieheni oli ehtinyt paikalle jo ennen minua. Nopeaa toimintaa.\nMinut vastaanottanut kätilö oli vielä työvuorossa. Ei kuulemma uskonut näkevänsä minua vuoronsa aikana. Hän oli jo päättänyt puolestani, että ensin mennään ilokaasulla ja sitten otetaa epiduraali. Oli vähän ällikällä löyty, mutta en pistänyt hanttiinkaan. Opin myöhemmin aamun aikana, ettei näille kätilöille muutenkaan kannata pistää hanttiin. Naiset olivat varsinaisia vääpeleitä.\nKätilö istutti minut kiikkutuoliin (ihanaa!), opasti käyttämään ilokaasumaskia ja laski sitten mieheni sisään. Seuraava vuoro jatkaisi kanssani. En tiedä kummalla oli voimakkaampi kipua lievittävä vaikutus, miehelläni vai ilokaasulla. Olen taipuvainen kallistumaan miehen vaikutukseen. Olin äärettömän onnellinen, että vihdoinkin sain miehen tuekseni.\nKiikuttelin käyräpiuhat mahalla keinutuolissa ja alkuhapuilun jälkeen pääsin jyvälle ilokaasusta. Uusi kätilö ja kätilöopiskelija kävivät hetken päästä kääntämässä voimakkuutta isommalle, mutta siitä ei ollut apua. Päinvastoin! Osastolla juomani mehu ja vaivalla syömäni omena lähtivät paluumatkalle.\nIlokaasua säädettiin pienemmälle ja hetken kiikuttelun jälkeen piuhat otettiin pois ja pääsin käymään vessassa. Vessan jälkeen katsottiin alakerran tilanne, joka oli jo sen verran hyvä, että jäinkin siitä makuulle ja sain käteeni tipan. Sen verran piti kontrolloida, että kysyin tipan sisältöä. Nesteytystä vielä tässä vaiheessa. Vauvan päähän laitettiin anturi mittaamaan sykettä, supistusanturi jäi edelleen mahalleni.\nSupistukset olivat jo todella voimakkaat. Kätilö valmisteli epiduraalin, mutta sitä ei voitukaan antaa, sillä anestesialääkäri ei päässyt paikalle. Nukkumatin ja epiduraalin sijasta sain paikalle päivystävän gynekologin ja kohdunkaulan puudutteen. En ollut ollenkaan pahoillani. En ollut edes halunnut epiduraalia. Puudutteelle ei tosin ollut enää paikkaa kuin toisella puolella ihan pikkuisen, joten sen vaikutus oli lähes olematon. Enemmän tukea sain miehestäni, joka jaksoi tsempata ja tukea ihan fyysisestikin. Kätilö toi minulle omenamehua ja taivaan portit aukenivat, omenamehu ei ole koskaan maistunut paremmalta.\nTässä välissä saattoi tapahtua jotain tai sitten ei. En ole aivan varma. Supistukset olivat kuitenkin jo todella kovia ja sain ruveta ponnistamaan. Jätin ilomielin ilokaasumaskin sivuun, se haisi aivan kamalalle. Kokeilin ensin puoli-istuvassa asennossa, sitten polviseisonnassa, mutta sänky oli niin pehmeä, etten saanut tarpeeksi tukea, vaikka sainkin nojata mieheen ihan kunnolla. Kysyin kätilöltä suosituksia ja hän sanoi, että ensisynnyttäjät laitetaan yleensä kylkimakuulle tai puoli-istuvaan asentoon, mutta "äiti nyt kokeilkoon".\nPalasin puoli-istuvaan asentoon. Supistuksia nopeutettiin vielä tipalla ja olisiko vartin vai kahdenkymmenen minuutin (ja usean supistuksen) päästä, kun poika sitten syntyi. Kello oli joka tapauksessa 9.37 (en tarkkaillut kelloa, sain lukea syntymäajan pienestä keltaisesta lapusta). Pojan tullessa ulos olisin voinut sanoa kauniimmin kuin "voi saatana", mutta siinä tilanteessa suusta taitaa päästä ihan mitä tahansa.\nTummatukkainen pieni poika laskettiin rinnalleni ja hänen päähänsä laitettiin myssy. Siinä hän nyt oli. Miehen kanssa katsoimme vauvaa, sitten toisiamme. Ihan uskomaton tunne. Uskomattoman epätodellinen olo. Kaikki kivut loppuivat kuin seinään - kolmen tikin laittaminen tosin nippasi hiukan ilkeästi (enhän minäkään sentään terästä ole).\nPoika pääsi pesulle ja sitten punnitukseen ja mitattavaksi. Minä hoipuin suihkuun. Suihkun jälkeen sain ruokaa ja lisää sitä ihanaa omenamehua. Mies sai kapaloidun vauvan syliinsä. Siinä sitten istuimme me kolme. Aika hurjaa.\nAvautui Aino Pokela klo 15.25 9 kommenttia:\nKorvamerkit: ♥, kuvia, onni, parisuhteellista, raskaana, sattuu ja tapahtuu, synnytys, vauva\nLepertelin vauvalle eilen aamulla vaippaa vaihtaessani. Vauvan poskessa oli neljä näppyä (ei, tämä ei ole sellainen postaus, missä pelätään jokaista näppyä), joista sitten kerroin vauvalle.\n"Sulla on kuule poikaseni näppyjä poskessa."\nSängyn pohjalta kuului miehen uninen ääni.\n"Siinä vasemmassa. Mä huomasin ne jo eilen."\nTäällä on tuijoteltu, tillitetty ja tarkkailtu pikkuista. On se ihmeellinen, näppyineen kaikkineen.\nAvautui Aino Pokela klo 10.04 Ei kommentteja:\nKorvamerkit: elämää, huomioita, kivaa, miehet, vauva\nLapsivesi meni Makuunissa komedia- ja trillerihyllyjen välissä viime lauantaina puoli kymmenen jälkeen. Huikkasin sotaleffoja katsovalle miehelle, ettei nyt sitten katsotakaan elokuvaa.\n49,5-senttinen poikamme syntyi melkein tasan kaksitoista tuntia myöhemmin, sunnuntaina klo 9.37 painaen 3195 grammaa. Kaikki meni hyvin - ja nopeasti. Siitä lisää myöhemmin.\nNyt olemme kotiutuneet ja täällä hiljenee taas hetkeksi. Äiti on nyt vähän väsynyt, mutta onnellinen\nAvautui Aino Pokela klo 18.10 16 kommenttia:\nKorvamerkit: ♥, elämää, kivaa, kuvia, vauva, väsymys


Angry Birds Rio nyt myös Nokian Symbian^3-puhelimille – MobiiliBlogi\nAndroid– ja iOS-käyttäjille tuttu Rio-versio maailmaa järisyttäneestä Angry Birds -pelistä on nyt saatavilla myös Nokian uusiin Symbian^3-pohjaisiin kosketusnäyttöluureihin. Peli on ostettavissa Ovi Storesta kahdella eurolla.\nAngry Birds Rio noudattelee muista versioista tuttua kaavaa. Se sijoittuu kuitenkin hieman eri maisemiin, sillä pelin teemana on Rio-elokuva. Tämän myötä aiemmista osista tutut vihreät siat ovat korvautuneet Rio-elokuvan hahmoilla, jotka pelaajan tulee vapauttaa häkeistä tutulla kaavalla.\nUutuus tarjoaa pelattavaa useiden kymmenien tasojen verran. Lisää pelitasoja on luvassa tulevaisuudessa, sillä Rovio on luvannut päivittää Angry Birds Rioa tasaiseen tahtiin.\nKommentti: mietteitä Nokian ilmaisesta karttapalvelusta\nNokia, SymbianAngry Birds Rio


Lukijan kolumni: Inter, TPS vai Turku? - Lukijan kolumni - Turun Sanomat\nLukijan kolumni | Turun Sanomat | 17.11.2018 3:00 | 3\nInter ylsi pysyvänä alisuorittajana Veikkausliigassa vaatimattomalle seitsemännelle sijalle ja pienimmällä pelaajabudjetilla tsempannut TPS putosi säälimättömän vierasmaalisäännön perusteella lopulta ensimmäiseen divisioonaan.\nOlen varmaan viiden vuoden ajan keskustellut niin Interin kuin TPS:n kannattajien kanssa, kumpi ompi parempi: molemmat joukkueet pelaavat liigassa vai se, että oma suosikki pelaa siellä ja toinen alemmalla tasolla.\nTunnen henkilökohtaisestikin hiukan vanhemman polven TPS:n kannattajia ajalta, jolloin Interiä ei vielä ollut perustettu ja keskimäärin jonkin verran nuorempia Inter-faneja. Tunnen myös historian, miten Inter aikoinaan syntyi ja miten se liittyy Palloseuraan.\nMuistan miten Turun Pyrkivä, isäni suosikkiseura, voitti mestaruuden 1954, olihan Pyrkivän maalissa pikkuserkkuni Erik Roos. Tiedän myös, että joskus pelasi mestaruussarjassa kolmekin turkulaisjoukkuetta.\nItse olen aiemmin mainittujen joukkueitten lisäksi nähnyt mestaruussarjassa pelanneen muun muassa ÅIFK:n, TPK:n, TuTo:n ja Turun Weikkojen. Nuo ajat olivat turkulaisjalkapallolle taatusti hedelmällisempiä kuin esimerkiksi kausi, jolloin Inter tuli Veikkausliigassa sijalle 11 ja karsi sarjapaikasta TPS:n kanssa.\nKun kuuntelee – tai itse asiassa joutuu kuuntelemaan – Kupittaan upeassa, luonnonnurmikentän katsomossa joukkueitten kovaäänisimpien fanien toisen turkulaisjoukkueen solvaamishuutoja, aavistaa, että he toivovat toisen turkulaisjoukkueen putoavan ja pelaavan alemmassa sarjassa.\nVahvistuksen tälle saa taputuksista, kun kuuluttaja kertoo ja taululle ilmestyy tieto, että vieraskentällä vastustaja on osunut joko Interin tai TPS:n maaliin.\nMinun päähäni ei näin kapea-alainen ajattelu mahdu. Minullakin on oma suosikkijoukkueeni, mutta sen edesottamukset eivät parane toisen turkulaisjoukkueen huonosta menestyksestä ja alemmalla sarjatasolla pelaamisesta.\nOtsikon joukkueista minun ehdoton suosikkini on kotikaupunkini Turku. Ehkä nuorempia faneja joukkueesta riippumatta leimaa vähäisempi turkulaisjalkapallon historian tuntemus ja usein kärjistetty ja lähes kuolemanvakava vastakkainasettelu.\nJokaisen joukkuepeleistä kiinnostuneen kannattaa lukea Jussi Saarisen ja Mikael Melanin, molemmat filosofeja ja futisfaneja, toimittama kirja "Sokrateen syöksypusku – jalkapallon filosofiaa."\nKirjan viimeisessä luvussa todetaan, että jalkapallokulttuurin tulevaisuuden pahimpia uhkia on joukkueitten ja niitten kannattajien vastakkainasettelu ja vihanpito, minkä yhtenä osana on juhliminen toisen joukkueen tappiolla.\nSamaa teemaa käsittelee ruotsalaisen Fredrik Backmanin romaani "Me vastaan te". Otsake on paljon puhuva ja kuten Sokrateen syöksypusku, niin myös Backmankin pohtii, onko jalkapallo tai jääkiekko osa elämää vai tärkeämpi kuin elämä – yksilön kannalta ja yhteiskunnan kannalta.\nKirjoittaja on Kupittaan poika vm. 1942.\nJuorupeili 17.11.2018 9:50\nKiva, kivempi, kivoin\nMinusta on kiva, kuten kirjoittaja mainitseekin, että Turussa on monia urheiluseuroja, joilla kaikilla on omat jäsenensä ja kannattajansa.\nKivempaa on tietysti, jos näistä seuroista usea pelaisi korkealla sarjatasolla.\nKivointa taas olisi, jos koripallo palaisi takaisin korkeimmaille sarjatasolle.\nNykytilanne on synti ja häpeä palloilukaupungille.\nV-M Mattila 18.11.2018 21:36\nKiitos Leo Lindstedt\nOli ilo lukea ajatuksiasi Turkulaisen jalkapallon tilasta. Puit omat ajatukseni ja ystäväpiirissänikin julkituomani mietteitä paremmin kuin hyvin sanoiksi. Itse olen seurannut Turkulaista jalkapalloilua myöskin vuosia joskaan en Sinun kokemusta lajista omaa. Kauden alussa keväällä kävin innostuneena jälleen katsomassa muutaman pelin kummankin joukkueen taaperrusta. Into sammui kuitenkin nopeasti kuvaamaasi fanien reaktioon naapuriseuran heikosta menestyksestä vieraspelissä. Illan kovimmat aplodit naapurin tappiosta olivat minulle Turkulaisen jalkapallon ystävälle liikaa. Loppukauden pelit jäi katsomatta.\nTerve keskinäinen kilpailu on hyväksi mutta naapurin halveksunta ja mollaaminen ei ole tervettä kilpailua. Turulla olisi mielestäni mitä parhaat edellytykset olla Suomen johtava jalkapallopaikkakunta. Meillä on vahvat periteet, kohtuullisen hyvät olosuhteet, laaja juniorityö ja talousaluekin pystyisi ylläpitämään parikin laadukasta joukkuetta. Mikä mättää, estääkö viha, kateus ja kauna yhteistyön Turkulaisen jalkapallon tason reippaaseen kohennukseen ?\nPallopoika 20.11.2018 20:29\nMe, te ja he\nNooh tuota, nyt kun TPS menee hakemaan vauhtia ykkösestä, niin sitten se tuleekin seuraavalla kaudella ryminällä takaisin veikkausliigaan, siitä on silloin oksat pois ja pala latvaakin.


Chiang Mai on yksi maailman parhaista kaupungeista kasvistarjonnaltaan. Kasvisravintolat siellä eivät ehkä ole kovin vaihtelevia eivätkä eri ruokakulttuurit ole edustettuina. Varminta on tilata vain aasialaisia ruokia. Länsimaisia kasvisravintolakeskittymiä paremmaksi Chiang Main tekee hintataso. Siinä missä New Yorkissa ja Lontoossa voi helposti joutua maksamaan yli 10 euroa annokselta, ovat hinnat Chiang Main kasvisravintoloissa 1,5–4 euroa. Yltäkylläisen buffetin saa…


TarjousHinnoin! ESTA Everybody Bonjour Tapetti border circus vaaleansininen, beige & valkoinen 26,5 cm x 5 m Non-woven - Talotarvike.com\nEtusivu > Sisustus > Tapetit > Esta Everybody Bonjour > TarjousHinnoin! ESTA Everybody Bonjour Tapetti border circus vaaleansininen, beige & valkoinen 26,5 cm x 5 m Non-woven\nTarjousHinnoin! ESTA Everybody Bonjour Tapetti border circus vaaleansininen, beige & valkoinen 26,5 cm x 5 m Non-woven\nEsta Home Everybody Bonjour -tuotesarjan Border Circus Light Blue, Beige & White-tapetti, koko: 26,5 cm x 5 m. Sirkus on täällä! Vaaleansinistä, valkoista ja beigeä tarjoillaan iloisten sirkuseläinten ja klovnin saattelemana. Tunnelma on aidon nostalginen ja suloinen. Boordi voidaan yhdistää upeasti vaikkapa saman malliston beige-valkoraitatapetin kanssa (tuotekoodi 137017). Boordin koko on 26,5 cm x 5 m.\nTapetin nimi ja väri: border circus vaaleansininen, beige & valkoinen


Murole -kosken toimintaohje\nKirjoittaja Aihe: Murole -kosken toimintaohje (Luettu 27470 kertaa)\n« : 01.08.05 - klo:13:18 »\nKarttaohjelmien mukaan on lähes sama kumpaa reittiä Vihurin vajalta ajetaan koskelle. Länsipuolta Ylöjärven/Kurun kautta tulee vähän pidempi matka, mutta tie on nopeampaa. Itäpuolta Teiskon kautta on sitten hitaampaa ajella. Maisemat ovat ovat mielestäni paremmat idässä.\nTukikohtana on aina ollut Muroleen kanavan kioskin ranta, josta löytyy parkkipaikka, hotelli helpotus ja grilli/kahvio. Kioski on suurinpiirtein pienemmän punaisen ympyrän kohdassa.\nKuva alueesta, kuvattu eteläänpäin, koski vasemmassa reunassa metsikön takana\nLaiturit alueella ovat korkeita, tehty pelkästään veneilijöiden käyttöön, niinpä vesillelasku helpoiten tapahtuu betoniselta veneiden vesillelaskupaikalta. Myös vähän kauempana (poispäin kioskilta/kanavalta) on vähän matalempaa laituria, jota melojat voivat käyttää.\nBetoninen ramppi on muuten kokoajan käytössä, siitä lasketaan kalastus- ja soutuveneitä vesille, joten ei kannata tukkia paikkaa. Betoniramppi on kanssa "noin-ympyröity" punaisella.\nKun kioskin rannasta lähtee, niin kanava jää heti oikealle. Koski on pidemmällä etuoikealla. Koskialue on ympyröity keltaisella.\nKosken lasku-uoma on ihan vasemmassa laidassa, kieltä pitkin. Ja vasemmanpuoleista sillan aukosta. Tämä reitti on syvää vettä. Ja tarjoaa akanvirrat molemmille puolille koskea. Eli rannan kivien luona sekä sillan pilarin takana ovat akanvirrat.\nVasemmalla oleva laituri on yksityislaituri, mutta kanoottiin nousu onnistuu hyvin akanvirran kiviltä\nKuvassa laskureitti on vihreällä viivalla. Punaisella on merkitty virran rajoja. Ennen pilaria, sillan yläpuolella on kiven tekemä akanvirta, ja sen vieressä on jonkinsortin aalto missä voi surffata. Perustekniikkaa voi sitten harjoitella alapuolisilla virroilla.\nKorkeammalla vedellä myös sillan alle tulee isommat aallot, sekä kaiketi keskijänteen taakse tulee myös aallot.\nSulutukseen mennään ihan normaalin liikenteen seassa eli mukaan vain. Vihreän ympyrän kohdassa on ihan normaali ovikellon nappi, jota painamalla sulkumestari tai -automatiikka herää. Siitä merkkinä valopylväässä vilkkuu keltainen valo. Kanavaan saa mennä vain vihreän valon palaessa.\nKanava (sininen ympyrä) on pohjapato-tyylinen eli mitään suurempaa aallokkoa ei kanavaan tule. Pelkkiä pyörteitä joita ei kannata pelätä. Köysistä ei tarvi pitää kiinni.\nLopuksi voi sulkumestarille heilauttaa kiitokseksi kättä.\nmurole_alue.jpg (41.67 kilotavua, 525x373 - tarkasteltu 2229 kertaa.)\nmurole_virrat.jpg (243.87 kilotavua, 800x600 - tarkasteltu 2725 kertaa.)\n« Viimeksi muokattu: 01.08.05 - klo:17:20 kirjoittanut Jori Hämäläinen »\nRe: Murole -kosken toimintaohje\n« Vastaus #1 : 26.08.05 - klo:00:25 »\nVielä hieno ilmakuva alueelta, otettu paramoottorin kyydistä, eli varjoliidin plus moottori. Kuvan on ottanut Aarno Isomäki, ja kuva kuvaajan luvalla kopioitu tänne FSNordic ilmailuvalokuvat foorumista. Myös lupa montaasiin on.\nEditoituun kuvaan on merkitty:\n- sinisellä kanava-alue\n- punaisella vesillelaskuramppi\n- keltaisella koskialue\n- kirkkaan vihreällä ovikellopainonappi sulutukseen\n- tumman vihreällä melontareitti\n- turkoosilla grilli-kioski\nPohjoinen on suurinpiirtein ylöspäin, tie vasemmalle on Kuruun/Ylöjärvellä, tie oikealle alas sillan yli on Teiskoon.\nKuvasta näkyy myös hyvin kivet mitä kosken oikeassa laidassa on, eli laskulinja vasemmalta reunalta.\nmurole_ilmasta.jpg (161.41 kilotavua, 800x600 - tarkasteltu 2073 kertaa.)\nmurole_ilmasta_paikat.jpg (228.57 kilotavua, 800x600 - tarkasteltu 2154 kertaa.)\n« Viimeksi muokattu: 26.08.05 - klo:00:28 kirjoittanut Jori Hämäläinen »\n« Vastaus #2 : 26.08.05 - klo:00:37 »\n- nyt virtaama alkaa lähestyä kesäkuunalun virtaamia\n- jos joku osaa sanoa aalloista ja minkäkorkuisilla- ja virtaamilla vesillä ne ovat parhaimmillaan, niin jaatko tietosi\nVs: Murole -kosken toimintaohje - paikoitus\n« Vastaus #3 : 01.08.06 - klo:12:48 »\nVeneenlaskupaikalle ovat tulleet ukaasit että pysäköiminen on kielletty ilman lupaa, ja omistaja maksaa hinauskulut. Ainakin parhainpaan loma-aikaan jolloin pihalla on yöpyjiä ja veneenlaskijoita, kannattaa olla tarkkana pysäköinnistä.


Annika Tello kakkoseksi Pop´n Roll -kisassa! - Louhos Lauluntekijäkollektiivi\nAnnika Tello kakkoseksi Pop´n Roll -kisassa!\nLouhoksen sanoittajavirtuoosi Annika Tello on saavuttanut Pop´n Roll sävellys- ja sanoituskilpailussa toisen sijan! Annikan sanoittaman Palelen vieläkin -kappaleen on säveltänyt Samu Vatanen, joka myös on hyvä tyyppi! Louhoslaiset toivottavat onnea kisan voittaneelle Saija-Reetta Kotirinnalle ja Samuli Laiholle!


Potkunyrkkeilyliiton jäsenedut seuroille - Suomen Potkunyrkkeilyliitto\nPotkunyrkkeilyliiton jäsenedut seuroille\nSeuratoiminta Uutiset\t 13.3.2020\nMuutaman uuden seuran liityttyä viime kuukausina mukaan liiton jäseneksi on hyvä muistuttaa myös vanhoja jäsenseuroja liiton jäseneduista.\nSuomen Potkunyrkkeilyliiton jäsenseurat hyötyvät kattojärjestön jäsenyydestä muun muassa seuraavin tavoin:\nKohtuuhintaiset vakuutukset harrastajille lisenssivakuutusjärjestelmän kautta.\nLiiton jäsenseurat kuuluvat Tuplaturvavakuutuksen piiriin. Tuplaturvavakuutus käsittää talkooväen tapaturmavakuutuksen sekä toiminnan vastuuvakuutuksen miljoonaan euroon saakka. Vapaaehtoistyöntekijöiden tapaturmavakuutuksen vakuutusnumero on\n16-550-119-2, ja toiminnanvastuuvakuutuksen vakuutusnumero on\nLisätietoja vakuutuksista löydätte Olympiakomitean sivuilta >>>\nMusiikin soittolupa. Teosto- ja Gramex-maksut on hoidettu keskitetysti liiton puolesta. Teosto-sopimuksen numero on 70014878, ja Gramex-sopimuksen numero on LII040.\nSopimuksen sisältöön voitte tutustua Olympiakomitean sivuilla >>>\nLaadukkaat ja kohtuuhintaiset ohjaaja- ja valmentajakoulutukset.\nAlueleirit ja suurleirit. Jäsenseurat voivat hakea isännöitäväkseen leirejä, joiden järjestämistä liitto tukee.\nLiiton logon käyttöoikeus. Logoa voi käyttää seuran omassa markkinoinnissa ja esimerkiksi seuravaatetuksessa.\nMarkkinointituki seuran tapahtumille. Liitto voi julkaista omilla verkkosivuillaan seurojen tapahtumailmoitukset, mikäli tapahtuma on liiton lisenssin hankkineille edullisempi kuin muille, eikä se ole päällekkäin liiton muiden tapahtumien kanssa.\nSuomen Potkunyrkkeilyliiton jäseneksi voivat hakea kaikki suomalaiset rekisteröidyt yhdistykset, joiden säännöt ovat sellaiset, että liitto voi ne hyväksyä. Päätöksen jäseneksi hyväksymisestä tekee Suomen Potkunyrkkeilyliiton hallitus. Lisätietoa jäseneksi hakemisesta löytyy liiton sivuilta.\nKolmas Topten Cup -turnaus oteltiin Järvenpäässä\nCovid-19 vaikutus potkunyrkkeilyn SM-kilpailuihin


Ei urheiluhullu, vaan menestyshullu kansa — Pauli Vuorio\nEi urheiluhullu, vaan menestyshullu kansa\n27.6.2012 13:52 Pauli Vuorio\nTaas katsotaan miten Suomalaiset suhtautuvat voittamiseen ja häviämiseen\nTiedän. Otsikko on jo moneen kertaan käytetty ja lukuisasti lainattu;)\n"Urheilumme ykkösajattelijan Risto Niemisen kuuluisat sanat muistuvat mieleeni: suomalaiset eivät ole urheiluhullua vaan menestyshullua kansaa".Juhani "Tami" Tammisen siteeraama oivallus kirjassa Takaisin peliin -näin selvisin uupumuksesta (Gummerus 2011) ei ole mitenkään uusi. Esimerkiksi Pressiklubi-ohjelmassa toukokuussa 2010 toimittaja Reijo Ruokanen puhui asiasta samalla nimikkeellä.\nTodisteita väitteelle ei ole vaikea löytää. Formuloita seurattiin innolla Suomessa vielä muutama vuosi sitten, kun Räikkönen ja Kovalainen ajoivat molemmat huipputalleissa. Mutta kun menestys hiipui, katsojaluvut romahtivat ja lajista puhuminen loppui kuin seinää. Ja nyt kun taas on mahdollisuuksia menestyä, on jo alkanut tapahtua. Monet lajit curlingista salibandyyn ja mäkihyppyyn ovat saaneet hetkellistä tai joskus pidempiaikaistakin nostetta menestyksestä – ja uponneet taas menestymättömyyden myötä.\nJoku varmasti ajattelee, että noin kävisi helposti muuallakin. Suomessa mennään kuitenkin mitä ilmeisimmin myöhään voittajan kelkkaan ja lyödään häviäjää helpommin kuin muualla. Meikäläisten laji on se, jossa voi voittaa tai jossa voi ainakin jälkeenpäin todeta: mitäs minä sanoin.\nPetteri Sihvonen väittää blogissaan näin: "Muualla maailmassa urheilua seurataan ja omia kannatetaan siitä riippumatta, että ollaanko voitto- vai tappioputkessa. Sinä, joka luulit olevasi suomalainen lätkä-, futis-, lentis-, koris-, formula-, mäkihyppy-, hiihto- tai yleisurheilufani, et ole sitä. Voin kertoa, ettet todellakaan ole! Aito fani ei koskaan eikä missään oloissa hylkää kannatettaviaan. Ei vaikka taivas putoaisi niskaan." (http://blog.paf.com/petterisihvonen/2012/03/05/valeurheilukansa-suomi/)\nKertooko tämä siitä, että suomalainen haluaa säilyttää kasvonsa?\nMielipiteemme muodostuvat omista lähtökohdistamme, omista kokemuksistamme, asioista ja ihmisistä, jotka vetoavat meihin. Tämän lisäksi meitä ohjaa asenteemme ja se, miten haluaisimme tai toivoisimme asioiden olevan.\nJoskus leimaamme hyvinkin voimakkaasti asian, josta olemme saaneet negatiivisen kokemuksen. Mielipide saattaa perustua ihan yksittäistapaukseen, mutta kun kokemus on riittävän vahva, saattaa se yleistyä omassa mielessä siten, että kaikki asiaan liittyvä tuntuu tietynlaiselta aina ja ikuisesti.\nEsimerkiksi joku pitää myyjiä välistävetäjinä tai vuokratyövoimaa tarpeettomana tai tiettyä puoluetta edustavaa ihmistä samanlaisena kuin puolueen johtajaa.\nNegatiiviset mielikuvat leviävät paljon helpommin kuin positiiviset. Kun ihmismieli loukkaantuu ‒ olipa syy sitten mikä tahansa – sitä tuntuu ainakin Suomessa olevan todella vaikea kääntää positiiviseksi.\nJohtuuko tämä kansaluonteesta, yhteiskuntajärjestelmästä, ilmastosta vai mistä kummasta?\nMielipiteen ei tarvitse olla täysin lopullinen tai muuttumaton, muutoinhan meidän olisi turhaa olla vuorovaikutuksessa keskenämme. Emme kuulisi emmekä näkisi mitään muuta kuin niitä seikkoja, jotka tukevat alkuperäistä mielipidettämme. Se olisi pitemmän päälle suorastaan vaarallista.\nOnko mielikuva suomalaisten mielenliikkeistä pelkkä uskomus?\nKuten totuuden, tiedon ja viisauden kohdalla, uskomuksellekaan ei ole täsmällistä määritelmää. Uskomusten voidaan nähdä sijoittuvan ihmisen persoonallisuudessa joko kognitiiviseen eli tiedolliseen osa-alueeseen, jolloin ne liittyvät läheisesti tietoon tai affektiiviseen eli tunnepitoiseen osa-alueeseen, jolloin ne liittyvät enemmän asenteisiin.\nKorkeammalla koulutuksellakaan ei poisteta uskomuksia, vaan uskomukset luovat uusia uskomuksia. Onko siis kyse vain siitä, että uskomukset ja mielipiteet muodostuvat eri tavalla erilaisessa ympäristössä ja kulttuurissa?\nVai ovatko suomalaiset sittenkin joukkohullua kansaa: kun harvaan asutussa maassa päästään joukolla hurmokseen, niin sitten hurmostellaan kunnolla?\nPlatonin esittämän tiedon määritelmän mukaan tieto on hyvin perusteltu tosi uskomus. Oikeutusteoriat ovat tietoteoreettisia oppeja, jotka pyrkivät selittämään väittämien tai uskomusten perustelua ja oikeutusta. Oikeutuksella tarkoitetaan syitä, joiden vuoksi henkilö omaa uskomukset tai syitä uskomuksen totuudelle. Uskomusten oikeusteorioita ovat koherentismi, fundamentalismi, reliabilismi ja foundhetismi.\nKoherentismi on tietoteoreettinen näkemys, jonka mukaan uskomus voi olla tosi vasta kun se sopii yhteen henkilön muiden uskomusten kanssa.\nFundamentalismin mukaan on olemassa perususkomuksia tai -oletuksia, jotka ovat oikeutettuja sellaisinaan. Perususkomukset oikeuttavat kaikki muut uskomukset.\nSuomalaista tennishistoriaa nähtiin Wimbledonin tenniskentällä