Гіпсокартонові стіни | Ремонт і будівництво\nСтіни чи перегородки з гіпсокартону використовуються тоді, коли потрібно перепланувати приміщення. Популярність гіпсокартону зумовлена тим, що цей матеріал не є надто складним у використанні, і навіть без допомоги професіоналів, можна встановити гіпсокартонові стіни у себе в будинку чи в квартирі. Технологія формування гіпсокартонових стін має свої особливості, на які потрібно звертати увагу для того, щоб результат був надійним і довговічним. Починається монтаж гіпсокартонових стін зі встановлення каркасу, для якого використовується спеціальний металевий профіль.\nПрофіль для гіпсокартону, ціна якого залежить від того, з якого металу він виконаний, має багато пристосувань для монтажу. Як правило, використовується профіль двох розмірів:\nменший – для формування безпосередньо тої основи, на якій кріпиться гіпсокартон;\nбільший – для побудови загального каркасу стіни.\nДля формування стіни шириною 50 – 100 мм цих двох профілів буде достатньо, а для ширших стін, в середині яких будуть проводитись комунікації, знадобиться ще додатковий опорний профіль. Для того, щоб закріпити профіль стіни в каркас, потрібно скористатися прямим підвісом. Елементи скручують за допомогою саморізів з наконечниками типу «свердло», а також саморізів для кріплення гіпсокартону до металу. Для того, щоб закріпити весь каркас, знадобляться пластикові дюбелі. Товщина листа гіпсокартону має становити 12,5 мм, з боків листа має бути широка фаска. Якщо потрібно встановити гіпсокартонову стіну в приміщенні з високою вологістю, наприклад на кухні чи в ванній, то треба скористатися спеціальним вологостійким гіпсокартоном. Відрізнити вологостійкий гіпсокартон від звичайного легко: перший має зелений колір, а другий – сірий.\nДля кріплення гіпсокартону і встановлення каркасу знадобляться наступні інструменти:\nрівень (80 або 120 см);\nреверсний дриль чи шуруповерт;\nтертка для гіпсокартону.\nПідлога і стіни, до яких буде кріпитися нова стіна, мають бути на завершувальній стадії перед фінішною обробкою: стіни мають бути оштукатурені, стяжка на підлозі має бути готова. Спочатку на підлозі потрібно зробити розмітку розташування майбутньої гіпсокартонової стіни. При цьому, слід врахувати, що зовсім прямих кутів між стінами майже не буває в сучасних будинках, іноді відстань між стінами з різних боків може відрізнятися на кілька сантиметрів. Тож при нанесенні розмітки для майбутньої стіни треба прив’язуватися не до однієї з уже існуючих, а до обох паралельних стін. У випадку, якщо потрібно не тільки встановити одну нову гіпсокартонову стіну, а і обшити гіпсокартоном вже існуючі стіни, то спочатку встановлюється каркас для обшивки таким чином, щоб максимально вирівняти кути, а потім вже при відносно рівних кутах робиться розмітка під нову стіну. При нанесенні першої лінії розташування стіни слід врахувати, що по ній буде рівнятися лише профіль, а не сама стіна: до цієї лінії потрібно додати ще товщину гіпсокартону, шар шпаклівки та обробки. Після того, як лінія нанесена на підлогу, вона переноситься на стелю та стіни за допомогою виска або лазерного рівня. Монтаж всіх профілів здійснюється з використанням потовщеної стрічки.\nЗа запитом «стіни з гіпсокартону-фото» в інтернеті можна знайти безліч зображень гіпсокартонових стін, які виглядають ідеально рівно.\nДосягти такого результату достатньо просто, потрібно лише правильно встановити горизонтальні направляючі профілі та вертикальні опори. Спочатку профілі прикріплюються до стелі чи підлоги. Робиться це за допомогою дебелів та ударних саморізів на краях та через кожні півметра. Потім кріпляться стійки-опори по кутках. Такі ж стійки потрібно встановити в місцях, де будуть отвори для дверей та вікон. Профілі краще кріпити спочатку до нижньої направляючої, а вже потім до верхньої, слідкуючи, щоб вони йшли чітко вертикально, за допомогою виска. При монтажі вертикальних опор потрібно ретельно стежити за тим, щоб відстань між ними становила рівно 600 мм, а відстань від стіни до першої опори – 550 мм. Обов’язково потрібно перевіряти вертикальність встановлення профілів. Для позначення верхньої лінії отвору для дверей та горизонтальних граней отворів для вікон використовується звичайний направляючий профіль. Для цього потрібно відрізати шматок профілю довший на 30 см за ширину отвору. Там, де знаходяться бокові вигини, потрібно поставити розмітку на відстані 15 см від країв, таким чином відстань між мітками буде дорівнювати ширині отвору. З боків профіль потрібно зрізати під кутом 45 градусів зі сторони краю профілю в напрямку поставленої мітки і так до основи профілю. Після цього краї профілю треба загнути і вийде П-подібна конструкція. Отриманий «півфабрикат» треба одягти на опори та підняти на необхідну висоту. Краї профілю прикручуються до опор за допомогою саморізів. Після того, як монтаж каркасу успішно завершено, можна переходити до кріплення на цей каркас безпосередньо гіпсокартону. Розміри гіпсокартонових листів є стандартними: бувають листи 1200х2000 мм, 1200х2500 та 1200х3000 мм. Оскільки стелі в приміщеннях зазвичай мають висоту 2750 мм, то висоти одного листа може виявитися недостатньо, в таких випадках доводиться додавати зверху невеликі смуги гіпсокартону. З першого листа, який прилягає до краю існуючої стіни, краще зняти бокову фаску, урізавши стрічку товщиною у 50 мм.\nГіпсокартон вологостійкий, ціна якого дещо вища за ціну звичайного, краще купувати у форматі 1200х3000 мм, адже інакше доведеться думати над тим, як зробити так, щоб у стик між основним листом і верхньою смужкою не потрапляла волога. Для того щоб різати листи гіпсокартону використовується простий будівельний ніж, в якому можна міняти леза. Лист треба розмістити на твердій поверхні для того, щоб лінія розрізу була рівною. Лінію наносять олівцем, після чого ножем надрізують верхній шар картону. Потім лист пересувають на край опори, і акуратно переламують по цій лінії. Після того, як лист повертають на вихідну позицію, його перевертають на ребро і згинають. Картон з іншого боку також надрізають, але не наскрізь. Потім лист знову переміщують до краю опори, і лише тоді можна сколоти його остаточно. Для того, щоб зазор потім можна було якісно закрити шпаклівкою, на обрізаному краї листа слід сформувати скісну фаску з нахилом приблизно 22,5 градусів. Для цього використовується рубанок для гіпсокартону. Також потрібно зробити фаску і на тому краї листа, який буде прилягати до гіпсокартонової смуги, яка розташована вище чи нижче за лист. Для того щоб закріпити листи гіпсокартону до металевого каркасу, потрібно скористатися саморізами 3,5х35 мм. Між саморізами має бути відстань 20 -25 см, але якщо вона буде більшою, то листи можуть почати відставати. Вкручувати саморізи необхідно таким чином, щоб їх капелюшки трохи заглибилися в гіпсокартон і не виступали на поверхні стіни. Слід стежити за тим, щоб закріплення листів здійснювалося на відстані 10-15 мм над підлогою. Це необхідно для того, щоб при експлуатації конструкція зберігала цілісність. Якщо висоти гіпсокартону не вистачає, то потрібно спочатку закріпити перший лис, а потім виміряти, скільки не вистачає до підлоги і додати гіпсокартонову смугу необхідної ширини. На цьому листку потрібно сформувати фаску в тих місцях, де він буде прилягати до стелі та до нижньої смужки. Всі наступні листи встановлюються уже без обрізки та фаски. Перед тим, як обшивати стіну з іншого боку, можна провести монтаж дротів, розеток та вимикачів, якщо є така потреба. Дроти проводять через профілі. Для цього в профілях робляться отвори діаметром 35 мм, розташовані чітко посередині на необхідній висоті. При свердлінні отворів важливо стежити, щоб їх краї були загнуті таким чином, щоб не пошкодити дроти. Дроти монтуються в гофровану трубу, відповідно до вимог безпеки. Для звукоізоляції гіпсокартонових стін використовується мінеральна вата, яку потрібно вкладати між профілями, між зазорів і проміжків.\nГіпсокартонові стіни дозволяють перепланувати приміщення відповідно до бажання господаря. Матеріали, які для цього використовуються, є у вільному продажу і не надто коштовні за вартістю. Таким чином, все що потрібно для встановлення надійних і довговічних гіпсокартонних стін, це чітко дотримуватися технології.\nРобимо огорожу або паркан із профнастилу\nКоментарів немає | Вер 29, 2016\nОк! Корисні поради для себе отримав, будуть у нагоді при подальших ремонтних роботах. Дякую.


Скандальний фільм Балабанова "Вантаж-200" - страшні ліки від ностальгії за СРСР » Все о ТВ и телекоммуникациях | Интернет Агентство Новостей "TV.NET.UA"\nДивіться найскандальніший фільм Олексія Балабанова - драму "Вантаж 200" на "Інтері" 13 червня о 22:20. Події стрічки відбуваються у 1984 році у провінційному містечку Ленінську. Після дискотеки зникає дочка секретаря райкому партії Анжеліка. Свідків немає, винних не знайдено. Того ж вечора у будинку на околиці міста відбувається жорстоке вбивство. Обидва розслідування доручені капітану міліції Журову... Але саме Журов скоїв усі ці злочини. Жорстока тоталітарна система безкарності влади дозволяє маніяку у погонах і далі вершити свої жахливі знущання над "простими смертними".\n- Це, скоріше, трилер, аніж драма, тому що атмосфера фільму дуже напружена, - каже про свою картину режисер Олексій Балабанов. - Коли я створюю кіно, то розумію, в якій стилістиці воно зроблене. Я з самого початку усвідомлював, що "Вантаж-200" буде скандальним фільмом. Про наше кіно говоритимуть, багатьом воно не сподобається, але байдужим воно не залишить нікого. Основна проблема, яку я передбачаю, - це сприйняття глядачами епохи застою. Адже для когось ці роки були золотим часом, а "Вантаж 200" - дуже жорстке кіно. Навіть для мене. Пам'ятаєте, всі казали про жорстокість фільму "Про потвор та людей"? "Вантаж 200" - жорсткіше. Відомий кінодраматург Костянтин Мурзенко одного разу сказав: "Залишати кінотеатри глядачі не будуть, однак кого-небудь точно винесуть".\nНайстрашніше - це те, що фільм, як стверджує режисер, заснований на реальних подіях. Ось вона - зворотна сторона "щасливої радянської епохи"!\nАктор Євген Миронов після того, як прочитав сценарій, відмовився грати маніяка Журова.\nНе пристав на пропозицію режисера і Сергій Маковецький. Він відмовився від ролі професора Артема, хоча згодом саме Маковецький озвучував цього персонажа.\nАктори про фільм\nЛеонід Бичевін, виконавець ролі Валери, друга головної героїні Анжеліки:\n- Коли я прочитав сценарій, він мені здався дуже жорстким та абсолютно геніальним, до того - це ж Балабанов - "Брат", "Війна"... Як я міг відмовитись? Я б погодився у нього зніматися, навіть якщо б сценарій був ще жорсткішим та страшнішим. Це щасливий квиток - зніматися у такого режисера. Для мене на зйомках найстрашнішим, точніше, найскладнішим було те, що я не вмів водити машину, а за сюжетом я маю мав це робити. Мене спитали: "Водиш машину?" А мені так хотілося зніматися, і я відповів: "Так, воджу". І довелося на ходу вчитися, на щастя, там дуже хороший каскадер був, який мене вчив. Хоча я дуже нервував кожного разу, коли сідав за кермо - поряд Агнія, позаду Льоша Балабанов та оператор наш Саша Симонов із камерою... Все непросто було, але впорався.\nАгнія Кузнєцова, виконавиця ролі Анжеліки:\n- Мені сценарій одразу ж сподобався. Роль також сподобалася. Там є що грати. Я люблю таке кіно, і не люблю попсові історії. Навіть не бентежило те, що доводилося зніматися оголеною та у сценах насильства. Перед складними сценами мені Балабанов допомагав - він кричав на всіх, щоб не заважали, поки я не казала, що готова, не розпочинав зйомку. Він мені дуже допоміг, і група теж дуже допомогла. Було, звичайно, непросто. Пам'ятаю, коли знімали сцену у лазні, де Журов вбиває людину пострілом з рушниці. Після цього пострілу ця маленька шестиметрова кімнатка вся наповнялася порохом, який потрапляв в очі, у рота... Було так моторошно, що можна було навіть нічого не грати. У мене була справжня істерика після цієї сцени.\nВідгуки найбільш небайдужих\nЛеонід Парфьонов, телеведучий, журналіст:\n- "Вантаж 200" - це абсолютно виняткова річ для нашого кіно. Це найбільш похмурий фільм, який я бачив у своєму житті. Це набагато серйозніше та набагато страшніше всього того, що сьогодні відбувається. Я погано собі уявляю навіть не прокатну частку, а питання існування цієї картини у контексті інших фільмів, які знімаються зараз - настільки "Вантаж 200" йде впоперек кіно та не тільки кіно... Єдине, що мені заважає у цьому випадку - це титри, які сповіщають, що мова йде про другу половину 1984 року. Неначе щось змінилося з того часу? Змінюється мода, стиль, але ставлення до людини, ціна людського життя, міра того, на що люди здатні, мені здається, не змінилися. У цьому фільмі режисер Балабанов не залишає глядачеві жодних надій.\nКирило Серебренніков, кінорежисер:\n- Я хочу привітати колегу Балабанова із визначним, глибоким, приголомшливим фільмом. "Вантаж 200" - це серйозне, чесне, розумне та абсолютно художнє висловлювання-нагадування людям, які стверджують, що краще за все було жити за часів Радянського Союзу. Цей фільм - ліки від ностальгії за тією епохою. Це цвях у кришку труни цього монстра СРСР, якого ми, на щастя, поховали та не допустимо, щоб він коли-небудь до нас повернувся. Цим фільмом ми нарешті відкрили формулу вітчизняного хоррору... Це приклад того, як на нашому матеріалі зробити неймовірно жахливе видовище, від якого холоне душа, і яке при цьому нам не чуже. Я чув прогнози, що у картини будуть проблеми з прокатом. Які у неї можуть бути проблеми? Це справжній фільм жахів. Цей фільм страшніший за "Дзвінок". Я б порадив його подивитися усім людям, зацікавленим у кіно. "Вантаж 200" порадує як шанувальників справжнього розумного кіно про час та про нас у цей час, так і шанувальників фільму жахів. Тепер пана Балабанова можна назвати королем хоррору.\nІнгеборга Дапкунайте, актриса:\n- Я сумніваюся у тому, що кого-небудь ця картина залишить байдужим. Я абсолютно приголомшена. Це неймовірно важка та дуже серйозна картина. Такого у кіно не було вже давно. Це робота зрілого художника, який говорить про те, що йому болить, і те, що йому знайоме. Я гадаю, що буде багато суперечок з приводу цього фільму.\nПриз Гільдії російських кінокритиків на фестивалі "Кінотавр"\nНаціональна премія кінокритики та кінопреси "Білий слон" за кращу картину 2007 року\nПриз Роттердамського кінофестивалю.\nКрос — у Канни\n"Війна і мир" – нова екранізація всесвітньо відомої епопеї на Інтері\n"Острів" - прем'єра культового фільму на "Інтері"!


Дещо можна об’єднати: вчать же діти в цивілізованих країнах Природознавство, в якому разом хімія й біологія, фіни вчать об’єднані курси ( наприклад, література і мистецтво). Головне, не починати придумувати велосипед: все вже придумали, необхідно лише взяти модель, яка була б для нас найкращою. А взагалі треба переписувати програми. Фізика у 7 класі - ніхто ж нічого не пам’ятає. Біологія у 8 - голова обертом. Фонетика у 5 класі - як об стіну горохом, бо дітям важко це зрозуміти ( а потім у 10 класі доводиться всю фонетики спочатку, бо треба ж на ЗНО). Якось так...\n23.01.2017 в 19:30 Відповісти\n23.01.2017 в 19:29 Відповісти\nСкажіть будь-ласка, ви з глузду зїхали вже там в своїх кабінетах?? Тоді відмініть історію України як обовязковий предмет ЗНО!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!!! Ви хоча б програму дивились 10-11 класів6 1.5 і так замало, а ще 2 години разом зі світовою????????!!!!!!! Що робити вчителям?????\n23.01.2017 в 19:26 Відповісти\nСлід розвантажити учнів за рахунок таких предметів як: основи здоров’я (вивчається з 5 по 9 клас), художня культура, екологія, астрономія, мова національних меншин (нею діти чудово з дитинства розмовляють). І взагалі, слід брати приклад з американців, там діти мають обирати модулі (кредити)і і здати їх, щоб отримати атестат. Батьки з дітьми мають вже з сьомого класу обирати кредити для вивчення із врахуванням потребу для майбутньої професії. Все інше має бути факультативом.\n23.01.2017 в 19:19 Відповісти\nЯк можна поєднувати окремі природничі дисципліни? Щоб їх вивчити, люди в університеті кілька років навчаються. Об’єднання призведе до погіршення якості освіти. Бо замість окремого уявлення про фізику, хімію буде мішанина - борщ, з якого важко виокремити цілісне бачення предмету. Профільні старші класи - це добре. Але щоб навчатися за профілем, потрібний ФУНДАМЕНТ для подальшого поглиблення знань. Бо доведеться з нуля Періодичну систему вчити, якщо міцної основи немає...\n23.01.2017 в 19:12 Відповісти\nКатегорично проти. Кожен має робити свою роботу. Дайте вчителю вчити. Вчителю - спеціалісту з предмету. Українську об’єднати із зарубіжною - ви чуєте себе? Незалежна держава, в якій література вивчається не окремим предметом? Чи заслуговує тоді ця література бути такою? В нас є багато прекрасних творів, потужних авторів, літературних надбань, які, безумовно, відрізняються від творів зарубіжних письменників. Ми хочемо зрозуміти себе, чи втратити в "контексті"?\n23.01.2017 в 19:10 Відповісти\nТак. Об’єднавши окремі предмети, можна вивільняти години для тих, що більш необхідні дітям. Досить вчити все по трохи.Потрібно звернути увагу на потребу старшокласників. Учні 10-11 класів вчать тільки ті предмети, які їм потрібно для ЗНО, а решта просто відбувають, або взагалі не відвідують. Та і чи майбутньому філологу потрібна математика такої складності, яку вивчають у старших класах. І навпаки -- математика писати безліч творів. Я сама вчитель, працюю 23 роки в школі. Дуже давно чекала таких змін. А вчителі нічого не втратять. До них прийдуть учні з якими можна буде працювати з задоволенням.\n23.01.2017 в 19:04 Відповісти\nЗвертаюсь до розробників цього опитування. Інтегрованими є НЕпрофільні предмети!!! Щоб можна було ефективно вивчати поглиблені природничі предмети, математику та інформатику мають бути інтегровані курси літератури, історії. Для тих, хто поглиблено вичатиме суспільно-гуманітарні предмети, інтегрують природничі.\nДля Тетяна Засєкіна: ЧОМУ ЙДЕТЬСЯ ЛИШЕ ПРО ТИХ, ХТО ВИВЧАЄ ПОГЛИБЛЕНО ПРИРОДНИЧІ ПРЕДМЕТИ??? ЧОМУ В ПРОЕКТІ ТИПОВОГО НАВЧАЛЬНОГО ПЛАНУ ПОРУШУЮТЬСЯ ПРАВА ТИХ, ХТО ВИВЧАТИМЕ ПОГЛИБЛЕНО СУСПІЛЬНО-ГУМАНІТАРНІ ПРЕДМЕТИ??? ЧОМУ ДЛЯ НИХ В ПЕРЕЛІКУ ПРОФІЛЬНИХ НЕ РОЗШИТО, ЗОКРЕМА, ІСТОРІЮ, ЛІТЕРАТУРУ????????? ВИСНОВОК ОДИН: ДІЯЛЬНІСТЬ "ТВОРЦІВ" ЦЬОГО "УРОДЦЯ" СПРЯМОВАНА ПРОТИ ПРЕДМЕТІВ З НАЗВОЮ "УКРАЇНСЬКИЙ"!!!!!! ПРОТИ ІСТОРІЇ УКРАЇНИ, УКРАЇНСЬКОЇ ЛІТЕРАТУРИ, ЗАРУБІЖНОЇ (УКРАЇНСЬКОЇ ПЕРЕКЛАДНОЇ) ЛІТЕРАТУРИ!!!!!!!! ОТ І ВЕСЬ СЕКРЕТ! ОТ ТОМУ Й ТАКИЙ СПРОТИВ! ЧИ НЕ ВИ,пані Засєкіна, ОТОЙ ЗБИРАЧ НАШИХ ПРОПОЗИЦІЙ З ОБГОВОРЕННЯ?! А ДЕ ВАШІ ВІДПОВІДІ НА НИХ???????\nМама та вчитель старших клас1в\nПроти, тому, що не хочеться, щоб моя дитина в1дсид1ла в школ1 12!!! рок1в 1отримала "" нас все учили понемногу, чего нибудь и как-нибудь""... Зроб1ть нормальн1 програми, парн1 заняття для старших клас1в, забезпечте мат.та 1нформац.базу в КОЖН1Й ШКОЛ1, 1 спуст1ться на землю... Не потр1бн1 твори, не треба читати, 3 ф1зри на тиждень, окрем1 предмети з р1зними завданнями зл1пити в одне, .... Про кого або про що Ви думали,коли на амб1ц1ях Клочека та йому под1бних 1нтегруваньник1в писали цей Проект...? Риторичне питання. Воно буде без в1дпов1д1, як 1 вс1 п1дписи,протести та коментар1 громади. Скажу одне, хоча це моя думка,- це знищення осв1ти. Заради п1ару, окозамилювання, та, звичайно ж, певних меркантильних 1нтерес1в\nЯк у казці: піди туди-не знаю куди... Без детального вивчення питання, пропонуються сумнівні інновації. Як завжди "попереду паровоза". Щоб щось впроваджувати нове, потрібно повне методичне забезпечення вчителів і учнів. А про сільських дітей хтось подумав? Таке враження, що освіту в Україні хочуть знищити. Кому потрібні освічені люди?! Потрібна дешева робоча сила. За такого реформування її буде вдосталь.\n23.01.2017 в 19:03 Відповісти\nНе підтримую.Освіта повинна бути якісною.Чи можна вивчити українську мову за 2 години і успішно скласти зно? А чи знатимуть діти літературу?.? Освіта має бути сучасна і цікава,але не зарахунок об’єднання предметів.\n23.01.2017 в 18:46 Відповісти\nОб’єднання предметів- це можливість скоротити години, значить, вчителів. Якщо це важливо наразі, то я проти. Зробіть реальні програми, цікаві актуальні теми, щоб і вчителю, і дітям було цікаво працювати\n23.01.2017 в 18:25 Відповісти\nДержаву не цікавить освіта. Державу цікавить тільки економія коштів.Це скільки педагогів скоротять у звязку з інтеграцію! Можна й зарплатню трохи підняти тим, хто залишився. І не треба зайві кабінети фізики, хімії, біології облаштовувати _ це дуже дорого! А ввести розважальний курс "Природознавство" - і нехай плебс регресує далі!\n23.01.2017 в 18:23 Відповісти\nПрочитала всі коментарі і дійшла висновку. що більшість просто не розуміє про що йдеться. Адже не просто обєднати предмети в один, а знищити освіти в Україні як таку - ось кінцева мета такого реформування. В місті це можна зробити і у дітей буде вибір у якій школі за яким профілем навчатися, а що робити сільським діткам:винаймати квартири, щоб навчатися у міській школі, де є профільні класи? більшість батьків віддадуть дитину на навчання до навчальног закладу середнього рівня - технікум. коледж тощо. А той факт. що у 15 років більшість дітей не можуть визначитися зі своїм майбутнім нікого не хвилює, головне, щоб учень "успішно" здав ЗНО і забезпечив своєю присутністю ВНЗ.\n23.01.2017 в 18:15 Відповісти\nНе підтримую категорично. Українці мають право на освічену націю\n23.01.2017 в 18:13 Відповісти\nКатегорично проти об’єднання! Жодних результатів не буде від такого поєднання!!!\n23.01.2017 в 18:09 Відповісти\nКатегорично проти інтеграції. Категорично проти пропонованого типового навчального плану! Но є не що інше, як спроба дебілізації мас!\n23.01.2017 в 18:00 Відповісти\nПрограми треба переглядати, а не предмети об’єднувати.\n23.01.2017 в 17:52 Відповісти\nВпровадження інтегрованих предметів дозволить зменшити кількість вчителів. Чи є це вимогою нашого час, можливістю скоротити фінансування, збільшити зарплату вчителям? Так. На мі погляд необхідно прибрати обов’язкові курси та факультативи що впроваджуються примусово на державному та місцевому рівні.\n23.01.2017 в 17:40 Відповісти\nНІ, НІ І ЩЕ РАЗ НІ! Народна мудрість вчила "7 раз відмір..." Руйнувати завжди легко. Я не проти змін. Але може варто апробувати в кількох навчальних закладах чи навіть районах? Передбачити можливі проблеми й ризики? Скільки можна експериментувати над учнями?!\nДля Світлана: ... і над вчителями. Чи кожен вчитель географії після об"єднання зможе профести повноцінний урок фізики. Адже пропонують так зробити\nМи ж говоримо про розвиток української культури, про українську мову як державну, про відродження нашої держави. То чому ж тоді об’єднуємо українську та світову літератури? Є предмети, які дійсно можна скоротити. Але ні в якому разі не скорочувати ті, з яких складається ЗНО. 2 години трудового і 2 години української, математики чи історії. Але ж з трудового ніхто не складає. А 3 години фізкультури, на яку половина класу не ходить, а 2 половина сидить без форми.


Булочки в мультиварці: рецепти з фото\nРецепти домашньої випічки нікого не можуть залишити байдужим. Навіть шанувальниці струнких фігур не в змозі відмовити собі в задоволенні хоч зрідка з’їсти шматочок ароматного здоби.\nА якщо спекти ванільні булочки з корицею в мультиварці, то ніякий страх розтовстіти не втримає від спокуси спробувати вишуканий здобний десерт. Зрозуміло, що коли господині потрібно ситно нагодувати велику сім’ю, навряд чи вона буде пекти булочки в мультиварці, адже вихід готової продукції з чудо-пічки невеликий.\nАле якщо у вас немає бажання цілий день місити, ліпити і піч, рецепти приготування булочки в мультиварці дуже знадобляться. У цій чудовій печі можна швидко зробити кілька маленьких булочок, як на цьому фото:\nА можна з’єднати здобні кульки у вигляді ромашки. Ось як це виглядає на фото:\nСьогодні основою для нашої випічки послужить звичайне дріжджове здобне тісто, рецепти якого відомі багатьом господиням. Просунуті в кулінарному мистецтві можуть наважитися «зліпити» щось з начинкою, недосвідченим кондитерам пропоную спочатку «набити руку» на звичайних булках з посипкою.\nмолоко – 1 / 2-2 / 3 ст.\nМасло – 30-50 гр.\nОтже, починаємо місити тісто!\nСпочатку необхідно «розпустити» дріжджі, т. Е. Активізувати їх роботу. Адже пишність і легкість здоби створюють саме вони.\nМолоко трохи нагріваємо, але ні в якому разі не доводимо до кипіння! У чашку наливаємо 1/3 частина теплого молока, викладаємо туди дріжджі, 1 ч. Л. цукру і перемішуємо.\nНехай суміш постоїть в теплому місці.\nПоки дріжджі «прокидаються», змішаємо в іншій чашці яйце з цукром і злегка взобьем суміш.\nДодамо сюди ж пучку солі і виллємо залишки молока.\nВ отриману суміш викладемо приблизно половину порції борошна, яку рекомендують рецепти.\nТепер прийшов час додати вершкове масло. Його потрібно попередньо розтопити.\nПотім необхідно знову вимішати масу.\nЗмішуємо в одному посуді обидві приготовлені суміші, додаємо? пакетика ваніліну і знову заважаємо. Тепер додайте потроху борошно, кожен раз ретельно вмішуючи її в тісто, поки воно не стане відлипати від рук.\nНе перестарайтеся з борошенця! Не забувайте, що ми не вареники збираємося ліпити, і нам не потрібна така ж туге тісто, як на пельмені. Здоба легка, повітряна, м’яка.\nПісля того як ви поклали достатню кількість борошна, сформуйте з тіста 1 колобок і покладіть його в миску.\nПрикрийте чистою серветкою і дозвольте йому «підійти» в теплому місці 30 хвилин.\nТепер можна починати ліпити булочки. Відщипувати невелику кількість тіста від великого шматка і швидко формуйте кульки. Злегка обвалюють їх у борошні і кладіть в змащену вершковим маслом чашу мультиварки.\nЯкщо в середину помістити 1 кругляш і укладати кульки з тіста щільно один до одного, то вийде булочка-ромашка. Якщо ви хочете отримати окремі маленькі булочки, то розміщуйте кульки на деякій відстані один від одного, з огляду на, що при випічці булочки збільшаться в розмірах.\nСформованим і покладеним булочок треба дати «расстояться», без цього навіть самі перевірені рецепти не гарантують успіху. Для цього помістіть чашу в мультиварку і активуйте на 30 хвилин режим «тісто», якщо такий у вас є. При його відсутності просто поставте піч на підігрів.\n«Дозрілі» булочки повинні підрости, т. Е. Збільшитися в розмірах. Тепер їх потрібно за допомогою силіконової пензлика змастити розтопленим маслом і посипати сумішшю кориці, цукру і ваніліну.\nБулочки потрібно на годину «замкнути» в мультиварці, включивши її на режим «випічка». По завершенні роботи грубки необхідно за допомогою дерев’яної палички перевірити пропечене здоби. Слід пам’ятати, що випічка в звичайній мультиварці, що не оснащеної кришкою з нагрівальним елементом, виходить зверху блідуватою і не такий рум’яної, як в духовці. Але «блідий вигляд» не означає, що здоба НЕ пропеклась.\nГотові ванільні булочки з корицею акуратно витягують з чаші, перекладають на блюдо і швидко знищують всією сім’єю, поки вони такі теплі, м’які і неймовірно ароматні!\nОдними з найдоступніших фруктів в Росії вважаються яблука, тому рецепти ...\nМ’ясний пиріг в мультиварці – рецепт з фото\nРецепти домашньої випічки найчастіше виходять смачними, ситними і корисними. ...\nПідлива зі свинини в мультиварці\nСтрави з м'яса відмінно підкреслюють смак картоплі або каші або макаронів. Але ...\nБудь-яка господиня хоче, щоб на її столі були тільки якісні продукти, в яких ...\nМинтай в мультиварці: рецепти з фото\nМинтай - досить популярна морська риба. Вона не така жирна, як скумбрія, і не ...\nЗроблені майстерною господинею голубці прикрасять будь-який святковий стіл. ...


Варити або в'язати арматуру для фундаменту\nСьогодні пропоную поговорити трохи про будівництво, а саме про фундамент. НЕ так давно мій друг задумав будівництво. А як відомо насамперед потрібно робити фундамент. На гвинтових палях він вирішив не робити, причин цьому маса зараз не про це, а вирішив залити стрічковий фундамент, в нього прокладають арматуру (спеціальний каркас) який збільшує міцність конструкції. АЛЕ ось постало таке питання – цей каркас з арматури потрібно зварити, або можна просто зв’язати дротом? Як правильніше і що говорить СНИП, пропоную сьогодні подумати …\nОсобисто я пам’ятаю у своїй молодості, що каркас для фундаменту з товстої арматури зварювався, робилося це при будівництві рідної домівки. Батько у мене був будівельник. АЛЕ посаду він у мене займав високу і тому зварити у себе на будівництві, а потім привезти до потрібної ділянки на вантажній машині проблем особливих не було. Що не доступно для звичайного пересічного будівельника, який робить все своїми руками. Так все ж в’язати або варити? Пропоную предметно поговорити про кожен метод.\nПотрібно відзначити, що за цей спосіб буде чимало голосів. Дійсно на великих будовах коли ставлять багато поверхові будинки, арматуру зварюють. Взяти навіть зараз монолітне будівництво – коли варять каркас з товстих прутів, а потім заливають його за формою в бетон.\nВиходить дуже міцна конструкція, адже навантаження в багатоповерхівках дуже істотні. Однак і арматура тут зовсім інша, товста і спеціальна, наприклад таких марок як – А400С, А500С або АІІІ. Товста я маю на увазі від 3 – 5 см в діаметрі. Причому до неї приварюють прути меншого діаметру, головне в місцях не повинно бути програвав і «прожогов», такі роботи виконуються кваліфікованими зварниками.\nАЛЕ це багатоповерхові будинки! А що ж з «малоповерхівок» або з приватними будинками, де не потрібно таких потужних прутів?\nТут звичайно використовують метод в’язки. Адже він не заборонений і тому має місце бути. Я навіть зазначу, що в деяких випадках такий метод буде найбільш правильний. Все по порядку:\n1) Якщо ви використовуєте матеріал, не призначений для зварювання, наприклад – 25Г2С, 35ГС. Потрібно заздалегідь уточнювати перед покупкою.\n2) Якщо у вас малий діаметр прутів, наприклад від 5 до 10 мм в діаметрі. При неправильної зварюванні їх можна просто перепалити, і тоді каркас не підтримав, а навпаки ослабне.\n3) Якщо використовуєте для невеликих приватних будинків, наприклад дерев’яних, каркасних або ЛСТК. Для них досить в’язки, навантаження не така велика.\n4) Знову ж якщо у вас немає електрики на ділянці, а привезти вже готовий каркас досить накладно. Можна самому зробити в’язку із прутів на своїй ділянці, при допомозі не хитрих пристосувань. Ось відео.\n5) Багато хто думає, що у пов’язаної фундаменту міцність в рази нижче, це не так! Адже ви все заливаєте бетоном, та в деяких місцях можуть бути слабкі місця, але не на стільки. Тому рекомендується робити каркас в шаховому порядку, з’єднання повинні чергуватися, а не обриватися в одному місці.\n6) Зараз для в’язання використовується спеціальний дріт, а іноді спеціальні пластикові стяжки (схожі на комп’ютерні). Які досить міцно тримають прути один з одним.\n7) При такому методі для будинку в 200 квадратних метрів, можна зібрати конструкцію за один день одному. Особливо якщо використовуєте пластикові стяжки для в’язки.\nЯк бачите застосування в’язки також обгрунтовано.\nЯкщо підвести сухий підсумок, то ось те виходить. Про це нам говорить і СНИП. При будівництві високонавантажених споруд типу багатоповерхових будинків (від 4 поверхів), а також великих знань, каркаси однозначно зварюються зі спеціальних сортів арматури, причому діаметр прута повинен починатися від 3 см і виконуватися кваліфікованими фахівцями, щоб уникнути перевитрати місць зіткнення.\nДля приватного – малоповерхового будинку (до 3 поверхів), можливо застосовувати метод скрутки або в’язки арматури. Немає особливого сенсу використання прутів з великим діаметром, а тому при зварюванні велика ймовірність їх пропалювання, тому використовується – метод в’язки. Немає високого навантаження, а тому така конструкція цілком достатня. Також великим плюсом є те, що при такому методі всю роботу можна зробити самому (буквально за один день), без найму спеціальних робочих – зварювальників.\nТак що в’яжіть арматуру не бійтеся, ця конструкція – міцна, особливо якщо ви ставите звичайний дерев’яний будинок, зруб або «каркасніков».\nНа цьому все, читайте наш будівельний блог.\nВарити або в’язати арматуру для фундаменту Ссылка на основную публикацию\nЯкі шпалери краще вибрати для кухні. фото приклади\nКухня - дуже важливе приміщення в квартирі, де за вечерею збираються всі члени ...\nБлокують кондиціонер (при вітрі, коли вимкнений): чому, що робити?\nКоли техніка видає незвичні і невластиві звуки - це відразу насторожує ...\nЯк приготувати млинці на воді без яєць (пісні) – 6 рецептів ажурних і тонких млинців з дірочками\nСьогодні ви дізнаєтесь, як приготувати млинці на воді без яєць, які виходять ...\nДля того щоб дерев'яні підлоги демонтувати, кімнату необхідно звільнити від ...


Про участь у Всеукраїнському конкурсі юних дослідників «Кристали» імені Є. Гладишевського.\nНа виконання Плану всеукраїнських і міжнародних організаційно-масових заходів з дітьми та учнівською молоддю на 2018 рік (за основними напрямами позашкільної освіти), затвердженого наказом Міністерство освіти і науки України від 04.01.2018 № 12, у березні-травні було проведено Всеукраїнський конкурс юних дослідників «Кристали» імені Євгена Гладишевського (умови участі у заході розміщені на сайті www.man.gov.ua). Організатори заходу – Національний центр «Мала академія наук України», Львівський національний університет імені Івана Франка та комунальний заклад Львівської обласної ради «Львівська обласна мала академія наук учнівської молоді».\n1) Радченко Данило, учень 6-В класу в номінації «Віртуальний кристал» серед учасників середньої вікової категорії отримав 60 балів. Відеосюжет можна переглянути за адресою https://youtu.be/LJxw_7iJGaw.\n2) Щедріна Анастасія, учениця 9-Б класу підготувала тези наукових досліджень на тему «Кристали: кольори та світло», а саме дві науково дослідні роботи «Голографічна пам'ять» та «Камінь Сонця».\nНауково-дослідна робота Анастасії Щедріної «Камінь Сонця» отримала 27,4 бали.\nРобота Анастасії Щедріної «Камінь Сонця» відібрана до участі у ІІ фінальному (очному) етапі Всеукраїнського конкурсу юних дослідників «Кристали» імені Євгена Гладишевського. Фінальний етап відбудеться 19 травня 2018 року у місті Львові.\nЗ нашої області двоє учнів братимуть участь у фінальному етапі. Одна з яких\nЩедріна Анастасія Романівна, учениця 9 класу комунального закладу «Навчально-виховне об’єднання №6 «Спеціалізована загальноосвітня школа I-III ступенів, центр естетичного виховання «Натхнення» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області (учитель фізики комунального закладу «Навчально-виховне об’єднання №6 «Спеціалізована загальноосвітня школа\nI-III ступенів, центр естетичного виховання «Натхнення» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області Бузько Вікторія Леонідівна)


Особлива подяка - Партнери - 10-а Ялтинська щорічна зустріч: «Україна та світ в епоху змін: фактори успіху» - Ялтинська щорічна зустріч - YES\nЯлтинська щорічна зустріч ← 10-а щорічна зустріч у Ялті, 2013 рік ←\nБачення України у світовій економіці\nЗвіт про проведення 10-ї Щорічної ялтинської зустрічі\nillycaffe' - легендарна кавова компанія, якiй належить найбільший внесок у розвиток світової кавової культури і мистецтва еспресо.\nКава illy - італійський бренд преміум-класу. Унікальна суміш 9 сортів 100% арабіки і незмінний протягом 50-ти років багатий смак та аромат. Чашечка illy - це 50 бездоганних кавових зерен, кожне з яких пройшло 125 перевірок якості.\nМегафабрика illy - одна з найбільш технологічних і передових фабрик Італії. Інноваційні технології, унікальні лабораторії, власний науковий центр допомагають втілювати в життя місію illy - робити найкращу каву у світі.\nГолова Мюнхенської конференції з безпеки, 15-а Ялтинська щорічна зустріч, 2018\n«Не існує такого поняття, як конфлікт між країнами, що не підлягає розв’язанню. Останнім часом ми мали нагоду спостерігати приклади того, як конфлікти, що виглядають як такі, що не можна розв’язати, розв’язуються. [говорячи про Грецію та Північну Македонію]»


Початок Першої світової війни. Загарбницькі плани воюючих блоків. Історія міжнародних відносин і зовнішньої політики ХХ — початок ХХІ ст.. Українські підручники та статті – Бібліотека Posibniki.com.ua\nPosibniki.com.ua › Історія › Історія міжнародних відносин і зовнішньої політики ХХ — початок ХХІ ст. › 1.2. Початок Першої світової війни. Загарбницькі плани воюючих блоків\n1.2. Початок Першої світової війни. Загарбницькі плани воюючих блоків\nПерша світова війна розпочалась (19 липня) 1 серпня 1914 р. після оголошення Німеччиною воєнного стану щодо Росії, а через два дні — Франції.\nБезпосереднім приводом до війни стало вбивство 28 червня в місті Сараєво сербським націоналістом (членом терористичної організації «Молода Боснія») Г. Принципом австрійського престолоспадкоємця Франца Фердинанда під час провокаційних маневрів австрійської армії в Боснії і Герцеговині. Ав стрійський уряд висунув ультиматум Сербії, який принижував гідність сербського народу. Оголосивши надалі ультиматум формально відкинутим, Австрія розірвала дипломатичні відносини з Сербією та оголосила їй війну. В ніч Дії Росії стали приводом оголошення ультиматуму щодо неї з боку Німеччини. Це сталося 31 липня, а 1 серпня Німеччина сама почала мобілізацію своїх військ. Тоді ж мобілізацію оголосила Франція.\n1 серпня 1914 р. Німеччина оголосила війну Росії, а 3 серпня — Франції. Висунувши ультиматум Бельгії щодо вільного проходу через її територію німецьких військ, Німеччина спровокувала 4 серпня стан війн и щодо неї з боку Великої Британії. 6 серпня у війну проти Росії вступила Австро-Угорщина.\nЗа декілька днів війна набула загальноєвропейського характеру, а незабаром стала світовою. У ній брало участь 38 держав з населенням у 1,5 млрд осіб. Війна велась на фронтах протяжністю від 2,5 до 4 тис. кілометрів. Глибина території, охопленої во-єнними діями, доходила до 480 км. До збройної боротьби на суші приєднувались бойові дії авіації та морських сил. Велась також хімічна війна.\nУ ході війни, безпрецедентної за своїми масштабами, виразно виявлялись нові закономірності, засоби і форми ведення боротьби. Це стосувалось не тільки збройних зіткнень, а й дипломатії, що визначалась як чисельністю втягнутих до її кола акторів, так і далекосяжністю зовні шньополітичних цілей дипломатичних кіл. Головні спрямування дипломатії обох воюючих таборів під час війни були пов’язані, насамперед, із виборюванням нових союзників, від чого значною мірою й залежали перемоги на фронтах бойових дій. Поряд з цим завданням постало й інше: дбання про міжсоюзницькі відносини; про накреслення конту рів повоєнного устрою світу.\nТак, характерно, що переговори стосовно розподілу територій, на які претендували воюючі держави, розпочались незабаром після початку війни. Щодо країн Антанти, то вже 5 вересня 1914 р. між ними була досягнута домовленість, яка передбачала: 1) не укладати в поточній війні сепаратного миру; 2) узгоджувати умови миру і розподілу територій з кожним із союзників блок у.\nЗа пропозицією російської сторони, що набула форми програмного документа, розгром Німецької імперії та її союзників передбачав: 1) приєднання до Росії нижньої течії Німану, Східної Галичини; перехід Познані, Сілезії і Західної Галичини до майбутньої Польщі; 2) повернення до Франції Ельзас-Лотарингії; передачу їй «на її розсуд» частини Рейнської області і Палатінат у; 3) значне збільшення Бельгії за рахунок німецьких територій; 4) повернення до Данії Шлезвігу й Гольштейну; 5) відновлення Ганноверського королівства; 6) перетворення Австро-Угорщини на триєдину монархію, що буде складатися з Австрії, Чехії і Угорщини; 7) передачу Боснії, Герцеговини, Далмації та Північної Албанії до Сербії; 8) компенсацію Болгарії за рахунок сербської Македонії та приєднання до Греції південної Алба нії; 9) передачу Валони до Італії; 10) поділ німецьких колоній між Англією, Францією і Японією; 11) сплату воєнної контрибуції.\nТакі підходи до майбутнього устрою Європи бу ли в цілому прийняті англійською стороною, хоча міністр закордонних справ Великої Британії Е. Грей висловився за включення до майбутньої «мирної» програми вимог про видачу німецького флоту і нейтралізацію Кільського каналу. Наполягав він і на тому, щоб були враховані територіальні інтереси Італії і Румунії. Нарешті, Грей заперечував перехід до Франції Рейнської області. Під тиском англійсь кої дипломатії французький уряд змушений був заявити, що його територіальні вимоги в Європі обмежуються Ельзасом і Лотарингією. Однак, як показали події, англо-французькі суперечки щодо Рейнської області зберігались, у тому числі у повоєнні часи.\nГострі дипломатичні зіткнення відбувались між союзниками й щодо майбутньої турецької спадщини. Так, запевняючи на сл овах російське зовнішньополітичне відомство, що по закінченні війни з Німеччиною доля Константинополя й проток буде визначена відповідно до інтересів Росії, Англія і Франція не відкидали можливості встановлення своїх сфер впливу у даному регіоні. 25 лютого 1915 р. англо-французькі кораблі обстріляли турецькі форти біля гирла Дарданелл, що загрожувало передачею проток у фактичне розпоря дження Англії і Франції.\nНа початку березня 1915 р. Сазонов зажадав від союзників формальних зобов’язань щодо визнання впливів Росії в Туреччині, погрожуючи можливістю зміни зовнішньополітичного курсу. Тільки після цього Англія, а за нею і Франція офіційною нотою визнали за Росією місто Константинополь із деякими територіями західного узбережжя Босфору, Мармурового моря, а також Галліпольс ьким півостровом та південною Фракією. Росія мала здобути і східне узбережжя Босфору з деякими територіями, але тільки по закінченні війни і за умов, якщо Англія і Франція здійснять свої плани в Азійській Туреччині. Організаційно ці плани оформились у квітні\n—травні 1916 р. і увійшли в історію дипломатії (за прізвищами представників англійської і французької місій на переговорах) як «угода Сайкс-Піко». То були плани загарбання Антантою більшої частини Османської імперії, включаючи частину суто турецьких областей.\nЗа угодою Сайкс\n—Піко Англія мала дістати Месопотамію з Багдадом та більш у частину Аравії. Палестина підпадала під міжнародний контроль, але Англії віддавались порти Хайфа і Акра. Франція здобувала Сірію, Малу Вірменію, Кілікію, значну частину Курдистану, частину східної Анатолії і, як сферу впливу, частину Аравії та Мосульську область з її нафтовими розробками. Росії передавались області Трапезунда, Ерзурума, Баязета, Вана, Бітліса, частини Курдистану та сму га вздовж Чорноморського узбережжя, на захід від Трапезунда. Після проголошення Італією в серпні 1916 р. війни Німеччині було визначено її частку, що включала величезну частину південної та південно-західної Анатолії. Від Туреччини лишались тільки центральна й північно-східна Анатолії.\nНа початку 1917 р. між французьким і російським урядами було укладено ще одну уго ду про умови майбутнього миру. Вона набула форми обміну нотами і здійснювалась поза англійської сторони. Російський міністр закордонних справ виявляв готовність підтримати французів в їх намаганнях здобути Ельзас-Лотарингію і Саарський басейн. Інші німецькі землі на лівому березі Рейну повинні були підпадати під французький контроль до виконання Німеччиною та її со юзниками всіх вимог майбутнього мирного договору. В обмін французький уряд у ноті-відповіді підтверджував угоду про Константинополь і протоки, визнавав волю Росії у визначенні її західних кордонів.\nЗагарбницькі плани країн австро-німецького блоку своїм розмахом не поступались, а, може, й перевищували задуми Антанти. Австро-Угорщина вимагала встановлення свого панування над усіма Б алканами. Німеччина взагалі прагнула переділу світу та встановлення своєї гегемонії в Європі.\nОсобливого розголосу набували два німецьких документи, які стосувались планів завоювань: меморандум шести могутніх економічних організацій (Центральної спілки німецьких промисловців, Спілки промисловців, юнкерської Спілки сільських госпо-дарів та інших) і так званий професорський меморандум. Меморандум шести економічних організацій вимагав здо буття широких колоніальних володінь через загарбання англійських, французьких, бельгійських та інших колоній; покладання на Антанту репараційних платежів; протекторату над Бельгією; приєднання французького узбережжя Ла-Маншу до річки Сомми; загарбання залізнорудного басейну Бріей, фортець Верден і Бельфор та розташованих між ними західних областей. Далі йшлося про конфіскацію на приєднуваних до Німеччини областях ус іх середніх і великих сільськогосподарських господарств та передачу їх німцям з відшкодуванням власникам завданих війною втрат за рахунок Франції.\nВеликі анексії передбачалися й на Сході, за рахунок Росії. На думку авторів меморандуму шести економічних організацій, промислове піднесення «висуне вимогу розширення сільськогосподарської бази». Намічалося загарбання російських прибалтійських губерній та «територій на півден ь від них», включаючи Україну і навіть Крим 2 .\nЗгідно з урядовою запискою прусського міністра внутрішніх справ фон Льобеля, підготовленою в жовтні 1914 р., загарбницькі плани Німеччини передбачали й остаточне послаблення Великої Британії як країни, чиї інтереси стикаються з інтересами Німеччини і заважають їй «відігравати роль у світовій політиці»\nТакі підходи щодо визначення планів у війні виходили далеко за межі захисту національних кордонів — ідей, з якими виступали керівні кола країн австро-німецького блоку, як і, у свою чергу, країн Антанти у передвоєнні роки.\nВійна велась поза інтересами народів, на догоду інтересам фінансової та промислової буржуазії, і це зумовлювало експансіоністський, загарбницький хар актер намірів щодо неї усіх воюючих країн.


ᐉ Купити Кальян Maklaud Dzen Skull K за ціною: 4900 грн — замовити Кальян Maklaud Dzen Skull K в інтернет-магазині кальянів «SmokeJeen»\nГоловна/Кальяни/Кальяни Maklaud/Кальян Maklaud Dzen F Skull K\nКальян Maklaud Dzen F Skull K виготовлений із матеріалів високої якості, розрахований на тривалий термін експлуатації. Демократична ціна, доступна доставка.\nMaklaud Dzen F Skull K - це оригінальний кальян з дизайнерською вставкою, який виготовлений із міцних матеріалів високої якості стійких до корозії та високих температур. У комплекті є все необхідне для того, щоб ви могли насолодитися смачним димом без необхідності докуповувати запчастини. Зовнішній вигляд пристрою ідеально підійде до будь-якого інтер'єру. Це один із кращих за якістю кальянів за доступну ціну.


Робота, вакансії Ужгород: Логістика, доставка, склад - Робота в Ужгороді, пошук вакнсій\nРобота Ужгород: Логістика, доставка, склад - вакансії, Робота в Ужгороді. Пошук роботи, пошук вакансій в рубриці Логістика, доставка, склад.\nВакансії в Ужгороді / Вакансії в Ужгороді / Вакансії Логістика, доставка, склад, Ужгород\nРобота в Ужгороді в рубриці Логістика, доставка, склад\nНа сайті Jobsite ви можете знайти вакансії і роботу в сфері Логістика, доставка, склад в Ужгороді. Ми пропонуємо якісний пошук роботи і постійно оновлювану базу вакансій для фахівців з кожного з напрямів. Ви можете шукати вакансії по конкретних спеціальностях (наприклад, проглядати вакансії «Логістика, доставка, склад»).\nПо вашому запиту знайдено: 448 вакансій\nПошук роботи в Ужгороді: сайт пошуку вакансій і резюме Jobsite допоможе Вам легко знайти роботу в Ужгороді. Пошук роботи в Ужгороді за ключовим словом і зарплатою, детальною статистикою нових надходжень за спеціальностями. На сайті представлені як агентства працевлаштування, так і провідні компанії. Великий банк оголошень і вакансії в рубриці Логістика, доставка, склад з можливістю знайти роботу як студентам, так і керівникам. Якщо "шукаю роботу" про Вас - тоді Ви потрапили за адресою! Працевлаштування в Ужгород і вакансії Ужгороді на Jobsite.


Українська парашутистка впала з висоти 1700 м та залишилась живою – Новини Здорової Людини\nУкраїнська парашутистка впала з висоти 1700 м та залишилась живою\nІнцидент стався в Туреччині на Міжнародному фестивалі повітряних ігор. Українка Марія Процлюк виконувала стрибок з висоти 1700 м. У повітрі вона зіткнулась з іншим учасником та почала стрімко падати вниз. Про це пише HB.\nСпортсменка впала у море, що і допомогло їй вижити. На берег її доставив катер берегової охорони. Зараз дівчина перебуває у місцевій лікарні. Вона отримала кілька травм, але її життю та здоров’ю нічого не загрожує. Відео з моменту падіння було опубліковано в соцмережах: youtube.com\nпадіння парашутистка українка


Бахмацька районна незалежна газета ПОРАДНИК — Невідомі факти з життя відомого героя\nОпубліковано: П'ятниця, 30 квітня 2010, 15:54\nРозповідає Іван Опанасович Ковтун, ветеран війни:\n„У своїх незчисленних життєвих зустрічах я мав щастя познайомитись з його ад’ютантом. Так от він розповідав про історію отримання Кожедубом третьої зірки Героя. Почав воювати наш легендарний льотчик на Курській дузі, збив 61 літак ворога. Був двічі Героєм Радянського Союзу. От для порівняння, знаменитий Покришкін з початку війни збив 48 літаків і удостоєний був такого звання тричі! Чому? Тому що Кожедуб - „хохол”! Навіть чисто арифметично: 48 проти 61! А скільки, до того ж, спалив пального Покришкін і скільки – Кожедуб? І лише в травні 1945 року, коли Кожедуб збив свій 62-ий літак, німецький реактивний винищувач, своїм гвинтовим літаком(!), йому дали нарешті третю Зірку.\nТак говорив його ад’ютант, а я й сам можу навести безліч таких прикладів нерівного відношення до „хохлів” ( а інакше й не звали) у радянській армії, бо ж служив і те бачив”. (До речі, чула подібне й від інших військовослужбовців).\nЦе невідомий факт з життя відомого героя, а скільки їх ще?\nІван Микитович Кожедуб родом з сусідньої Сумщини, де народився 1920 року. Легендарний герой війни 1941-45 років: за всі ці роки гвардії майор Кожедуб здійснив 330 бойових вильотів, в 120 повітряних боях збив 62 літаки противника (сюди не входять 2 американських P-51, збиті ним весною 1945 року, які першими напали на нього, напевне прийнявши за гітлерівця). Свій останній бій провів в небі Берліна. За всю війну жодного разу не був збитий. Він справедливо вважається кращим асом авіації союзників. Після війни жив у Москві, де і помер у 1991 році, похований на Новодівичому кладовищі.\nДуже цікаву статтю К.Бобрищева -спогади про героя, опублікувала свого часу газета „Вечірня Полтава”. І саме про його смерть є в ній вражаючий і разом з тим такий життєвий, реальний спогад Савелія Ємця, бойового побратима Кожедуба.\nЖінки, прочитайте і задумайтесь!\n„ ... Хочу переповісти ще один епізод (на жаль, останній) із життя Кожедуба. Почув я його від Савелія Микитовича Ємця:\n- Кожедуба багато хто вважав дуже суворим і жорстким. Дехто навіть казав, що дружина перед ним ходить на пальчиках. І що боїться слова накриво сказати. Він, мовляв, схожий на тирана. Насправді ж усе було навпаки. Іван Микитович був не просто добрим, а уособленням доброти. Тихий, спокійний і люблячий. Він ніколи ні з ким не сварився. А ось дружина його, Вероніка, була сварливою. Та все одно Кожедуб любив її усе життя. І вона його кохала. Але разом з тим саме ця жінка завдавала йому багато болю. За місяць до смерті вона влаштувала Кожедубу таку прочуханку, що той потрапив до реанімації із сердечним нападом. А коли через десять днів він вийшов із госпіталю, замість співчутливого ставлення до себе, одержав ще більший рознос. У той день подружжя поїхало на дачу. Разом з маршалом був його ад’ютант. Але навіть при сторонньому дружина продовжувала корити Івана Микитовича. Щоб заспокоїтися від незаслуженої образи, маршал вирішив закритися в гаражі й зайнятися ремонтом своєї «Волги».Домкратом підняв передок машини, заліз під неї і почав підтягувати болти підвіски. Перебуваючи у збудженому стані, він, очевидно, спересердя перестарався і дуже сильно натиснув на гаєчний ключ. Півторатонна машина зіскочила з домкрата і впала на Кожедуба, роздавивши йому груди. Ад’ютант зайшов до гаража тоді, коли було вже пізно…\nПохорони маршала Радянського Союзу пройшли на Новодівичому цвинтарі. Виступаючі говорили про подвиги померлого в роки війни, але ніхто й словом не обмовився, від чого саме той помер. Хоча в той час це було не дивно. У 1991 році говорити про таке було заборонено. Тодішня ідеологія не допускала, щоб прославлений герой міг померти такою негеройською смертю».


Натяжні стелі. натяжні потолки Івано-Франківськ, Калуш, Коломия та область., По Івано-Франківській області\nЯкщо Ви бажаєте якісно, красиво і за доступною ціною створити затишок і шик у Вашому будинку-Натяжні стелі , є найбільш прийнятним рішенням!\nПри монтажі натяжних стель ми використовуємо тільки високоякісні матеріали. Наші натяжні стелі виготовляються з сертифікованої плівки ПВХ.\nМи пропонуємо: -безкоштовні заміри по Івано-Франківську(область по домовленістю) -якісний алюмінєвий профіль для монтажу -гарантія 10 років. Олег.\nЗнайти по ключових словах: стелі натяжні потолки\nремонт евроремонт незавершене будинку бориславі будівництво квартиру оренда здам блоки оренду квартиру елітну табак сигареты сигарети квартира кімнатна здається перевезення


Тонування фар і задніх ліхтарів. Законність тонування фар\nТонування фар – елемент автомобільного стайлінгу, який знаходиться поза законом. Справа в тому, що внесення змін до світлові прилади автомобіля, які можуть порушити їх роботу, заборонено. Як правило, тонування передніх фар і задніх ліхтарів тлумачиться інспекторами ДАЇ як «інші несправності».\nСаме тому при виникненні бажання затонувати ліхтарі або фари, необхідно передбачити всі можливі негативні наслідки, серед яких може бути:\n1. Штраф за керування автомобілем з несправними світловими приладами\n2. Найгірше освітлення дороги при тонування передніх фар\n3. Збільшення ймовірності ДТП у разі тонування задньої оптики: водій, що їде ззаду, може просто не побачити включення стоп-сигналів і не знизити швидкість. Також автомобіль може бути гірше видно в сутінки, так як габарити просто не будуть «пробивати» через шар тонування. Слід також пам'ятати, що у разі якщо автомобілю з затонированнымизадними ліхтарями «приїдуть» в корму, винуватцем може бути визнаний любитель тоніровочного стайлінгу.\nОсобливо серйозно карають за тонування передніх фар. Якщо інспектор ДАІ встановить, що колір або яскравість світлового пучка змінилися внаслідок тонування (будь то тонування лаком або плівкою), водій може бути позбавлений права керувати транспортним засобом на термін від 6 до 12 місяців. За тонування задніх фар покладається лише штраф. Бували випадки, коли інспектор карав навіть за «реснички» на фарах, але таке відбувається нечасто.\nТонують фари за допомогою плівки або спеціального тоніровочного лаку. Якщо раніше тонували, як правило, фару або ліхтар цілком, то зараз майстерні пропонують затемнити тільки деякі ділянки. Це надає автомобілю індивідуальності і залишає не затонованими ключові елементи, такі, як, наприклад, стоп-сигнали.\nМенше за інших страждають від тонування світлодіодні задні ліхтарі, так як яскравість світлодіодів, як правило, вище, ніж у ламп.\nІснує спосіб зробити передні фари темніше, не погіршивши їх характеристик. Для цього фарбують у темний колір внутрішню частину фари навколо відбивача або лінзи, тобто ту частину, яка не відповідає за світловіддачу. Багато машин вже з заводу виходять з подібними фарами.


Усі стилі в одному лофті\nІнтер'єр-солянка із середньовічною ноткою\nAрхітектура та дизайн інтер'єрів Інтер'єр Усі стилі в одному лофті\nДизайнер Shay Sabag придбав просторий лофт та оформив його так, як подобається йому самому. Закінчивши, він виставив житло на продаж. За 200 квадртаних метрів вишуканого бруталізму дизайнер просить 915 тисяч доларів.\nГолий метал, бетон та цегла. Лаконічна брутальність індустріального стилю та готики... Певно, дизайнеру набридло підлаштовуватись під клієнтів. Shay Sabag не створив універсальне житло, яке підійде кому завгодно. Він зробив будинок, у якому хотів би жити сам. Цей лофт — від чоловіка і для чоловіка.\nОформити сучасний стиль «під старовину» — прийом вищого пілотажу\nЕфект підсилює винний льох, колекція кальянів та камін. Усе це робить лофт унікальним, створює дух донжону — вежі господаря середньовічного замку. На стиль вказує склепінна форма вікон, потужні дерев'яні меблі, великі люстри з кришталю.\nПеревірене поєднання дерева, бетону та скла\nСередньовічна тема виправдала ванну в спальній кімнаті, адже тоді її часто там ставили. В останній час дизайнери ставлять ванну туди без причини — аби оригінально... Але Shay Sabag не з тих, хто робить щось просто так.\nЗ вітальні до спальні\nКвартира знаходиться у новобудові, але здається,що це приміщення з довгою історією. Ретро-індустріальні елементи нагадують чи то гуральню, чи то якийсь цех. Це й балки мідного кольору на стелі, схожі на промислову вентиляцію столітньої давнини, і незграбні елементи зі сталі.\nВисокі вікна, масивні меблі та зістарена кам'яна кладка створюють відчуття, наче цей будинок пам'ятає хрестові походи.\nКамінь та дерево створюють контраст з чорно-білими вкрапленнями, борються за увагу глядача та право домінувати в інтер'єрі. Це гарний прийом, якщо ви хочете зробити інтер'єр різноманітним.\nМайже лаконічний санвузол у спальні\nДизайнер з нуля вигадав багату історію цього місця та втілив її у життя. Завдяки цьому лофт — не безликий «ще один красивий інтер'єр». Через це Shay Sabag продає дизайн майже за мільйон доларів.\nСпочатку здається голою практичністю, і тільки потім бачиш стиль\nГотичний та індустріальний бруталізм, різноманітність еклектики, винний льох та камін — цей дизайнер знає, чим підкупити. Він знає, як створити інтер'єр моєї мрії.\nФотографії Усі стилі в одному лофті\nУ нас є всього 17 фотографій\nМануеліно: португальська перлина стилю\nValeria 18 ЛИП 2016\nIllya 14 ЛИП 2016\nValeria 15 ЛИП 2016


READний край: Цікаві факти\nЦікаві факти про життя міста\nЗа всю історію існування Харків отримав колосальний досвід, від чого став по-своєму унікальним. Однак деякі факти з життя Харкова невідомі і корінним його жителям, а деякі настільки нові, що інший харків'янин чує про них вперше. Отже, цікаві факти про місто, його жителів, архітектуру та побут.\n«Харків - найкраще місто для життя»\nУ 2010 році місто красувалося безліччю білбордів з таким написом. Що, зрозуміло, харків'яни сприйняли як констатацію факту. Але мало хто знає, що за версією журналу «Фокус», Харків заслужив гордо називатися найкращим містом для життя. Правда, вже в 2011 розділив це звання з Києвом.\nСалтівка: «міні- місто» в місті\nОдин з районів міста - Салтівка - це найбільший спальний район за кількістю зареєстрованих жителів в ньому по Україні. Більш того, тут проживає четверта частина від усього населення міста. Для прикладу - станом на перше липня 2015 року у Вінниці зареєстровано 369 тисяч осіб, що як мінімум на 30 тисяч менше, ніж на Салтівці.\nУспенський Собор простояв без богослужіння 66 років\nПрактично сімдесят років в Успенському Соборі не проводилося богослужінь. Історія його така, що з моменту зведення його один раз перебудовували, часто реставрували, проте, богослужіння проводилися. Однак з 1924 року по 1990 тут розміщувалися радіостанція, швейний і фарбувальний цехи а пізніше, в 1986 році, і Будинок органної та камерної музики, що функціонує по сей день. Відповідно, богослужінь в Успенському соборі не проводилося. Тривало це аж до початку дев'яностих, цілих 66 років.\nОдна з новітніх цікавих особливостей життя міста. Безумовне «ноу-хау», яке з гордістю взяв на себе Харків. Практично щодня тут трамваї сходять з рейок (між деякими з яких, до речі, відстань наближається до 4-5 сантиметрів), що поступово звертає на нього увагу всієї країни. Хоч це і не можна назвати атракціоном, і вже точно ніяк не можна назвати позитивною особливістю, але зовсім ще новим цікавим фактом мабуть назвати можна. Зрозуміло, ризик потрапити в аварію не радує ні городян, ні керівництва міста, тому якісь роботи по ремонту деяких ділянок все ж ведуться.\n«Книжкова балка» - вічно плаваючий ринок книжок\nСьогодні книжковий ринок, він же офіційно «Райський куточок», остаточно розташувався недалеко від станції «Історичний музей». Однак з моменту заснування в 1919 році, книжкова балка постійно переміщалася, оскільки радянською владою було заборонено продавати книги поза магазинами. В результаті торгівля здійснювалася то у Благовіщенського собору, то на Бурсацькому узвозі, то на набережній навколо Лопанського моста, то на Каскаді аж до 1999 року.\nПерший в СРСР хмарочос\nВідомий швидше за віршами Маяковського, ніж по архітектурної привабливості, Держпром став першим хмарочосом в радянському союзі. Що цікаво, побудували його всього за три роки: початок робіт зафіксовано влітку 1925 року, закінчення - восени 1928 го, та ще й з перервою в кілька місяців навесні +1926.\nУ Держпромі жили мавпи і була стайня\nВідомо, що під час окупації міста, з 1941 по 1943 роки, кілька макак втекли із зоопарку та жили в будівлі Держпрому. Багатьом пізніше, вже в 2008 році, на честь 65 річчя визволення міста, приматам відкрили пам'ятник, який знаходиться на території зоопарку. Відомо також, що німці розмістили на першому поверсі стайню.\nСтаровинний храм (Дмитріївську церкву) влада руйнувала навмисно\nУ автокефальної церкви, що знаходиться на Полтавській шляху, за часів СРСР містився не храм, а магазин і кафетерій, а потім і кінотеатр. З 30-х років старовинна споруда була передана у власність клубу «Автодор», після чого в будівлі заробили майстерні, магазини, кафе і навіть лікарський кабінет. Більш того, купола і частково дзвіницю навмисно знищили в 30-х, а в 60-х роках остаточно позбавили церква фактичної історичної цінності, знищивши храмові розписи.\nУ Харкові пройшов перший в світі процес над нацистськими військовими злочинцями\nПерший в світі судовий процес над німецькими військовими злочинцями відбувся в Харкові. Більш того, він відбувся не після закінчення війни, а в повному її розпалі - в 1943 році, через кілька місяців після звільнення міста. Символічно, що страта трьох засуджених була проведена на Благовіщенському ринку - в місці, де німці проводили масові страти городян.\nХарківський зоопарк - найстаріший в Україні\nДля відвідувачів зоопарк відкрив двері вперше в 1903 році, тоді як заснований він був в 1895, вісьмома роками раніше. Він же став першим на території України. Спочатку на орендованій у Харківського університету землі розташовувалася виставка звірів і птахів, проте з 1911 року його поступово почали заселяти дикими тваринами. З 1930 року територія зоопарку не змінилася - сьогодні вона становить 22 гектари.\nОпубліковано READний край о 06:18\nТОП-25 великих харків'ян


додому Корисна інформація Як безпечніше заробляти на перевезенні вантажів?\nЗаробляти на перевезенні вантажів намагаються багато. У зв’язку з досить нестабільною економічною обстановкою в усьому світі в даний момент, люди замислюються про те, що потрібно знайти додатковий заробіток.\nВсім давно відомо, що найбільш прибутковою, але й досить ризикованим видом заробітку, є будь-яка перевезення вантажів на далекі відстані.\nДаний процес вимагає неймовірної зосередженості і великої матеріальної відповідальності, тому, так звані «далекобійники», потрібні завжди і скрізь. Однак для того щоб мати можливість заробляти ще більші гроші в цій роботі, краще всього купити допнв.\nДОПНВ є сертифікатом, який дозволяє перевозити небезпечні вантажі на будь-яку відстань. У число таких вантажів входять різноманітні вибухові речовини, будь-які хімічні реагенти. Навіть якщо йдеться про всілякі безпечних речі, а також зброю будь-якого типу.\nІснує кілька різновидів даного сертифіката і відрізняються вони один від одного видами небезпечних речовин. Як правило, при прийомі у велику логістичну компанію, яка займається далекими перевезеннями, менеджери по персоналу уточнюють дане питання і повідомляє, який саме тип сертифіката потрібен.\nКому необхідний ДОПНВ?\nДаний сертифікат потрібен всім водіям.\nНавіть якщо ризикнути, і взятися за перевезення небезпечного вантажу без будь-яких документів. У підсумку можна заплатити неймовірно великий штраф, який в сотню разів перевищить очікувану вигоду від економії на придбання сертифіката.\nВ залежності від того, яким саме чином буде складений договір, за відсутність даного сертифікату платить або замовник перевезення, або той, хто веде автомобіль з вантажем.\nСаме з цієї причини потрібно уважно поставитися не лише до наявності ДОПОГа, але і до самої ситуації на дорозі, так як подібна поїздка може закінчитися плачевно.\nпопередня статтяКредит і мікрозайм як заробіток і вид доходу\nнаступна статтяОбовязкова сертифікація — яка продукція цього підлягає


SkyLang Платформа – Max Project Company (Компания Макс Проджект)\nПрограмний комплекс дає можливість повноцінної організації навчання онлайн.\nКабінет вчителя, учня і адміністратора надають повний спектр функцій щодо складання навчальної програми і вправ. Учень має можливість визначити свій рівень володіння англійською та зареєструватися для першого безкоштовного заняття.\nПісля авторизації адміністратор може контролювати заявки і міняти статус учня, призначати дату і час першого заняття. Адміністратор так само редагує профіль студента: вносить особисту інформацію, курс навчання, фіксує розклад.\nАдміністратор підбирає пробний урок «Test your skill» і додає його до профілю потенційного учня. Після першого уроку адміністратор заповнює профіль студента.\nАдміністратор зв'язується з учнем призначає дату пробного безкоштовного уроку, на якому визначається рівень і мети студента, призначається курс навчання.\nДозволяє вчителю стежити і складати свій розклад, скасовувати і проводити заняття, стежити за нарахуванням заробітної плати. Крім календаря, учитель може відстежувати стан курсу, домашні завдання і все додаткові матеріали для кожного учня.\nВсі дані в одному місці\nСписок учнів, назву і прогрес курсу, всі домашні завдання для зручності зведені в таблицю.\nВикладачеві доступні всі курси і програми навчання, де він може складати плани уроків і вправи. Як для учня, так і для вчителя доступна функція «Повідомлення», завдяки якій відбувається спілкування з адміністратором і один з одним.\nДає студенту можливість стежити за своїм розкладом, отримати детальну інформацію про вчителя і курсах. Відслідковувати прогрес проходження занять, а також переносити або скасовувати їх. В особистому кабінеті так само виведена інформація про оплату курсів.\nУчень проходить разом з викладачем урок і його відповіді видно викладачеві в режимі реального часу. Неправильні і правильні відповіді підсвічуються різними кольорами. Учень так само отримує можливість самостійно вести свій онлайн словник. під час кожного уроку учень записує нові слова, які після збереження додаються в особистий словник учня, який відображається в його особистому кабінеті.\nДозволяє створювати 11 типів вправ: зіставлення слова / пропозиції до картинки, складання пропозиції з слів, аудіофайли, можливість підписати картинки, зіставлення заголовків до абзаців тексту і інше.


В коментованій статті містяться найбільш загальні положення про відповідальність за порушення зобов'язання, що випливають із договору перевезення. Підстави, форма, розмір відповідальності встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено в ЦК України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Тобто, сторонам надається можливість самостійно в договорі передбачити цивільно-правову відповідальність за порушення зобов'язання із перевезення, але за умови, якщо інше не передбачено законом.\nСторони несуть відповідальність у формі відшкодування збитків та (або) сплати неустойки (штрафу, пені). При цьому штраф за невиконання плану перевезення встановлюється або в твердій сумі, або в процентному відношенні до провізної плати за пред'явлену чи невивезену кількість вантажу. Розмір штрафу, а також умови і порядок його стягнення визначаються відповідно до норм транспортного законодавства.\nВідповідальність у зобов'язаннях із перевезення має значну специфіку, що відрізняє її від звичайної відповідальності за порушення зобов'язання. Насамперед вона відноситься до випадків обмеженої відповідальності, яка звужує право на повне відшкодування збитків у порівнянні з загальним порядком. Обмеження можуть поширюватися на упущену вигоду і навіть на частину реального збитку. Крім того, така відповідальність значною мірою є односторонньо-нормативною: угоди перевізників з вантажовласниками (відправниками та одержувачами) про обмеження або усунення встановленої законом відповідальності перевізника недійсні, за винятком випадків, коли такі угоди допускаються транспортними статутами і кодексами. Отже, за згодою сторін рівень відповідальності перевізника, а також інших суб'єктів вантажоперевізного зобов'язання може бути підвищений. У транспортних статутах і кодексах принципи відповідальності були сформульовані більш жорстко: недійсними визнавалися всілякі угоди перевізників з клієнтурою, що змінювали (знижували або підвищували) або взагалі усували відповідальність якої-небудь сторони зобов'язання. Таким чином, відповідальності за порушення зобов'язань із перевезення нині властиве: а) обмеження права на стягнення частини збитків; б) заборона на зменшення або усунення нормативної відповідальності перевізника; в) можливість визначення її розміру і меж за згодою сторін у встановлених випадках (Цивільний кодекс України: Науково-практичний коментар. - Х.: ТОВ "Одіссей", 2006. - С. 846))\nЦК України передбачає окремі випадки покладення відповідальності на перевізника за порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення вантажу: а) за ненадання транспортного засобу і за невикористання наданого транспортного засобу (див. коментар до ст. 921 ЦК України); б) за затримку відправлення пасажира і порушення строку доставки пасажира до пункту призначення (див. коментар до ст. 922 ЦК України); в) за прострочення доставки вантажу (див. коментар до ст. 923 ЦК України); г) за втрату, нестачу, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти (див. коментар до ст. 924 ЦК України).


Добавлено: 15.04.2019 Переглянуто: 767\n14.04.2019 курсанти Військового інституту телекомунікацій та інформатизації факультету Інформаційних технологій мали можливість стати учасниками заходу, який пов'язує славне минуле та квітуче майбутнє України. Курсанти-першачки на чолі з лейтенантом Катериною Мінкіною були запрошені на захід, проведений в пам'ять про хоробрих повстанців Холодноярської республіки та в честь відкриття пам'ятника 93 окремій механізованій бригаді (яка носить ім'я Холодного Яру), яка одна з перших була сформована з лав добровольців українського народу на захист суверенітету та територіальної цілісності України.\nВоїни цієї бригади з 2014 року і до сьогодні мужньо обороняють східні кордони України. Бригада обороняла Донецький аеропорт, звільняла Піски, Артемівськ, та інші населені пункти. В рамках програми заходу, організованого Спілкою офіцерів України, курсанти відвідали Мотрин жіночий монастир, в якому стали свідками обряду освячення зброї. Відвідали хутір Буда, поблизу якого і відбулося урочисте відкриття пам'ятника 93 окремій механізованій бригаді «Холодний Яр» і вшанування 287 загиблих воїнів бригади які віддали своє життя за Україну.\nКурсанти Дяченко А.Ю. та Ковба Р.В. виступали з доповідями на тему «Останній бій холодноярських отаманів» та «Сучасні подвиги холодноярців. 93 окрема механізована бригада». Курсанти старанно готувались та гідно представили Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут з-поміж інших вищих військових навчальних закладів.


Купити квитки на автобус в Ульянино - ціни, розклад на Tickets.ua\nКвитки на автобус в Ульянино\nАвтобусні квитки до Ульянино\nЗа вікном 21 століття, більше немає потреби гаяти час у чергах автовокзалів та автостанціях. Купити квиток на автобус до Ульянино можна онлайн лише за декілька кліків. Сайт Tickets.ua має зручну систему пошуку, яка дозволяє знайти необхідні рейси, переглянути розклад маршруток та придбати автобусні квитки. Щоб ознайомитися зі всіма доступними пропозиціями, достатньо зазначити дату відправлення, кількість пасажирів та місце призначення. Оплата квитка здійснюється за допомогою банківських карт Visa/MasterCard.\nМаршрутка у Ульянино\nЩоб замовити недорогі автобусні квитки в Ульянино, варто переглянути розклад автобусів. Чим швидше ви почнете пошук, тим більшим буде вибір пропозицій від перевізників. Це можливість обрати та придбати найдешевші автобусні квитки з запропонованих. Для вашої зручності на сайті Tickets.ua система автоматично проставляє позначки «краща ціна» та «найшвидший». Щоб якомога краще спланувати поїздку, звертайте увагу на час і пункти відправлення та прибуття.\nЯк купити автобусні квитки у Ульянино онлайн?\nУнікальний ідентифікатор користувача сесії для повідомлення в Cлужбу турботи про клієнтів: 2605010175


Василь Карп’юк: Моє дитинство плавно перейшло в дитинство мого сина | Інтерв'ю з України\n← Сергій «Колос» Мартинюк: Переважна більшість українців ведеться на зомбування пластмасовою попсою\nАрхієпископ УГКЦ Святослав: У Донецьку одного з наших священників садили на електричний стілець →\n21.12.2014 · 7:03 pm\nВасиль Карп’юк: Моє дитинство плавно перейшло в дитинство мого сина\nНещодавно у видавництві «Фонтан казок» побачила світ дитяча книжка поета Василя Карп’юка та художниці Христини Стринадюк «За руку з черепахою. Івасик, Ісусик і Марічка». Книжка є так званим перевертуном (можна читати з обох боків), з чим і пов’язана подвійна назва. А ще – це справжнє гуцульське видання, оскільки і поет, і художниця родом із Косівщини. Яскраві ілюстрації, що безумовно є ріднею тої самої стихії, що й гуцульські орнаменти, добре сусідять із текстами Василя Карп’юка. Останні, до речі, не схожі на звичні віршики для малечі, бо є верлібрами і при своїй дитячій простоті й легкості, добре читаються навіть дорослими. Ми поспілкувалися з Василем про його дитинство – бо про що ж іще говорити з дитячим поетом напередодні дня Святого Миколая.\n– Чим для тебе було свято Миколая?\n– Не знаю, чи моя відповідь буде якоюсь особливою. Просто мені це здається дуже природним і так мало би бути у всіх. Хоча, розповідають батьки, що в їхньому дитинстві аж такого свята, аж такої радості не було. Просто не було можливості. Хіба часом знаходили яблука під подушками. А в моєму дитинстві кожного разу знаходились якісь іграшки, речі. Миколая – це завжди нетерпляче очікування, коли вже надійде цей день і цей час, аби я нарешті зміг заснути. Пам’ятаю раз, а може й більше разів, дуже хвилювався, що не засну і, відповідно, Миколай не зможе прийти й поставити мені подарунок. Через те, що хвилювався, то й не спалося. Це було дуже непросто.\n– І бувало таке, що ти не засинав і чув, як Миколай ховав під подушку подарунок?\n– Насправді й досі він зажди приходить до мене непомітно, і щоразу це несподівано. Щоразу я засинав, а коли прокидався – подарунок вже був. Миколай завжди приходить до мене у Брустури. Я там прописаний, туди й приходить. Останні роки я ночую в Брустурах на печі, то й подарунок знаходжу на комині, а не під подушкою. А як траплялося таке, що я не ночував у Брустурах, то коли приїжджав туди – подарунок мене вже чекав. Так стається і до сьогодні. Миколай, очевидно, дуже хороший дядько й додає всім радості.\nХоча одного разу було відчуття несправедливості. Казали вчителі та батьки, що якщо добре вчитися, то Миколай принесе щось хороше, а якщо вчитися не дуже, то менше щось принесе. Ну от вранці ми прийшли до школи й стали розповідати, що кому приніс. Щось і мені приніс (вчився плюс-мінус непогано), і я був радий, але моєму однокласникові, який вчився дуже погано, який майже не вмів читати в шостому чи то сьомому класі, Миколай приніс цілий блок петард. Я думав, як же це пояснити, в які рамки це може вкладатися?\n– І як ти це пояснив?\n– Подумав, що раз таке, то так має бути, і може той однокласник чимось іншим добрий. Образи не мав. Ну що я йому, Миколаєві, скажу? Він знає, що робить. Може й справді, те, що той хлопець вчився не дуже добре – єдиний його мінус.\n– Миколай для тебе виглядав як Дід Мороз чи як священик?\n– Не знаю, чи так, як священик, але точно не як дід Мороз. Такий собі добрий, скромний, стриманий, дідусь. Це окремий образ Святого Миколая. Одягнений він, мабуть, у темно-синє чи темно-фіолетове, щось таке.\n– В Діда Мороза ти також вірив чи це був такий собі театральний персонаж?\n– Так, театральний персонаж. Він приходив до школи й роздавав дітям цукерки, але я бачив того Діда Мороза, бачив, що то перевдягнений котрийсь зі старшокласників. В одинадцятому класі я сам став Дідом Морозом. На Новий Рік не було таємниці. Вже кілька останніх років, коли ми з сестрою були школярами, десь-якісь подарунки батьки нам ставили під ялинку, але це не приховувалося, а просто було символічно. Якісь цукерки. Таємниця була з Миколаєм, а на Новий Рік ніхто й не намагався грати кіна.\n– Про що ти мріяв у дитинстві?\n– Я багато не мріяв. Деякий час хотів стати льотчиком, а потім міліціонером. Це я надихнувся американським серіалом, де були класні поліцейські. Тоді ще не показували багато російських серіалів, але були американські поліцейські, які здавались хорошими й цікавими, такими класними чуваками, які завжди перемагають і роблять все добре.\n– Письменником хотів стати?\n– Коли я в одинадцять років почав писати, то вже знав точно, що буду ним. Далі з’явилися плани, що десь поряд із письменництвом, можна ще бути журналістом. Я вже знав, що це назавжди.\n– А як так сталося, що ти почав писати? Начитався інших поетів?\n– То натура така поетична. Була осінь, відлітали журавлі у вирій і я написав:\nі забирають осінь з собою\nя теж полетів би із ними\nале я літати не вмію\nя в журавлів\nщоб скинули кілька пір’їнок\nя в теплі краї\nразом із журавлями\nЩе була хороша вчителька літератури Надія Григорівна. Вона роки зо два тому померла. Їй було під сімдесят ще коли мене вчила. У радянський час Надія Григорівна приїхала за направленням зі Сходу України в Брустури. Тут і вийшла заміж. Була вчителькою російської мови й літератури, але коли з часу незалежності російська вже не викладалася, то Надія Григорівна перейшла на викладання української мови. Вона її знала так само добре. До самого кінця залишалася однією із найавторитетніших, як серед учнів, так і поміж вчителями. Вона для мене – це образ, яким має бути справжній вчитель. Вона все своє життя присвятила навчанню дітей. Навіть ті учні, які з мови чи літератури мали найменше знань, з мови й літератури вони знали набагато більше, аніж із будь-якого іншого предмету.\n– Ти показував їй те, що писав?\n– Так, я їй першій показав. Попросив нікому не казати і вона не казала нікому.\n– А тобі що сказала?\n– Як сказала… Ну щось ніби «працюй далі», щось у такому контексті – все добре, схвально і все нормально. То я й продовжив.\nБатьки, у свою чергу, були збентежені, здивовані. Їм це здалося взагалі чимось незвичним і таким, що вони ніколи би не змогли. Відразу оцінили це як талант. Десь через рік я вирішив відкритися зі своїми віршами, але не знав як. А якось шкільний твір із зарубіжної літератури я не написав удома, як треба було, а прийшов до школи й, щоб викрутитися, написав його віршем. Вийшло на сторінку з чимось – все римовано. Ну мені відразу дванадцять балів поставили, почали розпитувати, може ще щось такого є. Так я став шкільним поетом. Про Шевченка маю вірші, про Франка, про Бандеру, навіть про рідне село.\n– І ти думав, що ти великий поет?\n– Ні, не думав. Але знав, що я поет і що далі продовжу працювати в цьому напрямку. Ті вірші я не вважав якісними й не ставився до них серйозно, але ж міг написати, тому мене часто про це просили. І що я мав би сказати, що чекаю натхнення? Ну не вкладається мені в розуміння, як можна було відмовити. Просять, можу, то чого не зробити? Це ж нікому не шкодить, якщо я напишу якийсь поганий вірш. Зрештою, він не поганий. Він просто не вірш, а заримований текст. Я й то не дуже позиціонував як вірші.\n– Ти сам їх декламував, чи просто писав на замовлення, а тексти вже йшли куди треба?\n– Спочатку сам читав, а потім вже й ні. От моя двоюрідна сестра (на три роки старша) працює зараз у школі організатором. Організовує різні свята: перші вересня, останні дзвоники. То навіть зараз мені доводиться писати для неї всілякі римовані штуки. Ну воно якесь таке… Я то їй віддаю і видаляю. Але ж не буду пояснювати, що в мене нема натхнення, або що це нижче мого рівня. Може, це найбільша користь, яку приносить мій талант. Бо важко сказати, в чому його користь.\n– А нічого не лишилося, якби хто хотів прочитати?\n– В мене нема їх ніде. Ну вірш про село може в інтернеті школа десь опублікувала. Або й часом бувало, що односельчани просили написати привітання в районну газету для їхніх родичів. Ну та й що? Писав!\n– А книжки читав у дитинстві?\n– Читав. У молодшому віці дуже казки любив. У бібліотеці була серія «Казки народів світу», там китайські, киргизькі, японські, англійські… Гарна така серія: великого формату, тверда обкладинка. То всі ті казки, які були в бібліотеці, я перечитав. Після того кинув. Ну як кинув – перечитав, та й всьо. Далі вже трошки підріс і не дуже мені читалося. Знову почав читати вже зарубіжну літературу в одинадцятому класі. То були Кафка, Брехт, Маркес.\n– Нівроку стрибок.\n– Просто великий проміжок часу, коли я чимось іншим займався. А заохочень, спонук, та й потреби в читанні не було. Тому зараз я іноді відчуваю прогалини в знаннях із літератури. Та, з іншого боку, маю таке величезне поле, яке можу читати вперше, і думаю, що сприймаю набагато якісніше, ніж міг би сприйняти тоді.\n– Ти думав над тим, як сприйматиметься твоя книжка дитячих віршів? Мені ці тексти здаються дуже глибокими і, може, дорослими.\n– Не думав. Воно просто написалося в якійсь доволі ігровій імпровізаційній формі. Це справді не є виключно дитячі вірші. Спробую на презентаціях практикувати розмови на теми, порушені у віршах. Це й для батьків з дітьми мало б так бути – вони читають текст, а тоді говорять про те, про що «хотів сказати автор». Але щоб пробували робити свої висновки. Просто щоб спілкувалися. Щоб разом говорили не лише про якісь практичні речі, а й про абстрактні. То означає то, а то означає інше.\n– Коли закінчилося твоє дитинство?\n(Василь задримбав пальцем по губах: бр-бр-бр, бр-бр-бр… потім засміявся)\n– Воно триває! Моє дитинство плавно перейшло в дитинство мого сина.\nГаррі Табах, офіцер США: З крокодилами домовитися не можна rozmova.wordpress.com/2019/02/18/har… https://t.co/QgIgEFv0MZІнтерв’ю з України\t38 minutes ago


Від Матвія 25 ERV-UK - Притча про десятьох - Bible Gateway\nВід Матвія 25\nВід Матвія 24Від Матвія 26\nВід Матвія 25 Ukrainian New Testament: Easy-to-Read Version (ERV-UK)\nПритча про десятьох дівчат\n25 «Того дня Царство Боже буде подібне до десятьох дівчат, які взяли свої світильники й вийшли назустріч нареченому. 2 П’ятеро з них були легковажні, а інші п’ятеро — розумні. 3 Легковажні взяли світильники та забули олію для них. 4 Розумні ж разом із світильниками прихопили й олію в глечиках.\n5 Оскільки наречений забарився, вони почали дрімати і позасинали. 6 Опівночі хтось загукав: „Дивіться! Он наречений іде! Зустрічайте його!” 7 Тієї ж миті усі дівчата підхопилися й приготували свої світильники. 8 І легковажні попросили в розумних: „Дайте нам трохи олії. Наші світильники гаснуть!” 9 Але у відповідь ті мовили: „Не можемо, бо на всіх не вистачить. Краще йдіть і придбайте собі у крамаря”.\n10 Поки ті ходили купувати олію, з’явився наречений, і дівчата, які залишилися й були готові, вирушили з ним на весілля. Коли ж вони прийшли, то зачинили за собою двері. 11 Зрештою з’явилися й ті дівчата, які ходили по олію, і кажуть: „Господарю! Господарю! Відчини нам двері!” 12 Але той відповдає: „Істинно кажу вам: я вас не знаю!” 13 Отже, будьте пильними, бо вам не відомий день і час, коли Син Людський прийде».\nПритча про мішки зі сріблом\n14 «Царство Боже подібне до того чоловіка, який перш ніж рушити в подорож, покликав своїх слуг і доручив їм пильнувати своє майно. 15-16 Одному він дав п’ять талантів [a], другому — два, а третьому — один. Кожного наділив за здібностями та й поїхав. Одразу ж той, що одержав п’ять талантів, пустив їх в обіг і заробив іще п’ять. 17 Так само зробив і той, який одержав два таланти. Він також вклав їх у справу й заробив ще два. 18 А третій, який одержав один талант, пішов і закопав гроші в землю.\n19 Багато часу минуло, поки господар повернувся і зажадав їхнього звіту. 20 Чоловік, який одержав п’ять талантів, приніс до господаря його п’ять талантів і ще п’ять зароблених, мовивши: „Господарю, ти доручив мені п’ять талантів, а ось іще п’ять, що я заробив”. 21 Тоді той сказав йому на це: „Гарна праця, ти добрий і вірний слуга! Оскільки ти добре впорався з цією малою сумою, я доручу тобі велику. Іди й розділи разом зі мною цю радість”.\n22 Тоді підійшов той слуга, який одержав два таланти від свого господаря, і мовив: „Господарю, ти доручив мені два таланти, а ось іще два, що я заробив”. 23 Хазяїн відповів йому на це: „Молодець! Ти добрий і вірний слуга! Ти добре впорався з цією малою сумою. Отже, я доручу тобі більшу. Іди й розділи зі мною цю радість”.\n24 І підійшов до нього той, який одержав один талант, і мовив: „Господарю, я знаю, що ти жорстокий. Збираєш урожай там, де нічого не садив, жнеш там, де нічого не сіяв. 25 Тому я злякався і пішов та й закопав гроші в землю. Ось, забери своє!”\n26 У відповідь той мовив: „Ти поганий і ледачий слуга! Знаєш, що я збираю врожай там, де не садив, і жну там, де не сіяв. 27 Тобі слід було пустити гроші в обіг [b], то ж повернувшись, я б і своє одержав, і прибуток мав. 28 Заберіть у нього талант і віддайте тому, хто має десять. 29 Кожному, хто має, додасться ще більше і матиме він надміру, а у того, в кого нічого не має, відніметься і той дріб’язок, що йому належить. 30 Нікчемного слугу киньте геть в темряву кромішню, туди, де плач і скрегіт зубів від болю”».\nСин Людський судитиме світ\n31 «Коли Син Людський прийде у Славі Своїй з усіма Ангелами Своїми, Він сяде на троні Своєму величному. 32 І тоді зберуться перед Ним усі народи, і Він розділить людей, як пастух відділяє овець від кіз у стаді своєму. 33 Він збере овець праворуч від себе, а кіз — ліворуч. 34 І тоді Цар промовить до тих, хто праворуч: „Прийдіть, благословенні Отцем Моїм і успадкуйте Царство, призначене вам від дня створення світу. 35-36 Це вам нагорода, бо голодного Мене ви нагодували, а спраглого напоїли. Перехожому Мені дали притулок, нагого вдягнули, хворого доглядали, а коли Я був у в’язниці, ви прийшли провідати Мене”.\n37 І тоді праведні запитають: „Господи, коли це ми бачили Тебе голодним і нагодували, а спраглого напоїли? 38 Коли це було, щоб ми перехожому Тобі дали притулок, а нагого вдягнули? 39 Коли ми бачили Тебе недужим, і коли це Ми приходили до Тебе у в’язницю?” 40 Тоді Цар відповість їм: „Істинно кажу вам: все, що ви робили для когось із найменших братів Моїх, ви це робили для Мене”.\n41 Тоді скаже Цар до тих, хто буде ліворуч від Нього: „Геть від Мене, ви, прокляті, геть у вогонь вічний, що приготований дияволові та його ангелам. 42 Це вам покарання за те, що голодного Мене ви не нагодували, а спраглого не напоїли. 43 Перехожому Мені не дали притулку, а нагому не дали ніякої одежини. Коли ж Я був хворий і у в’язниці, ви не подбали про Мене”.\n44 І тоді вони у відповідь скажуть: „Господи, коли таке було, щоб ми Тебе бачили голодним чи спраглим, перехожим мандрівником чи нагим, хворим чи ув’язненим — і не допомогли Тобі?” 45 А Він їм на те: „Істинно кажу вам: щоразу, коли ви відмовляли в допомозі одному з братів Моїх найменших, ви відмовляли й Мені”. 46 І приймуть тоді всі неправедні вічну кару, а праведні — вічне життя».\nВід Матвія 25:15 талант Біля 27-36 кілограмів золотих, срібних або мідних монет. Також у віршах 20, 22, 24, 28.\nВід Матвія 25:27 пустити … в обіг Або «віддати мінялам».\nВід Матвія 25:14 : Лк. 19:11-27


Коли сестра поїхала з чоловіком відпочивати за кордон, я залишилася одна в її великому будинку. Поруч з ними жив Олег, сусідові було за 50. Я вже тоді була одна і мала дитину – Українці Сьогодні\nYou are here: Home / Життєві історії / Коли сестра поїхала з чоловіком відпочивати за кордон, я залишилася одна в її великому будинку. Поруч з ними жив Олег, сусідові було за 50. Я вже тоді була одна і мала дитину\nКоли сестра поїхала з чоловіком відпочивати за кордон, я залишилася одна в її великому будинку. Поруч з ними жив Олег, сусідові було за 50. Я вже тоді була одна і мала дитину\nКоли Микола дізнався, що я чекаю дитину, а справа вже йшла до весілля, сказав, що передумав одружуватися, адже ще хоче пожити для себе і не планував так швидко стати батьком.\nЯ повернулася жити до мами, але вона не розуміла мене. Вона хвилювалася, що на це скажуть люди, коли дізнаються, що я чекаю дитину, а заміж так і не вийшла. Але найбільше маму хвилювало, що на це скажуть свати – свекри моєї старшої сестри. Моя сестра Оксана дуже вдало вийшла заміж, її чоловік – багата людина, його батьки теж мають свій великий бізнес.\nМама щодня докоряла мене, що я так і не вийшла заміж, і що люди тепер про неї недобре говорять, та я була вдячна їй, що вона дала мені дах над головою і поки я жила з нею, вона мені купувала продукти. А коли моя донечка трішки підросла, мама сказала, щоб я більше на неї не розраховувала, щоб шукала роботу і з дитиною справлялася сама.\nТоді моя сестра Оксана запропонувала мені підробіток, вона сказала, що їй потрібна помічниця по господарству, а оскільки в мене мала дитина, доньці було 2 роки, то роботи я собі все одно не знайду, тому можу йти до неї. Сестра просила, щоб я їй допомагала в домашній роботі, а вона платитиме мені гроші. Я погодилася, переїхала жити в великий будинок сестри, вона мені виділила маленьку кімнатку. Я виконувала всю туж саму роботу, що й вдома, а Оксана платила мені гроші.\nЯкось сестра поїхала за кордон на відпочинок, а я з донькою залишилася сама. Одного дня до нас прийшов сусід, він шукав свого кота. Чоловікові було за 50, але виглядав він стрункий і доглянутий. Ми стали розмовляти і я розповіла йому, що працюю в сестри, що живу з маленькою донькою. Олег здивувався, а наступного дня приніс маленький велосипед, сукні і іграшки для маленької дівчинки. Він сказав, що в нього ще є речі для дівчинки, обіцяв наступного разу принести.\nВиявилося, що в Олега є син, а речі – його онучки. Дружини в нього не стало давно, тепер він живе сам, у сина своя сім’я.\nЗгодом ми з Олегом стали зустрічатися. Тепер ми одружені, він добре ставиться до моєї донечки і гарно ладнаємо з його сином. Олег, звісно, здивований, що я працювала в рідної сестри, адже вона й так могла мені допомогти, а я щиро вдячна Оксані, що взяла мене на роботу, адже у мене зараз би не було чоловіка.\nА одного разу ми запросили до себе в гості мою маму. Олег вийшов на вулицю, а мама підійшла до мене і тихо мовила:\n– Молодець дитино, що собі такого чоловіка знайшла. Нічого, що він старий, зате багатий.\nЯ здивувалася і засмутилася водночас. Ну що вона за людина? Мама ніколи не зрозуміє мене.


Працівники комунальної аптеки №78 вимагають пояснень у влади та влаштовують пікет - Лента новостей Тернополя\nПрацівники комунальної аптеки №78 завтра, в четвер, 16 липня о 9.00 годині, запрошують тернополян прийти до будівлі закладу, аби разом поспілкуватися з представниками влади і почути пояснення, чому звільнили в.о. директора Марію Чехович і призначили на її місце іншу людину, чому це призначення не затверджували на сесії облради, а лиш на профільній комісії.\n– Упродовж останніх років було декілька спроб захопити заклад , його приміщення, яке знаходиться в самому серці Тернополя по вулиці Руська 23 . Припускаємо , що можновладці ? прагнуть? накласти лапу на приміщення аптеки, хоча аптекарський заклад з високою репутацією їм би теж не завадив, – пишуть у своєму звернення працівники аптеки. – Для нас неочікуваним було розпорядження голови обласної ради , за яким на керівну посаду призначено малодосвідчену 24-річну жінку без стажу роботи і організаторської діяльності. Ми глибоко стурбовані таким кадровим призначенням. Вважаємо , що у такий спосіб обласна рада бажає звести нанівець діяльність самого аптечного закладу , і врешті-решт вивести заклад із статусу комунального. Очевидно, що комунальна аптека, яка приносить прибутки населенню області зовсім не потрібна керівнику органу місцевого самоврядування.\nАптекарі закликають громаду Тернополя, якій по праву належить одна з найстаріших аптек міста, прийти і підтримати колектив закладу та почути відповіді і пояснення від посадовців щодо зміни керівництва.