Обшарпані старі книги та майже неоновлювальний фонд сільської бібіліотеки. Саме таку картину побачили журналісти в Чорнухинскому районі на Полтавщині, коли приїхали дивитися архітектурні пам’ятки району - школи Лохвицього земства. Після чого по фейсбуку був кинутий клич, і вже за півроку френди журналістів переслали в районні бібліотеки більше 100 сучасних україномовних книг, чим дуже і дуже потішили місцевих дітлахів. Але чи купують книги для бібліотек коштом платників податків? А якщо й купують то які?\nВирішив дослідити за допомогою інформації в системі ProZorro. У 2016 році Мінкульт з держбюджету отримав 40 млн. гривень на придбання україномовних книг для бібліотек, хоча ще у 2015 році на це виділялося всього 9 млн.гривень. У кінці 2017-го міністерство прозвітує про виділені кошти цього року. Для реалізації різних бюджетних програм також виділяють кошти на книги. Цікаво, а у вашу бібліотеку книги потрапили?\nЯк бачимо, на ProZorro, книги в бібліотеки закуповують, при цьому часто витрачаючи немалі кошти. Наприклад в Києві для бібліотеки ім. Лесі Українки планують закупити книги в 16 лотах більш ніж на 1 млн. гривень. Загальна кількість закуплених книг - декілька тисяч, а економія - менше 20 тисяч гривень.\nРазом з тим, на мінкультівські кошти книги закуповуються не для всіх бібліотек, а лише для обласних та міських обласного значення. В сільські, міські та районні бібліотеки книги закуповуються за рахунок місцевих бюджетів. При цьому, в селах бібліотеки, як правило відсутні, а на шкільні кошти не виділяються. Тому і приходиться людям доброї волі збирати книги для сільських бібліотек.\nДо 2016 року у кожній області була особа, яка була відповідальною за закупівлю книг для бібліотек областей. Ці представники вибирали книги та видавництва чи підприємства, де ці книги закуповували, після чого вони розпроділялися по бібліотекам.\nУ 2016 році схема з закуповуванням книг для бібліотек покращилася, хоча далека від ідеалу: видавці книг пропонують перелік книг та вибрану тематику на комісію при Мінкульті. Відповідна експертна комісія вибирає список книг, які варто на їх думку закупити в бібліотеки. Потім експерти, своєю найекспертнішою (я тролю,звісно) думкою складають рейтинг книг, який впливає на кількість певного найменування, що мають закупити. Громадськість не є експертами, тому на вибір книг, які варто закуповувати для бібліотек поки вплинути не може.\n“Були ситуації, коли в бібліотеки Полтавської області приходили путівники по Києву. Так, вони були цікавими, але на скільки вони доцільні?”- розповіла Олена, волонтер з Полтавської області\nМоніторинг закупівель книг на ProZorro показав, що хитрість замовників, яка дозволяє проводити допорогову закупівлю, на книгах майже не використовується. Лише одна закупівля не дотягувала двох тисяч гривень до потрібної для аукціону суми, але книги закуповувалися для університету фізкультурників, що не відноситься до парафії Мінкульту.\nАле були ситуації, коли закупівлі проводилися рівно у критичній сумі для аукціону: 200000 гривень.\nЗагалом, у 2017 році в Україні вже провели за рахунок місцевих бюджетів та програм близько ста закупівель книг у не обласні бібліотеки на загальну суму близько 4,3 млн гривень.\nНаприклад у херсонські бібліотеки уже закупили книг на 800 тисяч гривень, при цьому, що вигода склала всього 2 тисячі.\nВ основному закуповують художню літературу, часто закупки розбивють на декілька лотів.\nІнформації про розкрадання розкрадання коштів на бібліотечні книги поки що немає. Але чи були такі випадки? Скоріш за все, що так, але на закупівлю книг виділяється куди менше коштів ніж на ремонти, тому і увага до цих закупівель менша. Єдиний можливий момент махінацій з книгами - закупівля їх за завищеною ціною. Замовник домовляється з постачальником і вартість книг є на 20-30% більше ніж має бути. Хоча такі дії не дуже розповсюджені у наш час. Але у вас є шанс це виправити і допомогти нам знайти порушення при закупівлі книг.\nЗаходите на ProZorro, вибираєте вашу бібліотеку і шукаєте закупівлю. Якщо книги закуповували, то йдіть у бібіліотеку та просіть ці книги вам почитати. Якщо таких книг немає - пишіть відгук на DOZORRO, ми розберемося!


17 помилок, через які ми втрачаємо найбільше грошей (частина 2) · Особлива думка\n⌛ 2 хвилини на читання · буде потрібно на 1797 букв\n17 помилок, через які ми втрачаємо найбільше грошей (частина 2)\n9. Не вміти масштабувати\nМова про вміння бачити велике в малому. Наприклад, якщо ви кожен день витрачаєте на обід 300 ₽, то за рік набігає 78 000 ₽. Якщо ви платите відсотки по кредиту на 15 000 ₽ в місяць, то за рік переплата складе 180 000 ₽. Намагайтеся масштабувати будь-які витрати і доходи.\n10. Не рефінансувати кредити\nСтавки по кредитах то ростуть, то знижуються. Якщо ви взяли дорогий кредит, а через якийсь час з’явився варіант дешевше, то оформите його і погасіть таким чином старий. Це називається рефінансуванням. Особливо воно важливо при значних сумах кредитів, наприклад в разі іпотеки. Заощадити можна сотні тисяч рублів.\n11. І взагалі жити в кредит\nОформляйте кредит тільки в двох випадках: коли ви зможете на ньому заробити або коли у вас дійсно немає іншого вибору. Чи не справляєтеся з одним кредитом - не користуйтеся ще раз, стане тільки гірше.\nПовертати борги треба якомога швидше, щоб мінімізувати переплату.\n12. Мати тільки одне джерело доходу\nЗарплата - найпопулярніше джерело доходу для більшості людей. Але потрібно намагатися, щоб він був не єдиним. В ідеалі варто мати кілька джерел доходу в різних сферах. Це буде страховкою в кризовій ситуації.\n13. Вкладати тільки в один актив\nІнвестиції в один актив вкрай ризиковані. Наприклад, якщо на все гроші купити акції однієї компанії, то висока ймовірність втратити значну частину інвестицій. Якщо купити акції 10 компаній в різних галузях, то у такого портфеля ймовірність просідання вже буде нижче.\n14. Продавати під час кризи\nПід час кризи вартість цінних паперів падає. Початківці інвестори часто піддаються паніці і розпродають активи собі в збиток. Цим користуються досвідчені гравці, які скуповують перспективні акції, що подешевшали.\n15. Чи не переглядати плани\nЖиття змінюється, і час від часу потрібно коригувати фінансовий план, поточний бюджет, інвестиційний портфель. Якщо цього не робити, то ви ризикуєте втратити нові можливості і вигоду.\n16. Чи не заробляти на непотрібних речах\nМайже у всіх є чимало речей, які їм не потрібні. Хоча б раз на рік влаштовуйте генеральне прибирання і розпродаж таких речей через інтернет. Ваше житло стане вільніше, та ще й трохи заробите.\nЗірки в очах заблищали!\nПоховати себе як дівчину\nConstruct 2. Зручна і проста програма створення ігор\nВипадає волосся? Це можна зупинити! 3 Лайфхак проти випадіння волосся\nВолосся на тілі у чоловіків. Занадто сильна рослинність, як у ведмедя!\nЧому позіхання так заразлива?\nЯк позбутися від носогубних складок\nТрамп погрожує закрити уряд\nHalloween в FixPrice\nДіти, губи і жінки, які співають\nЯкщо ти збираєшся ЛЮБИТИ - ЧЕРТ ВІЗЬМИ, ЛЮБИ З МЕТОЮ!\n10 вульгарних загадок із секретом\nЩо робити якщо часник жовтіє?\nРозширення в браузері для анонімності\nНавіщо потрібно знати свого клієнта в обличчя\nКримінальна карта Берліна\nОб'єкт: ТЦ Краснопрудная


Opinion | Федір Фрунзе: про шлях від кулеметника до реабілітолога\nВи перебуваєте:Головна»Особистість»Федір Фрунзе: про шлях від кулеметника до реабілітолога\nФедір Фрунзе: про шлях від кулеметника до реабілітолога\n14 жовтня, 2017 0 Коментарів\n14 жовтня в Україні відзначають День захисника України. Про те, як стають захисниками, що відчувають, захищаючи, як адаптуються до мирного життя, Оpinion поспілкувався з Федором Фрунзе.\nДо війни Федір працював приватним підприємцем. Далі був Майдан, під час якого він був організатором загонів Самооборони в містечку Первомайськ і активним учасником подій у Києві. На війні — солдат-кулеметник і, несподівано для себе, парамедик у 93-ій бригаді. Був поранений, у шпиталі зустрів своє кохання — волонтерку Юлію, яка стала його дружиною. Після війни далі продовжує рятувати людей як масажист і мануальний терапевт.\nЗ чого для Вас почалася війна?\nСпочатку почалася війна із самим собою. Було відчуття, що ти кожен день проживаєш не так, як міг би, і що можеш щось зробити для країни. Плюс емоційне поривання. Бачив навколо багато молодих людей, які брали до рук зброю, щоб захищати Батьківщину. Війна почалася з відчуття приналежності до цієї країни і усвідомлення обов’язку перед нею, з гострого відчуття, що це твій дім, в якому тобі добре й затишно, в який хочеться повертатися, це твій особистий простір, який ти готовий захищати від тих, хто зазіхає.\nКоли почалися події на Сході країни, після Майдану, активним учасником якого був, зрозумів, що треба робити більше і що все, що відбувається, стосується мене безпосередньо.\nЯк Ви потрапили на війну?\nПішов у військкомат добровольцем. Рідні до останнього думали, що прийшла повістка і це просто мобілізація на строкову службу, пропонували «відкосити» (сміється). Декілька місяців вони не знали, що то був мій власний вибір.\nПройшов комісію, потім була «учєбка» на полігоні Широкий Лан. Під час навчання ми не могли дочекатися, коли за нами приїдуть так звані «покупці» (командири частин, які набирали собі бійців) і постійно точилися розмови, щоб швидше поїхати воювати.\nКоли приїхали нас розподіляти, вишикували більше 70 людей. Один із командирів чесно одразу нам сказав, що ми їдемо на заміну вбитих і поранених. Запропонував тим, хто не хоче їхати на війну, залишитися тут, а тим, хто поїде, зробити крок вперед. Цей крок зробили всі, не залишилося жодного. Тоді я вперше відчув, що щось важливе починається в моєму житті, якийсь новий етап. Так я опинився в славетній 93 бригаді.\nПісля недовгого перебування на 3-й лінії оборони нас різними машинами повезли в с.Водяне, де був штаб 11 батальйону «Київська Русь», який ми мали замінити. Уже там хлопці почали на нас «наганяти страху», розповідаючи, що тут не мамине село. До останнього моменту ми не знали кінцевого пункту нашого розташування. Ввечері разом із боєприпасами завантажилися на «мотолигу» («многоцелевой тягач лёгкий бронированный» на військовому слензі). Я був зверху на броні разом із Русим (позивний побратима), який порадив ставити автомат у бойову готовність й уважно дивитися на всі боки. Як з’ясувалося, ми поїхали на шахту Бутівка, яка була на самому «нулі».\nКоли їхали, праворуч від себе бачили Донецький аеропорт, і тоді я усвідомив, куди саме нас закинули. Як тільки опинилися на місці призначення, одразу почався обстріл. Перша ніч була безсонною: під обстрілами на бетоні й тоненькому карематику. А далі почалася справжня нормальна служба.\nЩо було далі? Чи було страшно?\nСтрашно не було. До першого важко пораненого. Лише тоді усвідомив, що ми зазираємо в очі смерті. І лише тоді почав вмикатися інстинкт самозбереження.\nМене розподілили до кулеметного взводу, приставили до кулемету ДШК, який ми лагідно називали «Дашкою». А до того, на 3-й лінії оборони ми пройшли короткий курс тактичної медицини, який проводив Роман Бабич (позивний «Диск»). Як виявилося, саме це у мене виходило і сподобалося, хоча до того не мав жодного стосунку до медицини. Бабич тоді сказав: «Ти можеш це робити й маєш рідкісну здібність відключати емоції під час надання допомоги», — і передав мені медичну валізу із усім необхідним. Так я став парамедиком.\nМоєю першою пораненою була боєць Ірина «Лютик», якій відірвало обидві ноги. Тоді я оперативно й автоматично наклав джгути, зробив те, що треба було, і ми довезли її до с. Опитне, де пересадили в іншу машину, яка повезла її в лікарню. Емоції повернулися вже після того — два дні не міг їсти м’ясо. Потім ще було багато поранених. Багато тих, кого вдалося врятувати. Але були й загиблі. Тоді накривало якесь безсилля і лють. Хоча й розумів, що в тій ситуації ніхто б уже не зміг врятувати й поранення було несумісне з життям, але від того не ставало легше.\nПотім було і власне поранення, завдяки якому маю тепер родину і дружину, яка була тоді волонтером в шпиталі, але то окрема історія.\nЧого вчить війна?\nПриймати все, що відбувається навколо тебе, таким, яке воно є: події, людей, вчинки… Цінувати справжнє і бути чесним із собою.\nЧи вдалося Вам повністю повернутися з війни й адаптуватися в мирному житті? Як війна нагадує про себе?\nМабуть, повністю з неї ніколи не можна повернутися, час від часу відбувається внутрішня боротьба й сумніви: а чи достатньо я зробив? А чи те, що я зробив, змінило щось на краще? Чи тут, у мирному житті я можу щось змінювати?\nТак, я маю родину, близьких, роботу, яка дозволяє мені допомагати іншим. Але війна повертається у снах, у думках і спогадах. І я не впевнений, що колись вона піде назавжди. Тим більше, що справжня війна ще триває.\nЯк самим бійцям зменшити вплив війни й полегшити адаптацію в мирному житті?\nЯкщо є досвід перемог, маленьких чи великих, то все вийде. Бути на війні — це вже перемога над собою, перемога над своїм страхом. Повертаючись додому, просто треба розуміти це і пам’ятати. Якщо ти зміг дивитися в очі смерті, то і зустрічати щодня життя ти теж зможеш. І це має великий сенс, кожен день життя є важливим, про це треба теж пам’ятати.\nЯк підготувати суспільство до прийняття бійців, які повертаються?\nСуспільство має бути вдячним і сприймати їх такими, які вони є. Просто поважати й цінувати. Але не ідеалізувати. Бо всі ми просто люди.\nМене найбільше на війні вражали волонтери. Коли бачив цих відчайдухів, що збирали й привозили необхідну допомогу, бачив їхню відданість і самопожертву, то це, звісно, надихало і дозволяло вірити в людей. Розумів, що от за них ми тут.\nЧи ставалися там якісь кумедні ситуації?\nОдного разу я повертався після нічної варти, втомлений і з єдиною думкою — завалитися швидше спати. Та коли почав моститися відчув, що в спальнику вже хтось чи щось є. Виявилося, що то наша бойова кішка народила шістьох кошенят. І так сталося, що мій тимчасовий дім став і їхнім тимчасовим домом. Ті котики залишилися «служити» на шахті й після нас. Певно, не було, кому до них на ротацію приїхати.\nТакож були контужені кури, і 138 страв із волонтерської «Мівіни» на сніданок, обід і вечерю, і багато всілякого різного, що, може, й не так смішно тут виглядає, але тоді інакше на це неможливо було реагувати.\nЧого Вам хочеться найбільше?\nХочеться побажати всім нам ніколи не бути байдужими і пам’ятати, що ми разом творимо свою країну. Нехай кожен сумлінно робить свою мурашину справу і світ навколо стане трохи кращим. І звісно бажаю нам довгоочікуваного миру!\nвійна День захисника України Федір Фрунзе\n22 травня, 2018 1\n«Газпром» на вулицях Києва, або Як зображення компанії країни-агресора прикрашали фан-зону на Хрещатику\n18 травня, 2018 0\n«Разом та до кінця»: політв’язень Олег Сенцов оголосив безстрокове голодування\nІсторії страшних вікон, які стають нестрашними\nТатуся Бо 22 травня, 2018\nНе все ще втрачено. Є надія вийти заміж за принца!\nПринц Ліхтенштейна Вензеслаус Це такий найдоросліший принц. 12 травня йому виповнилось 44 рочки. Історії цих європейських принців дуже заплутані, там, як ото на селі, усі комусь…\nМайя Тульчинська 19 травня, 2018\nКінець епохи ляльок. Чому яскравий макіяж більше не в моді?\nХіба таке може бути? Моделі на модних показах без макіяжу? Невже це означає, що макіяж більше не в тренді й можна викидати з шухляд запаси помад…\nТатуся Бо 18 травня, 2018\nДень вишиванки. Післяслово\nНа превеликий жаль, дописувач М. – не один у подібних заявах. Комусь трапився недалекий чоловік у вишиванці, і мигом його окремий приклад перетворили на закономірність. Інша…\n«ДахаБраха» – український гурт зі світовим іменем\nДень Вишиванки у Чернівцях – молода традиція цілого міста\nНа Закарпатті квітне Долина нарцисів\n500 людей на двох колесах на Big City Ride: в Ужгороді відроджують масові велозаїзди\n17 травня, 2018 0\nУ перший клас за територіальним принципом: справедливість чи привід для маніпуляцій?\n3 травня, 2018 0\nЄдина помісна церква в Україні: фікція чи реальність?


У всі часи бували випадки, коли невинна людина міг опинитися за гратами. На жаль, система правосуддя ніколи не була досконалою. Жодна людина не застрахований від незаслуженого покарання. Тому сьогодні, як і раніше, популярні ритуали, що дозволяють виграти суд, захистити себе і близьких від в’язниці.\nМолитовні слова і змови від в’язниці використовують тоді, коли людині загрожує термін\nПравила читання молитов і змов\nМолитовні слова і змови від в’язниці використовують тоді, коли людині загрожує термін. Завдяки словами текстів відбувається зв’язок з вищими силами, які можуть допомогти повернути ситуацію в свою сторону. Головні правила при читанні молитов і змов:\nдуже важливо читати їх з тієї упевненістю, що вони дієві і допоможуть;\nлюдина, яку хочуть звільнити, повинен бути невинний;\nперед читанням молитов потрібно покаятися за всі свої гріхи;\nзвертатися до вищих сил треба не тільки з проханням, але і з вдячністю;\nНавіть на відстані укладений відчуває моральну підтримку близьких людей. Молитва допомагає зміцнити його моральний дух, дає надію на швидке звільнення. Рідні можуть попросити у Бога про справедливий суд, читаючи молитви:\nГосподу, ангела-хранителя, Пресвятої Богородиці;\nАнастасія Узорішительниці сама була укладена в рабство у свого чоловіка, який знущався над нею. Вона зверталася до Бога з молитвами, які він почув. Прохання про укладені:\nМолитва чоловіку від в’язниці\nЩоб чоловіка швидше випустили на свободу, радять читати молитовні тексти Миколі Чудотворцю. Поруч із запаленою свічкою потрібно розташувати ікону Миколи Угодника, попросити Бога про звільнення чоловіка на волю. Треба прочитати кілька разів «Отче наш», перехреститися. Потім не поспішаючи вимовити спеціальні молитви, звернені до Миколаю Чудотворцю:\nЕфективні молитви і замовляння\nЯкщо близької людини, родича чи друга посадили під варту і звинуватили в злочині, якого він не скоював, потрібно використовувати спеціальний обряд. Необхідно передати йому в СІЗО папір з молитвою від в’язниці. У ній повинні бути слова:\nДля тих, хто знаходиться на порозі в’язниці, дієвим змовою є наступний текст:\nЧитати потрібно на фотографію обвинуваченого людини. Чим частіше повторювати цей текст, тим ефективніше буде змова.\nЗмови перед судом\nЦей відомий обряд називається «Щит від в’язниці». Його можна використовувати як для себе, так і для іншої людини. Зварене круто яйце завертають в новий носовичок. Необхідно, щоб залучений до відповідальності, потримав перед ритуалом цю хустку в руках.\nВ повний місяць потрібно піти до найближчого мосту через річку і закопати яйце там, де до нього не матиме вода. Землю, що залишилася від ямки, слід скласти в пакет і віднести додому. Її розкидають перед входом будинку обвинуваченого. Цей обряд ніхто не повинен бачити. Коли людина піде на суд, потрібно сказати:\nЦей обряд дозволить суду прийняти рішення на користь виконавця або близького йому людини, на якого було направлено вплив.\nПопулярністю користуються змови перед судом\nНаступний сильний бунт допоможе виграти суд. Коли обвинувачений входить в зал суду, він повинен подумки вимовити:\nУ дату походу на суд встати посередині кімнати, повернувшись на схід, і сказати три рази:\nЯкщо є можливість, потрібно відірвати рукав від сорочки, в якій будь-хто помер. Рукав кладуть до себе за пазуху ближче до серця і йдуть з ним до суду. Входячи, вимовляють:\nКорисно буде поряд з читанням молитов і змов виконувати наступні правила:\nВ судний день не потрібно нічого забирати і нести з дому, а також подавати милостиню тим, хто просить.\nНе можна давати грошей в борг у цей день.\nЯкщо в будинок приносять будь-які речі, їх потрібно перехрестити через поріг. Це відноситься і до продуктів харчування.\nВиконавець після ріалу повинен постити до вечора.\nЯкщо підсудному стало погано в залі суду, потрібно дати випити йому чистої води і сказати:\nМолитви припускають тісну взаємовідношення з небесними силами. Якщо людина не знає, як правильно молитися, він повинен отримати більш детальну інформацію, частіше бувати в церкві. Якщо з яких-небудь причин ритуал був порушений і упущено навіть дрібне дію, обряд не спрацює або станеться все не так, як хотілося б.\nКожен засуджений чоловік буде звільнений в термін, який встановив Господь Бог. Потрібно намагатися не грішити, допомагати іншим, дякувати Ісуса Христа. Не треба дивуватися, що молитва не допомогла, якщо людина ніколи не вірив в Бога до цього звернення.\nІснують потужні змови на втечу з в’язниці. Але це вже кардинальне рішення, яке навряд чи призведе до чогось хорошого.


США заборонили WeChat та TikTok - портал новин LB.ua\nГоловна — Світ — 18 вересня 2020, 17:33\nУ Мінторгівлі наголошують, що використання цих програм загрожує національній безпеці, економіці та зовнішній політиці.\nУ Мінторгівлі США наголошують, що використання цих програм загрожує національній безпеці, економіці та зовнішній політиці.\n"Заборона додатків захищатиме користувачів у США, усуваючи доступ до цих програм і значно зменшивши їх функціональність", - йдеться у повідомленні.\nЗазначається, що хоча загрози WeChat і TikTok не однакові, проте вони схожі, оскільки обидва додатки збирають велику кількість даних користувачів, у тому числі - мережеву активність, місцезнаходження та історії перегляду і пошуку.\nНагадаємо, 7 серпня Трамп підписав укази, які забороняють будь-які транзакції з компаніями ByteDance і Tencent (власник месенджера WeChat) в США. Акти вступлять в силу через 45 днів після публікації.\nМіністерство внутрішньої безпеки Сполучених Штатів, Міноборони, а також адміністрація транспортної безпеки США вже заборонили своїм співробітникам використовувати TikTok на службових телефонах. Офіційний Вашингтон хоче з'ясувати, чи передає сервіс зібрані дані владі КНР. Представники TikTok неодноразово відкидали подібні припущення.\nРаніше президент США погрожував заборонити використання TikTok в країні, якщо сервіс не продадуть американській компанії до 15 вересня. Про придбання соцмережі вів переговори концерн Microsoft, однак власник TikTok відмовився продавати Microsoft американську частину соцмережі\nТемы: США, інтернет, TikTok\n28 листопада, 21:39


05 грудня 2019 року в читальному залі Первомайської міської бібліотечної системи відбувся літературно-музичний захід «Тим, що боронять країну». Працівники бібліотеки разом із вихова...\nДитячий концерт музики «Мова серця»\n18 липня 2019 року в первомайській музичній школі №1 відбувся благодійний дитячий концерт музики «Мова серця» присвячений патріотам України. Цього дня юні музиканти виконували відомі твори...\nСвятковий концерт «Мої, любі матусі!»\n15 травня 2019 року в міському центрі культури та дозвілля ім.Є.Зарницької відбувся святковий концерт «Мої, любі матусі!». Вихованці Центру естетичного розвитку дитини «Барвінок&raqu...\nВідзначення 205-ї річниці від Дня народження Тараса Григоровича Шевченка\n09 березня 2019 року, з нагоди 205-ї річниці від Дня народження Тараса Григоровича Шевченка, в міському Центрі культури та дозвілля ім. Є.Зарницької відбувся концерт «Єднаймося, люба родино&raqu...\nСвятковий концерт «Дякую тобі, мамо!»\nІ сняться часто зорі голубі, І мама на порозі біля хати, За все що маю, мамо, дякую Тобі, За все що маю і що буду мати! 08 березня 2019 року в міському Центрі культури і дозвілля ім. Є.Зарницько...\nФестиваль родинної творчості «Мотив для двох сердець»\n14 грудня 2018 року в міському Центрі культури та дозвілля ім. Є.Зарницької пройшов міський фестиваль родинної творчості «Мотив для двох сердець». Фестиваль проводиться щороку з метою в...\nРок-фестиваль «Гард рок-фест»\nСвяткування 342-річниці заснування міста Первомайська продовжилося і наступного дня. 16 вересня 2018 року в місті вперше проходив рок-фестиваль «Гард рок-фест». Первомайська молодь –...\n15 червня 2018 року в міському Центрі культури та дозвілля ім. Є.Зарницької відбулись урочистості та святковий концерт з нагоди Дня медичного працівника. З професійним святом медиків міста вітали м...\nМіський фестиваль хореографічного мистецтва\n30 квітня 2018 року на площі Тараса Григоровича Шевченка відбувся міський фестиваль хореографічного мистецтва, присвячений міжнародному Дню танцю. В фестивалі взяли участь танцювальні колективи міс...\nСвятковий захід «Тонке мереживо жіночої душі»\n06 березня 2018 року в міському Центрі культури та дозвілля ім.Є.Зарницької відбувся святковий захід «Тонке мереживо жіночої душі» з нагоди Міжнародного жіночого дня. За традицією на почат...\nКонцертно-розважальна програма «Кохання в кожному з нас»\n14 лютого 2018 року на площі Тараса Григоровича Шевченка відбулась концертно-розважальна програма «Кохання в кожному з нас» з нагоди відзначення Дня Святого Валентина. На початку заходу се...\nКонцертно-розважальна програма «В ніч під старий Новий рік»\n13 січня 2018 року городяни святкували старий Новий рік. Цього дня на площі Т.Г.Шевченка, біля міського Центру культури та дозвілля ім.Є.Зарницької тривала концертно-розважальна програма «В ніч...\nХІІ міський фестиваль мистецтв національних культур «Ми — українські»\n14 грудня 2017 року на базі міського Центру культури і дозвілля ім.Є.Зарницької відбувся ХІІ міський фестиваль мистецтв національних культур «Ми — українські». Цього року у фестив...\n7 грудня 2017 року в міському Центрі культури та дозвілля ім.Є.Зарницької відбулись урочистості присвячені Дню місцевого самоврядування. На початку свята зібрання привітала міський голова Л.Дромашко....\nУрочисті збори та святковий концерт присвячені Дню Збройних Сил України та Міжнародному дню волонтера\n5 грудня 2017 року в міському Центрі культури та дозвілля ім.Є.Зарницької відбулись урочисті збори та святковий концерт присвячені Дню Збройних Сил України та Міжнародному дню волонтера. На початку зб...\nМіський фестиваль родинної творчості «Мотив для двох сердець»\n22 листопада 2017 року в міському Центрі культури та дозвілля ім. Є.Зарницької пройшов міський фестиваль родинної творчості «Мотив для двох сердець». Фестиваль проводиться щороку з мето...\n15 листопада 2017 року в міському Центрі культури і дозвілля ім. Є.Зарницької відбувся щорічний міський фестиваль «Молодіжний зорепад» з нагоди святкування Міжнародного дня студента. Секре...\nКонцерт молодих віртуозів\nДень змінює ніч, роки змінюють століття. А музика вічна… Саме музика здатна і сьогодні зачепити найтонші струни людської душі, і знайти своє місце в серці кожного. Вона зачаровує, надихає, підн...\n9 листопада 2017 року в Центрі культури та дозвілля ім. Є.Зарницької відбувся урочистий захід та святковий концерт «Іскри творчості запалюють серця» з нагоди Всеукраїнського дня працівникі...\nКонцерт для любителів гармоні\nНе дивлячись на зміну погоди та осінню прохолоду минулі вихідні в місті пройшли весело та творчо. Так, 30 вересня 2017 року в рамках Всеукраїнського фестивалю «Українська гармонь» в міс...


Пазли Trefl 34312 - 4 в 1 (35,48,54,70) ел. "Історія іграшок-4. Іграшкова команда", купити;\n4 в 1 (35,48,54,70) ел. - Історія іграшок-4. Іграшкова команда / Disney Toy Story-4 / Trefl\n4 в 1 (35,48,54,70) ел. - Історія іграшок-4. Іграшкова команда / Disney Toy Story-4 / Trefl Код 34312\nПазли 4 в 1 на 35, 48, 54 та 70 елементів в одній упаковці із зображеннями головних персонажів іграшкової команди з нового 4-го епізоду популярного американського 3D-фільму "Історія іграшок". У складеному вигляді розмір картинок становить 20х28 см. кожна\nІсторія іграшок-4. Іграшкова команда\nПазли 4 в 1 на 35, 48, 54 та 70 елементів в одній упаковці із зображеннями справжньої команди, складеної з головних героїв нового 4-го епізоду популярного американського пригодницько-комедійного анімаційного 3D-фільму "Історія іграшок". Після укладання пазлів ми отримуємо 4 різні картинки з улюбленими персонажами, кожна з яких має розмір 20х28 см. Різна кількість елементів дозволяє складати дані пазли дітям різного віку, яким окрім цього Ви можете запропонувати скласти пазли наввипередки, знайти подібності та відмінності у зображеннях тощо. Високу якість, насиченість кольорів та безпеку при укладанні пазлів забезпечує спеціальний каландрований картон, який відбиває світло та покритий екологічними фарбами.


Відкритий форум: Біженці та переселенці в Україні - Донбаські Cтудії\nВідкритий форум: Біженці та переселенці в Україні\nБІЖЕНЦІ ТА ПЕРЕСЕЛЕНЦІ В УКРАЇНІ:\nСПІЛЬНЕ ТВОРЕННЯ НОВОГО ДОМУ ЧИ НЕЗРУЧНОСТІ ДЛЯ МІСЦЕВИХ?\nВідкритий форум з фасилітацією у Києві\n29 вересня, 19:00-21:00\nМи, Інститут Глибинної Демократії в Україні, та міжнародний підрозділ всесвітнього дослідницького центру, Deep Democracy Institute, спільно з нашими партнерами, платформою культурних ініціатив «Ізоляція» та проектом «Донбаські студії», запрошуємо вас на громадський відкритий форум у Києві, що буде присвячений темі біженців та внутрішньо переміщених осіб в Україні.\nВідкритий форум починається з розповідей трьох спікерів на вищезгадану тему, кожен з яких у п’ятихвилинній промові озвучить одну з позицій. Це може дати початкове розуміння різних голосів, що присутні у даному просторі. Дискусію фасилітують члени Інституту Глибинної Демократії, які спеціалізуються на фасилітації діалогу в громадах.\nВідкриті форуми мають на меті створювати простір, в якому різноманітні спільноти та думки можуть співіснувати та взаємодіяти одна з одною, де є місце для обміну всіляких поглядів поза цензурою політкоректності. Відкриті форуми дозволяють миттєво формувати групи дій та ініціативи. Представники державного сектору та інших сторін, зацікавлених у темі, можуть використати ідеї під час форуму для покращення політик або ж створення нових програм.\nФасилітатори: Юлія Філіпповська, Київ, Світлана Колодій, Донецьк, Еллен та Макс Шупбах, США.\nМови форуму: українська, російська, англійська. Планується переклад.\nВхід вільний, ми вдячні за реєстрацію через емейл info@ddi.in.ua.\nАдреса: вул. Набережно-Лугова, 8, мапа https://izolyatsia.org/ua/visit-us.


Як худнути на об'ємій дієті Волюметрікс - Smak.ua\nСуть об'ємної дієти (волюметрікс) полягає в тому, що якщо в раціон свого харчування ввести страви, які будуть містити низьку енергетичну щільність, то можна навіть буде збільшувати порції споживаної їжі, але при цьому худнути, і що особливо важливо не відчувати почуття голоду!\nДля того, щоб перейти на таку дієту, слід в своє меню включити продукти, збагачені білками, водою та клітковиною, тобто необхідно обмежити себе від вживання тих продуктів, які містять жири.\nЩодня кількість споживаної клітковини згідно об'ємної дієті має становити від двадцяти п'яти до тридцяти мг. Крім цього, в день жінки повинні випивати до восьми склянок води, а чоловіки - до десяти.\nПродукти, які ідеально підійдуть для того, щоб знизити енергетичну щільність та відповідно збільшити споживану порцію їжі - помідори, листова зелень, проростки зернових, огірки, солодкий перець, усі види капусти. Також слід замінити майонез натуральним йогуртом, або сметаною з низьким вмістом жирності і т.п.\nЗовсім доведеться виключити з раціону продукти, які містять високу енергетичну щільність, наприклад такі як: торти, крекери, шоколад, тістечка, вершкове масло і т.д. Також необхідно обмежити вживання алкоголю, горіхів, сиру, лише один раз в сім днів ви можете дозволити собі, якийсь смаколик, наприклад морозиво.\nЗгідно об'ємної дієті, в день має бути три основних прийому їжі, і в разі якщо зголодніли два маленьких перекуси. Ця дієта дозволяє в тиждень втрачати до одного кілограма ваги. Термін її дотримання не обмежений, ви можете її дотримуватися хоч все життя.\nМеню об'ємної дієти\nПшеничні висівки (200 гр.), ягоди (100 гр.), один банан, а також одновідсоткове молоко (200 мл).\nСалат табуле (100 мл), сендвіч з кайзерівської булочки з обжареними грибами в вигляді, а також одна груша.\nОбсмажене філе курки з овочевим гарніром, коричневий рис (2/3 склянки), салат з листової зелені (200 гр.) полуниця на десерт (200 гр.)\nВолюметрікс вважається найбільш корисною та здоровою системою харчування, яка не має ніяких протипоказань.\nБудьте здорові та стрункі!\nКЛЮЧЕВЫЕ СЛОВА: диета похудение меню система питания волюметрикс объемная диета


Рідке скло для авто: відгуки, огляд, інструкція по застосуванню\nОдне з останніх ноу-хау від виробників косметики для авто – рідке скло. Відгуки про даному тренді неоднозначні, тому тут є що розібрати і зважити всі за і проти. Тим більше, що автомобільний ринок пропонує великий вибір подібної косметики, в якому дуже просто заплутатися звичайному обивателю.\nВзагалі, сама консистенція рідкого скла знаходила своє застосування протягом останніх двохсот років. Базовий розчин являє собою суміш з калію і натрію, а отриманий склад володіє відмінними властивостями, що клеять, а також хорошою гідроізоляцією. Спочатку рідке скло використовували при будівництві будівель і споруд для благородних людей. Але у кінці ХХ століття в розчин додали діоксид кремнію і отримали сучасне і синтетичне рідке скло для полірування авто.\nПершими виробниками такого роду косметики, так само як і розробниками, стали японці. Саме вони стали використовувати новий синтетичний склад в якості захисного покриття для авто. Японське рідке скло з'явилося в 2008 році і буквально через пару місяців прокотилося по всьому світу як цікава, корисна і, що важливо – прибуткова інновація.\nОдна з причин, по якій цей склад користується завидною популярністю, – це довговічність. Тобто на відміну від звичайної автокосметики, де максимальні строки коливаються в межах кількох місяців, краще рідке скло для авто може протриматися на кузові більше року в найважчих кліматичних умовах (північні регіони). Якщо останні більш або менш сприятливі (південні регіони), то і всі три роки.\nВласникам авто двох-трьох річної давності і старше доводиться все частіше приділяти увагу лакофарбового покриття кузова. Сколи, подряпини, потертості та інші проблеми на ньому з'являться в будь-якому разі, якщо, звичайно, ваш транспорт не простояв в гаражі все це час.\nПересічні кошти по догляду за кузовом, то є поліролі, виготовляють, як правило, з воску, специфічного набору полімерів і силікону. Подібна захист (особливо фірмова, так само як і якісна) цілком справляються зі своїм завданням. Але як вже говорилося вище, навіть у найбільш сприятливих кліматичних умовах її доводиться «оновлювати» місяць від місяця. У той час як рідке скло служить на порядок довше.\nЯскраві представники та вартість\nРідке скло представлено на автомобільному ринку у широкому асортименті і коштує воно недешево. Так, можна знайти непридатний китайських ширвжиток різних кольорів і мастей, але ви просто викинете гроші на вітер і витратите масу нервів, завдаючи щось незрозуміле (а іноді і небезпечне) на кузов своєї машини. Для початку розберемося, скільки коштує рідке скло для авто. Ціна звичайної поліролі середнього класу не піднімається вище 700 рублів за 100 мл. Є, звичайно, і дорожче, але там вже йдуть всякого роду додаткові ефекти, начебто снігу на кузові, дзеркал, хамелеона і інші «фішки».\nНайбільш яскравим представником і певним еталоном у сегменті таких поліролей є знову-таки японське рідке скло для авто Willson Silane Guard. За тюбик на 100 мл доведеться заплатити близько 4-5 тис. рублів. Аналогів у даного складу на автомобільному ринку просто немає. Відгуки про рідкому склі для авто цієї марки суцільно позитивні, а якихось критичних недоліків ні користувачів, ні експерти не відзначають.\nтривалий експлуатаційний ресурс (до трьох років);\nвисока міцність нанесеного складу;\nгідро - і брудовідштовхуючі ефект;\nзберігає і відновлює первинний колір кузова;\nнемає абразивних проблем (гладка і приємна на дотик).\nЯких-небудь серйозних обмежень по роботі з поліроллю немає. Тобто нанести склад може будь-який автоаматор в гаражі або на критій стоянці. Єдине, варто в обов'язковому порядку ознайомитися з інструкцією із застосування рідкого скла для авто. Річ це дорога, тому використовувати її необхідно належним чином, щоб не викинути гроші на вітер.\nЯкщо ви купуєте звичайну поліроль для власноручного нанесення, а не для сервісних салонів, то в комплекті має бути все необхідне. Які-небудь специфічні інструменти або інший інвентар для виконання робіт не вимагається: тільки бажання, вільний час і місце.\nфірмовий склад в тюбику;\nфлакон для змішування;\nспеціальна серветка для кузова;\nрукавички для захисту рук від хімії;\nкілька рушників і губка;\nЩе раз слід нагадати, що перед тим як наносити рідке скло для авто на кузов, обов'язково ознайомтеся з мануалом. Тим більше, що він не такий великий, як інші інструкції до автокосметике, але все, що там сказано, допоможе вам не тільки в роботі, але і вбереже від маси помилок, які роблять новачки в цій справі. Та й як-ніяк грошей цей склад коштує хороших, а зіпсувати його можна дуже легко. Якщо судити з відгуків про рідкому склі для авто, то у більшості власників серйозних проблем не виникало. Якісь критичні нюанси в цій справі, звичайно, є, але нічого такого, з чим не можна було б впоратися звичайному автолюбителю.\nПеред тим, як приступити до нанесення поліролі, повинні бути виконані наступні умови. По-перше, температура за бортом не повинна бути нижче +10? і вище +40?. Тому в зимовий час краще це зробити в гаражі, а в літній на добре провітрюваній стоянці. Дощ, сніг та інша негода може сильно перешкодити, так що не зайвим буде звернутися з місцевим Гідрометцентром. Сам процес займе від 3 до 4 годин часу, а якщо рука набита, то і того менше.\nЯкщо раніше ви покривали автомобіль якої-небудь поліролью, то вона повинна бути видалена спеціальним складом (купується окремо). Останній краще вибрати без змісту силікону або низькоякісного спирту, начебто метилу. Також слід зауважити, що будь-проміжний шар між лакофарбовим покриттям кузова і поліроллю значною мірою погіршує адгезію (зчеплення складу з фарбою).\nОтже, автомобіль повинен бути:\nбез сторонньої бруду (пух, асфальтна крихта, «птічкіна радість» і т. д.);\nзнежиреним і сухим.\nДалі можна переходити до наступних етапів.\nПісля всіх приготувань, і якщо ви виконуєте цю процедуру перший раз, краще вибрати невелику ділянку кузова і випробувати наявний склад на ньому. Судячи з відгуків про рідкому склі для авто, деяких власників чекало сильне засмучення.\nПерше, з чим вітчизняний автолюбитель постійно стикається, – це підробки. Купуючи на ринку у незнайомого продавця подібну косметику, ви сильно ризикуєте наразитися на фальсифікат. У цьому випадку, максимум, на що можна розраховувати, так це на красиву поліроль, яка злізе через пару тижнів, ну, а в іншому – кіт у мішку. Тому купувати такі склади краще у фірмових, так само як і перевірених торгових точках, дбають за свою репутацію і клієнтів.\nОсобливості нанесення косметики\nНаступне – це ефекти. Вибираючи рідке скло, можна зустріти склади з якимось доповненням. Тобто до звичайного кольору вашого кузова можуть бути додані ефекти дзеркала, затемнення гами або інші «фішки». На коробці все це виглядає вражаюче, а ось в реальності може виглядати зовсім по-іншому. Так що краще всього спробувати рідке скло на невеликій ділянці кузова, а вже потім обробляти весь автомобіль. Також слід зауважити, що подібна продукція випускається в двох варіантах – для темних і світлих покриттів. Сам процес схожий з мийкою: беремо серветку і акуратно «моєму» машину не пропускаючи жодної ділянки. Сильно втирати складу, як звичайну поліроль, немає необхідності. Після того як ви пройдетеся серветкою по кузову, він змінить свою колірну гамму і якісні характеристики, так що пропустити окремі ділянки досить складно. Та й лягає рідке скло на автомобільну фарбу помітно краще, ніж проста поліроль. Після нанесення косметики потрібно дати час їй закріпитися. Більшості японських поліролей потрібно, як мінімум, шість годин, щоб склад придбав робочі характеристики. Тому після виконання робіт необхідно залишити автомобіль у спокої, і дати хімії зробити свою справу.\nУ підсумку ми одержуємо відмінну захист кузова від зовнішнього середовища. Якщо брати в розрахунок іменитий японський бренд Willson та його продукцію, то рідке скло здатне витримати до 50 капітальних сервісних автомийок. Результат дуже і дуже непоганий, тому як альтернатива в особі звичайної поліролі розчиняється після 5-7 мийок.\nЯкщо взяти статистичні дані, зібрані на спеціалізованих автофорумах, і відгуки власників, то ми побачимо, що одного покриття кузова рідким склом вистачає приблизно на півроку. Процедуру, як правило, виконують перед початком одного з сезонів. Тобто одного покриття вистачить на все літо з переходом на осінь або всю зиму до весни.\nКрім практичної вигоди для кузова, останній отримує ще й масу привабливості. Після обробки автомобіля рідким склом він виглядає ідеально і бездоганно, як ніби щойно зійшов з конвеєрної стрічки. Якщо поставити дві машини поряд, де одна покрита поліроллю такого плану, то різниця не просто кидається, а вона ріже око. Також слід відмітити значну вигоду при ручній мийці автомобіля. Якщо раніше для миття потрібний шампунь, маса води і ціла хмара ганчірок для наведення лиску, то тепер достатньо просто сполоснути кузов невеликою кількістю рідини, і ваш вірний друг знову сяє. Навіть невеликого дощу цілком вистачить, щоб привести в порядок ваш автомобіль. Власнику відполірованою рідким склом машини абсолютно не страшні плями, бруд або дрібні подряпини. Так, така косметика відрізняється далеко не демократичним цінником, але вона коштує своїх грошей, а результат, після обробки кузова, буде приголомшливим.\nЯк оновити драйвер NVIDIA GeForce: кілька варіантів рішень\nMaserati Boomerang - опис і фото\nЛКП в автомобілі - це що? Визначення, товщина і особливості\n3M, поліроль для автомобіля: види та відгуки про виробника


ᐉ Архімандрит УПЦ МП загинув в авто, яке розірвало на частини і повисло на дереві — тільки актуальні новини на порталі ЗакарпатПост\nАрхімандрит УПЦ МП загинув в авто, яке розірвало на частини і повисло на дереві\n08.08.2013 post 202 Views\nНа Миколаївщині отець Лонгин загинув у страшній ДТП.\nЙого авто буквально розірвало, а деякі деталі машини навіть повисли на дереві, пише Сегодня. Як повідомив прес-секретар УПЦ Василь Анісімов, на півдні священик займався організацією православного табору.\n«Загинула чудова людина, інтелігент, він здійснив багато проектів, очолював лаврську друкарню, викладав. Він хотів, щоб майбутні священики були різнобічно розвинені, начитані», – повідомив Анісімов.\nУ МВС кажуть, що Лонгин міг не впоратися з керуванням. Його авто вилетіло в кювет і врізалося в дерево. Удар був настільки сильним, що деякі деталі авто повисли на дереві.\nСвященика будуть відспівувати в п’ятницю вранці в Трапезному храмі Києво-Печерської Лаври.\nНагадаємо, 7 серпня в Очаківському районі близько с. Малосолончаки загинув київський священик, архімандрит Української православної церкви Московського патріархату Лонгин. Читайте також:\n← На органи внутрішніх справ та прокуратури Мукачева лунають скарги\nПроблеми Іршавщини вирішувала робоча група Закарпатської облради →


Будівництво різних покриттів передбачає ущільнення матеріалу, щоб отримати рівну і міцну поверхню. Сьогодні для таких цілей використовують спеціальні віброплити, які автоматизують цей процес.\nІснує досить багато типів таких конструкцій, які часто відрізняються вагою і потужністю. Серед усього цього безлічі особливе місце займає виброплита 160 кг, яка дозволяє вирішувати досить багато завдань.\nПеред тим, як приступати до складання віброплити, слід виконати кілька простих рекомендацій:\nВ першу чергу необхідно придбати спеціальний двигун, який генеруватиме вібраційні хвилі. Якщо ви плануєте використовувати даний агрегат будинку, тоді бажано підбирати пристрої, які працюють від мережі 220В (ІВ-99Е і 98Е).\nПісля цього потрібно купити металевий лист, який буде виступати в якості платформи. Зверніть увагу, що він повинен бути товщиною мінімум 8 мм, а його вага не менше 60 кг. Також поверхня повинна бути рівною, щоб в майбутньому забезпечувати якісну роботу системи.\nЩоб спорудити виброплиту, слід також запастися швелерами, які будуть виступати в якості каркаса для кріплення двигуна, болтами, порожніми трубами для ручок і т.д.\nПроцес складання віброплити можна розбити на кілька послідовних етапів:\nВ першу чергу необхідно краю плити підігнути вгору, щоб при роботі він не поміщався в грунт. Зробити це можна, попередньо сформувавши надрізи і після цього за допомогою молотка загнув краю листа. Щоб збільшить міцність, пророблені різі заварюються в цільну конструкцію.\nНа даному етапі формується каркас з швелерів, які потрібно приварити до плити. Зверніть увагу, що виконувати це слід дуже якісно, щоб виключити можливість поломки або від’єднання окремих частин.\nКоли каркас готовий, до швелерів кріпиться двигун за допомогою болтових з’єднань. Для цього попередньо слід в металі зробити отвори відповідного діаметру.\nЗавершальним етапом є облаштування ручок і еластичних подушок, які фіксуються біля основи плити в місці стиковки ручки і каркаса.\nСлід зазначити, що деякі моделі передбачають облаштування коліс, які спрощують пересування системи в неробочий час. При цьому дані елементи повинні дуже легко встановлюватися і демонтуватися.\nВиготовлення віброплити своїми руками дивимося в відео:\nЯк зробити виброплиту своїми руками Ссылка на основную публикацию\nВхідні двері: які краще вибрати для квартири\nВсім відомо, що житло без дверей - це те ж саме, що і людина без душі. Важливо ...\nПромисловість не стоїть на місці і на світ з'являється все більше і більше ...\nОсобливості укладання паркетної дошки Барлінек. Краще покриття для підлоги.\nПаркетна дошка сьогодні є одним з найбільш поширених підлогових покриттів. ...\nЯк роблять безшовні труби? Дізнайтеся про технології виробництва.\nБезшовні труби використовуються практично скрізь. Наприклад, у багатьох до сих ...\nЯк зробити дверний отвір? Рекомендації для виконання фронту робіт без допомоги фахівців.\nДверний отвір в приміщенні зробити не так просто, як може здатися на початку. ...


Діти 2021-03-04\t Перегляди: 108\nВ першу чергу манеж - це перший помічник мами. Адже коли крихітка підростає, починає сидіти, повзати, а потім робити перші кроки, його інтерес спрямований абсолютно до всіх предметів вашої квартири. Безумовно, не хочеться, щоб дитина засунула свої маленькі пальчики в розетку або прибила їх дверима шафи. Тут на допомогу мамі приходить манеж, який буде найбезпечнішим місцем для малюка, коли вам потрібно буде відлучитися на пару хвилин. Щоб правильно вибрати манеж, не потрібно бути експертом. Достатньо мати базові уявлення про майбутню покупку. Про що ми сьогодні і поговоримо.\nЯкі бувають манежі? На що слід звернути увагу при виборі дитячого манежу?\nПо-перше, це форма. Манежі бувають прямокутними, квадратними, круглими, трикутними (ставляться в кут). Краще якщо ваш манеж буде великим за площею, щоб вмістилася велика кількість іграшок і залишилося місце для крихти, який навряд чи буде сидіти на одному місці. Але знову ж таки потрібно брати до уваги розміри вашої квартири і гаманця. Великий манеж коштуватиме значно дорожче, ніж міні-варіант.\nПо-друге, варто звернути увагу на висоту манежу. Адже не хочеться, щоб однорічний карапуз вивалився. Вибирайте манеж вище, це у ваших же інтересах.\nПо-третє, необхідно вирішити які стінки будуть у вашого манежу - дерев 'яні або сітка. Якщо ви зупинилися на варіанті з дерева, пам 'ятайте, що ширина між прутами не повинна бути занадто великою, щоб юний дослідник не застряг між ними, намагаючись вилізти. Купуючи дерев 'яний манеж, пам' ятайте, що дитина буде там не просто сидіти, а активно рухатися і, цілком природно, падати.\nЗ безпеки цей манеж поступається моделі з клеєнчатою обшивкою і стінками з сітки. У варіанті з сіткою слід звернути увагу на її колір і розмір. Вона повинна бути дуже дрібною, щоб палець малюка не міг застрягти. А пальчики крихту обов 'язково туди спробує засунути. За кольором сітку найкраще вибирати пастельних тонів, очі дитини будуть менше втомлюватися і напружуватися. Колір самого манежу теж не повинен бути занадто яскравим, строкатим. Інакше гіперактивності вашого крихти можна буде тільки позаздрити.\nПо-четверте, визначіться, якою буде обшивка вашого манежу. Безумовно, клеєнка чиститься і миється набагато швидше і краще, ніж, наприклад, тканина. Однак, коли малюк захоче "поточити" зубки, манеж, обшитий тканиною, буде безпечніше.\nПо-п 'яте, дуже важливо, щоб манеж надійно фіксувався на підлозі. Він не повинен хитатися, гойдатися. На ніжках манежу повинні бути спеціальні кріплення, які будуть тримати манеж у нерухомому стані при будь-яких рухах дитини.\nЯкщо ви вибрали модель зі стінками з сітки, перевірте, щоб сітка не провисала, була добре натягнута. Багато манеж мають спеціальні круглі поручні, тримаючись за які дитина зможе самостійно вставати. Безсумнівно їх наявність - це великий плюс.\nВизначтеся, яка модель більше підійде для вашого малюка, і сміливо вирушайте в магазин.


Херсонці у небезпеці в місцевих ТЦ?! » Набережная\nТри дні тому у російському місті Кемерове сталася трагедія – під час пожежі у ТЦ «Зимова вишня» загинуло, за офіційними даними, 64 особи. Більшість – діти, які прийшли на сеанси у кінотеатр. Новина про страшну пожежу змусила херсонців задуматись над власною безпекою під час перебування у міських ТЦ та ТРЦ «Фабрика».\nТак, містяни звернули увагу, що у згорілого ТЦ «Зимова вишня» є певна схожість із ТРЦ «Фабрика». Як і у випадку з «Фабрикою», «Зимова вишня» розташований у приміщенні колишньої фабрики - тільки кондитерської. Обидва центри мають максимум об'єктів для залучення людей - починаючи від супермаркетів, і закінчуючи парками атракціонів, спорткомплексу з басейнами.\nВідмінністю двох ТЦ є те, що наша «Фабрика» обладнана системою пожежогасіння (автоматична водяна система пожежогасіння) та примусовою димовою вентиляцією… Також об’єкт розділений на 4 протипожежні відсіки, є протипожежні ворота, відповідні стіни, які при спрацюванні системи автоматичної пожежної сигналізації перекриваються. Між окремими протипожежними секціями є евакуаційні коридори, які ведуть на іншу сторону ТРЦ.\nНа офіційній сторінці у соцмережі ТРЦ «Фабрика» запевняє про абсолютну готовність до виникнення пожеж.\nЧи відповідає насправді система пожежогасіння «Фабрики» стандартам, які покликані зберегти життя тисяч відвідувачів розважального закладу?\nОстаннього разу херсонську «Фабрику» перевіряли у 2016 році, відмічає Дмитро Остапенко, начальник управління запобігання надзвичайним ситуація ГУ ДСНС в Херсонській області. У 2017 на перевірки було накладено мораторій.\nПровести нові планові та позапланові перевірки співробітники ДСНС зможуть уже у цьому році, адже згідно з постановою Кабміну України, майже всі українські контролюючі органи у повному обсязі або частково можуть перевіряти український бізнес – до цього на перевірки був накладений мораторій.\nЗа словами Дмитра Остапенко у інтерв’ю для ПІК,\nу квітні буде позапланова перевірка цього ТРЦ ( «Фабрика», - ред.) , за результатами перевірки 2016 року. Оскільки внесено зміни у законодавство, ми можемо здійснювати перевірки виконання приписів минулих років. Це в нас захід позаплановий, за результатами перевірки 2016 року, звертаю увагу. Крім того, у цьому році буде здійснюватися ще планова перевірка, план таких перевірок викладений на офіційному сайті у нас.\nНачальник ГУ ДСНС у Херсонській області Сергій Чорний додав також, що перевірці підлягатимуть усі ТЦ та супермаркети міста.\nКоманда «Набережної» запитала у жителів Херсону чи почувають вони себе у безпеці на території місцевих торгових та розважальних центрів. І чи можливе розгортання кемеровської трагедії, лише на херсонський мотив.\nПопри деякі побоювання херсонці налаштовані оптимістично: за багаторазові випадки «мінування» ТРЦ і співробітники, і жителі міста відпрацювали схему евакуації на всі 100%.\nОптимізм містян трохи розвіює висновок начальника Головного управління ДСНС Херсонщини, полковника Сергія Чорного, який констатує, що не така вже ідеальна система пожежної сигналізації та пожежогасіння у ТРЦ «Фабрика».\nУ ТРЦ «Фабрика» є системи пожежної сигналізації та пожежогасіння. Як показали перевірки, вони знаходяться в робочому стані, а саму будівля після реконструкції прийнято в експлуатацію за актом. Однак є і претензії. Зокрема, шляхи евакуації в торгово-розважальному центрі захаращені меблями, стіни облицьовані горючими матеріалами. Можливо, найближчим часом будуть виявлені і якісь інші недоліки та порушення.\nАби убезпечити себе, пропонуємо вам, херсонці, повідомити на наших сторінках у Фейсбуці про можливі порушення техніки пожежної безпеки у будь-яких ТЦ чи супермаркетах міста.\nНагадаємо, 25 березня в центрі російського міста Кемерове загорівся торговельно-розважальний центр "Зимняя вишня". Пожежа спалахнула в дитячій батутній кімнаті, куди хтось із дітей приніс запальничку. В будівлі впали два з трьох кінозалів - вони провалилися з четвертого на третій поверх. Слідчі виявили серйозні порушення: пожежні виходи були заблоковані, а співробітник приватного охоронного підприємства після отримання сигналу про пожежу відімкнув систему оповіщення.\n» Огляд головних новин Херсона та України за 26 березня 2018


Ювілейна виставка в музеї Audi mobile: «Революція - 60 років двигуна НГУ / Ванкеля» | Офіційний дилер Audi (Ауді) в Україні — Київ\nЮвілейна виставка в музеї Audi mobile: «Революція – 60 років двигуна НГУ / Ванкеля»\nЦікава частина технологічної історії демонструється в музеї Audi mobile в Інгольштадті в рамках нової спеціальної виставки під назвою «Революція – 60 років двигуна НГУ / Ванкеля». Особливим випадком є 60-річчя цієї революційної концепції роторного двигуна. Попередник марки Ауді NSU прийняв на озброєння нові технології на ранніх етапах в таких автомобілях, як прототип «Prinz 3». Виставка проходить з 20 травня по 5 листопада 2017 року і демонструє цю та інші моделі з двигуном Ванкеля. Більш того, човни, літаки і мотоциклетні двигуни, а також ті, які використовуються в газонокосарках і мотопилами різних виробників, також демонструють багату історію цієї прогресивної технології.\n«Обертання замість штампування» – ця ідея для двигуна внутрішнього згоряння з обертовими поршнями зачарувала Фелікса Ванкеля з кінця 1920-х років. Розробка концепції готовності до серійного виробництва зайняла більше 30 років. В рамках своєї дослідницької роботи Ванкеля став експертом в печатках, але поставив перед собою мету створити машину з обертовими поршнями, яка була б на очах. Наприкінці 1953 р методичний аналіз можливих роторів і комбінацій корпусів спонукав Ванкеля більш уважно розглянути ідею обертового овального поршня в майже круглому корпусі, який також обертається. Принцип пробудив інтерес керівництва НГУ. У березні 1954 року Ванкель розробив базову форму двигуна. Три роки по тому, 1 лютого 1957 року народження, двигун вперше запустив свою власну міць на випробувальній установці на заводі NSU.\nУ Неккарзульмі д-р Вальтер Фроде, керівник відділу розвитку НГУ, і його команда спростили технологічно складну структуру, яка спочатку використовувала два компонента, які обертаються один всередині іншого. Вперше використання KKM (Kreiskolbenmotor) двигуна з інвертованою кінематикою було здійснено в 1962 році, коли він був встановлений в так званому «Ski-Craft». Це буксирний пристрій для водних лиж представлено в музеї Audi mobile. Всього через рік, в вересні 1963 року, NSU / Wankel Spider відсвяткували свою прем’єру в IAA у Франкфурті. Як перший в світі серійний автомобіль з двигуном NSU / Wankel, він викликав ейфорію навколо двигуна Ванкеля. У наступні роки практично всі відомі виробники автомобілів, мотоциклів або двигунів стали частиною великої групи ліцензіатів NSU / Wankel.\nВідвідувачі виставки «Revolution – 60 років роботи двигуна NSU / Ванкеля» можуть розраховувати побачити не тільки NSU / Wankel Spider, але також і інші експонати, такі як перший прототип NSK «Принц 3» Ванкеля з 1959 року і NSU Ro 80. 1967 ця модель з її інноваційними технологіями і поза тимчасовим дизайном була удостоєна звання «Автомобіль року». Також представлені дві моделі Audi: прототип Audi 200 KKM з 1979 року і Audi A1 e-tron з 2012 року. Також буде представлений справжній спортивний автомобіль Italdesign Namir з 2009 року. Подальші найголовніші з них Mazda Cosmo 110S, Citroën M35, а також гоночний автомобіль Malibu Virage.\nДвигун Ванкеля використовувався не тільки в автомобілях, але і в снігоходах, пожежних, мотопили, моторних човнах і мотоциклах. Виставка показує цілий ряд цих продуктів, а також автономні двигуни і моделі з вирізами.\nМузей Audi відкритий щодня з 9 до 18 годин. З 1 червня години роботи будуть змінюватися з понеділка по п’ятницю з 9 до 18 годин по суботах, неділях і святкових днях з 10 до 16 годин.


Норвегія розкриває потенціал декарбонізації комунального вантажного транспорту - Bellona.org\nBellona.org > Latest News > Ukraine > Норвегія розкриває потенціал декарбонізації комунального вантажного транспорту\nНорвегія розкриває потенціал декарбонізації комунального вантажного транспорту\nPublished on March 1, 2017 by Larisa Bronder\nЗменшення кліматичного навантаження від вантажного транспорту стало особливо важливою темою в Європі останнім часом. Окрім Паризьких зобов’язань, тему зростаючих викидів від великих вантажопідйомних фургонів актуалізував скандал «Дизельгейт», який не тільки викрив багаторічну історію махінацій з показниками викидів двигунами внутрішнього згорання, а й піддав сумніву застарілий та непрацездатний режим тестування автомобільних викидів у ЄС.\nВантажний транспорт споживає до десяти разів більше палива, ніж легкові автомобілі, що ставить його у центр уваги в контексті досягнення цілей ЄС із скорочення викидів СО2 від транспорту на 60% й повну відмову від споживання викопного палива автівками до 2050 року. Це вимагає негайних зусиль щодо різкого скорочення викидів парникових газів та стимулювання використання бездимного альтернативного палива транспортом.\nКомунальні вантажівки складають суттєву частку серед всього місцевого транспорту, і це становить значний потенціал із скорочення викидів парникових газів. Вони особливо зручні для електрифікації, оскільки зазвичай проїжджають значно менші відстані, ніж великі вантажні автомобілі. Хоча збільшення інвестицій в електрифікацію комунального вантажного транспорту не вирішить проблему забруднення повітря та шумового забруднення в цілому, проте очевидною перевагою стане зниження витрат на обслуговування таких транспортних засобів та призведе до економії пального.\nEl.Trucks\tCredit: Think Stock\nТехнологія вже тут\nДальність поїздки електровантажівки залежатиме від її маси (разом з вантажем) та ємності батарей, і становитиме в середньому від 80 до 200 км на одній зарядці. Міські фургони, які їздять за короткими та чітко визначеними маршрутами, є менш критичними до параметрів батареї та тому є ідеальними претендентами для повної електрифікації.\nЯк стало відомо у ході Саміту Nordic EV, що відбувався у норвезькому Драммені 7-8 лютого, місто Сарпсборг стане першим в Норвегії, яке запустить два цілком електрифікованих фургони для збору відходів вже цього вересня. Хоча початкова ціна на них утричі вища, ніж на звичайні вантажівки, витрати на експлуатацію є відчутно нижчими. Це робить їх економічно вигідними.\nОдна така вантажівка на батареях (як у Сарпсборзі) дозволить уникнути викидів близько 60 тонн СО2 в рік. Враховуючи відносно низькі ціни на електроенергію, які забезпечуються в тому числі гідроенергетикою, загальні операційні витрати на неї виявляться набагато меншими, ніж для фургонів з двигунами внутрішнього згоряння.\nЕлектрифікація вантажівок (та іншого «великого» транспорту) матиме навіть більший економічний зиск, аніж екологічний. Такі авто споживають в середньому до 10 разів більше палива на кілометр, і проїжджають до 10 разів більші відстані, ніж пасажирські автомобілі. Оскільки вони вимагають ретельнішого обслуговування, мають значно вищі витрати палива, то потреба їх електрифікувати буде значно очевиднішою.\nУ кінці минулого року в Норвегії запустили першу електричну фуру з доставки харчових продуктів. Вона працює від сонячних установок, розташованих в центральній частині Осло, а також в навколишніх від столиці містах. Попри те, що початкова її ціна вдвічі перевищувала вартість звичайної вантажівки, економія від роботи електрофури протягом свого життєвого циклу становитиме півмільйона норвезьких крон (564,1 тис. євро), при цьому скоротяться викиди СО2 та інших забруднювачів повітря. Спеціально для харчових вантажівок норвезька фірма Asko розробила двосторонні сонячні панелі. Вони спеціально пристосовані до кліматичних умов в Норвегії, максимально поглинаючи світло, навіть того, що відбивається від хмар або поверхні землі.\nКлючова роль зелених державних закупівель\nНа сьогодні усі закупівлі робіт та послуг державними установами в ЄС складають близько 14% ВВП. Це робить зелені державні закупівлі ключовим інструментом, який можуть використовувати органи влади для стимулювання попиту на низько- та бездимний транспорт. Більше того, зелені держзакупівлі є важливим рушієм економічного зростання, створення робочих місць та підвищення конкурентоспроможності.\nЧистий транспорт, тобто автомобілі з низькими рівнями або взагалі відсутніми викидами забруднювачів повітря та парникових газів стають доступнішими на ринку. Водночас його висока вартість поки що сильно впливає на прийняття рішення щодо їх закупівлі. Директива 2009/33/ЄС з просування екологічно чистих та ефективних транспортних засобів, більше відома як Директива про екологічно чистий транспорт, вимагає від державних органів враховувати споживання енергії та вплив на довкілля при придбанні дорожніх транспортних засобів. На даний час Єврокомісія консультується з громадськістю щодо можливих варіантів перегляду Директиви для пришвидшення досягнення кліматичних цілей ЄС, покращення якості повітря та стимулювання ринку екологічно чистих транспортних засобів.\n«Врахування енергетично-екологічних наслідків при здійсненні державних закупівель може бути враховано двома шляхами: встановленням технічних специфікацій для енергетичних та екологічних показників в документації на закупівлю автотранспортних засобів по кожному з впливів, або шляхом включення енергетичних та екологічних впливів у фактичне прийняття рішення, використовуючи ці впливи в якості критеріїв», – зазначено на сторінці громадських консультацій стосовно перегляду Директиви. У випадку, коли буде здійснено монетизацію наслідків для включення до процесу прийняття рішень стосовно закупівлі, Директива описує конкретну методологію, яка використовуватиметься для розрахунку витрат протягом терміну експлуатації транспортного засобу.\nЦе дає ідеальну можливість для подолання деяких слабких сторін Директиви, а саме обмеженості її застосування до певних видів транспорту, відсутності визначення «екологічно чистого транспорту», відсутності мінімальних цілей до зеленої частки у державних закупівлях, а також поблажливості та двозначності щодо її перенесення до національних законодавств. У сукупності це призвело до фрагментації підходів у проведенні закупівель серед країн ЄС, а також обмеженого включення чистих транспортних засобів до зелених державних закупівель. Обговорення змін до Директиви триматимуть до кінця березня 2017 року.\nНорвегія вже переглянула своє законодавство, яке регулює зелені державні закупівлі. Як наслідок, державне підприємство Enova тепер субсидує компанії, які обирають інвестиції в електричний транспорт.\nНаступне завдання полягатиме у тому, щоб електрична революція дійшла вже до вантажного транспорту, який долає великі відстані. Збільшення обсягів електричного транспорту середньої та великої вантажопідйомності, зниження витрат і подальший технологічний розвиток зроблять його доступнішим.\nОднією із головних проблем Європи є зростання викидів, що утворюються від роботи вантажівок. Наразі в ЄС відсутні стандарти економії палива для власних автомобілів з великою вантажопідйомністю, в той час як низка країн (в тому числі Канада, США, Японія та Китай) вже в повній мірі запровадили відповідні нормативи. Нерішучість ЄС запровадити ці стандарти призвела не тільки до підриву промислової конкурентоспроможності, а й до постійного погіршення вуглецевого сліду транспортного сектору за останні два десятиліття. Хоча вантажівки становлять менше 5% транспортних засобів в Європі, вони здійснюють чверть викидів СО2 від загального обсягу, що утворюється завдяки автомобільному транспорту.\nEl.Truck\tCredit: Think Stock\nВсе ще проблемою залишаються технічні параметри роботи самої акумуляторної батареї Минулого літа Mercedes-Benz та Daimler Trucks представили прототип «Urban eTruck’» – повноцінної електровантажівки для перевезень містом. Фургон може долати відстань до 200 км за один заряд, відстань, яка вважається достатньою для типового щоденного постачання вантажу. Очікується, що спільна розробка надійде до продажу на початку 2020-х років.\nА от автомобільний концерн MAN спільно з CNL планують тестувати електричну вантажівку вже в кінці цього року для різноманітних комунальних потреб. «Компанія MAN має чітку дорожню карту для своїх вантажних автомобілів та автобусів, коли справа стосується електромобілів. Ми представляємо вам наш перший eTruck, і до кінця цього року ви його побачите на вулицях вашого міста. До кінця 2019 року ми перейдемо до серійного виробництва повністю електрифікованого міського автобуса, а серійне виробництво eTruck почнемо у 2021 році», – заявив Джоакім Дріс, голова правління MAN Truck & Bus, підкреслюючи цим стратегічне бачення діяльності корпорації.\nІнші великі компанії, в тому числі Тесла, підрозділ Mack з Volvo Trucks і BYD, також оголосили про плани з розробки електричних вантажівок.\nПрофесор кліматології Хельга Кромп-Колб вітає такі кроки передовиків важкого автомобільного транспорту. «Досягнення кліматичної мети Паризької угоди потребує піонерів, які здатні дивитися в майбутнє та готові робити свою справу. Це партнерство надало можливість досягти швидкого успіху, успіху, якого нам дуже бракує для того, щоб утримати глобальне потепління нижче двох градусів», – резюмувала вона.\nБіллона вважає електрифікацію одним з найперспективніших засобів для скорочення викидів CO2, зменшення нафтової залежності і поліпшення якості повітря на місцевому рівні. Хоча на сьогоднішній день використання вантажного електротранспорту доволі обмежене, проте, враховуючи тенденції, це може швидко змінитися вже незабаром.


Наближається час смертохристів?\nНаближається час смертохристів?\nПісля 20-річного літературного мовчання відомий український письменник, дипломат, доктор медицини Юрій Щербак видав роман-антиутопію «Час смертохристів: Міражі 2077 року». Наприкінці лютого письменник в рамках всеукраїнського туру-презентації своєї роботи відвідав Луцьк разом із видавцем, літературознавцем, письменником Михайлом Слабошпицьким. Цікаво, що востаннє Юрій Щербак перебував на Волині аж 27 років тому.\nЮрій Щербак народився у Києві в 1934 році. Після здобуття медичної освіти займався науковою діяльністю, захистив кандидатську та докторську дисертації. На території України та Узбекистану успішно боровся із епідеміями холери, за що отримав урядові відзнаки. Був народним депутатом СРСР у 1989-1991 роках. Був причетний до проголошення Акту незалежності України. Після цього переклав документ на російську мову, поїхав у Москву і в Кремлі, на засіданні Верховної Ради СРСР, першим виголосив цей важливий документ з головної трибуни, не боячись розплати за революційне рішення. У вже незалежній Україні Юрій Щербак став першим Міністром охорони навколишнього середовища, членом Ради національної безпеки України. Став засновником зеленого руху в рідній державі, організував і очолив Партію зелених України. Був Надзвичайним і Повноважним Послом України в США, Канаді, Ізраїлі, Мексиці. Після закінчення роботи на дипломатичній службі присвятив життя викладацькій роботі у Києво-Могилянській академії. Публічні лекції із геополітики та політології читав у кращих університетах світу.\nНезважаючи на всебічність зацікавлень, Юрій Щербак став ще й умілим письменником. Перші твори автора з'явилися ще у 50-х роках минулого століття. Писав прозу, драми, сценарії, поезії, публіцистику. Найбільший резонанс викликала його документальна повість «Чорнобиль», яка вийшла друком багатомільйонними тиражами по всьому світу, розкриваючи людству Україну та жахливу трагедію, яка там сталася.\nЮрій Щербак активно перекладав із польської, оскільки ідеально знає мову нашого західного сусіда, багаторазово читав лекції у Варшавському університеті. Його знайомство із Польщею вилилося у твори, де часто згадує поляків і Польщу.\nДвадцять років тому письменник поклявся більше не творити художню літературу, оскільки зневірився у її суспільному значенні, проте, на щастя, не дотримав слова. Так з'явився роман «Час смертохристів: Міражі 2077 року».\nНайновіший твір Юрія Щербака викликав неоднозначні оцінки серед читачів. Дехто з пересторогою поставився до подібної амбіції письменника прогнозувати життя на землі через 60-70 років, хоч і художньо. Однак більшість все ж сприйняли «Час смертохристів» з великим зацікавленням.\nКнижка дійсно заслуговує на прочитання, причому масовим читачем, і не лише в Україні. Події у книзі торкаються майбутнього Америки, Азії, Європи. Багато розповідається про пригоди головного героя у США, Польщі, Україні. З оптимізмом сприймаємо, що в другій половині ХХІ століття Україна існує, хоч і мусить знаходити своє місце серед сильних світу цього – Росії та США. Найбільшою загрозою стає наближення часу смертохристів, новолюдей, котрі відкидають християнські цінності добра, взаємопрощення, любові. Звичайно, що це призводить до неодмінної загибелі людства. Аби подібного не трапилося мусимо з обережністю ставитися до смертоносних винаходів, а також, попри технологічний розвиток, не забувати про свої витоки, християнські ідеали.\nПодії у книзі подано із іронією і навіть гротеском, сарказмом. У героях легко вгадуються нинішні прототипи – президенти, міністри, прем'єри, громадські діячі. Твір є яскравим прикладом постмодернізму, оскільки у ньому вміло використано різні прийоми красного письменства. Причому цілісна картина не видається штучною, а гармонійно сприяє висвітленню глобальних проблем нашого світу. Жанрова своєрідність роману максимально робить його масовим – це гостросюжетний, пригодницький трилер.\nПід час зустрічі із волинськими студентами, викладачами, письменниками у стінах бібліотеки ВНУ ім. Лесі Українки Юрій Щербак підняв багато тем, які необхідно вирішувати негайно. Письменник застеріг, що існує чимало тривожних симптомів деградації людства. Однією із найголовніших загроз є сучасне низькопробне телебачення із антилюдськими проектами, яке «призводить до дебілізації, спрощення, примітивізму» споживачів інформації, себто усіх нас. Автор закликав більше самовдосконалюватися, читати якісну літературу, яка змінюватиме світогляд у кращий бік. Тоді й час смертохристів людству не загрожуватиме.\nВіктор ЯРУЧИК, фото автора


Кількість підтверджених випадків Cоvid-19 на Львівщині за добу зросла на 1032 – до 97440\nЧетвер, 25 березня 2021, 09:00\nСтаном на ранок у області зафіксували коронавірус у 97440 осіб та 2552 смерті.\nСтаном на 08.00 год у Львові та Львівщині підтвердили 97440 випадків інфікування коронавірусом (з них у Львові – 47741), з них 2552 випадки смертельні (з них у Львові – 1182), а 76479 пацієнтів одужали (у Львові – 37886).\nЗа словами заступниці міського голови Львова та керівниці міського штабу з протидії коронавірусу Галини Слічної, у 8-ій міській клінічній лікарні станом на ранок перебуває 196 пацієнтів, у 1-ій міській клінічній лікарні – 135 пацієнтів, у лікарні швидкої медичної допомоги – 424 пацієнти, у 5-тій міській клінічній лікарні – 90 пацієнтів, у 4-тій міській лікарні – 4 пацієнти, у пологовому – 34 пацієнтки.\nЗагалом в стаціонарах перебуває 883 особи: 775 з них має Covid-19, 65 – у реанімації, 25 людей підключено до апаратів ШВЛ. За останню добу до медзакладів поступило 94 особи, виписано – 45.\nЗа оперативними даними, за вчора лабораторні центри провели 3202 ПЛР-тести, з яких 1032 – позитивні. Серед них львів`ян – 515. Залишку проб у холодильнику немає.


Расписание электричек Кавголово — Мюллюпельто с изменениями, цена билетов\nКавголово — Мюллюпельто\nРозклад електричок Кавголово – Мюллюпельто зі змінами, ціна квитків\nРозклад електричок Кавголово – Мюллюпельто на сьогодні, завтра, усі дні зі змінами та скасуваннями. Найшвидша електричка Кавголово — Мюллюпельто доїжджає за 1 год 39 хв. Ціна квитка за повним тарифом – від 98 грн. Яндекс.Розклади відображають графік руху електричок з урахуванням скасувань та інших змін.\nРозклад електричок Кавголово – Мюллюпельто\nРозклад електричок від Кавголово, до Мюллюпельто на 2020/2021 роки (з урахуванням оперативних змін на 12 червня). Розклад поїздів, що відправляються після півночі, розміщено у верхній частині таблиці.\nРозклад електричок Кавголово — Мюллюпельто


Інші події - Мандруючи по Україні іконописець Антоній відвідає Херсон Запоріжжя Дніпропетровськ Черкаси і Кіровоград\nСмотрите описание обуви интернет магазин у нас .\nобласть група учасник материк кінопрокат протест співробітник минуле будинок голова пора директор слово чоловік Недвижимость в Москве земельный участок в коттеджном поселке и продажа квартир. асоціація космос послуга система закриття клієнт зображення меморандум драми реконструкція зона люди донецька безумство можливість подарунок\nЗавдяки дивовижним іконам Антонія проходять численні захворювання, відступають сімейні проблеми, припиняється самота, починає процвітати бізнес\nДо того як вперше побачив і відчув на собі силу ікон Серафима Саровського, пив так, що соромно було навіть собі дивитися в очі. Що вже про мою багатостраждальну сім’ю говорити. Після проведеного зі мною дивовижною людиною Антонієм ритуалу більше не п’ю, а найголовніше - навіть не хочеться.\nПрийшов Антонію подякувати, а він подивився на мене і якось дуже дохідливо, по-простому сказав: «Панове нашому дякуй - я, чесне слово, тут ні при чому». Невже такі люди ще залишилися?\nЗ своїм псоріазом мучилася 18 років неймовірно. Була скрізь, куди тільки можна було потрапити, обійшла всіх лікарів, всіх бабць і дідусів - результат залишався нульовим. До Антонія прийшла не по помітній рекламі в газетах і на телебаченні (я їй не вірю), а тому, що люди порадили. Народна чутка - найправдивіша, вона ніколи не збреше.\nПерше враження від Антонія було приголомшливим. Скільки я всяких «чудотворців» побачила - Антоній ні на кого не схожий, він дійсно Божа людина. Сім годин я терпляче чекала своєї черги, і весь цей час, стоячи босоніж на колінах, Антоній малював чергову ікону.\nКоли він підвів мене до ікони Агапіта Печерського, у мене затряслися ноги, а коли я доторкнулася до неї, трохи не знепритомніла. Від ікони виходила могутня, неземна сила, через все тіло ніби пройшов струм. Удома я продовжувала лікування маленькими іконами Антонія, і протягом шести місяців мій псоріаз почав поволі, але вірно зникати. Зараз шкіра повністю чиста, аж не віриться.\nМоя мама щодня плаче від щастя і благає Панове про продовження життя Антонія. У подяку мама зв′язала Антонію 10 пар теплих шерстяних шкарпеток.\nTags: ікони , антонія , людей , мами , прийому , чоловік\n... Ільічевськ - морське місто і назва у кінотеатру морське - на честь царя морів і океанів. Ми все це знаємо". І будете, безумовно, багато в чому мають рацію. Але уявіть собі тепер нашу Сонячну систему, загублену у величезних глибинах Космосу. Подивитеся вночі на зірки. Мабуть, ваш погляд випадково зупиниться на крихітній мерехтливій крапці. Це - ...\n... Ну як таке можна допускати в нашій країні? Якщо більше половини населення України говорить на російському, і хочуть продовжувати дивитися фільми в кінотеатрах російською мовою. Я в кіно дуже люблю ходити, їсти поп-корн і пити колу. Тепер же я не піду в кіно до тих пір, поки не буде перекладів російською мовою. А не буду ...\n... Деякі киномани люблять ходити в «Материк-кіно» саме тому, що він спокійний, затишний і сучасний. Фойє кінотеатру оформлене в яскравих, насичених фарбах. Такий інтер'єр здатний поліпшити настрій будь-якому відвідувачеві. В очікуванні сеансу можна перекусити, пограти в більярд або розслабитися, сидячи на м'якому дивані. Вартість квитків - від 15 до 30 грівень. ...\n... Він живе в лісі, зовсім не носить одяг, і їсть сире м'ясо спійманих їм звірій. Але колись він жив серед людей. Стрічка отримала приз Роттердамського міжнародного кінофестивалю за кращий короткометражний фільм в 2006 році. Ще вона короткометражка, цього разу анімаційна, називається «Сімейні казки». Вона в комедійній формі досліджує одержимість кінематографом. По сюжету, ...\n« Через пару місяців багато кінотеатрів Харкова закриються - координатор мережі харківських кінотеатрів\nВендета по-киевські »\nThis entry was posted on Thursday, March 19th, 2009 at 09:15\tand is filed under Інші події . You can follow any responses to this entry through the feed. Both comments and pings are currently closed.\n, 0.518 seconds, 1.882 Mb1919


Відмінності між версіями «Ґондор» | Вікі з «Володаря перснів» | Fandom\nin: Держави, Ґондор\nВерсія за 14:56, 9 червня 2021 (переглянути вихідний код)\nDashka11 (Message Wall | внесок)\nВерсія за 15:43, 9 червня 2021 (переглянути вихідний код)\nПід час правління Атанатара та двох його синів, які розкошували у лінощах та майже нічого не робили аби зберегти успадковану могутність та велич, поступово Ґондор почав занепадати. Найперше було занедбано нагляд за Мордором. Однак велике зло прийшло до Ґондору лише під час правління Валакара, коли почалися міжусобиці. Міналкар, син Калмакіла, був енергійною людиною, і король Нармакіл 1240 року, щоб позбутися усіх турбот, зробив його регентом королівства. Відтоді Міналкар правив Ґондором від імені короля, поки не успадкував батьківський трон.\nПід час правління [[Атанатар ІІ|Атанатара]] та двох його синів, які розкошували у лінощах та майже нічого не робили аби зберегти успадковану могутність та велич, поступово [[Ґондор]] почав занепадати. Найперше було занедбано нагляд за [[Мордор|Мордором]]. Однак велике зло прийшло до [[Ґондор|Ґондору]] лише під час правління [[Валакар|Валакара]], коли почалися міжусобиці. [[Ромендакіл II|Міналкар]], син [[Калмакіл|Калмакіла]], був енергійною людиною, і король [[Нармакіл І|Нармакіл]] 1240 року, щоб позбутися усіх турбот, зробив його регентом королівства. Відтоді Міналкар правив Ґондором від імені короля, поки не успадкував батьківський трон.\n1428 року Міналкар очолив велике військо й між Рованіоном та Рунійським Морем розбив велику армію східнян та зруйнував усі їхні табори та поселення на схід від Моря. Після цієї перемоги він прийняв ім'я Ромендакіл II. Повернувшись до Ґондору, Ромендакіл укріпив західний берег Андуїна аж до місця впадіння Світлої та заборонив чужинцям спускатися Великою Річкою униз до Емін-Муїлу. Але оскільки йому були потрібні люди, й він прагнув посилити союз між Ґондором та північанами, то прийняв багатьох з них на службу, а декому навіть подарував високі чини у своєму війську. Року 1250 Ромендакіл відправив свого сина Валакара пожити серед північан, щоб вивчити мову, звичаї та прагнення цього народу. Валакар, перебуваючи там, одружився з Відумаві, дочкою місцевого правителя Відугавії, і повернувся до Ґондору лише через кілька років.\n1428 року [[Ромендакіл II|Міналкар]] очолив велике військо й між |Рованіоном]] та [[Рунійське море|Рунійським Морем]] розбив велику армію східнян та зруйнував усі їхні табори та поселення на схід від Моря. Після цієї перемоги він прийняв ім'я [[Ромендакіл II]]. Повернувшись до [[Ґондор|Ґондору]], [[Ромендакіл II|Ромендакіл]] укріпив західний берег [[Андуїн|Андуїна]] аж до місця впадіння Світлої та заборонив чужинцям спускатися [[Андуїн|Великою Річкою]] униз до [[Емин-Муїл|Емін-Муїлу]]. Але оскільки йому були потрібні люди, й він прагнув посилити союз між [[Ґондор|Ґондором]] та північанами, то прийняв багатьох з них на службу, а декому навіть подарував високі чини у своєму війську. Року 1250 [[Ромендакіл II|Ромендакіл]] відправив свого сина [[Валакар|Валакара]] пожити серед північан, щоб вивчити мову, звичаї та прагнення цього народу. [[Валакар]], перебуваючи там, одружився з [[Відумаві]], дочкою місцевого правителя [[Відуґавія|Відуґавії]], і повернувся до [[Ґондор|Ґондору]] лише через кілька років.\nЦей шлюб за своїми наслідками виявився катастрофічним для Ґондору: коли стало відомо, що спадкоємцем трону стане Валакарів син, Елдакар, напівкровка, що у юності носив ім'я народу своєї матері, Вінітарія, південні області краю учинили заколот. Після смерті Валакара кілька членів Дому Анаріона зажадали для себе корони Ґондору, і у 1432 році Третьої Епохи у королівстві розпочалася повномасштабна громадянська війна, відома як Братовбивча. Найбільшою підтримкою серед повстанців користувався Кастамир, який узяв у облогу та захопив Осґіліат. Елдакар зміг утекти на свою батьківщину до Рованіону, але його старший син Орненділ потрапив у полон та був страчений. Однак Кастамир проявив себе жорстоким, зарозумілим та поганим правителем, викликавши до себе ненависть мешканців Мінас-Анора та Ітілієна. Унаслідок цього Елдакар по поверненні за кілька років з союзниками з півночі, отримав велику підтримку та здолав Кастамира та його армію. Утім, сини Кастамира втекли до Умбару, який ще довго утримували під своїм контролем.\nЦей шлюб за своїми наслідками виявився катастрофічним для [[Ґондор|Ґондору]]: коли стало відомо, що спадкоємцем трону стане Валакарів син, [[Елдакар]], напівкровка, що у юності носив ім'я народу своєї матері, [[Елдакар|Вінітарія]], південні області краю учинили заколот. Після смерті [[Валакар|Валакара]] кілька членів Дому [[Анаріон|Анаріона]] зажадали для себе корони [[Ґондор|Ґондору]], і у 1432 році [[Третя Епоха|Третьої Епохи]] у королівстві розпочалася повномасштабна громадянська війна, відома як Братовбивча. Найбільшою підтримкою серед повстанців користувався [[Кастамир]], який узяв у облогу та захопив [[Осґіліат]]. [[Елдакар]] зміг утекти на свою батьківщину до [[Рованіон|Рованіону]], але його старший син [[Орненділ]] потрапив у полон та був страчений. Однак [[Кастамир]] проявив себе жорстоким, зарозумілим та поганим правителем, викликавши до себе ненависть мешканців [[Мінас-Анор|Мінас-Анора]] та [[Мінас-Ітіль|Ітілієна]]. Унаслідок цього [[Елдакар]] по поверненні за кілька років з союзниками з півночі, отримав велику підтримку та здолав [[Кастамир|Кастамира]] та його армію. Утім, сини [[Кастамир|Кастамира]] втекли до [[Умбар|Умбару]], який ще довго утримували під своїм контролем.\nВерсія за 15:43, 9 червня 2021\nГерб та Прапор Ґондору\nОсґіліат (3320 Д.Е. - 1640 Т.Е,)\nМінас-Тіріт (1640 Т.Е. -3019 Т.Е.)\nОсґіліат, Мінас-Тіріт, Мінас-Ітіль, Пеларгір,Дол Амрот, Каір Андрос.\nДунедайн, Друадани, Північні Люди.\nСиндарин, квенья, адунаік, таліска.\n3320 Д.Е. - 3019 Т.Е.\nҐондор (Синд. Gondor, у перекладі - "Земля каменя") - велике південне королівство нуменорців у Середзем'ї. Королівство було засновано синами Еленділа - Ісільдуром та Анаріоном - лідери вірних нуменорців, які стали вигнанцями після падіння острівного королівства Нуменор у 3320 Д.Е.. Разом з іншим королівством - Арнор, на північному заході Середзем'я - Ґондор був останньою твердинею Людей Заходу. Першою столицею Ґондору було місто Осґіліат, засноване Еленділом і його синами Ісільдуром та Анаріоном у кінці Другої Епохи.\nПісля першого періоду зростання, у Третю Епоху Ґондор почали ослаблювати своїми нападами та підступами союзники Темного Володаря Саурона, унаслідок чого королівство поступово почало занепадати. Через це було втрачено ряд територій на південному та північному сході, а Ітілієн перетворився на спірне пограниччя між Ґондором та Мордором. Відновлення слави та величі Ґондору відбулося лише після остаточного падіння Саурона та коронації Арагорна.\n1.5 Війна персня\nІсторія Ґондору більш-менш докладно описана у кількох працях Дж. Р. Р. Толкіна. Уперше Ґондор як такий згадується у розділі ІІ «Рада в Елронда» другої книги «Володаря Перснів» разом з коротким викладенням історії Другої та Третьої Епох. Історія Ґондору у Третю Епоху більш докладно описана у Додатках до «Володаря Перснів», а також у «Сильмариліоні». Крім того, розповіді про окремі події історії Ґондору містяться також у «Незавершених оповідях».\nУтворення Ґондору та Останній Союз\nЗемлі, які в подальшому стали короловіством, були колонізовані нуменорцями від середини Другої Епохи, серед колоністів було безліч вірних дому Еленділа. Після затоплення Нуменору, сини Еленділа - Ісільдур та Анаріон висадилися на землях Середзем'я, їх радо зустріли колоністи, обидва брати почали правити цією землею, у той час, як їхнього батька - Еленділа було визнано Верховним Королем усіх дунедайнів. У самому Південному Королівстві місцями проживання Ісілдура та Анаріона були, відповідно, Мінас-Ітіль та Мінас-Анор, а столиця Осґіліат розташовувалася між їхніми володіннями, поділена навпіл річкою Андуїн.\nПроте, Саурон уцілів після падіння Нуменору і потайки повернувся до Мордору на схід від Ґондору. Через деякий час він почав війну проти нуменорських королівств, сподіваючись їх знищити до того, як вони наберуть силу. Він завоював Мінас-Ітіль, але Ісільдур утік та уплив на кораблі до Арнору, у той же час Анаріон обороняв Осґіліат. Еленділ та ельфійський король Ґіл-ґалад утворили Останній Союз ельфів та людей, і разом з Ісільдуром та Анаріоном взяли у облогу та подолали сили Мордору. Саурона було переможено, але Єдиний Перстень не було знищено, його забрав собі Ісільдур як пам'ять та віру за загиблих батька та брата. Через це Саурон зумів уцілити та набрати сил у наступну епоху.\nОскільки Еленділ та Анаріон загинули у війні, Ісільдур передав правління Ґондором сину Анаріона - Менелділу та вирушив на північ, щоб посісти престол у Арнорі. Титул Верховного Короля дунедайнів також перейшов йому після смерті його батька. Утім, Ісільдур та троє його старших синів потрапили у засідку та були вбиті орками на Ірисових полях. Молодший син Ісільдура - Валанділ не намагався повернути титул свого батька як правителя Ґондору, і тому королівством управяли Менелділ та його нащадки, допоки зі смертю короля Еарнура їхня династія не обірвалася.\nЗолотий вік Ґондору\nПротягом першого тисячоліття Третьої Епохи Ґондор перемагав у війнах, і його багатство, сила та міць тільки зростали та примножувалися. Після перемоги над Сауроном, вартові Ґондору наглядали за землями Мордору, щоб не дати злу повернутися назад. У 490 році Третьої Епохи спокій та процвітання Ґондору скінчилися, східняни розпочали перше з багатьох своїх вторгнень. Ця війна тривала протягом наступного століття. За її результатами Ґондору дісталися великі території Руну на північ від Мордору.\nУ часи правління чотирьох "Морських Королів" у Ґондорі було створено потужний флот, і влада Південного Королівства поширилася на узбережжя на південь від гирла Андуїна. У 933 році Третьої Епохи, Ґондор захопив південне королівство Умбар, яким раніше володіли нащадки Чорних нуменорців. Пізніше гарадрими перемогли Ґондор у битві у тих землях та розпочали облогу Умбара, однак король Х'ярмендакиль І, посиливши свої армію та флот, змусив королів Гараду відступити після великої перемоги над ними у 1050 році Третьої Епохи.\nҐондор досягнув вершини своєї могутності у часи правління Х'ярмендакила, контролюючи велику територію та утвердившись над сусідніми народами, як-от гарадрими та північани з Долин Андуїна. Мордор був відрізаний від зовнішнього світу та перебував під охороною фортець. Під час правління Атанатара Славетного, спадкоємця Х'ярмендакила І, слава та багатство королівства досягли таких розмірів, що, як розповідається у «Володарі Перснів», люди говорили: «У Ґондорі коштовне каміння— це галька, якою бавляться діти».\n1428 року Міналкар очолив велике військо й між |Рованіоном]] та Рунійським Морем розбив велику армію східнян та зруйнував усі їхні табори та поселення на схід від Моря. Після цієї перемоги він прийняв ім'я Ромендакіл II. Повернувшись до Ґондору, Ромендакіл укріпив західний берег Андуїна аж до місця впадіння Світлої та заборонив чужинцям спускатися Великою Річкою униз до Емін-Муїлу. Але оскільки йому були потрібні люди, й він прагнув посилити союз між Ґондором та північанами, то прийняв багатьох з них на службу, а декому навіть подарував високі чини у своєму війську. Року 1250 Ромендакіл відправив свого сина Валакара пожити серед північан, щоб вивчити мову, звичаї та прагнення цього народу. Валакар, перебуваючи там, одружився з Відумаві, дочкою місцевого правителя Відуґавії, і повернувся до Ґондору лише через кілька років.\nУнаслідок того, що король Ондогер та двоє його синів загинули у війні, свої права на трон Ґондору заявив Арведуї, нащадок Короля Артедайну з півночі, який був нащадком Ісілдура та чоловіком Ондогерової дочки, Фіріель. Однак його домагання були відхилені Радою Ґондору. Протягом року країною управляв Пелендур, Намісник Короля Одногера, а потім корону було передано Еарнілу, який також походив з Дому Анаріона та здобув собі популярність під час війни. Утім, його син Еарнур став останнім Королем Ґондору. У роки правління свого батька він привів ґондорське військо на північ на допомогу Артедайнові й здобув там ненависть Короля-чаклуна з Анґмару. Невдовзі після дворічної облоги Назгули здобули Мінас-Ітіль, який перетворився на жахливе місце та отримав нову назву Мінас-Морґул, Вежа Темного Чаклунства. Мінас-Анор також отримав нове ім'я — Мінас-Тіріт, Вартова Вежа, що стояла на рубежі оборони проти зла зі сходу. Після того, як Еарнур став королем, Король-чаклун двічі присилав до нього вісників, викликаючи на двобій. На другий раз у 2050 році Еарнур, не в силах подолати свій гнів, поскакав з невеличким загоном воїнів до Мінас-Морґулу, звідки вже не повернувся назад.\nПід владою Намісників


Євген Патон. Біографія\nЄвген Патон народився 20 лютого (за старим стилем) 1870 р. в Ніцці, де з 1865 р. родина жила після призначення туди консулом батька — Оскара Петровича, за освітою інженера. Окрім виконання обов'язків по дипломатичному відомству, російські представники за кордоном мали виконувати завдання й доручення інших міністерств та служб. Так, у річних звітах належало висвітлювати промислове, торгове, фінансове й економічне становище консульського округу, звертати увагу на наукові й технічні інновації.\nМати, Катерина Дмитрівна, від народження Шишкова, цілком присвятила себе вихованню п'ятьох синів і двох дочок.\nБатьки досить відповідально ставилися до організації повноцінного розвитку дітей. Як засвідчить пізніше Євген Оскарович, головна увага була спрямована на те, щоб у чужій країні вони "не виросли іноземцями без роду, без племені". Особливо турбувалися про наймолодшого. Оскар Петрович мріяв, що син піде його слідами, часто згадував про свого вчителя, одного з перших російських інженерів, який доріс до академіка, — Станіслава Кербедза. Саме йому належав проект першого постійного металевого моста через Неву в Петербурзі, побудованого в середині XIX ст. Перила для нього розробив архітектор Олександр Брюллов, брат художника Карла Брюллова. Біля правого берега річки було зроблено розвідний проліт для морських кораблів. Пізніше міст реконструювали, нині він носить ім'я П. Шмідта.\nЦікаві й натхненні розповіді батька рано почали формувати коло інтересів сина. На думку Оскара Петровича, система освіти й виховання в Німеччині суворіша і краще готує до життя, ніж навчання у Франції. Тому обрано було реальну гімназію в Штутгарті. Заняття йшли за інтенсивною програмою, до семи уроків щодня: з математики, фізики, хімії, природничої історії та мов. Завершив гімназійний курс Євген у Бреслау (нині — Вроцлав у Польщі), після переведення туди батька. Далі — інженерне відділення Дрезденського політехнічного інституту, відомого своєю мостобудівною науковою школою. Учений пояснював, чому він зупинився саме на цій професії: "Мені подобаються точні науки не самі собою, а можливістю їх застосування на практиці. Абстрактні числа і формули — не для мене. Інша річ — побачити ці формули і ряди цифр втіленими в будівельних конструкціях. А мости — один із найцікавіших видів таких конструкцій". Товаришам по гімназії він казав: "У Росії, на моїй батьківщині, зараз іде велике будівництво залізниць. Погляньте на карту. Тисячі великих і малих річок! На той час, коли я закінчу інститут, кожний обізнаний мостовик буде у нас в Росії конче потрібною людиною".\nІнститутський професор Вільгельм Френкель, фахівець світового рівня, помітив здібного студента й після випуску у 1894 р. запросив Євгена до себе асистентом на кафедру мостобудування. Одночасно Патон почав працювати інженером на реконструкції Дрезденського залізничного вузла і, за його словами, "спроектував близько 62 500 пудів залізних конструкцій". Його сумління й обізнаність знову помічають, і молодому спеціалістові пропонують роботу в Обергаузені на Рейні, на найбільшому в Німеччині мостобудівному заводі. Заманливо, що й казати. Але Патона тягло додому, де без диплома російського вищого навчального закладу влаштуватися за призначенням було неможливо. В липні 1895 р. він подає прохання в міністерство шляхів сполучення "про допущення до перевірочного іспиту". Восени, приїхавши до Петербурга, він стає студентом престижного Інституту шляхів сполучення. Склавши іспити з дванадцяти предметів, — саме такою визначили різницю між німецькою і російською програмами, — він успішно захищає п'ять (!) дипломних проектів, зокрема і проект моста, і в травні 1896 р. одержує жаданий диплом. Л. Проскуряков, професор інституту, вчений-мостобудівник, за проектами якого пролягли мости через річки Нарва, Волхов, Ока, Амур, Єнісей та ін., тиснучи руку молодому інженерові, сказав: "Ваш дипломний проект мосту, пане Патон, вирізняється серед інших своєю новизною. Я із задоволенням був присутній на його захисті в комісії міністерства".\nДвічі дипломований, Патон береться до проектування мостів і металевих перекриттів у технічному відділі служби колії Миколаївської (згодом — Петербурзько-Московської) залізниці, поєднуючи цю роботу з педагогічною діяльністю.\nУ травні 1901 р. на засіданні ради Петербурзького інституту інженерів шляхів сполучення Патон захистив дисертацію на тему "Розрахунок ферм із жорсткими з'єднаннями".\nВін — науковець і практик. Йому є що сказати іншим — колегам, студентам, спеціалістам-практикам. Упродовж 1902—1904 pp. побачило світ перше видання його фундаментальної праці "Залізничні мости" (у двох томах).\nАле — прощавай, північна столице! 14 жовтня 1904 р. Євгена Оскаровича одностайно обирають на посаду професора кафедри мостів інженерного факультету Київського політехнічного інституту. У 1906 р. він уже декан. Так починається київський, найпродуктивніший період його життя.\nУ 1921—1931 pp. він очолює мостобудівну станцію. В його творчому доробку проекти понад 35 клепаних мостів через Сож, Рось, Дніпро, Куру (Мухранський міст у Тбілісі) та ін.\n1929 р. Патона обрано дійсним членом Академії наук України. Того ж року він організовує Електрозварювальну лабораторію та Електрозварювальний комітет при академії наук республіки для проведення науково-дослідницьких робіт з електрозварювання. Під керівництвом ученого проводиться серія оригінальних пошукових експериментів щодо міцності й експлуатаційної надійності зварних з'єднань і порівняння їх із клепаними. На довгі роки його надзавданням стане створити механізоване, а згодом і цілком автоматизоване обладнання, яке за продуктивністю і якістю зварювального шва не поступалося б ручному виконанню. Розуміючи нерозривний зв'язок суто наукових проблем, інженерних рішень і виробничих можливостей, Євген Оскарович ініціює організацію спеціального науково-дослідного закладу й досягає свого. На базі лабораторії у 1933—1934 pp. виникає Інститут електрозварювання АН УРСР — перший у світі. Директором і науковим керівником інституту стає академік Патон. Водночас, дбаючи про кадри, 1935 р. він відкриває кафедру зварювання в КПІ.\nУ нього стільки ідей, обов'язків, така неймовірна завантаженість, він в епіцентрі подій, пов'язаних зі становленням нового, стратегічно важливого наукового напряму досліджень із виробничо-практичним ухилом. І обгрунтована, вистраждана мета стає досяжною. 1939 р. вчений із групою учнів і співробітників інституту створює метод швидкісного автоматизованого зварювання під флюсом — "метод Патона". В березні 1941 р. за ці розробки йому присуджують Державну премію СРСР.\nЄвген Оскарович разом з інститутом евакуюється на Урал. Уже в січні 1942-го міцні зварювальні шви одягали в броню знаменитий танк "Т-34". Просто з конвеєра машини вирушали на фронт. Саме "тридцятьчетвірка", виготовлена на Уральському заводі, застигла на постаменті в Києві в ознаменування визволення столиці України. Усі шви її башти й панцерного корпуса зроблені автоматизованим зварюванням під флюсом. Він теж громив ворога, метод Патона!\n1943 р. Євгену Оскаровичу присвоєно звання Героя Соціалістичної Праці з формулюванням: за видатні досягнення, що прискорили виробництво танків і металоконструкцій.\nКиїв нарешті відвойовано. Місто лежало в руїнах. Євген Оскарович лаштується в дорогу. Додому! Додому! Він повертається в липні 1944-го. Сили й енергію забирає лише найнагальніше — без перебільшення, друге народження його рідного інституту, буквально з попелу, з руїн, адже нічого не вціліло і не збереглось, усе знищено і сплюндровано. Водночас доводиться вести проектні роботи з відбудови зруйнованих мостів.\n1945 р. його обирають віце-президентом Академії наук України, а Інституту електрозварювання присвоюють (іще за життя його організатора й незмінного директора) ім'я Є. О. Патона.\nМайже у вісімдесят років учений запропонував ідею суцільнозварного автошляхового мосту через Дніпро в Києві. Унікальність цього проекту — в розмірах споруди. В натурі — це 20 прогонів (по 58 метрів між опорами) і чотири судноплавні прольоти на головному річищі (по 87 метрів). Загальна довжина — 1492 метри, вага — десять тисяч тонн. 90 відсотків заводських і монтажних зварювальних швів виконано під флюсом в автоматичному і напівавтоматичному режимі. Будівництво розгорнулось у грудні 1951 р. й було завершене в жовтні 1953 р. Проте не судилося вченому за давньою традицією першому пройти мостом, який він будував.\nМости — великі й невтомні трудяги, в яких немає ні свят, ні вихідних. Вони працюють цілодобово, за будь-якої погоди і пори року. Багато їх залишив у спадок нащадкам Євген Патон. Та є в Києві один міст — Парковий, зведений у далекому 1904 p., дивовижно романтичний, легкий і вишуканий. Хочеться назвати його якнайлагідніше — місточок — такий він тендітний, невагомий, хоч абсолютно міцний і надійний. У народі його знають як Міст Закоханих. Чудовий краєвид відкривається з нього! На Труханів острів, Дарницю, на Дніпро, по якому велично пливуть білі кораблі та снують прогулянкові річкові трамвайчики. Цей чудовий міст, створений натхненною інженерною думкою, є ще одним незабутнім подарунком майстра, який умів радіти життю й захоплюватися неминущою красою вічно молодого Києва.