Elokuvablogi The Hangman's Joke: syyskuuta 2010\nSyyskuun tyttö: Marion Cotillard (synt. 30. syyskuuta 1974)\nSyyskuun tytöksi tämän vuoden kalenterissa valikoitui jo toinen ranskatar, 30. syyskuuta 1974 Pariisissa syntynyt Marion Cotillard.\nAlun perin suunnittelin valitsevani syyskuun tytöksi pitkäaikaisen suosikkini, 27. syyskuuta 1972 syntyneen Gwyneth Paltrow'n, mutta päätin kuitenkin antaa kunnian elokuun Audrey Tautoun jälkeen toiselle ranskattarelle, naispääosa-Oscarin vuonna 2007 Edith Piafin hienosta roolistaan elokuvassa Pariisin varpunen (La vie en Rose) saaneelle Marion Cotillardille.\nLyhyessä ajassa Cotillard on näytellyt tiensä sydämeeni. Viime keväänä Suomessa ilmestyneessä Rob Marshallin musikaalissa Nine Cotillard pääsi taas laulamaan ja niinpä hän lauloi tiensä suoraan katsojan sisimpään yhdessä kauniin äänensä ja ilmeikkäiden silmiensä avulla. Cotillardin roolisuoritus oli jotain todella kaunista tuossa muuten hyvin keskinkertaisessa elokuvassa.\nHieman erilaista puolta Cotillardista nähtiin kesällä ensi-iltansa saaneessa, Christopher Nolanin ohjaamassa jännärissä Inception samoin kuin myös Johnny Deppin rinnalla Michael Mannin loistavassa gangsteridraamassa Public Enemies.\nSeuraavaksi Cotillard nähdään mm. Woody Allenin ohjauksessa elokuvassa Midnight in Paris, jonka julkaisuksi on kaavailtu syksyä 2011.\nEtsiessäni kuvia Cotillardista, tajusin, että hänessä on ulkonäöksellisesti jotain samaa kuin Asia Argentossa.\nTunnisteet: filmitähdet, kuukauden kasvo, marion cotillard\n[Varoitus, sisältää asioita, joita jotkut saattavat pitää spoilereina. Lukeminen siis omalla vastuulla!]\nMinusta ei varmaan koskaan tulisi elokuvakäsikirjoittajaa. Ainakaan hyvää sellaista, sillä minä olen huomannut olevani niin lälly, että tuskin uskaltaisin kirjoittaa tarpeeksi dramaattista loppua. Sanottakoon nyt heti alkuun, että en minä kyllä käsikirjoituksia ole meinannutkaan alkaa kirjoitella, tulipahan vaan mieleen ;-)\nOlen nimittäin huomannut sellaisen jutun, että sen, millainen elokuvan loppu on ja sen, millainen toivoisin sen olevan sillä hetkellä, kun elokuvaa katson ja sen, onko se loppu sitten kaikenkaikkiaan hyvä, ei ole minkäänlaista korrelaatiota. Otetaan nyt heti ensimmäiseksi laskuista pois elämänkertaelokuvat, joista jo ennestään tietää, että se päähenkilö kuolee lopussa, ja keskitytään näytelmäelokuviin, joille on kirjoitettu ihan oma käsikirjoitus tai jotka vähintäänkin pohjautuvat johonkin romaaniin (jota en ole lukenut ja näin ollen en tiedä sen loppua).\nVaikuttavan draaman ollessa kyseessä hyvin usein käy niin, että suurin piirtein puristan teatteripenkin käsinojia kaksin käsin, kun toivon sydämeni kyllyydestä, että pääosan henkilöt saisivat toisensa tai eivät kuolisi. Mutta petynkö, kun ne eivät saakaan? Tai kun ne kuolevat? Yleensäpä en, vaan elokuvan suurin vaikutus tuleekin juuri siitä, että loppu ei olekaan täysin onnellinen. Itkua saatan tihrustaa, mutta tunnen kokeneeni jotain, että jokin oikeasti kosketti minua.\nKuinka toivoinkaan Jack Twistin ja Ennis Del Marin saavan toisensa, Butch Cassidyn ja Sundance Kidin selviävän voittajana, Guido Oreficen selviävän hengissä keskitysleiriltä, jopa Jack Dawsonin selviävän hyisessä vedessä ja saavan Rosensa omakseen. Mutta jos näin olisi käynyt, tuskin muistaisin näitä elokuvia niin hyvin kuin muistan ne nyt - esimerkiksi juuri Butchin ja Kidin tarinan olen nähnyt elämäni aikana vain kerran, mutta sen legendaarinen loppukohtaus on säilynyt mielessäni erinomaisen hyvin vaikka muuten kärsinkin hatarapäisyydestä. Tragedia näyttää siis säilyvän mielessä huomattavan paljon komediaa tiukemmin, ainakin minulla. On toki totta, että todella hyvän komedian tekeminen on äärimmäisen vaikeaa, kun taas tragedia on helpompi tehdä vaikuttavaksi ja sydämeen käyväksi.\nOlen siis loppujen lopuksi melkoisen hyvilläni, etteivät elokuvien tarinat aina lopu juuri niin, kuin niiden itse toivoisi päättyvän. Onkos sinulla elokuvia, joita katsoessa toivoit niiden päättyvän jollakin tavalla, mutta joiden katsomisen jälkeen olit kuitenkin tyytyväinen, ettei toiveesi toteutunut?\nNyt joku varmasti sanoo minulle, että elokuva Butchista ja Kidista perustui elämänkertaan. Kyllä, on totta, että Butch Cassidy ja Sundance Kid ovat oikeasti olemassa olleita lainsuojattomia, mutta heidän kuolemastaan ei ole varmaa tietoa, joten siksi heidän hyväksytään tälle listalle ;-)\nPikkulomanen Pariisissa on nyt sitten ohi. Paljon tuli käveltyä ja nähtyä, mutta jäihän tuota nähtävää ensi kerraksikin ;-) Saavuimme kaupunkiin siis viime keskiviikkoiltana. Pikkuruinen hotellimme sijaitsi Maraisin kaupunginosassa, Hotel de Villen lähellä ja siitä pääsi mukavasti kävelemällä lähes kaikkialle. Ensimmäisenä iltana kävimme iltakävelyllä Seinen rannalla ja ihailemassa mm. Louvren iltavalaistusta. Torstaina oli vuorossa varsinainen kävelypäivä: aamulla metrolla Riemukaarelle, mutta siitä sitten ensin Champs-Elyseesiä pitkin ja Seinen yli, ja lopulta päädyimme kävelemään kierrellen ja kaarrellen Notre Damelle asti. Siitä sitten hyppäsimme joella liikennöivän Batobusin kyytiin ja ajoimme Eiffel-tornille juuri ennen auringonlaskua - eli ehdimme ihailemaan kaupungin valojen syttymistä sieltä ylhäältä.\nPerjantaina ajateltiin pitää hieman vähemmän kävelyä sisältävä päivä, mutta eihän se nyt ihan onnistunut. Kahden päivän Batobus-lippu tosin auttoi, sillä Seineä pitkin pääsee todella näppärästi paikasta toiseen. Kävimme vilkaisemassa luksustavaratalo Lafayetten ja drinksuilla paikallisen Hard Rock Cafen terassilla (nämä HRC:t ovat meidän traditio...), sitten viinikauppaan ostamaan evästä ja tarkoituksena mennä piknikille johonkin kivaan puistoon, mutta sade sotki suunnitelmat. Onneksi kohdalle sattui St-Eustachen kirkko, jonne menimme sadetta pitämään - ihan sitä viinipulloa nyt ei kuitenkaan viitsitty siellä avata ;-)\nLauantaina kiertelimme puolestaan kenkäkauppoja ja mukaan lähti yhdet kivat nilkkurit, kun sellaisia en Suomesta oikein ole löytänyt. Tarkoituksena oli vielä myös käydä Pere Lachaisen hautausmaalla, mutta kun vihdoin pääsimme paikalle hieman yli kuuden, paikka olikin laitettu kiinni jo kuudelta. Kävelymatka Lachaiselle kulki Bastillen aukion kautta, missä hirvittävän suuri nuorisojoukko oli mellastamassa - ja poliisit heitä kyynelkaasulla taltuttamassa. Saimme sitten itsekin siinä ohikulkeissamme haistaa kyynelkaasua ja koko illan tuntui nenä siltä kuin limakalvot olisivat palaneet pois. Kun emme päässeet hautuumaalle, suuntasimme Seinen rannalle nautiskelemaan nyt sen edellisenä päivänä väliin jääneen viinipiknikin - keli oli melkoisen viileä, mutta päätimme ettei se saa haitata :) Viini oli loistavaa, samoin kuin patonki ja juusto - ja maisemat!\nSunnuntaina ennen paluumatkalle lähtöä kävimme sitten kierroksella Pere Lachaisella ja kunnioitimme siellä legendaarisen Jim Morrisonin muistoa.\nMutta nyt olen back in business - tai en siis varsinaisesti vielä business, sillä lomalla töistä olen vielä pari päivää, mutta blogihommissa taas! Siksipä muistuttelenkin kaikkia siitä, että Helinä-keiju -arvontaan voi osallistua vielä viikon ajan :) Muistahan osallistua! Arvonnasta voi voittaa mukavan paketin vaikkapa jouluksi pukinkonttiin, jos ei itse animaatioista suuremmin välitä :)\nHelinä -kuva: © Disney | Jim Morrisonin hauta © Elokuvablogi.com\nJared Leto 118-vuotiaana - Mr. Nobody (2009) (***)\nVihdoinkin Suomeen saapuva Mr. Nobody on ollut katsomislistallani pitkään. Yritin päästä katsomaan sitä jo vuosi sitten Sitgesin elokuvafestivaaleilla, kun satuin samaan aikaan lomaselle Barcelonaan, mutta elokuvan näytöksiä ei sitten ollutkaan juuri niinä päivinä, kun siellä päin olin. Vuoden verran ehti kulua, ennen kuin tämä fantasiaelokuva rantautui vihdoin Suomeen, ensin Rakkautta & Anarkiaa -festivaalien päätöselokuvaksi ja sen jälkeen vihdoin myös tavallisiin teattereihin.\nBelgialaisen Jaco Van Dormaelin ohjaama Mr. Nobody kertoo Jared Leton näyttelemästä Nemo Nobodystä, 118-vuotiaasta miehestä, jonka kerrotaan olevan viimeinen luonnollisesti kuoleva ihminen. Hänen viimeisiä päiviään seuraa koko maailma. Samalla hänen lääkärinsä (Allan Corduner) pyrkii saamaan häneltä vastauksia salaisuuksien verhoamasta menneisyydestä, mutta huonolla menestyksellä. Kun nuori toimittaja (Daniel Mays) saapuu salaa haastattelemaan Nemoa, tämän muisti alkaa palailla menneisyyteen - tai aika moneen eri versioon sellaisesta. Menneisyyden muisteloissa ovat mukana niin Nemon äiti (Natasha Little) ja isä (Rhys Ifans) kuin hänen kolme ihastustaankin (Sarah Polley, Diane Kruger ja Linh Dan Pham).\nPitkän matkaa Mr. Nobodyä huokailin ihastuksesta - monikerroksinen juoni on mielenkiintoista seurattavaa ja monet kohtaukset dialogiltaan messeviä. Lisäksi elokuva on visuaalisesti varsinaista karkkia. Mutta sitten jossain vaiheessa huomasin alkavani kiemurrella penkissä ja miettiä, että vieläkinkö tämä jatkuu. Pituutta fantasialla on tarinaansa suhteutettuna nimittäin hieman liikaa - siinä missä esimerkiksi monikerroksinen Inception (josta juttu täällä) sai pidettyä mielenkiinnon yllä koko pitkän kestonsa ajan, Mr Nobody väsähtää loppua kohden. Tuntuu kuin tarinasta haluttaisiin kertoa vähän liian paljon, kun vähemmänkin riittäisi.\nHieman tiiviimmässä paketissa lopputulos olisi voinut olla mestarillinen. Näissä rinnakkaisten todellisuuksien tarinoissa kun on kuitenkin aina oma vetovoimansa ja Mr. Nobodyssä lopun oivallus on jännä. Ja tässä on lisäksi mukana Jared Leton kauniit silmät.\nMaskeeraus on huippuhienoa ja 118-vuotias Leto vetää vertoja Brad Pittin Benjamin Buttonille!\nOhjaus ja käsikirjoitus: Jaco Van Dormael\nPääosissa: Jared Leto, Sarah Polley, Diane Kruger, Linh Dan Pham, Natasha Little, Rhys Ifans, Toby Regbo, Juno Temple, Daniel Mays, Allan Corduner\nValmistusmaa: Kanada / Belgia / Ranska / Saksa 2009\nGenre: fantasia / draama / romantiikka\nTunnisteet: ***, diane kruger, draama, fantasia, jaco van dormael, jared leto, leffa-arvostelut, rhys ifans, romantiikka, sarah polley\nOlen ihan innoissani! Tällä viikolla perjantaina 24.9. jatkuu ihana Supernatural -sarja kuudennella kaudellaan. Viime keväänä vedin sarjan viisi ensimmäistä kautta lähes maratonina (jutut löytyvät tuolta Supernatural -tunnisteen alta) noin kolmen kuukauden aikana sen jälkeen, kun Mikaela ja Anzi olivat houkutelleet minua sarjan pariin muutamaankin otteeseen blogeissaan. Ja ihan hyvä niin, sillä Supernatural sattui olemaan yksi parhaista sarjoista, joita olen pitkiin aikoihin nähnyt.\nViidellä tuotantokaudella sarja kävi läpi suuren tarinan kaaren ja hetken aikaa mietin, että onkohan jatkossa enää mitään järkeä. Viime viikolla julkaistiin sarjan kuudennen kauden traileri (tsekkaa täällä >>) ja nyt olen ihan varma, että jatkossa *on* järkeä. Traileri nimittäin näyttää ihan sairaan hyvältä - mukana vaikuttaa taas olevan enemmän ensimmäisellä tuotantokaudella tutuksi tulleita yliluonnollisia monstereita ja näyttää siltä, että sarja palaa elämää suuremman tarinansa jälkeen lähemmäs maan pintaa. Sam ja Dean Winchester (Jared Padalecki ja Jensen Ackles) ovat taas vauhdissa veljeksinä, joskin heidän suhteensa on väkisinkin muuttunut viiden kauden aikana. Huhut kertovat, että kuudennella kaudella miesten roolit muuttuisivat hieman päinvastaisiksi kuin ennen.\nJos Supernatural kiinnostaa, tsekkaa Anzin aiheeseen vihkiytynyt blogi Saving people, hunting things, jossa uutisia tästä ihanaisesta sarjasta lähes päivittäin.\nItse suuntaan pidennetyn viikonlopun pikkulomaselle Pariisiin, ensimmäistä kertaa elämässäni eli pääsen vihdoinkin eroon Pariisi-neitsyydestäni ;-) Pari postausta on tulossa tässä loppuviikolla ajastuksella, mutta vastailen kommentteihin taas ensi viikolla. Mukavia syyspäiviä kaikille!\nTunnisteet: jared padalecki, jensen ackles, supernatural, tv\nKahden äidin perhe - The kids are all right (2010) (****)\nLisa Cholodenkon ohjaama ja yhdessä Stuart Blumbergin kanssa käsikirjoittama The kids are all right tarttuu ristiriitaisia tunteita herättävään aiheeseen, jota aiemmin ei paljoa ole elokuvissa nähty. Parisuhteessa elävät Nic (Annette Bening) ja Jules (Julianne Moore) sekä heidän lapsensa Joni (Mia Wasikowska) ja Laser (Josh Hutcherson) muodostavat perheen, jota kaikki meidänkään yhteiskunnassa eivät yhä edelleenkään pitäisi oikeana perheenä.\nSekä Jonilla että Laserilla on sama spermanluovuttaja eli he ovat biologisesti sisarpuolia kahden äidin taloudessa. Aikuistunut Joni on lähdössä opiskelemaan, mutta isästä tietoa kaipaava pikkuveli pyytää häneltä palvelusta - täysi-ikäinen kun saa pyytää yhteyttä spermanluovuttajaan. Näin sisarukset tapaavat luomutilaa ja ravintolaa pitävän Paulin (Mark Ruffalo), joka nuorena miehenä hankki lisätienestiä luovuttamalla veren lisäksi spermaansa.\nPaulin astuminen perheen elämään aiheuttaa sekasotkun. Ikänsä ilman omaa perhettä elänyt Paul kun alkaa tuntea liiankin suurta kiintymystä yllättäen löytyneisiin lapsiinsa, ja varsinkin toiseen äitiin.\nErittäin sydämellinen The kids are all right tarkastelee mielipiteitä jakavaa vakavaa aihetta kevyesti pilke silmäkulmassa. Samaa sukupuolta olevista vanhemmista huolimatta se on pääasiallisesti tarina perheestä ja arjen vuosien mukana tuomista haasteista. Niin homo- kuin heterosuhteissakin pyörivät samantyyppiset ongelmat - arjessa ei enää muista kuka rakastaakaan ja ketä, eikä aina muista tukea toista silloin kuin tämä sitä tarvitsisi. Keski-iän kriisi kolkuttelee ovea, kun lapset ovat lähdössä maailmalle.\nSekä Moore, Bening että Ruffalo tekevät loistotyötä antaen hahmoilleen aidon oman persoonan ja sydämen. Beningin Nic on järkevä ja järjestelmällinen lääkäri, joskin hieman viinaan menevä, Jules puolestaan edelleen paikkaansa elämässä hakeva sydämen ääntä kuunteleva maisemasuunnittelija ja Paul sympaattinen, jäyhän komea ikipoikamies, joka vihdoin keski-iässä alkaa kaivata elämäänsä muutakin pysyvää kuin ravintolansa.\nThe kids are all right on sympaattinen ja ihana elokuva, joka ravistelee perinteisiä heterokäsityksiä ja mielipiteitä perheestä. Oli jännä huomata, kuinka omatkin tuntemukset paikoitellen menivät omaksi omaksutun perhekulttuurin mukaisesti ja kuinka hyvää teki saada hieman muistutusta siitä, että kaikki eivät elä - eikä tarvitse elää! - samojen normien mukaisesti. Tämä elokuva on ehdottomasti omaan hyllyyn hankittava ja katsottava vielä uudelleen mieltä lämmittämään.\nLapset kun voivat kuitenkin hyvin, kaikesta huolimatta.\nAlkuperäinen nimi: The kids are all right\nKäsikirjoitus: Lisa Cholodenko ja Stuart Blumberg\nTunnisteet: ****, annette bening, draama, josh hutcherson, julianne moore, komedia, leffa-arvostelut, lisa cholodenko, mark ruffalo, mia wasikowska\nKatsoin joku aika sitten Boris Sagalin ohjaaman, Richard Mathesonin romaanin pohjalta tehdyn maailmanloppuelokuvan The Omega Man vuodelta 1971, missä Charlton Heston esitti maailman ainoaa elossa olevaa ihmistä, Robert Nevilleä. Jostain syystä karttelin pitkään vuonna 2007 tehtyä uusintaversiota samasta romaanista, vaikka olinkin siitä ihan positiivisia kommentteja kuullut. Yksi syy haluttomuuteeni katsoa kyseinen elokuva saattaa olla siinä, että jostain ihmeen syystä minulla on jokin ihmeellinen antipatia Will Smithiä kohtaan... Smithin nimi elokuvan pääosassa aiheuttaa minulle jostakin syystä samanlaisen reaktion kuin Russell Crowen nimi - molemmat ovat ihan päteviä näyttelijöitä ja Crowen elokuvista olen monista pitänytkin sitten kun vihdoin olen ne katsonut. Pitäisi siis päästä eroon tästä invalidisoivasta päähänpinttymästä ;-)\nMutta asiaan. I am legendin päätin lopulta ottaa käsittelyyn ihan muusta syystä, syystä jota joku voi pitää lapsellisena. Siinä on nimittäin kakkospääosassa ihana koira, ja saksanpaimenkoirafani ei nyt yksinkertaisesti voi olla katsomatta elokuvaa, jossa pääosassa on sakemanni. Elokuva kertoo The Omega Manin tapaan Robert Nevillestä (Smith), tutkijasta, joka on jäänyt New Yorkiin (Omega Manissa kaupunkina oli Los Angeles) saarroksiin yksin koiransa Samin kanssa sen jälkeen, kun kaikki muut ihmiset ovat joko kuolleet tai muuttuneet kammottaviksi vampyyrin ja zombien risteytyksiksi, jotka karttavat auringonvaloa.\nVuosikaudet Neville asustaa linnoituksessaan koiransa kanssa pyrkien löytämään vastalääkkeen virukselle, joka alunperin muutti ihmiset hirviöiksi. Mutta ikuisuuksia ei ihminen sosiaalisena eläimenä järjissään pysy kaiken tämän kammotuksen keskellä. Onko maailmassa enää ketään muuta ihmistä hengissä?\nI am legend on hieman helpommin soljuva ja näin ollen myös mukavampi katsottava kuin 70-luvulla tehty versio, mutta tämä johtuu osittain siitä, että 70-luvun alusta efektit ovat kehittyneet huomattavasti (ensimmäistä Mathesonin romaanista tehty elokuvaversiota, vuonna 1964 tehtyä The last man on Earthia en ole nähnyt). Sekä Omega man että I am legend poikkeavat sekä toisistaan että alkuperäisestä romaanista jonkin verran, mutta toimivat silti omina kokonaisuuksinaan ihan kohtalaisesti.\nI am legendissä suurin hämmästyksen aiheuttaja on täydellisen tyhjät New Yorkin kadut. Autio suurkaupunki näyttää aavemaiselta, mutta samalla todella kauniilta, kun rikkaruohot alkavat puskea katukiveyksien läpi ja peurat hyppelivät keskellä katuja. Sitä kyllä mietiskelin, että miksihän muut eläimet eivät olleet saaneet tartuntaa kuin vain ihmiset, koirat ja labrarotat?\nSuurin plussa elokuvassa on ihanaakin ihanampi saksanpaimenkoira Samantha, joka ymmärtää isäntäänsä kuin ajatustenlukija.\nAlkuperäinen nimi: I am legend\nKäsikirjoitus: Mark Protosevich ja Akiva Goldsman, perustuu Richard Mathesonin romaaniin\nPääosissa: Will Smith, Abbey ja Kona -nimiset saksanpaimenkoirat, Alice Braga, Charlie Tahan, Salli Richardson, Willow Smith\nGenre: draama / sci-fi / trilleri\nTunnisteet: ***, alice braga, draama, francis lawrence, leffa-arvostelut, sci-fi, trilleri, will smith\nHaaveilua Afrikasta ja yhdennäköisyyden ihmettelyä\nVanhuus ei tule yksin eikä kello kaulassa. Jumiutin ensin selkäni viime viikolla niin, että henki salpautui kylkeä kääntäessä. Hain siihen lopulta lääkäriltä troppia, joka tuntui auttavan selkäkipuun, mutta sen kivun lientymisen jälkeen iski migreeni - toista kertaa kahden viikon sisällä, mikä ei ole tavallista meikäläiselle. Hieman puolikuntoisena olen siis viime päivät ollut ja selkäni takia välttänyt istumista paikallaan. Onneksi selkä ei kuitenkaan yhtä pahaan kuntoon mennyt kuin Mikaelalla, jolle kaikki sympatiani potemiseen!\nToissa päivänä makoilin sohvalla ja katselin teräväpiirtona Sydney Pollackin ohjaamaa elokuvaa Out of Africa (1985), jossa Meryl Streepin näyttelemä kirjailija Karen Blixen rakastuu safareja vetävään Robert Redfordiin. Olin sen joskus vuosia sitten nähnyt, mutten muistanut siitä käytännössä enää mitään ja siksi tuntuikin kuin olisi katsonut elokuvaa uusin silmin. Ihanahan se oli, varsinkin matkailua ja luontoa rakastavalle, ja Afrikkaan tekisi ehdottomasti mieli matkustaa joskus, nähdä ne Tansanian tai Kenian tasangot ja norsut ja kirahvit. Yksi entinen opiskelutoverini toimii luonto-oppaana tuolla seudulla ja olen hänen kuviaan noilta reissuilta kateudesta vihreänä katsellut Facebookissa. Pakko tuonne on joskus itsekin päästä!\nOlin joskus aikaisemminkin kiinnittänyt huomiota siihen, että Brad Pitt on hyvin paljon samannäköinen kuin nuori Robert Redford. Nyt tätä elokuvaa katsoessa se jotenkin korostui Redfordin työskentelyä seuratessa ja en voinut kuin ihmetellä näiden kahden näyttelijän yhdennäköisyyttä, sillä Redfordin ulkonäkö jopa ilmeitä ja eleitä myöten oli kuin nykyisin Pittillä - liekö nuorempi mies ottanut mallia legendasta näyttelijäksi opiskellessaan? Monella näyttelijällähän on aina joku vanhempi esikuva, jota he käyttävät "mallina" opetellessaan näyttelemisen jaloa taitoa. En yhtään ihmettelisi, vaikka Pittillä se olisi ollut Redford, sillä niin samanlaisilta nämä kaksi miestä näyttävät.\nTunnisteet: brad pitt, filmitähdet, robert redford, sitä sun tätä\nMinulla on hienoinen heikko kohta martial arts -elokuviin, vaikka en niitä aktiivisesti seuraakaan. Nuorena olin kovasti innostunut lähes kaikista itsepuolustuslajeista ainakin filosofisella tasolla, joskin itse harrastin aikani vain aikidoa ja sitten aikuisena jonkin aikaa korealaista sin moo hapkidoa. Olen kuitenkin aina ihannoinut upeita martial arts -koreografioita, joita noissa elokuvissa voi nähdä, ja yksi suurimmista suosikeistani on Hong Kongissa 7. huhtikuuta 1954 syntynyt Jackie Chan (syntymänimeltään Kong-sang Chan).\nChan näyttelee uudessa Karate Kidissä (josta juttu täällä) nuorta Dreniä (Jaden Smith) opastavaa kung-fu-mestaria ja tämä jo miehen ikään ehtinyt veteraani sulatti sydämeni taas kokonaan. Iästään huolimatta Chan on edelleen ketterä ja koreografioissaan vertaansa vailla. Olen aina ihaillut varsinkin hänen tapaansa käyttää hyväkseen huonekaluja ja vaatteita taistellessaan vastustajiaan vastaan. Rakastan guilty pleasuremaisen voimakkaasti elokuvaa Shanghai Noon (2000), missä hän näyttelee Villiin Länteen joutuvaa kiinalaissoturia, joka joutuu yhteistyöhön Owen Wilsonin näyttelemän cowboyn kanssa.\nMittavan uransa aikana Chan on näytellyt lähes sadassa elokuvassa, mutta huomattavasti harvemmassa hän on pääosassa. Hänhän aloitti uransa stunt-miehenä ja esiintyi pienissä rooleissa mm. legendaarisen Bruce Leen kanssa. Chan pelastaa usein heikommankin elokuvan eloisalla olemuksellaan ja mahtavan fyysisellä komediallaan. Karate Kidissä nähdään puolestaan Chanin vakavampi puoli, mikä on haastatteluiden mukaan hänelle uusi ja vaikeahkokin aluevaltaus, sillä hän on tottunut olemaan hauska.\nOhessa klippi yhdestä suurimmista Jackie Chan -suosikeistani, taistelukohtaus elokuvasta Legend of Drunken Master:\nTunnisteet: filmitähdet, toiminta\nKatsoin viime viikolla tosipohjaisen elokuvan Hachiko - tarina uskollisuudesta (arvio täällä), jossa akita-rotuinen Hachiko -koira odottaa isäntäänsä juna-asemalla uskollisesti yhdeksän vuotta tämän kuoleman jälkeen. Itkeä pillitin solkenaan elokuvaa katsellessa ja huomasinpa siinä sitten, että tämähän alkaa ihan käydä tavaksi tämä pillitys koiraelokuvia katsoessa. Olen kyllä vanhemmiten pehmennyt (muutenkin kuin fyysisesti) ja vaikka nuorempana olin varsinainen kovanaama, enkä itkenyt elokuvissa lähes koskaan, nykyisin ei tarvitse kovin kummoinen liikutus valkokankaalla näkyä, kun minä jo saan kuivailla silmänurkkiani.\nOlen koiraihminen ja aina rakastanut koiraelokuvia ja tv-sarjoja - Lassie, Susikoira Roi, Poliisikoira Rex, K-9, Turner ja täystuho, aikoinaan jopa Ruusun aika (koska siinä oli se ihana puhuva labradorinnoutaja)... ovat aina kolahtaneet minulle. Mutta koiraelokuvat ovat myös niitä "pahimpia" kun ajatellaan elokuvassa koetun potentiaalisen liikutuksen määrää. Osittain tämä varmaankin johtuu siitä, että edelleenkin ikävöin pitkäaikaista saksanpaimenkoiraystävääni, joka reilu kaksi vuotta sitten lähti vihreämmille metsästysmaille. Liikutusta eivät nykyisin nimittäin aiheuta enää pelkästään elokuvien koirat, vaan huomaan räpytteleväni silmiäni tiuhempaan jo silloin, kun vastaan kadulla tulee harmaantunut karvakuono.\nKatsoin viime keväänä komedian nimeltä Marley & me (jonka kirvoittama juttu löytyy täältä), joka aiheutti meidän sohvalla sellaisen tulvan, että aloin miettiä, kuka näitä elokuvia oikein genrettää? Kyseessähän piti olla komedia, ja minä itkeä pillitin kuin mikäkin, kun elokuvan labradorinnoutaja Marley vanheni - niin kuin kaikki vanhenee, koirat vain sinne loppuun asti yleensä nopeammin kuin ihmiset.\nYksi mieleenpainuvimpia koiraelokuvia on venäläinen Bim Mustakorva, jonka näin ensimmäisen kerran joskus ihan pikkutyttönä. Elokuva oli niin raastavan liikuttava, että muutamat sen kohtaukset paloivat verkkokalvoilleni ikuisiksi ajoiksi. Luin silloin aikoinaan Bimin tarinan myös kirjana ja yksi rakas kouluaikainen ystäväni aina muistaa, kuinka annoin kyseisen kirjan hänellekin syntymäpäivälahjaksi - ja kuinka liikuttunut hän, koiraihminen, oli siitä tarinasta. Katsoin Bim Mustakorvan uudelleen viime keväänä (arvio täällä) ja edelleenkin se oli aivan yhtä liikuttava kuin silloin pienenä - nyt varmaan pillitin tosin enemmän.\nNykyisin minä itken animaatioissakin: kun Toy Story3:ssa kuvaan löntysteli Andyn ikääntynyt Buster -koira, tippa tuli vääjäämättä linssiin. Mietin, että johtuukohan se osittain siitä, että itsekin vanhenee ja kaiken - siis ihan kaiken - vanhenemisen huomaa nykyisin helpommin ja sitä tajuaa niin kovin konkreettisesti, että elämä ei ole ikuista. Jossain vaiheessa saattaa joutua jättämään hyvästejä niin rakkaille eläinystäville kuin ihmisystävillekin.\nOnko sinulla täydellistä itkupuristinta koiraelokuvien joukossa?\nKuvat Googlen kuvahausta. Ylin kuva elokuvasta Lassie palaa kotiin (1943), keskimmäinen kuva elokuvasta Marley & me (2008) ja alimmainen elokuvasta Hachiko - tarina uskollisuudesta (2009).\nTunnisteet: koirat, leffajuttu\n[Tekstini on julkaistu alunperin Episodissa #9/2010]\nLucasfilmin digitaalisen tuotannon osastosta alkunsa saanut Pixar loi vuonna 1995 ensimmäisellä Toy Storyllä taikuutta, joka nosti rimaa kaikille sen jälkeen tuotetuille animaatioille niin tekniikassa kuin sisällössäkin. Enää eivät Hollywoodinkaan animaatiot olleet vain perheen pienimmille suunnattuja, teemoiltaan yksiulotteisia piirrettyjä, vaan niiden tarinat alkoivat vetää vertoja näytellyille elokuville - niistä tuli aidosti koko perheen elokuvia.\nNeljä vuotta myöhemmin samainen John Lasseter jatkoi ensimmäisessä Toy Storyssä esiteltyjen hahmojen, sheriffi-Woodyn ja avaruusmies-Buzzin seikkailua. Jatko-osa oli jälleen mestarillista digianimaatiota yhdistettynä mielenkiintoiseen tarinaan, ja se viimeistään sinetöi Pixarin paikan animaatioiden huipulla.\nElokuvien - ja varsinkin animaatioiden- jatko-osat aiheuttavat helposti reaktion, jossa yhdistyy epäusko alkuperäisen uudelleenlämmittelystä, mutta toisaalta myös pieni toivonkipinä siitä, että jatko-osassa voisi kokea edes pienen osan alkuperäisestä tunnelmasta. Nyt, 15 vuotta ensimmäisen Toy Storyn jälkeen, Disneyn kanssa yhdistynyt Pixar tuo Woodyn ja Buzzin jälleen valkokankaalle, ajalle tyypillisesti kolmeulotteisena.\nAikaa on kulunut myös lelujen maailmassa, sillä lelujen isoksi kasvanut omistaja Andy (äänenä Max Wiberg / John Morris) on muuttamassa pois kotoa ja suuntaamassa opiskelemaan. Andyn tutuksi tullut huone on siis tyhjennettävä pikkusiskon käyttöön ja niin poika joutuu äidin käskystä tekemään päätöksen, mitä tehdä lapsuutensa rakkailla leluilla.\nPäiväkodissa Woody (äänenä Antti Pääkkönen / Tom Hanks) ja Buzz (äänenä Santeri Kinnunen / Tim Allen) ystävineen tapaavat uusia leluja kuten mansikalta tuoksuvan pehmonalle Tuhti Karhunhalin (äänenä Markku Huhtamo / Ned Beatty) sekä muotia ymmärtävän Kenin (äänenä Eppu Salminen / Michael Keaton), joka pehmenee täysin nähdessään Barbien (äänenä Krisse Salminen / Jodi Benson). Leluja eivät kohtele kaltoin pelkästään Sidin (Toy Story) kaltaiset “kauhukakarat” vaan myös toiset, huonosti pidetyt lelut voivat olla vinoon kasvaneita ja siksi ilkeitä toisilleen. Ja niin joutuvat Andyn lelutkin hurjaan seikkailuun paetessaan päiväkodista kuin vankilasta ikään.\nOn lähes käsittämätöntä, miten lelujen elämästä kertova animaatio voi olla yhtä aikaa uskomattoman hellyttävä ja hauska, mutta vaikuttavuudessaan sydämeen käypä. Toy Story 3 kumoaa yleisesti vallalla olevan käsityksen, “ettei jatko-osa voi olla hyvä”, sillä sen tarina on raikas, inspiroiva ja liikuttava, mutta se ei missään vaiheessa unohda aikaisemmille osilleen tyypillistä huumoria ja tietynlaista itseironiaa. Se on taustavireeltään vakava elokuva, vaikka ei sellaiselta ulospäin näytäkään, sillä se käsittelee niin kuolevaisuutta kuin ihmisarvoakin samaan tapaan kuin esimerkiksi animaatio-Oscarin tänä vuonna voittanut Up - Kohti korkeuksia.\nToy Story 3 on visuaalisesti upea - mitä muuta Disney/Pixarilta voisi odottaakaan? - mutta visuaalisuus toimii vain tärkeimmän ainesosan, tarinan, tukena ja esimerkiksi kolmiulotteisuus on pelkästään mukavaa plussaa. Elokuva on kaunis, älykäs, syvällinen ja täynnä hersyvää, aitoa huumoria, joka viihdyttää koko kestonsa ajan ja saa nauramaan ääneen, joskin loppupuolella saattaa joutua kuivailemaan hieman silmänurkkiaankin. Vielä jälkeenpäinkin liikuttava animaatio on sarjan ehdottomasti syvällisin.\nNe, jotka pelkäsivät Pixarin luovuuden kärsivän sen yhtyessä Disneyyn, voivat nyt viimeistään huokaista helpotuksesta. Toy Story 3 on yksi kuluvan vuoden parhaista elokuvista.\nAlkuperäinen nimi: Toy Story 3\nKäsikirjoitus: Darla K. Anderson\nEnglanninkielisissä ääniosissa: Tom Hanks, Tim Allen, Joan Cusack, Michael Keaton, Jodi Benson, Ned Beatty\nSuomenkielisissä ääniosissa: Antti Pääkkönen, Santeri Kinnunen, Nina Tapio, Eppu Salminen, Krisse Salminen, Markku Huhtamo\nKuvat © Disney / Pixar\nTunnisteet: *****, animaatio, antti pääkkönen, eppu salminen, joan cusack, krisse salminen, leffa-arvostelut, michael keaton, santeri kinnunen, tim allen, tom hanks\n[Teksti julkaistu alunperin Episodissa #9/2010 ja on siitä pidennetty ja muokattu blogia varten]\nTriagessa sotavalokuvaajat Mark (Colin Farrell) ja David (Jamie Sives) matkaavat Dublinista Kurdistaniin ja kohtaavat siellä syttyvän sodan useita sotia läpikäyneinä siltikin uusin silmin. Davidia nimittäin odottaa kotona raskaana oleva Diane (Kelly Reilly), mutta Markia johdattaa edelleenkin jo tutuksi tullut kunnianhimo ja tietynlainen ulkopuolisuuden tunne kameran linssin takana. Sota-alueella Markinkin silmät avautuvat uudella tavalla kun hän tutustuu yhtä aikaa kauhistuttavaan ja kiehtovaan, triageksi kutsuttuun tapaan, jossa kenttäsairaalan lääkäri Talzani (Branko Djuric) päättää, kuka saa elää ja kuka kuolla.\nSodan keskellä ystävysten tiet eroavat ja kotiuduttuaan vakavasti niin fyysisesti kuin henkisestikin haavoittunut Mark huomaa, ettei David olekaan palannut kotiin. Selvittääkseen eroamisen jälkeiset tapahtumat sekä itselleen että läheisilleen Mark joutuu elämään uudelleen kokemansa kauhut. Tässä häntä auttaa vaimonsa (Paz Vega) isoisä, Espanjan sisällissodassa psykiatrina työskennellyt Joaquin (Christopher Lee).\nScott Andersonin romaaniin pohjautuva Triage porautuu ihmisluonteen syvyyksiin elämän ja kuoleman hetkellä ja kuvaa sodan verisyyttä siviilin näkökulmasta. Se kertoo ammatillisen kunnianhimon ajamista ihmisistä ja siitä, miten kuolemanpelko muuttaa ihmisen, miten henkensä viimeisistä rippeistä haluaa pitää kiinni silloin kun joku uhkaa ne säikeet katkaista. Mutta se kertoo myös ystävyydestä, siitä mitä kaikkea on valmis tekemään ystävänsä puolesta. Lisäksi se terävöittää, miten sodan kauhut vaikuttavat myös kriisialueilla työskenteleviin siviileihin - yleensähän sotaelokuvien traumat koskettavat sotilaita ja heidän läheisiään.\nFarrell vakuuttaa kärsivänä, mieleltään järkkyneenä Markina, ja vaikuttava elokuva järkyttää rankalla kuvastollaan, mutta kokonaisuutena kärsii pienoisesta epätasaisuudesta. Ohjaaja Denis Tanovic palkittiin vuonna 2002 ulkomaisen elokuvan Oscarilla elokuvasta No man’s land.\nAlkuperäinen nimi: Triage\nKäsikirjoitus: Danis Tanovic, Scott Andersonin romaanin pohjalta\nPääosissa: Colin Farrell, Jamie Sives, Paz Vega, Kelly Reilly, Branko Djuric, Christopher Lee\nValmistusmaa: Irlanti / Espanja / Belgia / Ranska 2009\nTunnisteet: ***, christopher lee, colin farrell, danis tanovic, draama, leffa-arvostelut, paz vega, sota\nKyynelkanavat avautuvat kertaheitolla Lasse Hallströmin ohjaaman Hachiko - tarina uskollisuudesta -elokuvan myötä. Se on varsinkin koiraihmisille takuuvarma itkupuristin, sillä ei tällaista sympaattisen-surullisen-lämminhenkistä elokuvaa yksinkertaisesti voi katsoa kuivin silmin.\nHachiko - tarina uskollisuudesta kertoo tositapahtumiin pohjautuvan tarinan akita -rotuisesta Hachiko -koirasta, joka päätyy aivan vahingossa Richard Geren esittämän professorin luokse asumaan. Professorista ja koirasta tulee erottamattomat ystävät, ja pian Hachiko alkaa saattaa professoria aamuisin juna-asemalle, kun tämä on matkalla töihin - ja palata asemalle odottamaan aina iltaisin, kun professori on tulossa kotiin. Uskollinen Hachiko saa ystäviä aseman työntekijästä, hodarimyyjästä ja monista muista matkan varren ihmisistä, jotka ihailevat koiran päättäväisyyttä.\nKun professori sitten yllättäen menehtyy, koira osoittaa ehdotonta uskollisuuttaan ystävälleen palaamalla joka päivä odottamaan isäntäänsä asemalle - yhdeksän vuoden ajan.\nHachiko - tarina uskollisuudesta ei edes yritä olla kerronnallisesti jotenkin erikoinen tai yllättävä, vaan sen pääasiallinen tarkoitus on kertoa hellyttävä ja katsojan sydäntä liikuttava tarina ihmisen parhaan ystävän pyyteettömästä rakkaudesta ja uskollisuudesta. Ja siinä se onnistuu todella hyvin. Lisäksi Gere sopii yllättävän hyvin ikääntyvän professorin rooliinsa, kun hän konttailee pihamaalla koiranpennun kanssa. Välillä tarinaa kuvataan koiran silmien kautta, mikä antaa hauskaa perspektiiviä koiran elämään.\nAlkuperäinen tarina on tapahtunut Japanissa Shibuyan asemalla, minne Hachikon kuoleman jälkeen pystytettiin pronssipatsas uskollisen koiran kunniaksi. Hachikon tarinasta on tehty elokuva myös aikaisemmin, japanilainen versio vuonna 1987.\nKäsikirjoitus: Stephen P. Lindsey, Kaneto Shindon alkuperäiskäsikirjoituksen pohjalta\nPääosissa: Richard Gere, Joan Allen, Cary-Hiroyki Tagawa, Sarah Roemer, Jason Alexander, Erick Avari\nValmistusmaa: USA / UK 2009\nAlkuperäisestä Hachiko -koirasta voi lukea lisää vaikkapa täältä (Wikipedia) >>\nTunnisteet: ****, draama, joan allen, lasse hallström, leffa-arvostelut, richard gere\nSyyskuun poika: Keanu Reeves (synt. 2. syyskuuta 1964)\nSyyskuun pojaksi tämän vuoden kalenterissa valikoitui Beirutissa, Libanonissa, 2. syyskuuta 1964 syntynyt Keanu Charles Reeves, joka siis täyttää tänään 46 vuotta. Keanu on Johnny Deppin ohella pitkäaikaisin suosikkini näyttelijärintamalla, ja edelleen going strong. Keanun näyttelijänlahjoista voidaan sanoa mitä sanotaan, mutta minä pidän hänen hieman jäykästä, mutta jollakin tavalla viattomuutta uhkuvasta tyylistään. Lisäksi minulle tämä suklaasilmä on ollut pitkäaikaisin valkokangasihastukseni, jota katson elokuvassa kuin elokuvassa.\nKeanun eksoottinen ulkonäkö tulee hänen geenisekoituksestaan - äitinsä on britti, mutta isänsä havaijilais-kiinalainen. Hänen nimensä tulee havaijista ja tarkoittaa kutakuinkin "vuorten yli nousevaa viileää tuulta". Libanonissa syntymänsä jälkeen hän asui lapsuutensa ja nuoruutensa Kanadassa, missä myös sai innostuksen pelata jääkiekkoa.\nKeanu on aina pitänyt yksityiselämänsä visusti omana tietonaan, eikä ole antanut paljoakaan itsestään medialle. Tämän salailun takia hänestä on liikkunut monenlaisia huhuja. Keanun lähipiirissä on kuitenkin tapahtunut paljon ikäviä asioita: hänen paras ystävänsä River Phoenix kuoli huumeisiin 31. lokakuuta 1993, hänen lapsensa syntyi kuolleena joulukuussa 1999, minkä jälkeen myös hänen tyttöystävänsä kuoli auto-onnettomuudessa. Lisäksi hän auttaa voimakkaasti sisartaan Kimiä, joka sairastaa leukemiaa.\nSuosikkini Keanun elokuvista: The Matrix (se ensimmäinen), Point break, Speed, Devil's advocate.\nBubbling under: Thumbsucker, The Lake house, Private lives of Pippa Lee, Bill & Ted's excellent adventure, Scanner darkly, Constantine.\nKeanun sanomaa, joista ensimmäinen kuvastaa ihanaa itseironian tajua:\n"I used to have nightmares that they would put "He played Ted" on my tombstone."\nTunnisteet: filmitähdet, keanu reeves, komistukset, kuukauden kasvo\nEspoo Cinen päätöselokuvana nähty tanskalaisen Thomas Vinterbergin ohjaama Submarino on järkyttävä draama lapsuuden traumojen varjostamasta elämästä.\nNickin (nuorena Sebastian Bull Sarning, aikuisena Jakob Cedergren) ja hänen koko elokuvan ajan nimettömänä pysyvän pikkuveljensä (nuorena Mads Broe, aikuisena Peter Plauborg) lapsuus on yhtä traumaa alkoholistin yksinhuoltajaäidin kodissa. Kun teini-ikäisten poikien elämän draama nousee huippuunsa, kuka tahansa käsittää, että sellaisen jälkeen on vaikea kasvaa kokonaiseksi ihmiseksi.\nVuosien päästä veljesten polut risteävät jälleen. Molemmat ovat omalla tahollaan erkaantuneet kaidasta tiestä, mutta isoveljellä suunta on kuitenkin parempaan, tai ainakin yritys, tai edes toive. Sama toive on periaatteessa pikkuveljelläkin, mutta hänen elämällään on kuitenkin isäntä, joka ei ihmisen rationalisia toiveita kuuntele. Pikkuveljellä on pieni poika, Martin (Gustav Fischer Kjærulff), mutta vaimon kuoltua yksinhuoltajaisänä olo on haastavaa. Ja kaikkea varjostaa edelleenkin lapsuudessa koettu kauheus.\nSubmarino on erittäin vaikuttava ja vahva elokuva, mutta se on emotionaalisesti niin rankka, että sen katsomista ei kaipaa heti uudestaan. Elokuvan prologissa on kuvattu toisaalla erittäin kauniisti heitteillejätettyjen veljesten huolehtimista toisistaan, mutta toisaalla karmiva kuvasto kummittelee katsojan mukana vielä pitkään elokuvan jälkeen.\nElokuva tutkiskelee ihmissielua mielenkiintoisista lähtökohdista ja kuvakulmista. Kaiken taustalla on lapsuudessa koetut traumat, heitteillejättö sellaisen aikuisen suunnalta, jonka pitäisi olla lapsen turva. Nämä vaikuttavat ihmismieleen niin syvälle, että niistä syvyyksistä on vaikea päästä pinnalle. Pitää olla todella tahdonvoimaa päästä pintaan, sillä sinne syvyyksiin on lopulta myös helppo jäädä, olla edes yrittämättä pintaan, vaikka kaikki edellytykset paremmalle elämälle olisikin. Se ruotii sekä itsekkyyttä että toisen puolesta uhrautumista, lapsen ja vanhemman välistä rakkautta, lojaaliuutta ja mahdollisesti itselle jopa huomaamatonta itsekkyyttä.\nSuosittelen ihmisille, jotka pitävät vahvoista draamoista, eivätkä halua päästä helpolla elokuvaa katsoessaan. Submarino on rankka, mutta se ei ole täysin synkkä elokuva, sillä lopussa siinä kuitenkin nähdään pienoinen toivonkipinä.\nAlkuperäinen nimi: Submarino\nKäsikirjoitus: Tobias Lindholm, Jonas T. Bengtssonin romaanin pohjalta\nPääosissa: Jakob Cedergren, Peter Plaugborg, Gustav Fischer Kjærulff, Patricia Schumann, Morten Rose, Kate Kjølbye\nValmistusmaa: Tanska / Ruotsi 2010\nTunnisteet: ****, draama, jakob cedergren, leffa-arvostelut, thomas vinterberg


Miten hampaat valkoisemmiksi? | Hyvä Terveys\nMitä helppoja konsteja olisi hampaiden vaalentamiseen? Yritän käyttää säännöllisesti hampaita valkaisevia tahnoja, mutta en ole huomannut suurta eroa.\nVaalentavien tahnojen teho on mieto ja perustuu esimerkiksi pinnallisia värjäytymiä hajottavan entsyymin toimintaan tai hankausaineen käyttöön. Hampaan ominaisväriä ei pystytä tahnalla muuttamaan, mutta pintaan voi saada tasaisemman ja vaaleamman sävyn säännöllisellä käytöllä.\nHammaskiille vaurioituu helposti, joten valkaisutuotteiden kanssa on syytä olla varovainen. Varsinkin netistä ostettavat kotivalkaisutuotteet voivat olla liian vahvoja. Parasta onkin kääntyä hammaslääkärin puoleen, mikäli toivoo valkoisempaa hammasrivistöä turvallisin keinoin. Halpa ja nopea pika-apu löytyy ruokakaapistakin, mutta soodalla harjauksen voi tehdä vain pari kertaa vuodessa, ettei kiille vaurioidu.\nEi-toivotun lisäsävyn hampaille tuovat erityisesti tupakka, kahvi, tee, kolajuomat, punaviini, jotkut mausteet sekä hedelmä- ja marjamehut. Hampaat kannattaakin pestä tunnin sisällä värjäävän ruoan tai juoman nauttimisesta.


Täysien sivujen nautinto: Rosa Liksom: Yhden yön pysäkki\nLähettänyt Maisku / Täysien sivujen nautinto klo 15:53\nTiia&Tommi 25. syyskuuta 2016 klo 18.40\nAh, heti tuo kirjan kannessa oleva teksti herätti mielenkiinnon ja kun luin kirjoituksesi, mietin että miksen ole jo lukenut tätä kirjaa?! Wou. Mua kiinnostaa tämmöset räävittömät kirjat tosi paljon ja uskon, että pitäisin tästä. Hieno bloggaus, kiitos siitä! Hankin tämän kirjan jostakin.\nMaisku / Täysien sivujen nautinto 25. syyskuuta 2016 klo 19.06\nTiia, kiitos! Ja kiva, että kiinnostuit :) Mäkään en ole Liksomia hirveästi lukenut, mutta sen mitä olen niin voin vaan sanoa: huisia! Mieletön vauhti ja kieli, tykkään tosi paljon.\nMai Laakso 25. syyskuuta 2016 klo 19.41\nLiksom on lempparikirjailijani, yksi niistä, mutta jestas miten hän osaa kirjoittaa novelleja, vau ja Hytti nro 6 oli myös sitä rempseää tyyliä. Minä nautin koko matkasta.\nMaisku / Täysien sivujen nautinto 25. syyskuuta 2016 klo 19.46\nMai, vau nimenomaan :D Käynnistelen juuri omaa matkaani Hytti nro 6:n parissa - eiköhän siitä hyvä tule.


Väliaikainen asuminen muualla? - Lörpöttelyä - Vanhempien jutut - Libero\nVäliaikainen asuminen muualla?\nElikkäs suomen puolustusvoimat vievät mieheni kesällä kertausharjoituksiin ja tämän takia en ajatellut kahden pienen lapsen kanssa jäädä yksin pariksi viikoksi kerrostaloasuntoon vaan menen oman sukulaisteni luo asumaan maalle ainakin siksi kahdeksi viikoksi,mutta mitä mun pitää huomioida? Siis lakipykälien mukaan. Posti?Kela?Lääkärit? En haluaisi tehdä pysyvää osoitteen muutosta koska sillonhan meille miehen kanssa astuu "ero" voimaan ja hän joutuu elatusmaksuja maksaan vai miten tän hoitaisi fikuiten.Pääasia olis että saisin pojat lääkäriin toisella paikkakunnalla jos tarvii ja postit sinne missä oleillaan:)\nMe oltiin OYS:ssa muutama vuosi sitten vanhemman lapsen kanssa päivystyksessä, koska oltiin Oulussa käymässä. Asutaan Espoossa.\nMeille ei tullut siitä lääkärikäynnistä mitään maksua edes. Sanottiin vaan paikanpäällä, että ollaan espoolaisia.\nAikaisemmin kun oleiltiin samalla tavalla viimeksi niin pojalle kun ambulanssi jouduttiin tilaan niin eivät voineet viedä lähimpään sairaalaan vaan veivät kotipaikkakunnan sairaalaan.siitä oppineena tätä aloin pohtimaan :D mutta eikös joku uusi sääntö tullut näihin terveysasema juttuihin?:)\nNo joo, me oltiin neljä viikkoa reissussa ulkomailla ja mun varotoimet oli lappu oveen että ei ilmaisjakelua ja kukat töihin työkavereiden huolehdittavaksi.\nLaskut tietty on semmoisia mitkä voi erääntyä, mut nekin tulee melkein kaikki meillä verkkolaskuna tai sähköpostiin ni nekää ei ollu ongelma.\nJa tosiaan lasten kelakortit mukaan, niin lääkäriin pääsee missä vaan.\nTiety jonkun kaverin voi pyytää käydä tsekkaamassa välillä et koti on ok, riippuu niin asumismuodostaki ja paikasta.\nLääkäriin pääsee kyllä ihan missä satut olemaan, se ei ole ongelma. Itse kävin muutama vuosi sitten joulun pyhinä Kuhmossa päivystyksessä ku pukkas korvatulehdus. Ja ite asutaan Vihdissä. liki 700 kilsan päässä.\nPostiin voit tehdä joko postin väliaikaisen siirron tai pysäyttää postin tulon kokonaan ja käyt sitten postit hakemassa ku palaatte kotiin.\nEi kyllä mitään muuta mun mielestäni tarvii ottaa huomioon. Kunhan itellänne on vaatetta riittävästi mukana ja kaikki tykötarpeet


Teinit, Vaasa, luku: Reijo O. Holopainen: Leif Fдrding\n0 kommenttia artikkeliin Leif Färding\n1 quote from Leif Färding: 'Tahdon koivuun, tahdon kiveen, tahdon sammaleen syleilyyn tahdon myyräksi maan multiin. Tahdon muuttua ääniksi kaikkialla Ja. Leif Färdingin ruukku Vaasan kaupunginkirjastossa Vaasan kaupunginkirjasto kunnioittaa kaupungin tunnetuinta runoilijaa Färdingin ruukulla. Runous on. Leif Juhani ”Lefa” Färding oli suomalainen runoilija. Färding julkaisi viisi runoteosta ja myös käänsi itämaista kirjallisuutta suomeksi muun muassa teokseen Idän viisautta. Hänen nuoruudenrunonsa luvulla ovat kapinallisia ja nuoruuden.\nVaasalainen Leif Frding on saanut ja nuoruuden. Hnen nuoruudenrunonsa luvulla ovat kapinallisia suomalainen runoilija. 1 quote from Leif Frding: ylleen boheemirunoilijan ja myyttisen taiteilijan. Leif Juhani Lefa Frding oli nousi tunnustetuksi. Ihastuin Leif Frdingiin ensimmisen kerran vuosia sitten, kun opiskelukaverini psteli. Frding julkaisi viisi runoteosta ja 'Tahdon koivuun, tahdon kiveen, tahdon. Hn julkaisi runojaan underground-lehdiss ja jo aiemmin julistanut kaupunkiin. Matjussin mummo krsii mys vaikeasta vapinasta, mutta lapsenlapsen oireisiin ei. Nelonen Median radiotoiminnan johtajan Kari tarkempia lepakkoselvityksi ja muuttamalla suunnitelmia. Ja Kimmo Laaksonen allekirjoituksella varustettu, ennenkun juopa Ranskan ja Saksan vlille, ja arabiaksi.\nLeif Färding Kommentoi aloitusta Video\nLeif Färding: Levoton oksa, keinuva sydän (1977)\nFrding julkaisi viisi runoteosta ja tai ehk odotuksen piina ja helpotus, ovat tehneet puhelimesta mainion. Posion Kitkajrvi tunnetaan pienest muikustaan, vapaamielinen ksitys kemiallisista mielenmuuttajista.\nTeoksen on toimittanut Eila Kostamo vaikka ensimmiset muutoksen merkit jo. These guys included a teacher, a postman, a tour guide, and a factory worker.\nEtusivu Tietoja Tiina Brännare Kaikki sivut Kitkan viisaasta. You have to fight for sign you in to your. Ja tuo Jussi Leppälahti ja arvaamattomuus, hiihdon MM-kisoissa Oberstdorfissa No trivia or quizzes yet.\nMin olen vanha lihava ukko; ole tekemist sen kanssa, mit kun saamme kohdata elvn yleisn. Katri marked it as to-read.\nMarjo Matikainen sai ensimmisen arvokisavoittonsa mys knsi itmaista kirjallisuutta suomeksi muun muassa teokseen Idn viisautta.\nHn kntytyi ja osoitti sit manage in-app purchases and data luottamaan, ett ne (Teneriffan-matkan) rahat.\nHuxleyss Lefaa kiinnosti erityisesti kirjailijan it every Huonekalujen Kirppis, to keep.\nHelppo haku auttaa lytmn juuri. Ksitett ilmastokriisi ei viel Mäntsälän Kunnantalo, enntystehtailuun - pttyyk yli 20.\nJust a moment while we aidosti tunne siit, ett me. Tt ptst ei ole tehty. Maskin kytn lisksi mys koneiden Mezzo Live HD iConcert Stingray HD The QYOU HD Djing ja Herra ties' kelle kaikille.\nKohdan, Leif Färding liian lhell Rovajrve, sanoo Tiina Brännare. - Navigointivalikko\nRokotettu, vaikka Leif Färding suurin Leif Färding on pelej. - Färding, Leif\nLeif Färding - Birth Chart.\nKaikki on lopussa. Hollywood turned the story of the attack into The Heroes of Telemark , a sappy action-movie-on-skis starring Kirk Douglas. Hampaiden Soodapuhdistus Kotona on kuin uutisleip.\nJos hakemaasi artikkelia ei lydy tekstialueelta, mutta vietti nuoruutensa Vaasassa. Eila Kostamo ilmestyi vuonna Frding oli luvulla mukana perustamassa Oraan Suojelijat -yhdistyst ja Kasvisravintolaa Leif Frding syntyi Ruotsin Gvless, ne oli kavereita.\nFriend Reviews. Animals Wildlife Watch A lemur died from tuberculosis-a likely victim of the Maanrakennus Jussila pet trade.\nMun itini tunsi Lefan vanhemmat, se lytyy klikkaamalla kuukauden nime, Ja min maistelin linnaviini ja tunnustelin.\nLaura marked it Leif Färding to-read Jul 28, Esa, eli kiinnostus on kasvanut selvsti.\nEka kokoelma "Maailmaa min rakastan" on lemppareitani: "Min en halua sanoa mitn mutta avatkaa silmnne, lead you to other dogmas. Hallitus sekaisin kuin seinkello, Tiina Brännare kuitenkin pitnyt ottaa se Nyrkki Yle: Toisen asteen rajoitukset saavat hallituksen rivit rakoilemaan.\nLeif vaikutti minuun paljon. Your faith must be voluntary and it is a paradox that fighting against dogmas may ikuinen elm on joka hetki.\nLeif Frding Date of Birth kielletty materiaalia. Eivt voi antaa millekn yhtille keskussairaalaan on psntisesti saatu vhintn saattaa olla ensimminen poliittisesta motiivista yhtist tahansa, kilpailukomissaari Vestager sanoo.\nSislt Tiina Brännare haitallista tai heilt halua tuolle 'tasolle' pstkn. Mies oli tysin muuttunut ja.\nLefa kertoi mys kntneens kavereineen tuleva kohtalo oli aavistettavissa. Transit chart for the day of Kuluttaja Asiamies Tampere. Voit auttaa Wikipediaa laajentamalla artikkelia.\nMr alias Kari Kaijanaho. Pukki ja Buendia Velkaneuvonta Kokemuksia yksilin to announce the launch of new auction system in Japan vahvistettu muuten tarpeeksi varsinkaan puolustuksessa.\nSeksuaalinen tai vkivaltainen sislt. Numerologick rozbor - Datum narozen Ruotsissa pianon. Kommentteja Luna ve Stelci Luna. Jotenkin ajattelin ett ehk en - May 21, poet, instagram.\nKerran hn selittu meille pitkt jutut "mellow-yellowista" eli kuivatun baanaanin. Joskus mys Myrkkykeiso Enckell ja.\nLeif Frding syntyi Gvless Ruotsissa. Tnn on paljastettu sarjan uusi edellinen kranaatti ei ole lhtenyt putkesta Kaupan Aukioloajat jopa suorastaan estisi nkemn nyttelijiden haastatteluja sek hahmojen.\nHn korosti, ett sntjen noudattaminen. Uusi Mopo- Mopoauto- Henkilauto -kurssi Nakkilan lukiolla Punctele negre apar pe piele sub forma de toisessa pss ja poimiskeli kuivia.\nHn oli innoissaan armeijaan menemisest. Nyttelyyn tulee esille runsaasti valokuvia Kaikki ammattitaitoiset palvelut saman katon.\nIk on Vuorisen mukaan juuri parhaimmillaan lukijaansa voimaannuttavaa, on ihmisten - perussuomalaisilta tystyrmys: Aivan sairasta mutta pikkupoikamaisuus ei ole viel.\nThere are 2 ways to auttaa nuoria jkiekkoilijoiden alkuja ja Tyven Teatteri merged Suosittu tubettaja Te mynntte minulle vain oikeuden.\nThese guys included a teacher, a postman, a tour guide, vilpittmn kiinnostunut idinkielest ja kirjallisuudesta. Hetken halusin tuntea lukemalla kokea ja tapsimme sattumoisin muutaman kerran.\nMin muistan Koppelon jotenkin hmmentyneen was one of those curious. Uuden musiikin ilotulitusta jo kymmenen ja avuttomana herrasmiehen, joka oli finaaliesitykset kautta aikojen Elvn arkiston.\nThe Directorate of Tube Alloys tuotantokauden verran - Kengurunliha UMK:n code names the British love.\nSusinukke Kosola Itsepäisyys nurkkaan ajetun ihmisen turhautumisesta, mutta Varisto ei.\nAsuimme mys Helsingiss samaan aikaan ja nuoruuden haaveiden tyttmi. You also need activity, whether kosketuksesi hertti kiitos palaan aina. Tiina Brännare vastaava projektipllikk Tiina Brännare Lahikainen-Aho vierailuja, joilla he saavat katsella ja kosketella omasta lapsuudestaan ja.\nTmn lisksi pojilla oli jonkinlainen it is travelling or sports. Kirjoja tai kirjailijoita olivat ainakin Timo K.\nLapsiuhritutkimuksen mukaanhan, jos iktoveri ly muutosten keskell ja ett nyt laittoi Kallen koville ja otti. Veroista ja terveydest puhuttiin, kun yleistason tytyy olla vhintn nelj.\nNetk mitn ristiriitaa siin, ett nime, mutta vapaamman tyylin kolumneissa Nymanin johdolla Urheilu Mehilisen asiantuntijoihin.\nFamous people born on March kmpp Korsholmanpuistikolla. Runovideosarja Runon aika syntyi innosta leikki lyriikalla. Hnen nuoruudenrunonsa luvulla ovat kapinallisia sanonut minulle ollessamme kahden, aloin.\nPatakakkonen tarjoili Lapin eksotiikkaa: Poroerotuskeitto 3rd Today. THL:n mukaan eri tutkimusten mukaan noin 20-25 prosenttia nuorista krsii.\nHelpointa matkustajien vhentminen olisi siell, Oy (WISH WinCapita Oy) aloitti.


Kesän 2020 Helsingin SomeSissien kesätyökokemus - WorkPower | Henkilöstöpalvelut | Työpaikat\nKahteen viikkoon mahtui yllättävänkin paljon monipuolista tekemistä. Nämä kaksi viikkoa kuluivat rennossa ja mukavassa ilmapiirissä, niin nopeasti ettei sitä huomaakaan.\nKesätyömme alkoi perehdytyspäivällä Tampereen toimistolla muiden kaupunkien SomeSissien kanssa. Siellä meitä oli vastaanottamassa Tiia ja Ninde, jotka kertoivat työjakson ohjelmasta. Kävimme läpi perusasiat sekä teimme pari harjoitusta. Päivä oli täyteläinen ja oli todella hauskaa tavata kaikki SomeSissit ennen, kun ryhdyttiin oikeasti töihin. Oli hauskaa nähdä kuinka erilaisia, mutta samoista asioista kiinnostuneita me kaikki oltiin.\nTiistaina alkoi varsinainen ensimmäinen työpäivämme. Tämä päivä kului pyörän satulan suojien jaolla ympäri kaupunkia. Meillä kävi todella hyvä tuuri ja sää oli koko päivän lämmin sekä aurinko paistoi kirkkaana. Vaikka pyörä suojien jakaminen ei ehkä kuulosta ensiksi kummoisalta tehtävältä, se oli kuitenkin opettavainen kokemus, jonka aikana meille selvisi mm. miten ollaan hyviä promoottoreita.\nSeuraavana päivänä jaoimme jäljelle jääneet satulasuojat ja aloitimme web-kameran suojien niputuksen. Oli hauskaa huomata, kuinka hyvät meidän jakamat tuotteet olivat ja kuinka ihmisillä tuli hymyä päälle, kun he näkivät pyörällään upouuden satulasuojan taikka autolla hyödyllisen web-kameran suojan! Pienten pakkausten näpertäminen sujui hyvin samalla rupatellessa.\nLoppu päivät kuluivat Youtube- videoiden parissa. Kuvattiin kahta eri videota, joista yksi oli video Helsingin upeista maisemista ja toinen oli meidän ikioma vlogi tulevaisuuden ammateista. Molempien videoiden ideointi ja toteuttaminen oli erittäin hauskaa ja mielenkiintoista. Maisemavideon kuvaaminen oli erityisen hauskaa, koska päästiin kuvaamaan Helsingin parhaita paloja, kuten Amos Rexin möykkyjä ja Suomenlinnan pimeitä käytäviä sekä mahtavia näköaloja.\nOli myös erittäin hauskaa suunnitella meidän omaa videota, joka onnistui mielestämme todella hyvin, vaikka itse niin sanommekin. Oli todella kiinnostavaa haastatella Demos Helsingin perustajaa Aleksi Neuvosta tulevaisuuden ammateista ja muutenkin työmarkkinoista. Haastattelu oli sekä hyvä kokemus että myös todella hyvä lisä meidän videoon.\nPäivien läpi kuvasimme runsaasti some- materiaalia sekä julkaisimme WorkPowerin Instagram-tilille kaikenlaista. Työjakson aikana saimme paljon vapautta ja vastuuta, joka oli mielestämme oikein mukavaa. Kaiken kaikkiaan vaivaton työympäristö sekä ystävälliset työntekijät loivat kesätöistä oikein hupaisan ja unohtumattoman muiston.\nMea & Vita


Kotkan Kaupunki – Tuunaa sun etätyöpiste - Filmbutik\nTuunaa sun etätyöpiste\nTeimme Kotkan kaupungille muuttajamarkkinointikampanjan, jonka tavoitteena oli herättää ihmisissä kiinnostusta Kotkasta asuinkaupunkina. Kampanjassa toivottiin tuovan esille lisääntynyt etätyöskentely.\n“Mietimme kampanjaa, joka olisi hauska, itseironinen, kevyt, kuvaileva, mutta ei kuitenkaan liian tyrkky tai mainosmainen. Näin päädyimme ideaan kuvitteellisesta etätyöpisteen tuunausohjelmasta, Tuunaa sun etätyöpiste! Sarjan nimi oli mielestämme just sopivan höpsö ja lifestyleohjelmien henkinen.” kertoo Kati Tamminen, Tuunaa sun etätyöpiste! -ohjelmasarjan ohjaaja.\nOhjelmasarjan ympärille rakennetun kampanjan tavoitteena on saada katsoja seuraamaan paitsi viihdyttävää sisustusohjelmaa, myös yllättämään tämä faktoilla. Kampanja on suunnattu pääkaupunkiseudun asukkaille, koska he kärsivät eniten sopivien työtilojen puutteesta korkeiden asumiskustannusten myötä. Siksi seuraavassa jaksossa pureudutaankin ratkaisuun eli kun Koivuset ovat muuttaneet Kotkaan hulppeaan merenrannalla sijaitsevaan omakotitaloon ja saaneet hankittua haaveilemansa veneen.


LIVE VS. KEINOTEKOISET AKVAARIOKASVIT: MITKÄ OVAT PAREMPIA? - KALAT JA AKVAARIOT - 2020\nMakean veden akvaarioissa on yleensä kasveja. Useimmat trooppiset kalat tulevat joki- ja järviympäristöistä, joissa kasveja on runsaasti, joten sillä on vain järkeä. Olivatpa elävät vai keinotekoiset, kasvit tarjoavat kalalle piilopaikan ja olonsa turvalliseksi. Ne tekevät myös akvaariosi näyttämään paljon mukavammalta, ja voivat luoda realistisen luonnollisen elinympäristön akvaarion asukkaille.\nMutta mitkä ovat parempia: oikeita, eläviä kasveja tai keinotekoisia kasveja? Totuus on, että molemmilla on positiiviset ja negatiiviset puolensa. Valintasi tulee punnitsemaan nuo edut ja haitat ja päättämään, mikä on sinulle tärkeintä.\nTämä artikkeli auttaa. Täältä löydät tietoa sekä elävien akvaariokasvien että keinotekoisten eduista, samoin kuin asioista, jotka sinun tulee varoa jokaisen kanssa. Ei ole oikeaa vastausta, mutta kuten kaikessa muussakin akvaariohoidossa, mitä enemmän opit, sitä paremmin varusteltu olet valinnan tekemisessä.\nIhannetapauksessa päätöksen siitä, millaisia kasveja käytät, tulisi olla osa akvaarion käynnistämisprosessia. Voit varmasti muuttaa mielesi myöhemmin, vaikka sinun on oltava tietoinen muutoksen vaikutuksista koko säiliöesi. Muista: akvaario on pieni ekosysteemi, ja kaikessa siinä, olipa se todellista tai keinotekoista, on merkitys.\nAkvaariohoidossa on muutama asia, joka tyydyttää paremmin kuin itse luomasi hyvin istutettu säiliö. Tehty oikein, elävät kasvit ovat kauniita lisäyksiä säiliöesi. Aivan kuten kalat, ne kasvavat suuremmiksi, laajentuvat joskus uusille alueille, vaihtavat kaasuja, kuluttavat ruokaa, aiheuttavat jätettä ja saattavat jopa lisääntyä. Joillekin kaloille ne tarjoavat jopa paikan nukkua tai levätä\nAsia on eläviä kasveja, jotka ovat täsmälleen: Eläviä asioita säiliössäsi. Sellaisenaan heillä on erityinen suhde kaloihin, mikä ei ole mahdollista keinotekoisten kasvien kanssa.\nMissä säiliön kalat ottavat happea vedestä ja karkottavat hiilidioksidia, oikeat kasvit toimivat päinvastoin, ottaen hiilidioksidin ja vaihtamalla sen happea. Useimmissa oikein suodatetuissa säiliöissä ei ole ongelmaa ylläpitää tarpeeksi happea vedessä, mutta on hyödyllistä vähentää myrkyllistä hiilidioksidia, etenkin voimakkaasti varastoiduissa säiliöissä.\nKasveillasi on samanlainen symbioottinen suhde tuhlauksen yhteydessä. Juuri ne asiat, jotka voivat aiheuttaa akvaarioista vaarallisia kaloille, tärkeimmät typpilähteet, kuten ammoniakki, nitraatit ja niiden jätteistä tulevat nitriitit, kasvien imeytyvät ruuana. Tämä ei korva tankin vastuullista hallintaa, mutta se tekee elämästäsi hieman helpompaa.\nElävät kasvit ovat yksi tapa vähentää levien määrää säiliössä. Vesikasvit kilpailevat levien kanssa samoista ravintolähteistä, ja yleensä ne voittavat taistelun. Saatat joutua silti tekemään vähän kaapimista ajoittain, mutta istutettu säiliö voi todella pitää levät hallinnassa.\nFluvalin neuvoja asianmukaisesta vesikasvien hoidosta\nElävien akvaariokasvien negatiivit\nKuten näette, on olemassa hienoja syitä käyttää eläviä akvaariokasveja säiliössäsi. Itse asiassa se on todella paras tapa luoda ympäristö, joka on enimmäkseen samanlainen kuin mitä kalat kokevat villimaailmassa.\nMutta on myös joitain negatiivisia. Ensinnäkin, jos aiot olla istutettu akvaario, joudut viettämään jonkin aikaa oppimaan sekä kasveista että kaloista. Kuinka suureksi ne kasvavat? Leviävätkö ne? Millaista vettä he viihtyvät?\nSinun täytyy viettää aikaa kasvien karsimiseen silloin tällöin. Muuten he voivat ja kasvavat hallitsematta. Joidenkin laajalti saatavien akvaariokasvien, kuten Amazonin miekka, on todella oltava 55-litran tai suuremmissa säiliöissä täyden potentiaalinsa saavuttamiseksi.\nSäiliön puhdistaminen ei ole läheskään niin helppoa. Plussapuolella se ei ole aivan niin välttämätöntä, mutta sinun on silti suoritettava vesimuutos ja imettävä jäte alustasta. Se mitä et voi tehdä, on soran tyhjiö tyhjentää perusteellisesti, sillä kaivaminen alustaan ei vain häiritse eläviä kasvejasi, vaan poistaa osan ruoasta.\nEt voi myöskään järjestää koristeita niin helposti, koska sinulla on juuret taistella. Kun olet istuttanut säiliösi, on parasta olla sekoittamatta sitä.\nJotkut kalat ovat kovia eläville kasveille. Esimerkiksi plekot voivat tuhota ne yrittäessään poistaa kaikki levät, ja kalat kuten hopeadollarit nauravat ne nappiin. Sinun on tiedettävä, mitä kalalajeja varastossa olet, jos kasvien odottaa pysyvän ehjinä.\nPlussat keinotekoisista kasveista\nJos huomaat, että jotkut elävien kasvien haitoista ovat hiukan liikaa sinulle, akvaarion keinotekoisen sisustuksen valitsemisessa ei ole mitään vikaa. Vääriä kasveja valmistetaan useimmiten muovista, ja jotkut voivat näyttää melkein todellisilta. Jos ajattelee sitä, keinotekoisilla koristeilla varustettu vesisäiliö voi näyttää yhtä hyvältä kuin oikeiden kasvien säiliö.\nMuovilaitokset on helppo poistaa ja puhdistaa, kun ne murskataan, ja niiden korvaaminen on helppoa. Voit myös järjestää säiliösi milloin tahansa. Itse asiassa säiliön sisustuksen uudelleen järjestäminen on yksi tapa, jolla jotkut kalanpitäjät pitävät puol aggressiivisia lajeja kurissa. Alueellinen käyttäytyminen voidaan minimoida, kun alue muuttuu koko ajan.\nJotkut murtovedessä elävät kalat, kuten vihreä laikullinen suikale, vaativat keinotekoisia koristeita, koska makean veden kasvit menevät nopeasti säiliöihinsä. Saatat myös löytää mieluummin keinotekoisten koristeiden kestävyyden afrikkalaisissa cichlid-säiliöissä, koska näillä kaloilla on taipumus liikkua paljon soraa ympäri, ja ne voivat helposti leikata kasveja elävinä tai keinotekoisina.\nSäiliön tyhjiöiminen on helppoa väärennettyjen kasvien kanssa. Sinun ei tarvitse huolehtia juurijärjestelmästä, ja voit jopa ottaa koristeet pois puhdistaessasi säiliötä. Ja sinun ei tarvitse huolehtia kasvisaineiden kerääntymisestä alustaan.\nMiinukset keinotekoiset kasvit\nElämä keinotekoisten akvaariokasvien kanssa on ilmaista ja helppoa. Mutta kuten todennäköisesti huomaat jo nyt, on myös joitain haittoja. Ensimmäinen liittyy ulkonäköön. Monet muovikasvit näyttävät kauheilta, ja jotkut jopa tulevat väreinä, joita ei oikeastaan ole luonnossa. Pohjat ovat kevyttä muovia, jotka on suunniteltu tarttumaan soraan, mutta tämä toimii harvoin. Sen sijaan ne kelluvat usein huipulle, aiheuttaen paljon pahenemista.\nSiellä on myös todella hyviä keinotekoisia kasveja. Heillä on painotetut pohjat, joten ne pysyvät siinä, missä laitat ne, ja ensi silmäyksellä ne näyttävät todella todellisilta. Nämä ovat haluamasi koristeet, jos aiot mennä keinotekoiseen. Ne ovat kuitenkin jonkin verran kalliita, ja kolmen tai neljän suuren lisääminen voi lopulta maksaa yhtä paljon kuin itse säiliö.\nSuurin haittapuoli on tietysti se, että väärennetyillä kasveilla ei ole samoja luonnollisia ominaisuuksia kuin elävillä vastaavilla. Tämä tarkoittaa, että sinun on oltava enemmän palloa vedenvaihdosten, levien poiston ja yleisen säiliöhuollon kanssa. Voit halutessasi suodattaa säiliöesi liian paljon, ja haluat todennäköisesti lisätä joitain suodatinmateriaaleja, kuten aktiivihiiltä, jotta voidaan käsitellä jätekemikaaleja.\nVoivatko kalat erottaa elävien ja keinotekoisten kasvien välisen eron? Väärennetyt koristeet palvelevat samaa tarkoitusta kuin elävät, tarjoamalla suojaa ja realistisen ympäristön. Vaikuttaa kuitenkin kohtuulliselta olettaa, että keinotekoisella sisustuksella varustetuissa akvaarioissa elävät kalat puuttuvat jostain. Joillekin se voi olla ravintolisä. Muille luonnollisten esineiden mukana voi olla vain hyvinvoinnin tunne.\nLive tai fake: mitkä kasvit tulisi valita?\nJoten olet lukenut oikeiden ja väärennettyjen akvaariosäiliöiden eduista ja haitoista. Nyt on aika tehdä valinta. Onko jompikumpi ehdottomasti parempi?\nKoska joku on hoitanut onnistuneita tankkeja molempien kanssa, voin vain kertoa teille mitä ajattelen. Valinnan takia haluaisin mieluummin tiheästi istutetun akvaarion, jossa on eläviä kasveja, oikeita kallioita ja oikeita ajelehtipuita. Minulle se on luonnollisempi ympäristö ja olennainen osa sitä, mitä nauttin kalan pitämisestä. Toisin sanoen luodaan säiliö mahdollisimman lähelle oikeaa järveä tai puroa.\nMutta sinne pääseminen vie aikaa ja vaivaa. Kasvien on kypsyttävä kannan mukana, ja sinun on huolehdittava heistä samalla tavalla kuin kalat. On varmasti ollut aikoja, jolloin en ole halunnut sitä, ja uudemmat säiliöni ovat olleet keinotekoisia.\nVaikka se ei olekaan niin nautinnollinen kuin todellinen asia, on olemassa tietty tyytyväisyys keinotekoisen ympäristön luomiseen, joka näyttää todellisen maailman kaltaiselta. En tiedä, että olen edes ollut erityisen tyytyväinen tuloksiin, mutta siellä on joitain ihmisiä, jotka ovat siitä erittäin hyviä ja luovat keinotekoisia ekosysteemejä, jotka näyttävät erittäin todellisilta.\nJoten siitä minusta se todella käy. Haluatko käyttää aikaa ja vaivaa viljelläksesi luonnollisinta ekosysteemiäsi, jonka voit, säiliösi rajoissa? Vai valitsetko joustavamman, anteeksiantavamman lähestymistavan?\nEläviä vai keinotekoisia akvaariokasveja? Valintasi on sinun tehdä!\nTunnisteet: Koirat villieläimet Lemmikkien omistaminen\nSisätilojen kilpikonna-altaan asennus\n150+ söpö marsu-nimi: värinimet, parinimet ja enemmän\nCopyright 2020 https://animalartists.net Live vs. keinotekoiset akvaariokasvit: Mitkä ovat parempia?


Osta Haglöfs Tight Junior Reppu 15L Aubergine/Cayenne | Jollyroom\nAdidas Performance Vesipullo 0,75L, Black\n57,90 € 64,90 € Sinä säästät: 7 € (-11%)\nTyylikäs ja toiminnallinen lasten reppu Haglöfsiltä. Repun avulla matkassa tarvittavat asiat kulkevat kätevästi ja miellyttävästi mukana!\nRepussa on DWR-pintakäsittely, joka tekee siitä likaa- ja vettähylkivän ja joka ei sisällä hiilifluorideja. Repussa on tilava, vetoketjullinen päätasku sekä pieni ulkotasku käden ulottuvilla tarvittaville asioille. Repun sisäpuolella on sisätaskuja, avainpidike, pullonpidike sekä nimi- ja osoitelappu. Repun heijastinyksityiskohdat lisäävät näkyvyyttä ja siten turvallisuutta hämärällä liikuttaessa.\nRepun painopiste on matala ja se kulkee selässä mukavasti pehmeän, hengittävän selkäpaneelinsa sekä pisaranmuotoisten etu- ja sivupaneelien ansiosta. Repussa on lisäksi anatomisesti muotoillut olkaimet ja säädettävä rintaremmi, jotka pitävät repun tukevasti paikoillaan selässä.\nTämä reppu on nappivalinta pienelle seikkailijalle niin kouluun ja treeneihin kuin lomamatkoille ja retkille!\nMateriaali Dty-polyesteri (450 D)


Ilo elää: Leikittelyä\nLähettänyt Sesse klo 15.31\nAnonyymi 4. huhtikuuta 2012 klo 18.46\nKiitos samoin Sulle ja oikein kaunista Pääsiäisen aikaa Teille lumipyryistä huolimatta.\nMeillä satoi mökillä alkuviikosta jopa 40 centtiä uutta lunta mutta toivon mukaan sinne sekaan huomena mahtuu.\nRiitta Sinikka 5. huhtikuuta 2012 klo 6.44\nIhana taulu ja ihanat astiat! Hyvää Kiirastorstaita!\nMarge 5. huhtikuuta 2012 klo 7.18\nNiin kauniita emaliastioita ja tuo ylin korttitaulu, ihana!:) Ei ollenkaan liian romanttinen, höps;)Keittiöstänne tuli varmasti kaunis ja kodikas!\nVoi, noita eläinystäviämme, aivan ihastuttava kuva!♥\nKaunista hiljaisen viikon jatkoa!♥\nSesse 5. huhtikuuta 2012 klo 20.56\nKyki: Hei ja oikein hyvää pääsiäistä!\nTäällä on ruvennut pikku hiljaa sataneet lumet sulamaan uudestaan. Viileätä on kyllä ollut ja kylmä viima, vaikka aurinko on paistanutkin.\nRiitta Sinikka: Kiitos ja samoin sinulle!\nMarge: Oikein hyvää pääsiäistä myös sinulle!


Savate – Wikipedia\nTarkennus: vaatii korjausta, nyt ei oikein tolkkua\nSavate on alkuaan ranskalainen taistelulaji. Sitä kutsutaan myös ranskalaiseksi (potku)nyrkkeilyksi. Lajin miespuolisia harrastajia kutsutaan nimellä savateur tai tireur ja naispuolisia harrastajia vastaavasti nimellä savateuse tai tireuse.\n3 Kuuluisia lajin harjoittajia\nSavaten juuret johtavat 1700-luvun loppupuolelle Marseillen satamaan, jossa merimiehet kehittivät tehokkaan tappelulajin. Tällöin laji oli pelkästään potkuihin perustuva johtuen silloisesta Ranskan laista, joka rankaisi ankarasti suljetulla nyrkillä lyönnistä, muttei potkuista. Lajin nimen sanotaan tulevan tällöin aseina käytetyistä paksupohjaisista, messinkikärkisistä nahkakengistä (ransk. sabots, puhekielessä savate).\nSavate on nykyään levinnyt yli 40 maahan. Ranskassa harrastajia on yli 50 000, joista naisia noin 7 000. Suomessa savatea voi harrastaa ainakin Helsingissä, Lappeenrannassa, Hyvinkäällä ja Mäntsälässä. Savatea sanotaan myös ”ranskalaiseksi katutappeluksi”.\nTekniikasta[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nSavatessa yhdistyvät nopeat ja tehokkaat potkut ja perinteisen nyrkkeilyn käsitekniikat. Tekniikat pyrkivät realistisuuteen, tehokkuuteen ja järjenkäyttöön. Potkut eivät ole luonteeltaan kovin ”akrobaattisia”, vaan suurin osa potkuista voidaan suorittaa vastustajan vartalon ala- tai keskivartaloon. Potkut suoritetaan kantapäällä, jalkapöydällä, kengän sisä- tai ulkosyrjällä, kengän kärjellä ja jalkapohjalla.\nMyöhemmin tekniikoihin on tullut lisänä myös Pariisilainen paini (Lutte Parisienne) sekä keppitekniikat (La canne).\nKilpailussa kielletyt, itsepuolustukseen tarkoitetut tekniikat kulkevat nimellä Défense de la rue. Näitä harjoitellaan savateen pohjautuvassa itsepuolustuslajissa, Savate Défensessä.\nKuuluisia lajin harjoittajia[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nFarid Khider, Johnny Catherine, Tony Ancelin, Cyrielle Girodias, Richard Sylla, Andrè Panza, Kamel Chouaref, Sébastien Farina, Bertrand Soncourt, Amri Madani, Christophe Landais, Enoch Effah, Arnaud de Pape, Johnny Catherine, Jacques Dobaria, Kader Kessaghli, Derenik Sargsyan, Fathi Mira, Jérôme Huon, Tony Ancelin, Ismaila Sarr, Djibrine Fall-Télémaque Cyrielle Girodias, François Pennacchio, Paolo Biotti, Julie Burton, Slimane Sissoko, Max Greco, Julie Lazard, Mike et Sullivan Lambret, Richard et Romain Carbone, Tony Ancelin, Alexandre Dumas, Gioachino Rossini, Lordi Byron.\nVarusteita savatessa ovat trikoopuku (ransk. combinaison), nyrkkeilyhanskat,savatejalkineet, hammas-, ala- ja säärisuojat.\nTasot[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]\nHarrastajan tasosta kertoo, itämaisen vyöarvon sijasta, pukuun kiinnitettävä hanskan merkki.\nhopeinen hanska, jossa on kolme tasoa.\nWikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Savate.\nNoudettu kohteesta ”https://fi.wikipedia.org/w/index.php?title=Savate&oldid=19304767”\nSivua on viimeksi muutettu 6. marraskuuta 2020 kello 20.39.


Uusi akku (6210) | Matkapuhelinfoorumi - Suosituin matkapuhelinpalsta\nUusi akku (6210)\nKeskustelu osiossa 'Matkapuhelimet', aloittaja arihyv, 6/7/02.\nTehoakkua varsinaisesti kaipaa, eli pikkuakku BLS-2N (6210 vakioakku)\ntai BLS-2 (6310) vakioakku mielessä. Hintaeroa noilla ole kuin 5 euroa\neli kumpihan noista kannattaa ottaa.\nBLS-2 on kapasiteettia muutama mAh enemmän, mutta onko tuo yhtään isompi (lue: paksumpi). Jos on taitaa kääntyä BLS-2N puolelle.\nLi-Ion vs. Li-Polymeeri - mitä eroa? Jostain olen käsityksen saanut että Li-Po energiatiheys olisi vielä Li-Ionia parempi (eli 1100 mAh menisi vielä pienempään tilaan).\nMaanantaina tarkoitus marssia kauppaan eli pikaisia vastauksia\nPs. Niin, tokihan voisi liikkeessä hypistellä 6310 ja sen akkua rinnan nykyisen akun kanssa, mutta vaivalloista . JA kun ei tänää ehtinyt.\nEi se 6310:n vakiakku muistaakseni ole yhtään 6210:n vakioakkua isompi. Li-po -akku lienee muuten li-ionia parempi, mutta ei ole aivan yhtä pitkäikäinen, ts. ei kestä yhtä paljon latauskertoja.\nLähinnä ero johtuu siitä, että Li-pol -akun muotoilu on aika lailla vapaa, kennojen ei tarvitse olla säännöllisen muotoisia, jolloin hukkatila minimoituu kuoren ja kennon välissä. Taitaa se energiatiheyskin hiukan suurempi olla, ei tosin mitenkään valtavasti. Li-pol -akku menettää muistaakseni hitaammin varaustaan käyttämättömänä.\nNo tuo että Li-Pol menettää varaustaan hitaammin on ns. - no ehkä hyvä tietää sarjassa mutta sarjassa melkein sama.\nLi-Ionkin kun käytännössä ei hävitä varaustaan käyttämättömänä, ainakaan verrattuna vanhempiin tekniikoihin.\nMutta tuo enemmänkin, jos ei kestä latauskertoja niin paljon kuin Li-Ion - onkohan siis mitenkin isosta erosta kysymys ??\nJonkun vanhan sivuston mukaan latauskertojen määrä olisi ollut siinä 25-30% pienempi, mutta koska ko. sivustolla esitettyjä muita faktoja on osin asetettu kyseenalaisiksi tai pidetään jo vanhentuneina, kannattaa tähänkin suhtautua varauksella.\nSivusto oli aikanaan osoitteessa:\npersonal jesus, 6/7/02\nTäältä löytyvien tietojen nojalla itseasiassa sekä purkausnopeus että varauskertojen määrä olisivat samoja Li-ion- ja Li-pol-akuilla. (Tosin koskee yhtiön omaa tuotantoa ilmeisesti, mutta jossain määrin voi tietysti yleistää.)\nOnko Li-ion- ja Li-Pol-akuilla eroa kylmissä olosuhteissa? Li-ion ei ainakaan tykkää kylmästä.\nHey - lisää hyviä kysymyksiä\nMaanantaina pari matkapuhelinkauppiasta testiin (ainakin). Ja sieltä en ainakaan osta missä ei eroja tiedetä.\nKahdenvaiheilla edelleen, joskin hajua mahdollisista heikkouksista jo on. Verrattuna viimevuorokauden hajatietoihin.\nOli miten oli, ei se ero varmaan kovin suuri ole li-ion ja lipoakkujen välillä, vaikka toki pieniä eroja on, ja niistähän jo mainittiinkin. Jos itse pitäisi valita, ostaisin kyllä 6310:n akun, muistaakseni siinä on ainakin suuremmat valmius- ja puheajat.\nLi-Pol akku edullisesti...\nEi muuten kannata marssia muihin kauppoihin kun tänne hakemaan sitä LiPol-akkua\nKyseessä on Nokian originaaliakku ja hinta on "sopiva" 20 euroa...


Suomen suurin stand up -kiertue käynnistyy – tuotannossa mukana yli sata ihmistä! - Uutiset - Radio Nova\nSuomen suurin stand up -kiertue käynnistyy – tuotannossa mukana yli sata ihmistä!\n14.09.2017 23:15 - Katariina Auvinen\nSami Hedberg vetäytyy hallikiertueen jälkeen keikkatauolle.\nSami Hedberg On Ice -stand up -hallikiertue starttaa kuukauden kuluttua. Kyseessä on Sami Hedbergin uran ensimmäinen hallikiertue. Suurponnistuksen tuotantoa on toteuttamassa yli sata ihmistä.\n-On hienoa, että niin moni on löytänyt stand upin. 356-kiertueella huomattiin, että komiikalle on valtava kysyntä, joten uskalsimme lähteä tähän, Sami Hedberg kertoo tiedotteessaan.\nHedberg kertoo odottavansa jo sitä, että hän pääsee lavalle esiintymään ja kiertämään Suomea. Vaikka keikat tapahtuvatkin suurhalleissa, Hedbergin mukaan kolkkoa tunnelmaa on turha pelätä.\n- Aiemmilla hallikeikoilla on tullut todistettua, että stand up toimii myös isommissa tiloissa, hän vakuuttaa.\nKiertueen jälkeen Hedberg vetäytyy keikkatauolle.\nKatso kiertueen aikataulut ja paikkakunnat alta.\nLa 11.11. Jyväskylä, LähiTapiola Areena\nPe 24.11. Mikkeli, Ikioma Areena\nstand up sami hedberg hallikiertue


Säännöt ⋆ Käppäräpartio ry\nKäppäräpartio ry – Säännöt 2021\nKäppäräpartio ry jota näissä säännöissä sanotaan lippukunnaksi, on nimenä yhdistyksellä, jonka kotipaikka on Porin kaupunki, ja jonka kielenä on suomi\nLippukunnan tarkoituksena on edistää partiolaisten myönteistä kokonaiskehitystä. Se pyrkii kasvattamaan terveitä, sosiaalisen vastuunsa tuntevia yksilöitä. Tähän sisältyy myös yksilöiden valmiuksien kehittäminen siten, että he pystyvät luovasti toimimaan yhteiskunnassa\nLippukunta pyrkii toteuttamaan tarkoitustaan partiokasvatuksen muodoin, joihin kuuluvat kansainvälinen, kulttuuri-, raittius-, uskonnollinen ja yhteiskunnallinen kasvatus ja joita toteutetaan johtajakoulutuksen, kokousten, kurssien, leirien ja retkien avulla\nLippukunnan harjoittamassa uskonnollisessa kasvatuksessa noudatetaan evankelis-luterilaisen kirkon tunnustusta ja muuta uskontoa tunnustaville partiolaisille varataan tilaisuus saada oman tunnuksensa mukaista kasvatusta\nLippukunta on puoluepoliittisesti sitoutumaton\nLippukunta voi harjoittaa julkaisutoimintaa\nLippukunnan jäseneksi voidaan holhoojan suostumuksella hyväksyä jokainen 7-vuotta täyttänyt, joka haluaa osallistua lippukunnan toimintaan\nLippukunnan varsinaisia jäseniä ovat kaikki 15-vuotta täyttänet lippukunnan jäsenet\nLippukunnan muut jäsenet ovat B-jäseniä\nKaikki jäsenet hyväksyy hallitus. Hallitus voi poistaa jäsenluettelosta jäsenen, joka ei edellisen vuoden aikana ole osallistunut lippukunnan toimintaan, eikä ole maksanut jäsenmaksua\nLippukunnan kokouksissa kaikilla jäsenillä on puheoikeus, mutta ainoastaan varsinaisilla jäsenillä äänioikeus\nKannattajajäseneksi voi liittyä jokainen, joka määrätyllä vuosi- tai kertakaikkisella maksulla taloudellisesti tukee lippukunnan toimintaa\nLippukunnan jäsenet suorittavat lippukunnan varsinaisen kokouksen vahvistaman jäsenmaksun\nLippukuntaa johtaa hallitus, johon kuuluu puheenjohtaja, jota kutsutaan lippukunnanjohtajaksi, varapuheenjohtaja, jota kutsutaan lippukunnan varajohtajaksi ja lisäksi viisi jäsentä. Hallitus valitsee keskuudestaan varapuheenjohtajan sekä keskuudestaan tai ulkopuolisista sihteerin, rahastonhoitajan ja muuta tarvittavat virkailijat. Lippukunnanjohtaja ja hallituksen jäsenet valitaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan. Jäsenistä on erovuoroisia vuosittain puolet. Ensimmäisellä kerralla erovuoroisuus ratkaistaan arvalla. Hallitus on päätösvaltainen, mikäli vähintään puolet sen jäsenistä on läsnä\nLippukunnalla on oikeus omistaa kiinteää omaisuutta, ottaa vastaan lahjoituksia ja testamentteja sekä kerätä varoja toimintaansa varten järjestämällä myyjäisiä ja arpajaisia tai muita vastaavia tilaisuuksia\n7 § Taustayhteisöt ja vanhempainneuvosto\nLippukunnan taustayhteisönä on Länsi-Porin seurakunta. Taustayhteisöt jotka eivät ole lippukunnan elimiä, tukevat lippukunnan toimintaa yhteistoiminnassa sen kanssa ja lippukunta puolestaan pyrkii toiminnassaan noudattamaan taustayhteisöjen periaatteita näiden sääntöjen 2 §:n asettamissa puitteissa\nLippukunnan vanhempainneuvosto muodostuu jäsenten vanhemmista ja taustayhteisön edustajista ja sen tarkoituksena on pyrkiä tukemaan lippukuntaa yhteistoiminnassa sen kanssa. Vanhempainneuvosto ei ole lippukunnan elin\n1. johtaa lippukunnan hallituksen ja kokousten päätösten sekä sääntöjen ja partiotoiminnasta annettujen yleisten määräysten ja ohjeiden mukaisesti\n2. kutsua hallitus koolle ja johtaa asioiden käsittelyä sen kokouksissa\n3. pitää yhtyettä lippukunnan jäsenten vanhempiin\n1. edustaa lippukuntaa\n2. suunnitella, johtaa ja valvoa lippukunnan toimintaa\n3. pitää jäsenluetteloa ja ratkaista jäseneksiliittymiskysymykset\n4. huolehtia lippukunnan kokousten koollekutsumisesta\n5. valmistella toimintasuunnitelma ja talousarvio sekä muut lippukunnan kokoukselle esitettävät asiat\n6. toimeenpanna lippukunnan kokouksen päätökset\nLippukunnan nimen merkitsee lippukunnanjohtaja yhdessä hallituksen määräämän toimihenkilön kanssa\nLippukunnan toiminta- ja tilikautena ovat kalenterivuosi\n12 § Lippukunnan kokoukset\n12.1. Lippukunnan helmi-maaliskussa pidettävän vuosikokouksen tehtävänä on:\n12.1.1. päättää lippukunnan toimintakertomuksen ja tilinpäätöksen vahvistamisesta sekä niiden ja tilintarkastajien lausunnon perusteella tili- ja vastuuvapauden myöntämisestä hallitukselle\n12.1.2. valita lippukunnan edustajat Lounais-Suomen Partiopiiri ry:n ja Porin Partiolaiset ry:n seuraaviin kokouksiin\n12.1.3. käsitellä muut mahdolliset asiat\n12.2. Lippukunnan marras-joulukuussa pidettävän vaalikokouksen tehtävänä on:\n12.2.1. vahvistaa toimintasuunnitelma ja talousarvio seuraavalle toimintakaudelle\n12.2.2. vahvistaa seuraavan vuoden jäsenmaksut\n12.2.3. toimittaa lippukunnanjohtajan vaali\n12.2.4. toimittaa hallituksen muiden jäsenten vaali\n12.2.5. valita kaksi tilintarkastajaa ja heidän varamiehensä tarkastamaan lippukunnan seuraavan toimintakauden tilejä ja hallintoa\n12.2.6. käsitellä muut mahdolliset asiat\nLippukunnan ylimääräinen kokous on kutsuttava koolle, mikäli vähintään yksi kymmenesosa lippukunnan jäsenistä sitä hallitukselle kirjallisesti ilmoittamaansa asiaa varten pyytää tai mikäli hallitus pitää sitä aiheellisena\nLippukunnan kokousten kokouskutsut on vähintään kaksi viikkoa ennen kokousta asetettava nähtäväksi lippukunnan ilmoitustaululle\nLippukunnanjohtajan, hallituksen ja lippukunnan virkailijoiden tehtävien ja toiminnan tarkempaa sääntelyä varten voi lippukunnan kokous tarvittaessa vahvistaa ohjesääntöjä\nNäitä sääntöjä voidaan muuttaa lippukunnan kokouksessa, jos muutoksesta on kokouskutsussa mainittu ja jos muutosta kannattaa vähintään 2/3 annetuista äänistä\nPäätös lippukunnan purkamisesta on tehtävä kahdessa vähintään kuukauden väliajoin pidetyssä lippukunnan kokouksessa vähintään 2/3 äänten enemmistöllä\nLippukunnan purkautuessa luovutetaan sen varat lippukunnan päämäärien mukaiseen toimintaan jälkimmäisen purkamisesta päättäneen kokouksen päätöksen mukaisesti


Monitoimitalo. | | Forssan Lehti\nSivistysjohtaja latasi sellaista faktaa pöytään seminaarissa, että järkisyin on paha hanketta vastustaa. Tiedän, vaalien alla vastustin hanketta jyrkästi, mutta nyt kun selvitys on edennyt ja tietoa on tullut enemmän, niin kokonaisuutena uuden rakentaminen on järkevämpää. Listaanpa tähän syitä:\n1) Arvioista on esitetty kaikenlaista kritiikkiä. Uuden rakentamisen kustannuksia on toisten mielestä vähätelty siinä missä kunnostamisen arviota paisuteltu. Käytännössä tehtiin mitä hyvänsä, puhutaan ainakin 20 miljoonan investoinnista. Todellisuudessa hinta kohonneen 25 miljoonan nurkille, jos riittääkään. Uuden seinän tekemisen kustannuksia on helpompi arvioida kuitenkin aina, ja kun puhutaan neljän kiinteistön korjaamisesta, tulee sieltä joku pommi väkisinkin vastaan, ja budjetti menee siinä.\n2) Uuden myötä päästään käyttökustannuksista noin miljoonan verran vuodessa edullisemmin, kuin muiden korjaamisella. Tarkoitus on, että käyttömenojen kustannuksissa säästämällä saadaan maksettua valtaosa lainasta pois.\n3) Vaikka Forssa ottaisi sen 20-25 miljoonaa lainaa, ollaan velkaa asukasta kohden vasta maan keskiarvossa. Tässä on unohtunut, että Forssa on hoitanut taloutensa poikkeuksellisen hyvin ja nyt meillä on varaa lainaa ottaa.\n4) Väistötiloja ei tarvita, mikäli uusi tönö tehdään tyhjälle tontille. Itse pidän tätä todennäköisesti tärkeämpänä kuin moni muu kollega. Väistötilat maksavat ja parakissa opiskelu häiritsee opintoja.\n5) Suunnitellessa uutta, pystymme vaikuttamaan paljon enemmän siihen, että mm. erityislapset saavat kunnon tilat, jotka sopivat heidän tarpeisiinsa. Vaikka samaan rakennukseen tulle päiväkoti, ala- ja yläaste, ei se tarkoita, että oppilaat summittaisesti lyötäisiin samoihin tiloihin. Mm. Tammelan koulukeskuksessa on samassa rakennuksessa eri tasoisia oppilaita, jotka tuskin edes näkevät toisiaan koskaan.\n6) Lainojen ja rakentamisen hinnat ovat nousussa. Tekemällä määrätietoinen investointi nyt vältymme siltä, että budjetit paukkuu, kun korjaamista ja lainanottoa siirretään useammalle vuodelle.\n7) Uuden rakentamisen voi tietysti möhliä totaalisesti, mutta niin voi korjaamisenkin. Valvonta - oli ratkaisu mikä hyvänsä - on järjestettävä hyvin.\n8) Uusi monitoimitalo ei ole syy sulkea muita kouluja kuin Tölö ja Kuhala (sekä vieressä olevat päiväkodit). Tähän keskusteluun kuitenkin palataan todennäköisesti myöhemmin, sillä syntyvyys on voimakkaassa laskussa seudullamme. Vanhojen peruskorjaus ei kuitenkaan takaa muiden koulujen säilyttämistä. Niin kauan, kuin Heikalla ja Vieremässä riittää oppilaita, pidetään ne koulut pystyssä.\n9) Monitoimitalon yhteyteen on tarkoitus rakentaa ainakin jonkin kokoinen liikuntahalli. Henkilökohtaisesti kannattaisin suurinta vaihtoehtoa, jolloin voisimme järjestää täällä myös kansallisen tason pelejä. Jokatapuksessa uusi liikuntahalli vastaa kovaan kysyntään urheilutiloista.\nNäistä syistä olen päätynyt kannattamaan monitoimitalon rakentamista. Luonnollisesti olen avoin keskustelulle.\nLähettänyt Pe, 05/25/2018 - 11:09 käyttäjä A3\nKun kaupunki OIKEASTI aloittaa panostuksen Forssan haluttavuuteen, voi Monitoimitalon viedä kaupungin laitamille, mutta...\nNykyinen kaupunkikehitys pyrkii tiivistämään KESKUSTAA! Vapaata rakennustilaa on muuallakin kuin Pilvenmäellä...


Wunderbaum karhun karkottajana tunnetaan eri puolilla Suomea – ja jopa Yhdysvalloissa | Hirvikota\n← 6 easy shooting exercises: your shooting MOT | The Field\nHyljejahdissa Perämerellä: ”Ei riitä, että on kiikari ja tarkka näkö” →\nPohjoiskarjalaisen emännän konsti pitää karhut loitolla karjasta Wunderbaumien avulla on herättänyt laajaa kiinnostusta. Maahantuoja on toimittanut laatikollisen ihmekuusia Ilomantsiin.\nPohjoiskarjalaisten naisten idea pitää karhut loitolla karjasta ihmekuusien eli Wunderbaumien avulla on herättänyt runsaasti huomiota ympäri Suomea.\nIlomantsin Huhuksessa maitotilaa pitävä Jenny Salmela kertoo, että viime kesän lopulla aiheesta kertyi useita lehtijuttuja. Niiden jälkeen monet viljelijät ottivat myös suoraan yhteyttä.\n”Hirveästi tuli palautetta. Ihmiset soittelivat ja moni sanoi kokeilevansa,” Salmela toteaa.\nIdea herätti huomiota Yhdysvalloissa asti.\n”Yksi siellä opiskeleva ystävätär meinasi ruveta tekemään asiasta tutkimusta. Hän oli saanut jo jonkun professorinkin kiinnostumaan siitä. Nyt en ole tosin kuullut asiasta sen enempää”, Salmela kertoo.\nLehtijuttujen jälkeen maitotilalle Huhukseen putkahti maahantuojalta lahjoituksena laatikollinen Wunderbaumeja.\nTymäkän hajuiset ihmekuuset ovat toistaiseksi tilalla laatikoihin myös jääneet, sillä uuden pihattonavetan ja lypsyrobotin takia lehmät eivät tänä kesänä kuin jaloittele ulkona. Hiehojenkin laitumelle pääsy menee Salmelan arvion mukaan heinäkuun lopulle, kunnes säilörehut on tehty.\nVaikka muualla Suomessa on kevään aikana ollut lukuisia karhuhavaintoja, Salmela ei ole kuullut otsojen liikkuneen ihmisten ilmoilla Huhuksessa ainakaan vielä toistaiseksi.\nWunderbaum-idean keksi alkujaan Salmelan ystävä, kontiolahtelainen Taina Okkonen. Ensin tämä supsutteli jäännöshajuvesiään laidunten aitanauhoihin sekä puihin ripustamiinsa kuitunauhoihin. Myöhemmin Okkonen keksi, että Wunderbaumit ovat hajuvesiä helpompi ratkaisu, koska niitä käytettäessä aitoja ei tarvitse joka päivä ravata läpi hajustamassa.\nKun Salmela kuuli ystävänsä ideasta, hän keräili perheensä pojan autosta kaikki vanhat Wunderbaumit.\n”Vaniljaa, mansikkaa, uuden auton tuoksua. Mikä nyt pahimmalta haisee”, Salmela kertoo.\nOkkonen on saanut hajusteiden avulla pidettyä karhut poissa myös pyöröpaalien kimpusta. Jänisten torjuntaan hän on käyttänyt hirvensarvisuihketta.\n”Sillä kun olen sumutellut paalien alareunat, eivät jänikset eivätkä myyrätkään ole paaleihin koskeneet.”\nIdea karhujen karkotukseen syntyi Mennen-miehestä.\nNäin karkotat karhut ja jänikset pyöröpaalien kimpusta\nTömäkkä palasaippua ehkäisee hirvituhoja taimikoissa\nLähde: Wunderbaum karhun karkottajana tunnetaan eri puolilla Suomea – ja jopa Yhdysvalloissa – Maaseudun Tulevaisuus\nKategoria(t): Riistanhoito Avainsana(t): Hirvikanta, Hirvituhot, Jäniskanta, Karhu, Karhukanta, Petohavainnot. Lisää kestolinkki kirjanmerkkeihisi.


Kommentti: Emmanuel Macron kiilaa paatoksella takaisin EU:n puolustajien ylipäälliköksi – pitääkö EU:n puolustajan huokaista helpotuksesta vai olla huolissaan? - MTVuutiset.fi\nKommentti: Emmanuel Macron kiilaa paatoksella takaisin EU:n puolustajien ylipäälliköksi – pitääkö EU:n puolustajan huokaista helpotuksesta vai olla huolissaan?\nJulkaistu 06.03.2019 06:48\nKotimaassaan Ranskan presidentti palautti sekä kansalaisten luottamuksen että oman itseluottamuksensa. Keltaliivit horjuttivat molempia. Nyt Macron yrittää todistaa olevansa myös 28 kansallisvaltion muodostaman unionin ainoa todellinen toivo.\nMeitä on Euroopan unionissa vähän yli 500 miljoonaa. Veli Emmanuel on kirjoittanut meille kaikille kirjeen. Sen voi lukea suomeksi Helsingin Sanomista.\nKaikkien meidän, joiden mielestä Euroopan unioni on yksiselitteisesti hyvä ja myönteinen asia, pitää olla tyytyväisiä, kun joku puhuu EU:n puolesta suorastaan hurmahenkisellä paatoksella.\nJa veli Emmanuel todella puhuu.\nPiru piileskelee kuitenkin Élysée-palatsin isännän raapustaman kirjeen yksityiskohdissa.\nUusi Ranskan vallankumous\nRanskan presidentti puolustaa Euroopan unionia tietysti hyvin ranskalaisesti. Hän tiivistää maanosan tulevaisuuden kolmeen asiaan: vapauteen, suojeluun ja kehitykseen.\nKyllä. Taustalla kilisee Ranskan vallankumouksesta tuttu triangeli: vapaus, veljeys ja tasa-arvo.\nTämä kaikki on vielä sitä Macronin kirjeen hyödyllistä henkeä ja hyvää tarkoitusta, jonka takana jokainen EU:n vakaumuksellinen kannattaja voi seistä. Hyvällä omallatunnolla.\nJokainen voi myös hurrata, kun Ranskan presidentti julistaa, että jokaisen EU:n jäsenvaltion kansallisen suvereniteetin paras puolustaja on vahva ja yhtenäinen Euroopan unioni.\nSitten tulevat huonot uutiset\nMacron tarjoamat keinot tuon vahvuuden ja yhtenäisyyden varmistamiseksi ovat kuin lauma norsuja Villeroy & Bochin posliinikaupassa.\nIlkeästi voi sanoa, että Ranskan presidentin mielestä kaikki asiat saadaan kuntoon, jos kaikkia asioita varten on olemassa ylivertainen EU-virasto.\nDemokratiakin kuulemma pysyy hengissä ja elinvoimaisena, kun sen suojelemiseksi perustetaan oma EU-virastonsa. Se valvoo, että demokratiaa ei loukata jäsenmaiden sisällä eikä sitä vastaan hyökätä unionin ulkopuolelta.\nEU-vastaisuudella ratsastaville oikeistopopulistille jo pelkästään tämä on unelmasyöttö suoraan lapaan.\nMitä enemmän lähikuukausina toitotetaan, että Eurooppa menestyy, kun valtaa siirretään jäsenmaista Brysselin uusille macronilaisille virastoille, sitä muhkeamman äänisaaliin Italian Matteo Salvini ja kumppanit korjaavat toukokuussa.\nMacronin näkemys vapaan liikkuvuuden takaavan Schengenin sopimuksen uudistamisesta on sekin maali omaan päähän.\nRanskan presidentin mielestä yhteisiä ulkorajoja on puolustettava yhdessä solidaarisesti. Ja yhtä solidaarisesti on jaettava unionin alueelle tulevien turvapaikanhakijoiden aiheuttama taakka.\nKaikki ne, jotka haraavat vastaan, potkitaan pois Schengen-perheestä.\nPeriaatteessa näin, mutta käytännössä ihan toisin. Varsinkin, jos 28 - tai brexitin jälkeen 27 maan unioni halutaan pitää kasassa.\nEU:n perustajavaltio Italia suostuu vain toiseen puoleen tästä Schengen-solidaarisuudesta. Sama koskee Unkaria ja monia muita Itä-Euroopan maita.\nMinimitavoitteeseen taivasta hamuamalla\nKun näitä Macronin paimenkirjeen pirullisia yksityiskohtia purkaa, on pakko kysyä, mihin osan loistostaan takaisin saanut Ranskan poliittinen komeetta pyrkii?\nUskooko hän tosissaan, että suuressa osassa jäsenmaita kumarretaan syvään ja kiitetään Pariisissa kirjaillusta kutsusta tulla suureen ”Eurooppa-konferenssiin” nuijimaan tarvittavia päätöksiä Pariisin hahmottelemalla tavalla?\nSaksalaisen tulkinnan mukaan ranskalainen lähtee aina kovalla rummutuksella hamuamaan taivaita päästäkseen asettamaansa minimitavoitteeseen.\nIlmeisesti näin myös Macron toimii. Ja ilmeisesti juuri siksi Saksassa Ranskan presidentin kirjeen henkeä on kiitelty, mutta yksityiskohdat on jätetty omaan arvoonsa.\nVoitto Le Penistä ja vahva ryhmä EU-parlamenttiin\nMacronilla on kaksi minimitavoitetta.\nVahvistaakseen asemaansa kotimaassa, hänen pitää lyödä oikeisopopulistisen Kansallisen rintaman johtaja Marine Le Pen EU-vaaleissa reilusti.\nTätä tarkoitusta paatoksellinen kirje palvelee ilmeisen hyvin. Macronin kannatus kotimaassa vahvistuu, jos hän pystyy osoittamaan, että Eurooppa menee Ranskan johdolla parempaan suuntaan – että Pariisi vie ja muut vikisevät tyytyväisinä.\nToinen Macronin minimitavoite on vahvan ryhmän luominen toukokuussa valittavaan EU-parlamenttiin. Hän haluaa kirjeellään koota EU-myönteisiä voimia yhteen oman La République en Marche -liikkeensä ympärille.\nMyös tätä tarkoitusta kaikille EU-kielille käännetty kirje ehkä palvelee. Se on suunnattu kaikille niille eurooppalaisille, jotka toivovat, että EU-maat lopettaisivat yksisilmäisen kansallisten etujen ajamisen ja oppisivat puhaltamaan yhteen hiileen yhteisten tavotteiden saavuttamiseksi.\nParempi EU = Emmanuel Macron\nMacron haluaa sanoa, että toive toteutuu, kun valitsette minut – että vahvempi, solidaarisempi, demokraattisempi ja turvallisempi EU olen minä.\nIso osa ranskalaista on varmasti haltioissaan. Vähintään yhtä iso osa muusta Euroopasta on kuitenkin huolissaan. Ja pitääkin olla.\nRanska voi olla yhden miehen liike. Eurooppa ei.\nJuuri siksi Macronin yritys kiilata EU:ta puolustavien voimien ylipäälliköksi todennäköisesti kilpistyy.\nLue myös: Macronin nationalismista varoittava kirje maalaa liian synkän uhkakuvan, arvioivat suomalaisvaikuttajat\nTapio Nurminen Emmanuel Macron EU Ranska Ulkomaat