Сценарій уроку мужності «Подорож по пам'ятних місцях Краснодарського краю в роки Великої Вітчизняної війни»\n«Подорож по памятних місцях Краснодарського краю в роки Великої Вітчизняної війни»\n«Подорож по пам'ятних місцях Краснодарського краю в роки Великої Вітчизняної війни»\n1.Познакоміть школярів з пам'ятними місцями нашого краю в роки Великої Вітчизняної війни;\n2. Виховувати повагу до героїчного минулого рідного міста, краю;\n3.Воспітивать почуття безмежної відданості до учасників Великої Вітчизняної війни.\nВступне слово вчителя :( Слайд1)\nБагато років минуло з того дня, коли наша країна була звільнена від німецько-фашистських загарбників. Пам'яті про всіх і кожному, хто здобув перемогу над ворогом, ми присвячуємо наш захід.\nА, німці, скінчивши кави пити, в ту мить\nВсього якихось 5 хвилин залишилося.\n(Звучить виття сирени, розриви бомб) (Слайд 4)\nТяжкий гуркіт обрушився на землю. Вмить згасло світло. Здригнулися стіни.\n(Слайд5) І крізь оглушливий виття і ревіння ясніше і ясніше проривалися розкотисті вибухи важких снарядів. «Війна!» - крикнув хтось. І було це 22іюня 1941 року о 4 годині 15 хвилин. Все від «малого до великого» піднялися на захист Батьківщини.\n(Звучить пісня «Священная война») (Слайд6)\nПолум'я вдарило в небо-\nТи пам'ятаєш, Батьківщина?\nТихо сказала: «Вставайте на допомогу!» Родина.\nСлави ніхто у тебе не випрошував, Батьківщина.\nПросто був вибір у кожного: Я або Родина.\nНайкраще і найдорожче - Батьківщина!\nГоре твоє - це наше горе, Батьківщина.\nКожному жителю Кубані належало стати на захист Батьківщини. (Слайд7)\nВ ході війни Кубань побувала прифронтовій смугою, театром військових дій і зоною окупації. І всюди кубанці проявляли героїзм і високий патріотизм, стійкість і самопожертву.\nВлітку 1942 року фашистські загарбники зробили потужний наступ в закруті Дону і на Сталінград. В цей же час ворог направив удар на Кавказ. Гітлерівське командування планувало оволодіти нафтою Кавказу, хлібом Дону і Кубані і тим самим економічно забезпечити собі подальше ведення війни.\nОтже, починаємо наше заочне подорож по пам'ятних місцях краю. І перша зупинка в Новоросійську, тут ви познайомитеся з нелегкою, героїчної і яскравою долею міста-трудівника, міста-героя, якого нарекли ім'ям Росії, надійного стража її кордонів. (Слайд9)\nТурками був ти колись заснований\nУ Чорного моря, місто портове.\nСтойко бився ти в роки війни,\nШлях до Закавказзя ворогові перегородивши.\nТвій ратний подвиг країною оцінений,\nНосиш ти звання "Місто-Герой".\n(Слайд10) З перших днів Великої Вітчизняної війни місто стало ареною жорстоких боїв. Німецьке командування, з огляду на стратегічне значення Новоросійська, безупинно бомбило місто. Він став неприступної фортецею на шляху військ загарбників, що рвалися на Кавказ. Восени 1942 р німці вийшли до берегів Цемеської бухти, захопили місто і підійшли до цементного заводу "Жовтень". Далі їм пройти не вдалося. Більш того, жоден німецький корабель за час боїв не зміг встати на причал в Цемеської бухті.\nОборона Новоросійська, героїчна 225-денна епопея захисників легендарної Малої Землі, відчайдушний десант і звільнення міста 16 вересня 1943 року стали ключовими військовими операціями в битві за Кавказ. За час боїв Новоросійськ був зруйнований дощенту. Важко було собі уявити, що купа паруючого понівеченого бетону ще рік тому була квітучим затишним містом ... (Слайд11)\nПеред вами Мала Земля і Галерея бойової Слави на Малій Землі, що нагадує ніс корабля, який увірвався на сушу в небаченому кидку; (Слайд 12) пам'ятник-ансамбль «Лінія оборони» на Новоросійсько Сухумі шосе; (Слайд13) знаменитий пульманівських залізничний вагон, зрешечений кулями і снарядами, який чітко позначив кордон, далі якої ворогові не вдалося зробити ні кроку, (Слайд14) «Долину смерті» по цій долині здійснювалося забезпечення лівого флангу військ Малої землі боєприпасами, продовольством і всім необхідним для життя. Тут знаходилися єдині джерела питної води; перед вами дев'ять стел, що розповідають про самих кровопролитних боях дев'яти квітневих днів 1943 року, оглядовий майданчик, карта-макет боїв в «Долині смерті», а зараз перед вами пам'ятник «Дерево-вибух», він виконаний з великих осколків і цілих болванок снарядів, мін та авіабомб. Його вага-1250кг, стільки, скільки цього смертоносного металу обрушив ворог на кожного радянського воїна за 225 днів героїчної оборони Малої землі. (Слайд15)\nНоворосійськ - він місто слави!\nПеремоги відбиток тут.\nСліди війни залишилися з нами\nІ голос тих далеких років ...\nКоли тут люди вмирали\nІ захищали честь свою,\nМи скажемо їм - «Навіки Слава!»\nМи пам'ятаємо всіх загиблих в тому бою.\nВсе те, що зробили для нас Ви\nЗабути не можна ніяк\nВи наші життя відстояли\nІ це не дрібниця!\nНаша подорож триває і ми наближаємося в Темрюк, (Слайд 16) де був завершений розгром «Блакитної лінії» (останнього і самого потужного зміцнення фашистів на Кубані, розгрому якої особливе значення надавав Г.К. Жуков). (Слайд 17)\nВона пролягла посеред війни,\nВід Малої землі до Азовської хвилі.\nПо річках, по єриках і по лиманах,\nПо плавнях, порослим густим очеретом,\nВона простяглася в димах і туманах\nОстаннім на Півдні фашистським щитом.\nНамагаючись Кавказ утримати за собою,\nФашисти чіплялися за кожну сопку,\nІ лінію цю з надією особливої\nФон Клейст натхненно назвав «Блакитний».\nАле червоними стали кубанські річки\nЗагинувши стократ і воскрес стократ,\nПройшов усі перепони радянський Солдат.\nІ слава над ним засяяла навіки.\n(Слайд 18) На вершині гори Миска - колишнього грязьового вулкана - розташований музей «Військова гірка», де можна з цікавістю розглянути зразки військової техніки часів ВВВ.\n(Слайд 19) Ми з вами плавно переміщаємося в місто Тимашевск в гості до легендарної сім'ї Степановим, хто не знає про подвиг російської матері Степанової Епістініі Федорівни (Слайд 20) і її дев'яти синів, які грудьми стали на захист Батьківщини. (Слайд21) Її старший син Олександр загинув в роки громадянської війни. У боях на Халкин-Голі в 1939 був убитий Федір. У роки Великої Вітчизняної війни на фронтах, в фашистських катівнях, в партизанському загоні загинули Василь, Іван, Ілля, Філіп, Олександр. Наймолодшому Олександру за подвиг при форсуванні Дніпра в 1943 р було присвоєно звання Героя Радянського Союзу. Павло пропав без вісті. Отримала мати похоронку і на Миколая. Однак повернувшись з фронту, через деякий час він помер від отриманих на війні ран. Роками чекала Епістінія Федорівна з війни синів, але вони не повернулися. (Слайд22) У 1975 р в Тимашевськ був відкритий музей, а через сім років на хуторі 1-го Травня відбулося відкриття меморіального Будинку-музею родини Степановим. Тут мати в фотографіях зібрала під одним дахом всіх своїх дітей. У музеї зберігається те, що довгі роки так берегла вона - листи синів з фронту, баян, скрипку, на яких вони грали, зошит із віршами Павла, ноти, написані рукою Василя ... (Слайд 23)\nНа великих руках втомленою матері\nВмирав її останній син.\nПольові вітри тихо гладили\nСріблястий льон його сивини.\nГімнастерка з коміром розкритим\nЗадубів плямами на ньому.\nЗ важких ран\nУ сиру оранку\nСпадала кров його вогнем.\n- Я ль тебе, синку, що не плекала,\nЯ ль тебе, рідний, чи не берегла? ..\nКудрі ці білі,\nСилу богатирську дала.\nДумала - зійдуться в житті свята ...\nТи останньої радістю мені був!\nА тепер твої закрилися оченята,\nБілий світ в віях\nСтав не милий. -\nПобачивши її сльозинку сумну,\nОбступили мати серед полів\nДев'ять бід, які розбили серце російське,\nДев'ять полеглих в битві синів.\nСтигла танки, громом розкурочено,\nЗаступали коні приводу.\n... Встала мати в селі на головній площі\nІ закам'яніла назавжди\nПодорожуючи по пам'ятних місцях нашого краю, не можна не розповісти про так званої Кубанської Хатині. (Слайд 24-25) В кінці 20-х років XX століття в передгір'ях Західного Кавказу, в колишньому Ярославському районі був збудований лісопильний завод. Поруч виріс селище Міхізеева Поляна. Влітку 1941 р прийшла війна. Багато чоловіків селища пішли захищати Батьківщину. Залишилися жінки, люди похилого віку і діти. Восени 1942 року, під час окупації Кубані в Махошевскіх лісах дислокувалися партизанські загони, яким допомагали місцеві жителі. Для ліквідації партизан в район Міхізеевой Поляни був спрямований каральний загін, але партизани зникли в глибині лісів. У відповідь на це фашисти і зрадники Батьківщини - поліцаї - вчинили розправу. Вранці 13 листопада 1942 р німці оточили селище і погнали всіх місцевих жителів, в тому числі хворих людей похилого віку і дітей, на лісову галявину. Всі люди були розбиті на кілька груп. Окрему групу чоловіків відвели в сторону і наказали їм рити яму, після чого розстріляли. Роздягнених жінок і дітей розстрілювали прямо на галявині. За спогадами залишилися в живих очевидців, живих доколювали багнетами, а маленьких дітей брали за ноги і головою били об дерева. Всього було розстріляно 207 осіб: 20 чоловіків, 72 жінки і 115 дітей. Страта мирного населення не була пов'язана з військовими діями, а була актом відплати за дії партизан. (Слайд26)\nЧи не зможемо ніколи простити,\nНе в силах це забути:\nСтояв селище - немає його,\nІ не залишилося нікого\nВсіх жінок, людей похилого віку, дітей\nВели фашисти на розстріл.\nЗемлі незагойна рана -\nСелище Міхізеева Поляна.\nЯ не хочу, щоб це повторилося\nУ будь-якому іншому краю, іншому селі\nХочу, щоб небо мирним залишалося,\nЩоб назавжди був шлях закритий війні!\n(Слайд27) Жителі нашого Новокубанський району, як і всього нашого краю, випробували на собі всі тяготи війни, гіркоту втрат і радість Перемоги. І ми не можемо не відвідати пам'ятні місця нашого району. (Слайд28)\nПонад 6 тисяч армавірцев і жителів Новокубанський і Успенського районів були розстріляні фашистами поблизу міста Армавіра у сел. Червона Поляна. Тут же розстріляні діти, евакуйовані з Ленінграда. Ленінградців поселили в дитячому будинку станиці Бесскорбной. Коли вже стало ясно, що фашисти все-таки захоплять станицю, жителі розібрали всіх дітей по домівках. Але коли фашисти увійшли в Бесскорбную, одна зі співробітниць дитячого будинку видала всіх ленінградських дітей і сім'ї, які переховували їх.\nМайже півроку в Новокубанському районі господарювали фашистські загарбники.Багато горя пережили люди за цей час. Це розстріли ні в чому не винних жителів, грабежі і насильства. (Слайд29)\nУ селі Новокубанському гітлерівці влаштували концтабір, в якому загинуло понад 300 наших солдат, де були по-звірячому закатовані тисячі наших земляків, а багатьох дітей з табору викрали на каторжні роботи до Німеччини. Зараз на місці концтабору встановлено пам'ятник - символ боротьби і мук, символ трагедії, надії і перемоги.\nОсь тут був табір смерті зведений -\nКолючий нескінченний паркан.\nУ бараках сірих мучеників стогін.\nКрізь ніч - в очі прожектор\nБ'є в упор.\nІ шибениця - влади сенс і суть ...\nО, не забудь фашизму тих часів!\nНавіки ти концтабір не забудь!\nУ центрі Новокубанська, біля меморіалу полеглим Героям, горить Вічний Вогонь. (Слайд30)\nОсь, підійшов до вогню,\nПрислухаюся я до серця свого,\nІ що досліджує я в історію тих років\nКоли було чути автомат і пістолет.\nЯ згадую бабусі розповіді,\nПро військову посаду і накази.\nІ про війну Другу світову,\nІ про загиблих в пору трудову.\nОсь раптом перемішалося все у мене-\n«Перемога!» - я сказав собі.\nІ в пам'ять про померлих на війні,\nСолдат, кладу квіти тобі!\nНехай завжди годину ту\nНа пам'ять нам призводить\nІ перший сніг, і жито в цвіту,\nКоли під вітром ходить.\nІ кожен будинок, і кожен сад\nВ ряду - великий і малий.\nІ дня схід і дня захід\nНад темним лісом - червоний.\nНехай у всьому, чим життя повне,\nУ всьому, що серцю мило,\nНам буде пам'ятка дана\nПро те, що в світі було.\nПотім, щоб цього забути\nЧи не сміли поколенья.\nПотім, щоб нам щасливіше бути,\nА щастя - не в забуття!\n(Діти виконують пісню «Чи хочуть росіяни війни»


Як зробити охайними рекламні вивіски у Києві - Главком\n3 Лютого, 2018, 08:47 glavcom.ua\nЦікаві факти, як у містах з’явились вивіски\nІсторія рекламних вивісок, які допомагали орієнтуватися у місті, створювали робочі місця для молодих художників і перетворили Хрещатик на ярмарок марнославства.\nПерші комерційні вивіски, за допомогою яких торговці рекламували свій товар, з’явилися ще в античну епоху. Але вхідні таблички, знайдені археологами під час розкопок давньоримських або давньогрецьких міст, мало нагадували сучасні. У ті часи продавці вивішували біля входу власний товар і перехожий, просто йдучи повз, звертав увагу на потрібні йому речі.\nПомпейці, які торгували хлібом, прив’язували над дверима сніп пшениці; гончарі підвішували біля входу глечики; власники постоялого двору прибивали до нього щит — мовляв, тут ви у безпеці і можете спати спокійно.\nПовноцінні вивіски з’являються вже у середньовічній Європі. Мистецтво їх малювання розвивається одночасно із міською бюргерською культурою. Тогочасні автори вивісок майже не використовували написи, віддаючи перевагу символічним зображенням. Їх легко було розпізнати, адже переважна більшість населення середньовічних міст не знала грамоти. Вивіски були двосторонніми, їх виготовляли з дерева або металу та підвішували на кронштейнах. Завдяки такій об’ємній формі їх одразу вирізняли серед вузьких та захаращених вулиць. Відтоді чи не кожна торгова лавка, майстерня, трактир чи постоялий двір могли похвалитися власним візуальним брендом.\nКрім того, така символіка ставала у нагоді і чиновникам. Так, у зводі законодавства США згадується закон, прийнятий в Англії у 1389 році. Він забов’язував власників англійських пивоварень позначати їх вивісками біля входу. Це мало спростити роботу для королівських інспекторів, які слідкували за якістю елю, та збирачів податків. У тогочасних містах продавці доволі часто жили у тому самому будинку, де працювали, а власну справу передавали у спадок дітям. Тому нерідко вивіски намагалися робити на віки, з великою кількістю деталей.\nАдміністрація австрійського Зальцбургу і сьогодні ретельно зберігає всі вивіски, що залишилися місту у спадок. Не забуваючи і про «історичне оформлення» нових: тут навіть емблема «Макдональдсу» оточена лавровим вінком, який тримають орел та ведмідь.\nНаписи на вивісках з’являються вже у пізньому Середньовіччі — як правило, це була назва трактиру чи постоялого двору. Але це не рятувало містян від плутанини: в одному лише Лондоні нараховували 55 дворів під назвою «Лебідь», дев’яносто носили назву «Голова короля». Більше всього було «Левів» — понад 120.\nЗгодом від власників почали вимагати не захоплюватися надто великими вивісками та закріпляти їх якомога міцніше — нерідкими були випадки, коли вітер зривав їх прямо на голови перехожих або їх збивав кінний транспорт. Відомий указ короля Людовика XIV, який значно обмежував використання у французьких містах вивісок великих розмірів. А у 1761 році їх вже забороняють вішати на кронштейнах та наказують прикріпляти безпосередньо на стіну.\nПрогулюючись середньовічним європейським містом, годі було видивлятись його адреси. Тож для того, щоб знайти якийсь будинок, слід було орієнтуватись по вивісках. Це знайшло відображення у європейському фольклорі, зокрема, у казці Ганса Християна Андерсена «Як буря змінила вивіски»:\n«Коли не знаєш місцевості, то можна поглянути на вивіску й точно дізнатися, куди потрібно йти. Вітер же втнув ось що… Вранці діти йшли до школи, а опинилися в шинку. Хто вирішив відвідати театр, завітав до навчального закладу. А в гостей міста відпочинок точно вдався: вони блукали вулицями, не здогадуючись, де можна пообідати».\nСхожа ситуація була у Парижі. Там вивіски не лише закликали покупців до магазинів, але й слугували орієнтирами серед тісних вуличок. У 1768 році королівська влада проштовхує закон про нумерацію будинків, якому дуже опиралися дворяни. Вони вважали, що прості номери на стінах будинків зазіхатимуть на їхню честь та й потрапляти на олівець королівським податківцям їм не дуже кортіло. Таблиці з назвами вулиць так часто зривали уночі, що нумерацію почали висікати прямо на будинках.\nЩоб відповісти на це питання, ми звернулись до спеціалістів у сфері міського дизайну. Архітектор «Агентів змін», Максим Головко, розповідає: «Є одне універсальне правило — чим менше вивіска впливає на будівлю, тим краще. Тому дуже важливо, як саме вивіска розміщується на фасаді. Хороша вивіска підпорядковується логіці фасаду: не закриває декоративні елементи, ліпнину або карнизи; не порушує композицію будівлі і розміщується симетрично відносно вікон та дверей.\nОскільки написи є основними елементами вивісок, то потрібно особливу увагу звернути на шрифти, які використовують у вивісці. Шрифти не можна розтягувати, або звужувати на власний розсуд. Крім того хороша вивіска має бути виготовлена з якісних матеріалів та з увагою до деталей».\nФрагмент правил вивісок, розроблених «Агентами змін»\nАрхітектор стверджує, що у вивісках основним елементом є назва або знак, який використовує заклад. Тому найкращим варіантом є, коли назва виготовляється з окремих букв і за ними проглядається фасад будинку. Іноді букви кріплять або прорізають на суцільному тлі. Цей варіант гірший, бо будь-яке тло закриває фасад будинку. Тому такі вивіски сильно обмежені за розмірами.\nВелике значення має освітлення вивіски. Зазвичай їх виготовляють з кольорового пластику та внутрішньою підсвіткою. Тому ввечері кожна вивіска світиться власним кольором, через що до хаосу матеріалів і розмірів додається ще й хаос різнокольорового освітлення. Краще, коли на всій вулиці вивіски світяться лише білим кольором, а для кольорових вивісок використовують зовнішнє освітлення. Вивіски кріпляться до фасаду декількома різними способами. Вони можуть бути закріплені індивідуально, на спільному каркасі, на суцільному тлі, вмонтовані у фасад, або написані одразу по фасаду.\nОсобливе відношення до вивісок, зазвичай, у історичних районах міст, каже Головко. Центр міста часто має сформований архітектурний ансамбль з великою кількістю архітектурних пам’яток та просто привабливих будинків. Історична забудова дуже цінна для міста, адже формує його образ та характер. Історичні будівлі часто мають на фасадах багато декоративних елементів, що іноді зовсім не передбачає розміщення великих вивісок або реклами. Тому в історичному районі вивіски повинні підпорядковуватись під його архітектуру та стилістику.\nУ 2017 році в Києві з’явився новий порядок розміщення вивісок. Додатком до документу йдуть графічні правила, на яких показане правильне розміщення вивісок. Приміром, зараз дозволяється розміщувати вивіски з окремих букв та знаків, вивіски розміщені на суцільному тлі, панелі на кронштейнах та інформаційні таблички.\nВарто також відрізняти за своїм призначенням вивіски та інформаційні таблички. Вивіска — конструктивний елемент на будинку з назвою, знаком товарів і послуг, видом діяльності або часом роботи, який розміщений на зовнішній поверхні фасаду будинку не вище першого поверху, або біля входу в приміщення. Вивіска не може містити переліку товарів і послуг, меню або закликів до придбання товару.\nТабличка — конструктивний елемент, що розміщується на фасаді будинку, біля входу в приміщення, на дверях або на склі вітрини, та містить лише назву, вид діяльності та час роботи.\nІсторія вивіски в Києві\nВ Києві кінця XIX століття, де більшість будинків так само залишалася без будь-якої нумерації, їх впізнавали за прізвищем власника, а орієнтувалися за допомогою рекламних вивісок. Міська влада заповзялася пронумерувати всі будинки окремими табличками (білі цифри на блакитному тліі). Прибивати їх слід було на місцях, вільних від вивісок (переважно це робили на воротах).\nКиєвознавець Анатолій Макаров згадував витівки студентів Київського університету, які заради жарту міняли вивіски на фасадах будинків. Зазвичай після їхніх нічних вилазок на київському пансіоні колихалася вивіска зі словами «Через це місце прохід заборонено», а на шинку красувався напис «Благородний пансіон».\nМайже за Андерсеном!\nЩе наприкінці XIX століття найбільш популярними серед киян торговими вулицями були Московська та Нікольська на Печерську. За спогадами сучасників, вони виглядали «ошатно та солідно» завдяки численним вивіскам та торговим емблемам. Втім, розміщувалися вони хаотично, і кожна з вхідних табличок намагалася «перекричати» сусідню. Загальний стиль торгових вивісок того часу описував ще Микола Гоголь у «Мертвих душах»:\n«Траплялись майже позмивані дощем вивіски з кренделями й чобітьми, де-не-де — з намальованими синіми штанами і підписом якогось Аршавського кравця; де магазин з картузами, кашкетами й написом: чужоземець Василій Федоров; де намальований був більярд з двома гравцями у фраках… під усім цим було написано: «І ось заклад»».\nДо речі, саме на цих двох вулицях київська публіка «прикипіла» до іноземних вивісок — вдягатися або стригтися у знаменитих іноземців вважалося модним. «В кінці Московської вулиці поруч розміщені чотири вивіски, на яких красуються напрочуд дивні прізвища, — повідомляє газета «Губернские ведомости». — Погодьтеся, що мимоволі звертаєш увагу, читаючи підряд: Атцподіен, Фівег, Еш, Меок!».\nЗгодом функцію головної торгової вулиці перебирає на себе Хрещатик. Вже у 1912 році, за даними києвознавиці Владислави Осьмак, тут розміщувалося 108 найрізноманітніших закладів — крамниці, ресторани, банки і готелі. Чи не у кожному хрещатицькому будинку працювало одразу декілька магазинів, прикрашених найрізноманітнішими вивісками. І розібратися у цьому візуальному нагромадженні було зовсім непросто.\nОдин з таких хрещатицьких будинків описує києвознавець Василь Галайба:\n«Фотографічний заклад М. Гросса буде знаходитись з 15 жовтня на Хрещатицький вулиці у будинку купчині Рудникової, над крамницею шевця Костки, де була фотографія Г. Спіглазова».\nВеликі магазини облаштовували з великими вітринами, де виставляли увесь наявний крам. Реклама орієнтувалися на заможних містян і часто тягнулася в декілька ярусів. Вивіски були усюди — їх розміщення жодним чином не регулювали. Вони навіть закрили фасад міської Думи, де працювало приблизно п’ять десятків крамниць.\nЩоб перебити конкурентів, створення вивісок стали довіряти лише досвідченим художникам. Зростає пропозиція на нішових професіоналів, тож хлопці, які вчилися на малярів, стали стрімко перекваліфіковуватись.\n«Малювання вивісок — наступна стадія після розфарбовування дахів, труб, вікон та дверей, — писав російський художник Кузьма Петров-Водкін. — Навчаючись у маляра, хлопчик дізнавався, як підбирати колер, робити шпаклювання, фарбувати під дуб або горіх… У вивісника він працював спочатку за шрифтами, а згодом — вже зображував чай, цукор, свічки та мило».\nТакий курс молодого вивісника тривав впродовж трьох років. Якщо підмайстер успішно складав іспит, то міг відкривати власну справу. І результати не забарилися — київські вивіски, за спогадами сучасників, заграли всіма фарбами.\n«М’ясні лавки прикрашали вертикальні вивіски чорного кольору із зображенням м’ясних пірамід, над кожною стояв золотий бик. На молочних магазинах — такі самі піраміди з сирів, масла та яєць, на булочних – гори хліба, булок та калачів».\nВхідні таблички до магазинів перестали бути одноманітними, натомість фасади київських будинків почали перетворюватися на величезні дошки об’яв. Кожен орендар намагався «перещеголяти» сусіда та переманити до себе покупців, тож вивіски ставали дедалі більшими. Працювало негласне правило: чим вище на фасаді ваша вивіска — тим більшим має бути її шрифт.\n«Кричав, агітував та закликав кожен сантиметр стіни. І навіть ліпні карнизи були поховані щитами з прізвищами власників крамниць, складів, банків та фірм. Таким рекламним татуюванням вкриті чимало будинків на Хрещатику». Таким зовнішнім виглядом центральної київської вулиці дуже обурювалась газета «Киевлянин». Щоправда, трохи з іншої причини.\n«І насправді дивне неподобство: у Києві всі вивіски іноземною мовою! На Хрещатику, наприклад, з правого боку, йдучи до Дніпра, 47 вивісок написані французькою. Іноземець, який заїде до нас, може зробити висновок, що всі покупці тут — французи. Дивно, як це французи досі не зазіхають на Київ. А як потворно захаращена подібними вивісками ліва сторона Хрещатика! Ще потворніше, ніж права!».\nВтім, вся ця рекламна строкатість зникає з київських вулиць після жовтневої революції. Тепер вивіски виконують чисто інформативну функцію, їх розміщують на одному рівні над вітринами, а при оформленні використовують неяскраві кольори та мінімалістичні шрифти.\nТеги: ЖКГ Київ історія забудова благоустрій мистецтво ярмарок\nПольща знову «воює» з Бандерою: як найкраще відповісти Україні\nКонфлікт столичних перевізників закінчився стріляниною\nСБУ викрила «телефонних терористів» у різних регіонах України


Найсенсаційніші знахідки, коли-небудь виявлені в льодовиках | Блог NydMond\nГоловна » Історія » Найсенсаційніші знахідки, коли-небудь виявлені в льодовиках\nІсторія, В світі 1 693 переглядів\nКрижаний покрив Землі зникає, причому дуже швидкими темпами. Приміром, у Національному парку Глейтер в Монтані через зміни в кліматі льодовики загрожують повністю розтанути вже до 2030 року. З 1850 року загальна кількість великих льодовиків в цьому районі скоротилося з 150 до 25.\nОднак у цієї серйозної проблеми є і зворотна сторона медалі: подібні природні процеси відкривають завісу таємницю над унікальними знахідками, які століттями і століттями спочивали в товщі криги. А з кожним новим відкриттям людство стає все ближче до розгадки таємниць, як минулого, так і майбутнього.\nHush2 — будинок-конструктор для укриття від урагану. Самий міцний будинок в світі.\n1 Ось які неймовірні знахідки були зроблені завдяки глобальному потеплінню і танення льодів:\n1.1 1. Записка в пляшці\n1.2 2. Мамонт найвеличніший\n1.3 3. Мумія Еці\n1.4 4. Скарби\n1.5 5. Гігантський вірус\n1.6 6. Останки солдатів Першої світової війни\n1.7 7. Стародавній ліс\n1.8 8. Уламки літака\n1.9 9. Давня одяг\nОсь які неймовірні знахідки були зроблені завдяки глобальному потеплінню і танення льодів:\n1. Записка в пляшці\nЗаписка, що датується 1959 роком, була залишена в закопаною під купою каменів пляшці біля полярного льодовика. Вона містила повідомлення, яке доводило, який величезний вплив на природу надавали глобальне потепління і кліматичні зміни.\nУ 1959 році американський геолог Пол Уокер помістив в пляшку записку і закопав її під купою каменів на острові Уорд-Хант в Канаді. Повідомлення містило просту інструкцію: тому, хто знайде записку, слід виміряти відстань від місця, де знаходилася пляшка, до краю льодовика.\nВлітку 2013 року вчені з науково-дослідної станції при Університеті Лаваля Уорвік Вінсент і Денніс Саррацин виявили залишене УкрЕм 54 роки тому послання. Вчені виконали, по суті, останню волю геолога, тому Уокер помер через місяць після того, як закопав пляшку в каменях на острові. Те, що вони виявили, було воістину шокуючим. У 1959 році виміряне УкрЕм відстань від цих каменів до краю льодовика було 51 метр. А вже в 2013 році це відстань становила 122 метри. Вінсент і Саррацин стверджують, що така різниця між двома вимірами свідчить про драматичні наслідки триваючого глобального потепління.\n2. Мамонт найвеличніший\nДвоє чоловіків піднімають добре збережену тушу мамонтеня, який був випадково розкопано бульдозером з вічної мерзлоти в 1977 році.\nУ 2010 році в Сибіру, мабуть самому незвіданому регіоні Росії, була знайдена самка шерстистого мамонта, що важила одну тонну і отримала ім’я «Юка». Пролежавши у вічній сибірській мерзлоті 39,000 років, тіло мамонта настільки добре збереглося, що було видно навіть шерсть і м’язова тканина, а вченим вперше за історію антропології вдалося взяти зразки крові у доісторичної тварини.\nДослідники висунули припущення, що, швидше за все, мамонт застряг у болоті і там же загинув, тому нижня частина його тіла залишилася недоторканою завдяки навколишнього льоду. Незважаючи на те, що деякі частини тіла мамонта повністю зникли, така знахідка є небувалу наукову цінність.\nВчені з Південної Кореї заявили, що завдяки зразкам ДНК, отриманим з тіла Юкі, у них тепер з’явився шанс клонувати мамонтів, таким чином відродивши весь вигляд. Якщо це все-таки відбудеться, дослідникам більше не доведеться їздити до Сибіру в пошуках шерстистих мамонтів.\n3. Мумія Еці\nКрижаний чоловік на прізвисько Еці. Знімок зроблений 24 вересня 1991 в Інсбруку.\nУ вересні 1991 року двоє німецьких туристів наткнулися на незвичайну знахідку: добре збережені останки людського тіла, які були вморожени в лід. Тоді туристи взяли древній труп за останки недавно загиблого в горах альпініста. Однак після радіовуглецевого методу дослідника вчені встановили, що муміфікованому людині було ні багато ні мало більше 5,000 років. Відкриття стало унікальним у своєму роді, адже ніколи раніше вчені не відновлювали зовсім недоторканий часом труп епохи халколита.\nДослідники назвали крижаної людини Еці (або Етці, Отці), т.к. останньому притулком мумії стала долина Ецталь. Протягом багатьох років вчені по шматочках відновлювали відомості про спосіб життя, мові і причини смерті загадкового стародавньої людини.\nУ шлунку Еці залишилися неперетравлені залишки його останньої трапези, що вказують на те, що помер він досить раптово. Пізніше, завдяки рентгену було встановлено, що у плечі мумії застряг наконечник стріли, а це доводило: 5,000 років тому Еці був убитий в сутичці з супротивником.\nНезабаром після загибелі, тіло Еці, швидше за все, було скуто льодом і засипано снігом, що врятувало його від хижаків. А так як труп лежав у глибокому яру, він не був пошкоджений через переміщень льодовика.\nЯк пише National Geographic, проведений аналіз ДНК довів, що у стародавнього крижаної людини є як мінімум 19 живих родичів, і він був нащадком жителів Корсики або Сардинії.\nМумія Еці була виставлена в Южнотірольком музеї археології в Больцано, Італія.\nМішок з дипломатичною поштою був знайдений в 2012 році на місці катастрофи індійського літака в районі гори Монблан.\nОдного разу один французький альпініст під час свого сходження на Монблан несподівано знайшов скарб. Це була металева коробка, яка виступає у поверхні льодовика Боссон. У коробці знаходилися укладені рядами мішечки з позначкою «зроблено в Індії». У кожному мішечку було приблизно по 100 дорогоцінних каменів – рубінів, смарагдів і сапфірів.\nКажуть, що цю коробку з коштовностями оцінили на суму $ 377 000 доларів.\nАле замість того, щоб назавжди зникнути з цими незліченними багатствами, чесний альпініст віддав їх поліції. Потім коштовності були передані на зберігання до адміністрації міста Шамоні на сході Франції, де місцева влада намагалися розгадати загадку їх походження.\nА підказка ховалася в штампі – «зроблено в Індії». По якомусь містичному збігу обставин в районі льодовиків Монблану сталися дві великі авіакатастрофи індійських літаків.\nОдне з катастроф, що відбулося в 1950 році на шляху до Женеви, забрало життя 48 осіб. А 16 років потому пілот Боїнга-707, який прямує в Нью-Йорк через Женеву і Лондон, невірно розрахувавши висоту польоту, врізався у вершину гори Монблан. Загинули всі 117 пасажирів і члени екіпажу.\nВ результаті аварії Боїнга-707 на схилі гори утворилася воронка, в якій досі знаходяться уламки літака та інші речі, що належали пасажирам. У тому числі серед особистих речей було знайдено мішок з дипломатичною поштою, зображений на фото зверху.\nФахівці вважають, що скарби можуть бути пов’язані з одним сімейним ювелірним підприємством, яке лежало в Лондоні.\n5. Гігантський вірус\nНещодавно вчені натрапили на дивну знахідку – гігантський вірус віком понад 30,000 років, який знаходився у вічній мерзлоті в районі річки Колима в Росії.\nЯк стверджують вчені, подібні віруси абсолютно безпечні для людини, тому вони паразитують тільки на амеб. Учені також не виключають можливість перебування в надрах вічної мерзлоти інших вірусів, які будуть паразитувати не тільки на одноклітинних організмах. Приміром, через глобальне потепління можуть «прокинутися» від сплячки віруси, які можуть становити потенційну небезпеку для людини.\nЯк зазначає французький біолог Жан-Мішель Клавері з Університету Екс-Марсель, що виявив даний вірус: «Існує невелика ймовірність того, що патогенні мікроби, які заражали стародавніх людей, можуть відродитися і заразити сучасне людство. Цими хвороботворними мікроорганізмами можуть виявитися звичайні бактерії (піддаються лікуванню антибіотиками) або стійкі до ліків бактерії та навіть небезпечні віруси. Якщо вони вимерли давно, то наша імунна система не готова протистояти їм».\nТак чи інакше, але на сьогоднішній день це найбільший описаний наукою вірус, який «полює» на амеб. Мегавірус заманює амебу, прикидаючись «смачною» бактерією. Амеба, поглинаючи таку наживку, стає жертвою вірусу, намножуючи його на безліч копій.\n6. Останки солдатів Першої світової війни\nОстанки двох австрійських солдатів, знайдені в районі льодовика Презена в 2012 році, Італія.\nПід час танення льодовиків близько маленької італійської гірського села Пейо люди продовжують знаходити останки солдатів, а також інші артефакти, що збереглися з часів Першої світової війни.\nУ битві, відомої як «Біла війна», солдати Австро-Угорської імперії билися з італійськими військами за панування над гірською місцевістю. За оцінками істориків, під час битви на полі бою полягли сотні тисяч солдатів, безліч з яких не витримали екстремальних погодних умов. Температура тоді впала нижче позначки 22 градуси, а снігові лавини, які охрестили «білою смертю», поглинали цілі роти. Багато солдатів, що билися в тому місці, пропали без вісті.\nІ тепер, майже через століття, 80 муміфікованих тіл, похованих під тающим льодовиком, опинилися на поверхні. У 2004 році гірський гід став свідком жахливого видовища: трупи трьох солдатів австро-угорської армії, вбиті в 1918 році, стирчали з стіни льоду догори ногами. Замерзлі останки були знайдені недалеко від Сан-Маттео на висоті 3,658 метрів над рівнем моря.\nА в 2013 році тіла ще двох солдатів були виявлені в похоронній ямі, танучого льодовика Презена (на фото зверху). Так як тіла довгий час лежали під товщею льоду, на них досить добре збереглися волосся і навіть шкірні тканини. У льодовики також були виявлені особисті речі солдат, наприклад, любовна записка, адресована «Марії».\n7. Стародавній ліс\nЛьодовик Менденхолл знаходиться в русі з середини 1970-х років. Він є одним з 38 льодовиків, що знаходяться поблизу крижаного поля Джуно.\nЛьодовик Менденхолл на Алясці протягом сотень років зберігав свій власний секрет: з-під нього почали вивільнятися гілки, коріння, стовбури древніх дерев віком приблизно 1,200-2,350 років.\nПрофесор геології Кеті Коннор розповідає: «Дослідження цих дерев захоплююче, адже ми можемо визначати їх вік. В основному люди знаходили лише невеликі зразки найдавніших дерев по частинах. У цьому випадку нам відкривається одночасно цілий ліс».\nВчені сподіваються, що, переміщаючись, льодовик вивільнить решті ліс, прихований від людських очей в самому низу під товщею льоду. Люди зіткнулися з суворою, але захоплюючої дійсністю: починаючи з 2005 року льодовик Менденхолл відступив у середньому на 50 метрів, тим самим даючи можливість опинитися на поверхні цілого національному парку стародавніх дерев в найближчому майбутньому.\n8. Уламки літака\nАерофотознімання оперативної групи з Аляски, що піднімає уламки літака C-124 Globemaster з льодовика Колоні.\nНепостійність і мінливість льодовиків підтверджує наступна історія, що трапилася 60 років тому. У 1952 році в 80 кілометрах від міста Анкорідж на Алясці розбився літак ВПС США з 52 пасажирами на борту. Він врізався в схил гори Ганнетт, а після чого розвалився на частини. Пошукова команда незабаром виявила уламки літака на вершині льодовика Колоні, але через кілька днів уламки разом з тілами виявилися похованими під товстим шаром снігу, де вмёрзлі в льодовик. Через погіршення погодних умов пошукову операцію довелося призупинити.\nІ тільки в червні 2012 року під час тренувальної місії вертоліт Армії Національної гвардії США зауважив стирчать з ущелини льодовика уламки літака. Пошуки були відновлені, і дослідники знайшли деякі частини літака і фрагменти тіл. Однак через рух і безперервного танення льодовика пошуки були знову відкладені на невизначений термін.\nПотім влітку 2013 року вченими було встановлено, що з 1952 року уламки літака перемістилися на 22,5 кілометра від місця аварії, а деякі частини через рух льодовика знайшли своє пристанище на дні озера Джордж.\n9. Давня одяг\nОсь як виглядала туніка, виявлена на висоті 2,000 метрів над рівнем моря на льодовику Лендбреен.\nТанення льодів льодовика Лендбреен в Норвегії дозволило історикам уявити, як виглядала одяг залізного віку. У 2011 році була знайдена унікальна вовняна туніка ручної роботи. Після двох років її вивчення дослідники з Університету Осло і Норвезького університету природничих і технічних наук у Тронхеймі прийшли до висновку, що туніка була виготовлена між 230 і 390 роками нашої ери, тобто більше 1,500 років тому. Схожа туніка того ж періоду була виявлена більше 150 років тому у Швеції, що вказувало на тенденцію подібних речей в часи залізного віку. За словами дослідника Лізи Бендер: «Це один з рідкісних екземплярів повної одягу початку першого тисячоліття нашої ери, які можна перерахувати на пальцях однієї руки». Цілком імовірно, що туніку з Лендбреена носив воїн – стрункий чоловік зростом близько 175 сантиметрів.\nВчені впевнені, що глобальне потепління, значно прискорює танення льодовиків, особливо в Норвегії, може призвести до збільшення числа археологічних відкриттів. Хто знає, які дивовижні знахідки нас чекають під крижаним щитом льодовиків в наступний раз.


Ресурсоенергозбереження в галузі переробки полімерів | Технології захисту довкілля\nРесурсоенергозбереження в галузі переробки полімерів\nSubmitted by s_kvt on Пн, 09/23/2013 - 18:08\nМетою роботи є аналіз сучасних технологій переробки відходів полімерів, що дозволить вирішити проблему повторного використання значної частини промислових і побутових полімерних відходів (ПВ) та зменшить їх вплив на довкілля.\n1 ЗАГАЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА ВИРОБНИЦТВА ПОЛІМЕРІВ\nНині людство виробляє полімерів стільки ж, скільки випускається у світі чавуну, сталі, прокату і кольорових металів разом узятих, якщо порівнювати не в одиницях ваги, а за об’ємом. Виробництво пластичних мас на сучасному етапі розвитку зростає в середньому на 5 – 6 % щорічно і до 2011 року досягло 250 млн.т. Їх питоме споживання населення в індустріально розвинених країнах за останні 20 років подвоїлося, досягнувши 85 – 90 кг [1, 2].\nНедоліком полімерних матеріалів є те, що на відміну від багатьох природних матеріалів, виконавши свої функції, вони не знищуються досить швидко під дією агресивних чинників довкілля – світла, тепла, атмосферних газів, мікроорганізмів, а продовжують багато років існувати у виді полімерних відходів, завдаючи шкоду живій природі .\nНині чітка класифікація полімерних відходів відсутня, але практичний досвід їх утилізації, що є сьогодні, дозволяє розділити ПВ на чотири групи, кожна з яких вимагає різних господарсько-організаційних і специфічних технологічних заходів для залучення до переробки [3, 4]:\n3. Полімерні відходи сфери виробництва і споживання містять відходи полімерів, такі, наприклад, як плівкові матеріали в сільському господарстві, пакувальні матеріали в торгівлі та ін. Такі відходи зазвичай сильно забруднені, містять чужорідні тіла, мають підвищену вологість.\nНайбільші труднощі пов'язані з переробкою і використанням останніх відходів. Причиною тут є несумісність полімерів, що входять до складу побутового сміття, що вимагає їх постадійного виділення.\nАналіз показує, що у складі ТПВ частка полімерних матеріалів зростає і на сьогодні в густонаселених регіонах України досягає 8-12 %. При цьому слід зазначити, що накопичення ресурсноцінних компонентів у складі ТПВ збільшується, особливо полімерних відходів, і випереджає можливості їх переробки, оскільки методи повторного використання їх у вигляді грануляту вторинної сировини ще не знайшли широкого поширення.\nВ процесі спалювання ТПВ, особливо в умовах недопалювання, утворюються високотоксичні сполуки – поліхлордибензодіоксини і поліхлордибензофурани.\nІснує два механізми утворення діоксину і фурану :\nВідповідно до Директив Європейської спільноти (75/442/ЕЕС, 91/156/ЕЕС та ін.) і на підставі аналізу впливу відходів на довкілля в країнах\nЄС стимулюються переробка і повторне використання відходів. Найбільших успіхів у впровадженні роздільного збору, переробки і використанні відходів в останні 30 років добилася Німеччина, що впровадила "Дуальну систему Німеччини". Ця система дозволила створити 17 тис. додаткових робочих місць і 320 сортувальних пунктів ТПВ. Збираються і переробляються 5 млн. тонн упаковки в рік. Загальна кількість побутового сміття за рахунок переробки скоротилася на 15 %.\n3. Зношена текстильна тара і упаковка, у тому числі з мішків із синтетичної нитки (поліпропілену, поліаміду) близько 2500 т/рік, які використовують для затарювання цукру, круп, зерна, солі, борошна і інших сипких харчових продуктів, а також сумки, пакети з синтетичних ниток, сітки, вкладиші, контейнера і так далі. Це тара і упаковка одноразового використання. Потенційними постачальниками можуть бути виробники цієї тари і упаковки, споживачі харчових і технічних сипких продуктів і матеріалів. Це хлібобулочні, макаронні, кондитерські комбінати, фабрики, заводи, приватний сектор, а також підприємства громадського харчування - ресторани, кафе, їдальні і так далі. За своїми фізико-хімічними і механічними залишковими властивостями вживані мішки, сітки, сумки, вкладиші з синтетичних ниток (поліпропілен, поліамід, поліетилен) можуть розглядатися як вторинна полімерна сировина.\n4. Зношена тара і упаковка з термопластичних матеріалів типу поліетилену високого і низького тиску, поліпропілену, полістиролу. Це\nполіетиленові плівкові мішки, вкладиші м’яких контейнерів, споживча тара – кульки, пакети, пакувальна, обгорткова, термоусадочна плівка, пляшки, склянки, туби та ін. Виробництво плівкової пакувальної тари здійснюють в невеликих фірмах з різною формою власності, основними споживачами є торговельні фірми, базари, ярмарки, широка мережа приватних підприємців, реалізаторів харчових продуктів, предметів косметики, санітарії, парфюмерії, технічних засобів, одягу, взуття і так далі. Враховуючи відсутність організованої системи збору, заготівлі і переробки пакувальної тари, основний об'єм її потрапляє до складу ТПВ, де піддається сильному забрудненню, зараженню бактеріями і так далі. Це значно ускладнює технологічні процеси її переробки, зокрема вимагає додаткового миття і знезараження.\nУ разі збору і заготівлі вторинної полімерної сировини в торговельній мережі, від населення, на звалищах, полігонах ТПВ можлива суміш полімерів в будь-якому співвідношенні. Дослідження можливого складу суміші вторинної полімерної сировини з урахуванням обсягів виробництва і розподілу полімерів показали у сердньому такий склад: поліетилен –\n2 ТЕХНОЛОГІЇ ПЕРЕРОБКИ ВІДХОДІВ ПОЛІМЕРІВ\n2.1 Загальні відомості про переробку відходів полімерів\nОднією з первинних операцій, що змінюють якість полімерних відходів перед переробкою, є подрібнення. Практично усі процеси переробки відходів, за винятком спалювання і піролізу, включають як одну з основних операцій подрібнення. У більшості технологій переробки полімерних відходів подрібнення поєднане з миттям. З відомих методів отримання дрібнодисперсних полімерних відходів для подрібнення відходів полімерів найбільш прийнятним є спосіб механічного подрібнення .\nВідповідальною операцією підготовки полімерних відходів є миття початкової полімерної сировини гарячою або холодною водою із застосуванням і без застосування миючих засобів. Як правило, відходи полімерної сировини на переробку поступають із забрудненістю 5..27 %. У практиці в основному використовують традиційні "мокрі" способи очищення полімерних відходів. Для попереднього очищення полімерних відходів ще не створені спеціальні установки. Для подальшої переробки відмиті відходи необхідно піддати сушці. Найбільше рекомендований метод вихрового просушування. Матеріал сушиться під дією відцентрових сил. Вода видаляється через нижню частину корпусу, а осушений матеріал виноситься потоком повітря. Видалення вологи від полімерних відходів після миючо-різального агрегату частково відбувається при транспортуванні в шнековому транспортері. Розподіл відходів полімерних матеріалів по видах полімерів у великих промислових об’ємах не знайшов широкого застосування. Розподіл композитних сумішей полімерних відходів ґрунтується на відмінності фізичних властивостей матеріалів: щільності, змочуваності, температури\nплавлення, розмірів часток. Найбільше застосування в практиці при переробці полімерних відходів потужністю до 1500 т/рік отримав метод флотації в рідкому середовищі. У рідких розчинах з щільністю більше 1 г/мл можна розділити полістирол, полівінілхлорид і поліетилен. Метод флотації дозволяє розділяти суміші відходів полімерів: поліетилену, полістиролу, поліпропілену і полівінілхлориду. Розподіл полімерів методом флотації здійснюється при додаванні у воду поверхнево-активних речовин, які вибірково змінюють їх гідрофільні властивості. Методи флотації і розподілу у важких середовищах є найбільш ефективними і економічно доцільними. Інші методи розподілу промислового застосування не отримали [7-18].\nДля "вирівнювання" гранулометричного складу агломерат піддають подальшій переробці в гранули на чер’ячних пресах-екструдерах. На таких екструдерах ефективно переробляються практично усі види вторинних полімерів при насипній щільності подрібненої полімерної сировини від 50 до 300 кг/м3. Розміри часток агломератів багато в чому залежать від матеріалу, що переробляється, і режимів проведення процесу агломерації.\nГранулювання є завершуючим етапом підготовки полімерної сировини у вторинний гранульований матеріал. Загальна технологічна схема гранулювання наведена на рис. 2.1. Гранулюючий пристрій включає формуючий інструмент, гранулятор і пристрій для охолодження гранул.\nРисунок 2.1 – Загальна технологічна схема гранулювання\nАналіз по м. Вінниця (2010 р.) показує, що в морфологічному складі побутових відходів частка полімерних матеріалів зростає і сьогодні досягла 8-12 % (див. табл. 2.1). Відповідні результати моніторингу утворення полімерних відходів та складу відходів полімерів наведено на рис.2.2.\nТаблиця 2.1 – Результати моніторингу утворення відходів полімерів\nЧастка відходів полімерів у ТПВ, %\nСлід зазначити, що накопичення їх у складі ТПВ збільшується і випереджає можливості переробки, оскільки методи повторного використання їх у вигляді грануляту вторинної сировини ще не знайшли широкого поширення. Існуючі технології рециклинга полімерного "сміття" в основному орієнтовані на його монотонний склад. Технологічна лінія переробки відходів полімерів наведена на рис.2.3.\nРисунок 2.2 – Моніторинг складу відходів полімерів\nНайбільш перспективним способом переробки композитних сумішевих відходів полімерів є технології, що дозволяють переробляти композитні суміші різних термопластичних полімерів в готові вироби без помітного погіршення їх фізико-механічних властивостей.\nТехнологічний регламент передбачає переробку вторинної полімерної сировини, що є плівковими відходами з ПЕВТ і ПЕНТ (ТУ63-032-1-89), в гранульований вторинний поліетилен (ТУ У24.1-03361715-001-2002), отриманий методом рециклінга на лінії переробки плівкових відходів продуктивністю 100 кг/год. Метод переробки заснований на подрібненні побутових плівкових відходів з наступним високоефективним відмиванням, агломерацією і грануляцією вторинного поліетилену (додаток Б).\nРисунок 2.3 – Принципова схема технологічної лінії переробки полімерних відходів: 1 – миюче-різальний агрегат; 2 – віджимний агрегат; 3 - вентилятор пневмотранспорту і підсушування; 4 - агломератор; 5 - бункер-накопичувач; 6 - лінія гранулювання; 7 - вібросито; 8 - сушарка; 9 - бункер-накопичувач\nАгломерат, що утворився, підсушується в агломераторі протягом 1,5-2 хв., після чого вивантажується. Вивантаження відбувається за рахунок відцентрових сил через отвори в нижній частині установки при відкритій заслінці і здійснюється у приймальний лоток пневмотранспорту. З приймального лотка матеріал пневмотранспортом по трубопроводу подається в проміжний бункер-накопичувач. Для вивантаження матеріалу з бункера необхідно відкрити шибер на патрубку. З патрубка матеріал поступає в приймальний лоток пневмотранспорту і по трубопроводу подається в завантажувальний бункер пресу черв'ячного (екструдера) гранулювання, що входить до складу лінії (рис. 2.4).\nРисунок 2.4 – Лінія гранулювання переробки полімерних відходів плівки\nПрес черв’ячний призначений для пластикації і гомогенізації полімерів. Він складається із станини, на якій встановлено два матеріальні циліндри з шнеками, що приводяться в обертання загальним приводом за допомогою електродвигуна. Матеріал із завантажувального бункера поступає в циліндри двошнекового пресу, захоплюється шнеками і подається уздовж циліндра. Глибина витків шнека у напрямі руху матеріалу зменшується відповідно до зон завантаження агломерату, стискування і дозування.\nВ процесі переробки відходів полімерних матеріалів використовується сировина полімерна вторинна необроблена, яка за нормальних умов не виділяє в довкілля токсичних речовин і не здійснює при безпосередньому контакті впливу на організм людини.\n2.2 Аналіз особливостей поводження з відходами полімерів\nПолімери (від грецького polus (полюс) - багато і meros (мерос) - частина) - це сполуки з високою молекулярною масою, молекули яких складаються з великого числа ланок, що повторюються, сполучених між собою ковалентними зв'язками. Число початкових молекул - мономерів, що утворюють макромолекулу, може складати тисячі і навіть мільйони. Перехід від низькомолекулярних з'єднань до високомолекулярних пов'язаний з якісною зміною властивостей, обумовлених кількісними змінами молекулярної маси. По відношенню до нагрівання усі полімери діляться на три класи (табл. 2.2).\nТаблиця 2.2 – Особливості класифікації полімерів\nФотодеструкція призводить до ініціації процесів окислення і, отже, до старіння полімерів. З цієї точки зору цей процес небажаний. Нижче будуть\nрозглянуті шляхи його запобігання. В деяких випадках фотодеструкція полімерів використовується з певною практичною метою. Як приклад можна вказати на розробку рецептур полімерних пакувальних матеріалів, що\nсаморозкладаються, а також на використання фотохімічних процесів зшивання і деструкції “фоточутливих” полімерів при виготовленні електронних мікросхем методом фотолітографії.\n2.3 Методи утилізації та вторинної переробки відходів полімерів\nНизьким залишається рівень збору ресурсів вторинних полімерів від населення – орієнтовно близько 5-7 %. Це обумовлено складністю визначення виду відходів. Хоча існує ряд способів розпізнавання полімерів (по щільності, температурі плавлення, хімічній стійкості, запаху при горінні, характеру розрізу виробів з полімерів і так далі), їх використання на практиці вимагає високої підготовки заготівників, спеціального устаткування, а також площ для його розміщення. Проведення цих заходів, особливо технічного і технологічного характеру, пов’язане із збільшенням витрат на заготівлю, які зараз досягають 70 % від загальних витрат на утилізацію відходів. Організація ліній по сортуванню вторинних полімерів (при заготівлі змішаних полімерних відходів) також пов'язана із збільшенням витрат, що\nзнижує зацікавленість заготівельної системи у впровадженні таких технологій без відповідної економічної компенсації витрат на ці цілі.\nЗаготівельна система може істотно збільшити об’єми заготівлі вторинних полімерів (відходів споживання), якщо будуть розроблені прості і надійні методи розпізнавання полімерів, технологія утилізації їх змішаних відходів.\nЗ метою активізації збору відходів полімерів в більшості регіонів України розробляються спеціальні програми. За якістю відходів повинен\nздійснюватися контроль згідно з вимогами ринку збуту, оскільки якість відходів визначає їх вартість. Зібрані відходи мають бути звільнені від металів, скла, паперу, супутніх забруднень і зберігатися в закритих приміщеннях для запобігання їх старінню і дії процесів деструкції.\nПереробка технологічних відходів пластмас складнощів не представляє. Як правило, ці відходи переробляють на тих же підприємствах, де вони утворюються. Міра утилізації промислових відходів пластмас досягає 90 %. Відходи виробництва полімерів використовують для виготовлення виробів технічного призначення, побутової хімії і потреб комунального господарства (труби поліетиленові, тротуарна плитка, люки і кришки каналізаційні) або як добавки (10-15 %) до початкової сировини.\nУтилізація відходів використаної упаковки з термопластичних полімерів залежить від вибраних технологій. При переробці таких відходів методом рециклінга (регрануляції) однією з основних вимог є вибір устаткування і технології переробки (рис. 2.5). Перевага віддається устаткуванню, що дозволяє переробляти відходи полімерів при їх мінімальному очищенні і сортуванні.\nРисунок 2.5 – Методи утилізації і вторинної переробки полімерних відходів\nПромислові і побутові полімерні відходи піддаються багатоетапній переробці. Загальну схему процесу попередньої обробки полімерних наведено на рис. 2.6. Залежно від стану полімерних відходів (їх складу, забрудненості, рівня деструкції) вони або переробляються як суміш полімерів, або розділяються на індивідуальні компоненти.\nРисунок 2.6 – Схема попередньої обробки полімерів\nЩоб отримувати високоякісні піролізні масла постійного складу, необхідно дотримуватись особливих вимоги до початкової сировини. Це переважно мають бути відходи з високим вмістом вуглеводнів. Для перетворення таких полімерів, як низькомолекулярний поліетилен, застосовують низькотемпературний рідкофазний піроліз в безперервно або періодично працюючих реакторах. В деяких випадках в ділянці низьких температур знаходять застосування реактори з псевдозрідженим шаром. Низькомолекулярний ПЕ піролізується при 400–450 °С, при цьому отримують аліфатичні багаті олефінами масла і аліфатичний віск. Ділянка робочих температур в цьому випадку визначається продуктом, що переробляється. Наприклад, відходи ПВХ і побічні продукти вище 200 °С виділяють хлороводень, а при подальшій термічній обробці (вище 400 °С) розкладаються на технічний вуглець і вуглеводні.\nДля отримання низькомолекулярної сировини з таких видів відходів полімерів, як суміші полімерів, кабельна ізоляція, застосовують високотемпературний піроліз, при цьому велика продуктивність досягається тільки у разі безперервних методів.\nБагато полімерів в результаті зворотності реакції можуть знову розкладатися до початкових речовин – мономерів. ПЕТ може бути деполімеризована до початкових компонентів - етилгліколя і терефталевої кислоти по реакції гідролізу з використанням "надкритичної" води, діючої як кислотний каталізатор. Терефталева кислота відділяється при 350 - 400 оС на\n100%, етилгліколь – дещо менше. Аналогічній переробці можуть бути піддані відходи поліуретанів і поліамідів. Цей спосіб використання відходів енергетично вигідніший, ніж піроліз, оскільки в оборот повертаються високоякісні хімічні продукти.\nВторинна переробка, хімічна модифікація або спалювання з отриманням енергії – альтернативні шляхи вирішення проблеми. Ціна переробки відходів полімерів зростає при збільшенні витрат на їх збір і розподіл.\nРозраховуємо кількість енергії, яка виділяється при спалюванні відходів полімерів:\nде n – кількість енергії, яка виділяється при спалюванні 1 кг відходів полімерів 41,87 МДж/кг.\nN – загальна кількість відходів полімерів на рік.\nВихідні дані: N= 300 кг/год, n=41,87 МДж/кг\nРозраховуємо чистий дохід від впровадження ресурсозберігаючих заходів за формулою:\nКt – капіталовкладення в ресурсозберігаючі заходи – вартість установки спалювання полімерів, грн. (200 тис. грн);\nВартість зекономленого палива, за яке приймаємо вугілля:\nде – вартість палива 1 т вугілля – 1000 грн;\n– кількість зекономленого палива\nде – кількість енергії, що виділяється при спалюванні 1 т вугілля\nде Мі - обсяг викиду забруднювальної речовини, т, де Мі(ангідриду сірчистого)=5,1т, Мі(оксиду азоту)=1,5 т, Мі(окис вуглецю)=0,935т, Мі(пилу)=1,7т.\nІз табл.3.2 Кнас=1,35.\nКф - коригувальний коефіцієнт, який враховує народногосподарське значення населеного пункту (табл. 3.3);\nІз табл.3.2 Кф=1,25.\nЗа формулою 3.5 знаходимо плату за викиди забруднювальних речовин в навколишнє середовище:\nЗа формулою 3.3 знаходимо вартість зекономленого палива:\nЗа формулою 3.2 розраховуємо чистий дохід від впроваджених ресурсозберігаючих заходів:\nЗростання виробництва полімерів призвело до суттєвого зростання їх частки у твердих побутових відходах до 8–12 %, з них приблизно 80% складають відходи полімерів. Полімерні відходи у природних умовах розкладаються протягом 80-100 років, забруднюючи довкілля продуктами деструкції. При їх самовільному спалюванні у атмосферу можуть виділятися надзвичайно небезпечні речовини канцерогенної дії – діоксини і фурани.\nВ той же час відходи полімерів є цінною вторинною сировиною. Їх переробка та повторне використання дозволить заощадити значну кількість первинних пластмас, які виробляються з нафтової сировини, а також знизити викиди у атмосферу.\nПроаналізовано особливості поводження з відходами полімерів та досліджено фізико-хімічні процеси їх деструкції. Проаналізовано методи утилізації та вторинної переробки відходів полімерів.\nДосліджено роботу технологічної лінії переробки відходів полімерів методом екструзії та проведено розрахунок викидів шкідливих речовин в атмосферу при цьому.


Церква ініціювала діалог між парламентарями України та Німеччини у сфері міграції :: КАТОЛИЦЬКИЙ ОГЛЯДАЧ - Інформаційний сайт порталу MCI\n«Київські діалоги» на тему міграції, що відбулися у Берліні, завершилися парламентським сніданком у Бундестазі, у якому взяли участь німецькі та українські депутати, а також експерти у сфері міграції. Під час цієї зустрічі було обговорено основні висновки дводенної роботи та сформульовано напрямки дальшої співпраці.\nЗустріч розпочалася вступним словом керівника «Реновабісу» о. Штефана Дартмана, SJ, який підкреслив особливу роль Церкви у сфері міграції: «У Німеччині не дуже популярно порушувати гострі питання щодо захисту мігрантів. Щоб вони не замовчувалися, Церква зобов’язана їх піднімати. Саме тому ми тут зібралися... В українському суспільстві Церква посідає особливе місце. Зокрема, УГКЦ виконує роль своєрідного орієнтира з багатьох соціальних питань».\nАндрій Васькович, президент МБФ «Карітас України», окреслив ключові соціальні проблеми, пов’язані з міграцією, зокрема: ситуацію дітей мігрантів, догляд за літніми членами їхніх родин, проблеми реінтеграції тих, хто повернувся.\nЗа словами Тараса Стецьківа, народного депутата України, одним із шляхів розв’язання викликів міграції є спільна робота законодавців обох країн над врегулюванням міграційних потоків. «Ми вважаємо, що потрібно ініціювати діалог на міждержавному рівні, зокрема через українсько-німецьку міжпарламентську групу. Її потенціал використовується недостатньо. Думаю, що навесні ми могли б спробувати організувати першу зустріч. Власне, ми вже досягли попередньої домовленості про це під час парламентського сніданку в Бундестазі», - наголосив народний депутат.\nБарбель Кофлер, депутат Бундестагу, учасник міжпарламентської групи, висловила готовність активно включитися до такої роботи. «Переконана, що користь від такої роботи отримають усі учасники», - зазначила депутат.\nНа думку Григорія Селещука, голови Комісії УГКЦ у справах мігрантів, порядок денний для міжпарламентської групи повинна готувати українсько-німецька експертна група у сфері міграції. «Адже перед нами стоїть надскладне завдання – знайти нові шляхи регулювання міграційних процесів», - зазначив він. Свою зацікавленість щодо участі в роботі експертної групи висловили д-р Гайке Дьоренбахер, виконавчий директор Німецького товариства Східноєвропейських досліджень, та Ірина Підлуська, виконавчий директор фонду «Відродження».\nГригорій Селещук підкреслив, що «Україна має сформулювати власне бачення, з яким вона б могла вступати у міжнародний діалог. У центрі має бути людина, як першого дня зазначав Владика Йосиф (Мілян)».\nНаступний раунд дискусії відбудеться під час круглого столу «Обличчям до людини: Церква і Держава на служінні емігрантам», що відбудеться 15 березня 2012 у Києві. Серед учасників круглого столу – Блаженніший Святослав (Шевчук), Глава і Отець УГКЦ, Петро Стецюк, суддя Конституційного Суду, Оксана Іванкова-Стецюк, старший науковий співробітник Інституту народознавства НАН України, Павло Садоха, голова Спілки українців Португалії, Ігор Марков, директор Лабораторії соціальних досліджень, керівник сектору етносоціальних досліджень Інституту народознавства НАН України.\nДо числа учасників круглого столу запрошено представників релігійних організацій, керівників державних структур, політиків, дипломатів, науковців-дослідників, практичних виконавців у державних структурах, лідерів громадських організацій.\nВідеозвіт про «Київські діалоги» дивіться тут.\nПовідомив Григорій Селещук\nТеги: СуспільствоУГКЦНімеччинавладика Йосиф Мілян


СДПУ(о) відправить на вибори брата Медведчука і екс-редактора...\nСДПУ(о) відправить на вибори брата Медведчука і екс-редактора новин «Інтеру»\n09 квiтня 2008 13:44\nКиївська міська організація СДПУ (о) ухвалила рішення про участь в позачергових виборах, затвердила список кандидатів в депутати міськради і виборчу програму, під назвою: «СДПУ(о) за соціальну безпеку киян».\nТаке рішення було ухвалене на ХІV конференції Київської міської організації СДПУ(о), повідомила «Київ.proUA.com» прес-служба СДПУ(о).\nЗокрема, рішенням конференції список кандидатів в депутати Київради очолив голова СДПУ(о) Юрій Загородній.\nОкрім нього в першу п’ятірку увійшли також Сергій Медведчук, Ігор Шурма, Олексій Мустафін і Володимир Воюш.\nДелегати конференції, розглядаючи питання висунення кандидата на посаду міського голови, погодилися з рішенням Політбюро партії про підтримку кандидатури секретаря СПУ, голови Українського Союзу ветеранів Афганістану Сергія Чевонописького.\nУ свою чергу голова СДПУ(о) Загородній відзначив, що цим кроком об’єднані соціал-демократи підкреслюють свою позицію і послідовність в процесі об’єднання лівих і лівоцентристських політичних сил.


Подорож в Загреб - ціна поїздки в 2021 ❤✈ TripHearts\nСамостійна подорож в Загреб - ціни і бюджет поїздки в 2021 році\nЗагреб завжди був важливим політичним і культурним центром в Європі. Про нього згадують ще з Середньовіччя. Невелике місто з населенням практично в мільйон - ось як можна його характеризувати. Організований, чистий і з'єднує різні культури - це все Загреб.\nСтолиця Хорватії порадує своїми порівняно невисокими цінами. День в Загребі обійдеться туристу в 1 197 грн. Що стосується авіаквитків, то можна знайти за 1 932 грн.\nПутівник по Загребу - ціни на відпочинок і розваги\nКоли і наскільки краще їхати в Загреб?\nЇжа в Загребі - що вибрати і скільки коштує?\nТранспорт в Загребі\nСкільки коштує зняти готель або апартаменти в Загребі?\nЯка вартість авіаквитків з України в Загреб?\nБюджет поїздки в Загреб\nІсторія вашої поїздки в Загреб на мапі\nПланування подорожі в Загреб\nПоради і відгуки туристів про Загреб\nЗ чого почати свою подорож в Загребі? Тут є достатньо місць, які обов'язково вас потішать. У будь-який час року ви зумієте розшукати щось цікаве і незабутнє.\n1. Почнемо нашу поїздку, звичайно ж, з прогулянки по Старому місту. Загляньте в вежу Лотршчак, Кафедральний собор і церква Святого Марка, щоб помилуватися архітектурними пам'ятками міста. Якщо хочете дізнатися більше про ці старовинні будівлі, раджу вибрати екскурсію з гідом, який розповість всі легенди і історії.\n2. Галерея Штроссмайера - це музей в Нижньому граді, де зберігаються роботи кращих майстрів не тільки Хорватії, а й усього світу. Крім картин, ви зможете оглянути італійську колекцію за релігійного мистецтва. Більш детальну інформацію про цей та інші музеях Загреба можна дізнатися на офіційному сайті.\n3. Ще одне незвичайне місце, яке варто відвідати, - Музей розірваних стосунків. Аналогів йому немає ніде в світі. Тут знаходяться експонати, які свідчать про втрачене кохання: починаючи від банальних весільних суконь і фотоальбомів, закінчуючи пляшкою зі сльозами.\n4. Вирушили в Загреб взимку? Тоді не пропустіть можливість опинитися на гірськолижному курорті «Слеме» Всього тут є чотири траси з різними рівнями складності. Також ви зможете найняти інструктора і навчитися кататися на лижах, якщо раніше не вміли.\n5. Національний парк Плітвіцькі озера - це рай на Землі. Насолоджуйтеся природою, чистим повітрям і шумом водоспадів. Не забудьте зробити приголомшливі фотографії та поділитися ними зі своїми друзями.\n6. Наступне місце порадує любителів автомобілів. Екскурсія по заводу Rimac Hypercar Factory, де виробляють електричні гіперкари, здивує вас. При бажанні і доплату ви зможете протестувати новий Greyp Bike.\nЗагреб не дуже дорогий в плані розваг місто. Вартість входу в музеї починається від 217 грн, а тури з гідом - від 680 грн.\nТуристичним сезоном вважається період з початку квітня і до кінця жовтня. Якщо ви не любителі великих натовпів і скупчень людей, то раджу їхати на початку або в кінці сезону. У цей час сама комфортна температура для прогулянок: не жарко і не холодно. А в музеях не буде довгих черг.\nВсього на знайомство з Загребом вам знадобиться не так багато часу - 2-3 дні цілком вистачить, щоб побувати в найцікавіших місцях столиці. Далі ви можете відправитися в подорож по Хорватії або до моря.\nХорватська кухня багато запозичила від італійської. Особливо це помітно в прибережних регіонах. Проте, жителі цієї прекрасної країни мають і свої кулінарні вподобання. Для них важливо, щоб всі продукти були свіжі, а страви прості у виготовленні. Будучи в Загребі спробуйте маністра (тушковані овочі) і бурек (м'ясний пиріг).\nЦіни в Загребі - ресторани і кафе\nПроаналізуємо ціни в Загребі на їжу в кафе, ресторанах, також супермаркетах. Пообідати в простому і недорогому місці в столиці Хорватії буде коштувати 215 грн.\nВечеря у ресторані на двох 1 077 грн\nДо речі, одним з головних надбань хорватської кухні можна назвати пшрут. Це може бути в'ялений або копчений свинячий окіст, який подають разом з сиром, привезеним з острова Паг. Пшрут тонко нарізають, щоб дегустатор міг відчути весь смаковий спектр.\nЦіни на продукти в Загребі\nОсь ще кілька позицій і цін з місцевого супермаркету, щоб ви могли правильно підрахувати свій бюджет.\nМісцевий сир 1 кг. 225 грн\nПачка Мальборо 138 грн\nНа жаль, прямих рейсів з України в Загреб немає. Перельоти в столицю Хорватії здійснюють дві авіакомпанії - Transaero Airlines і Norwegian Air Shuttle, але з пересадками в Осло, Копенгагені, Москві та інших містах.\nВартість перельоту з Києва в Загреб з пересадками - 1 932 грн. Зі Львова, Одеси та Харкова дорожче - 2 122 грн.\nІноді бувають випадки затримки або скасування рейсу. Тоді варто звернутися в компанію по поверненню коштів.\nНе варто забувати, що в Хорватію з України можна дістатися за допомогою автобуса. Детальну інформацію про маршрути, графіку і ціни можна дізнатися на офіційному сайті компанії перевізника.\nПеред бронюванням авіаквитків, ознайомтеся з календарем низьких цін.\nЯк дістатися з аеропорту в Загреб?\nАеропорт знаходиться в п'ятнадцяти кілометрах від центру міста. Всього є три способи дістатися до Загреба. Давайте про кожний дізнаємося детальніше.\nАвтобусну зупинку знайти не так важко. Вона знаходиться праворуч від виходу із зони прильоту. Там знаходяться і шатли, і міські автобуси. Шаттл курсує щодня з сьомої ранку до восьмої вечора. Квитки продаються на спеціальній стійці в аеропорту або ж безпосередньо у водія. Вартість поїздки в одну сторону - 128 грн. В дорозі - близько 40 хвилин.\n2. Міський автобус\nЗупинка на цей вид транспорту розташована там, де і на попередній. Вартість квитка і можливість його покупки - нічим не відрізняється від шатлів. Точний графік роботи можете подивитися на офіційному сайті. Плюс в тому, що останній рейс відправляється о 00:15. Це зручно для нічних туристів.\nМабуть, самий швидкий і комфортний спосіб дістатися до міста. Забронюйте машину заздалегідь і вас зустрінуть в терміналі аеропорту з табличкою, де написано ваше ім'я. Особистий трансфер особливо зручний для сім'єю з дітьми. Вартість - від 680 грн.\nГромадський транспорт в Загребі: як користуватися і скільки це коштує\nУ Загребі є чотири основні види транспорту: автобуси, трамваї, фунікулер і приміські електрички. Придбати квитки можна у водія або в газетному кіоску.\nПри посадці не забудьте прокомпостувати свій талон, щоб уникнути штрафу.\nВ автобусах і трамваях вартість проїзду однакова. Ви можете придбати наступні проїзні:\n1 поїздка днем, 30 хвилин - 15 грн\n1 поїздка днем, 90 хвилин - 42 грн\n1 поїздка вночі - 64 грн\n1 день - 128 грн\n3 дні - 38 грн\n7 днів - 642 грн\n30 днів - 1 714 грн\nВони діють тільки для трамваїв і автобусів. Фунікулер оплачують окремо.\nПриміськими електричками частіше користується місцеве населення. Вони їздять по маршруту, що зв'язує східну і західну частини міста. Вартість від 128 грн.\nЗ Загреба можна дістатися в різні куточки не тільки Хорватії, а й Європи. Детальніше про це ви можете дізнатися на сайті з залізничними квитками.\nПрокат велосипедів, скутера і авто в Загребі\nНе хочете товпитися в громадському транспорті? Тоді швидше бронюйте двоколісного друга, який стане незмінним помічником у вашій подорожі. Вартість оренди велосипеда - від 272 грн.\nУ Загребі ви також зможете взяти напрокат автомобіль. Ціна такої послуги вкрай низька - від 408 грн за день. При цьому за бензин доведеться заплатити в середньому 40 грн за літр.\nУ Загребі ви з легкістю знайдете пристойні місця для ночівлі за приємну ціну. Тут немає проблем ні з хостелами, ні з готелями. Наприклад, ніч в бюджетному хостелі буде коштувати - 217 грн.\nУ Pozitiv Hostel ви точно будете завжди з хорошим настроєм. Яскравий різнокольоровий дизайн, приємний персонал і спеціальні знижки для гостей цього хостела в пабі Mali Medo.\nWhole Wide World Hostel - це місце, яке підкорить вас своєю доброзичливою атмосферою. Гостям пропонують веселі ігри і розваги вечорами, бірпонг в барі внизу будівлі і відмінний сніданок, включений у вартість.\nНезважаючи на те, що Hostel Bureau знаходиться практично в самому центрі Загреба, тут дуже тихо і затишно. Поруч є кафе, ресторани і магазини на будь-який смак і гаманець. Привітний персонал завжди готовий відповісти на ваші запитання.\nХочете більше комфортний відпочинок і окремий номер? Не проблема! У Загребі достатня кількість готелів в різних цінових категоріях. Мінімальна вартість номера - близько 816 грн. З кращим розташуванням і умовами буде коштувати - 1 360 грн і більше.\nThe Movie Hotel - це невеликий готель сімейного типу, розташований в десяти хвилинах їзди до центру. У номерах тихо і спокійно. Увечері ви зможете відправитися в паб Movie, де грає музична група.\nHotel Orient Express зацікавить головним чином тих, хто подорожує на машині або взяли її напрокат. У готелі є безкоштовна парковка для гостей. Крім цього, тут чисто і затишно.\nВід Hotel Croatia легко дістатися в будь-яку частину міста, адже поруч знаходиться зупинка з усім потрібним транспортом. До головних визначних пам'яток можна пройтися пішки. Тут також входить у вартість паркування та сніданок.\nЧи плануєте залишитися в Загребі довше, ніж на кілька днів? В такому випадку раджу зняти квартиру. Вартість місячної оренди в столиці Хорватії адекватна, як для європейських країн: в центрі - 15 459 грн, на околиці - 11 839 грн.\nЩо скаже щодо поїздки в Загреб? Всіх, звичайно ж, цікавить вартість. Так давайте разом розберемо, скільки буде коштувати один день відпочинку в столиці Хорватії. Їде три абсолютно різних туриста:\nТурист 1 - економний. Йому доведеться витратити близько 1 197 грн. Основну частину суми займають авіаквитки, заброньовані заздалегідь. У розпорядженні туриста хостел, самостійне харчування і безкоштовні піші прогулянки по місту.\nТурист 2 - звичайний. Ціна поїздки для нього десь 3 891 грн. Бюджетний готель, обіди в недорогих кафе і кілька екскурсій в платні місця - це те, що чекає на нього.\nТурист 3 - «гуляй душа». Переліт бізнес-класом, комфортабельний готель в центрі міста і, звичайно ж, харчування в ресторанах - такий план відпочинку у цього туриста. Він буде коштувати від 17 826 грн.\nНа нашому сервісі ви зможете створити свою власну історію поїздки в Загреб. Поділіться враженнями, смішними ситуаціями і, звичайно ж, фотографіями, щоб і інші мандрівники могли скористатися вашими порадами.\nЗовсім не вмієте планувати подорож? Або боїтеся втратити щось важливе? Разом з нами ви зможете продумати свій маршрут до дрібниць і знайти найвигідніші пропозиції.\nСкористайтеся нашим Путівником, щоб дізнатися більше про цікаві місця світу!\nМи чекаємо на ваші відгуки і коментарі про поїздки в Загреб.


Куди йде Huawei та що нового ми дізналися на презентації Nova 9 і незвичайних навушників FreeBuds Lipstick | gagadget.com\nКуди йде Huawei та що нового ми дізналися на презентації Nova 9 і незвичайних навушників FreeBuds Lipstick\nАвтор: Технослав Бергамот | 22 жовтня 2021, 08:00\nНаші найдопитливіші у світі читачі, звичайно ж, уже знають про те, що Huawei презентувала глобальну версію смартфона Nova 9, а разом з ним ще розумний годинник Huawei Watch GT 3 та незвичайного вигляду навушники FreeBuds Lipstick, у яких корпус зарядного кейсу виглядає точнісінько як тюбик дорогої губної помади. Звичайно ж, всіх нас цікавить відповідь на головне питання - що взагалі відбувається з Huawei, як компанія планує далі жити без сервісів Google, і взагалі чи реально їй вижити без цих сервісів? У мене вже були деякі припущення з цього приводу, але після спілкування з віце-президентом Huawei Consumer Business Group у Центральній і Східній Європі Дереком Ю (Derek Yu), всі ці припущення так чи інакше отримали своє підтвердження.\nНайважливіше, що потрібно розуміти про плани та стратегії Huawei на ринку смартфонів - це те, що точка неповернення пройдена, і компанія вже ніколи не повернеться до смартфонів із сервісами Google. Коли я говорю «ніколи», я маю на увазі, що теоретично, в разі скасування санкцій з боку США, Huawei цілком зможе випустити кілька моделей Android-смартфонів із сервісами Google (тут і далі GMS), але це будуть (якщо взагалі таке трапиться) тактичні маневри, які вже жодним чином не вплинуть на глобальну стратегію компанії. А полягає вона у повному переході на свою власну операційну систему Harmony і розвиток екосистеми пристроїв на ній. Частково, ця мета вже виконується - продажі Huawei Consumer Business зростають у сегментах пристроїв для носіння (91% за рік), TWS-навушників (111%), комп'ютерів (27%), пристроїв інтернету речей (19%). А ще компанія будує плани щодо моніторів, в тому числі геймерських. Huawei розвиватиме свої сервіси HMS (Huawei Mobile Services), і займається вже цим понад рік.\n«Піднімайте свої дупи, ми будемо робити HMS!»\nДерек Ю розповів як було ухвалене це доленосне рішення.\n«Я добре пам'ятаю, як все сталося у 2019 році, я ніколи не забуду цю дату - 16 травня. Уряд США, як ви знаєте, ввів санкції проти нас. Потім 19 травня Google повідомила нас про те, що не зможе надавати послуги GMS для майбутніх пристроїв Huawei. Після чого ми отримали багато запитань від журналістів, клієнтів і партнерів про те, як все відбудеться. Тому ми витратили багато часу на те, щоб пояснити їм, що для поточних пристроїв ми як і раніше будемо підтримувати GMS, пристрої і надалі можуть бути оновлені. В результаті ми зберігаємо наші продажі смартфонів P-серії, і вмовляємо себе, що одного разу ми отримаємо GMS. Протягом декількох місяців 2019 роки ми не вчиняли жодних дій. Ми обговорювали можливість впровадити сервіси GMS за допомогою якого-небудь стороннього рішення третьої сторони. Але не робили ніяких дій. Потім наприкінці того року бос зібрав всіх менеджерів на зустріч, щоб сказати всім - відсьогодні ми відмовляємося від цієї ідеї. Піднімайте свої дупи і вирушайте створювати HMS!» Ні, серйозно, - так і сказав, дослівна цитата «Move your ass and go to HMS».\n«Я розумію чому уряд США ухвалив таке рішення. Це не через 5G. Це тому, що він хоче вбити Huawei - хайтек-компанію в Китаї. Причина не в 5G, річ не в тому, що ти зробив якусь помилку. Все тому, що вони хочуть тебе вбити».\nМені особисто подобається дизайн цього смартфона, і взагалі дизайнерські рішення Huawei останніх років. Цей модуль у вигляді чи то вісімки, чи то знаку нескінченності, я знаходжу цікавішим, ніж «конфорки» нових iPhone (у мене особисто є відчуття, що Джобс звільнив би дизайнера, який запропонував таке рішення, ще коли побачив ескізи). І мені не подобаються ці занадто виступаючі модулі камер у смартфонах Samsung і Xiaomi. На моє запитання «чому б не зробити корпуси телефонів трохи товщими, а цей простір заповнити акумулятором збільшеного обсягу, що ніколи не буде зайвим», всі представники виробників смартфонів лише знизують плечима, і посилаються на споживчі смаки за опитуваннями громадської думки. Мовляв, покупці хочуть тонкі телефони і все тут. Не готовий сперечатися з опитуваннями і дослідженнями, але у мене є підозра, що покупці більше оцінять збільшений час автономної роботи смартфона, а на зайві два міліметри товщини їм буде просто плювати при цьому.\nАле повернемося, до nova 9. Я б хотів розповісти, як він поверне продажі смартфонів Huawei, як змінить падіння, наскільки він здатний докорінно змінити ситуацію. Хотів би, але не можу. Тому що нічого цього в ньому немає. Але парадокс ситуації в тому, що в поточній ситуації Huawei цього і не потрібно. Щоб вижити компанії цілком достатньо місцевого, китайського, ринку, де, як ми всі знаємо, сервісів Google немає, і тому покупців аніскільки не хвилює їхня відсутність. Вони вже давно чудово навчилися обходитися без них. Все, що потрібно Huawei - це час (кілька років точно, можливо і більше), щоб довести до пуття свою операційну систему, зробити її привабливою як для покупців, так і для розробників додатків. Не можна сказати, що завдання просте (у Samsung з bada, наприклад, так і не вийшло, з Tizen теж), але шанси все ж є - впертості та цілеспрямованості співробітникам Huawei не позичати. До того ж всі ці складності стосуються лише софта, а із залізом у компанії повний порядок - ще два роки тому смартфон P30 Pro за камерою обігнав можливості смартфонів Samsung. І весь цей технічний потенціал Huawei нікуди так і не подівся. Він є, і компанія не збирається стояти на місці. Все, що їй потрібно на закордонних ринках - це утриматися на плаву, протриматися до «приходу кавалерії» у вигляді робочої операційної системи, що не викликає питань у покупця (кількість додатків у магазині та відсутність безконтактної оплати сьогодні є найбільш вразливими її місцями). Тобто Huawei потрібні цікаві інфоприводи, що дозволяють їй з'являтися на радарах покупців і журналістів. І тут ми підходимо до питання навіщо створили TWS-навушники FreeBuds Lipstick.\nЗовні нові навушники здорово нагадують FreeBuds 4, тільки новинка червоного кольору. Є підозра, що це ті ж самі, просто переупаковані навушники. І весь цей задум дуже сильно нагадує маркетинговий експеримент у пошуках нових каналів збуту і методів продажів. Умовно кажучи, я бачу, як легко і невимушено можна буде продати навушники з таким зовнішнім виглядом, у магазинах дорогої косметики та парфумерії, де цінник у 250 євро не виглядає чимось чужорідним. І сценарій покупки теж зрозумілий - чоловік у пошуках подарунка для своєї пасії. Бюджет, незвичайний вид, універсальність подарунка (підійде для будь-якого смартфона), навіть ціна (якщо, звичайно, не ставити ці навушники на полиці поруч з іншими навушниками або в магазині, де продають масові марки косметики та парфумів). Все це грає на користь такого експерименту. Не кажучи вже про те, що подібний зовнішній вигляд і нестандартне позиціонування здатні привернути увагу до марки (що, власне, і потрібно компанії Huawei на поточному історичному етапі - ваша і наша, як ЗМІ, увага). Зрозуміло, що це експеримент, зрозуміло що в бізнесі 95% експериментів закінчуються невдачею, але згадайте - такі цікаві та популярні продукти, як Motorola RAZR, Asus Eee PC або Galaxy Note, запускалися саме як експерименти, з незрозумілою віддачею.\nНі, Huawei nova 9, при всіх його перевагах, не зможе змінити розстановку сил на ринку, як би нам не хотілося. Ні, Harmony ще не готова, і з'явиться на смартфонах Huawei в Європі лише наступного року (у всякому разі так обіцяють). Але при цьому в мене особисто немає сумнівів у тому, що Huawei вистачить сил і терпіння довести розробку своєї операційної системи до пуття. І переконати китайських виробників побутової техніки використовувати Harmony для власної магії. Все, що потрібно - це протриматися пару років (хоча може і більше) і не піти з ринків інших країн. І регулярно потрапляти у резонансні новини завдяки таким продуктам як FreeBuds Lipstick. І кожного разу, коли ви будете чути про новий незвичний, приголомшливий продукт Huawei, ви будете згадувати ці слова.\nHuawei nova 9 в Європі - Snapdragon 778G без 5G, 50-МП камера та 120-Гц дисплей OLED за €499\nHuawei Watch GT 3 - екрани 42 мм і 46 мм, до 14 днів автономної роботи, SpO2 та GPS за ціною від €329\nHuawei представила TWS-навушники FreeBuds Lipstick з ANC та автономністю до 24 годин за €249\nОдин для всіх і всі для одного: як Huawei показала в Harmony OS 2 майбутнє смартфонів\nГра ва-банк: як Huawei готується до продажу смартфонів без сервісів Google\nЯк користуватися смартфоном без сервісів Google (на прикладі Huawei P40 lite E)


Підкорення європейської сцени - Слобожанська селищна рада\nПідкорення європейської сцени\nДруге місце, купу яскравих та незабутніх вражень, шоколадну засмагу - усе це учасники хореографічного колективу естрадного танцю «Восторг» під керівництвом Єремєєвої Вікторії, привезли із чарівного міста Несебр, що у Болгарії.\nТам проходив V Міжнародний фестиваль «Несебър – остров на искуствата». Конкурс тривав три літні дні. Участь у якому взяли понад 60-ти дитячих колективів із семи країн світу, а саме: Вірменії, Білорусії, Болгарії, Польщі, Росії, України.\nРозпочався конкурс з промови мера міста Несебр, який побажав усім учасникам вдалих виступів. Журі конкурсу складалося із представників Болгарії з різних видів мистецтв.\nКолектив «Восторг» дуже достойно та феєрично представив Слобожанську громаду на європейській арені. Виступ проходив на сцені амфітеатру на березі моря. Глядачі та суді високо оцінили майстерність маленьких артистів «Восторгу».\nОкрім танців, малеча змогла ще й відпочити. Проживали у чудовому готелі. Досхочу накупались у теплому морі та басейні, а також побували на екскурсії у старовинній частині міста Несебр, якому, до речі, більше 3 тисяч років. Допомогу у фінансуванні поїздки, взяла на себе Слобожанська селищна рада, на чолі із Іваном Камінським.\nНа досягнутому цей амбітний молодий колектив зупинятись не збирається, а їх нові перемоги ще попереду!\nАвтори статті: батьківський комітет\nхореографічного колективу «ВОСТОРГ»


Кіровоградці винні за воду 3 мільйони гривень. Про це на сьогоднішній прес-конференції у Кіровоградській... - весь Кіровоград - головний інформаційний ресурс регіону\nКіровоградці винні за воду 3 мільйони гривень. Про це на сьогоднішній прес-конференції у Кіровоградській міськраді заявила заступник директора комунального підприємства «Кіровоградське водопровідно – каналізаційне господарство Кіровоградської міської ради» Галина Бахматова – повідомляє кореспондент Інтернет-видання «весь Кіровоград».\nГалина Вікторівна наголосила на тому, що без урахування січня місяця населення Кіровограда винно підприємству три мільйони гривень. «Ми постійно проводимо роботу з боржниками, декого приходиться навіть відключати від водопостачання. Наприклад, у теплу пору року в приватному секторі нами було відключено 10 абонентів. І люди не розуміють, що для того щоб їх знову підключили до мережі мало буде погасити борги слід ще заплатити 300 гривень за підключення» - розповіла Галина Бахматова .\nЗ моменту коли підприємство було повернуто до комунальної власності міста 1468 абонентів взагалі жодної копійки не сплатили за надані підприємством послуги.


Свято справжніх патріотів\nСеред усіх державних свят в Україні, День українського добровольця є особливим. Це свято Справжніх Патріотів.\nСвято встановлене рішенням Верховної Ради і 2017 році на честь патріотів, які стали на захист України в 2014 році. Мужні люди, вони стали до сформували добробати, стали до лав ЗСУ та НГУ. Завдяки їм Україна зупинила агресора та змогла провести мобілізацію ЗСУ. Багато з них і досі несе службу на передовій.\nВ середу, 14 березня, в Світловодську, біля банерів, встановлених на честь Героїв Небесної сотні, відбувся патріотичний мітинг присвячений Дню українського добровольця. В ньому взяли участь представники влади, ветерани АТО, волонтери та представники громади.\nМіський голова Валентин Козярчук вручив Сертифікати на одноразову грошову допомогу матерям світловодців, які загинули під час виконання службового обов’язку в зоні АТО.


Дональд Трамп запросить Кім Чен Ина в Білий дім - АСН\nДональд Трамп запросить Кім Чен Ина в Білий дім\nПрезидент Дональд Трамп заявив, що «неодмінно» запросить північнокорейського лідера Кім Чен Ина відвідати Сполучені Штати в разі успіху на переговорах в Сінгапурі.\nПро це він повідомив на спільній прес-конференції з прем'єр-міністром Японії Сіндзо Абе.\nТрамп сказав, що волів би зустрітися з Кім Чен Ином в Білому домі замість приватного клубу на Март-о-Лаго в Палм-Біч, штат Флорида. «Можливо, ми почнемо з Білого дому», - сказав президент Сполучених Штатів.\nДональд Трамп також розповів про зміст листа Кім Чен Ина, яке йому передала делегація Північної Кореї минулого тижня. За його словами, це був «дуже приємний лист», з привітанням від Кіма і «нічого більше».\nУ Білий дім за рішенням суду повернуть журналіста, позбавленого акредитації - 16-11-2018 22:33


Опубліковано: Неділя, 03 лютого 2019, 19:00\nПід час заходу учасники переглянули фільм про водно-болотні угіддя, їхнє значення та необхідність збереження на території міст.\nЮними науковцями були представлені наукові дослідження, які висвітлюють вплив зміни клімату на довкілля.\nРоскошна Дар’я дослідила вплив високої температури повітря 2010 та 2018 років на довкілля (на прикладі водних об’єктів м. Охтирка).\nЗадорожна Наталя представила динаміку показників температури повітря, що спостерігалися протягом осінніх сезонів у період з 2001 по 2017 рік за даними спостережень на Іванівській дослідно-селекційній станції.\nТарануха Діана проаналізувала особливості проходження аномальної весняної повені 2018 на р. Охтирка та з’ясувала її причину, а Явтушенко Максим охарактеризував геологічну роботу річки Охтирка під час повені.\nКанівець Дарина запропонувала проект озеленення улоговини Зеленого озера з метою покращення його екологічного стану.\nШаркова Катерина дослідила екологічний стан р. Ворскла та її стариці в зоні антропогенного навантаження методом модифікованого індексу Майєра.


В Україні змінено процедуру реєстрації автотранспорту В Україні змінено процедуру реєстрації автотранспорту\nГоловна - Новини - В Україні змінено процедуру реєстрації автотранспорту\nВ Україні змінено процедуру реєстрації автотранспорту\nКабміном 16.12.2020 було прийнято документ про зміну процедури постановки на облік, повторної реєстрації та зняття з обліку автомобільного транспорту. На думку нардепів, нововведення має значно облегшити життя автовласників і мінімізувати рівень бюрократії в даній сфері.\nОстаннього часу в Україні спостерігається активна тенденція диджиталізації у сфері автомобільного законодавства. Відповідно до нового законопроекту, передбачено, що власники авто зможуть ставати в чергу на одержання номерного знаку, використовуючи Електронний кабінет водія або Єдиний державний портал адміністративних послуг. Там же буде можливість завантажити електронні копії усіх необхідних документів. Наразі подати заявку можна лише відвідавши сервісний центр МВС.\nОкрім цього, хочуть ввести заборону на відчуження автомобілів у власників, які фігурують у Держреєстрі боржників.\nТакож підлягає спрощенню процедура огляду автотранспорту під час державної реєстрації, перереєстрації та зняття його з обліку. Більше не доведеться годинами стояти в чергах.\nЯк усе має працювати в реальності?\nТеоретично нова функція в Електронному кабінеті водія дозволить подавати документи в цифровому вигляді, не відвідуючи центру, проте на практиці це стосуватиметься лише тих авто, яким не потрібен огляд співробітником МВС. Тому нововведення стосуватиметься реєстрації нової машини, актуалізації анкетних даних автовласника та подачі документів на реєстрацію ГБО. У всіх інших випадках відвідувати сервісний центр МВС все ж доведеться. Проте, не дивлячись на певні винятки, проведення операцій з авто повинні стати значно швидшими та легшими. А послуга онлайн-страхування взагалі зведе до мінімуму контакт автовласників з держустановами.


Як правильно знімати показання лічильника |ЯкПросто\nЯк поміняти сервіс пак\nЯк скласти резюме керівника\nЯк пробурити колодязь\nВодолічильники сьогодні ставлять в більшості квартир — вони дозволяють відслідковувати масу проходить через ваші труби води, а також заощаджувати кошти на оплату гарячого і холодного водопостачання. Також водолічильник дозволяє своєчасну витік води — якщо є протікання, ви помітите, що стрілки датчиків або червоні трикутники не обертаються. У цій статті ми розповімо вам, як правильно знімати показники з лічильника, щоб грамотно відстежувати витрати води у вашій квартирі.\nЛічильники поділяються на два види — з барабанним цифровим датчиком і з звичайним циферблатом. Знімати показники лічильника з барабанним датчиком дуже просто — переписуйте цифри барабанів з довгої прорізи кожен місяць і порівнюйте нові числа з попередніми, щоб відстежити витрата води в кожному місяці.\nВідніміть з нового числа попереднє і отримаєте потрібний результат — кількість води, витраченої за звітний період.\nНа аналоговому датчику є кілька циферблатів. Спостерігайте за великою стрілкою, яка дає десяті частки кубічного метра (100 літрів рівні однієї десятої).\nНа маленькому циферблаті йде відлік кубічних метрів (1000 літрів). Решта циферблати відображають десятки, тисячі і десятки тисяч кубометрів води. Вважайте ті числа, через які проходить стрілка в потрібному напрямку від 0 до 9 і підраховуйте загальну кількість літрів води, витрачених у вашому домі.\nЩоб відстежити протечку в трубопроводі, закрутіть усі крани і перевірте, чи не тече вода у ванній та туалеті. Після цього подивіться на лічильники. Всі показники повинні стояти на місці — якщо якісь із показників рухаються, це означає, що в якомусь місці вода протікає.\nВаше завдання — знайти і ліквідувати протікання в трубах, щоб ці протечки не збільшували кількість грошей, які ви платите за водопостачання.\nОтримані свідчення передайте в абонентську службу для перерахунку даних у відповідну суму оплати за гаряче та холодне водопостачання звичайним шляхом, або через інтернет.


Депресія: відділяємо факти від міфів\nTASlife » Блог » Депресія: відділяємо факти від міфів\nДепресія – найчастіший з нині існуючих психічних розладів, на неї протягом життя може захворіти кожна сьома людина у світі.\nАле навіть у лікарському середовищі досі існує уявлення, що розлади психіки, на відміну від «справжніх» хвороб, піддаються корекції власною волею, а пацієнтові треба просто взяти себе в руки.\nІ якщо говорити про психічні розлади, навіть такі на перший погляд “легкі”, як деякі форми фобій і депресій, то доводиться визнати, що те, що угнездилося в голові, важко піддається контролю, якщо це взагалі можливо.\nОднак серед лікарів та пацієнтів склалася маса міфів про те, як у людини створюється депресія та як її лікувати.\nПропонуємо розібратись в цьому разом.\nДля початку – деякі факти про депресію:\nна депресію страждає 350 млн осіб у світі – і ці дані стосуються лише цивілізованих країн, де правильно працює діагностика хвороб і ведеться реальна статистика захворювань.;\nчоловіки рідше зізнаються в тому, що в них депресія, а лікарі, в свою чергу, рідше підозрюють у них цей розлад;\nу найгіршому випадку депресія може призвести до самогубства, від якого щорічно вмирає близько 800 000 осіб – це друга за частотою причина смерті серед молоді віком від 15 до 29 років.\nДепресія – це не просто поганий настрій, а складний розлад із широким спектром емоційних, когнітивних та фізичних симптомів.\nДепресивні симптоми поділяються на типові (основні) та додаткові.\nЗгідно діючої на сьогодні Міжнароднї класифікації хвороб, депресія діагностується за наявності двох основних симптомів і не менше трьох додаткових.\nТипові (основні) симптоми:\nАнгедонія: неспроможність відчувати задоволення.\nПсихомоторна загальмованість: організм впадає у стан анабіозу, хворому важко займатися навіть побутовими справами.\nЗагальмованість думок і руху.\nПочуття провини, тривога і відчуття страху.\nПроблеми з апетитом, зниження або збільшення у вазі.\nГлікогевзія: поява солодкого присмаку в роті без видимої причини.\nЯкщо у людини проявляється хоча б по одному або більше симптомів з кожної групи, і вони тривають понад два тижні, саме час звертатися до лікаря.\nЦя хвороба не є відчуттям поганого настрою, ознакою слабкості чи приводом для почуття провини.\nНа жаль, багато хто думає, що на обличчі хворого на депресію мають бути написані неймовірна скорбота та страждання. Не помітивши їх, людині починають говорити щось на кшталт «Та ну, не розкисай!», «У тебе насправді все добре – подивись хоча б на інвалідів чи на голодних дітей в Африці», «Ти занадто заганяєшся», «Хіба ж це проблеми?», «То все через лінь», «Це ще квіточки, у мене й гірше було…», «Згадай, що життя прекрасне!», і тому подібні фрази, які здатні тільки погіршити стан хворої людини.\nЩо варто робити натомість?\nДайте зрозуміти, що ви хочете допомогти, вислухайте людину без упереджень та запропонуйте свою допомогу;\nЗапропонуйте сходити на консультацію до лікаря разом;\nДопомагайте людині робити повсякденні справи та дотримуватися режиму харчування та сну;\nСприяйте регулярній фізичній активності та участі у соціальному житті;\nДепресія і COVID-19\nЛікарі визнають: пандемія COVID‑19 створила нову епідемію емоційних проблем, і навіть після її закінчення суспільство очікує «цунамі психічних захворювань» із довгостроковим впливом на психічне здоров’я населення.\nПрогнозується, що поширеність психічних розладів зросте після пандемії як результат довготривалих наслідків, обмежувальних заходів (дистанціювання, карантину) та соціально-економічних проблем.\nПонад 50% пацієнтів, які вилікувалися від COVID‑19, страждають на постійну втому, тривогу та депресію незалежно від тяжкості перенесеної хвороби (ESCMID, 2020).\nБлизько 3/4 хворих на COVID‑19 після виписки з лікарні мають принаймні одну з таких проблем, як розлади сну, тривога, депресія або астенія (Huang et al., 2020).\nНещодавно були опубліковані результати масштабного дослідження взаємозв’язку COVID‑19 і когнітивних порушень. Загалом були проаналізовані дані 84 000 пацієнтів. Було виявлено, що COVID‑19 чинить виразний негативний вплив на когнітивні функції не лише під час захворювання, але й навіть після одужання (Almoria, 2020).\nЦікавими є також результати дослідження N. Bezerra Mota et al. (2020), згідно з якими сновидіння осіб, які хворіють або перехворіли на COVID‑19, змінилися: під час сну суттєво зросли переживання страху, злості, безпорадності та тривоги.\nЩодо ризику розвитку ПТСР (посттравматичного стресового розладу ) після перенесеного ковіду, значну роль відіграє ставлення особи до навколишнього світу.\nТак, згідно з результатами дослідження C. Vazquez et al. (2021), пацієнти з COVID‑19, які сприймали навколишній світ у позитивному аспекті – як дружній, відкритий, цікавий, після перенесеного COVID‑19 демонстрували так званий посттравматичний ріст (тобто позитивні психологічні зміни – відчуття повноти життя, переосмислення цінностей тощо – які відбуваються внаслідок пережитих життєвих обставин).\nВодночас в осіб із CОVID‑19 зі ставленням до нього як ненадійного, небезпечного та агресивного відзначали швидке формування всіх симптомів ПТСР із подальшим погіршенням психічного здоров’я.\nВарто згадати і про потужний залякувальний вплив ЗМІ на свідомість навіть психічно здорових людей, що спричиняє оцінюванню зовнішнього світу як небезпечного та призводить до підвищення ризику розвитку ПТСР.\nНайбільша небезпека депресії в тому, що вона здатна тривалий час залишатися без належної уваги як з боку хворої людини, так і з боку її оточення. Така непомітність згодом може мати трагічні наслідки, починаючи від серйозних психічних розладів і закінчуючи самогубством.\nНа щастя, депресія виліковна.\nВ процесі лікування застосовується два основні методи лікування депресії: психотерапевтичний та медикаментозний. Психотерапія є основою успішного лікування, що дозволяє знайти контакт між пацієнтом і лікарем, визначити причину виникнення патології, а також сформувати правильне ставлення до подій в житті.\nУкраїнці страждають депресією значно частіше, аніж жителі країн Європейського Союзу, однак часто звертаються по допомогу на тій стадії розвитку хвороби, коли первинні методи лікування вже не спрацюють.\nТож за появи перших симптомів, що тривають понад двох тижнів, потрібно одразу звертатися до фахівця – з правильною допомогою одужання відбуватиметься набагато швидше.\nЗгідно національного дослідження щодо поширеності основних факторів ризику неінфекційних захворювань, що було проведено у 2019 році, кожен восьмий дорослий (12,4%) в Україні повідомив про симптоми, що відповідають клінічному діагнозу депресії.\nВодночас лише кожна четверта особа з імовірною депресією (3,0% від загальної кількості населення) була про це поінформована лікарем чи медичним працівником.\nЛише 0,4% населення пройшли лікування антидепресантами або ходили на сеанси психотерапії, що є еквівалентом показника охоплення лише у 3,2% від імовірних випадків депресії.\nЗа даними ВООЗ, у країнах з низьким і середнім рівнем доходу, до яких належить Україна, лікування депресії часто відсутнє або недостатньо розвинене. Перешкоди для ефективного догляду включають нестачу ресурсів, відсутність кваліфікованих медичних працівників і соціальну стигму, пов’язану з психічними розладами.\nЗа оцінками, 76-85% людей, які страждають на психічні розлади в цих країнах, не мають доступу до необхідного їм лікування. Багато людей, особливо старшого віку, заперечують існування у людства будь-яких психологічних проблем.\nЯк показало дослідження, виявлення випадків депресії лікарями загальної практики ускладнене ще й тим, що майже у половині випадків пацієнти намагаються змовчати про її симптоми.\nТому докладне обговорення депресії та причин її виникнення необхідне. Але замість того, щоб розповідати про найефективніші способи боротьби з психічними розладами й допомагати людям, фахівці змушені щоразу доводити існування цих хвороб узагалі.\nПам’ятайте: депресія може статися у будь-якої людини, незалежно від її фінансового стану, віку, статі, віросповідання тощо. Люди з депресією часто вважають, що причиною їхнього розладу є слабкість або якісь відхилення в характері. Вони беруть на себе відповідальність за те, що відбувається, але це неправильно. Депресія – це справжнісінька хвороба, так само як застуда чи діабет. Страждати від депресії можуть навіть сильні та вольові люди. Ба більше, щоб чинити опір цьому стану, потрібно мати неймовірний запас сил. Тому люди, які долають депресію, ймовірно, насправді набагато сильніші, ніж думають.\nДбайте про себе та своїх близьких – і будьте здорові!\nДякую за дуже цікаву та цінну інформацію!\nІ вам дякуємо за відгук, Альоно! Раді бути корисними!