Самознищення чи диверсія: майбутнє, яке руйнується сьогодні - Політична Партія "ПАТРІОТ"\nСвого часу подружня пара із Каліфорнії, що у США, здійснила свою американську мрію – купила будинок та зайнялася вирощуванням продукції на власній землі. Кілька десятків років чоловік і жінка застосовували для знищення бур’янів хімічний препарат всесвітньо відомого виробника агрохімікатів, покладаючись на запевнення компанії у супроводжувальних документах про безпечність застосування їхньої продукції.\nКоли подружня пара один за другим захворіла на рак, з’ясувалося, що причиною їхньої недуги може бути саме хімічна сполука “Раундап”. Минулого року вони зуміли довести у суді присяжних вину компанії і отримали величезну компенсацію. Та це не поверне їм здоров’я, бо хвороба зайшла занадто далеко.\nПринцип дії “Раундапу” побудований на застосуванні гліфосаду. Ця хімічна сполука найпоширеніша не лише в агропромисловому комплексі переважної більшості країн, а й у інших галузях, зокрема в предметах особистої гігієни. І тривалий час ведеться боротьба вчених та експертів проти її використання, бо, як вони стверджують, препарати на цій основі викликають мутації ДНК та онкологічні захворювання. Майже двадцять відсотків гербіцидів, які застосовуються українськими виробниками сільськогосподарської продукції, зроблені на основі гліфосаду. Причина банальна – він один з найдешевших і найефективніших засобів для обробки ділянок. В Євросоюзі використання препаратів на основі цієї сполуки, незважаючи на протести фермерів, буде припинено з 2022 року.\n…Нещодавно наші співвітчизники були шоковані повідомленням про отруєння ріки Рось внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у Погребищенському районі Вінницької області, де майже тонна хімікатів потрапила у воду. Хімікати переважно для захисту рослин: інсектициди, фунгіциди та гербіциди. Виникла загроза для значної території країни, якою протікає річка і звідки беруть воду населені пункти, зокрема Біла Церква і Умань. Загалом в зону можливої екологічної катастрофи попадало до 70 населених пунктів. Було припинено водопостачання в міста, заборонені рибалка та купання, в зоні ризику опинилося майже 350 тисяч людей трьох областей: Вінницької, Київської та Черкаської.\nЕкологи наполягали на оголошенні цієї території зоною лиха. Та за останніми даними прямої загрози удалося уникнути. Представники Держпродспоживслужби, Державної екологічної інспекції та Регіонального офісу водних ресурсів, які відібрали проби води зі ставка та річки Рось на території Вінницької та Київської областей, концентрації небезпечних речовин, які перевищують гранично допустиму норму не виявили. Будемо сподіватися, що цього разу екологічне лихо нас оминуло, хоча інформація про те, що це були нові, не досліджені агрохімікати ще довго напружуватиме мешканців трьох областей.\nНаведені два випадки, які відбулися в різних частинах світу і не мають між собою прямого зв’язку, насправді споріднені загальною проблемою. Маю на увазі зростання у світі загрози використання агрохімікатів, наслідки застосування яких стануть відомими через невизначений час. Тобто це сьогоднішній постріл у наше майбутнє і наскільки небезпечним він є, ми не знаємо. Можливо смертельним…\nЕкосистема нашої планети унікальна за своїм походженням і саморегуляцією. Вона є основою нашого життя. І саме вона з кожним століттям, а зараз з кожним роком піддається знищенню одним із продуктів цієї системи – людиною.\nЕкосистема планети побудована за досить простим алгоритмом: природа, людина, майбутнє. Будь-яке порушення цієї гармонії веде до дисбалансу, а відтак до загибелі планети. Звісно, не одразу, за певний історичний проміжок часу, але невідворотно. Ми ж, тобто людство, намагаємося порушити цей баланс із завзяттям самогубця.\nСаме тому питання хімічного забруднення території України має бути предметом постійної уваги Ради національної безпеки і оборони країни. Бо окрім легального застосування величезної кількості агрохімікатів для сільського господарства та так званого домашнього користування, в Україну завозиться за контрабандними схемами не менша кількість невідомих хімічних сполук з визначеними цілями. Ці цілі можна звести до таких: проведення експериментів на українських землях щодо ефективності цих сполук та прямі диверсії проти українських ґрунтів (виведення України із потенційних світових виробників органічної сільськогосподарської продукції). Випадок із забрудненням ріки Рось, після якого неможливо встановити власника автомобіля, бо відсутні номерні знаки і будь-які його розпізнавальні ознаки наводять на думку, що це могла бути цілеспрямована диверсія.\nТому застосування хімічних препаратів насамперед у сільському господарстві слід розглядати під кутом геостратегічно-терористичних дій проти України з боку інших країн, передусім путінської РФ.\nТут варто наголосити на різнорівневій відповідальності за наслідки застосування таких хімічних сполук. Найперше це відповідальність вищої влади: законодавчої, виконавчої, судової. Але не меншою вона є і в громадах. Бо саме на середовища життя спрямовані ці прямі чи опосередковані диверсії. Для захисту від ресурсного знищення громади мають мати правові інструменти і механізми. Насамперед статути кожної громади, яка входить до об’єднаної, а не лише один такий документ на ОТГ. Тоді по новому звучатиме тема екокультури і громадянської свідомості.\nЗахист країни від агресора має не тільки фізичний вимір прямої дії. Це насамперед усвідомлення власної відповідальності за життя своїх рідних, близьких, друзів, члені громади, нації, цивілізації. Саме так, за планетним масштабом, слід нині піднімати питання відповідальності перед майбутнім. Бо завтра вже може бути пізно.\nСаміт Великої сімки: деякі підсумки для України\nЛідери держав Великої сімки (G7) на саміті, який відбувається 26-27 травня у сицилійському місті Таорміна, прийняли низку рішень, що стосувалися вирішення широкого спектру світових проблем. Зокрема, йшлося про зобовязання... Детальніше\nНаша розмова із відомим правником, старшим науковим співробітником Інституту держави і права ім.Корецького НАН України та представником партії “ПАТРІОТ” Миколою Сірим розпочалась із питання щодо його бачення нинішньої політичної карти... Детальніше


У Києві відбудеться відкриття Всеукраїнської фотовиставки «Правова допомога поруч»\n13 вересня 2019 року об 11-00 за підтримки Академії адвокатури України у Києві відбудеться відкриття Всеукраїнської фотовиставки «Правова допомога поруч». Захід приурочений до першої Київської міжнародної конференції «Безоплатна правова допомога як інструмент соціальної справедливості», яка проходить 10-12 вересня.\nПід час фотовиставки буде презентований український досвід з надання правової допомоги соціально незахищеним категоріям громадян. Також будуть обговорені тенденції розвитку системи безоплатної правової допомоги в Україні та правові інновації, кращі міжнародні практики та досвід, презентовані під час першої Київської міжнародної конференції. У якості спікерів візьмуть участь в.о. директора Регіонального центру з надання БВПД у місті Києві Михайло Харін та ректор Академії адвокатури України Тетяна Варфоломеєва.\nЗапрошуємо усіх бажаючих відвідати відкриття Всеукраїнської фотовиставки «Правова допомога поруч», яке відбудеться 13 вересня об 11:00 у приміщенні Академії адвокатури України за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 27.


Воловецька центральна районна бібліотека: НАРОДНИЙ МУЗЕЙ ВОЛОВЕЧЧИНИ\nНАРОДНИЙ МУЗЕЙ ВОЛОВЕЧЧИНИ\nОдним із таких надбань багатьох поколінь Воловецького району саме і є музей, що знаходиться у районному центрі, в будинку культури. Мати у Волівці свій музей було мрією багатьох керівників, але, на жаль, вона так і не здійснилася через цілу низку причин. Ця мрія стала дійсністю тоді, коли за неї взялися справжні ентузіасти – працівники Воловецької районної бібліотеки Валентина ШУГАЄВА та Софія ГУБАШ.\nНезгасною іскоркою, яка надихала їх на краєзнавчо-пошукову роботу, була діяльність добре знаного в районі самодіяльного художника, різьбяра, скульптора Федора Бабинця, який народився в селі Скотарське. Він у власному будинку влаштував своєрідний музей історії рідного краю. А в 1998 році силами бібліотечних працівників центральної районної бібліотеки, заручившись підтримкою тодішньої завідуючої райвідділом культури Вікторії Могіш та об'єднавши зусилля сільських бібліотекарів, в одній із вивільнених від книг кімнат почали створювати музей.\nНа сьогодні він займає дві кімнати і нараховує: 42 картини самодіяльних художників району, 13 стародавніх ікон, 18 рідкісних і цінних книг (видання 1904–1944 рр.), 195 предметів домашнього вжитку, 129 одиниць одягу, взуття, понад 4 тисячі фотографій, 749 документів та інших предметів. Тут і вироби писанкарок, ткаль, ковалів, різьбярів, гончарів, майстрів лозоплетіння, вишивки, народної ляльки та ін. Всі вони зберігають дух минувшини, напоєні мудрістю рідної землі.\nЕкспонати, з яких постає багатий духовний світ горян, – цікавий і потрібний подарунок для молоді, яка прагне пізнати минуле свого народу, його величезні культурні досягнення.\nГоловний інтер'єр музею складає житлова кімната верховинської хати, в якій значну частину займає піч, її буденне вбрання. Тут же знаходяться меблі та побутові речі, більшість з яких дерев'яні. У коморі, яка використовувалася не лише для зберігання продуктів харчування, а й речей домашнього вжитку, прилаштована грядка з чоловічим і жіночим святковим та буденним одягом, домотканими виробами.\nПеред входом у житлову кімнату виставлено портрети талановитих верховинців, майстрів красного письменства Це передусім Лука Дем'ян, Василь Пагиря, Олекса Улинець, Федір Могіш, Софія Малильо, Марія Ігнатишин. Воловеччина оспівана ними у поезії та прозі, осмислена й відтворена на полотнах самобутніми митцями-живописцями Іваном Халусом з Тишева, Миколою Мацурою та Василем Шагуром із Завадки, Миколою та Ігорем (батьком і сином) Середами із Волівця, Василем Фуцуром та Павлом Бецою із Скотарського, Василем Понзелем з Нижніх Воріт та іншими.\nСеред експонатів музею велику цінність представляють 35 рукописних альбомів з документами та фотографіями, зібраними і впорядкованими тематично. Окремі рукописні альбоми присвячені історії сіл: Кичірного, Буківця, Лазів, Латірки, Нової Розтоки, Скотарського, Щербівця та ін.\nЩедра природа обдарувала людей Воловеччини різними талантами і уподобаннями. Насамперед їм присвячується експозиція "Воловеччина в історичних портретах", де представлені особи творчої інтелігенції, політичні та наукові діячі, серед яких: Володимир Сливка – колишній ректор Ужгородського національного університету; Іван Курах – хірург, головний лікар Ужгородської міської клінічної лікарні; Іван Лявинець – екзарх греко-католицької церкви Чехії; Георгій Калитич – академік, родом із с. Біласовиця та ін.\nСеред фотографій – відоме обличчя посла Сойму Карпатської України Івана Григи, учасника голодних походів, делегата І з'їзду народних комітетів у Мукачеві Івана Шімона, депутата Чехословацького парламенту, першого голови районної ради Василя Шерецького та ін.\nОформлена велика експозиційна виставка документальних матеріалів, що має символічну назву "Стіна скорботи". Вона присвячена воловеччанам–учасникам Другої світової війни (1941–1945 рр.), Афганської війни (1978–1989 рр.), учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (1986 р.).\nУсе, що є в музеї, надбали самі та дякуючи добрим людям, на котрих, як звісно, світ стоїть і стояти буде. Внесок жителів району в поповнення музею важко переоцінити.\nПри музеї діє фольклорно-етнографічний колектив "Верховинка" в кількості 23 чоловік, який упродовж років виходить на сцену і повертає до життя стародавні обряди – сватанки, весілля, вечорниці, пущання, святкування Святого Різдвяного вечора, Богоявлення та ін. Мистецький колектив заслуговує глибокої вдячності за самовіддану безкорисливу працю. Вона потребує неабиякого терпіння й втрати особистого часу, виконується, зазвичай, на громадських засадах. Уважне сприйняття присутніми їхнього співу є свідченням публічного визнання корисності й важливості для громади такої праці.\nЧастими гостями музею є відпочиваючі ЛОК турбази "Плай", а це насамперед учні шкіл Рівненської, Тернопільської, Київської областей, а також туристи та ділові люди з Угорщини, Німеччини, Польщі, Англії, студенти біблійної семінарії із Швейцарії та ін. Відвідавши музей, гості переконуються, що краєзнавчі музеї повинні бути в кожному місті, а в ідеалі – в кожному селищі та селі. Саме на це повинна націлювати програма розвитку музейної справи в Україні. На жаль, ці закони поки що не завжди виконуються.\nОрганізатори музею не розпинаються на всіх перехрестях про любов до України. Вони просто живуть нею і в ній. Тому з метою естетичного виховання, формування духовної культури та від¬родження національних традицій В.Шугаєва, С.Губаш проводять з учнями шкіл району тематичні заняття, лекції, екскурсії. Все це є ефективним засобом живого і добре проілюстрованого навчання та доводить, що музей вчить творчо мислити, сприяє культурному розвитку. Вивчення історії своєї країни, історії регіону є головним напрямком краєзнавчої роботи музею як скарбниці національної культури.\nМузей є гордістю української культурної спадщини Воловеччини й однією з найбільших скарбниць історичної пам'яті Верховини. У ньому знайдуть для себе матеріали краєзнавці, дослідники побуту, обрядів, звичаїв, народної медицини, лісового господарства, народних ремесел, спорту тощо.\nБуло б добре, якби музей вдалося переобладнати, модернізувати, створити нові експозиції, поглибити роботу по краєзнавчому обстеженню сіл району і розмістити все це в новому просторому приміщенні.\nОпубліковано Воловецька бібліотека о середа, жовтня 03, 2012


Пісні зимового циклу: Ой хто, хто Миколая любить, Засівна, Нова радість стала, Добрий вечір тобі, пане господарю, Щедрик, щедрик, щедрівочка (на вибір)\nПісні зимового циклу: Ой хто, хто Миколая любить, Засівна, Нова радість стала, Добрий вечір тобі, пане господарю, Щедрик, щедрик, щедрівочка (на вибір)\nМета: ознайомити учнів з піснями зимового циклу та обрядами, пов’язаними із цим періодом; розвивати вміння учнів спостерігати, описувати, порівнювати, асоціювати зображуване, аргументовано висловлювати власну позицію, проводити аналогії й на основі досліджених фактів робити узагальнення; розвивати навички виразного читання; формувати комунікативну компетентність учнів; виховувати шанобливе ставлення до прадавніх вірувань наших предків, любов до краси, прагнення творити її, бажання жити цікаво, творчо, формувати в учнів активну життєву позицію, побудовану на особистому усвідомленні себе українцями.\nТип уроку: урок формування знань, умінь і навичок (з використанням елементів технології критичного мислення та технології творчої майстерні відносин і ціннісних орієнтацій).\nФорма проведення уроку: урок — творча майстерня.\nЗасоби навчання: підручник; роздавальні матеріали для роботи в групах; мультфільм «Щедрик» (режисер — С. Коваль); зорові опори для побудови власного висловлення; ілюстрації, світлини учнів; аудіозаписи календарно-обрядових пісень; міні-виставки репродукцій картин українських художників «Різдвяний вернісаж» — роботи Олесі Дворак-Галік («Геометрія зими» ), Юрія Яготина (різдвяні листівки), Костя Лавра (ілюстрації до книжок «Ніч перед Різдвом», «Різдвяна рукавичка» ); мультимедійні засоби.\nВипереджувальне завдання: частину учнів класу об’єднано в 3 групи і дано завдання: підготувати творчі міні-проекти (група № 1 — «Дзвінкою колядою ми славимо Христа», група № 2 — «Святий Миколай благословить наш рідний край», група № 3 — «Щедрувала щедрівочка» ); учневі-декламатору — навчитися виразно читати щедрівку «Засівна»; решті учнів — дізнатися про традиції святкування Різдва у своїй родині, регіоні.\nУкраїнські різдвяні традиції — живодайні джерела духовності.\nПо небу знов розсипались зірки,\nМов крихти сонця на сувої ночі,\nМов тиха ласка Божої руки, —\nТакі високі і такі урочі…\nПригадуєте легенду? … Колись давно в Україні, у переддень Різдва, маленькі колядники ловили чарівним неводом найяснішу зірку в небі та, викувавши в кузні срібні дзвіночки, вирушали в далеку дорогу, щоб сповістити всім про народження Христа… Про дивовижне таїнство, що сповнює наші серця щирою радістю… Про найвеличніше священнодійство, з якого черпаємо особливу духовну наснагу: вірити, любити, прощати… Таке молитовно чисте і ніжно родинне…\nII. Фаза актуалізації.\nКолективне цілевизначення уроку.\n— Які асоціації викликає у вас слово «Різдво» ?\n— Запишіть асоціативний кущ у зошити.\n— Прочитайте епіграф до уроку. Чи погоджуєтесь ви з таким твердженням? Думку аргументуйте.\n— Виберіть із запропонованих кольорів ваш улюблений. Одягніть уявний капелюшок мислення, узявши собі відповідну роль.\n✵ Білий капелюшок — факти, детальна інформація про Різдво, яку учні отримують, використовуючи необхідні відомості з підручника, роздавального матеріалу.\n(Результат роботи в групі — інформаційне повідомлення).\n✵ Жовтий капелюшок — пошук позитивних моментів та переваг різдвяного дійства.\n— Що несе нам Різдво?\n(Результат роботи в групі — опорна схема).\n✵ Червоний капелюшок — спектр емоцій, що їх викликає Різдво.\n(Результат роботи в групі — фотомонтаж на магнітній дошці світлин «Емоції Різдва» ).\n✵ Зелений капелюшок — творчий пошук ідей трансформації свята в сучасних умовах.\n— Як «сивочоле Різдво у сучасність прийшло» ?\n— Чи вдалося молодим художникам трансформувати зимове свято в сучасний культурно-мистецький простір? (Учні переглянуть виставку робіт «Різдвяний вернісаж» ).\n— Які сучасні фестивалі, приурочені різдвяному дійству, ви знаєте? На яких побували? Які можна було б організувати?\n(Результат роботи в групі — усне запрошення на незвичайний різдвяний фестиваль).\n✵ Синій капелюшок — узагальнення (цю роль виконує вчитель й окремі учні).\nIII. Фаза побудови знань. Усвідомлення.\nПрезентація проекту першої групи «Дзвінкою колядою ми славимо Христа».\n1. Колядки «Нова радість стала», «Добрий вечір тобі, пане господарю» у виконанні представників групи.\n2. Міні-інсценізація легенди «Коляда».\n3. Інформаційне повідомлення «Різдвяна символіка. Вифлеємська зірка не міф, а реальність».\nРобота з підручником (колективно).\nВиразне читання з маркуванням тексту.\n— Прочитайте виразно колядки «Нова радість стала», «Добрий вечір тобі, пане господарю!».\n— «Промаркуйте» різдвяні символи. Що цікавого ви дізнались про них?\n— Дайте відповіді на запитання, що вміщено в підручнику.\nЛітературознавчий практикум (основні поняття учні записують у зошити).\nАнафора — єдинопочаток, повторення однакових звуків, складів чи словосполучення на початку віршованих рядків або строф. Анафора підносить емоційну силу віршів і сприяє композиційній стрункості й завершеності.\nРефрен — повторення групи слів, одного чи кількох віршованих рядків наприкінці строфи або рядка.\nКолективна робота за ілюстраціями Валерія Войтовича «Коляда».\n(Войтович В. М. Міфи та легенди давньої України. — Тернопіль: Навчальна книга — Богдан, 2005. Або: Войтович В. М. Українська міфологія. — К. : Либідь, 2002).\nАсоціативна вправа «Усне словесне малювання Коляди».\nПрезентація проекту другої групи «Святий Миколай благословить наш рідний край».\n1. Прослуховування твору «Ой хто, хто Миколая любить» у виконанні театру пісні «Джерела».\n2. Народознавче повідомлення про Святого Миколая та обряди, пов’язані зі святом.\nСпрямоване читання колядки «Ой хто, хто Миколая любить».\n— Читаючи текст твору, особливу увагу сфокусуйте на словах, що позначають дію Миколая, людей, Вкраїни.\n— Створіть «ланцюжок» добродіянь Миколая (усно).\n— Поставте 5 запитань за змістом колядки.\nКолективне створення сенкану «Святий Миколай».\nЗахищає нужденних, несе любов, тепло і віру, дарує радість.\nСвятий Миколай — приклад доброчинності й милосердя.\nПрезентація проекту третьої групи «Щедрувала щедрівочка».\n1. Перегляд мультфільму «Щедрик».\n2. Інформаційне повідомлення «Історія всесвітньо відомої обробки Миколи Леонтовича «Щедрик».\n3. Виконання представниками групи щедрівки «Carol of Bells» («Колядка дзвонів» ) англійською мовою.\n4. Хвилинка-цікавинка «Використання «Колядки дзвонів» у культурі народів світу».\nОзнайомлення з визначенням «щедрівка».\n— Чим щедрівка відрізняється від колядки? А що в них спільне? (Можна використати прийом «Кола Вена» ).\n— Чому колядки та щедрівки називаються величальними піснями?\nХудожнє декламування «Засівної» учнем.\nОбговорення змісту твору за питаннями, вміщеними в підручнику.\nIV. Фаза консолідації.\n— Розвінчайте міф: «Допомагати можуть лише ті, хто сам щось має». Узагальніть.\n— Що потрібно для того, аби наша допомога була дієвою?\n— Які прояви доброчинності мають право на існування сьогодні?\n— Розвінчайте міф: «Традиції — це пережиток минулого». Узагальніть.\n— Що потрібно, аби українські традиції збереглися?\n— Прокоментуйте вислів відомого американського філософа та письменника Джорджа Сантаяна: «Ногами людина повинна стояти на землі своєї батьківщини, але її очі нехай бачать увесь світ».\nРобота в четвірках.\n— На основі засвоєної під час уроку інформації створіть рекламу-анонс різдвяних свят «А в нас в Україні…».\n✵ я дізнав(-ла)ся про…\n✵ найцікавішим для мене було…\n✵ найбільше мене вразило…\n— Хочу більше дізнатися про…\nV. Домашнє завдання та інструктаж до його виконання.\n— Обов’язкове: вивчити напам’ять одну колядку або щедрівку.\n— За бажанням: виготовити в техніці скрапбукінгу (вид декоративно-ужиткового мистецтва, за допомогою якого можна виготовляти й декорувати фотоальбоми, листівки, книжки і блокноти. Цей різновид рукоділля пов’язаний зі створенням виробів з паперу і додаткових елементів, якими бути найрізноманітніші побутові предмети: нитки, бісер, витинанки, світлини тощо) один з різдвяних символів; скласти кросворд за змістом проаналізованих пісень зимового циклу.


Правовий кінозал до Дня юриста | Громадський центр «ДУМА»\nПравовий кінозал до Дня юриста\nДо Кам’яноярузького ліцею Чугуївської міської ради 8 жовтня завітало документальне кіно про права людини від Docudays UA.\nМодератор кіноклубу медіапросвіти з прав людини Docudays UA «ДУМАй!», представник Чугуївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Юрій Чумак розповів, що таке права людини та представив увазі учнів 8–9 класів стрічку «Чемпіонка» (Угорщина).\nФільм присвячений історії юної ромки, яка готується до головної події свого життя – престижного боксерського поєдинку. Від сільського спортзалу до чемпіонату пролягає довгий шлях, але за допомогою тренера вона досягне своєї мети попри все.\nКіно спонукало школярів до активного обговорення.\nЯк зауважила завуч з виховної роботи Кам’яноярузького ліцею Євгенія Мельник, багаторічна співпраця навчального закладу з кіноклубом Docudays UA «ДУМАй!» продовжується і цьогоріч. Змістовно, цікаво, інформативно та корисно – так пройшло чергове заняття в рамках клубу.\nP.S. До речі, приурочене воно було до Дня юриста. Адже саме юристи (правники) покликані допомагати людям відстоювати права й законні інтереси.


Впровадження доносів в Україні: глухий кут довіри до держави - Михайло Пластун / ЛІГА.Блоги - LIGA\nУкраїнські законодавці почали вносити до суспільного дискурсу таке контрверсійне явище, як «донос» та «донощик». Чим це загрожує суспільству?\nУкраїнські законодавці почали вносити до суспільного дискурсу таке контрверсійне явище, як «донос» та «донощик». В історичній ретроспективі воно старе, майже як людство. Не маючи достатньо дієвих офіційних засобів спостереження та контролю вчинків власних громадян влада часто заохочувала доноси особливо зіштовхнувшись з груповою солідарністю. В історії не раз траплялися випадки коли доноси винагороджувалися. Сучасність – не є виключенням. Як відомов багатьох сучасних країнах особливо розвинутих, стали регулювати доноси системно на рівні законодавства. До періоду поки держава не зробила доноси власним інструментом контролю за громадянами, це явище було суто морально-етичним, тобто отримувало негативне або позитивне забарвлення залежно від конкретних мотивів донощика та наслідків його доносу. Але після того, як донос став на службі сучасній державі, в багатьох розвинутих країнах він інституалізувався й перетворився на обов'язок. Його держава заохочує та надає регламентований статус. Прикладів велика кількість від США,Канаді та Австралії до країн ЄС.


Дана бесіда допоможе вчителеві уточнити уявлення дітям про ввічливі слова. Навчити оперувати ввічливими мовними формами, вправляти у вживанні ввічливих слів залежно від ситуації. виховувати бажання бути ввічливими, турботливими, чуйними.\nМета: уточнити уявлення дітей про ввічливі слова; учити оперувати ввічливими мовними формами; вправляти у вживанні ввічливих слів залежно від ситуації; виховувати бажання бути ввічливими, турботливими, чуйними.\nІндійська мудрість говорить, що ввічливість — найдорогоцінніший камінь. Ввічливість – це одна із найважливіших рис вихованої людини. З добрими, чуйними та ввічливими людьми завжди хочеться спілкуватися, бути поруч із ними. Не маючи навичок ввічливого спілкування, важко справити гарне враження на оточуючих.\nЩо ж таке ввічливість? На це питання нам відповість словник.\nВвічливість – це форми поведінки, у яких виявляється повага до людини (дотримання добрих манер, доброзичливість, уважність, чемність тощо). У перекладі слово «ввічливий» означає «знає, як себе поводити».\nЛюбі діти! Гадаю, нікому з вас не подобається грубе, зневажливе, образливе ставлення до себе інших людей. Кинуте з самого ранку зневажливе слово може зіпсувати настрій на ввесь день. І навпаки, привітне слово чи побажання, що супроводжується посмішкою, може підняти настрій. Іноді ви навіть не помічаєте, що образили товариша, тому дуже важливо, щоб ви з малих літ набули навичок вихованості, ввічливості.\nПограємо в гру «Рими про ввічливість». Вам необхідно доповнити речення словами ввічливості .\n• Зазеленіє древній пень, коли почує...(Добрий день.)\n• Розтопить серце всякого сердечне слово...(Дякую.)\n• Якщо бажаєш висловити подяку, промовити потрібно … (Красно дякую).\n• За смачний обід, сніданок … , - скажем мамі. (Дякуємо)\n• Розтане навіть льодяна глибина від слова теплого...(Спасибі.)\n• Коли тебе впіймають за підказку, то вчителя розчулиш...(Вибачте, будь ласка.)\n• Коли згасає сонце у росі й зоря лягає лагідно на плечі, серед знайомих, рідних голосів ми чуємо привітне ...(Добрий вечір.)\n• Щоб знову зустрітись в годину призначену, кажу щиро завжди всім... (До побачення.)\n• І в Україні, і в Росії, і в Словаччині всі кажуть на прощання … (До побачення).— Потрібно бути ввічливим не лише в словах, а й у тоні, жестах, діях.\nГра «Що сказати треба?» (Двоє біля дошки)\n- Я задаю вам загадки, а ви записуєте відповіді..\nІ говорять…(добрий день).\nМи їй скажем….(добрий ранок).\nЛюба Танечко, ….(пробач).\nДіти, ви не забувайте чарівні усі слова.\nНестерук Тамара Василівна


Випадково побачивши 15-річну красуню Зізі, справжнє дитя природи, Франц Йозеф закохався в неї. Шлюб влаштовували обидві родини. Маленька дівчинка за волею долі опиняється в чужому середовищі, позбавлена всього, що любила найбільше. Великою проблемою Зізі було те, що вона не змогла дистанціюватись від особистого життя і повністю перейти на репрезентативну роль цісаревої могутньої монархії. Її хотіли вкласти в межі, вимагали виконання обов'язків. Найважливішим із них, звісно, було народження спадкоємця. Однак першою дитиною, яку народила Зізі, стала дівчинка. Та навіть материнського щастя її позбавили, маленьку Софі вона могла бачити тільки з дозволу. Коли ж Елізабет, можливо, вперше, виявила свою волю і взяла дочку в подорож, яку вона здійснювала з Францом Йозефом, сталась трагедія. Дитина захворіла і померла на очах у матері. Це була перша тріщина в душі Зізі. Та минає час, і настає момент, якого чекали всі -- народжується крон-принц Рудольф. Із батькових рук отримує він ще в колисці орден Золотого руна і звання полковника. Та майбутній спадкоємець страждає від муштри, в якій його виховують, відчуває себе нереалізованим так само, як матір, яка на той час утікала із ненависного їй Відня, подорожуючи світом. Рудольф, одружений за розрахунком, закохується в баронесу Марі Вечера, з якою і йде з життя у замку Мейєрлінк. Фатум смерті ще однієї дитини остаточно нівечить душу Зізі. Однак смерть сина не зближує її з Францом Йозефом, вона знову заглиблюється в подорожі. Одна з них стає для Зізі Габсбург останньою. У Швейцарії її поранив у серце анархіст італійського походження.\nСаме після смерті Елізабет міф переростає з негативного в позитивний, її красу ідеалізують, образ використовують для пробудження патріотичних почуттів. Існують картини, де Зізі зображають у вигляді янгола-охоронця поруч із Францом Йозефом.\nУсе життя Елізабет Габсбург, як і її смерть, видається жартом мінливої долі. Залишається вірити, що це і було її звільненням. Ім'я Зізі ще довго переходитиме з уст в уста, як і міф про останню цісареву імперії, якої вже нема.


| 17-04-2017, 18:02 |\nУтеплення стелі рідким склом — це технологія, заснована на використанні силікатного клею, яка отримала широке розповсюдження як у промисловому виробництві, так і в приватному будівництві, ремонтних роботах.\nОсобливості застосування рідкого скла\nЦей матеріал являє собою водянистий розчин на основі силікату натрію чи калію, які також входять і традиційне скло. Іншою його назвою є силікат.\nВиробляють рідке скло шляхом з'єднання діоксиду кремнію з содою (поташ), змішуючи його в автоклаві і піддаючи плавленню. Для виготовлення не потрібно високотехнологічне обладнання. Вироблена продукція піддається дробленню і розчиняється в розчині води. У процесі виробництва утворюються безбарвні або білі кристали. Силікат виготовляють за Гост 18958-73 і технічних умов для продукції, що містить калій ТУ 5921-001-63022882-2010.\nВиготовляють два види рідкого скла: натрієве і калійне. Формула натрієвого матеріалу (з'єднання двох оксидів): Na2O + SiO2; модуль силікату може бути в діапазоні 2,0-3,5, а щільність варіюватися від 1,3 до 1,6 г/см3. Рідке калійне скло має модуль від 2,9 до 3,5, тоді як його щільність становить від 1,3 до 1,4 г/см3.\nОсновна характеристика рідкого скла — високі теплоізоляційні властивості. Для їх досягнення прийнято поєднувати цей ізолятор з цементом або бетоном в пропорції 1:10. Даний метод рекомендується також на об'єктах з надлишком вологи: в санвузлах, лазнях, гаражах і т. п.\nУтеплювач з рідкого скла застосовується як просочення для збільшення теплоізоляційних якостей стель, стін, підлог, цокольних приміщень, схильних до впливу навколишнього середовища або просто води, наприклад, в басейнах. При обробці стелі в першу чергу потрібно говорити про захист поверхонь з дерева. Маються на увазі дерев'яні будівлі — раніше зведені або ж сучасної споруди.\nСфера використання силікату:\nТеплоізоляційні та гідроізоляційні роботи, їм обробляють стіни і стеля у приміщенні і тим самим захищають їх від втрат тепла і проникнення вологи.\nГрунтовка поверхонь (дерев'яних, кам'яних, бетонних) — перед оштукатурюванням або обклеюванням шпалер їх покривають силікатом.\nМатеріал використовують як одну із складових для підготовки розчину з влаштування печей і камінів.\nЗастосовується для монтажу лінолеуму, плитки з поліхлорвінілу.\nПідходить для виготовлення замазок під водопровідні труби.\nВикористовується для виготовлення кислототривких і вогнетривких силікатних мас.\nПризначений для захисту фундаментів від підземних вод.\nКалієве рідке скло широко представлений у виробництві фарб, так як володіє стійкістю до атмосферних явищ.\nЗастосування силікату не обмежується перерахованими вище сферами, він є складовою частиною таких будівельних матеріалів, як шпаклівка, грунтовка.\nПереваги і недоліки рідкого скла\nПри покритті поверхні силікатом відбувається його з'єднання з вуглекислим газом, що міститься в повітрі, в результаті він твердне і фіксує як форму, так і розміри.\nОбробка рідким склом поверхні користується популярністю завдяки наступним перевагам матеріалу:\nПодовжує термін експлуатації, надає виробу міцність.\nСтворює бар'єр для проникнення вологи, так як ізолятор володіє відмінними вологостійкими якостями. Поверхня, оброблена рідким склом, надовго буде захищена від впливу води.\nВолодіючи антисептичними властивостями, утеплювач рідке скло оберігає поверхню від гнильних утворень.\nПожежобезпечний матеріал, стійкий до горіння.\nВолодіє високою термостійкістю, витримує температуру до +1000 градусів.\nЕкологічно безпечний для людей і оточення.\nВисока плинність — ця властивість дає можливість проникати склу будь-які нерівності, стики, як в дерев'яному, так і в бетонному виробі.\nНевеликий витрата матеріалу.\nЗручність у використанні. Ці характеристики в поясненні не потребує, адже силікат наноситься на поверхню без особливих зусиль за допомогою пульверизатора або пензля.\nЄ ряд певних слабких сторін і недоліків рідкого скла, які необхідно торкнутися:\nНе можна обробляти підстава силікатом, якщо його надалі треба буде фарбувати. Фарба не зможе лягти на оброблювану поверхню, на якій є плівка від нанесеного рідкого скла.\nСфера застосування обмежена, цей ізолятор може розпорошуватися тільки на поверхнях з бетонним, оштукатуреним або дерев'яним покриттям.\nШвидка кристалізація матеріалу, тому для роботи потрібна певна вправність.\nРідке скло: застосування\nДеякі ремонтні та будівельні роботи проводяться із застосуванням різних клейових складів. При...\nТехнологія нанесення рідкого скла на стіни\nПровести гідроізоляцію силікатом не так складно, як може здатися на перший погляд. Але доведеться...\nОбговорення теми: Утеплення стелі рідким склом


Б’є значить любить???\nГоловна » Б’є значить любить???\nВ рамках реалізації правопросвітницького проекту Я МАЮ ПРАВО Тернопільський місцевий центр інформує щодо протидії домашнього насильства\nОдним із найчастіших питань з якими звертаються за отриманням безоплатної правової допомоги до місцевого центру це розлучення, виплата та збільшення розміру аліментів. Зазвичай розлучення не проходить безболісно для подружжя, переважно такою причиною є різні форми домашнього насильства, тобто вчинення дій фізичного, психологічного чи економічного характеру. Прояви насильства можуть тривати роками, бувають вони як скриті (бо “бруду” з сім’ї не виносять) так і видні, коли свідками є друзі, сусіди. Такі відносини часто несуть за собою втрати, так як насильство переважно закінчується тілесними ушкодженнями, а іноді і смертю. Іноді жертвою може стати і сам насильник, свідченням цього є випадки коли жінка, яка вже не може терпіти у стані відчаю починає захищати себе, навіть вбиваючи.\nВислів “б’є — значить любить” не схвалюється в сучасному суспільстві, але не дивлячись на це багато українських жінок і сьогодні потерпають від такого варварства. Домашнє насильство може проявлятися у таких формах:\n– сексуальне (будь які діяння сексуального характеру, вчинені відносно дорослої особи без іі згоди або дитини незалежно від її згоди, або вчинені в присутності дитини);\n– психологічне (образи, погрози, приниження, перслідування, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії/бездіяльність спричиняють невпевненість, нездатність захистити себе);\n– економічне (позбавлення житла, їжі, одягу, коштів чи документів, перешкоджання в отриманні лікування, примушування до/заборона працювати чи навчатися).


Міністр закордонних справ Росії фактично поставив під сумнів належність острова Тузла Україні. Принаймні на прес-конференції після переговорів зі своїм візаві, главою українського зовнішньополітичного відомства Костянтином Грищенком, Іванов зазначив, що щодо Тузли є "різні документи, які можна по-різному трактувати". І назвав цю проблему питанням переговорного процесу.\nЄдиний позитивний момент переговорів полягав у домовленості про створення спільних робочих груп, що продовжать обговорення питання використання акваторії. Причому перша зустріч української й російської делегацій з цієї проблематики відбудеться уже наступного тижня.\n"Важливо, що ми домовилися про непорушність принципів, викладених у базовому договорі про дружбу, партнерство й співробітництво (підписаному в 1997 році). Ці принципи не ставляться під сумнів", -- заявив Грищенко, коментуючи переговори.\nПроте насторожує інша фраза українського міністра. За його словами, під час переговорів Україна ще раз заявила про те, що вважає острів-косу Тузла невід'ємною частиною української території і документально аргументувала свою позицію. Натомість російська делегація також представила свою позицію щодо цього питання і відповідні документи, які, ймовірно, свідчать про те, що Росія однозначно не визнає Тузлу українською територією.\nЗважаючи на такі заяви, Україні та Росії навряд чи вдасться "зняти емоційний запал навколо цієї проблеми", чого хотіли би обидва міністри. А також не відкине можливість участі в ній недержавних організацій, сиріч партій, про що говорив Грищенко.\nІ хоча Іванов і заявив про те, що будівництво дамби припинене до проведення екологічної дисципліни та що порушень українського кордону немає і не буде, ймовірно, цього буде явно замало, аби заспокоїти українських політиків. Слід очікувати, що багато-хто в Києві ще голосніше заговорить про необхідність перегляду стратегічного партнерства з Росією та прискорення інтеґрації України в європейські та євроатлантичні структури.\nФорум із перешкодами\nПроведення у суботу Форуму демократичних сил у Львові на велотреку СКА за участю лідера "Нашої України" Віктора Ющенка може закінчитись кровопролиттям. Такими є прогнози народних депутатів-"нашоукраїнців" від Львівщини.\nЯк учора повідомив голова представництва "Нашої України" у Львівській області народний депутат Петро Олійник, приблизно в 15 областях формуються так звані бойові загони, які завтра повинні приїхати у Львів для створення масових заворушень під час проведення Форуму демсил. Зокрема, уже керівник представництва "НУ" на Рівненщині, народний депутат Василь Червоній звернувся до голови Рівненської облради, інформуючи про те, що силами СДПУ(о) в Рівненській області ведеться набір людей молодого та середнього віку в кількості 300 осіб для відправлення до Львова з метою вчинення масових заворушень. Також нардеп повідомив про спробу залучити до провокаційних дій ветеранів Афганістану через уповноваженого державного службовця. За словами Олійника, інструкції з вчинення безпорядків у Львові йдуть від Адміністрації президента.\nУкраїнська Америка проти дамби\nСпеціально для "Поступу" з Нью-Йорка\nВасиль Лопух, (brama.com)\nНью-Йорк, 29 жовтня 2003 р., на розі Лексінґтон Авеню та 63-ї вулиці, поблизу будинку постійного представництва Російської Федерації при ООН відбулася демонстрація протесту проти будівництва дамби у Керченській протоці.\nСеред учасників демонстрації голова Світового конгресу українців (СКУ) Аскольд Лозинський, професор Нью-Йоркського університету д-р Зарицький, учні та вчителі української католицької школи св. Юра (St. George Ukrainian Catholic Church) та інші.


Кoли мaма заxворіла, бpат жoдного pазу не вiдвідав її в лiкарні, зaте швuдко «пpивласнив» материн бyдинок – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Життєві історії / Кoли мaма заxворіла, бpат жoдного pазу не вiдвідав її в лiкарні, зaте швuдко «пpивласнив» материн бyдинок\nКoли мaма заxворіла, бpат жoдного pазу не вiдвідав її в лiкарні, зaте швuдко «пpивласнив» материн бyдинок\nНещодавно я зателефонувала мамі, я живу від неї досить далеко, в іншому регіоні, але дзвоню кожен день. Звичка дзвонити щодня сформувалася після того, як пoмер мій батько (6 років тому) і мама деякий час жила одна (я жила в іншому місті, брат їздив на заробітки). Джерело\nПочну з самого початку. Мій батько пoмер 6 років тому і залишив нам у спадок будинок, ми з братом відмовилися від своїх часток на користь матері, так як вони з батьком удвох будували цей будинок і, на мій погляд, відмова від частки була логічною. Незадовго до смepті батька брат одружився, і вони почали жити в батьківській хаті. Я ні в якому разі не проти того, щоб брат з дружиною жили в маминому будинку, але як вони себе ведуть … На мій погляд, це неприйнятно і дуже нешанобливо по відношенню до моєї мами.\nДавайте все по поличках:\nВсі комунальні оплачує мама (хоча я не раз їй говорила, щоб вона хоча б навпіл ділила, так як вона на пенсії, а пенсія невелика);\nВони нічого не роблять по будинку, ВЗАГАЛІ НІЧОГО (будинок сільський з ділянкою, садом, лазнею, сараєм). Все робить моя мама, за всім стежить, прибирається, підправляє, купує що потрібно;\nПеред весіллям мої батьки зробили ремонт в будинку і коли батьки були на роботі, брат зробив перегородку між моєю і своєю кімнатами. Собі вони зробили кімнату на 1.5 метра довшу, ніж у мене, а мені залишили в якості кімнати комірчину 5 квадратних метрів;\nУ брата з дружиною 2 дітей, думають про третю дитину і недавно брат сказав мамі про те, що цей будинок (будинок моєї мами) дістанеться його ще ненародженій дитині, навіть ще незачатій. Як вам таке? Моя мама поки тактовно від них відмовчується, так як «ця сімейка» (я не можу їх по-іншому назвати) задумалася про покупку квартири (і материнський капітал і субсидія як молодій сім’ї), мама чекає моменту, коли вони поїдуть і залишать її в спокої.\nЧитайте також: «Пiдійди, пoцілюй свою мaмочку! Oстанній pаз пoцілюй», – бaбця, гoлосячи на всe сeло, все блuжче підштoвхувала Надійку у спuну до дoмoвини. Пiсля поxoрону батько вiддав п’яту дuтину в iнтернат. Стаpші сестри пoбачивши, з якої мaшини виxодить їхня «дєтдoмовська» Надька і який дoглянутий чоловік йде пoряд з нею, аж pоти порозкривали від здивyвання\nДо цього вони дорікали мою матір тим, що вона хоче їх вuгнати з дому і вона повинна переписати будинок на брата. А з якого дива? ЩО ВІН ЗРОБИВ У ЦЬОМУ БУДИНКУ? Найцікавіше – це те, що вкладення в будинок були з боку моїх батьків і мене: батьки побудували будинок, я дала грошей на будівництво сараю, лазня була побудована на гроші моєї мами (вона брала кредит, на виплату якого я додала свої гроші).\n«Ця сімейка» ніяких грошей не витратила. І після цього говорить, що моя мама їх жене. Повторюся, що у мене мама на таке не здатна. От скажіть, де справедливість? Що робити з такими родичами? Як з ними взагалі спілкуватися?\nЩе один момент був у минулому році. У моєї мами виявили pak (2 стaдія), і почалося лiкування (хімioтерапії, 2 oперації). Я приїжджала на 6 тижнів для того, щоб ходити з мамою по лiкарнях, сиділа з нею після xімії, дзвонила лiкарям, знаходила якісь лiки. А мої брат з дружиною жодного разу до неї в лiкарню не ходили, ви уявляєте ЖОДНОГО РАЗУ !!! Ось як бути з такими людьми? Вони вже поставили маму перед фактом, що переписати будинок на брата вона мyсить найближчим часом.


Country Camp camping Echternacherbrück в Echternacherbruck в Німеччина - Найкращі знижки на перебування в готелях\nEchternacherbruck закладів розміщення\nНамет "Котедж" - Вхід\nMindener Strasse 18, Echternacherbruck, Echternacherbruck, Німеччина, 54668 - Показати на карті\nНамет "Котедж" (Lodge tent)\nБільше про Country Camp camping Echternacherbrück\nПризначений як для ділових поїздок, так і для відпочинку, Country Camp camping Echternacherbrück ідеально розташований у Godendorf; одному з найпопулярніших районів міста. Саме звідси гості можуть насолоджуватися легким доступом до всього, що це чудове місто може запропонувати. Завдяки своєму зручному розташуванню, готель пропонує вам легкий доступ до визначних місць, які варто оглянути.\nВ Country Camp camping Echternacherbrück, робиться все можливе для того, щоб гості відчували себе комфортно. Для цього готель пропонує найкращі послуги та умови. Гості готелю можуть на місці насолоджуватися такими можливостями як додаткові умови для осіб з обмеженими можливостями, ресторан, пральня, торговий автомат.\nКрім того, всі номери оснащені такими зручностями, як міні-кухня, холодильник, зона відпочинку, кавоварки/чаєварки, кухонне приладдя, щоб задовольнити потреби найвибагливіших клієнтів. Чи ви є любителем фітнесу, чи просто шукаєту спосб розслабитися після напруженого робочого дня, вам буде запропоновані різні можливості вищого класу для відпочинку, такі як відкритий басейн, дитячий майданчик, дитячий клуб, сад. Насолоджуйтеся високоякісними послугами та насправді престижним місцем розташуання в Country Camp camping Echternacherbrück.


Вища рада правосуддя призначила членів комісії, які оберуть склад ККС - новини Приватбанк - 24 Канал\n18 вересня 2021, 08:55 Читать новость на русском\nПризначили членів комісії для обрання складу ВККС / "Збруч"\nПерший склад конкурсної комісії, яка обиратиме членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів, Вища рада правосуддя призначила 17 вересня. Туди увійшли 6 людей.\nПресслужба повідомила, що Вища рада правосуддя вітає якнайшвидший запуск роботи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Наразі ситуація з масовими звільненнями суддів та дефіцитом кадрів викликає занепокоєння.\nЗауважте У суддів є 5 сценаріїв, щоб врятувати свій "хвіст" від реформи\nДеталі від Шабуніна\nГолова правління Центру протидії корупції Віталій Шабунін зауважив, що жоден з кандидатів не пройшов перевірку на доброчесність від Етичної ради. Рада суддів та її очільник Богдан Моніч зігнорували пряму норму закону.\nДо конкурсної комісії ВККС Рада суддів делегувала 3 представників, двоє з яких відверто зашкварені\nВін виокремив Мєзєнцева та Міщенка.\nМєзєнцев: скандали з Онищенком та Суркісом\nЗа словами Шабуніна, Мєзєнцев зробив стрімку кар'єру у часи експрезидента-втікача Віктора Януковича. Водночас навіть після Революції Гідності суддя ухвалював низку сумнівних рішень.\nЗокрема, Мєзєнцев входив до складу колегії суддів, яка вирішила, що нардеп-втікач Олександр Онищенко не переховувався від слідства, а лише взяв участь в міжнародних кінних змаганнях.\nТакож Мєзєнцев ухвалював сумнівні рішення у справі "Приватбанку". Ще у 2017 році він підтримав рішення, яке визнавало Ігоря Суркіса непов'язаним із Ігорем Коломойським та зобов'язувало стягнути з банку мільярд на його користь.\nОкрім того, Мєзєнцев публічно виступив проти проєкту Антикорупційної стратегії.\nМіщенко: скандал з прихованими доходами\nГромадська рада доброчесності повідомляла, що під час конкурсу до Верховного Суду Міщенко ймовірно приховував доходи, які отримував від адвокатської діяльності.\nВін обіймав посаду партнера юридичної компанії "Трастед Едвайзерс" та заробив за 5 років лише 177 879 гривень. Водночас заощадити вдалося 70 тисяч доларів.\n"Громадська рада доброчесності звертала увагу на можливе використання фірмою Міщенка схеми з втручання в систему розподілу справ між суддями, однак ВККС проігнорувала цю інформацію та рекомендувала призначити Міщенка до Верховного Суду", – наголосив Шабунін.\nЗаява Фундації DEJURE\nЗокрема, не призначили Тільмана Хоппе – екссуддю з Німеччини. За словами Маселка, він відомий тим, що розуміється, як доводити невідповідність доходів суддів їх майновому стану. Окрім того, Хоппе критично ставиться до спроб недоброчесних суддів маніпулювати практикою ЄСПЛ.\n"Він також дуже добре знає українські реалії та допомагав Громадській раді доброчесності розробляти правила перевірки суддів", – наголосив Хоппе.\nЗа словами Маселка, у ВРП його могли сприйняти як найбільш небезпечного для них, тому й не призначили.\nЗауважте! Рада суддів України 13 вересня не обрала членів Етичної ради, заблокувавши цим судову реформу.


Проблема \_ Травматерапевт: «Як жити, коли війна триває? Робіть те, що вас зміцнює»\nТравматерапевт: «Як жити, коли війна триває? Робіть те, що вас зміцнює»\nЧотири роки тому українське суспільство показало подиву гідні приклади самоорганізації, коли довелося у критичний, дуже стресовий час рятувати державу. Росії не вдалося нас розвалити, ми виявилися значно сильнішими, ніж сподівалися наші вороги. Але війна триває, травмує і містить інші небезпеки.\nПро те, як українське суспільство має реагувати на ці виклики, зокрема, як пережити травму, зміцнити власні ресурси, уникнути емоційного вигорання, не піддаватися на маніпуляції і провокації тощо - у розмові з Оксаною Наконечною - практичним психологом, координатором Кризової психологічної служби міста Львів.\n- Четвертий рік триває у нас війна. Чи за цей час українці навчилися жити в нових умовах?\n- Чотири роки тому відбувалися гостріші події, було більше постраждалих, відтак, більша кількість людей була у посттравматичному стані. Зрештою, ми всі так чи інакше травмуємося, перебуваємо у стресовій ситуації. Зараз події на Сході країни перейшли у спокійнішу фазу - там відбуваються бої, але вже не такі масштабні. А психіка людини така, що адаптується до всього, навіть до найстрашніших речей. Якби ми постійно думали про те, що ж там відбувається, то отримали б емоційне вигорання чи вторинну травматизацію. Це спостерігається й у волонтерів. І зараз пишуть проекти для того, щоб їм допомогти. Чотири роки тому в Україні не було достатньо державних (або було дуже мало) інституцій, які б надавали психологічну допомогу. Були волонтери, які організувалися у Психологічну кризову службу, і досі вона працює в різних куточках України. Тепер ми пішли з Львівського військового госпіталю, бо там створили відділення психологічної реабілітації. Тобто, зараз уже такої потреби на кризове волонтерство нема. Воно має потроху згортатися, щоправда, залишається у специфічних напрямках, бо не так швидко державний апарат може якісно запрацювати. Є волонтери, які застрягли на волонтерстві. Це проблема, бо в них насправді спостерігається емоційне вигорання. У кризовій психології є таке правило: один до двох, тобто, якщо місяць працюєш в гострих обставинах, то два місяці треба відпочити. Ті, котрі постійно їздять на передову, потребують відпочинку, реабілітації.\n- Чи можемо сьогодні казати про наслідки психотравм, спричинених війною? Адже такі травми не лікуються миттєво.\n- Є різні думки щодо того, скільки треба чекати, щоб діагностувати посттравматичний стресовий розлад. (ПТСР). Американці кажуть, що вже після 30 днів. Я б казала не поспішати. Жалоба у нас триває рік, і це не просто так придумали. Виявляється, наша психіка протягом року це все якось опрацьовує. Є різні фази: сумування, заперечення тощо. Вважаю, що до року часу треба спостерігати. Це не означає нічого не робити. Загальносвітова концепція полягає у ранньому втручанні - не чекати, коли сформується ПТСР, а одразу працювати з людиною, яка повернулася з війни. В неї може і не бути ПТСР, але краще перестрахуватися. Тому ми просимо, щоб зверталися до фахівців, тільки-но побачили, що щось не так - сняться одні і ті ж страшні сни, спостерігаються перепади настрою, вибухи агресії, намагання уникати інших людей, частіше вживання алкоголю, пригніченість, страхи, почуття вини.\nОксана Наконечна. Фото Миколи Тиса/ZIK\n- Випадки алкоголізації, суїцидальні вчинки, про які зараз повідомляють, - це результат того, що людина вчасно не звернулася по допомогу?\n- З алкоголізацією ситуація непроста. Насамперед, ми з'ясовуємо, чи були в людини проблеми з алкоголем до війни. Якщо були, то це - робота нарколога. Якщо не було, то це - посттравматичний симптом, і тоді ми працюємо як із травмою. Не завжди це легко з'ясувати, бо, зазвичай, чоловіки заперечують, що раніше вживали алкоголь. Внутрішня напруга і переживання, які важко витримати, спонукують чоловіків випити, навіть якщо раніше вони не вживали спиртні напої. І це - один із посттравматичних симптомів. «Залити» алкоголем негативні переживання не вдається, це може допомогти на якийсь час, а потім вони повертаються з новою силою. Тому треба звертатися до фахівця і проговорити це. Чоловікам складно воно дається, їм важко зізнатися у своїй слабкості. Хоча це насправді - не слабкість, а навпаки. Коли визнаєш, що з тобою відбувається, розповідаєш про це комусь, кому довіряєш, це свідчить про силу, про те, що ти можеш це прийняти і з цим впоратися.\n- Це ж суспільство нав'язало стереотип про те, що чоловік має бути сильним і не показувати свої емоції...\n- Так, це - поганий стереотип. Не хочете плакати, то й не треба, але хоча б сумуйте, переживайте якісь емоції, це ж нормально, бо ми - люди, а не роботи. Суспільство нам ще нав'язує і такі стереотипи, що сум - це погано, агресія - теж погано. А для чого тоді нас наділено здатністю переживати різні емоції? Щоб завжди сміятися? Постійний сміх - це точно не здорово. Смуток дозволяє нам пережити неприємні моменти у житті і рухатися далі.\n- Ви, як фахівець-травматерапевт, спеціалізуєтеся на методі EMDR (опрацювання травми рухом очей). А які ще є дієві методи у боротьбі з психотравмою?\n- Є два основні методи: когнітивно-поведінкова травмофокусована терапія (КПТ) і EMDR, ще є експозиційна терапія. Це - методи першого вибору. Але не лише вони працюють, помічною є арт-терапія як інструмент у роботі з травмою. Можна працювати у напрямку драматерапії та інших.\n- Ви переклали книжку американського психолога Джудіт Герман «Психологічна травма та шлях до одужання». Наскільки цей американський досвід можна екстраполювати до українських умов, які, погодьтесь, таки відрізняються від американських (за рівнем життя тощо)?\n- Травма всіх насправді зрівнює, бо йдеться про виживання, самозбереження. Перебіг травматичної реакції є, здебільшого, однаковим, незалежно від того, що людина пережила - війну, зґвалтування, аварію, втрату близької людини. Дехто пробує розповідати, що з військовими мають працювати фахівці, які спеціально вчилися працювати з військовими, це - неправда. Всі травми переживаються однаково. Інша справа, що військові можуть мати більше довіри до психолога у формі, сприймають його за «свого». Це характерно для постраждалих осіб вважати, що їх може зрозуміти лише той, хто пережив те саме, що й вони. Тому однією з дієвих форм роботи з травмою є групи, які формуються з осіб, що пережили подібний досвід.\n- Ми в Україні давно живемо у стресі, можливо, завдяки цьому маємо більший досвід виживання... Може, я помиляюся.\n- Якщо йдеться про специфіку, - як хтось сказав, - «ми вміємо виживати, а вони вміють жити», у нас, можливо, краще з вмінням вийти зі складної ситуації у більш релігійних людей. Для людини, яка травмована, внутрішній і зовнішній світ розбився на хаос. Його треба заново структурувати. Для нашої психіки важливими є ритуали. Скажімо, зараз різдвяні свята у цьому допомагають. Також, дуже важливим є сприйняття у суспільстві. Існує соціальна і психологічна стабілізація, які між собою пов'язані. Але соціальна стабілізація є першочерговою. Коли психолог розмовляє з постраждалим, а в нього нема сім'ї, роботи і житла, він переживає за товаришів, які залишилися на фронті, то у нього нема стабільності. Це означає, що ми з травмою взагалі наразі не працюємо. Спочатку треба досягнути зовнішньої стабілізації - мати роботу, житло тощо. Якщо не нормалізується сон, то звернутися до психіатра за медикаментами. І не боятись психіатрів. Ті, які працюють з військовими та демобілізованими, розуміють специфіку і не будуть виписувати якихось шкідливих ліків.\n- Психічну травму значно важче вилікувати, ніж фізичну.\n- Просто треба знати, як це робити. Для людей більш зрозумілою є зламана нога, а заламана нога у психіки - це щось незрозуміле. Власне, травму психологічну можна порівняти з фізичною травмою - з поламаною ногою. Поламана нога - це ще не хвороба, а травма. Вона може стати хворобою, якщо її не лікувати. Психологічна травма - це не хвороба, а травма, але якщо нічого з нею не робити, запустити, не звертатись до фахівця, заливати біль алкоголем, то вона перейде в хронічний ПТСР. Треба говорити, не закриватися у собі. Можна поговорити з близькою людиною, побратимом, піти до церкви тощо. Якщо людина вже довший час не може вночі спати, почалася депресія, - треба йти до фахівця. Це все лікується. Важливо попередити розвиток посттравматичного стресового розладу. ПТСР також лікується, але це вимагає більше часу та зусиль.\n- Чи насправді відсоток тих, у кого дійсно діагностують ПТСР, такий великий, як нас інформують?\n- Є така цифра - 80-90% можуть мати посттравматичну симптоматику, але це лише у перший тиждень після бою чи обстрілів. До місяця - 60%, після місяця - 25-30% постраждалих, в яких уже може формуватися ПТСР.\n- Мабуть, під час проходження медогляду перед призовом в армію фахівці повинні краще перевіряти, чи за своїм психічним складом людина придатна для служби в армії. А в нас брали всіх підряд...\n- Так, донедавна в нас ця сфера була занедбана, ми не були готовими до війни. Проте, останнім часом спостерігається великий поступ - почали готувати військових психологів, працюють військові капелани. Щоправда, з психологічною реабілітацією ще є проблеми, бо державна система повільно перелаштовується на новий лад. Але є багато громадських організацій, які безкоштовно надають психологічну допомогу військовим та їхнім родинам. У гострий період наші фахівці проводили групи взаємопідтримки для дружин військових. Зараз такі групи функціонують у Львівському центрі надання послуг учасникам бойових дій на Пекарській.\n- Як ви, як фахівець-травматерапевт, вважаєте, - те, що українське суспільство проходить через важкі випробування, ось уже 27 рік поспіль приводить до влади людей нерідко без моральних принципів, зумовлено нашими глибокими історичними травмами?\n- Це, радше, наслідок багаторічного життя в моральному та психологічному гетто, у суспільній парадигмі «жертва-насильник». З позиції жертви треба виходити. Як би жорстоко це не звучало, - війна дозволяє це зробити, перепрограмувати нашу нейрональну мережу з уявлень, на кшталт, «від нас нічого не залежить», «якось воно буде», «аби не гірше», на нові, більш життєствердні, які посилять упевненість, що ми можемо все змінити. Адже позиція жертви і травмованої людини наступна: «я нічого не можу зробити», «світ - небезпечний», «ніхто нами не цікавиться». Пригадуєте фразу: «Захід від нас втомився». Це все пропагандистські маніпуляції, які роблять для того, щоб людина залишалася у травматичній позиції і впевненості, що вона нічого не може зробити. Робота з травмою всього суспільства подібна до роботи з окремою людиною - спочатку інформуємо про те, що таке травма, і як її лікувати, потім працюємо на стабілізацію, тобто, на те, що стабілізує людину, а не дестабілізує її. Так само - і зі суспільством. На жаль, ці всі негативні новини - це або невігластво, або бажання заробити гроші на біді, або свідомі маніпуляції. Якщо людина знає, що суспільство в травмі потребує стабілізації, але робить, щось таке, що його дестабілізує, то робить вона це з якоюсь метою. Якщо не з метою роботи на нашого ворога, то з метою заробити гроші. Це - аморально. Це - наче комусь, хто втратив близьку людину, робити щось таке, щоб йому було ще гірше, і мати з того вигоду. Треба звернути ще увагу на етику подання новин. Скажімо, в Ізраїлі, де схожа з нами військова ситуація, досягли того, що коли йде інформація про події на війні, за журналістом - чиста стіна, а не потрощені танки, поранені військові. Вони не показують по телевізору такі речі, бо це травмує людей, дітей. Військові з фронту мають повертатися у стабільне суспільство, яке має бути для них опорою.\n- Війна в Україні триває і невідомо коли закінчиться. Як людям пережити складні моменти, з цим пов'язані? Чи, може, є якісь поради, хоча знаю, що психолог порад, зазвичай, не дає?\n- Важливо те, як ми будемо на цю війну реагувати. Треба випрацювати такий стиль життя, при якому стрес, в якому ми всі зараз живемо, буде компенсуватися якісним відпочинком і сприяти стабільності. Адже завдання Росії - розвалити, дестабілізувати, створити хаос. Але їм це не вдається. Наше суспільство насправді показало, що воно має достатньо ресурсів. Ми постійно живемо у стресових умовах і вже звикли до цього. Але, якщо не компенсувати цей стрес, є небезпека, що це нас може ослаблювати. Найпростіша порада для всіх - підтягнути свої ресурси, тобто, робити те, що вас зміцнює. Займатися тим, що дозволяє відпочити, почуватися комфортно, розслабитися, зміцнити віру в себе. Дуже ресурсними є прогулянки на природі, перегляд фільмів, читання книг. Трансформувати внутрішню напругу можна через фізичні вправи, заняття спортом (зокрема, бігом), спілкування з приємними людьми, хобі, молитви, медитацію. Вода та вогонь - спостереження за цими стихіями дають відчуття очищення. Якщо є можливість, поїдьте до річки і посидьте на березі, уявіть, як за водою йдуть всі ваші негаразди. Вдома можна застосувати ванну, душ, щоб розслабитися та «змити» зі себе напругу. Допомогти можуть заняття візуалізацією, аутотренінгом, налаштовування уяви на конструктив. Дуже помічним є тілесний контакт із близькими, обійми, також проведення часу з домашніми улюбленцями, зокрема, собаками, яких, до слова, в американській армії залучають до терапії військових.\nДбати про себе, про свої потреби та про своїх близьких - необхідна умова стабільного функціонування не лише в умовах війни, але й, загалом, у житті.\nАдвокат арештованого в Італії вояка України: «Звинувачення проти Марківа – на рівні фантастики»


Існує думка, що варикоз на ногах це захворювання жіноче і до чоловічої статі не має ніякого відношення. Однак ця думка помилкова, адже близько 15% чоловічого населення звертаються за допомогою до фахівців саме з цією хворобою. Варто врахувати ще й той факт, що багато чоловіків просто не відвідують лікарів, вважаючи варикозне розширення вен захворюванням не є небезпечним, а скоріше косметичним.\nЗвичайно, варикоз у чоловіків можна зустріти не часто. Зазвичай це захворювання дійсно вражає жінок, адже протягом життя їм доводиться не тільки працювати, а й виношувати і народжувати дітей, переживати гормональні сплески і зміни, також причиною варикозу у жінок може стати любов до високих каблуків, що негативно відбивається на жіночих ногах.\nВарикозне розширення вен у чоловіків виникає внаслідок важкої роботи, сидячого способу життя, наявності шкідливих звичок і неправильного способу життя. Також фактором виникнення хвороби може послужити генетична схильність.\nПредставники чоловічої статі нерідко вкрай халатно ставляться до свого здоров’я. З цієї причини лише мала частина чоловіків своєчасно починають лікувати хворобу, зазвичай чоловіки з’являються в кабінеті флеболога вже на серйозних стадіях захворювання, коли без хірургічного втручання не обійтися.\nПершими небезпечними симптомами є:\nПри виникненні цих симптомів необхідно негайно звернутися до лікаря. До групи ризику розвитку варикозного розширення вен, входять чоловіки з надмірною вагою, пацієнти з наявністю серцево-судинних захворювань, курці, любителі спиртного і генетично схильні до цієї хвороби люди. Пацієнти з групи ризику повинні регулярно перевірятися на наявність захворювання. Пам’ятайте, що на ранніх стадіях хворобу можна і потрібно лікувати.\nБагато чоловіків навіть не підозрюють, що цей на їх погляд косметичний недолік несе в собі смертельну загрозу. Варикоз небезпечний тим, що тромби, які утворюються у венах, можуть в будь-який момент відірватися і закупорити собою велику артерію, що призведе до миттєвої смерті.\nКрім цього в результаті хвороби, на ногах можуть утворитися трофічні виразки, набряки і запалення, які будуть супроводжуватися сильними болями і обмеженням рухливості. Лікувати хворобу на пізніх стадіях практично неможливо.\nСлід знати, що дане захворювання неможливо вилікувати народними засобами, тільки досвідчений фахівець може оцінити тяжкість хвороби і скласти індивідуальний план лікування.\nДля діагностики захворювання застосовуються такі методи як біохімічні дослідження крові і сечі, а також УЗД вен нижніх кінцівок. За результатами обстеження фахівець виявить першопричину захворювання і призначить лікування.\nНа початковій стадії хвороби фахівці намагаються лікувати пацієнтів із застосуванням мазей, медикаментів і ін’єкцій. На цьому етапі хороший результат показує носіння спеціальної білизни. Компресійну білизну при захворюваннях вен нижніх кінцівок є необхідним заходом лікування. Ще з давніх часів люди лікували трофічні виразки за допомогою давили пов’язок.\nСьогодні компресійну білизну для чоловіків розробляється з урахуванням особливостей чоловічого організму. Воно створює необхідний тиск на різні ділянки вен, покращуючи при цьому кровообіг нижніх кінцівок. В результаті такої терапії не виникає застою крові в ногах і розвиток хвороби зупиняється.\nУ наш час компресійну білизну можна придбати в будь-якому спеціалізованому магазині або в аптеці. Існують комплекти для жінок і для чоловіків. Залежно від стадії захворювання лікар може порекомендувати носити компресійну білизну профілактичного або лікувального дії.\nНа пізніх стадіях захворювання потрібно лікувати хірургічним шляхом. Сьогодні флебологи можуть запропонувати два види хірургічного втручання:\nСклеротерапія. Цей метод заснований на введенні спеціального препарату в вену. Після операції уражену ділянку вени склеюється.\nХірургічна операція. При цьому методі хірургічним шляхом видаляються пошкоджені ділянки вен нижніх кінцівок.\nПісля хірургічного лікування необхідно носити госпітальне компресійну білизну.\nВ першу чергу профілактика варикозного розширення вен на увазі відмову від шкідливих звичок і правильне харчування. Також дуже важливо займатися спортом, носити зручне вільне взуття і уникати надмірних навантажень, потрібно дбати про своїх ногах.\nНеобхідно пам’ятати, що будь-яке захворювання легше попередити, ніж лікувати. Якщо ви належите до групи ризику, вам потрібно носити профілактичний компресійну білизну. Фахівці настійно рекомендують звертатися до лікаря при перших ознаках хвороби, в цьому випадку ви зможете уникнути небезпечних ускладнень.\nПідбираємо макіяж під леопардове плаття\nВсі стилісти і дизайнери запевняють людей в тому, що будь-який одяг, будь-який ...\nМодний макіяж 2018: стильні тенденції, фото, сучасні техніки\nХоча мода швидкоплинна, немов річкова вода, будь-яка дівчина хоче бути в ...\nМакіяж для круглого особи чарівною пані\nСьогодні мова піде про корекцію недоліків. Для того, щоб створити стильний ...\nБрови – як правильно надати форму самостійно в домашніх умовах\nКожна дівчина хоче притягувати погляди оточуючих. Якщо очі - дзеркало душі, то ...\nNomidol – засіб від грибка: відгуки, склад, ціна і інструкція із застосування це препарату\nЗупиніться, вистачити ловити на собі осудливі погляди, відчувати провину за ...\nСпочатку косметологія, що називається, вийшла з народу. І сьогодні домашні ...


Дитяча універсальна коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life в Львові від компанії "Mary Kids".\nДитяча універсальна коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life\nСтильна і надійна дитяча коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life є однією з кращих представників литовських колясок компанії Tutis. Ця модель стрімко завоювала наш ринок дитячих колясок в преміум сегменті. Коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life ідеально вписується з преміум сегмент. Головна відмінність цієї коляски є її невелика вага, він не перевищує 13 кг, істотно виділяє її серед конкурентів. Це надійна і сучасна модель, яка стане для Вас відмінним компаньйоном!\nСучасні технології в колясці 2 в 1 Tutis Viva Life New!\nЦе дуже добре, коли виробник йде в ногу з часом і використовує сучасні технології. Tutis це єдина компанія, яка вміє виготовляти люльку з матеріалу Arcel. Цей матеріал використовується у виготовленні захисних шоломів і зовні нагадує пінопласт. Цей матеріал дуже легкий і при цьому міцний - він витримує удари і великі навантаження, але при цьому вага люльки буде всього 3,1 кг! Це дозволить Вам без особливих зусиль переносити якнайлегшу люльку або піднімати її на поверх. Ця новинка істотно виділяє коляску 2 в 1 Tutis Viva Life серед інших.\nПрактичність і надійність дитячої коляски 2 в 1 Tutis Viva New Life\nКрім того, що дитяча коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life дуже легка, вона ще практична і надійна. Це підтверджується гарантією 12 місяців від заводу-виробника. Ця модель ідеально підійде для будь-якого часу року, у хороша прохідність коляски з-за великих коліс діаметром 24 і 29 см відповідно. Колеса зроблені з поліуретану, тому їх не треба підкачувати і їх важко пробити. Дитяча коляска 2 в 1 Tutis Viva New LIfe має міцну і надійну раму з легкого алюмінієвого сплаву. А колясці передбачена система подвійної амортизації з можливістю регулювання жорсткості і вибору режиму ходу. Кошик для покупок у візку закритого типу і дуже містка. На рамі є захист від випадкового розкладання, а сама конструкція займає мало місця і легко зможе поміститися у багажник автомобіля.\nВідмінні аксесуари і комплектація коляски 2 в 1 Tutis Viva New Life\nВідмінною рисою, яка виділяє дитячі коляски 2 в 1 Tutis є їх комплектація і аксесуари. Модель Tutis Viva New Life не є винятком. Завдяки тому, що в цій моделі є повний набір всіх необхідних аксесуарів, Ви зможете спокійно насолоджуватися прогулянкою. У комплекті з цією прекрасною коляскою 2 в 1 Tutis Viva New Life йде матрацик, накидки на ніжки, москітна сітка, дощовик, зручна сумка-рюкзак і підсклянник! Всі ці чудові аксесуари йду в комплекті з коляскою і будуть для Вас дуже корисними!\nДитяча універсальна коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life Caviar/070\nДитяча універсальна коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life Limited Silver/041\nДитяча універсальна коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life Limited Pearl/043\nДитяча універсальна коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life Yolk Yelow/075\nДитяча універсальна коляска 2 в 1 Tutis Viva New Life Deep Taupe/078


При пожежі у Павлоградському районі загинуло дві людини\nПригода сталась сьогодні близько 06 ранку у с. Богданівка, Павлоградського району\nПовідомлення про пожежу до Служби порятунку «101» надійшло о о 05.47. За вказаною адресою було направлено вогнеборців 27 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області та місцевої пожежної команди.\nЗа повідомленням прес-служби управління із надзвичайних ситуацій Павлограда та району на пожежі загинуло дві особи: власник будинку, громадянин 1964 року народження та його співмешканка (особисті дані встановлюються).\nПричина пожежі встановлюється правоохоронними органами. До ліквідації пожежі залучено 6 чоловік особового складу та 2 одиниці пожежно-рятувальної техніки Головного управління ДСНС України в області.\nВогнеборці Дніпропетровщини звертаються з проханням дбати про належний протипожежний стан власних помешкань та дотримуватись правил пожежної та власної безпеки, адже загрозу завжди краще попередити, ніж мати справу з її наслідками!