Nokia Siemens sinnitteli voiton puolella - Digitoday - Ilta-Sanomat\nJulkaistu: 19.7.2012 14:50 , Päivitetty: 19.7.2012 14:50\nVerkkoyhtiö Nokia Siemens Networksin (NSN) huhti–kesäkuun liikevaihto laski 8 prosenttia viime vuodesta ja oli 3,3 miljardia euroa.\nLiiketulos (ei-IFRS) oli 27 miljoonaa euroa voitollIinen. Viime vuonna vastaavaan aikaan liiketulosta kertyi 40 miljoonaa euroa.\nLiikevoittoprosentti oli 0,8 prosenttia, kun se vuotta aiemmin oli 1,1 prosenttia.\nNokian mukaan NSN:n liikevaihdon lasku johtui ensisijaisesti yhtiön strategiasta keskittyä mobiiliin laajakaistaan ja palveluihin. Yhtiö on luopumassa niistä liiketoiminnoista tai luomassa arvoa niille liiketoiminnoille, jotka eivät tue uutta strategiaa.\nLisäksi NSN:n verkkolaitemyynti laski viime vuodesta ja samalla operaattoreiden investoinnit hidastuivat joillain markkinoilla. Nokian mukaan tätä tasoitti osin palvelumyynnin hienoinen kasvu.\nVerkkoyhtiön liikevoiton heikkeneminen johtui ensisijaisesti pienemmästä liikevaihdosta, jota tasoitti osin toimintakulujen aleneminen, Nokia kertoo osavuosikatsauksessa.\nNokia ennakoi, että Nokia Siemens Networksin kannattavuus paranee kolmannella vuosineljänneksellä huhti-kesäkuuhun verrattuna.\nNokia arvioi, että verkkoyhtiön kannattavuutta mittaava liikevoittoprosentti (ei-IFRS) on kolmannella neljänneksellä korkeampi kuin toisen neljänneksen 0,8.\nNokian tavoitteena on edelleen saada aikaan 1 miljardin euron säästöt Nokia Siemensin vuosittaisissa toimintakuluissa ja välillisissä tuotantokustannuksissa vuoden 2013 loppuun mennessä. Vertailukohtana on vuoden 2011 lopun taso.


Jos aattelis että 100% palkki on 10cm niin sellaisesta palkista jo 7cm on Krisun ääniä ja loppujen pitäis kaikkien sopia sen 3cm jäljelle jäävään palkkiin.\n70% = 7cm Krisu\n30%= 3cm Kaikki loput\n(Tämä on esimerkki laskelma. En tiedä Krisun äänimäärää). Ilmeisesti Grafiikka vastaa 1000% äänimäärää..\nTätähän se on ollu, grafiikoiden vääristelyä, kun seuraa miten nuo kaaviot on tehty eri viikkoina.\nMikä oli kielletty mitä Anu äsken teki?\nJuurikin noin hyi s.......\nMiksi Hemmi vetää aina naamat?\nklo 9:55 | 9.11.2019\nKrisu ja Kimmo kysyivät illalla tupakalla Anulta mikä tää juttu on sulla Hemmin kanssa?\nAnu katsoi vaan maahan ja väitti pokkana:\n-En tiiä, siis ihan tosi mä en niinku tiiä....\nJa Anu pelasi koko ajan täysillä kuin kivikasvo. Kyllä hän tiesi käyttäneensä Hemmin tunteita tässä pelissä ja täysillä. Ja siirtyi Kimmoon heti kun kun Hemmi pelattiin eilen nurkkaan, hieroo ja kehuu Kimmoa ja hipsuttaa ja katsoo pitkään silmiin.\nMikä käärmeitten käärme. Anun suosio romuttuu tähän.\nJaahas tännekin tullut taas eräät vetää omiaan..\nSe Helmeri 5v.pistettiin nukkumaan kun oli ihan vitun päissään ja heilu taas sen näköisenä että kaatuu kohta(Krisu ei vielä silloin niin jurrissa)\nOikea ratkaisu isoveljeltä!!\nKohtaaminen Lohikeittomiehen kanssa lähenee ja Anulle tuli kiire ratkaista tilanne.\nAika moni vetelisi naamoja tilanteessa jossa sut ollaan nolattu akan taholta koko maailman edessä livenä, ja akka kiehnäisi nyt tuolla toisten kainaloissa kun voitto häämöttää. Anu oli sopinut olevansa Hemmin rinnalla kuten vessassa Levin jälkeen livenä lupasi. Juonitellen mutta siltikin.\nNyt hän hylkäsi Hemmin ja Hemmi olisi voinut laittaa talon päreiksi mutta asettui pienen protestin jälkeen nukkumaan. Mutta muistaa ja kansa muistaa tämän.\nMissä Hemmi nukkui yönsä, kun harja oli sen sängyssä?\nEihän siinä mitään sen kummempaa konfliktia ollut! Helmeri kertoi Krisun sanovan ihmisille todella pahasti. Taisi tarkoittaa Jukkaa, kun sanoihin jossain vaiheessa olevan Jukkaa ikävä.\nAnua itketti, kun sanoi Krisun kännissä muuttuvan ilkeäksi (en muista sanatarkasti), mutta selvinpäin niin kiva.\nKrisu otti palautteen ihan hyvin, mutta se vaikutti kyllä.\nPelasivat keittiössä shottipeliä jallulla. Helmeri oli eniten kännissa.\nAloittivat toista peliä pikkupallojen ja juomakuppuen kans. Siitä Hemmi käskettiin pk-huoneeseen, sieltä tultuaan toivotti hyvää yötä toisille.\nMeni makkariin, rojahti sängylleen mahalleen naama patjaa vasten. Kevin oli omassa sängyssään.\nVaihdoin kameraa siinä kohtaa. Kun seuraavan kerran katsoin sinne, Kevin oli Hemmin sängyssä, kehotti nukkumasn. Molemmille tpivotettiin hyvää yötä.\nSiitä Helmeri aloitti jankkaamisen, joka jatkui ja jatkui. V*ttu, miks hänen pitää nukkua jne jne. Krisu kävi välillä ovella, sanoi tietävänsä tunteen, mutta käski Hemmin nukkua ja olaa möykkäämättä, että Kevin saa nukkua!\nHemmihän ei hiljennyt! Oli jalkeillakin tai ainakin yritti kiellosta huolimatta.\nKaikki muutkin meni kahden aikoihin nukkumaan, silloin Hemmikin jo nukkui.\nHelmeri selitti eilen Kimmolle(putosin kun kuuntelin)\nMun frendit on sanonut että oon niin "hyvännäköinen että saan naisen kuin naisen"🙈 toivottavasti joku muu kuuli tämän kanssa?\nKuulitko sinä ne supinat kokonaan yöllä jossa Anu puhui Hemmistä? Ilmeisesti et. Teksti oli niin selvää miten pilkkasi ja naureskeli Hemmille. PK huoneessa puhunut Hemmistä niin että pitää poimia pois juhlista????\nEi jumalauta ole oikein.\nHemmi oli juovuksissa ja komennettiin nukkumaan. Ehkä siinä vähän yli 23 ja muut n 1.30. Lauloivat ens alkuun iloisesti joululauluja. Hemmi yritti mennä olkkariin mutta ei päässyt. Yksin puheli.\nAnu sanoi Kimmolle, myös että Hemmistä on tullut hänelle läheinen ja rakas. Ja ei tiedä onko kalakeittomies vastassa, eikä sillä ole väliäkään.\nOli vain jokin pila. Krisu otti harjan oven pielestä ja.sanoi vievänsä sen Anulle. Laittoi harjan sänkyyn pitkittäin. Anu huomasi sen, kun meni sänkyynsä. Laittoi harjan lattialle.\nAamulla se harja oli taas sängyssä\nKatsoin 247 ja ei Anu pilkannut Hemmiä. En huomannut.\nMietin onko tuo 'romanssi' käsikirjoitettu tuotannon puolelta jo ennen kun tulivat taloon. Ja a&h suostuivat näyttelemään sitä, että päääsevät taloon. Vai onko tuotanto seurannu Anun alkukautta, kun sanaakaan ei saanu suusta ja ehdottanut että jos aiot olla talossa, yritä kiehnätä Helmerin kans.. Niin väkinäiseltä Anun toiminta Helmerin kans vaikuttaa, suu mutrussa silmät lasittuneena on antautunut lemmen vietäväksi..\nsillit ollut koko yön pöydällä\nSitten missasit sillä tämä tapahtui kolmesti :pöydän ääressä ja tupakalla sanoi nauraen: että se mikä Hemmille tehtiin on hänestä ihan oikein ja nauroi kippurassa vielä.\nSitten katui vähän mietteliäänä siinä ja pelasi laskien: Yks asia vielä yks asia vielä: tää juttu Hemmillä nyt on ihan huikee! Ja ei todellakaan tarkoittanut suhdetta vaan sitä miten pystyi pelaamaan talossa Hemmillä ja sitten naurua päälle.\nVoiko ilkeämpää ihmistä ollakaan? En tykännyt Hemmistä mutta nyt valuu Hemmille sympatiat täysin. Tuo on psykopaattisesti tehty.\nItse aina haki Hemmin sikarikerhosta nukkumaan ja nyt jättää miehen kokonaan yksin. Ihan moraalitonta touhua kerrassaan!\nKun Hemmi komennettiin nukkumaan niin Anu sanoi Krisulle ja Kimmolle tupakkapaikalla , että pitäisiköhän munkin mennä nukkumaan. Siihen miehet, että et kyllä vielä mene.


Minkälaista vertaistoimintaa kaipaat? – työpaja vanhemmille | Tukiliitto\nMinkälaista vertaistoimintaa kaipaat? – työpaja vanhemmille\nTapahtuma alkaa 56 päivän päästä\nToimitko vertaisryhmän ohjaajana kasvokkain tai verkossa, vertaisvanhempana tai haluaisit toimia näissä tehtävissä? Tai olet kiinnostunut keskusteleman muiden vanhempien ja työntekijöiden kanssa, minkälaista vertaistoimintaa kaipaat?\nKenelle: Vanhemmille, joiden lapsella on kehitysvamma tai vastaavia tuen tarpeita. Mikäli vanhempana kaipaat vertaistukea, haluaisit tukea toisia vanhempia tai keskustella tulevaisuuden vertaistoiminnasta, työpaja on tarkoitettu juuri sinulle. Lapsen ikä ei ole määrittävä tekijä.\nMitä vertaistuella tarkoitetaan? Mitä mahdollisuuksia verkko luo vertaistoiminnalle? Kokeillaan chatin käyttöä yhdessä. Työskennellään ryhmissä ja pohditaan, millaista olisi tulevaisuuden vertaistoiminta?\nPäivän alustava kulku:\nklo 10-12 alustukset ja työskentelyä\nklo 12.45- 13.45 työskentelyä\nklo 14-15.30 työskentelyä ryhmissä\nklo 15.30-16 yhteenveto päivästä\nMissä: Tampereella: Tammelan lähitori (Sali), Tammelakeskus, Itsenäisyydenkatu 21, 33500 Tampere\nMilloin: Lauantaina 14.9.2019 klo 10 – 16\nTyöpaja on osallistujalle maksuton. Tarjoamme lounaan ja kahvit sekä inspiroivaa työskentelyseuraa. Ilmoittautuminen tästä linkistä 1.9. mennessä. Mukaan mahtuu 20 vanhempaa.\nJärjestäjänä on Tukiliiton Tuleva-hanke, mukana on myös Tukiliiton perhetyö ja Vahvistu vanhempana -hanke.\nTuleva-hanke 2018 – 2020\nVerkkoauttamista ja -vertaistukea perheille, joiden perheenjäsenellä on kehitysvamma tai muita oppimiseen ja ymmärtämiseen liittyviä tuen tarpeita.\nVahvistu vanhempana -hanke 2017 – 2020


Kirja vieköön!: lokakuuta 2021\nEmma Puikkosen romaanissa Musta peili yllä luonnehdittuja naisia yhdistää öljy. Kolme naista, joista kaksi on fiktiivisiä hahmoja, kolme aikakautta ja kolme kohtaloa. Romaanissa on scifimäisiä ja yliluonnollisia piirteitä ja öljy myös puhuu itse. Yhdysvaltalainen Ida Tarbell (1857-1944) oli yksi ensimmäisistä tutkivista journalisteista, joka 19-osaisessa juttusarjassaan The History of The Standard Oil Company toi ilmi John D. Rockefellerin bisnesmonopolin laajenemiseen liittyneet epäreilut käytännöt. Idan ansiosta nostettiin oikeusjuttu ja Standard Oil jakaantui useaan yhtiöön. Minua kun aina kiinnostaa historia tarinan takana, löysin Wikipediasta jutun Pennsylvania Oil Rush, josta Puikkonenkin kertoo.\nVuoden 1862 öljynporaustorneista Pennsylvaniassa\non valovuosien matka siihen teknologian ihmeeseen, jolle Lotte Teer nousee 2028.\nMinä vain pulppuan, virtaan maan päälle syvemmältä ja alan jakautua ja muuntua. Astioiksi ja puhdistusaineiksi ja nailoniksi minä muutun, vetoketjuiksi ja muovipusseiksi ja haluksi, hammasharjoiksi ja kosmetiikkarasioiksi ja vaseliiniksi, uniksi ja lämmitysöljyksi ja lentopetroliksi, lääkkeiksi ja lannoitteiksi ja maaleiksi, takeiksi ja sodiksi ja hameiksi ja silmälaseiksi.\nLotte on pieni kun maailmassa on ölykriisi ja äiti on seonnut taas. Tyttö on etsimässä isosisko Zusia, joka elää kommuunissa ja osallistuu tyhjenneellä moottoritiellä mielenosoitukseen. Sumuisessa puistossa Lotte luiskahtaa ajan ulkopuolelle ja hänen viereensä istahtaa vanha nainen sadan vuoden takaa, tuohtuneen oloinen Ida. Vuonna 2017 viisikymppinen Lotte on menestyvä ja rikas nainen, Shellin ilmastoasiantuntija, joka lentää konferenssista toiseen ja vääristelee ilmastoraportteja. Naisella on ollut kuuma suhde irakilaisen lakimiehen, Farhadin kanssa ja he molemmat ovat lobanneet öljyteollisuutta. Kunnes. Stressaava elämäntapa kostautuu ja nainen saa aivoinfarktin. Piuhat aivoissa ovat kerta kaikkiaan sotkussa, ja Ida, tuo varoittava enkeli, putkahtaa taas esiin.\nAktivisti Astrid jää heti kiinni noustuaan öljynporauslautalle, mutta hän on kekseliäs ja aikoo toteuttaa sabotointia tarkoituksena pysäyttää lautan toiminta. Ympäri maailman on käynnissä tyttöystävä Katjan alkuunpanema #diyrevolution somessa. Jo pienenä Astrid oli fiksoitunut Norjan mustaan virtaavaan kultaan ja öljynporauslauttoihin, luki niistä kaiken ja hankki teknisen koulutuksen. Mutta sitten öljy yhdistyi kaikkeen ihmisen aiheuttamaan pahaan: Metsäpalot, tulvat, katoavat lajit. Suru jolla ei ollut mittakaavaa.\nÖljylauttojen ydinolemusta on metallin luotettavuus, lisäksi helmeilevä vaaran tuntu. Ei haittaa, vaikka lauttaa ympäröi meri, jonka liikkeiden myötä se keinuu ja ääntelehtii, hurisee ja kitisee. Teräspaalut ovat selkeitä. Ja putkessa, joka ulottuu meren pohjaan ja satojen metrien syvyyteen, on jotain lumoavaa ja ehdotonta.\nVarsin hienosti Puikkonen kytkee näiden naisten erilaiset kohtalot toisiinsa mielikuvituksellisessa tarinassaan. Jokaisen naisen elämä tulee kerrottua iloineen ja kipupisteineen. Lopussa vanha Lotte ja nuori Astrid tapaavat toisensa romuttamoon matkalla olevalla öljynporauslautalla. Lauttojen kannattavuus on painunut pakkasen puolelle öljyn halpuuden takia ja niitä romutetaan ympäri maailman. Rajussa myrskyssä tapahtuu hirvittävä ekokatastrofi ja naiset julistetaan kadonneiksi. Myöhemmin kaksi kovasti heitä muistuttavaa naista puhdistaa rintarinnan vesilintuja öljystä.\nKirjan aihe oli kiinnostava ja toteutus mielikuvituksellinen. Ida Tarbell saavutti suuria murtaessaan aikansa naiseen liitetyt ennakkoluulot & vähättelyt ja asettuessaan vastustamaan Rockefelleriä, mutta yksityiselämässään hän oli yksinäinen, perheetön nainen. Puikkosen upea Eurooppalaiset unet oli ilmestymisvuonaan 2016 Finlandia-palkintoehdokas; Lupaus kertoi ilmastoahdistuneista äideistä ja tämä uusi romaani on taas äärimmäisen ajankohtainen. Tänä vuonna koko maailma on saanut todistaa ilmastonmuutoksen aiheuttamia sään ääri-ilmiöitä ja luonnonkatastrofeja: metsäpaloja, myrskyjä, tulvia ja hiilipäästöjen vähentämisestä kiistellään. Voittavatko uusiutuvat energiamuodot fossiiliset jo seitsemässä vuodessa? Olen skeptinen.\nEmma Puikkosen kirjat blogissa:\nLähettänyt riitta k klo 27 lokakuuta 4 kommenttia:\nLähettänyt riitta k klo 26 lokakuuta 7 kommenttia:\nkylvää kitkeä kastella\nkuin niityllä kuljeksia\nPidin kovasti viime vuonna ilmestyneestä Riitta Kompan esikoisrunokokoelmasta Mistä minä tietäisin, joten tottakai halusin lukea myös tämän uuden. Kokoelman nimi En muista lähteneeni on samaa paria esikoisen kanssa ja kannessa katsoo nuori Riitta uteliaana tulevaisuuden peiliin. Jo aiemman kokoelman perusteella tiesin, että meillä on paljon yhteistä - ikä ja rakkaus luontoon ja puutarhaan. Kokoelman runot on ryhmitelty seuraavien otsikoiden alle: Olen järjestänyt paperini, Istun laiturilla, Kohtaamisia, Kävelen puutarhassa, Naakka nauraa, Entä jos ja Siivet.\nsormenpäissä kissankäpälän tassukaaret\nsinikellon keveys, huopakeltanon samettinukka\nkaukana kaislikossa tööttää härkälintu\nälkää käännelkö rannan kiviä\nRunoja lukiessa tuntuu kuin siirtyisin johonkin lapsuuden kulta-aikaan, sellaiseen joka muistuttaa vaikka Martta Wendelinin tai Rudolf Koivun kuvituksia. Useimmat meistä ovat muistavinaan, että lapsuuden kesinä paistoi aina aurinko, vesi oli lämmintä ja onni täyttä. Runojen kielikuvista tuli nostalginen ja tuttu tunne: juuri noin oli minunkin lapsuudessani, luisteltiin hokkareilla ja radiosta tuli lauantain toivotut levyt - ja minäkin kuulemma lauloin pienenä Lännen lokaria täyttä kurkkua!\nhengitän heräävää päivää ja kätken\nRunojen luontohavainnot ovat herkkiä ja ilmaisevia ja vievät runonlukijan matkalle moniin omiin lapsuuden hetkiin ja erityisesti kesiin. Säkeissä tulee esiin myös lapsen valtava mielikuvitus: luonnossa esiintyviä asioita pidetään elollisina ja vähän pelätäänkin. Runsaan luontokuvaston ohella löysin paljon riemastuttavaa huumoria. Aivan mahtava oli runo Satu, joka kertoo Kompan version Tuhkimosta, lasikenkää sovittavasta prinssistä ja kurpitsavaunuista. Oi, tämä oli pienenä minun lempisatuni! Hurmaavan leikitteleviä ovat myös runot Avaruusromanssi, Kivinen mies & Vaihtopää. Minua viehätti valtavasti Kompan kyky leikkiä. Miksi aikuinen ei saisi?\nkuiskaan tämän niin hiljaa\nettei mikään linkkitorni saa kiinni\nKävelen puutarhassa osion runoista tunnistaa itsensä jokainen puutarhaan hurahtanut. Runominä kulkee puutarhassa aistit avoinna ja ihmettelee: oma lomapaikka / ei töitä, harrastusta vaan / mistä hiki, kipeät jäsenet, hyttysenpuremat, naarmut. Mutta silti puutarhan hoito on rakasta, kitkeminenkin meditatiivista hommaa, joka nollaa ajatukset. Puutarha palkitsee, mutta tuottaa myös pettymyksiä ja ajoitus on usein pielessä. Kiinankärhö rehentelee ja sanoo harrastavansa multitaskingia!!! kun samaan aikaan sekä kukkii että kasvattaa siemeniä hopeisissa haituvapalloissaan.\njos en tänään ota lauseita kiinni\nniin huomenna on jäljellä\nEn muista lähteneeni on hauska ja voimaannuttava runokokoelma juuri näin syksyllä kun muuttolinnut ovat lähteneet ja luonto alkaa nukkua talviuntaan. Kaiken huumorin ohella runoissa on myös haikeutta ja vakavampaa sanomaa elämän kulusta ja vanhenemisesta, mutta päällimmäiseksi minulle jäi ilo. Suositan kokoelmaa sellaiselle lukijalle, joka pitää tämän päivän runoja vaikeina ja joka kaipaa lohdutusta syksyn apeudessa. Riitta Komppa on itse tehnyt runojen ilmavan taiton, jota en saa blogitekstissä oikealla tavalla esiin. Korvasin omavaltaisesti Marrashuokauksen pitkät välilyönnit pilkuilla, vaikka ei niitä runossa olekaan.\npäiviä sitten, viikkoja sitten\npilvet roikkuvat, harmaata täynnä\nmutta ennen kuin sinä lähdet\nanna haravani ja oksasakseni takaisin\nanna kevyet polkimet\nvaikkei enää koskaan kuin ennen\nKansi ja taitto Riitta Komppa\nNäin Riitta Komppa kertoo itsestään: Valokuvaus johdatti minut kirjoittamaan: osallistuin kurssille, jossa kuviin liitettiin lyhyitä tarinoita. Yllättäen tekstini alkoivat hakeutua runon muotoon. Olen lähtöisin Satakunnasta, opiskelu toi minut aikoinaan pääkaupunkiseudulle. Asun nykyisin Vantaalla. Ennen eläkkeelle siirtymistä työskentelin lähes 40 vuotta IT-alalla asiantuntija- ja päällikkötehtävissä.\nTunnisteet: 4 tähteä, books on demand, nainen, riitta komppa, runot, suomi\nLähettänyt riitta k klo 23 lokakuuta 12 kommenttia:\nLapin sotaan olen törmännyt monessakin romaanissa, mutta Rosa Liksom ottaa romaanissaan Väylä päähenkilöksi nuoren 13-vuotiaan tytön, joka kuljettaa perheensä karjaa turvaan Ruotsin puolelle. Heti aselevon jälkeen syyskuussa 1944 annettiin koko Lappia sekä Oulun läänin itäisiä kuntia koskeva siviiliväestön evakuointikäsky, joka toteutettiin vain muutamassa viikossa. Ruotsi vastaanotti 56 000 Lapin evakkoa ja tuplamäärän karjaa tuona syksynä. Romaanin väylä on Tornionjoki, jonka itäpuolella on köyhyys ja hävitys, länsipuolella rikkaus ja pelastus. Romaani on kirjoitettu Tornionjokilaakson murteella, jota Anna Saksman ääntää loistavasti äänikirjatoteutuksessa. Luettaessa ilmeikäs, mutta hankalahko murre ei haitannut kuunnellessa ollenkaan. Päinvastoin, se oli kirjan suola.\nKo mie ja Katri olima koalla urakalla saahneet kyörättyä karjan maantiele, taivas peitty syksyseen utuharsoon ja kohta alko tihuutahmaan jäähilheistä vettä. Kaikki muut lehmät paitti Ilona pelästyit teräviä hiutahleita ja haijaanuit. Sisko, Pirkko ja Liina rynnit ojjaa pitkin, Kerttu reistasi paeta methään, Siskon eeliskuussa synnyttämä Sokkeri-vasikka tanssi paikahlaan, Soma kiipesi Kielon sölkhään ja molemat rääyit.\nAreenan haastattelussa Liksom sanoo halunneensa tutkia ihmisen ja eläimen suhdetta, sillä ihminen on pohjimmiltaan eläin. Tämä kyllä tiedetään, mutta toisaalta ei kuitenkaan ymmärretä. Minua liikutti suuresti tytön suhtautuminen lehmiinsä. Niillä oli nimet ja yksilölliset luonteet, ja toki lehmät arvokkaita köyhälle perheelle tuolloin olivatkin. Evakkokaravaani oli pitkä - kymmeniätuhansia ihmisiä ja lehmiä; taipaleet raskaita ja väsyttäviä niin ihmisille kuin eläimille.\nViimiset elämän väristykset kourasit sen vasikanruumista ja elämä sammu sen sisälä. Jälelle jäi vain liikkumaton ruho. Turvale kivun ja kuoleman salanen hymy. Semmonen, josta ei ossaa sanoa, onko se surua vai iloa. Sisko syöksy mölisten vasikkansa tykö, nuolasi sen pientä päätä ja romahti voimattomana vesirajhaan.\nEvakkomatkaan sisältyy paljon koettelemuksia: Sisko-lehmän vasikka menehtyy, toinen syntyy ja ihmisiä sairastuu ja kuolee. Iltaisin rättiväsynyt tyttö miettii syntyjä syviä, mutta etsii pohjimmiltaan äitiä ja hakee tämän rakkautta. Äiti on ollut masentunut ja mieleltään häilyvä köyhän ja syrjäisen mökin emäntänä. Evakkoon lähtiessä viimeisillään raskaana olevasta äidistä ei ole kävelijäksi ja isän veli järjestää tälle paikan kuorma-auton lavalla. Erossa ollessa tyttö on hädissään ja pelkää, ettei enää löydä äitiä. Vastuu karjasta jää kokonaan tytölle, tukenaan hänellä on vain Karjalan evakko Katri ja naapuritalon piika Martta pienine poikineen.\nMatkan varrella tyttö pohtii kaikkea sedältä kuulemaansa. Setä on tytön mentori, joka on kertonut dinosauruksista, eliölajien kehityksestä ja tähtitaivaasta. Tyttö kokee ristiriitaa sedän tieteellisen maailmankatsomuksen ja yhteisön uskonnollisuuden välillä. Ruotsin vastaanottopisteessä hän joutuu hoitamaan heiveröistä pikkuveljeään Kallea kun itseensä käpertynyt äiti ei jaksa. Jossain kohtaa tytön mielessä nousee terve uhma ruikuttavaa äitiä kohtaan. Tyttö ajattelee, ettet nyt taas viitsisi ja poistuu paikalta.\nMinusta tuntui, että olin ainut ihminen koko maailmassa. Paine nousi kurkkutorvea ylöspäin, kyynehleet tihkuit silmistä, nyyhkytin ja sitte märsäsin täysilä. Itkin särkevää polvea, itteni yksinäisyyttä, ihmistä ylheensä ja pölkäsin omia ja muitten pölköjä. Aattelin, että jos panen silmät kiinni, niin kuolema noutaa minut ja johattellee askehleet kohti Tuonelaa.\nSota loppuu 1945 ja päästään palaamaan takaisin kotikylään, jonka saksalaiset ovat polttaneet maan tasalle. Tyttö kokee itsensä ylimääräiseksi kotonaan, sillä äiti on myynyt sedälle mökin ja maat. Setä ottaa kaatuneen isän paikan ja äiti on raskaana jälleen. Tyttö kokee lyhyen rakkauden, mutta vastaan tulee taas kohtuuton kohtalon kolhu. Setä sanoo vievänsä tytölle rakkaat lehmät teuraalle ja korvaavansa ne uusilla amerikkalaisilla lehmillä, jotka tuottavat maitoa tuplamäärät. Minusta oli järkyttävää, miten elämän tärkeimmät ihmiset pettivät ja jättivät tytön kylmästi tyhjän päälle, ikäänkuin hänellä ei olisi ollut edes lehmän arvoa.\nVäylä on koskettava tarina sodan jaloista pakenevista ihmisistä. Vuodessa tyttö kovettuu, mutta kasvaa aikuiseksi. Sota teki hänestä täysorvon, vaikka äiti eli. Oli pärjättävä omillaan, luotettava itseensä, muuta tukea ei ollut. Areenan haastattelussa Liksom sanoi työstäneensä romaania viisi vuotta täysillä, joskin aihe oli muhinut jo pidempään. Hän on haastatellut Lapissa evakkomatkan kokeneita ja elänyt lehmien kanssa lapsuudessa. Hänen tavoitteenaan oli kuulemma se, ettei romaanissa olisi yhtään ylimääräistä sanaa. Täydelliseltä ja upealta meänkielinen kerronta kuulostaakin ja tämän nuoren tytön evakkomatka riipaisee syvältä.\nTunnisteet: #äänikirja, 5 tähteä, like, nainen, rosa liksom, suomi\nOlemmeko me edes olemassa?\nStigma on irakilaissyntyisen Yaseen Ghalebin (s. 1981) ensimmäinen Euroopassa julkaistu runokokoelma. Se on kauttaaltaan kaksikielinen, runot ovat sekä englanniksi että suomeksi. Tapasin Ghalebin sattumalta Helsingissä pienimuotoisessa illanvietossa, jolloin hän kertoi tulossa olevasta kokoelmastaan ja varoitti, että runoissa on paljon häiritsevyyttä: ne on kirjoitettu hänen ollessaan turvapaikanhakijana ja odotellessaan päätöstä oleskeluluvasta. Ghaleb kertoi myös valokuvaavansa Helsingin näkymiä ja että työn alla on myös romaanikäsikirjoitus.\nSydämeni palaa sinisellä liekillä,\nsiitä on tullut huomaamaton majakka\nOlen jäässä, en purjehduskelpoinen,\ntäynnä sumuisia aaltoja.\nVerhoni ovat suljetut ja elämäni on päättynyt esitys\nVuonna 2015 Suomeenkin päätyi suuri määrä turvapaikanhakijoita, Ghaleb heidän joukossaan. Takana oli rankka pakomatka - olemme kaikki lukeneet niistä - ja edessä tuskastuttavan hitaasti kuluvat epävarmuuden ja yksinäisyyden viikot, kun oli odotettava maahanmuuttoviranomaisten päätöstä. Sanotaan, että maailmasta on tullut kylä ja kaikki ihmiset ovat tasa-arvoisia. Sanotaan, että Aleppon ja Bagdadin lapset voivat mennä kouluun Frankfurtissa tai Montrealissa. Runominä uskoo tähän satuun, mutta toteaa toisaalla, että Helsingissä pestään pois rotujen pölyjä ja että ainoastaan lapset näkevät heidät, sillä lapsilla ei ole ennakkoluuloja: He eivät piiloudu taloudellisten ja kulttuurierojen taakse, tai vääristele alkuperämaidemme turvallisuustilannetta. Vain lapset näkevät meidät nyt / jään sinisin silmin ja puhtaan valkoisin lumisydämin.\nTalvisin puut seisovat jäykkinä jäätynein käsin.\nNe ovat kuin minä, eivät kuolleita eivätkä eläviä.\nen ole jänis enkä kettu, en kesä tai talvi\nen minä tai sinä, mutta rakastan sinua.\nKokoelma alkaa runominän jättäessä Bagdadin muurit taakseen. Pois päästäkseen on myytävä sielu ja luovutettava ruumis korruptoituneiden virkamiesten hyväksikäytettäväksi. Runominän kaltaiset toiseutetut odottavat unelmien junaa, joka ei koskaan saavu asemalle; tai he ovat nauttineet vanhentunutta unelmapulveria, joka on vaaraksi ihmiselle. Uusi kotimaa Suomi on kylmä ja tyly, ei ota avosylin vastaan, ei toivota tervetulleeksi. Pohjoinen talvi jäädyttää sekä sielun että ruumiin; Helsinki on harmaapäinen ja harmaasieluinen, ja runominä epäilee olemassaoloaan. Hän on aina ulkopuolinen ja hänellä on aina väärät asusteet: Olen peloissani kuin piiritetty kaupunki, häpeissäni kuin hävinnyt lippu. Olenko joku, oletko totta? Olemmeko me edes olemassa?\nSateen ikiaikainen piano\naloittaa ulkoilmakonsertin uudelleen.\nSilmäni, laajat kuin Helsingin torit,\nhukkuvat suruun, sateen kastelemien katujen kuvajaisiin.\nSydämeni on kylmä,\nmurhe on jättänyt tunteeni\nhuolellisesti purkitettuna kuin vientituote.\nEdith Piafin yrittävän laulaa:\nMinusta Ghaleb kuvaa runoissaan koskettavasti ja taidokkaasti, miltä tuntuu jättää kotimaa ja rakkaat ihmiset; miltä tuntuu päätyä pakolaisten juurettomaan, miljoonapäiseen massaan. Runot eivät olleet niin piinaavia kuin odotin, joskin voimme mennä itseemme tylyn suhtautumisemme vuoksi. Ei kukaan valitse maanpakolaisuutta kevein perustein. Runoista löytyy myös mustaa huumoria ja surrealismia keventämässä rankkoja tuntoja. Kokoelmassa oli montakin pitkää runoa, jotka puhuttelivat, esim. Ihmisyyden kierto, Talvisota, Mamu ja Talvi, valkea villikoira.\nIrakilaissyntyiset kirjailijat blogissa:\nMuhaned Durubi - Ruosteisia luonnoksia\nKansi Muhaned Durubi\nSuomentaneet Lauri Vanhala, Andy Willoughby, Kalle Niinikangas & Kasper Salonen\nKirjailija Yaseen Ghaleb (s. 1981) saapui Suomeen vuonna 2015. Stigma on kokoelma runoja, joita hän kirjoitti asuessaan turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskuksessa. Kokoelma tiivistää yhteen niitä tunteita, joita turvapaikanhakija kokee odottaessaan asiansa etenemistä. Siinä on ahdistusta, toivoa, epätoivoa, kaipausta ja turhautumista. Yaseen Ghaleb on aikaisemmin julkaissut arabiaksi. Stigma on ensimmäinen kokoelma, jossa hänen runojaan on julkaistu suomeksi ja englanniksi.\nNuoren Voiman sivuilla Ghalebin haastattelu.\nTunnisteet: 3 tähteä, enostone, irak, mies, runot, suomi, yaseen ghaleb\nKyllä, olen kaunan huonetta ja sukua, ja aivojeni tisle on myrkkyä!\nHassan Blasimin syksyn uutuus Kelloja ja vieraita on ensikosketukseni kirjailijan tuotantoon. Kiitetty Allah99 on jostain syystä jäänyt lukematta. Tässä teoksessa on kaksi eri tarinaa, pitkää novellia tai pienoisromaania, joiden yhteisenä tekijänä on lopulta maahanmuuttajan tunnot.\nEnsimmäinen tarina Eliaksen seikkailut Isis-maassa kertoo 14-vuotiaasta jesidipoika Eliaksesta, joka toimii jihadistijärjestö Isisin valtaamassa Mosulissa kokin apulaisena. Isis sieppasi pojan pari vuotta aiemmin ja hän on kokenut koulutuksen aikana kaikenlaisia kauheuksia, jotka tunkevat painajaisina uniin. Isiksen aikana Eliakselle on opetettu perinpohjin sharia-laki. Pääkokki sitä ei tunne ja kokki ja apupoika kuulustelevat toisiltaan elämänsä tärkeitä asioita: pääkokin on opittava sharia-laki, apupojan reseptien salaisuudet. Ripaus huumoria mustan lipun alla.\nIsis pitää leiriään Mosulin kuuluisassa, dominikaanien rakennuttamassa Kellokirkossa, jonka tornissa Elias käy salaa tupakalla, vaikka sharia-laki kieltää tupakoinnin jyrkästi. Pääkokki Abu-Qatadalla on salaisuus: hän on kristitty, joka kuuli Suomessa turvapaikanhakijana ollessaan, että Kellokirkkoon oli piilotettu mittaamattoman arvokkaita kirjoituksia ja päätti palata pelastamaan ne. Avain pelastukseen voisi olla yhden Isis-pomon sieppaama kuvankaunis ja sivistynyt, runokokoelman julkaissut apteekkari Sara, joka nyt istuu vankina yhdessä kirkon huoneessa.\nNovelli on hurja seikkailu ja kuin tuhannen ja yhden yön satu, julmempi vain. Novelli herättää lukijassa kauhua ja empatiaa selittämällä, miten Isis toimii ja värvää lapsia; rangaistavista yksilöistä tehdään itsemurhaiskujen toteuttajia ja simsalabim, näin heistä päästään. 17-vuotiaana Elias kertoo hurjaa elämän- ja pakotarinaansa Tanskan maahanmuuttoviranomaisille. Yhteinen tulevaisuus Abu-Qatadan ottopoikana Suomessa ei toteudu, mutta Elias on sentään hengissä ja ehkä pääsee tänne asti.\nNovelli Sololand lataa täyslaidallisen meitä ylemmyydentuntoisia pohjolan asukkaita kohtaan. Tapahtumat sijoittuvat jonnekin Pohjois-Suomeen, ehkä Ouluun, jossa turvapaikanhakijat ovat syyllistyneet raiskauksiin. Valtaväestön ja turvapaikanhakijoiden välit ovat kireät ja Odin-natsit partioivat kadulla. Novelli alkaa vangitun hyönteistutkijan kitkerällä kirjeellä, jonka hän osoittaa turvapaikanhakijoille. Mies on ollut Suomessa jo 11 vuotta ja tutkinut tosissaan vieraiden ja isäntäväen problematiikkaa. Isäntäväen onnellisuuden salaisuus on hänen mielestään Janten lain noudattaminen ja sen kymmenen sääntöä ovat suomalaisen korvissa tylyä luettavaa. Tässä niistä viisi:\nÄlä luule, että olet jotain.\nLeppoisalta tuntuva mies päättää lähteä bona fide auttamaan Sololandin tuoreita turvapaikanhakijoita kärjistyneessä tilanteessa, onhan hänellä jo vuosien kokemus maasta. Turvapaikanhakijoita auttava järjestö päättää toteuttaa kotoutumispäivällisiä, joissa turvapaikanhakijat kokkaavat isännille oman kotimaansa ruokia. Näin kotoutuminen pääsisi alkuun leppoisissa merkeissä. Ilta menee kuitenkin totaalisesti pieleen ja päättyy veriseen katastrofiin..\nBlasimilla on tarinankertomisen taito ja hän tekee sen värikkäällä ja rehevällä kielellä, ripotellen leppoisan jutustelun sekaan äärimmäisiä julmuuksia. Luin pienen jutun kääntäjä Sampsa Peltosesta, joka sanoi että kääntäjän on luotava alkuperäisteoksesta oma tulkintansa, mutta että tulkitsijan oma ääni ei kuitenkaan saisi kuulua läpi, vaan yleisölle pitäisi pystyä tarjoamaan alkuperäisteokselle uskollinen tulkinta. Tuntuu, että hän suoriutuu vaativasta urakastaan erinomaisesti: tulos on nautittavaa ja rikasta proosaa.\nBlasim on kuulemma tarkoittanut novellit tv- ja elokuvakäsikirjoitukseksi. Etenkin jälkimmäisen näinkin kauhua tihkuvana jännärinä. Haastatteluissa Blasim on sanonut, että vielä kahdenkymmenen vuoden jälkeenkin hän tuntee olonsa Suomessa muukalaiseksi. Omat ja muiden maahanmuuttajien tunnot hän sanoittaa leikkaavan terävästi. Mutta moitetta emme saa ainoastaan me, osansa saavat myös turvapaikanhakijat ja maahanmuuttajat epärealistisilla odotuksillaan ja nurinoillaan. Kelloja ja vieraita oli sen verran ravisuttava teos, että kiinnostaa tutustua muuhunkin Blasimin tuotantoon.\nPakolaisuus on giljotiini, joka ei katkaise kaulaa kerralla vaan tekee syvän haavan, joka ehtii vuotaa pitkään ja kivuliaasti ennen kuin loppu tulee.\nHassan Blasim (s. 1973) on irakilaissyntyinen kirjailija, elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja, joka muutti Suomeen vuonna 2004. Aiemmin suomennetut teokset: Vapaudenaukion mielipuoli (2012), Irakin Purkkajeesus (2013) ja Allah99 (2019).\nLähettänyt riitta k klo 19 lokakuuta 2 kommenttia:\nTunnisteet: 4 tähteä, hassan blasim, irak, mies, novellit, suomi, wsoy\nAlvar uskoi olevansa renessanssinero. Uomo universale, kaikentaitaja niin kuin Michelangelo. Tai Leonardo Vinci. // Minusta ei puhuta. Minua ei ole. // Muiden silmissä olen pelkkä varjo.\nJari Järvelän provosoiva fiktio Aino A. alkaa kirvelevällä viiden sivun vuodatuksella, jossa Aino Aalto (1894-1949) sanoo haudan takaa suorat sanat puolisostaan Alvar Aallosta (1898-1976). Aloitus saa minut hämmentyneeksi, ehkä takajaloillenikin. Sama tyyli jatkuu kautta romaanin. Minä en tiedä, mikä on ’totuus’ Ainon panoksesta Alvarin töissä. Ehkä hänen kohtalonsa oli sama kuin tuon ajan naisarkkitehtien: yhteistöistä miesarkkitehti keräsi kunnian ja kehut. Näin tapahtui Wivi Lönnin ja Armas Lindgrenin kesken mm. Tallinnan Estonia-teatterin suunnittelussa.\nWikipedian mukaan Ainon suurin henkilökohtainen design-menestys on ehkä Bölgerblick-lasiastiasto (Designmuseon videon mukaan sana tarkoittaa väreilyä veden pinnalla), joka voitti Milanon Triennaalissa kultamitalin vuonna 1936 ja joka on edelleen muunneltuna tuotannossa. Aino suunnitteli Artekille huonekaluja ja itsenäisesti myös joitakin yksityiskoteja ja julkisia rakennuksia Pöytyälle ja Noormarkkuun.\nPäättäväinen suurperheen tytär Aino os. Marsio valmistui arkkitehdiksi vuonna 1920 ja hienosti Järvelä eläytyy Ainon Grand touriin, jonka hän teki moniin Italian kaupunkeihin kahden naiskollegansa kanssa. Naiset ovat riehakkaita ja villejä ja ammentavat elämyksiä kuivien opiskeluvuosien vastapainoksi. Matkan jälkeen 29-vuotias Aino saa töitä Jyväskylästä, joka tuntuu Italian jälkeen peräkylältä. Aino törmää siellä kolme vuosikurssia alempana opiskelleeseen boheemiin Alvariin, jonka vastaperustettu toimisto kantaa ylevää nimeä Arkkitehtuuri- ja monumentaalitaiteen toimisto Alvar Aalto.\nJärvelän fiktiossa Alvar on luova nero, kiukutteleva ja narsistinen pikkupoika, täysin vastuuton huithapeli, joka lennättelee ilmoille haihattelevia ideoitaan, elää suureellisesti vaikka rahaa ei ole ja näkee sisällissodan aiheuttamia painajaisia. Alvar viihtyy ravintoloissa ja retkillään. Aino taas on järkevä realisti, äitihahmo, joka pitää langat käsissään ja vie Alvarin keskenjääneet ideat loppuun. Aino ymmärtää, että maailma on miesten eikä hän naisena etenisi urallaan. Niinpä on järkevää mennä naimisiin Alvarin kanssa, mutta ennen suostumista kosintaan hän vaatii, että saa tehdä arkkitehdin työtä vastakin ja että piika hoitaa kodin ja mahdolliset lapset. Aino haluaa myös, että toimiston on oltava molempien nimissä, mutta tämä toive ei toteudu.\nRomaanissa Alvar omii röyhkeästi nimiinsä Ainonkin työt. Mutta entä jos se tapahtui Ainon siunauksella? Hän halusi tehdä arkkitehdin työtä, ei riekkua parrasvaloissa. Jospa Aino ymmärsi, että tekemällä Alvarista nimi he saisivat hyviä työtilaisuuksia, voittaisivat kilpailuita ja etenisivät urallaan? Mene ja tiedä. Uskon kyllä, että tässä fiktiossa on totuuden siemen ja että Alvar oli luovana nerona täynnä itseään oikeastikin. Mutta Järvelän raju kärjistys häiritsi, vaikka erinomaisen vetävästi ja villisti hän toki kirjoittaa.\nLähettänyt riitta k klo 18 lokakuuta 2 kommenttia:\nTunnisteet: #äänikirja, 3 tähteä, jari järvelä, mies, otava, suomi\nInkeri Markkulan Maa joka ei koskaan sula on kuulas ja kaunis rakkaustarina, joka peilaa ilmastonmuutoksen vaikutusta jäätiköihin ja valtaväestön sortotoimenpiteitä vähemmistöihin. Lukija saa lukea, miltä tuntuu lapsuus kun on repäisty irti juuriltaan ja mitä traumoja se jättää. Pääsee pakkasen, puhurin ja lumen keskelle arktiselle Baffinin saarelle Kanadaan, jossa jäätikkötutkija Unni tekee työtään. Ja saa seurata Unnin epätoivoista etsintämatkaa Tanskaan nuoren inuiittimiehen Jonin jäljille.\nKolmikymppisen Unnin isä on saamelainen, äiti etelästä. Avioerossa Unni joutuu eroon isästään, joka opetti tyttärelle rakkauden Pohjois-Lappiin ja sen luontoon. Kouluaika etelässä on yhtä pohjoisen ikävää ja erilaisena kiusatuksi tulemista. Unni laskeekin vain kesät, jotka saa viettää isän luona pohjoisessa, ja jossa hänellä on rakas lemmikkiporo Martti.\nKuljen syksyyn kuin näytelmään, halki sateen ja valon paikkaan, jossa minut nimetään uudelleen. Astun värikkään esiripun raosta, olen koulun portailla taas. Minulla on uusi reppu, uusi penaali, uusi takki ja vanhat pelot, ja rintani alla kompassi, jonka pohjoisnuoli väpättää kuin koivulastusta vuoltu sydän.\nAikuiseksi tultuaan Unni muuttaa takaisin Lappiin ja opiskelee jäätikkötutkijaksi. Baffinin saarella hän mittaa huolestuneena Pennyjäätikön paksuutta ja tutkii jäänalaisia virtoja. Talvet ovat nykyään niin leutoja, että jää sulaa eikä jäätikön massa enää kasva. Railot ovat vaaraksi alueen eläimille ja ihmisille. Vuonna 2002 raju arktinen myrsky pakottaa Unnin ja saarella oleskelevan Jonin eristyksiin tämän vuokraamaan mökkiin. Vähän matkan päässä asuu mies lemmikkinään valkoinen susi. Myrskyn riehuessa ympärillä heidän välilleen syttyy intohimoinen rakkaus, mutta Unnin on palattava kotiin. Vuoden kuluttua Unni on taas Baffinilla Jonia etsimässä, mutta miehestä ei näy jälkeäkään.\nNäiden kahden nuoren aikuisen kohtaloissa on paljon samaa ja traagista: molemmat on repäisty juuriltaan eikä kumpikaan osaa äidinkieltään. Kirjassa käsitellään runsaasti Jonin elämää ja Kanadan häpeällistä Sixties Scoop -järjestelmää, joka erotti alkuperäiskansojen lapsia vanhemmistaan ja antoi heidät valkoisille perheille ottolapsiksi. Inuiittivauva Jon viedään viekkaudella nuorelta äidiltään Quebecin synnytyssairaalassa 1970 ja poika päätyy ottovanhempiensa Helenin ja Liamin mukana Tanskaan. Ulkonäöltään erilainen poika on Tanskassa silmätikku ja kiusaamisen kohde. Terävä nuori mies kipuilee geeniperimänsä kanssa ja iglu-kommenttien tulvassa. Kööpenhaminaan muutettuaan hän alkaa juoda. Mitä muuta voisi odottaakaan, sillä alkuperäiskansojen ihmiset on leimattu juopoiksi ja naiset huoriksi. Adoptiohetkellä äiti Helen ei tiennyt Sixties Scoopista, mutta saatuaan faktat tietoonsa, ei pystynyt pitkään aikaan kertomaan pojalleen totuutta.\nPitkään luulin, että aikuisuus on sitä että kuoriutuu ulos lapsuudesta. Että jokin loppuu ja jokin alkaa, sitä luo nahkansa ja tilalle kasvaa uusi. Luulin, että kun ihmisestä tulee iso, lapsuus kutistuu aivan kuten talot kutistuvat horisontissa silloin kun etäisyys kasvaa. Uskoin, että ajalliset etäisyydet toimivat samalla tavalla kuin maantieteelliset. Mutta ei se ole niin.\nMeidän suomalaisten ei kannata ollenkaan röyhistellä, sillä samaa saamelaisten sulauttamista valtaväestöön on harjoitettu Suomessakin. Lapin sota tuhosi valtavasti koteja ja pitkien koulumatkojen vuoksi saamelaislapset oleskelivat kaukana kodeistaan koulukodeissa, joissa oma äidinkieli oli kiellettyä, sen käyttö joskus jopa rangaistavaa. Saamelaisten asema kirjattiin Suomen perustuslakiin vasta vuonna 1995. Minua alkoi kiinnostaa Kukka Rannan ja Jaana Kannisen tietokirja Vastatuuleen (S&S 2019), sillä myönnän, etten tiedä saamelaisista paljoakaan.\nInkeri Markkula pohjoisen luonnon tutkijana tietää, mistä kirjoittaa. Hän tuntee pohjoisen olot, eläimet ja kasvit ja hänen luontoa kuvaava tekstinsä on lumoavan kaunista, ilmeikästä ja herkkää. Matka arktiselle Baffinin saarelle oli kiehtova ja toi esiin hienosti pohjoisten ihmisten elämää ja pohjoista luontoa. Unni ja Jon tulivat lähelle ja heille toivoo tulevaisuudessa kaikkea hyvää. Menneisyyden häpeällisistä teoista on myös hyvä muistuttaa. Hieno ja koskettava teos.\nTunnisteet: 4 tähteä, inkeri markkula, nainen, otava, suomi\nLähettänyt riitta k klo 14 lokakuuta 10 kommenttia:\nAxel oli solisti, Mary säestäjä ja heidän duonsa tuottelias. Syntyi eurooppalaisia merkkiteoksia. Taidepuheessa puolisot on yleensä ahdettu sivulauseisiin, ikään kuin taiteilija ei tarvitsisi muuta kuin pensseleitä, värejä ja kankaita. Pintaa ei tarvitse paljoakaan raaputtaa, kun paljastuu, että Mary on persoonallinen ja monipuolinen miehensä taiteellisen työn taustavaikuttaja, tiukoissa tilanteissa jopa mahdollistaja. Suurmiesten vaimot, kuten Aino Sibelius ja Sylvi Kekkonen, ovat saaneet viime vuosina äänensä kuuluviin, nyt on Mary Gallen-Kallelan vuoro.\nNoin toteaa tietokirjailija Helena Ruuska ansiokkaan Mary Gallen-Kallelan (1868-1947) elämäkerran Olisit villiä villimpi jälkisanoissa. Tietenkään Maryn elämän kulkua ei voi mitenkään erottaa miehensä elämästä ja taiteesta; niinpä Maryn tarina avaa näkymiä Akseli Gallen-Kallelan (1865-1931) taideteosten taustoihin ja uran käänteisiin. Rohkea Mary toimi mm. Aino-triptyykin mallina häämatkallaan ja Akseli maalasi vaimostaan yli 30 muotokuvaa. Kirjassa on runsaasti mustavalkoisia valokuvia ja Akselin taidetta väreissä.\nMary syntyi hovineuvos ja suomentaja Karl Slöörin perheeseen viimeisenä suurena nälkävuonna. Kolme vuotta vanhempi Akseli oli Maryn vanhimman veljen Arthurin hyvä ystävä ja tämän kuoltua yhteys Slöörien perheeseen säilyi. Akseli oli jäänyt isästään orvoksi 14-vuotiaana ja lähti 19-vuotiaana ensimmäistä kertaa Pariisiin. Siellä Akseli vietti villiä ja vapaata poikamieselämää, mutta rakastui puhtoiseen perhetyttöön Maryyn. Mielenkiintoista oli, että äiti Aina Slöör piti Akselista ja oli tämän uskottu, jolle taiteilijanalku kertoi kirjeissä myös hurvitteluistaan Pariisissa, isä Slöör sitä vastoin vaati tiettyä varallisuutta. Nuoret olivat viitisen vuotta salakihloissa ja seurustelivat etänä Akselin ollessa paljon ulkomailla. Hääkellot soivat lopulta 1890 ja he lähtivät häämatkalle Karjalaan - Louis Sparren kanssa!\nAkselin Pariisin vuosina Mary tähtäsi konserttipianistiksi ja sai soittaa Robert Kajanuksen orkesterin suosituissa populäärikonserteissa. Jatko-opinnot ulkomailla jäivät, vaikea sanoa miksi. Pianistin uraa pidettiin tuolloin miehisenä, laulajan ammatissa olisi ollut enemmän esikuvia mm. Aino Ackté ja Maikki Järnefelt. Ilmeisesti Akselikaan ei nähnyt tulevaa vaimoaan konsertoivana pianistina eikä se heidän liikkuvaan elämäänsä olisi sopinutkaan. Mary soitti Akselin maalatessa ja antoi myöhemmin usean vuoden ajan pianotunteja.\nVuonna 1891 syntynyt esikoinen Impi Marjatta sai nimensä Kalevalan tarujen mukaan. Vappua 1892 nuoripari juhli ilman Marjattaa Akselin ateljeessa Pariisissa ja läsnä olivat mm. Elin Danielson, Emil Wickström, Pekka Halonen ja Väinö Blomstedt. Minua kiehtoo aina taiteilijoiden visiitti Imatrankoskelle, olenhan kasvanut siellä. 1893 venäläisen yläluokan suosima Cascade-hotelli oli valmis ja loppiaisena koski valaistiin sähkövaloilla ja Akseli, Sparre ja Edelfelt ikuistivat satumaista näkyä.\nVuodet 1892-95 olivat Akselille kiihkeää Symposion-kautta. Me muistamme tuon kohua herättäneen maalauksen, jossa taiteilija itse, Sibelius, Merikanto ja Kajander nuokkuvat pikkutunneilla Kämpin pöydän ääressä. Tuore aviopari oli usein erossa toisistaan ja Akseli lähetti vaimolleen kiihkeitä ja eroottisia kirjeitä. Erämaa-ateljee oli Akselin pakkomielle ja Kalela nousi näinä vuosina Ruovedelle. Pian Akseli oli taas tien päällä ja Mary ja Marjatta yksin Ruovedellä. Hän piti Berliinissä yhteisnäyttelyn Edvard Munchin kanssa ja sai sinne tiedon rakkaan Marjatta-tyttären kuolemasta. Ajat olivat toiset, mutta mitähän Mary mietti kuolemansairasta Marjattaa yksin hoivatessaan?\nMary kutoo, 1905\nElämä Kalelassa oli vaivalloista: sinne ei ollut kunnon tietä, ei kaivoa ja piikojen kanssa ongelmia. Mutta oli heillä kodikastakin: Akseli maalasi ja Mary kutoi Kalelaan sisustustekstiilejä ja soitti flyygelillään. Merkillistä oli se, että Akselin poissaollessakin Kalelaan tuli kestitettäviä vieraita ja Akselin oppilaita, joten Marylla oli kädet täynnä työtä ja rahat aina vähissä. Perheeseen syntyivät Kirsti 1896, josta tulee aikuisena sellisti ja Jorma 1898, joka tuottaa vanhemmilleen paljon huolta.\nPitkässä liitossa on nousunsa ja laskunsa, niin Akselin ja Marynkin kohdalla. Tarkkoja syitä avioliiton ristiriitoihin Ruuska ei löytänyt, mutta rasittunut Mary oli ilmeisesti mustasukkainen kauniiden naisten piirittämästä miehestään maailmalla. Viivi Palander oli yksi ilmeinen aviokriisin syy, mutta myöhemmin Tarvaspään aikoina Emil Wickströmin kanssa avioituneesta Viivistä tuli hyvä perheystävä. Vaikeita Marylle olivat myös Tampereen ja Porin ajat, jolloin Akseli työsti Juseliuksen mausoleumia. Hän oli eristynyt ja nukkui huonosti ja mausoleumi toi mieleen kuolleen Marjatan.\nOnnellisen Afrikan matkan jälkeen alettiin rakentaa Tarvaspään ateljeeta ja se valmistui 1913. Se oli uhkarohkea ja kallis projekti puilla paljailla olevalle pariskunnalle. Ensimmäisen maailmansodan aikana Tarvaspää kävi liian levottomaksi ja perhe muutti Kalelaan ja Marya painoi huoli merille lähteneestä Jormasta, joka kuitenkin palasi Suomeen taistelemaan sisällissodassa. Akselin Mannerheim määräsi pääesikuntaan Seinäjoelle, jossa tämä suunnitteli mitaleja. Sittemmin Akseli toimi valtionhoitaja Mannerheimin adjutanttina.\nAkseli menehtyi Tukholmassa keuhkokuumeeseen vain 66-vuotiaana ja oli surullista lukea, miten repivää perintöriita oli Maryn, Jorman ja Kirstin kesken. Jorma toimi häikäilettömästi äitiään ja sisartaan kohtaan, perusti Akselin taideperintöä hallinnoivia yrityksiä etc. Jorman kaaduttua talvisodassa Akselin tekijänoikeudet, Tarvaspää ja Kalela jäivät hänen leskensä haltuun.\nSukulaisten kirjoittamissa teoksissa Axel on päähenkilö, mutta niissä kaikissa arvostetaan Maryn työpanosta omalakisen neromiehensä rinnalla.\nRuuska sanoo lähdeaineiston olleen valtava ja hän on joutunut karsimaan ja rajaamaan paljon. Mary jätti jälkeensä toistatuhatta kirjettä sisaruksilleen, äidilleen ja Akselille, myös arkisia huushollikirjeitä. Maryn tarina vahvistaa väittämää, että jokaisen menestyvän miehen taustalla on nainen. Kirsti tyttären mukaan äiti oli sekä Maria että Martta, joka huolehti elämän sujumisesta ja säästi, muutti, pakkasi ja sisusti, kasvatti lapset ja hoiti puutarhaa. Mutta hän oli myös miehensä rakastettu ja muusa. Olisit villiä villimpi on elävä ja yksityiskohtainen elämäkerta, joka vei hienolle matkalle Maryn ja Akselin elämään, ja samalla 1900-luvun taidepiireihin.\nHelena Ruuskan teokset blogissa:\nÄänikirjan lukija Miia Nuutila\nLähettänyt riitta k klo 12 lokakuuta 4 kommenttia:\nTunnisteet: #äänikirja, 5 tähteä, elämäkerta, helena ruuska, mary gallen-kallela, nainen, suomi, taide, tietokirja, wsoy\nEveliina Talvitien lyhyt romaani Kävin vain uimassa, sisko on tummasävyinen kolmiodraama Marie - Benjamin - Anna. Kirjan alussa on lueteltu kirjan henkilöt, mikä olikin hyvä asia, sillä alkuun oli vaikea hahmottaa kuka kukin on.\nBenjamin on ranskalaisen Tentation-nimisen rockbändin öykkärimäinen ja naisiinmenevä keulakuva, joka on naimisissa varakkaan taiteilijan Annan kanssa. Parilla on kaksi lasta ja kaunis koti Marseillessa. Benjamin vastustaa kiihkeästi kapitalismia, mutta ylellisyys omassa elämässä kelpaa kyllä - melko ironista eikö? Tallinnan keikalla Laululavalla hän rakastuu virolaiseen näyttelijään Marieen, jota alkaa kuljettaa mukanaan keikoilla bändin muiden jäsenten vastusteluista huolimatta. Suhde on siis julkinen. Mitä tuumii vaimo Anna?\nRomaani alkaa kolmiodraaman keskeltä: Marie on päätynyt Liettuan Vilnaan parantaja Emilin luo, koska halusi kadota. Selvästi Marie tarvitsee aikaa toipuakseen, mutta mistä? Se selviää näiden kolmen näkökulmahenkilön puheenvuoroista. Puheenvuoron saa vielä Marien äiti Ingrid, joka luottaa siihen, että tytär on elossa, vaikka hänestä ei ole kahteen kuukauteen kuulunut mitään.\nTarina vie lukijan Marien matkassa myös Tukholmaan, jossa kuvataan elokuvaa hänen kaimastaan, tunnetusta virolaisesta runoilijasta Marie Underista (1883-1980). Nyky-Marien virolainen todellisuus on kaukana Benjaminin rikkaasta ja vapaasta länsimaisesta maailmasta. Tämä vastakohtaisuus toi kirjaan jännitettä ja minusta oli kiinnostavaa kurkistaa Viron todellisuuteen itäblokin ajoilta ja itsenäistymisen alkuvuosilta. Kirjan loppukohtaus kahvilassa ja Marien loppurepliikki ovat mainiot - ne kruunaavat koko terävän romaanin!\nTulee mieleen kysyä, onko nimi enne. Romaanissa esiintyy siis kolme Marieta: runoilija Under, Talvitien luoma Marie sekä ranskalainen näyttelijä Marie Trintignant, jonka kohtalo on inspiroinut Talvitietä. Trintignant menehtyi vuonna 2003 rockmuusikko Bertrand Cantatin pahoinpitelemänä. Minulla ei ole tiedossa, kokiko Under lähisuhdeväkivaltaa, mutta joutui sodan jälkeen pakenemaan Virosta Ruotsiin, jossa asui loppuelämänsä. Kirjan loppusanoissa Talvitie sanoo halunneensa kirjoittaa lähisuhdeväkivallasta, joka Suomessakin jää usein piiloon.\nArvostelukappale kustanrajalta - kiitos!\nEveliina Talvitien romaani on kolmiodraama, joka antaa äänen triangelin kaikille osapuolille ja tilaa mielen ristiriitaisuuksille. Se kuljettaa lukijan road tripille Baltian halki, palaa Viron itsenäistymisen vuosiin, kävelyttää pitkin Marseillen katuja ja kulkee mukana ranskalaisen rockyhtyeen kiertueella. Kun erilaiset maailmat kohtaavat, syntyy epätavallisia ratkaisuja. Kuin huomaamatta romaani peilaa myös suljetun ja avoimen yhteiskunnan välisiä eroja ja niiden vaikutusta yksilöihin.\nLähettänyt riitta k klo 11 lokakuuta 2 kommenttia:\nTunnisteet: 3 tähteä, eveliina talvitie, into, nainen, suomi


Kahdentoista tunnin hehkutus ja tunnin voitelu – höyryveturilla ajelu ei ole hätäisen hommaa | Yle Uutiset | yle.fi\nKahdentoista tunnin hehkutus ja tunnin voitelu – höyryveturilla ajelu ei ole hätäisen hommaa\nPian sata vuotta täyttävä Kana on yksi harvoista edelleen ajokuntoisista höyryvetureista Suomessa. Tänä viikonloppuna veturin tulipesä nielee jälleen ison kasan halkoja ja nytkähtää liikkeelle Pieksämäen veturipihalta.\n19.7.2014 klo 08.53päivitetty 19.7.2014 klo 11.15\nEntisaikana höyryveturin pilli ei soinut huvin vuoksi, vaan soitoilla oli useita erilaisia merkinantotehtäviä. Näin Pieksämäen Höyryveturiyhdistyksen liikennepäällikkö Esko Hirvonen esitteli erilaisia merkkiääniä toimittaja Juha Vauhkoselle.\nPainemittari näyttää kahdeksaa kilopondia – tarvitaan vielä lisää halkoja.Juha Vauhkonen / Yle\nSuomessa on jäljellä kymmenkunta ajokuntoista höyryveturia\nYksi niistä on Pieksämäen ratapihalta käsin toimiva "Kana"\nKuopiolainen Kari Siimes on julkaissut kirjan Suomen höyryvetureista\nPieksämäen ratapihalta kuuluu tasainen tuhahtelu ja metalliosien kolina. Ääni ei kuulu modernien sähköjunien aikaan. Sen lähde on höyryveturi VR1 665, tuttavallisemmin Kana. Lempinimensä lähes satavuotias veturi on saanut sen keskiosassa sijaitsevista pyöristä, jotka saavat ajopelin liikkumaan "nyökkimällä".\n– Sillä ei voi ajaa kovaa, varsinkaan yksinään. Jos vaunut laittaa perään, se kulkee vakaammin, tietää kuopiolainen Kari Siimes.\nSiimekselle nyökkivä veturi on tuttu peli: hän on lapsuudessaan ajanut sellaisten kyydissä kymmeniä kertoja. Isä Veikko Siimes oli höyryveturinkuljettaja ja myös pojan oli tarkoitus seurata samalla uralla, kunnes kohtalo puuttui peliin.\n– Isä kuoli kun olin 15-vuotias. Tiesin, että ihanteena ollut höyryveturinkuljettajan ura oli pitkän työn takana: isällä meni kymmenen vuotta ennen kuin valmistui. Äiti oli kotiäitinä ja taloudellinen tilanne oli semmoinen, että minun piti saada nopeasti työtä, Kari Siimes kertoo.\nSe on iso metallimöhkäle.\nKaupallinen ala kutsui ja veturit jäivät, mutta kipinä säilyi. Höyryvetureista tuli intohimoinen harrastus ja vuonna 2006 hän avasi nettiin sivuston Suomen höyryvetureista. (siirryt toiseen palveluun) Nyt Siimes on koonnut tietonsa Suomen valtion käyttämistä höyryvetureista kirjaksi.\nÄkkilähdöt eivät onnistu\nTänä viikonloppuna Siimeksen isänkin ajama Kana-veturi on jälleen liikkeellä. Se kyydittää ihmisiä Savon radan satavuotisjuhlien kunniaksi. Edellisen kerran veturi kyyditti ihmisiä Suonenjoen Mansikkakarnevaaleille viikko sitten.\nPieksämäen Höyryveturiyhdistyksen liikennepäällikkö Esko Hirvosella on kunniatehtävä saattaa veturi jälleen ajokuntoon. Se ei ole kärsimättömän työtä: pelkästään koneiston voitelemiseen kuluu vajaa tunti ja kattilan lämmittämiseen huomattavasti kauemmin.\n– Hissun kissun... Kesäaikana kestää vähintään 12 tuntia saada Kana käyttöpaineeseen. Ja jos on kylmä aika, niin pistetään muutama tunti lisää, hän kertoo.\nHirvonen nakkelee halkoja tulipesään ja seuraa tasaisin väliajoin painemittaria. Mittarin lukema ratkaisee sen, milloin Kana on valmis taipaleelle. Nyt painemittari näyttää vajaata kahdeksaa kilopondia: 10–12 välillä pääsee jo kulkemaan hyvin.\nKesäaikana kestää vähintään 12 tuntia saada Kana käyttöpaineeseen.\n– Kanalla pääsee parilla halkomotilla Varkauteen eli noin 50 kilometriä.\nToinen tärkeä seurattava on veden määrä kattilassa. Veturin liikkeellepaneva voima perustuu siihen, että kattilasta nouseva vesihöyry syötetään valtaventtiilin ja luistikoneiston kautta työsylintereille. Siellä höyry muuttuu laajenemisen avulla voimaksi ja liike-energia siirtyy pyörästöön. Jos vesi kattilassa pääsee hupenemaan, vaarana on kattilan räjähtäminen – tosin sellaista on Hirvosen mukaan tapahtunut Suomessa ainoastaan kerran.\n"Suomalaisia vetureita ei tarvinnut hävetä"\nKana-veturi kuuluu raskaisiin vaihtovetureihin – valtio tilasi sen saksalaiselta Hanomagilta vuonna 1921. Lisäksi vetureita ovat valmistaneet tamperelaiset Lokomo ja Tampella. Suomalaiset veturit olivatkin maailmalla kovassa kurssissa, kertoo aiheesta kirjan julkaissut Kari Siimes.\n– Kun vetureiden käyttö loppui Suomessa, niitä ostettiin muun muassa Englantiin ja Amerikkaan. Täällä oli muutamia veturityyppejä, jotka olivat hyvin suosittuja ja teknisesti korkeatasoisia. Niitä ei tarvinnut hävitä, Siimes sanoo.\nHenkilöliikenteeseen tarkoitetuissa vetureissa käytettiin suuria pyöriä, jotka mahdollistivat suuren nopeuden. Tavaraliikenteessä tarvittiin puolestaan voimaa, jolloin akselien päässä oli suurempi määrä pieniä pyöriä. Kanan kaltaisilta ratapihojen järjestelyvetureilta vaadittiin pientä kokoa ja suurta vetokykyä.\nSuurin osa päätyi romuksi\nKun höyryveturit jäivät liikenteestä, niitä säilytettiin pitkään Pieksämäen ratapiha-alueella. Aikojen saatossa vanhoja vetureita on kuitenkin romutettu – siististi varastoituja vetureita löytyy enää lähinnä Haapamäen höyryveturipuistosta. Vetureita voi käydä myös bongaamassa Hyvinkään rautatiemuseossa.\n– Veturit ovat terästä ja rautaa, niitä ei voi säilyttää ulkotiloissa kylmillään. Höyryveturipuistossa näkee niitä, jotka on kunnostettu, mutta ne jotka on jätetty seisomaan, ruostuvat äkkiä hyvin pahannäköisiksi. Se on iso metallimöhkäle. Myös painekattila pitää uusia ajoittain ja se on iso työ. Sen takia käyttökuntoisia vetureita on varsin vähän.\nTänä päivänä on ajokunnossa kymmenkunta veturia ja ne ovat suosittuja nähtävyyksiä aina liikkeelle lähtiessään. Voisi melkein sanoa, että höyryveturien käyttöaste on korkeampi kuin VR:n varsinaisen henkilöjunakaluston: esimerkiksi viime viikonlopun ajelulla Kanan perässään vetämät junanvaunut olivat aivan täynnä.\n– Höyryveturiajelu on monelle ihmiselle kokemus, jota he eivät ole päässeet koskaan aikaisemmin kokemaan. Myös vanhoja ihmisiä tulee lastenlasten kanssa näyttämään, millaisilla kulkuvälineillä ennen ajettiin, tietää Pieksämäen Höyryveturiyhdistyksen liikennepäällikkö Esko Hirvonen.\nliikennetekniikkaKotimaaveturithöyryveturitjunatHöyrymoottoriKari Siimes (Kirjailija)rautatieliikennekananliha (liha)


Snufkins' World: Ranong - Khao Lak\nEilen lähdettiin aamuvarhaisella takaisin mantereelle. Laukut oli pakattu jo edellisenä iltana ja lapset söivät kunnon hedelmä-jogurtti-aamiaisen ennen lähtöä. Hyvä niin, sillä lautalta siirryimme pikavauhtia Ranongin bussiasemalle ja suoraan bussiin. Lounas jäi sillä kertaa väliin eikä kaupassakaan ehtinyt käydä.\nKaiken lisäksi Kevinin vaippakassi tuli pakattua bussin tavaratilaan. Puolivälissä matkaa vaippa sitten laski läpi. Onneksi vain vähän, mutta sen verran että sortsit kastuivat. Poika selvisi sen jälkeen hienosti ilman vaippaa kiedottuna isoon huiviin, jonka olin ottanut pojalle peitoksi bussimatkalle. Loppumatka meni kivasti kuivatellen sortseja bussin katon ilmastointilaitteen edessä ja ennen bussin saapumista Khao Lakiin, sai poika jo kuivat sortsit takaisin jalkaan.\nKhao Lak valikoitui seuraavaksi kohteeksi lähinnä sijaintinsa vuoksi. Se sijaitsee Phuketin pohjoispuolella, muutaman tunnin bussimatkan päässä Ranongista. Tarkoituksena olisi viipyä pari päivää, ettei lasten tarvitse joka päivä matkustaa, mutta saa nähdä miten käy. Heti bussista noustuamme alkoi toiselta puolelta katua kuulua "taxi, taxi" -huudot. Majapaikka sijaitsi kuitenkin niin lähellä että napattiin kaksoset reppujen lisäksi selkään ja lähdettiin kävelemään.\nMuutaman sadan metrin matkan aikana selvisi nopeasti se, ettei Khao Lak ole lainkaan mieluinen paikka. Vaikka 90% liikkeistä oli kiinni nyt turistisesongin ulkopuolella, löytyi räätäliä ja silmälasikauppiasta, turisti-infopisteitä ja vaikka mitä palveluntarjoajaa, joista jokainen vuorollaan huuteli: "hello, where are you from" ja "aaaa... Finland... mitä kuuluu, terve, terve...." jne. Olo oli kuin Kanarian saarilla tai Rhodoksella pahimpaan turistiaikaan. Minä jaksoin kuumuudessa, Rebecca sylissä ja kaksi reppua selässä vielä vääntää hymyn ja vastata ystävällisesti kun kuulin saman "mitä kuuluu" kysymyksen jo seitsemättä kertaa. Juha, joka kantoi isoa rinkkaa ja Keviniä, vastaili hymyillen jokaiselle kyselijälle eri kielellä ja lopulta saikin sitten olla rauhassa. Marius ihmetteli suomea puhuvia thaimaalaisia ja totesi että samantien olisi voinut lomailla suomessa jos thaimaassakin kuulee vaan suomen kieltä.\nKhao Lakista olikin vaikeampaa löytää järkevää ruokapaikkaa. Katukojuja ei ollut ensimmäistäkään, suurin osa ravintoloista oli kiinni ja nekin muistuttivat etelä-euroopan turistikohteiden ruokapaikkoja. Aidosta Thaimaasta ei näkynyt jälkeäkään. Jos tänne olisi vahingossa eksynyt pakettimatkalla, olisi Thaimaa ollut lomakohteena iso pettymys!\nPäädyimme lopulta maksamaan keskivertoateriasta järjettömän 740 bahtin hinnan kadun ainoassa avoinna olevassa ravitsemusliikkeessä. Paljon paremman ja maukkaamman curry-, riisi- tai nuudeliaterian saa katukojusta hintaan 30 bahtia / annos. Lapset saivat kuitenkin syödäkseen ja leikkivät iloisesti loppuillan majapaikkamme uima-altaalla. Rebecca ihasteli thaimaalaisia kukkia ja keräili niitä hattuunsa hokien yhtämittaa "Ooo, katso äiti, kauniita kukkia, kauniita!" Tyttö on aina tyttö vaikka olisikin kasvanut veljien kanssa. Matka mantereelle\nBussilla läpi kauniiden maisemien\nPieni iloinen ja housuton matkustaja\nKhao Lakista löytyy uima-allaskin\nRebecca ihastui Thaimaan kukkiin\nThanon Phet Kasem, Khuekkhak, Takua Pa, Phang-nga 82190, Thaimaa\nBror Heinola18. kesäkuuta 2012 klo 12.33Jonkinverran ehkä ihan pikkuriikkisen olen kateellinen. :)VastaaPoistaEuropean-Thai Construction Comp.18. kesäkuuta 2012 klo 21.39No, hauskahan se on noita tarinoita lukea ja katsella. Itse olen tullut vaan niin kyyniseksi, kun kaikki vähänkään populaarit paikat ovat täynnä pahimmanlaatuista palvelua ja kun saa oikeasti syödäkseen ehtaa thairuokaa niin sekin jättää nuo turistimätöt noin sadan kilometrin päähän.Cheers, SAMIVastaaPoistaLisää kommenttiLataa lisää...\nKo samui 26.-27.6.2012, Koh Tao 27.6.-4.7.2012\nHki - Amsterdam - Quanzhou - Bkk - Cha Am - Ranong...


Menvit Power External lisää lihasmassaa, voimaa ja kestävyyttä. Se auttaa vähentämään kehon rasvaa.\nGolden Retrievers ovat alttiita ahdistukset muodossa kuusi yhteisiä sairauksia. With kynnyksellä nykyaikaisen lääketieteen ja teknologian, on ollut paljon innovaatioita eri aloilla terveydenhuollosta.\nYksi tällainen tärkeä alue on ortopedian. Se käsittelee luuranko runko - osa, joka tekee luonnollinen runko ja perusta.\nMyofaskiaalisen kipu oireyhtymä on krooninen sairaus, joka vaikuttaa yksi tai useampia lihasryhmiä. Mukaan , tuottama Albert Einstein College of Medicine, myofascial kipu oireyhtymä on ominaista polttava, kipeä ja kalvava kipu. Joskus kipu voi siirtyä lihas muilla alueilla kehon, kuten olkapää. Tämä tunnetaan tarkoitettu kipua.\nLäheisyyttä voi olla epämukavaa ja epämiellyttävää sekä sinulle ja kumppani, jos sinulla on jokin uros urut kipua kysymyksiä. Se on parasta säilyttää koskematon hygieniaa, kun käsitellään jäsen kipua. Kun oikein pesu sukuelinten alueella, kuiva ja kosteuttaa ihoa tuote on valmistettu erityisesti ihon, kuten yksityinen osa terveys-creme (terveydenhuollon ammattilaiset suosittelevat Man 1 Man Oil , joka on kliinisesti todistettu turvallinen ja lieviä iho).\nTämä erityisesti terveys-crème on super-ase, joka sisältää vitamiineja ja ravinteita olennaista hyvinvoinnin yksityisen alueen iho, kuten C-vitamiinia, kollageenin tuotantoa, ja sheavoita, joka kosteuttaa ihon jättäen alueen pehmeä ja sileä. Pitää jäsen iho puhdas, kuiva, ja sammutettua optimaalisen terveyden. Käyttämällä hypoallergenic kumit torjua minkäänlaista ärsytystä, joka voi tulla lateksi tai spermisidejä on myös hyvä käytäntö seurata.\nToinen loinen tyyppinen infektio on Liman Tauti, joka aiheuttaa valkoinen pinnoite ihoa, satunnaista liikettä, punoitusta ympäri kidukset ja jopa taitettu evät. Sinun täytyy hoitaa tämä heti hyvä loisten lääkitys ja myös nostamalla veden lämpötilaa asteen tai kaksi.\nVaikka suoria syitä autoimmuniteetin ja autoimmuunisairaudet eivät ole vielä tiedossa, niiden esiintyminen on lähes aina liittyy vuotavan suolen oireyhtymä. Lisäksi karkaisu yliaktiivisen immuunijärjestelmän vastaus, tehokas hoito tai onnistunut kääntyminen autoimmuunisairauksien on siis aluksi korjaus-suolikanavan. Ternimaito täydentäminen on osoittautunut onnistunut saavuttamaan nämä molemmat tavoitteet.


Margaret Weis,Tracy Hickman: Kesätulen lohikäärmeet (käytetty) | Aavetaajuus-kauppa\nPeitsen sota on ohi. Vuodenajat vaihtuvat. Maailman heiluri liikahtaa. On kesän aika, kuuman polttavan kesän jonka kaltaista Krynnissä ei ole ennen koettu.\nHyvän ja pahan tasapaino järkkyy jälleen.\nHeiluri siirtyy valoon.\nRaskaan tappion kärsinyt nuori velho Palin Majere etsii tietä syvyyteen löytääkseen kadonneen enonsa, huonomaineisen arkkivelho Raistlinin.\nHeiluri liikahtaa toiseen suuntaan, pimeyteen.\nPimeyden kuningatar on löytänyt uusia liittolaisia. Uskollisia seuraajia jotka uhmaavat kuolemaakin hänen vuokseen.\nHeilurin liikerata pysähtyy paikalleen.\nPimeällä saarella mystiset Irdat saavat haltuunsa vanhan taikaesineen käyttääkseen sitä oman turvallisuuden takaamiseen. Usha, Irdojen lapsi, saapuu Palanthasiin väittäen olevansa Raistlinin tytär. Kesästä tulee julma, kenties Ansalonin viimeinen. Loimuavat liekit tuhoavat kuivan maan. Kaaos, jumalten isä, on palannut.


Verotuksessa menettelyuudistukset jatkuvat. Verotus päättyy jatkossa joustavasti verovelvolliskohtaisesti ja veronkorotuksia koskeva sääntely uudistuu. Tulolähdejaon poistaminen etenee ja veropäivässä tarkastellaan tulolähdejaon ongelmia sekä niiden\nratkaisuvaihtoehtoja. Lisäksi etsitään vastauksia yritysten sukupolvenvaihdosten uusiin ja vanhoihin tulkintakysymyksiin.\nLopuksi arvioidaan keskeisimpien korkeimman hallinto-oikeuden päätösten ja keskusverolautakunnan ennakkoratkaisujen vaikutusta verolainsäädännön tulkintaan.\n07.11.2017 08:30 - 16:00\nKauppakatu 35, Jyväskylä, 40100\n9.05 – 9.30 Talouden ajankohtaiskatsaus\n9.30 – 10.15 Uudistuva verolainsäädäntö\n10.15 – 11.00 Verotuksen viimeaikaista oikeuskäytäntöä\n11.15 – 12.00 Sukupolvenvaihdosten verotus – uudet ja vanhat ongelmat\nOTT, Pauli K. Mattila\n13.00 – 13.45 Tulolähdejaon poistaminen osakeyhtiöiltä\n14.15 – 16.00 Ajankohtaista kirjanpidossa ja tilinpäätöksessä\nP K Mattila\nKoulutuksen asiantuntijoina toimivat Keskuskauppakamarin veroasioista vastaava johtaja Ann-Mari Kemell ja Senior Tax Advisor Risto Walden Bilanssi Oy:stä sekä OTT Pauli K Mattila, joka on perehtynyt erityisesti yritysten ja niiden omistajien verotukseen. Hän toimii vero-oikeuden dosenttina Helsingin yliopistossa, Aalto-yliopistossa ja Tampereen yliopistossa.\nKoulutuksen hinta on kauppakamarin jäsenille 330 € ja muille 430 €. Hintoihin lisätään alv 24 %.\nKoulutusten yleiset peruutusehdot\nLisätiedot: Leena Räisänen puh. 050 555 9915


Aihe: kielikurssit | Espanja.org\nUusimmat › Keskustelu › Opiskelu, työnteko ja yrittäminen › Yleistä opiskelusta, työnteosta ja harjoittelusta › kielikurssit\nTämä aihe sisältää 9 vastaukset, 7 kirjoittajaa, ja siihen kirjoitti viimeksi Kirzi 10 vuotta, 1 kuukausi sitten.\nmarraskuu 30, 2007, 14:06 0 0 LINKKI\ncat • Ei kirjautuneena\nAsustelin vuosi sitten 3kk Espanjassa (opiskelin suomi koulussa). Ja kuinka ollakaan, vei paikka sydämeni…\nNyt haluaisin lukemaan maan kieltä,olen etsiskellyt ja löytänytkin kielikursseja ympäri maata, niitä on kyllä joka lähtöön, mutta valinta on vaikea ja kurssit aika hintavia. Jos jollakin on omia kokemuksia tai tietoa miten ja missä opiskella espanjaa espanjassa, ottaisin kiitollisena infoa vastaan…. : )\nmarraskuu 30, 2007, 14:23 0 0 LINKKI\nmulla on hyva ystäva espanjanopettaja fuengirolassa, pitää pienryhmä ja yksityis tunteja, jos kiinnostaa.\nmarraskuu 30, 2007, 15:25 0 0 LINKKI\nOlen kuullut monelta taholta että Malagassa on ne parhaat kurssit. Koulua on joka päivä (ma – pe) se muutama tunti ja siellä todella oppii kielen! Fugesta on helppo hurauttaa sinne junalla. Eli espanjaa ulkomaalaisille… hittolainen, nyt täytyy jonkun muun auttaa saitin saamiseksi, oliko ne kurssit Malagan yliopiston vai kenen? Anyway, hinnat kuulostavat hurjilta, mutta kun laskee tuntia kohti, ei tule sen kalliimmaksi kuin mikä tahansa kurssi esim. Fugessa kerta/viikko, mutta tuolla oppii paremmin, intensiivikurssi kun on. Muista paikoista en tiedä mitään.\nHaluaisin itsekin moiselle kurssille, mutta se vaatisi palaamisen Suomeen tekemään rahaa ensin…eli ei kiitos.\nmarraskuu 30, 2007, 15:38 0 0 LINKKI\nKeskustelua aiheesta on käyty mm. täällä http://espanja.org/node/5165\nmarraskuu 30, 2007, 16:44 0 0 LINKKI\nSofia hanke järjestää kursseja http://www.sofia-hanke.net/\nmarraskuu 30, 2007, 21:55 0 0 LINKKI\njos vaan mitenkään mahdollista, kannattaa opiskella espanjaa espanjaksi.\njoulukuu 1, 2007, 23:42 0 0 LINKKI\nespanialainen espanjaksi on aina paras.\njoulukuu 2, 2007, 17:04 0 0 LINKKI\nItse aion mennä ensi kesänä Euro-Linguan kurssille. Neljänä päivänä viikossa 1,5 tuntia opetusta ja hintaa tulee kuukaudelle vain 96€ jos nuo hinnat eivät tuosta nouse. Koulu sijatsee Fuengirolassa Los Bolichesin kaupunginosassa. http://www.euro-lingua.es\njoulukuu 12, 2007, 23:50 0 0 LINKKI\nMyöhästyneet kiitokset kaikille vinkeistä. Mietinpä vielä minne, jospa se sieltä aukenis… : ) -palataan-\njoulukuu 27, 2007, 10:25 0 0 LINKKI\nKävin juuri Euro-Linguan nettisivuilla ja sinne on ilmestynyt koulun esittely myös suomeksi…


Bridging Lainat - Flexible Raha - Tokio Hotel\nBridging Lainat - Flexible Raha\nWysłany: Niedziela 09-02-2014, 3:28 Temat postu: Bridging Lainat - Flexible Raha\nKoska kätevästi Internetissä rahoitus , paljon mahdollisten luotto hakijoita Miss kohtuullinen menetelmät samalla puhuessaan laina kauppiaita. lukuisia vakuutena auton lainat on Bucks 25000 to Raha 75000 ja takaisin aikajänteellä jäännökset koskevista kuin vuotta ja kaksi ja puoli vuosikymmentä . Seuraavat muutamia ensisijainen lauseita ja noudata ennen kuin menet VA talon laina etsivät . Useimmat palkkapäivä laina lainanantajien katsaus toteuttaa luotto tarkistaa vaaditaan varmistaa, että olet tällä hetkellä työssä, että sinulla on Ison-Britannian pankkitilien ja dynaaminen pankki minuutin kortti ja yleensä vanha kunnon 18 +. Joten, mitään merkittäviä tai kehittää teidän taloudellinen ongelma on , tehdä sitä [link widoczny dla zalogowanych] Näiden sää kuin kiinni - sinun kannattaa olla yli 18. Tämä vakuutus tehtiin turvaamiseksi luotonanto yritys alkaen asiakkaita, jotka todennäköisesti ei takaisin ajoissa . Joten luottoluokitus ja vuokranantajille on kaikkea etukäteen työkalu saataville vartioimaan itse , Kiinteistöt joten yrityksenne. Tämä on syy talo oikeudenmukaisuus autolainan laskin täydellinen perustamisesta ja mietitään taso lainatut varat on mahdollista tehdä hakemus mukaan määrä kotona pääoma .\npäällikkö erilaisuudet mukana korjaus luotonanto tuotteita ja Normaali kovan rahan lainat sisältävät kapasiteetin nimi, maksu rangaistus , säädetä manipuloitu kuntoutus bill yhdessä valmiiksi maksettu halu pre-kirja vastike . hetki dollaria pankkilainaa kanssa no luotto tarkistaa vaaditaan on valtava rakkaan vastata niille jotka tekevät päättyy heidän vero rajat [link widoczny dla zalogowanych] indivduals, yritykset ja hallintoelimet täytyy kaikki seurata pitkä tutustu . Lisäksi , voit ehkä on alennettua korkokannan kuin useimmat kortit tarjota sinulle .\nOn myös mahdollista käyttää laina hintalappu autolainan laskin joka auttaa voit määrittää yksinkertaisesti kuinka paljon ostohinnan tultaneen viikko .\nline tyypit on Limited ja helppo ja Lähetä jos olet talosi. alusta tai offshore . On lisäksi parasta, jos varmistaa ne antavat lainan tarjoaja vakuutus [link widoczny dla zalogowanych] to kuitenkin saavuttaa taloudelliset olosuhteet, mitä sinun tarvitsee do on täydellinen web-pohjainen sovellus kanssa liittyvät tiedot . On aina mahdollista jotka saavat luotettavaa pankkilaina at yritys saamatta täydellinen luottokelpoisuutta . On rentouttava to olla tietoinen että voit luottaa rahoitustuotteiden aina päädyt juuttunut in taloudellinen tiedotteet .\nKoska he eivät osata määrittämään hintalappu kiinnitys jälleenrahoituksen .


Raitiotiet ovat järkevää kaupunkikehitystä | Ehdokas Tampere SDP\nRatikka on fiksua kaupunkikehitystä\nSuomessa suunnitellaan uusia raitioteitä niin pääkaupunkiseudulla, Turussa kuin Tampereella. Myös Oulussa selvitetään raitiotien mahdollisuuksia. Se ei ole sattumaa. Raideliikenteen kehittäminen vastaa kaupunkien kestävän kasvun tarpeeseen.\nSuurten kaupunkiseutujen merkitys koulutuksen, osaamisen ja tutkimuksen keskittyminä on Suomen kilpailukyvyn ja kansantalouden kannalta ratkaisevaa.\nKaupunkiseutujen kasvun tukeminen ei ole pois maakunnista. Yliopistokaupungit ovat innovaatiokeskuksia, jotka tuottavat osaavaa työvoimaa ja synnyttävät uusia teknologioita ja palveluita koko maan elinkeinoelämälle.\nVetovoimainen joukkoliikenne mahdollistaa kaupunkiseutujen väliset ja sisäiset työssäkäynti- ja asiointialueet. Raideliikenne on väline ottaa kaupunkien kasvu kestävästi haltuun.\nNorjan Bergen on tästä hyvä esimerkki. Suurin piirtein Tampereen kokoisessa kaupungissa otettiin käyttöön raitiotie vuonna 2008. Se on vauhdittanut hämmästyttävällä tavalla kaupunkikehitystä. Raitiotie yhdessä bussilinjojen kanssa on nostanut kuudessa vuodessa joukkoliikenteen matkustajamääriä 60 prosentilla. Raitiotien varrelle on noussut asuntoja, palveluja ja liikealueita niin vauhdikkaasti, että nämä investoinnit ylittävät jo 14-kertaisesti raitiotien kustannukset.\nRaitiotie on muuallakin havaittu olevan yhtä paljon kaupunkikehityksen alusta kuin joukkoliikennehanke. Euroopassa on 1980-luvun jälkeen avattu tai suunnitteilla lähes sata modernia raitiotiejärjestelmää. Suomalaisten kaupunkien on korkea aika päästä tähän buumiin mukaan.\nRaitiotietä ei tule nähdä vastakohtana kaupunkien välisen liikenteen kehittämiselle. Se on olennainen osa kestävää joukkoliikennettä, joka perustuu sujuvaan raideliikenteeseen niin kasvukeskusten sisällä kuin niiden välisillä kasvukäytävillä. Nopeat junayhteydet yhdistävät kaupunkiseudut toisiinsa. Lähijunaliikenne yhdistää kaupunkiseudun sisällä kuntakeskukset toisiinsa.\nRaitiotie yhdistää suurten kaupunkien kampusalueet, keskustat ja asuin- ja yritysalueet toisiinsa. Kaupungeilla on ollut vaikeuksia vastata kasvavaan asuntokysyntään.\nRaitiotie on katalyytti, joka synnyttää houkuttelevia asuinympäristöjä ja täydennysrakentamisen paikkoja. Esimerkiksi Tampereen ratikkahanke on 23 kilometriä pitkä ”kasvukäytävä”. Sen varrelle rakennetaan vuoteen 2025 mennessä yli 16 000 asuntoa ja vetovoimaista kaupunkiympäristöä, missä on paljon myös kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja. Samalla tavalla muiden kaupunkien raidehankkeet edistävät asuntotuotantoa.\nValtiolla on hyvät perusteet osallistua sitoumustensa mukaisesti raitioteiden rahoittamiseen. Ratikka tuo rahat moninkertaisesti takaisin kasvun vauhdittajana.\nPekka Salmi Tampereen apulaispormestari, kaupunkiympäristön kehittäminen


”Alue ansaitsee muuta” – Pasilan tulevaisuus muuttui keskiviikkona yhdessä hetkessä, asiantuntijat tyytyväisiä - Kaupunki | HS.fi\n”Alue ansaitsee muuta” – Pasilan tulevaisuus muuttui keskiviikkona yhdessä hetkessä, asiantuntijat tyytyväisiä\nPasilan tornitalosuunnitelmat kaatuivat. Kaupunkisuunnittelun emeritusprofessori Trevor Harris sanoo, että Helsinki voisi nyt miettiä, mitä kaupungista oikeasti puuttuu.\nPasilaan suunnitellussa Trigonissa oli alun perin yhteensä yhdeksän tornitaloa. Kuva: Arkkitehtitoimisto Lahdelma & Mahlamäki\nUutinen rakennusyhtiö YIT:n pyrkimyksestä vetäytyä Helsingin Pasilaan suunnitellusta Trigoni-tornitalohankkeesta tuli yllätyksenä monille.\nSe oli myös pettymys monille, sillä Keski-Pasilan rakentaminen on keskeinen, ehkä jopa keskeisin meneillään oleva hanke koko Helsingin kehittämisessä.\nLue lisää: Pasilaan suunniteltu valtava tornitalohanke kaatuu – ”Tilanne on valitettava”, sanoo apulaispormestari Sinnemäki\nHankkeen kaatuminen saattoi kuitenkin olla myös siunaus, jos kaupunkisuunnittelun asiantuntijoita on kuunteleminen.\n”Keski-Pasila on tärkeä etappi koko Helsingin kehityksessä. Alue ansaitsee muuta kuin kieltämättä hienosti suunniteltuja ja innovatiivisia tornitaloja”, sanoo kaupunkisuunnittelun emeritusprofessori Trevor Harris.\n”Nyt on hyvä hetki kaupunkisuunnittelijoiden, poliitikkojen ja grynderien istua alas yhdessä ja ajatella syvemmälle, mitä oikeasti puuttuu Helsingistä.”\nMyös kaupunkisuunnittelun lehtori Tommy Lindgren Aalto-yliopiston arkkitehtuurin laitokselta toivoo uutta kierrosta ajatteluun.\n”Pasilan kehitykselle voisi toivoa nyt paluuta tavoitteiden pohtimiseen”, hän sanoo sähköpostitse.\n”Jos alueesta halutaan ’ekologinen kaupunkikeskus, joka perustuu tiiviiseen rakentamiseen, energiatehokkuuteen ja hyviin joukko- ja kevyen liikenteen yhteyksiin’, kuten kilpailuohjelmassa on todettu, voidaan perustellusti kysyä, oliko tornirakentaminen alun alkaenkaan vastaus tähän.”\nHelsingin rakentamisen viime vuosikymmenen rajun dominovaikutuksen käynnisti Vuosaaren sataman valmistuminen vuonna 2008. Se vapautti Länsisataman, Sörnäisten sataman ja Laajasalon öljysataman alueet Jätkäsaaren, Kalasataman ja Kruunuvuorenrannan rakentamiseksi asumiselle, toimistoille ja palveluille.\nSaman ketjun loppupäähän kuuluivat VR:n lähtö veturitalleilta Vallilasta, konepajalta Keski-Pasilassa, ja viimeisinä etappeina Triplan valmistuttua suunnitelmissa olivat juuri Keski-Pasilan, Ilmalan ja Postipuiston rakentaminen.\nTornitalot olivat koko Pasilan kasvojen kohotuksen ytimessä. Ihmiset ovat ostaneet asuntoja odotuksenaan kaupunginosan muutoksen tuoma elämisen laadun koheneminen ja asuntojen arvon nousu. Epäilemättä myös Triplan yrittäjät odottivat vesi kielellä tornitalojen tuomia uusia asiakkaita.\nHarris on optimisti: ”Pasila on joukkoliikenteen risteyskohta. En usko kaupunginosan houkutuksen vähenevän tämän pienen takaiskun takia. Pitäisikö ehkä olla jotakin muuta kuin asumista, toimistoja ja tuuliturbulenssia?”\nHarrisin mielessä ovat esimerkiksi julkiset rakennukset ja palvelut sekä yleishyödylliset kulttuuritilat, jokin ”merkittävämpi” kuin vain tornitaloissa asuminen, työnteko ja kaupankäynti.\n”Alueen maine ja arvo eivät aina riipu siitä, miltä alue näyttää. Mielestäni itse sisältöä pitäisi ravistella. Tulisi kehittää kompakti, kiinnostava kaupunginosa, joka ei olisi riippuvainen torneista ja joka toisi Pasilaan monipuolisempia arvoja”, Harris sanoo.\n”Tornitalomanian” taustalla on Trevor Harrisin mukaan niin YIT:n kuin Helsingin kaupungin tarve pullistella lihaksiaan.\n”Helsinki haluaa suurkaupunkimiljöön. Rakennusliikkeet taas pyrkivät tornitaloilla rohkean firman maineeseen. Mutta mitä korkeammalle rakennetaan, sitä kalliimmaksi se tulee. Trigonin taloudelliset tavoitteet ovat olleet epärealistiset.”\nYIT voitti arkkitehtuurikilpailun esittelemällä solakoita, jossain määrin futuristisiakin kuvia torneista. Tommy Lindgren toteaa Helsingin tavoitteena olleen saada Keski-Pasilaan korkean rakentamisen alue jo pitkään.\n”Voisiko kaupunki harkita alueen tavoitteiden saavuttamiseen nyt toisia välineitä? Pienempää hankekokoa, enemmän toteuttajatahoja, tornit unohtaen?” Lindgren pohtii.\nSamaa sanoo Trevor Harris: ”Kaupungin pitäisi ehkä käynnistää neuvottelut kilpailussa Trigonin jälkeen toiseksi tulleen urakkatiimin kanssa, tai sitten yrittää vielä kerran neuvotella YIT:n kanssa. Ehkä kyseeseen tulisi jokin toinen vaihtoehto kuin tornitaloklusteri.”\nOikaisu 23. joulukuuta kello 16.19: Otsikossa viitattiin ensin siihen, että tornitalosuunnitelman kaatumisesta olisi uutisoitu ensin torstaina. Todellisuudessa päivä oli keskiviikko.\nRakentaminen|Pasilaan suunniteltu valtava tornitalohanke kaatuu – ”Tilanne on valitettava”, sanoo apulaispormestari Sinnemäki\nKaupunki 22.12.2021 20:30


Nyt ei tulekaan omaa päivän asuani vaan ihanan ystäväni asu.\nOlin hiljattain neljän hyvän tyttöystäväni kanssa lomalla ja sain täten ihailla ystävieni päivittäistä tyyliä.\nRakastan tämän rannalla kasvaneen ystävättäreni rentoa, mutta samalla niin tyylikästä ja muodikasta tyyliä. Hänellä on aina se jokin erikoinen juttu, joka tekee kokonaisuudesta vangitsevan.\nMinusta hän on todella kauniisti ja onnistuneesti yhdistänyt tämän hetken kuuman trendin: kamelin ja farkun yhdistelmän.\nHänen lisäämänsä rintapinssi bleiseriin viimeistelee kokonaisuuden.\nOmassa tyylissäni minun on tapana panostaa enemmän kenkiin ja laukkuihin, koska ne tuovat helposti mitä tavallisimpiinkin asuihin enemmän ryhtiä. Laukut kulkevat helposti mukana vuodesta toiseen, mutta kengille pitää osoittaa hieman enemmän huomiota jos haluaa niille mahdollisimman pitkän eliniän.\nSeuraavissa postauksissa käyn hieman läpi miten itse hoidan kenkiäni ja millaisia kokemuksia minulla on niistä ollut.\nTässä muutama perusaskel niiden rakkaiden kenkien ylläpitämiseen, mitä itse noudatan kengilleni pitkää ikää toivoessani.\nEsikäsittele kengät tahra- ja vesisuojalla\nSäilytä kenkiä niin, jotta niiden muoto säilyisi\nKäytä korkokenkiäsi suutarissa sen verran usein, että korkolaput eivät pääse kokonaan kulumaan\nPuhdista tahrat mahdollisimman nopeasti oikeilla aineilla\nValitse oikeat kengät tilanteeseen nähden\n1. Esikäsittele kengät tahra- ja vesisuojalla\nEri kenkä materiaaleille on eri aineet. Joten valitse suojasi huolella. Nahkaisille on omansa, kuten myös mokalle, lampaannahalle ja muille aroille materiaaleille. Valitse myös suojan väri huolella! Monessa suojassa on mukana väripigmenttiä joten valitse mustille kengille musta suojaväri, beigeille beige, tummansiniselle tummansininen jne.\nBetter be safe than sorry!! :)\nItse säilytän kenkien mukana tulleet paperit, jotka pitävät kengän muodon kuosissa. Jos kengän mukana ei ole kuitenkaan tullut näitä papereita, niin saat omasi tunkemalla sisään vaikka vanhan sanomalehden lehtiä. Myös yksi tapa on pistää saappaat henkariin, jossa on klipsit. Näin saappaiden oma paino pitää saappaiden varren suorassa niiden siinä roikkuessa.\nItse säilytän myös suurinmanosan kenkälaatikoista, mutta aika harvaa paria niissä säilytän. Tykkään pitää ne esillä, milloin ne ovat helposti saatavilla kenkähyllystä. Näin toki kengät pölyttyvät nopeammin.\nKun matkustan, tulevat kengät mukana kenkäpusseissa, jotka yleensä tulevat myös mukana kenkein oston yhteydessä.\nOmaan korvaani kolahtaa pahasti kopina korkokengistä, joista ovat korkolaput kuluneet. Siksi käytän kenkiäni säännöllisin väliajoin suutarissa. Jos kaupungilla pyöriessäsi huomaat toisen korkolapun kuluneen – hyvin moni suutari vaihtaa korkolaput kenkiisi paikalla odottaessasi. Tämä lysti on n.10e kerta, mutta näin vältät kenkäsi koron vaurioitumisen.\nKun huomaat tahran kengissäsi, kannattaa se vaatteiden lailla puhdistaa mahdollisimman nopeasti ettei lika pinty. Tässä asiassa tulee muistaa sama asia kuin ennaltaehkäisevässä käsittelyssäkin – valitse kenkiesi materiaalille sekä värille oikea aine! Suutareilta saat varmasti lisätietoa näistä sekä myös hyvän hyllyvalikoiman mistä on kotiin vietäviksi.\n5.Valitse kengät oikein\nJos tiedät että tulet kävelemään mukulakivetyksellä paljonkin, en suosittele valitsemaan sitä korkeinta ja ohuinta korkoa. Korko saattaa nimittäin helposti juuttua kivien väliin ja näin tuhota itse korkoa. Tällöin kannattaa ihan suosiolla valita matalapohjaiset tai sitten paksumpikorkoiset korot. Itse lämpeän lähinnä vain huikeille ja ohuille koroille, siitä syystä kaupungilla tepsuttelen lähes 90% balleriinoilla. Korot on jalassa jos olen autolla liikkeessä ja käveltävää ei ole huimia määriä. Minulla on usein myös varalla balleriinat mukana laukussa, jotka vaihdan tilanteen mukaan korkokenkieni tilalle..;)\nKuva: Stockholm Streetstyle\nSeuraavissa postauksissa tulen käymään läpi miten hoidan eri kenkiäni ja millä tuotteilla.


Kotia etsivä: LASSE - Rescueyhdistys KULKURIT - Matkalla kotiin! - Kulkurit.fi\nKodin saanut: LASSE\nPieni Lasse on pelastettu eräältä lukuisista julkisista koiratarhoista, joissa eläimet kyhjöttävät ahtaissa häkeissä ja ajan saatossa hiljalleen hiipuvat pois ruoan, veden ja hoidon puutteessa. Uupumaton eläinsuojelija Cornelia Stan käy säännöllisesti kotikaupunkinsa Rosiorin kuolemantarhalla katsomassa koiria. Tältä noin 130 km Bukarestista sijaitsevalta keskitysleiriltä hän pelastaa yksittäisiä koiria, joiden katsoo tarvitsevan akuuttia lääkinnällistä apua, tai jotka hänen mielestään ovat soveltuvia ulkomaiseen adoptioon. Lasse Lucky One oli yksi heistä.\nPohjoismaiseen korvaan kovin kotoisalta kuulostavan nimen Lasselle on antanut norjalainen nainen, joka olisi kovasti halunnut adoptoida pikkumiehen. Koska Norjan maahantulolainsäädäntö on ulkomaisten lemmikkien osalta varsin hankala, Lassen muutto vuonomaahan kariutui. Nyt Lasse toivoo löytävänsä oman kodin Suomesta. Sen hän olisi totisesti ansainnut!\nLasse on arviolta noin kahden vuoden ikäinen kastroitu uros, jolla on korkeutta n. 30 cm. Se on ystävällinen, iloinen ja todella leikkisä. Lasse tulee toimeen muiden koirien kanssa, mikä on ollut elinehto hengissä pysymiseen sen tähänastisessa elämässä. Lassen vasen yläkulmahammas on katkennut.\nCornelian yhteistyökumppanina on meidänkin bukarestilainen luottoeläinlääkärikeskuksemme OneVet, jonka hoitolassa Lasse on ollut huhtikuun 2013 alusta. Siellä Lasse odottaa lähtövalmiina uutta kotia. Olisiko se juuri sinun luonasi?\nLasse luovutetaan asianmukaisesti rokotettuna, sirutettuna, loishäädettynä ja oman EU-passin omistavana.\nKulkureiden aktiviit vierailivat OneVet-hoitolassa kesäkuun alussa ja tapasivat myös Lassen. He kertoivat, että Lasse on todella iloinen ja aktiviinen vipeltäjä! Se oli treffaamisen aikaan kertaalleen ehtinyt livahtaa pois häkistäänkin; tämä pikkukaveri tulee tarvitsemaan touhua ja tekemistä uudessa kodissaan. Kuvattaessa Lasse oli ollut vähän nuivea, mikä näkyy tuoreista kuvista – sen mielestä olisi ollut paljon kivempaa kirmata ympäri pihamaata!\nHUOM! Lasse on käynyt puntarissa ja pikkutyypillä on painoa 5 kiloa! Lasse matkustaa Suomeen kotihoitoon 22.07. Olisiko sillä tuuria niin, että aktiivinen Lasse pääsisi suoraan omaan kotiin?\nLasse matkustaa Suomeen reilun viikon kuluttua ja etsii yhä omaa kotia. Mahtuisiko aktiivinen pikkukaveri sinun sydämeesi & elämääsi?\nLassesta riippumattomista lentoteknisistä syistä pikku-Lassen lentomatka Suomeen peruuntui tänään harmittavasti! Lasse on siitä hyvin, hyvin pahoillaan. Se pitää etutassut kyynärpäitä myöden ristissä, että joku haluaisi pian tarjota sille loppuelämän kodin ja se pääsisi lentämään oman ihmisen luo saamaan rakkautta, hellyyttä & huolenpitoa.\nJos olet tutustunut sivuillamme koiran omistajan oppaaseen, adoptoinnin kustannuksiin ja luovutussopimukseen ennen yhteydenottoa, ja tiedät voivasi tarjota Lasselle turvallisen kodin sen loppuelämäksi, ota yhteyttä Taijaan.\nLasse on varattu.\nLasse on saanut oman kodin Suomesta <3\nLasse kunnallisella tarhalla huhtikuussa 2013\nLasse klinikan hoitolassa toukokuussa 2013


Elisa jatkaa vahvan tuloksen takomista – rikkoi ennätyksiään heinä-syyskuussa – Hämeen Sanomat\nElisa jatkaa vahvan tuloksen takomista - rikkoi ennätyksiään heinä-syyskuussa\n18.10.2018 09:27 Päivitetty 19.10.2018 05:00\nTeleoperaattori Elisan vertailukelpoinen liikevoitto oli 110 miljoonaa euroa heinä-syyskuussa. Toimitusjohtaja Veli-Matti Mattilan mukaan yhtiö teki historiansa vahvimman vuosineljännestuloksen.\nTulos ei kuitenkaan kasvanut juurikaan verrattuna viime vuoden kolmanteen vuosineljännekseen, jolloin tulos oli 109 miljoonaa euroa.\nMattilan mukaan tulosta kasvattivat nyt tuottavuuden paraneminen sekä digitaalisten palveluiden ja mobiilin palveluliikevaihdon kasvu.\nKolmannella vuosineljänneksellä yhtiön koko liikevaihto pysyi viime vuoden vastaavan ajan tasolla ja oli 454 miljoonaa euroa. Elisa arvioi, että tämän vuoden liikevaihto nousee kokonaisuudessaan hieman viime vuotta korkeammalle tasolle.\n5g:n rakentaminen jatkuu\nElisa on jatkanut 5g-valmiuksien rakentamista Suomessa. Yhtiö kertoo olleensa ensimmäinen operaattori, joka aloitti 5g-valmiuksien rakentamisen Helsinkiin. Aiemmin Elisa on rakentanut 5g-valmiuksia Turkuun, Tampereelle ja Jyväskylään.\nElisa sai Viestintäviraston järjestämässä huutokaupassa runsaan 30 miljoonan euron arvoisen osuuden 5g-taajuuksista, jotka tulevat kaupalliseen käyttöön ensi vuoden alussa.\n5g-verkot mahdollistavat huomattavasti nopeamman ja luotettavamman dataliikenteen kuin nykyiset 4g-verkot. 5g-teknologiaa voidaan käyttää muun muassa esineiden välisessä tiedonsiirrossa.


Varhaiskasvatuksen opettaja, Leppäviidan päiväkoti, Espoon kaupunki\nIlmoituksen osoite: https://tyopaikat.oikotie.fi/tyopaikka/1548785\nLeppäviidan päiväkodissa toimii neljä lapsiryhmää. Henkilöstöömme kuuluu kahdeksan varhaiskasvatuksen opettajaa ja neljä varhaiskasvatuksen lastenhoitajaa. Päiväkotimme sijaitsee Leppävaaran keskeisellä paikalla hyvien liikenneyhteyksien varrella ja monipuolisten liikunta- ja kulttuuripalveluiden keskellä.\nHaku täytetään heti soveltuvan hakijan löydyttyä. Mahdollisuus myös vakituiseen tehtävään.\nTehtävässä edellytetään hyviä vuorovaikutustaitoja ja hyvää organisointikykyä. Laadukkaan varhaiskasvatuksen toteuttaminen edellyttää suunnitelmallisuutta ja havainnointikykyä. Arvostamme innostunutta ja positiivista työotetta.


Tästä kohtaa sivuja löydät joka viikko (toivottavasti) Jonkin pienen vinkin millä voit saada arkeesi jotain piristystä. Muistathan kuitenkin, että joskus käy niin ettei vinkistä ole heti selvää positiivista hyötyä, mutta aina kannattaa kokeilla...\nTepsiiköhän tälläinen vinkki:\nAnna hänen päättää, mitä televisio-ohjelmaa katsotte, vaikket itse piittaisi siitä yhtään.\nJos lähdet ennen kuin kumppanisi herää, jätä keittiön pöydälle lehtiöön mukava viesti. Pari ystävällistä sanaa, ja olet voinut pelastaa koko päivän!\nVaraa liput konserttiin, teatteriin tai vaikka vanhojen autojen näyttelyyn, jos se kiinnostaa häntä. Laita liput sellaiseen paikkaan, jota hän varmasti käyttää: jääkaapin oveen, sukkalaatikkoon, auton rattiin.\nVie hänet kävelylle. Ota kädestä kiinni äläkä irrota, vaikka joku tutttu tulisi vastaan.\nMene pakkasaamuna käynnistämään hänen autonsa, kaivamaan se kinoksesta ja puhdistamaan ikkunat... :)\nVK 45 Silitä hänelle seuraavan päivän paita tai pusero valmiiksi. Pane se nätisti odottamaan hengarille niin, että hän huomaa sen aamulla mennessään kaivamaan kaapista puhdasta päälleen.\nVK 44 Keksi persoonallinen ja hauska kännykkä- tai sähköpostiviesti ja lähetä se hänelle päivänä jolloin tiedät hänellä olevan tiukkaa tai kurjaa töissä.\nVK 43 Herää hieman normaalia aikaisemmin ja keitä kahvi ja valmista aamiainen. Päivästä tulee aivan toisenlainen, jos heti aamusta saa hellyyttä ja huomiota. Herätä hänet lempimusiikilla, kahvintuoksulla ja pehmeällä valolla.\nVK 42 Kysy mitä hän haluaisi tehdä viikonloppuna. Älä tyrmää ehdotuksia, vaan keskustele niistä. Jos ette voi toteuttaa kaikkia kerralla, muista ehdottaa niitä jonakin toisena viikonloppuna.\nVK 41 Kosketa häntä juhlissa, kun paikalla on paljon ihmisiä. Kerro kuinka hyvännäköinen hän on. Iske vaikka silmää huoneen toiselta puolelta.\nVK 40 Vuokraa hänen lempielokuvansa, osta jotain naposteltavaa ja istuudu seuraksi katsomaan, vaikka elokuva ei sinua erityisemmin kiinostaisikaan. Viettäkää leppoisa leffa ilta, nauttien toistenne seurasta.\nVK 39 Järjestä hänelle vapaailta. MUISTA kertoa siitä hyvissä ajoin, että hän ehtii tehdä suunnitelmia valmiiksi. Muistathan, ettet pilaa hänen iltaansa liialla kuulustelulla etu- tai jälkikäteen.\nVK 38 Kysy millainen hänen päivänsä on ollut ja kuuntele kärsivällisesti. Ole kiinnostunut ja tee lisäkysymyksiä. Hänelle tulee tunne, että välität ja se on tärkeää.\nVK 37 Kehu kumppaniasi, kun olette viettämässä aikaa ystävien kanssa. Kerro vaikka jotain missä hän on hyvä. Kiitoksesta tulee arvokkaampi, kun sen saa muiden seurassa.\nVK 36 Ehdota, että viettäisitte esim. kerran kuukaudessa treffit. Ihan kahdestaan, kuten seurusteluaikoina. Illan ohjelman voisitte keksiä vuorotellen. Ohjelmassahan voisi olla jotain mitä teitte ennen tai jotain sellaista mitä olisitte aina halunneet kokeilla, mutta se vain aina on siirtynyt... Ja eikun rohkeasti kokeilemaan!!\nVK 35 Siivouspäivänä ole avuksi ja tarjoudu tekemään jotain sellaista mitä kumppanisi inhoaa tehdä. Pese vessanpönttö, imuroi, kerää likaiset vaatteet tms.\nVK 34 Anna kumppanillesi hetki lepoaikaa työpäivän jälkeen, vaikka sinulla olisikin mielessä monia asioita joita illan aikana vielä pitäisi tehdä.


Muurla: Shindo peruskurssi 13.-14.1.2018 - Shindo Ry\nMuurla: Shindo peruskurssi 13.-14.1.2018\nShindo on kehotyöskentelymenetelmä, johon kuuluu rentouttavia venytyksiä ja hoitoja\nMenetelmän lähtökohtana on kuusi perusvenytystä ja niitä tehostavia ja pehmentäviä variaatioita, jotka opettavat kuuntelemaan omaa kehoa. Harjoitusten ja hengityksen avulla voi rentoutua ja päästää irti kehon ja mielen jännityksistä. Shindo auttaa myös löytämään omaa tasapainoa ja keskilinjaa. Venyttelytunneilla ikään kuin istahdetaan oman kehon ääreen kysymään, mitä sille kuuluu.\nShindo-peruskurssilla tutustutaan perusvenytyksiin, tehdään rentoutusharjoituksia sekä opetellaan yksinkertaisia hoitotekniikoita (selkä, varpaat, hartiat) kotikäyttöön. Kurssisisältö antaa työkaluja omaan hyvinvointiin.\nKurssi voi olla myös rentouttava loma venytellen ja hoidoista ja hyvästä ruuasta nauttien, ilman suorituspaineita. Kurssi on kokemuksellinen, shindon lempeän viestin tukema ”retriitti”. Mukaasi saat materiaalin, josta voit myöhemmin kerrata asioita.\nPeruskurssilla syvennetään jo venyttelyryhmissä opittuja asioita, mutta kurssi sopii mainiosti myös vasta-alkajille startiksi ja tutustumiskurssiksi lajiin.\nKurssimaksu: 150 e\nKurssimaksu sisältää opetuksen ja venyttelyharjoitukset sekä lounaat ja välipalat.\nKouluttajana Riitta Mursula-Innanen, KM, luokanopettaja, vastaava kouluttaja, Shindo ry\nIlmoittautumiset 2.1.2018 mennessä Muurlan Opiston www-sivulla www.muurlanopisto.fi\nhttp://shindo.fi/wp-content/uploads/2016/08/ShindoRy_kuvatIdaNisonen_L2A2733.jpg 667 1000 eevahelenah@gmail.com http://vps276604.ovh.net/shindo/wp-content/uploads/2016/08/shindo5.png eevahelenah@gmail.com2017-08-03 13:16:582017-08-03 15:27:56Muurla: Shindo peruskurssi 13.-14.1.2018\nShindo® ohjaajakoulutus Muurlan Opistolla 24.2.2018. Sensei Kuratomin koulutukset Suomessa 9.-15.9.2017