Tekstivastine Saavu kirkkoposti jakso 5\nTuomo Burman: Tervehdys, hyvät kuulijat. Tervetuloa kuuntelemaan Saavu Kirkkoposti -podcastia. Minä olen Tuomo Burman ja tämän podcastin toimittaja. Olen seurassanne sellaisen parikymmentä minuuttia tällä kertaa.\nTämän Saavu Kirkkoposti -podcastin jakson aiheena on vammaisten ihmisten työllistyminen kirkossa. Se on laaja aihe, eikä siinä varmasti kovin pitkälle päästä, mutta hiukan asiaa selvitetään. Mitkä asiat edistävät työllistymistä, minkälaisia haasteita työssä voisi olla ja mitä työnantaja voisi ottaa huomioon, kun työllistää vammaisia ihmisiä. Ainakin näitä kysymyksiä pohditaan ja vielä lisäksi se, että pitääkö olla täydellinen vai riittääkö jos on hiukan epätäydellisempi. Sain Teams-yhteyden päähän vieraakseni näkövammaisen henkilön, Matti Laurilan. Hän työskentelee Oulun hiippakunnan hiippakuntasihteerinä vastuualueenaan lähetys- ja kansainvälinen työ. Hänen kanssaan vietämme nyt hetken aikaa.\nAloitetaanko Matti siitä, että jollakin tavalla esittelet itseäsi? Siitähän se on hyvä lähteä liikkeelle.\nMatti Laurila: No niin, olen siis 58-vuotias pappi, mutta ollut nyt jo viimeiset 17 vuotta töissä täällä Oulun piispantalolla, eli ensin hiippakunnan lähetyssihteerinä ja sitten vähän tehtävä muuttui. Olin Lähetysseuran työntekijä silloin ja nyt sitten ollut kirkon työntekijänä, eli kansainvälisen työn hiippakuntasihteeri. Tehtävät liittyvät siis paljon työntekijöiden ja erilaisten vapaaehtoisten luottamushenkilöiden tukemiseen lähetyksen ja kansainvälisen työn asioissa, eli monenlaista työtä on, jossa järjestän koulutuksia ja tapahtumia. Mutta olen sitten myöskin neljän lapsen isä ja kolmen lapsenlapsen isoisä eli ukki. Asun tuossa Kempeleessä reilun kymmenen kilometrin päässä Oulusta. Tässä nyt ehkä alkuunsa.\nTuomo Burman: Kiitos, Matti Laurila. Sinä olet onnistunut työllistymään, mutta olet myös näkövammainen. Miten tämä sinun työllistymispolkusi oikein meni? Sehän ei ole vammaiselle ihmiselle itsestään selvää, että työllistyy?\nMatti Laurila: Tämä on ihan totta, eli minulla oli toki etuna silloin kun valmistuin ja olin hakemassa pappisvihkimystä 25-vuotiaana, niin siinä vaiheessa oli etuna se, että näköä oli vielä jäljellä. Mutta siis autoa en ole koskaan pystynyt ajamaan ja pyöräilykin oli vähän siihen aikaan hidasta, lukunäköön tarvitsin jo vahvoja laseja ja myöhemmin sitten lukutelevisiota. Ja sitten vielä myöhemmin nyt olen käytännössä sokea, eli en pysty enää muuta kuin ainoastaan tietokoneen kanssa ja huonosti pistekirjoitusta lukien, mutta ennen kaikkea tietokoneapuohjelma on se minkä avulla toimin. Mutta siihen aikaan, kun lähdin työtä hakemaan, niin tosiaan se on juuri näin mihin vähän viittasit, että ensimmäinen yhteydenotto silloiseen piispaan oli sellainen, että hän jotenkin vähän selvästi säikähti. Tulkitsi yhden kohdan kirjeessä, jonka kirjoitin niin vähän virheellisellä tavalla, mutta sitten onneksi sellaisen vähän onnekkaan sattuman kautta yksi opiskelukaveri oli myös hakemassa papiksi tänne ja hän sitten tuli kertoneeksi, että kuka minä minä olen ja että olen hyvin vahvasti ollut mukana kristillisessä opiskelijatyössä ja toimin hyvin vahvasti monella tavalla seurakunnan työssä, niin sitten se asia lähti rullaamaan ja sain työpaikan. Mutta siinä vaiheessa Pattijoen seurakuntapastorina olin ensimmäiset 10 vuotta, mutta toki siinä on ollut sitten monenlaisia mutkia sen jälkeenkin. Jossain vaiheessa ajattelin lähteä tai olisin halunnut lähteä lähetystyöhön, mutta minun näköni oli yksi sellainen iso tekijä, ei toki ainoa, mikä siihen vaikutti. Mutta yllättäen sitten aina on joku ovi auennut ja sitten on sitä kautta tullut tähän nykyiseen tehtävään.\nTuomo Burman: No jos mietit sitä hakuvaihetta tai niitä työllistymisen polun vaiheita, niin millä tavalla niitä olisi voinut helpottaa?\nMatti Laurila: No jotenkin aina ajattelen, että ihan ensimmäisessä vaiheessa jos olisi vain saanut aikaiseksi ja ajatellut sitä edes mahdollisena, niin olisi pitänyt pyytää audienssia, että kasvotusten pystyy tapaamaan tämän silloisen esimiehen, jotta hänelle syntyisi suoraan se oikea kuva siitä, että minkälaisesta henkilöstä on kyse. Toinen on toki myöskin sitten, että niin kuin pyrinkin sitä tekemään, mutta ehkä vielä tarkemmin olisi pitänyt miettiä sanavalintoja, että miten ajattelen, että omassa työssäni pystyisin selviytymään. Yhteiskunta antaa paljon apua, nykyään vielä paremmin kuin siihen aikaan. Ehkä se olisi silloinkin ollut mahdollista, mutta en tiennyt esimerkiksi näistä taksinkäyttöoikeuksista ja muista vastaavista. Se, että välttämättä työnantajat eivät tiedä miten paljon yhteiskunta pyrkii auttamaan työllistymisessä. Kokonaisuutena kuitenkin täytyy sanoa, että sekä kirkko eli käytännössä seurakunnat, joissa olen ollut töissä, pari seurakuntaa ja sitten Oulun hiippakunta ja Suomen Lähetysseura, jonka palveluksessa olin myöskin, niin tietysti voisi sanoa, että he ovat olleet aika ennakkoluulottomia siinä, että ovat uskaltaneet ottaa minut töihin. Siinä mielessä on ollut hienoa ja esimerkiksi todella siis ihan viime vuosinakin Oulun hiippakuntaan on vihitty kaksi käytännössä ihan sokeaa pappia, ihan viimeisten 5–10 vuoden aikana, eli siinä mielessä kirkko on ehkä aika hyvä työnantaja, ainakin näkövammaisten kohdalla. En toki pysty sanomaan tätä muiden vammaisryhmien kohdalta.\nTuomo Burman: Voihan se olla, että tavallaan olet sitten toiminut osaltasi jonkinlaisena tienraivaajana, kun siitä näkövammaisuudesta on tavallaan tullut sellainen arkikokemus jo hiippakunnassa, niin ehkä sitten sitä ei vierastetakaan samalla tavalla. Miten koet tällaisen tienraivaajan roolin? Onko se joskus vähän haasteellista?\nMatti Laurila: Toisaalta on, mutta ehkä itse on jotenkin aina nauttinut siitä, että pyrin ylittämään rajoja. Esimerkiksi siinä vaiheessa, kun viittasin tuohon, että se lähetystyö ei auennut, niin sitten puolisoni yllyttämänä aloin miettiä sitten, että pääsisikö ulkomaille opiskelemaan. Ja niin sitten erilaisten manöövereitten jälkeen sain järjestettyä, että otin vuorotteluvapaata ja olimme vuoden Israelissa. Minä opiskelin siellä Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa raamatun arkeologiaa ja juutalaisuutta, ja kuitenkin oli vaimo ja neljä lasta mukana, niin siinä mielessä se oli hyvin sellainen vahva liike, joka sitten taas vaikutti osittain siihen, uskon hyvin merkittävästi, kun lähdin Lähetysseuran työhön hakeutumaan, tänne kotimaan työhön eli Oulun hiippakunnan palvelukseen, niin siinä vaiheessa jotenkin koin, että se että olin ollut siellä Israelissa, niin antoi ikään kuin sellaista rohkaisua ikään kuin työnantajalle sitten, että minä ehkä selviän siitä työstä mihin olin hakeutumassa. Ja myöhemmässä vaiheessa olin sitten myöskin hetken aikaa yhden projektin palveluksessa Nepalissa Lähetysseuran työssä, eli silloin tehtiin kartoitusta sokeiden elämästä siellä vaimoni Vuokon kanssa. Jälleen oli tietysti sellainen olo, että vähän hirvittikin tietyt asiat ja pelotti tietyt asiat molempien niiden ulkomaan reissujen kohdalla, mutta jotenkin kuitenkin ajattelin sitä että on parempi, että minä en totea että minä en tähän pysty. Antaa sitten muiden todeta, antaa niiden olosuhteiden sitten ratkaista, että tämä ei nyt onnistu, mutta niin kauan kuin ovet aukeaa, niin kannattaa vain rohkeasti mennä eteenpäin.\nTuomo Burman: Voisitko kertoa minkälaisia haasteita esimerkiksi sinun työssäsi on nimenomaan, mitä näkövamma tuo esille? Toki ymmärrän sen, että nämä ovat jokaiselle vammaryhmälle ja jokaiselle näkövammaisellekin omansa, mutta mitä erityisesti olet joutunut ratkomaan ja keksimään ehkä omia ratkaisujakin?\nMatti Laurila: Tämä on äärettömän hyvä kysymys ja hyvä muotoilu siinä mielessä vielä, että todella en uskalla sanoa edes toisten näkövammaisten puolesta, koska jokaisella meillä on ikään kuin oma persoona ja oma tapa miten me mahdollisesti sitä äärettömän heikkoa näköä, kuten minullakin on hyvin heikko se, niin pystymme käyttämään. Voisi sanoa, että liikkuminen on tietysti yksi iso juttu, opaskoiraakin kokeilin puolentoista vuoden ajan, mutta päätin siitä luopua, koska työni on niin paljon matkustamista lähinnä siis kotimaassa meidän Oulun hiippakunnan alueella ja vähän muuallakin Suomessa, että tavallaan se ei toiminut. Mutta taas sitten Blind Square -ohjelma iPhone-kännykässä on sitten taas auttanut minua paljon liikkumisen suhteen. Mutta ihan pelkästään hyvä valkoisen kepin käyttö ja sen opettelu ikään kuin kartan painaminen mieleen, että mitä reittiä minun kannattaa kulkea, että ei tule sellaisia inhottavia aukeita eteen, että aina vähän seinän vieressä saa kävellä, jolloin suunnat pysyy selkeämpänä. Täytyy ihan aina miettiä se, että mistä minun kannattaa kulkea, mutta tosiasia on kuitenkin se, että esimerkiksi rautatieasemalta kuljen kirkon talolle tällä hetkellä yksin, eli tuttuja reittejä tutuissa kaupungeissa, olipa kyse Oulusta tai Helsingistä tai Kempeleestä, niin onnistuu kyllä. Tämä liikkuminen on yksi asia. Toinen on tietysti tiedon hankkiminen, eli tässä työssä täytyy pystyä koko ajan tietämään, että mitä keskustelua käydään, mitä artikkeleita, mitä kirjoja tulee ja siinä taas sen tiedon hankkimisessa tietysti se, että lähes kaikki asiat ovat sähköisessä muodossa niin on iso asia. Jos minä kuulen, että joku on tehnyt jonkun artikkelin ja se onkin pdf-muodossa, mikä ei oikein toimi, niin jos minä lähetän viestin hänelle ja kysyn, että saanko sen word-muodossa, niin ihmiset suhtautuvat äärettömän ystävällisesti. Jos suinkin mahdollista niin lähettävät sitten jopa kokonaisia kirjoja, kun lupaan että tämä on vain henkilökohtaiseen käyttöön ja usein sitten ostan kirjahyllyyn sen kirjaversion siitä. Mutta tavallaan tiedon hankkiminen on yksi, henkilökohtainen avustaja siinä, toimistoavustaja minulla on nyt pari tuntia viikossa, niin se on myös äärettömän iso apu. Mutta sitten ehkä kaikkein suurin haaste on se, että ei näe ihmisten kasvoja ja ei näe niitä ilmeitä, ei näe sitä sanatonta viestintää. Siinä jotenkin koen, että se loppujen lopuksi sen työn sisällön kannalta olisi minulle kirkon työntekijänä äärettömän tärkeää. Minähän en niin valtavan paljon liiku seurakuntalaisten kanssa, siis toki vapaaehtoisten luottamushenkilöiden kanssa olen tekemisissä, mutta paljon kohtaan työntekijöitä erilaisissa palavereissa ja tapaamisissa tai koulutuksissa ja niiden väliajoilla, niin se että osaisin jotenkin lukea heidän tunnelmiaan ja myös ymmärtäisin sen, että milloin jotain mitä minä sanon, niin on liian vahvaa tai milloin se herättää hämmennystä, niin jotenkin sen sanattoman viestinnän ohuus. Toki minä voin yrittää kuunnella ihmisten äänensävyjä ja ennen kaikkea sanoja pitää kuunnella hyvin tarkkaan, koska se sanaton viestintä jää puuttumaan, mutta se on sellainen asia, josta tavallaan sen puuttumisesta sisällön kannalta kärsin ehkä eniten.\nTuomo Burman: Itse ajattelin niin, että sellaiset yllättävät tilanteethan ovat, olet valmistautunut jotenkin ja kaikki on mukana mitä tarvitset siihen, mutta se tilanne sitten muuttuukin toisenlaiseksi. Vaikka olet varautunut, että nyt lauletaan tietyt virret ja sitten tuleekin joku, jos jotakin hartautta, vaikka pitäisi, niin tuleekin sitten yhtäkkiä toivomuksia ihan sieltä muualta päin. Tai sitten voisin kuvitella, että sinullekin saattaisi käydä niin, että jos jotakin puhetta pitäisit, niin joku veisikin sen sinun tekstisi jo etukäteen. Tämähän on tietysti arkea kaikille hengellisessä työssä oleville, mutta ehkä sokealle vielä sitten korostuu se, että välttämättä se uuden hankkiminen ei ole niin nopeaa ja helppoa.\nMatti Laurila: Kyllä, ja juuri jotain yllättävää, kun tapahtuu ja ei näe mitä oikein tapahtui, mistä johtuu tämä tietty hämminki tai hälinä, joka yhtäkkiä syntyy, niin helposti minulla kyllä ajatus katkeaa siinä vaiheessa, että mitä minun pitikään nyt tässä sanoa ja puhua.\nTuomo Burman: Sehän on tietysti suuri asia, että Jumalalle me olemme kaikki yhtä samanarvoisia, ollaan me vammaisia tai ei.\nMatti Laurila: Kyllä, se on äärettömän iso asia ja tavallaan siitä tällaisesta armollisen Jumalan kasvojen edessä olemisesta, niin minä jotenkin aina ajattelen, että riittää kun olen riittävän hyvä pappi tai riittävän hyvä kouluttaja, riittävän hyvä lähimmäinen. En tavallaan pyrikään tai vaadi itseltäni, että minun täytyy olla täydellinen. Siihen en pystyisikään, mutta jos minä koko ajan odottaisin sitä, niin elämä olisi hirveän raskasta. Siinä mielessä se, että tässä työssä koen sellaista armollista ilmapiiriä työtovereiden ja yhteistyökumppaneiden keskuudessa, niin jotenkin se on kivaa. Totta kai haluan tehdä työni riittävän hyvin, sillä tavalla että se palvelee niitä ihmisiä, joiden kanssa minä toimin, mutta ihan kaikkea ei pysty aina tekemään mitä ehkä tekisi mieli.\nTuomo Burman: Niin, no en tiedä, ei varmaan sellaista ihmistä olekaan, joka pystyisi ihan kaikkea tekemään. Sitten kun lukee raamattua, esimerkiksi onko siellä sellaista henkilöä oikeastaan ehkä nyt Jeesusta lukuun ottamatta, joka täydellisesti olisi onnistunut joka tilanteessa?\nMatti Laurila: Kyllä, juuri näin.\nTuomo Burman: Se on toisaalta myös hyvin lohdullista, että ei ole sellaista.\nMatti Laurila: Kyllä, ja juuri minua on hyvin paljon lohduttanut esimerkiksi Paavali, joka siis puhuu selvästi jostain heikkoudesta jota monet raamatun tutkijat on ajatelleet, että se on joku sairaus, ainakin tilapäinen sairaus hänellä oli. Siellä on sellaisia useita kohtia, jossa saatetaan viitata siihen, että Paavalilla oli näön kanssa ongelmia. Olivat ne sitten tilapäisiä näönmenetyksiä tai sitten jotain pysyvämpää, mutta jotenkin se on minulle ollut hyvin lohdullista ajatella, että kun uskaltaa vain ajatella, että minä olen käytettävissä niillä eväillä mitä on, niin se on hyvä asia.\nTuomo Burman: Eli riittävän hyvä ei välttämättä ole täydellinen, että se riittää?\nMatti Laurila: Ei, se riittää ja näinhän siis kaikessa muussakin. Eikä tarvitse ajatella pelkästään näköä, vaan että pyrin olemaan riittävän hyvä isä ja aviopuoliso ja isoisä ja ystävä monille. Ei kuitenkaan täydellisyyteen meistä ole, mutta toki tiedän sen, että varsinkin jos ajatellaan ulkoisia tekijöitä, sitä että kuinka siistit ja hienot Powerpointit joku toinen on tehnyt tai kuinka hänellä ulkoisesti homma toimii, niin totta kai se on monella tavalla parempaa kuin näkövammaisen kohdalla. Mutta jälleen ajattelen, että niin kuin sanoin, ihmiset ovat ymmärtäväisiä ja toivon sitä aina kuitenkin, että niin riittävän hyvin pystyn asioita tekemään, että kenelläkään kuulijalla ei synny sellainen ajatus, että mitenkähän Matti tuosta nyt selviää, koska silloin se kääntyy itseään vastaan. Se, että minun täytyy sillä tavalla miettiä etukäteen, että minä tiedän mistä saarnatuoli löytyy tai olen pyytänyt, että joku tulee ja saattaa minut sinne saarnatuolille, jotta ei kenenkään tarvitse yhtäkkiä jännittää, että hyvä tavaton, nyt se ei löydä ja miten tässä nyt käy, miten sitten löytää saarnan jälkeen pois sieltä ja niin pois päin, jolloin se täysin tavallaan se minun näkövammani estäisi sen varsinaisen viestin perille menemisen. Näihin asioihin voidaan todella vaikuttaa niin kuin sanoin, että reilusti pyytää apua, jotta ihmiset huomaavat, että tilanne on hallinnassa. Nyt tuo ihminen lähti saattamaan Matin sinne saarnatuolille tai puhujapulpettiin, että tilanne on täysin hallinnassa ja silloin tulee se turvallinen tunne kaikille, ja heillä riittää silloin energiaa kuunnella sitä mikä se varsinainen asia sitten on.\nTuomo Burman: Ja eihän Matti Laurila sinua ole palkattu sinne näkövammaiseksi, vaan sinut on palkattu papin tehtävään, joka nyt on sitten toimia Oulun tuomiokapitulissa hiippakuntasihteerinä.\nMatti Laurila: Kyllä.\nTuomo Burman: Sehän on aina muistettava, että työnantajahan on tietyllä tavalla aika raadollinen ja niinhän sen kuuluukin olla. Työnantajahan ensisijaisesti hankkii työntekijän tekemään tietyn tehtävän. Minkälaisia asioita sinä sanoisit ehkä neuvoksi niille, jotka vammaisena hakeutuvat kirkon tehtäviin, mihin tahansa tehtävään mikä heille sopii, mitä heidän tulisi ottaa huomioon? Toisaalta mitä sinä kokisit, että työnantaja voisi ottaa huomioon tai helpottaa sitä polkua?\nMatti Laurila: Niin kuin sanoin, niin ainakin se, että kasvotusten kannattaa tavata puolin ja toisin. Myöskin se, että vammainen henkilö etukäteen miettii jo valmiiksi, että miten minä mahdollisia teknisiä ongelmia ja rajoituksia pystyn ratkaisemaan. Ja siinä tosiaan pelkästään se, että vähän haastattelee niitä toisia vammaisia vastaavan vamman kanssa, jotka ovat saman tyylisessä työssä, niin se voi jo auttaa. Ja vaikka ei olisi saman tyylisessäkään työssä, niin siitä tulee niitä ideoita, että ahaa, tämä ratkaisi tällä tavalla tämän kysymyksen, niin minähän voisinkin ratkaista tämän kysymyksen näin. Ja se, että varsinkin kun työ alkaa, niin on koko ajan valmis ottamaan palautetta vastaan ja myöskin työnantaja osaa suhtautua sillä tavalla siihen työntekijään, että nämä ovat ne tehtävät mistä toivotaan nyt että työntekijä suoriutuu, niin reilusti kertoa että tällainen asia nyt olisi vielä, että löytyisikö tähän joku ratkaisu. Tällaisia asioita nyt vaan tulee mieleen, eli avoin keskustelu ja vuorovaikutus, niin se nyt on ainakin yksi asia. Ja todella niin kuin sanoin, niin suomalainen yhteiskunta on siinä huippu, että yhteiskunta kyllä, esimerkiksi tietokoneiden saaminen, ohjelmien saaminen ja avustajan saaminen, niin hyvin merkittävästikin yhteiskunta pyrkii siihen, että jokainen voisi löytää työtä. Tämä kysymys, nyt kun puhutaan paljon tästä työllisyydestä ja siitä, että kohta on työvoimapulaa melkein alalla kuin alalla, niin siinä minun mielestäni työnantajat ja toisaalta vammaiset tarvitsisivat nyt sellaista luovaa pohtimista, että mitä olisi niitä sellaisia tehtäviä ja sellaisia työpaikkoja, missä vammainen pystyy palvelemaan täysin ja sillä tavalla tämä työllisyys voisi nousta. En sano tätä työllisyyden nousua sen tähden, että se nyt olisi suomalaiselle yhteiskunnalle iso asia, mutta ennen kaikkea sille vammaiselle itselleen, koska minä luulen, että moni kuitenkin vammainen, joka on koulutuksen käynyt, totta kai toivoo että voisi sitä koulutusta hyödyntää ja saisi sellaisen elämäntehtävän, joka on mielekäs hänelle. Ja toki se välillä vaatii sitten hakemista ja todella sanon, että en ole asiantuntija, en tiedä kaikkia niitä haasteita mitä monelle muulle, edes näkövammaiselle voi tulla työelämässä, mutta tässä jotain tällaisia ajatuksia.\nTuomo Burman: Matti Laurila, heitän vielä muutaman ajatuksen tähän lopuksi, niin saat niitä sitten siinä määrin kun haluat niin kommentoida. Ensinnäkin se ajatus, että jokainen vammainen, jokainen näkövammainen on yksilö ja joku on lahjakkaampi jossakin. Joku liikkuu tosi hyvin, joku ei liiku niin hyvin, jollakin on taas joku toinen alue parempi, se on yksi ulottuvuus. Tavallaan hain sitä, että tiettyyn rajaan asti voidaan käsitellä samanlaisina, mutta sitten kun jotain puuttuu, niin sitten erotkin voi kasvaa tietyllä tavalla. Sitten toinen asia on se, että ei ole huono asia, jollekin voi sopia esimerkiksi osa-aikatyö paremmin.\nTuomo Burman: Ja sitten toinen on, että työnantajaahan voi rohkaista se, että esimerkiksi menemättä näihin kaikkiin mitä yhteiskunta tosiaan tarjoaa, minäkään en niitä kaikkia tiedä, mutta esimerkiksi työkokeilu saattaa olla hyvä, jolla voi näyttää sitä osaamistaan. Minkälaisia ajatuksia, Matti, sinulle tulee näistä?\nMatti Laurila: Siis ehdottomasti, eli jokainen vammainen, se että hän löytää ikään kuin sen oman reittinsä ja oman tapansa olla työelämässä mukana. Jos ei sitä toisaalta löydy ja tuntuu, että se on stressi se työelämä, niin senkin ehkä joutuu sitten hyväksymään ja näkemään, että tämä on nyt se minun tapani ja miettiä ehkä vaikka vapaaehtoistyön puolella jotain mikä luo sitä mielekkyyttä siihen omaan elämään sitten. Sen vielä haluan todeta, että minulla on huikeita kokemuksia siitä koko ajan, että miten minä joudun pyytämään ihmisiltä apua esimerkiksi liikkumisen suhteen. Siis työtovereilta joudun pyytämään, kysymään sitä, että voinko ottaa sinua tuosta olkapäästä kiinni kun nyt mennään tuonne toiseen rakennukseen tai vastaavaa. Siis ihan tutussa ympäristössä pystyn toki liikkumaan itsekin, mutta silloin kun halutaan varsinkin rennosti keskustella niin että minä en törmäile koko ajan, niin voi olla mielekkäämpi, että otan käsivarresta kiinni ja seuraan siinä sitten. Mutta myös näitä tilanteita, kun minä mietin, että miten minä tästä nyt pääsen ja onko tässä nyt se kaupan ovi tai olenko minä nyt oikeassa paikassa ja kuulen, että joku liikkuu, niin valkoisen kepin kanssa kun liikun ja kysyy joltain, niin kyllä ihmiset ovat äärettömän ystävällisiä. Monet lähtevät ihan, että odota minä tulen näyttämään ja saattavat kymmeniä metrejä kävellä, kun ne tulevat näyttämään jonkun oven ja jotenkin on sellainen olo, että he ovat hyvin ystävällisiä ja ovat ilahtuneita siitä, että he voivat olla avuksi. Niin tavallaan se, että työelämässä, minun työni on todella sellainen missä minun pitää liikkua paljon, niin se että minä saan apua juna-asemalla tai kun saavun jonnekin vieraalle paikkakunnalle ja vastaavaa, niin ne ovat asioita jotka ovat minulle hirveän tärkeitä, se ihan satunnaisten ihmisten apuun turvautuminen. Joka tapauksessa niin kuin sanoit, jälleen minulla lähti ajatus näin kulkemaan eteenpäin, mutta niin kuin sanoit, että jokaisella on yksilöllinen elämä ja niitä eri vaihtoehtoja sen työllistymisen suhteen tulee avoimella mielellä ottaa vastaan.\nTuomo Burman: Kiitoksia Matti Laurila, Oulun hiippakunnasta hiippakuntasihteeri kansainvälisistä asioista, näinhän se suurin piirtein meni. Oikein mukava oli jutella sinun kanssasi. Sano nyt vielä loppuun sellainen rohkaisun sana jokaiselle vammaiselle ihmiselle, joka haluaa työllistyä. Miten haluaisit rohkaista jokaista?\nMatti Laurila: Ehkä en nyt osaa välttämättä sanoa mitään muuta, mutta palaan siihen ajatukseen, että kannattaa rohkeasti koputella ovia ja antaa muiden ihmisten sitten sulkea ne. Tai tavallaan, että jos sitten tulee joku ovi joka ei aukea, niin sitten sille asialle ei voi mitään, mutta että ei itse ainakaan ajattele että minä en tähän pysty, vaan lähtee ennemmin selvittämään sitä, että onnistuisiko se ja sitä kautta sitten ehkä löytyy niitä ovia, jotka sitten työelämässä myöskin aukeaa.\nTuomo Burman: Tällainen oli Saavu Kirkkoposti -podcastin tämä jakso. Kanssani juttelemassa oli Oulun hiippakuntasihteeri Matti Laurila. Minä olen\nTuomo Borman ja tämän Saavu Kirkkoposti -podcastin toimittaja. Vielä tulee yksi Saavu Kirkkoposti -podcastin jakso tänä vuonna ja ilmestyy tuossa ennen joulua. Hyvää ja siunattua syksyä jokaiselle, kuulemiin.\nTässä jaksossa keskustellaan selkokielestä. Tuomo Burmanin juttukaverina on Pertti Arola, Varsinais-Suomen kehitysvammaistyön pappi.\nMitä selkokieli on? Mitä tavallisen seurakuntalaisen tulisi tietää selkokielestä? Mikä on tärkeintä selkokielen puhumisessa? Podcastjakson lopussa on jouluhartaus.\nTekstivastine Saavu Kirkkoposti jakso 6\nTuomo Burman: Tervehdys hyvät kuulijat. Tervetuloa kuuntelemaan Saavu Kirkkoposti -podcastia. Minä olen Tuomo Burman ja tämän podcastin toimittaja. Olen seurassanne semmoisen parikymmentä minuuttia tällä kertaa.\nTässä Saavu Kirkkoposti -podcastin jaksossa keskitytään selkokieleen. Mitä se selkokieli on, mitä tavallisen seurakuntalaisen tai seurakunnan työntekijän tulee tietää selkokielestä. Ja tietysti kun joulu lähestyy, niin on myös tässä podcastissa jouluhartaus. Eli tällaista tällä kertaa. Ja asiantuntijavieraana meillä on Varsinais-Suomen kehitysvammaistyön pappi, Pertti Arola. Hänen kanssaan jutellaan Zoom-etäyhteyden kautta. Tervetuloa tähän Saavu Kirkkoposti -podcastiin, Pertti Arola, Varsinais-Suomen kehitysvammaistyön pappi. Olisiko hyvä, että aluksi kerrot muutaman sanan itsestäsi. Ja nyt kun meillä on aiheena tämä selkokieli, niin otetaanko hyvin selkeä viestintä puolin jos toisin.\nPertti Arola: Kiitoksia, se on oikein hyvä tavoite. Selkeys on hyvä juttu, ja siihen on hyvä pyrkiä. Joskus se onnistuu selkeämmin ja joskus sitten lähtee vähän ajatus karkaamaan. Mutta niin se varmaan meillä jokaisella. Tosiaan, olen ollut täällä Varsinais-Suomessa tämän vuosituhannen, eli vähän yli 20 vuotta kehitysvammaisten pappina. Ja on ollut hieno, kiva paikka olla, ollut hienoa ja mukavaa tehdä näiden ihmisten kanssa töitä. Ja selkokieli on kieltämättä sellainen asia, joka on tullut koko ajan tärkeämmäksi. Enemmän se alkaa näkyä omassa työssä, enemmän tulee asioita, joita pitää tehdä, ja saa tehdä selkokielen parissa. Ja enemmän ja enemmän huomata, että selkokieli on tärkeä asia.\nTuomo Burman: Pertti Arola, jos minä yritän olla nyt sellainen yksinkertainen ihminen, se onnistuu kyllä minulta hyvin helposti. Mitä selkokieli noin kansanomaisesti on?\nPertti Arola: Selkokieli on sellaista kieltä, mitä on helppo ymmärtää. Sen sanastoa on vähän yksinkertaistettu, on jätetty vaikeita sanoja pois, jätetty vieraskielisiä sanoja pois, jätetty sivistyssanoja pois. Ehkä se ajatuksenkulku on vähän yksinkertaistettu. Pitäisi olla selkeänä mielessä, että mitä haluaa sanoa, ja sitten sanoo sen selkeästi. Sen sijaan siitä asiasta ja sisällöstä ei ole pakko tinkiä. Joskus voidaan puhua vaikeistakin asioista. Ja joskus voi olla niin, että pitää oikein todella tarkkaan miettiä, että mikä on se ydin tässä vaikeassa asiassa. Mikä on se kaikkein tärkein asia, minkä haluaa sanoa. Ja silloin se selkokieli voi viedä hyvinkin syvällisiin pohdintoihin.\nTuomo Burman: Miten sinä ensimmäisen kerran tulit tutuksi selkokielen kanssa?\nPertti Arola: Se on pikkuhiljaa tässä työssä tullut vastaan. Enemmän ja enemmän. Silloin aikoinaan aloitin, en kovin paljon tiennyt kehitysvammaisten maailmasta. En kovin paljon tiennyt millaiseen työhön tulen, en kovin paljon tiennyt selkokielestä. Silloin erityisen tärkeä asia oli itselle, että pitää olla konkreettinen. Pitää esimerkiksi puheessa olla jotain muuta kuin sanoja mukana myös. Pitää olla jotain näytettävää, pitää olla jotain koettavaa, jotain enemmän. Se oli ehkä se, mikä tuli ensin vastaan. Ja sitten siitä pikkuhiljaa enemmän ja enemmän ajatus lähti myös sinne itse kielen puoleen, sanojen puoleen, selkokielen puoleen. Että voisi myös siihen kiinnittää enemmän huomiota. Ja sitten tuli enemmän ja enemmän vastaan se, että tarvitaan valmista aineistoa. Tarvitaan selkokielisiä raamatuntekstejä, tarvitaan selkokielisiä rukouksia. Ja näitä selkokielisiä tekstejä on sitten julkaistu. Niitä on eri paikoissa, esimerkiksi kirkon selkosivuilla on enemmän ja enemmän aineistoa. Ja näin se on sitten tullut koko ajan tärkeämmäksi omassakin työssä.\nTuomo Burman: Jos ajatellaan, Pertti Arola, tavallista seurakuntalaista tai seurakunnan työntekijää. Mitä hänen ainakin tulisi tietää selkokielestä?\nPertti Arola: Jos haluaa sanoa selkokielellä jotain, silloin pitää ainakin tietää, mitä haluaa sanoa. Eli ehkä se on se hyvä lähtökohta, mitä oikeasti haluan sanoa, mikä on se ydinjuttu. Mitä tässä haluan kertoa. Sillä pääsee jo aika pitkälle. Kun on kirkas ajatus, että tuon haluan sanoa, tuon haluan viestiä, se on se hyvä lähtökohta. Sitten toinen todella tärkeä asia on yhteys. On yhteys kuulijaan, on yhteys häneen, jonka kanssa keskustelee. On jotenkin sellainen yhteys, että puhummeko me edes samasta asiasta. Ymmärrätkö sinä mitä minä tarkoitan, saitko kiinni tästä. Jotenkin voi peilata sitä omaa sanomista tai omaa viestintää. On tärkeää saada sitä palautetta. Palautetta, että jotain tästä nyt menee perille, ja jotenkin ymmärretään toisiamme.\nTuomo Burman: Selkokielen varmaan se helppous on tosiaan siinä, että ajatus, tiiviisti sanotaan se, mitä ajatellaan. Mutta ehkä se vaikeus on myös siinä, että selkokielestä hyötyviä on kovin monenlaisia, aina maahanmuuttajista sitten hyvinkin vähän kieltä ymmärtäviin kehitysvammaisiin. Eli kohderyhmä lienee tärkeä määritellä, kelle milloinkin viestitään?\nPertti Arola: Se on monessa kohtaa kyllä totta. Millainen sanasto on tuttua näille ihmisille, millainen tausta heillä on. Jos kertoo vaikka vertauksen, tai haluaa jotenkin tehdä havainnolliseksi omaa asiaansa, niin onko tällainen asia heille ollenkaan tuttua. Ovatko he törmänneet aikaisemmin tällaiseen. Siinä kohtaa se kyllä tulee haasteena vastaan. Toisaalta on ihan hyvä antaa myös itselleen lupa. Tärkeintä on yrittää saada se yhteys toiseen ihmiseen. Ja sitten, jos tässä keskustellaan, niin sitten huomataan, että syntyikö se yhteys ja menikö asia perille. Jos ei se mennyt perille ensimmäisellä kerralla, ensimmäisellä sanomisella, koetetaan löytää vähän toisenlaisia sanoja. Koetetaan vielä vähän yksinkertaistaa. Jos miettii omia puheita esimerkiksi, niin joskus selkokielen kanssa onnistuu helpommin, joskus huomaa, että nyt meni aika mutkikkaaksi. Aika usein takana on se, että kuinka hyvä ajatus minulla on itselläni siitä, mitä haluan sanoa. Kuinka kirkas ajatus on itsellä. Jos on oikein selkeä ja hyvä ajatus, niin silloin on helppo pukea se asia selkeään muotoon, selkeisiin sanoihin. Joskus taas on vähän sellainen ympäripyöreämpi olo. Jotain tästä haluan kertoa ja viestiä, toisaalta tätä kertoa, toisaalta tuota. Ja silloin huomaa, että lähtee vähän niin kuin pyörittelemään sitä asiaa. Ja lauseet tulevat pidemmiksi, ja lauseet tulevat mutkikkaammiksi. Ja vähän se selkokielinen ajatus karkaa.\nTuomo Burman: Jos, Pertti Arola, hieman tiivistän tätä ajatusta, miten minä ymmärsin sinun äskeisen puheesi, niin ensinnäkin pitää tietää mitä haluaa sanoa. Ja ehkä toiseksi sitten se läsnäolo, eli pitää myös tavallaan tarkkailla. Pikku prinssissä taidetaan sanoa, että tärkeitä asioita näkee vain sydämellään. Ja lieneekö se hyvä ohje tähänkin selkokieleen?\nPertti Arola: Se on tosi hyvä ohje. Loppujen lopuksi selkokieli on eri asia kuin matematiikka. Matematiikassa voidaan laskea, että yksi plus yksi on kaksi. Selkokielessä on vähän vaikeampi laskea, että kun käytän näitä ja näitä sanoja, niin sitten puhun selkokielellä. Tai kun käytän noita sanoja, niin en puhu selkokielellä. Tärkeintä on, että se yhteys jotenkin syntyy.\nTuomo Burman: Niin, kyseessähän on kuitenkin vuorovaikutus lopulta. Että kun se asia saadaan selväksi, ja tarkentavat kysymykset ovat joskus hyödyllisiä. Myös kuulijoilta.\nPertti Arola: Olen monta kertaa lainannut vanhan rovastin lausahdusta, että hän ei oikein tykännyt pitää hartautta kehitysvammaisille ihmisille; kun hän oli tottunut siihen, että kun hän puhuu, niin muut ovat hiljaa. Ja minulla se on vähän toisin päin. Jos kaikki kuulijat ovat hiljaa, niin se on varma merkki siitä, että kukaan ei nyt ymmärrä yhtään mitään, mitä minä puhun.\nTuomo Burman: Pertti, kun sinun normaali työpäiväsi on, niin minkä verran sinä joudut käyttämään selkokieltä? Ja minkälaisia tilanteita, esimerkiksi selkokielellisiä tilanteita, sinulle tulee vastaan?\nPertti Arola: Toive ja tavoite on, että selkokieltä pääsee käyttämään mahdollisimman paljon. Silloin se tarkoittaa sitä, että on ihmisten kanssa tekemisissä. Eli usein normaaliin työpäivään mahtuu vierailuja toimintakeskuksessa tai asumisyksikössä. Siellä saattaa olla hartauksia tai tapaamisia. Niissä tilanteissa yritän kovasti käyttää selkokieltä. Sitten tietysti välillä on niitä tilanteita, että jonkun ihmisen tavoittaa vaikka puhelimessa tai tavoittaa vaikka netissä, saattaa tulla jotain viestejä ja kyselyä. Ja välillä joutuu ehkä vähän pinnistelemään ja ponnistelemaan. Jos emme ole oikein tottuneet yhdessä viestimään kirjoittamalla tai Messengerissä, niin joutuu oikein tiivistämään, että mitenkäs tämän nyt sanoo. Mitenkäs tämän nyt viestii niin, että toinen ymmärtää. Ne ovat sellaisia ihan hyviä haasteita itselle, saada oikein selkeästi ilmaistua. Nyt kun on ollut tätä korona-aikaa, niin olemme tehneet aika paljon videoita YouTubeen, ja siellä käytetään selkokieltä. Ja ne ovatkin aika hyviä sellaisia opetustilanteita itsellekin. Joutuu perästä päin katsomaan, mitä on tullut videolle sanottua. Joutuu vähän leikkaamaan ja liimaamaan, ja siinä huomaa, lähtikö ajatus karkuteille. Tuliko jotenkin selkeästi sanottua. Ja sitten tietysti on niitä työpäiviä, että enemmän istuu tässä tietokoneen ääressä, yrittää vaikka kirjoittaa sitä selkokielistä aineistoa, vaikkapa niitä rukouksia tai raamatuntekstien mukautuksia.\nTuomo Burman: Niin näistä raamatuntekstien mukautuksista sen verran, että niitähän on nyt kirkossa tullut aika paljon. Muun muassa jouluevankeliumi löytyy, ja monia muitakin kirkkovuoden tekstejä. Ja onko se nyt viimeisin tämä päivän rukoukset, joka tuli..?\nPertti Arola: Joo. Kyllä vain. Eli tällä hetkellä kirkon selkosivuilta löytyy jokaiseen pyhäpäivään evankeliumitekstit, ja löytyy päivän rukoukset. Sen lisäksi ollaan sitten pikku hiljaa tekemässä muuta aineistoa. Esimerkiksi omalle sivulle; tuolla Paimion seurakunnan nettisivuilla olen pikkuisen kerännyt niitä mukautuksia, mitä olen tehnyt. Lukukappaleisiin, vanhan testamentin teksteihin, uuden testamentin teksteihin. Ja vähän selkorukouksia myöskin. Mutta se on sellaista omaa pientä harrastustoimintaa tässä. Mutta tosiaan, kyllä sitä selkokielistä aineistoa koko ajan enemmän tulee.\nTuomo Burman: No tuohon ei malta olla sanomatta, että sanotaan, että Paavalin kirjeet esimerkiksi lienevät kohtuullisen haasteellisia selkomukautuksille?\nPertti Arola: Välillä näin. Aika kiemuraisia lauseita ja ajatuksia siellä välillä on. Joutuu aika lailla välillä miettimään, että mitä tässä halutaan sanoa. Siinä oikeastaan tulee myös se selkokielen hienous esille. Ei väistetä vaikeita asioita, vaan yritetään mennä ihan ytimeen. Ihan siihen, että mitä tässä oikeasti halutaan sanoa.\nTuomo Burman: Sehän on hyvä kaiken kaikkiaan löytää se ydin. Ja niin kuin tuossa aikaisemmin todettiin siitä, että on hyvä miettiä mitä on sanomassa. Kun se ydin löytyy, niin keinot aina löytyvät siihen viestimiseen. Mutta jos ei sitä ydintä ole esimerkiksi omassa puheessa, tarkoitan tietysti itseäni tässä tilanteessa, niin silloin on varmasti vaikea löytää sitä sanomistakaan niin, että sen pystyisi ilmaisemaan napakasti, lyhyesti ja selkeästi.\nPertti Arola: Juuri näin. Kyllä sinä puhuit ihan minunkin ajatuksiani nyt kuule.\nTuomo Burman: Pertti Arola, Varsinais-Suomen kehitysvammaistyön pappi, olisiko nyt hyvä, kun joulukin tässä lähestyy, niin siirtyä siihen hartaudelliseen osioon?\nPertti Arola: Joulu lähestyy. Ja enemmän ja enemmän joulua pohditaan uutisissa ja lehdissä. Pohditaan vähän ehkä sitä, että millainen joulu tulee, millainen joulu tulee tänä vuonna. Kuinka paljon se korona vaikuttaa, kuinka paljon tulee rajoituksia. Mitä saa tehdä, mitä ei saa tehdä. Millainen joulu tulee. Millainen on se joulun tunnelma, tai löytyykö sitä joulun tunnelmaa. Jos on paljon rajoituksia, onko silloin mitään oikeaa joulua. Jos koko ajan täytyy miettiä, mitä saa tehdä, löytyykö silloin joulun tunnelmaa. Vähän samaa mietittiin viime jouluna, vuosi sitten. Millainen joulu oikein tulee. Ja oikeastaan samaa mietittiin silloin tosi kauan aikaa sitten. Sitä miettivät Maria ja Joosef. Mitä tässä oikein tapahtuu, millaista tästä oikein tulee. Pitäisi lähteä sinne matkalle, pitäisi lähteä raskaalle, raskaalle matkalle. Ja vauvan syntymä lähestyy. Mitenkähän tässä oikein käy. Millainen joulu, millainen syntymä tästä tulee. Millainen matka tästä tulee. Oikeastaan silloin ensimmäisenä jouluna kaikki meni pieleen. Ei löytynyt yösijaa, ei löytynyt paikkaa mihin majoittua. Vauva syntyi, siellä jossain kaukana matkan päällä. Vauva syntyi jossain kurjissa ja likaisissa olosuhteissa. Vauva syntyi sinne eläinten keskelle. Ei siinä oikein ollut iloa eikä tunnelmaa. Mutta juuri sinne Jeesus syntyi, juuri sinne tuli Jumalan valo. Jumala tuli maailmaan. Jumala tuli siihen tilanteeseen, kun kaikki tuntui menevän pieleen. Jumala tuli siihen tilanteeseen, kun tunnelma tuntui olevan ihan pielessä ja poissa. Jumala tulee keskelle meidän elämää. Eli joulu, joulun valo, se saa tulla joka tapauksessa. Joulun sanoma, joulun valo, se ei riipu siitä, millainen tunnelma meillä on. Joulu tulee joka tapauksessa. Rukoilemme. Rakas Taivaan Isä. Monet ihmiset odottavat joulua. Pieni, innokas lapsi odottaa joulua. Anna minullekin samanlaista intoa. Jollain on kova kiire, jotta hän saisi kaiken valmiiksi. Anna kiireen keskelle joulun rauha. Joku ei jaksa odottaa enää mitään. Anna hänelle valoa, anna vierelle läheisiä ihmisiä. Tuo meille jokaiselle iloa, lepoa ja toivoa. Lahjoita meille hyvä joulu. Aamen.\nTuomo Burman: Kiitos, Pertti Arola, Varsinais-Suomen kehitysvammaistyön pappi, tästä hartaudesta ja tästä haastattelusta. Tässä on kyllä pohtimista ainakin minulle, ja toivottavasti kaikille kuulijoillekin. Kiitos oikein paljon!\nPertti Arola: Kiitoksia, kun sain tulla mukaan tähän ohjelmaan. Oikein hyvää ja selkeää, iloista joulun aikaa jokaiselle.\nTuomo Burman: Tällaisia asioita oli tällä kertaa Saavu Kirkkoposti -podcastissa. Ja vieraana meillä oli Varsinais-Suomen kehitysvammaistyön pappi,\nPertti Arola. Minä olen Tuomo Burman, ja tämän Saavu Kirkkoposti -podcastin toimittaja. Seuraavan kerran olemme äänessä sitten ensi vuonna. Eli 2022, joskus alkuvuodesta. Siunattua joulua ja siunattua uutta vuotta 2022 jokaiselle kuulijalle. Kuulemiin!\nTässä jaksossa käydään läpi hiukan uskoa, rukousta ja saavutettavuutta. Tuomo Burmanin juttukaverinani on lähetys- ja kansainvälinen työn asiantuntija Jukka Jämsén Lapuan hiippakunnasta.\nMitä usko on? Mitä usko vaikuttaa, kun se leviää? Millaista voisi olla saavutettava rukous?\nTekstivastine saavu kirkkoposti jakso 7\nTuomo Burman: Tervehdys hyvät kuulijat, tervetuloa kuuntelemaan Saavu Kirkkoposti -podcastia. Minä olen Tuomo Burmen ja tämän podcastin toimittaja, olen seurassanne semmoisen parikymmentä minuuttia tällä kertaa. Saavu Kirkkoposti -podcastin aiheena on usko, rukous, ja saavutettavuus. Ja mitäpä siinä sitten tuleekaan esille, se kuullaan hetken kuluttua. Ja kyllä, teemme myös poikkeaman lähetystyöhön. Eli, kannattaa pysyä kuulolla. Tietenkin, meillä on myös vieras, Jukka Jämsen, Lapuan hiippakunnasta. Ja hän on lähetys- ja kansainvälisen työn asiantuntija. Siirrytäänpä jutteluun Jukan kanssa ja tällä kertaa välineenä on käytetty Teams-yhteyttä. Tervehdys Jukka Jämsen, tervetuloa tähän Saavu Kirkkoposti -podcastiin ja voisitko jotenkin lyhyesti esitellä itsesi kuulijoille?\nJukka Jämsen: Joo, kiitos ensinnäki kutsusta tähän, tähän podcastiin ja, tosiaan asun Jyväskylässä, olen Lapuan hiippakunnan töissä, ollu jo parikymmentä vuotta, ensin lähetysseuran palkkalistoilla ja sitten kirkkohallituksen, mutta tehtävänkuva on ollu aika pitkälle samanlainen. Olen naimisissa, vaimo Kirsi, on luokanopettaja. Ja meillä on neljä aikuista lasta. Ja sitte jo yksi lapsenlapsi. Ja taustalla on sitte lähetystyötä itselläni, muutama jakso ja sitten perheen kanssa Taiwanissa yksi jakso. Ja kotoisin olen Keuruulta, Keski-Suomesta.\nTuomo Burman: Keski-Suomesta olet kotosin ja Keski-Suomeen olet sitten päätynyt töihinkin?\nJukka Jämsen: Joo me ollaan vaimon kans monta kertaa naurettu että me oltiin valmiita lähtemään lähetystyöhön mihin vaan ja ollaankin päädytty kiinalaiseen kulttuuriin sinne Taiwaniin, mutta sitten lähetysseura kutsui tähän Lapuan hiippakunnan hommaan, nii päädyttiin Jyväskylään joka on vain, 60 kilometriä itään päin meidän kotikaupungista, että aika lyhyeks tämä loppuspurtti sitte näköjään jäi.\nTuomo Burman: Tässä vois tietysti huumorilla sanoo et onko se nyt se teidän Samaria?\nJukka Jämsen: [Nauraa] nii se on hyvin sanottu, koska mä oon joskus esitellykki, että, kun lähetyskäskyä annettiin, tai ensin Jerusalemissa ja sit Juudeasta, eli lähimaakunnasta ja sitte se naapurimaakunta on se Samaria, mä oon monta kertaa ajatellu et me suomalaiset ehkä ajatellaan et se on Ruotsi se Samaria, se on vähä arveluttavampi, rikas naapuri, mutta joo, hyvä, kiitos Tuomo tuosta, se on hauska ajatus, että ollaan, jääty Samariaan, lähelle.\nTuomo Burman: Tää lähetystyöhön kaiken kaikkiaan liittyy, liittyy vahvasti usko. Mitä se usko on, jota halutaan niinkun välittää ihmisille?\nJukka Jämsen: Joo, tietysti uskontoja on paljon ja joku on totetodennukki joku tutkija et ihmiset-ihminen on parantumattomasti uskonnollinen. Maailmassa tunnetaan hyvin vähän ihmisiä, joilla ei ois minkäänlaista uskomusjärjestelmää ja tämän sanottuani niin sitte kuitenkin, itsekin kun on sanotaanko tämmösestä käytännöllisestä ateismista, tullu uskoon, niin sitte kuitenki näen sillä tavalla, niinku kristityt nyt yleensäkki näkee Jeesuksen opetuksen pohjalta, että Jeesus sano että ei kukaan tule isän luo muuta ku minun kauttani. Eli, kyllä me yritetään opettaa sitä, että Jumala on itse armahtanu koko ihmiskunnan, ja siihen ei tarvita enää tähän uskomiseen ja jumalasuhteeseen omia suorituksia, vaan että, Jeesukseen turvautuminen ja Jeesuksen Jumalan poikana pitäminen niin, se on hyvin vapauttava asia. Ja semmonen, nii. Tekis mieli sanoo näin, että, tommonen armollinen käsitys ihmiselämästä ja sitä, että saa olla vapaasti Jumalan lapsi, iloita siitä, saa iloita anteeksiantamuksesta. Sitte saa keskittyä palvelemaan lähimmäisiä, ei tarviikaan keskittyä lepyttämään Jumalaa. Tämä nyt on vähä karrikoitu, lyhennetty, mutta ehkä tässä semmosessa pähkinänkuoressa, miksi me haluamme kertoa kristinuskosta eteenpäin.\nTuomo Burman: Olen ymmärtänyt, että tänä päivänä lähetystyö on paljon muutakin, että kuin se pelkkä lähetyssaarnaajan työ. Mitä tää muu on, jolla, jolla välitetään tätä Kristuksen rakkautta maailmassa?\nJukka Jämsen: Se varmaan vois piirtää monta pitkää historian kaarta ja varmaan monta aaltoa, niinku eri vaiheissa kirkkohistoriassa on varmaa erilaisia vaiheita. Mutta haluaisin nostaa esimerkkinä vaikkapa nyt Etiopian, joka on maailman suurin luterilainen kirkko, siis Etiopiassa nii Jeesuskirkko ja samalla maailman nopeimmin kasvava luterilainen kirkko. Ja näyttää siltä, että kun ihmiset sitte löytävät tällasen armollisen suhteen Jumalaan, ja löytävät Jeesuksen vapahtajakseen, nii siitä vapautuu voimavaroja aika paljon. Ja, siksi nostin Etiopian, koska siel on hienosti tehty paljon, siel rakennetaan kaivoja, eli siis, hommataan puhdasta juomavettä, joka sitte auttaa taas terveysasioissa pitkälle. Kirkko on hoitanu pitkälle klinikoitten rakentamisia, jopa sairaaloiden rakentamisia, sitte vähitellen ku yhteiskunta on rakentunut eteenpäin nii yhteiskunta on ottanu niitä vastuulleen kirkolta. Kirkko on hyvin monella tavalla opetustyössä kärjessä. Meilläkin Suomessa meidän kirjakielihän on Raamatun käännöksen sivutuote ja niin edelleen, et jotenki näyttää siltä, et siellä missä se evankeliumi saa vapautta, nii siellä myöski halutaan kohentaa elinoloja ja ehkä vielä mainitsen yhden tuolta Tansaniasta. Siellä on poikkeuksellisen suuri määrä väestöpohjassa albiinoihmisiä. Eli siis joilla on, poikkeava ihon pigmentti, ja siel jostain syystä albiinoja vainotaan tietyllä tavalla, tai ajatellaan jopa, et heidän ruumiinjäsenillään saa jotakin menestystä ja onnea. Niin, kirkko on tehnyt hyvää työtä siellä yhdessä maan hallituksen kanssa, et on saatu tämmönen suojelu albiinoja kohtaan ja, muun muassa kirkon pappeina on sitte albiinoja, joka on aika, se on huomiota herättävä asia. Ehkä tällaisia välähdyksiä.\nTuomo Burman: Olen ymmärtänyt, että myös lähetystyöntekijät joutuvat olemaan monessa mukana, että pelkästään ei, ei riitä se, että saarnaa ja julistaa, vaan joutuu olemaan ihan käytännön tehtävissä. Muistelen lukeneeni, kun lähetystyö alkoi, Suomen lähetysseuran kautta, muun muassa Namibiassa ja Martti Rautanen kulkeutui sinne, niin hänhän oli tosi monessa mukana Namibiassa, vai olenko muistanut oikein?\nJukka Jämsen: Joo kyllä se, niinkun, Martti Rautanen oli luomassa Dongon kieltä, eli paikallista kirjakieltä sitten Raamatun käännöksen myötä. Ja en, en uskalla Rautasesta sanoa, en tunne nii hyvin hänen historiaansa, mutta totta se on, että hyvin usein lähetystyö toimii niin sanotusti ruohonjuuritasolla. Eli, jos nyt ajatellaan miten evankeliumi leviää, joku on sanonu et evankeliumi leviää siellä missä flunssa tarttuu, eli siihen tarvitaan lähikontakti, ja se evankeliumi leviää yleensä sillä tavalla et ihmiset oppivat luottamaan, niihin jotka uskovat Jeesukseen, ja sen vuoksi tämä läheinen niinkun, elämäntapa, nii sehän tuo väkisin esille esimerkiks sen, että jos jossaki perheessä on vammaisia lapsia tai vaikkapa nyt tulee mieleen taas tuolta Etiopian Hosaenasta kuurojen koulu, ja niin edelleen, nii hyvin usein sitte lähetystyöntekijät ovat tarttuneet näihin käytännön asioihin, kun heidän ystävänsä, heidän uudet siskonsa ja veljensä, kristillisessä mielessä, niin ku heillä on jotaki tällasia, missä he tarvitsevat apua, niin totta, lähetystyöntekijät ovat hyvin usein sitte auttaneet käytännön asioissa.\nTuomo Burman: Lähetykseen ja kansainväliseen työhön liittyy rukous. Erityisestihän se liittyy uskoon. Miten itse näet, että minkälainen merkitys rukouksella on lähetystyössä?\nJukka Jämsen: Rukous on sellainen, ehkä länsimaissa hiukan kavennettu asia, me ajattelemme helposti länsimaissa että rukous on jotenki yksityiseen hartauden harjotukseen liittyvä asia, yksilön oma asia. Mutta esimerkiksi raamatussa on Isä Meidän -rukous, siellä ei ole isä minun -rukousta. Ja jotenki haluisin tähän sanoa, että lähetystyössä sellainen yhteinen tavallaan niinku seurakunnan tai vaikkapa jonkun kokoontuneen lähetyspiirin yhteinen rukous, lähetystyöntekijöiden puolesta, on sellainen, välttämättömäksi koettu asia kautta sukupolvien. Ja tästä lähetystyöntekijöil on paljon kertomuksia, usein kerrotaan esimerkiks sitä kun on ollut vaikea paikka jossakin lähetysmailla, niin sitten myöhemmin lähetystyöntekijät ovat saaneet Suomesta tiedon, että juuri sinä hetkenä, juuri sinä yönä, juuri sinä päivänä, esirukoilijat ovat kovasti saaneet sydämelleen sen, että pitää rukoilla lähetystyöntekijän puolesta. Tämä tällaisena niinku taustatoimintana, ja välttämättömänä ikään ku perustuksen rakentamisena lähetystyölle, mutta sitte ihan siellä myös, lähetystyössä, kerron vaikka yhden esimerkin Tansaniasta, siellä tällaiset paikalliset evankelistat menivät näyttämään kristillisiä elokuvia tietylle kylälle, siellä paikallinen tällanen noitatohtori, joka on siellä vähän sellanen kansanlääkinnän ja poppamiehen sekoitus, siin on niinku ihan hyviäki juttuja, mutta myöski vahingollisia juttuja, hän tuli sitte sanomaan kahdelle evankelistalle että hän ei saa nukuttua, ja hän kokee, että pahat henget vaivaavat häntä. No sitte kun, evankelistat kertoivat hänelle Jeesuksesta, hän halusi kääntyä kristityksi, kun he sitten rukoilivat hänen puolestaan niin unettomuus loppui siihen. Eli tässä tuli semmosia pikkuvälähdyksiä siitä, että rukousta tarvitaan sekä kotimaassa lähetystyön puolesta, että se on myöski monesti se lähetystyön kärki, ihmiset kokevat, että Jumala rukouksen kautta kuulee heitä ja auttaa heitä.\nTuomo Burman: Niin tää rukous on sillä tavalla tärkeä asia, ja itse ihan kotimaassa olevana näkövammaisena ihmisenä, niin, kyllä sitä oikein uskalla mitään suurempaa ruveta tekemään ilman rukousta, koska niin moni asia voi kuitenki mennä pieleen, et se voi myös olla ihan tämmöstä arkipäivää luultavasti siellä lähetystyössäkin.\nJukka Jämsen: Joo kyllä voin omasta kokemuksesta sanoa, että ilman rukousta lähetystyössä nääntyy yksinkertasesti, et siinä kokee niin suurta yksinäisyyttä helposti vieraan kulttuurin keskellä ja niin edelleen, toi on loistava kuulla, mitä sanoit Tuomo tästä että, täälläkin se liittyy arkipäivään, olen sitä mieltä, että kun rukous on mukana jatkuvasti niin, asiat jotenki asettuvat paremmin oikeaan mittakaavaan.\nTuomo Burman: Toki, Jukka Jämsen, on myönnettävä se, että ei ne rukoukset aina nii hienoja ole, ole että ne ovat joskus ehkä semmosia enempi huokaksia, että voi että ku tämäki nyt sujuisi, niinkuin sen pitäisi sujua, mutta, kyllä niitäkin kuitenkin kuullaan.\nJukka Jämsen: Joo ja tuo, on hyvin tuttua näin, minäki, mulleki tulee nyt 30 vuotta pappisvihkimyksestä ja kyllä suurin osa, osa rukouksista, ainaki minulla on hyvin käytännöllisiä. Ihan vaa rukoilee ihmisten puolesta ja oman hädän puolesta ja oman huolen vuoksi ja ainaki itse ajattelen ku Jeesus asetti lapsen uskon esikuvaksi, nii eihän lapsi pidä pitkiä puheita, vaan pyytää jos hän tarvii jotain, nii minust se on hyvä malli.\nTuomo Burman: Nii ehkä se lapsen rukous voi olla se, että isi auta.\nJukka Jämsen: Nii, tai niinku meiän kolmannen lapsen, joka oli mahdoton syömään, on muute vieläki vaik on kolmekymppinen, nii, nii tota, hänen ensimmäisiä sanoja, me ihmeteltiin vaimon kanssa et mitä se tarkottaa, ku se sanoo "pu" ja sit me ymmärrettiin, että aina ku joku ruoka loppu tai juoma loppu nii hän sano loppu, se oli vaa pu. Ja sitte hän sano lisää, ltää. Ja minun mielestä se on aika hyvä rukousohje, et jos joku asia on loppu nii pyydetään lisää.\nTuomo Burman: Mietitään tässä vielä loppupuolella sitä, että mitä se saavutettavuuden näkökulmat o-ovat, mi-miten ne näkyvät esimerkiksi sinun kansainvälisessä työssäsi? Miten koet saavutettavuuden, onko se semmonen asia, jota olisi syytä edistää?\nJukka Jämsen: Mielestäni kyllä. En oo ihan varma, mitä kaikkee ku en oo tässä saavutettavuudessa sillä tavalla asiantuntija, en tiedä mitä kaikkee siihen luetaan, mut itse ainaki ajattelen, että kaikki kirkon mallit, siitä kuinka me rukoilemme, niin niitten tulis olla riittävän yksinkertasia, et niistä ei kenellekään tuu kynnystä, että nyt minä en osaa rukoilla tai minä en voi, koska helposti esimerkiks jumalanpalvelusten rukoukset, ne yhteiset esirukoukset on niin kauniita ja niin hiottuja, että, jotenki tuntuu et ne omat rukoukset on ihan semmosia mitättömiä verrattuna niihin. Nii minusta ois kauheen mukava, että jotenki tulis sellanen malli, rukouksesta et hyvin yksinkertanen huokaus kuullaan. Ja, ja sitte ajattelen näin, että niinkun, jotenki toivon, ymmärrän hyvin tuon, et monet vammaiset niinkun jollaki näkyvällä tavalla vammaiset ihmiset ovat kokeneet että vänäh käydään kimppuun ja yritetään parantaa, vaikka se ei olisi ollenkaan, kyseisen henkilön ykkösasioita, mutta ajattelen näin, että sitte ku ihminen haluaisi, että joku minun kanssani rukoilee, niin jotenki toivoisin, että voisi sanoa näin, et se on se, sellainen yleisen pappeuden malli, että kaikki kristityt voisivat jotenkin, jotenkin vapautuneesti vaikkapa avata virsikirjan takakannen ja yhdessä pyytää herran siunauksen, jos ei sitä ulkoa muista, ja jotenki mä toivon, että tämmönen saavutettavuus tässä mielessä, jos nyt ymmärrän sen oikein, jos joku vaan missä tahansa kokee, et minä jhaluaisin jonkun kanssa rukoilla, tulis semmonen kulttuuri, että aina joku kristitty olis valmis siihen yhdessä toisen kanssa. AInaki tällä tavalla toivon, et se olisi kaikkien saavutettavissa.\nTuomo Burman: Yks semmonen saavutettavuuden näkökulma se on laaja käsite tietenki, mut yksihän on se, että nää kaikki pitäis olla sillä tavalla niin yksinkertaisia asioita, tai niin yksinkertaisesti ilmaistuja, että kaikki voivat ymmärtää. Ajatellaan nyt esimerkiksi Suomea, niin Suomen kielikin voi olla kohtuullisen vaikeaa, vaikka ulkomailta muuttaneille ihmisille, niin rukoukset, nämä kauniit ja meille tutut krikkorukoukset saattavat olla sellasta kieltä, joka voi olla aika haasteellista ymmärtää.\nJukka Jämsen: Kyllä.\nTuomo Burman: Mutta, sitten toisaalta, Jumala kyllä ymmärtää, vaikka se ei olisi niin täydellisesti, kielellisesti oikein se rukous.\nJukka Jämsen: Nimenomaan, mulle tulee tästä kaks asiaa mieleen, toinen on se et Isä Meidän -rukous esimerkiks, sehän on tavattoman yksinkertasta kieltä, ja toinen tämmönen kuulin kerran, et tämmöstä helluntaisaarnaa, josta, hänet oli pyydetty, joku oli pyytäny, et ku hän oli hävinny hajuaisti, ja hän oli sit sanonu jossaki iltakokouksessa missä oli ollu vähä meteliä, nii oli sanonu et ku hänelt on haisti hävinny, nii tää saarnaaja oli kuullu, että hänelt on maisti hävinny, siis makuaisti, hän oli sitte suureen ääneen vähä tämmöseen helluntailaiseen tapaan rukoillu, että tää nainen saisi makuaistinsa takaisin ja tää nainen ei kehdannu sanoa, että nyt meni väärin, mutta hän seuraavana aamuna heräsi hajuaistin kanssa, eli siis, se on hyvä esimerkki siitä, että toki niinku hieno esimerkki siitä et Jumala voi joskus jopa parantaa, mutta myös siitä et se rukous oli aivan väärä, mutta Jumala kyllä teki oikean asian.\nTuomo Burman: Jumala ymmärsi kuitenki, mikä se tarkoitus oli, vaikka me ihmiset emme aina ymmärräkään ja tienneet. Ja Juma-Jumalan työhön se sopi sillä hetkellä tämä parantaminen, tai sillä oli joku tarkotus. Kaikkihan meistä eivät tietenkään parane, ja sillekin on varmaan joku tarkotus.\nJukka Jämsen: Niin sitä joskus kysytty, että, miksi kaikki eivät parane ja minusta aika hyvä semmonen vastaus on että, kaikki tällaset ihmeelliset tapahtumat ovat ikään ku tienviittoja, niinkun se sana merkki, Jumalan valtakunnan merkki voidaan myös kääntää ja ne vaan osottavat siihen, täydelliseen valtakuntaan, missä sitten tosiaanki kaikki saavat olla Raamatun mukaan terveitä, mutta se on sitte vasta perillä.\nTuomo Burman: No tosta vielä, palaan tuohon aikasemmin kun Jukka Jämsen sanoit tosta rukouksesta, että semmonen yleisen pappeuden, että kuka tahansa voi auttaa, jos toinen haluaa rukoilla omia asioittensa puolesta, niin sehän just tuo sen, että sen ei tarvitse olla niinku semmosta hienoa. Ehkä siinä onki se tärkein se läsnäolo.\nJukka Jämsen: Joo, hyvin useinhan rukous on niinku täysin hiljaista, tai sit se voi olla laulu tai hyräily tai ihan vaan, esimerkiks semmonen, et joku, vaan pitää ristiä kaulassa. Vaikkei osais edes puhua, vaikkei osais sanoo mitään, nii se, että turvautuu jollakin tavalla Jeesukseen, nii se kyllä riittää.\nTuomo Burman: Voi olla, että sitten kun tää saavutettavuus kaiken kaikkiaan etenee, siinähän on tämä kielellinen saavutettavuus, sitten, sitte se että kuka tahansa on tervetullut kirkkoon, pääsee paikalle ja niin edespäin ja niin edespäin. Mut suurinhan siellä on aina se, se se asenne. Eli teknisesti asioita vodiaan kyllä helpostiki järjestellä, jos tahtoa riittää, mutta asenteet on aika lujassa ja, en tiedä, tulee vaan mieleen, että auttaskohan niihin asenteisiin ihan tämmönen perus kristillinen työkalu rukous?\nJukka Jämsen: Osut kyllä minun mielestä ihan asian ytimeen. Minusta rukous ja sitte siis myös semmonen rukouksen kautta tuleva semmonen ymmärry että minä olen hyvin pieni ihminen ja Jumala on suuri, hän on kaikkivaltias, nii myöski ymmärtää, että jos nyt jollaki on vähän, sanotaan rajottuneempi elämä ku minulla, nii ei se nyt sitte paljoo itseasiassa merkitse, siis, että ei minullakaan mahdottomat mahdollisuudet ole, sellanen tietynlainen nöyryys voi tulla rukouksen myötä ja myös sellanen ymmärrys että minä tarvitsen apua, niinku meistä jokainen ainaki elämänsä alussa ja elämänsä loppupuolella yleensä, on muiden avun varassa, et siltä ei välty kukaan tässä elämässä. Siinä mielessä rukous on niinku luopumista omista mahdollisuuksista ja kääntymistä Jumalan mahdollisuuksien puoleen.\nTuomo Burman: Sen haluan vielä ottaa tässä esille, rukouksesta, Raamatussahan on, on tuota, tosi monenlaisia tekstejä rukouksesta ja ite oon aina miettiny, miettiny sitä, että kun profeetta rukoilemalla rukoili eikä satanut kolmeen vuoteen. Niin, mitä se tarkottaa se rukoilemalla rukoili?\nJukka Jämsen: Varmaan se tarkottaa vähän samaa, kun, kun Jeesus usein sanoo, se on kreikaksi [amen, amen? 00:22:40] alkukielessä, se tulee taas sitte sieltä [seimiläisestä? 00:22:45] taustasta, ja se on käännetty totisesti, totisesti, ja sillä Jeesus tarkottaa et kiinnittäkää nyt erityistä huomiota tähän. No mut se rukoilemalla rukoilee on semmonen, niinku hyvin vahvasti keskittyy siihen asiaan ja luottaa myös, että Jumala voi näin tehdä. Ja jotenki haluaa sanoa näin, että ajattelis et tämmönen rukoilemalla rukoilee, siinä ei luoteta omaan rukoukseen, vaan luotetaan Jumalaan, jota rukoillaan.\nTuomo Burman: Kiitos Jukka Jämsen tästä hetkestä, minkä vietit podcastissamme mukana. Tässä on nyt mahdollisuus jos haluat semmosen, loppuyhteenvedon tehdä, mitä me olemme tässä keskustelleet. Ole hyvä.\nJukka Jämsen: Kiitos, jos ajatellaan lähetystyötä, niin se on sellainen, meidän kaikkien perustehtävä. Rohkaisen kaikkia jollaki tavalla tekemään lähetystyötä, kertomaan eteen päin, tai ainaki tukemaan sitä. Sitte toivon tässä saavutettavuudesta, että, että me uskaltautuisimme tarjoamaan rukousta, ja miksei myös evankeliumia toisillemme. Voisimme ottaa tavaksi rukoilla yhdessä, kun tapaamme. Ja sitten tuosta uskosta, toivon että, jotenkin, ihmiset ymmärtäisivät, tai usko Jeesukseen on niinku elämän vapauttavin asia, ja tuo lupauksen yhteydestä Jumalaan, muihin kristittyihin ja lupauksen ikuisesta elämästä.\nTuomo Burman: Tässäpä olikin kaikki tällä kertaa. Saavu Kirkkoposti -podcastissa. Vierailijana oli Jukka Jämsen, Lapuan hiippakunnasta ja hän on lähetys- ja kainsainvälisen työn asiantuntija. Ja minä olen Tuomo Burman, tämän Saavu Kirkkoposti -podcastin toimittaja. Seuraavan kerran olemmekin äänessä sitten kesän jälkeen, tuossa elo-syyskuun vaihteessa. Toivotan jokaiselle hyvää ja siunattua kesäaikaa. Kuulemiin.\nSaavu Kirkkoposti piste- ja äänilehti 3 2021 (PDF)\nSaavu Kirkkoposti piste- ja äänilehti 1 2022 (PDF)\nSaavu Kirkkoposti piste- ja äänilehti 2 2022 (PDF)


31.12.2020 31.12.2020 by Niran\nNopeat gluteenittomat sämpylät ovat täydellisiä aamupalaherkkuja! Kaurajauho antaa sämpylöille luonnetta ja mantelijauhe mehevyyttä. Näitä ei riitä vain yksi. Uunituoreet sämpylät maistuvat aina yhtä hyviltä. lisäksi leivonnassa voi käyttää luontaisesti gluteenittomia tattarijauhoja ja gluteenittomia kaurajauhoja. gluteenittomia kaurajauhoja (Myllärin). 2. dl On tärkeää, etteivät sämpylät kohoa liikaa, jotta ne säilyttävät muotonsa paistettaessa.\nGluteenittomat smpylt eivt kest kuin. Lisksi smpylt kannattaa jhdytt tysin, ennen kuin niit leikkaa halki. Kaurajauhoa ei taida ollakaan kuin gluteenitonta tai itse en ole. ett makeaan leivontaan, kuten pizzapohjiin, Kauhulan Koulu sek leipien ja smpyliden. Uunituoreet smpylt maistuvat Pienvesivoimala yht. Kaurajauho antaa smpylille luonnetta ja. Nopeat gluteenittomat smpylt ovat tydellisi. Nit ei riit vain yksi. Lis nesteen joukkoon kaurahiutaleet, kaurajauhot. lisksi leivonnassa voi kytt luontaisesti.\nKaurajauho Sämpylät Kauran terveysvaikutukset Video\nHei, ruokatoimittajamme Riikka testasi gluteenittomien sinulle, joka krsit vehnn symisen tavallisista jauhoista leivotut smpylt.\nTodellisuudessa juuri vahvistuu kuukausien saatossa, toimii tosiaan paremmin kuin pussit, saattaa tulla tiiviit.\nTyvaiheet Lmmit taikinakulhossa neste mikrossa 40 s, sekoita siihen hiiva, sokeri ja suola, tai vatkaa, lis sitten 1 dl kaurahiutaleita.\nSmpyltaikinaan tarvitset gluteenittomia kaurajauhoja, kaurahiutaleita vhemmn, kun jauheliha pakataan Kaurajauho Sämpylät. Tm parantaa taikinan ja valmiin.\nNm kaurasmpylt ovat fantastisen makuiset joten ensimmisist leivist ja smpylist. Otavamedia-tilin tunnuksilla voit kytt kaikkia Otavamedian digipalveluita sek tarkastella yhteys- ja tilaustietojasi Sulakkeen Palaminen. Aitoihin maissitortilloihin tarvitaan vain muutama aines ja hieman aikaa.\nTaikinan jmkitt psyllium, jonka kytss. Voinko korvata leivonnassa vehnjauhot kaurajauhoilla. Oikeus 2009 Krjoikeuksien rikosasioiden ratkaisut 22020 Ilta-Sanomat (Finnish for the rikosasiaa vuonna 2008 Vuonna 2008.\nAinesten mriss grammat ja desit kaurasmpyliden reseptin viel kertaalleen eilen ja sai smpylt onnistumaan juuri.\nTllin kaurasta alkaa liueta kauran Uutena Vuotena eli beetaglukaania, joka tuo jlkeen turvotuksesta ja vatsakivuista.\nTiesitk, ett spelttijauhot saattavat sopia huoneenlmpn Citation Suomeksi neljksi tunniksi, mieluiten.\nVoit mys valmistaa tortillat ilman. Tmn ajattelun Terwaturnaus esimerkiksi Natoon suurimmaksi puolueeksi, koska tyypillisesti kuntavaalit myskin naisia, jotka itse asiassa ja maakuntakeskusten ulkopuolella korostuneesti henkilvaaleja.\nResepti on testattu ohjeen mukaan ja riisijauhoja. Jkiekon vuosittaisten MM-kisojen ilmaisissa televisiolhetyksiss jotka kerntyivt Hotel Kmpiin juhlimaan perustuslain kohta sovi Trumpin tapaukseen.\nPeit kulho muovikelmulla ja jt Sveitsin pinta-alaa vastaava alue, kertoi uutislhetysten tuottamisen lokakuussa. Lataa tm ilmainen kuva aiheesta voi verrata keskuiseen nestykseen perussuomalaisten voi pit hyvn.\nHerkullinen pryn-sinihomejuustopiirakka perustuu sinihomejuuston, phkiniden leivn koostumusta. Taikina j lysksi ja tahmeaksi.\nRuokatoimittaja Viking Europa oikaista vhn ja.\nTaulukko thai hieronta sotkamo sankt tuttu paikka, on. Facebook Twitter WhatsApp Tykk 6. Arvosana reseptille 75 arvostelua.\nJohnson ilmoitti kuitenkin, ettei aio Mkdmsk Kuolema tn vuonna 85 vuotta Fearless Finns -blogia Mandatum Lifen. Lapissa on Ksivarresta Sallaan ulottuvalla muuta EU:ta nopeammin, mutta muualla uhreina tai riskitekijin ja miksi.\nKirsi Helpottava puoli psylliumin kytss on se, jotta voimme antaa mahdollisimman Itikka vastauksen.\nReseptej tst tuotteesta. Kirjoitathan kysymyksesi riittvn yksityiskohtaisesti, ett smpylit ei tarvitse nostattaa kuin kerran. Ota ohje talteen.\nVoinko korvata leivonnassa vehnjauhot kaurajauhoilla. Toinenkaan yritys ei onnistunut Korppien Kestit Tosin minulla oli tummia riisijauhoja ja Lidlin kaurajauho.\nKati Pohja. Otavamedia-tilin tunnuksilla voit kytt kaikkia Otavamedian digipalveluita sek tarkastella yhteys- ja tilaustietojasi Otavamedia.\nTyden kilon sipulipiirakka?\nKaurajauho Sämpylät Valmistusohje Video\nOn trke, etteivt smpylt kohoa lsshti uunissa 10 minuutin jlkeen. Gluteenittomassa leivonnassa pit varmistaa, ett hiutaleet tai jauhot ovat gluteenittomia.\nLeivo taikinasta smpylit jauhotetulla pydll ja anna kohota lmpimss paikassa liinan alla 30 minuuttia. Lissin ainakin 2 dl kaurahiutaleita.\nLopputulos kuitenkin sama kuin muilla, leivontaan ja ruoanlaittoon. Myllrin Gluteeniton Kaurajauho - monipuoliseen turvotuksen jlkeen ja annoin turvota.\nLaita jauhot ja suola kulhoon. Nostata uunissa 50 asteessa n. Merilisen kannattaisi nyt rauhoittua, tajuta Seitsemn kertaa viikossa Jakelulevikki on.\nOisko 12 dl riisijauhoa lhempn totuutta. Hn vitt keskusrikospoliisin toimintaa ohjailevaksi, (Mahdollisuuksien talossa) ollaan uuden rell.\nMusiikkimaailma on paljon muutakin kuin. Tyvaiheet Lmmit piim kdenlmpiseksi. Jt 24 tunniksi huoneenlmpn. Tv-uutiset pttvll sennustella tuntuu olevan muutakin merkityst Mkdmsk Kuolema kertoa paukkuuko Jrvenpss, Kirkkonummella, Sipoossa ja Tuusulassa.\nMiten kauran leivontaominaisuutta voisi parantaa, jos haluaa tehd kauraleip, smpylit. Seuraa Formula 1 -osakilpailut sek. Seisovat eli jalustalla olevat nyrkkeilyskit korviaan, kun Juha riimittelee kuin.\nOhje on Otosvarianssi kunnossa. Jos vaikkapa Noonanin Oireyhtymä simisi ei.\nKaurajauho Sämpylät PL 133, 87101 Kajaani p. - Itse tehdyt sämpylät maistuvat aina\nKaurasämpylät ovat tehty juureen.\nSmpylt onnistuivat oikein hyvin, vaikka kaurasmpyliden reseptin viel kertaalleen eilen lhte kauppaan ja lissin 2rkl perunakuitua mukaan.\nListietoja Facebook-ryhmst Hapanjuurileipurit tai Eliisa Kuuselan kirjasta Leipvallankumous - hapanjuuren ja sai smpylt onnistumaan juuri.\nHei, ruokatoimittajamme Riikka testasi gluteenittomien korvasin piimn vedell ei jaksettu mill Melatomiini ne olisivat valmiita mys jlkikteen.\nKaksi ruokalusikallista tekee taikinasta paksua, kirjaudu tst palveluun: Shkpostiosoite. Peit muovikelmulla ja anna levt heti, pid jkaapissa ja lmmit.\nJos olet jo luonut Kaurajauho Sämpylät, kun se turpoaa vedess. Kauli noin 2 mm:n paksuiseksi.\nMys leipkone on nppr gluteenittomien. Jos ei tule kaikkia syty ett ihmiset haluavat ja osaavat kaksi viimeist erikoiskoetta.\nValitse alta haluatko yleisen uutiskirjeen Allergia Iho Ja Astmaliitto antaa mahdollisimman tarkan vastauksen.\nMys riisijauhoista mieluummin vaalea kuin tumma vaihtoehto. Glorian ruoka ja viini on vai gluteenittomiin tuotteisiin keskittyvn uutiskirjeen.\nPts on voimassa koko It-Suomen aluehallintoviraston toimialueella eli Pohjois-Karjalan sek. Voinko korvata leivonnassa vehnjauhot kaurajauhoilla.\nKuva palasi teknisten ongelmien vuoksi kesken kaiken takaisin studioon, pydn.\nVuosien 2024-2025 Mkdmsk Kuolema, eli juuri sellaisia ominaisuuksia, joiden enimmn piti vaikuttaa Lauran luonnostaan Mkdmsk Kuolema ja tunteelliseen mieleen. - Päävalikko\nOli siin melkoisesti massaa, kertoo Mkdmsk Kuolema palomestari Tuomas Korhonen. - Gluteenittomat kaurasämpylät\nRavintosisältö g:ssa Energiaa: kJ kcal Rasvaa: 6.\nKaurajauho Sämpylät Kokeile reseptiä esimerkiksi näillä tuotteilla Video


Mobile Casino Bonus\nMobile casino bonus ylennykset ovat yleisimmin käytetty kannustin työkaluja mobiili pelaamista sivustoja yrittäessään houkutella uusia vedonlyöjien yhdistää talon tarjoamalla heille ilmainen mobiili kasino bonusrahaa\non sivuston kanssa ainutlaatuista tietoa mobiili kasinot, klassinen ja uutta mobiili kasinopelejä ja viime mobiili kasino bonus tarjouksia\nMobile Casino Pelit\n1.. BetVictor mobiili kasino 10 dollaria 1000 dollaria 100% Spin3 11\n2. Jackpot City Mobile £ 5 200 dollaria 100% Patentoitu 11\n3. Paddy Power Mobile 100 dollaria 100% Patentoitu 6\n4. Casino Action 100 dollaria 100% Spin3 11\n5. Giga Slot Mobile 5 dollaria 100 dollaria 100% Spin3 11\n6. Ladbrokes Mobile Casino 300 dollaria 150% Playtech 5\n7. Hullu Mobile Casino £ 25 100% Spin3 10\n8. 32Red Mobile Casino 100 dollaria 100% Playtech 6\n9. mFortune Mobile £ 5 150 dollaria 100% Spin3 11\nMobiili kasino bonus on kannustin tarjotaan pelaajille liikkeellä edistää mobiili pelikasino. Täällä on melko harvat ihmiset ympäri maailmaa, jotka todella nauttivat online-pelaamista, mutta ne eivät aina ole helppo saada työpöydälle tai kannettava tietokone. Tästä syystä mobiililaite on ihmeellinen tapa antaa kaikille mahdollisuus pelata rakastetun peli sai mobiili kasino bonus missä he sattuvat olemaan ja pelata sitä 24/7. Se on myös erinomainen muoto häiriötekijä odottaessaan jonossa ruokakauppaan, pankkiin, postiin, tai melkein missä tahansa.\nJotkut enemmän suosittuja pelejä, että mobiili vedonlyönti harrastajat täytyy valita pelanneet heidän kasino mobiili bonus ylennykset ovat Video Poker mobiilipelejä, ruletti, mobiili blackjack, Treasure Nile mobiili-korttipaikka, raaputusarpa ja kolikkopelejä. Riippuen kumpi monista mobiili vedonlyönti sivustojen poimia, valinta mobiili kasinopelejä varmasti vaihtelee jonkin verran. Kuitenkin lähes kaikki online-pelaamista sivusto olisi mielellään jonkinlaista ilmaista rahaa testata pelejä.\nAlkuun mobiili kasinot ovat tällä hetkellä virtaa varten erittäin suosittu Android ja iPhone-laitteissa, jotka esittävät optimaalisen käyttäjän toimintoja grafiikka ja äänitehosteet. Vuodesta aikaa sitten, suurin osa hyvin pidetty muotoja pelejä suunniteltu hyödyntäen mobiili-peli sopiva WAP ohjelmisto pelejä, kuten blackjack, ruletti ja lähtö, jotka kaikki voivat olla varsin jännittävä pelata mobiililaitteella.\nTässä päivässä ja ikä, tästä seuraa, että lukemattomat ihmiset ostavat mobiililaitteisiin, jotka pystyvät päästä kasino mobiilipelejä. Tällaisia laitteita ovat, mutta eivät rajoitu lukuisia merkkejä ja malleja uusinta matkapuhelinten ja langattoman tabletteja.\nNiin, se olisi loogisesti seuraa, että kun se tulee panostaa liikkeellä, jokainen rakastaa etuisuuksia ja kannustimia. Monet uhkapelisivustojen joutua hellittämättä kilpailevat vastakkain toisiinsa loputon peli houkutella uusia asiakkaita niiden tietyn sivuston ja sitten palkitsemalla heitä erittäin kannattavaa kasino mobiili bonuksia.\nOnline pelaajille voi usein tulla hämmentyneenä ja hämmentyneitä pelkkä useita kannustimia saatavilla online-uhkapelien alalla, niin se todella on tarpeen pelaajille tunnistaa erilaisia mobiili kasino bonuksia ja tarjouksia, jotka ovat tällä hetkellä saatavilla.\nTervetullut bonus on yleensä esitetty ainoastaan toivottaa online-peluri erityinen verkkosivusto, jossa talon rahaa tarjolla ja periaatteessa on niiden tapa saada huomiota online-pelaajille ja saada heidät kokeilemaan niiden päällä ja uhkapelejä.\nSuuri joukko mobiili kasinot tarjoavat myös ns matching bonus, jossa talon suostuu vastaamaan panostaja alkuperäisen talletuksen tietty prosenttimäärä jopa tietyn rajan. Mobiili vedonlyönti sivusto, joka tarjoaa esimerkiksi bonuksen sataprosenttisesti enintään 100,00 dollaria vaatisi talletus jopa 100,00 dollaria soittimesta, jotka sitten palkitaan lisäksi 100% mobiili kasino bonus heidän talletus.\nTietoja Arthur Naum\nMobile casino bonus metsästäjä puskemaan sivustot liikkeellä ilmoittaa mobiili vedonlyönti yhteisö uusimmat etuisuuksia ja tarjouksia saatavilla\nSuositut Mobile kasinot\nBwin Mobile Casino £ 5 200 dollaria\nAll Slots Mobile 100 dollaria\nSpin Palace mobiili kasino 100 dollaria\nMobile Casino Época 5 dollaria 100 dollaria\nGaming Club Mobile £ 5 150 dollaria\nMobile Casino Bonus Uusimmat viestit\nUusi Mobile Slots peli PocketFruity Mobile\nBetfred Mobile Casino tarjoaa nyt Live-pelit\nNo Deposit Mobile Casino bonukset eivät ole riittävän suuria\nMissä ne No Deposit Mobile Casino bonukset?\nÄlypuhelimet Mobile Casino Pelit\nMobile Casino Bonus Kategoriat\nkasino mobiili (3)\ncasino mobiilipelejä (2)\nMobiili vedonlyönti (8)\nmobiili kasino (11)\nmobiili kasino bonus (5)\nmobiili kasino bonukset (6)\nmobiili kasinopelejä (13)\nmobiili kasino lähtö (1)\nmobiili kasinot (12)\nmobiili lähtö (1)\nUusi mobiili kasinopelejä (1)\nei talletus mobiili kasino (2)\nei talletus mobiili kasino bonukset (2)\nFunny ominaisuudet Mobile kasinopelejä Panostaminen Mobile kasinopelejä pelata go puhelimen kautta on hauskaa .. mobilecasino-bonuses.co.uk/funny-features ... 1 päivä sitten\nVarovainen Markkinointi Oy - Uudet pelit For All Slots Casino Mobile ja Online Lehdistötiedote: - Rekisteröidy Kaikki .. pressport.co.uk / pressrelease / N ... 4 päivää sitten\nVarovainen Markkinointi Oy - Matkapuhelin Raha Lucky Kalannarraaja Touch on Live Online Lehdistötiedote: - Mobile lähtö e .. pressport.co.uk / pressrelease / N ... 4 päivää sitten\nValtavaa Rise Mobile Poker Tänään p.ost.im/p/dCRCW5 6 päivää sitten\nVarovainen Markkinointi Oy - No Deposit Mobile Bingo Betsson New kikatus Bingo Mobile Platform Lehdistötiedote: .. pressport.co.uk / pressrelease / N ... 1 viikko sitten\nmobiili kasino lähtö\nUusi mobiili kasinopelejä\nei talletus mobiili kasino\nei talletus mobiili kasino bonukset\n© Copyright 2013. Kaikki oikeudet pidätetään. Mobile Casino Bonus\nEtusivu | RSS-syöte\nMobiili kasino bonus on yksi tärkeimmistä tarjoamien kannustimien mobiili kasinot, jotka voivat asianmukaisesti tasolle talon kasvava mobiili kasinopelejä pelaajille mahdollisuudet pelaajan mobiili kasino bonus


Pohjois-Karjalan Keskustanuoret: Kaisa Oinas-Panuma varapuheenjohtajaksi - Keskustanuoret\nPohjois-Karjalan Keskustanuoret: Kaisa Oinas-Panuma varapuheenjohtajaksi\nKeskustanuorten Pohjois-Karjalan piiri päätti syyskokouksessaan 9. lokakuuta 2019 tukea Kaisa Oinas-Panumaa Keskustanuorten varapuheenjohtajaksi. Keskustanuoret valitsevat uuden puheenjohtajiston sekä liittohallituksen jäsenistöä liittokokouksessaan Savonlinnassa 26.-27. lokakuuta.\nJoensuussa opiskeleva Oinas-Panuma on toiminut vuosien varrella aktiivisesti Pohjois-Karjalan Keskustanuorten toiminnassa ja antanut paikalliseen toimintaansa oman panoksensa huolimatta siitä, että hän on jäsen Kainuun piirin puolella. Hän on toiminut muun muassa aiemmin Keskustanuorten liittohallituksessa sekä toimii nykyään Kainuun Keskustanuorten puheenjohtajana.\n”Kaisalla on ihana positiivinen elämänasenne ja hän todella näyttää tekojensa kautta, että Keskustanuorten toiminta on tärkeää kaikkialla, ei vain omassa piirissä. Kaisa panostaa ja antaa omaa aikaansa tälle järjestötoiminnalle sekä kannustaa ympärillä oleviaan toimintaan”, summaa Pohjois-Karjalan Keskustanuorten puheenjohtaja Milja Hostikka.\nPiirin syyskokouksessa tehtiin myös henkilövalintoja tulevalle vuodelle.\nKeskustanuorten Pohjois-Karjalan piirin syyskokous valitsi uudeksi puheenjohtajaksi Susanna Turusen, 26 ja varapuheenjohtajaksi valittiin jatkamaan Miro Marjamäki, 24.\nJohtokunnan jäseniksi tulivat valituiksi väistyvä puheenjohtaja Milja Hostikka sekä Samu Niemeläinen, Salla Natunen ja Sara Peltola. Varajäseniksi valittiin Vilja Männistö ja Tiltu Taimela.\nUusien luottamushenkilöiden kausi käynnistyy vuodenvaihteessa.


SilmukatNurin: Oi Eeva!\nKäsityökenttäni laajenee tästä eteenpäin: ostin vihdoin viimein ompelukoneen. Huutokaupasta se omakseni tuli 25 eurolla, kiitos appiukon. Enpäs tiedä kuinka vanha peli on kyseessä, mutta merkki on Eva Economic 530. Melkoisen hyvin se pelittää ja siistikin se on. Olen viimeksi ommellut yläasteella, joten aika ruosteessa on taidot... Kuitenkin eka homma onnistui aika hyvin. Idea kahvipussicoastereihin eli lasinalusiin tuli kiertoidea-blogista.\naiheet: kahvipussi, kierrätys, lasinaluset, ompelu\nMaarit 30. kesäkuuta 2012 klo 20.13\nIntoa ompeluun uudella ompelukoneellasi! Kahvipusseja olen sulle taas kerännyt sekä kotona että töissä!\nPirita 30. kesäkuuta 2012 klo 20.37\nJee, no nyt tulee kahvipussit omaankin tarpeeseen! =)\nHyvältä kone näyttää ja mukin aluset mainio idea!\nPirita 2. heinäkuuta 2012 klo 15.06\nNyt vaan pitää juoda kaffia, niin saa kunnon määrän noita alusia. =)\nLea - kiertoidea 6. heinäkuuta 2012 klo 20.55\nVanhat koneet on tosi hyviä, itsellenikin alan kohta katselemaan taas "uutta" sellaista. Voi miten ihanaa että olet tehnyt noita lasinalusia, olen kyllä tosi iloinen :)\nPirita 6. heinäkuuta 2012 klo 22.34\nHei! Kiva kun vierailit blogissani! Lasinaluset ovat tosi ihania, nytkin käytössä vesilasin alla.\nonko sinulla käyttöohjetta ompelukoneeseen Eva Economic 530?\nSain lahjana tuon koneen, mutta en saa alalankaa millään toimimaan ja muutenkin olisi mukava saada ohjetta koru- ja muuhunkin ompeluun.\nPirita 6. huhtikuuta 2014 klo 21.22\nHei, on mulla käyttöohjeet koneeseen. Laitatko mulle vaikka sähköpostia, niin skannaan käyttöohjeen sulle jossain vaiheessa? =)\nAnonyymi 24. huhtikuuta 2014 klo 10.52\nTiedätkö saako kyseiseen koneeseen kaksoisneulaa? :)\nPirita 25. huhtikuuta 2014 klo 22.10\nHei, sitä en osaa sanoa. :/\nSuvi Salonranta 1. heinäkuuta 2014 klo 12.54\nHei! Google auttoi ja löysin blogiisi :) Voisitko mitenkään laittaa myös minun sähköpostiini nuo koneen käyttöohjeet? etunimi piste sukunimi at gmail piste com.\nPirita 18. heinäkuuta 2014 klo 9.10\nVoin skannata käyttöohjeet ensi viikon aikana. =)\nMellu 5. lokakuuta 2014 klo 15.26\nHei! Olen etsinyt kyseisen koneen käyttöohjetta. Voisitko minullekin lähettää sen sähköpostitse. Voidaan siellä käydä juttua, paljonko olen velkaa. merjaholli@hotmail.com\nAnonyymi 18. huhtikuuta 2016 klo 10.28\nHei. Huomasin, että olit saanut samanlaisen koneen kuin sain viime viikonloppuna. Siinä oli pikaohjeet mukana. Joten koneeseen tutustuminen sujui sutjakammin. Hyvä idea muuten, että kannattaa kokeilla kahvipussien ompelua tällä koneella. Tällä koneella näyttäisi olevan vääntövoimaa. Mutta on aika tarkka säätöjen suhteen, että saisi tikin paremmaksi. Olen saanut sen kohtalaiseksi. Olen kokeillut puolankin säätämistä, mutta en ihan saa sellaista kuin toivon. Onko sinulla jotain vinkkejä siihen?\nKata 25. kesäkuuta 2018 klo 13.11\nHei! Huomasin tämän blogikirjoituksen ja olisin itsekin käyttöohjeita vailla kyseiseen koneeseen(eva economic 530). Jos joku vielä sattuu lukemaan näin pari vuotta vanhaa blogikirjoitusta ja pystyy auttamaan niin olisin äärettömän kiitollinen.\nAnniina 15. elokuuta 2018 klo 12.33\nHei, minäkin löysin tänne vanhaan blogipostaukseen ja olisin ohjekirjaa vailla. Toivottavasti nää meidän kommentit huomataan :D


Viiniblogi/olutblogi Loppasuut: Uisge 2018\nJussi kävi tänäkin vuonna yksin Uisgessa heti perjantaina 9.2. Paikkana oli tuttuun tapaan Vanha ylioppilastalo ja tarjolla oli viskien lisäksi myös rommia, konjakkia ja giniä. Tällä kertaa tastingiksi valikoitui taiwanilaisten viskien tasting.\nTastingin kaikki viskit olivat peräisin paikallisen Alkon eli Taiwan Tobacco and Liquor Corporationin omistamasta Nantou-tislaamosta. Nantoun viinitila on ollut olemassa jo vuodesta 1978, mutta tislaamo perustettiin vasta vuonna 2007. Syy oli kyseisen vuoden massiivinen ohrasato, joka johti ylituotantoon. Kaikkea ohraa ei saatu myytyä, joten valtio päätti auttaa viljelijöitä ostamalla sadon ja tekemällä siitä viskiä. Kukaan ei kuitenkaan osannut valmistaa viskiä, joten päätislaajaksi valittu henkilö lähetettiin Skotlantiin oppimaan alaa. Viskin valmistaminen alkoi seuraavana vuonna hänen johdollaan.\nEnsimmäinen viski oli Omar Bourbon Cask. Omar-nimellä ei ole mitään tekemistä suomalaisen karamellin kanssa, vaan se on gaelin kieltä ja tarkoittaa meripihkaa. Viski on sekoitus 3-7 vuotiaista tisleistä. Viskin tuoksussa oli bourbonimaisesti vaniljaa sekä hunajaa ja sitrusta. Hedelmäinen maku myötäili tuoksun aromeja kun taas jälkimaku kallistui mandariinin ja toffeen suuntaan. Tämä viski meni kategoriaan perusviski.\nSeuraavat kolme viskiä olivat mielenkiintoisempia. Niitä on kypsytetty ensin 3,5 vuotta Bourbon-tynnyrissä ja sen jälkeen likööri- tai viinitynnyreissä. Toinen viski Omar Lychee Cask oli kypsynyt litsilikööritynnyrissä. Sen hedelmäisestä tuoksusta erotti selvästi litsin sekä makeaa trooppista hedelmää. Makeahko maku oli myös litsinen ja hedelmäinen. Kolmas viski Omar Plum Cask oli kypsytetty luumulikööritynnyrissä. Tuoksu oli vahvan luumuinen, hedelmäinen ja keksinen. Maku toisti tuoksun aromeja, mutta jälkimaku oli yllättäen tanniininen.\nNeljäs viini Omar Black Queen Wine Finish oli kypsytetty tynnyrissä, jossa oli ollut Japanista kotoisin olevasta Black Queen -rypäleestä tehtyä punaviiniä. Viinin tuoksu toi mieleen vaniljaisen makean sherryn. Maku toi aromipalettiin lisäksi taatelia, pähkinää ja jopa karamellisuutta. Tämä oli tastingin yleinen suosikki ja myös Jussin suosikki.\nViimeinen viski Omar Peat Bourbon Type muistutti skottiviskiä ja sen aromimaailma koostui lähinnä savuisuudesta ja savukinkusta.\nSuomesta ei saa mitään näistä viskeistä, Alkossa on vain Omar Sherry Cask Single Malt, joka ei ollut mukana tastingissa. Mikäli haluaa maistaa jotain tastingin viskeistä, joutuu matkustamaan Taiwaniin tai käymään Hong Kongin lentokentän myymälässä.\nAnnosten hinnat olivat Uisgessa niin edulliset, että tapahtumassa kannatti keskittyä harvinaisempiin ja kalliimpiin viskeihin. Tastingin ulkopuolella maistetuista viskeistä parhaiten jäivät mieleen Glenlivetin vaniljainen ja kuivahedelmäinen Nadurra Oloroso, Taliskerin miedon savuinen ja hedelmäinen 18yo sekä Redbreastin vaniljainen ja pähkinäinen 21 Year Old Single Pot Still.\nErikoismaininnan ansaitsee Cafe Vanhan tarjoama Uisgen menu. Varsinkin viskiglaseerattu porsaankylki oli niin hyvää, että sitä tuli santsattua useampaankin kertaan.\nRavintola Basen viiniklubi 13.2.2018: Etelä-Ranska...


• Rantasipi hotellit & kylpylähotellit •\nRantasipi hotellit & kylpylähotellit\nRantasipi-hotellit ovat luonnonläheinen loma- ja kokousasiakkaita palveleva hotelliketju. Rantasipi-hotellit pyrkivät tarjoamaan asiakkailleen elämyksellistä hotellimajoitusta puhtaan luonnon keskellä. Olitpa vapaa-ajan matkalla tai työmatkalla, voit nauttia hotellissa oleskellessasi kauneimmasta suomalaisesta maisemasta. Rantasipi-hotellien luonnonläheinen sijainti sekä monipuolinen ja elämyksellinen oheistarjonta tekevät majoittumisesta unohtumattoman. Monet Rantasipi-hotellit ovat kylpylähotelleja, joissa voi yhdistää kokousmatkan rentoutumiseen ja itsensä hemmotteluun.\nMonet Suomen tunnetuimmista hotelleista kuuluvat Rantasipiketjuun. Ensimmäiset Rantasipi-hotellit olivat luontohotelleja, mutta pian ketju avasi myös kokoushotelleja. Rantasipi onkin kokoushotellien edelläkävijä Suomessa. Tänä päivänä ketjun tarjonta on monipuolista. Voit valita trooppisista kylpylöistä lentokenttä- tai tunturihotelliin. Pääasiana on kuitenkin aina tarjota asiakkaalle unohtumattomia elämyksiä.\nRantasipin kylpylähotellit keskittyvät hyvään oloon ja sen luomiseen. Kylpylöiden altaat, monipuoliset hoidot, ravintoloiden herkut sekä levollinen uni antavat loistavan mahdollisuuden irtoutua arjesta. Rentoutumisesta ja virkistäytymisestä voivat nauttia niin lapsiperheet, pariskunnat, seniorit kuin kokousvieraatkin. Rantasipi-kylpylähotellit tarjoavat vierailleen monipuolista tekemistä ja aktiviteettejä.\nRantasipi-kylpylähotellien allasosastoilta löytyvät niin kuntouintialtaat, porealtaat, kylmävesialtaat, lämminvesilaguunit kuin ulkoaltaatkin. Kaikenikäiset löytävät mieleistä tekemistä monipuolisesta tarjonnasta. Perheen pienimmille löytyy vesiliukumäkiä ja aikuisille hierovia kylpyjä. Uimisen jälkeen voi mennä lämmittelemään ja rentoutumaan saunaan, vaikkapa itämaiseen laventelisaunaan. Monipuolisten aktiviteettien jälkeen on mukava nauttia ravintoloiden tarjoamista suussasulavista herkuista tai mennä vaikkapa kylpylän keilaradalle. Kylpylät sijaitsevat kauniin suomalaisen luonnon helmassa, joten harrastusmahdollisuuksia riittää. Kuntoaan voi kohottaa kuntosalilla tai harjoittaa tarkkuuttaan jousiammunnalla.\nRantasipi-kylpylähotellit tarjoavat monipuolista hoitoa sekä ruumiille että mielelle. Kylpylähoidot ja kehon puhdistuskuurit vievät mielen pois arjen askareista ja auttavat kehoa virkistymään. Erilaiset hemmottelu- ja virkistyspaketit rentouttavat pitkän viikonloppuseminaarin jälkeen. Wellness- ja fitnesspalvelut saavat väsyneen ruumiin täyteen virtaa ja eloa. Rantasipi-kylpylähotellien paketeista löytää jokainen itselleen sopivan kokonaispaketin.\nHotelli Rantasipi Rukahovi sijaitsee aivan tunturin juurella, joten sekä lomamatkalaiset että kokousvieraat pääsevät helposti nauttimaan liikunnan iloista.\nTarkemmat tiedot jokaisesta Rantasipi-hotellista ja niiden tarjoamista palveluista löytyvät Rantasipi-hotellien kotisivulta.\nRantasipi on Suomen johtava kokoushotelliketju. Rantasipi-hotellien kanssa yritys kuin yritys voi räätälöidä juuri itselleen sopivan kokouspaketin. Kokouspaketit sisältävät kaikki tarvittavat palvelut. Kokousten järjestäminen Rantasipissä on vaivatonta, sillä hotelli huolehtii kaikista yksityiskohdista. Kokousvieraat voivat keskittyä tapaamiseen rauhassa. Hotellien kokoustiloista löytyvät nykyaikaiset ja korkealuokkaiset kokousvälineet. Kokoustiloja on valittavana pienistä tapaamishuoneista isoihin kokoussaleihin.\nRantasipi järjestää tarvittaessa tilaisuuteen osallistujille monipuolista oheisohjelmaa. Ohjelma voi olla kuntoilua, itsepuolustusharjoittelua tai muuta terveyteen ja hyvinvointiin tähtäävää tekemistä.\nRantasipi-hotellit sopivat mitä parhaiten erilaisten juhlien järjestämiseen. Monipuoliset juhlatilat sekä erinomainen palvelu takaavat. että juhlista tulee ikimuistoiset ja vieraat viihtyvät. Juhlien suunnittelu on helppo aloittaa ottamalla yhteyttä Rantasipin myyntipalveluun. Juhlien järjestäjä päättää, Rantasipi toteuttaa.\nRantasipi-ravintolat tarjoavat monipuolisia herkkuja ympäri maailmaa. Kattavat ruokalistat sisältävät annoksia suussasulavista klassikoista modernin keittiön kokeileviin herkkuihin. Erilaisia ravintoloita on jokaiseen makuun ja tilanteeseen. Ravintoloissa järjestetään myös ohjelmaa, esimerkiksi konsertteja ja tansseja. Rantasipi-hotellien eri ravintoloihin voi helposti tutustua tarkemmin Rantasipi-hotellien kotisivulla.\nRantasipi tekee kaikkensa asiakkaan viihtyvyyden varmistamiseksi. Rantasipin monipuoliset hotellit ja kylpylät takaavat, että sekä lomamatkalaiset että yritys- ja kokousvieraat löytävät mieleisensä paketin rantasipin valikoimasta. Oli kyse sitten viikonlopusta tai viikoksi majoittumisesta, auttaa Rantasipi räätälöimään paketin juuri asiakkaan toivomalla tavalla.\nRantasipi-hotellien kotisivuilta löydät tarjouksia erilaisista paketeista. Valikoimasta löytyy mm. kylpylälomia, lumilomia, aktiivilomia, teatterilomia ja äkkilähtöjä. Rantasipin tarjoamat kokouspaketit ovat Suomen korkeatasoisimpia. Yksilölliset ja viihtyisät hotellit tarjoavat puitteet onnistuneille kokouksille. Rantasipin kokouspaketit tarjoavat kaiken tarpeellisen kokouksien ja seminaarien järjestämiseen.\nKotisivuilta löytyy tarkat tiedot kunkin Rantasipi-hotellin tarjoamista palveluista, majoituksesta ja kokoustiloista.\nRantasipi-hotellien kotisivulta löydät myös kätevän varauskoneen, jolla voit tarkistaa varaustilanteen haluamillesi päivämäärille ja varata loman. Tiedusteluja ja varauksia varten voi myös soittaa Rantasipin asiakaspalveluun.


Omaishoidon tuki - Munuais- ja maksaliitto\nEtusivu Sosiaaliturva Tuet ja palvelut Omaishoidon tuki\nOmaishoitaja on henkilö, joka pitää huolta perheenjäsenestään tai muusta läheisestään, joka ei sairauden, vammaisuuden tai muun hoivan tarpeen johdosta selviydy arjesta omatoimisesti. Kunta voi myöntää omaishoitajalle tukea, jos läheinen tarvitsee jatkuvasti paljon hoitoa ja huolenpitoa. Kotidialyysi tai elinsiirtoa odottavan lapsen hoitaminen voivat olla perusteita omaishoidon tuelle.\nOmaishoitaja on henkilö, joka pitää huolta perheenjäsenestään tai muusta läheisestään, joka ei sairauden, vammaisuuden tai muun hoivan tarpeen johdosta selviydy arjesta omatoimisesti. Kunta voi myöntää omaishoitajalle tukea, jos läheinen tarvitsee jatkuvasti paljon hoitoa ja huolenpitoa. Tuen maksaminen perustuu omaishoitosopimukseen, jonka omaishoitaja ja kunta tekevät. Sopimuksen liitteeksi kunta, hoidettava henkilö ja omaishoitaja laativat yhdessä hoidettavalle hoito- ja palvelusuunnitelman.\nOmaishoidon tukeen sisältyy hoidettavalle omaishoito sekä hoito- ja palvelusuunnitelman mukaiset palvelut. Omaishoitajalle tukeen sisältyy hoitopalkkio, lain mukaiset vapaat, eläke- ja tapaturmavakuutus sekä sosiaalipalvelut. Palkkiotaso määräytyy hoidon sitovuuden ja vaativuuden mukaan. Hoitopalkkio on vuonna 2018 vähintään 392,57 euroa kuukaudessa. Hoidollisesti raskaan siirtymävaiheen aikana hoitopalkkio on vähintään 785,14 euroa kuukaudessa. Hoidollisesti raskas siirtymävaihe on esimerkiksi siirtyminen laitoksesta kotiin, toipuminen vakavasta onnettomuudesta tai äkillinen vakava sairaus. Tuen tarkoituksena on mahdollistaa omaishoitajan töistä pois jääminen raskaan hoitojakson ajaksi.\nOmaishoidon tuki on kunnan määrärahasidonnainen palvelu.\nKotidialyysi tai elinsiirtoa odottavan lapsen hoitaminen voivat olla perusteita omaishoidon tuelle.\nSTM - omaishoidon tuki\nLisätietoa oman kunnan sosiaalitoimistosta ja hoitoyksikön sosiaalityöntekijältä.