АТБ запускає прямий імпорт продуктів із Польщі, країн Балтії та Туреччини | Vector\nАТБ запускає прямий імпорт продуктів із Польщі, країн Балтії та Туреччини\n27 Березня 2022, 20:15\nМережа супермаркетів АТБ запустила пряме імпортне постачання продуктів першої необхідності з Туреччини, Польщі та балтійських країн. Насамперед це потрібно, щоби забезпечити товарами Київську, Харківську, Миколаївську та Одеську області, повідомляють на Facebook-сторінці мережі.\nДля задоволення продуктового попиту АТБ починає напряму постачати продукти з Туреччини, Польщі та балтійських країн. Мережа самостійно ввозитиме товари першої необхідності в країну та може продавати їх без українського маркування.\n«Таке рішення компанія ухвалила з урахуванням браку відповідних пропозицій від українських виробників на внутрішньому ринку, що обумовлено військовими діями та перебування на окупованих територіях. Власний імпорт компанії не має жодного стосунку до гуманітарних постачань відповідних організацій та волонтерських рухів», — зазначають у компанії.\nУ мережі насамперед орієнтуються на постачання в Київську, Харківську, Миколаївську та Одеську області. До переліку імпортованих товарів увійшли м’ясні та рибні консерви, макаронні та кондитерські вироби, сухі концентрати супів та каш, чаї тощо. З часом АТБ планує збільшити асортимент імпортованих продуктів і розширити регіони постачання.\n#АТБ #Імпорт #Продукти


Закриття лікарень з 1 квітня як другого етапу медичної реформи поки що не буде – міністр охорони здоров’я Ємець | Новини\n«Реформа системи охорони здоров’я України продовжується, але має відбуватися еволюційним шляхом, щоб не допустити помилкового закриття медичних закладів. Для забезпечення інтересів пацієнтів долю реформи повинні вирішувати лікарі, а не далекі від медичної галузі державні службовці», – сказав міністр.\n«Ми справді повинні забезпечити зменшення кількості ліжко-місць. Але це має відбутися еволюційним шляхом. І це мають вирішувати лікарі-професіонали, а не політики й чиновники: яким шляхом має впроваджуватися система державного медичного страхування. Еволюційно, через рік, ми закриємо той ліжковий фонд, який не потрібен, тому що туди не підуть люди. Ні депутати, ні чиновники цього не повинні вирішувати», – додав Ємець.\nА в умовах поширення захворювання COVID-19 важливо забезпечити максимальну готовність медичних установ до роботи з пацієнтами. «Тому я попросив три місяці, починаючи з першого квітня, для того, щоб продовжити термін і не закривати лікарень», – наголосив Ємець.\nЧитайте також: Полтавська обласна рада передає автівки медикам\nмоз лікарі медицина


У Празі мітинг противників карантину переріс у сутички з поліцією. Натовп розганяли водометами\n19:57, 18 жовтня 2020\nАкцію в центрі столиці Чехії влаштували футбольні та хокейні фанати. Їх зібралося понад дві тисячі, причому більшість була без необхідних на таких акціях захисних масок, що грубо порушувало запроваджені в країні обмеження на кількість учасників масових акцій.\nЧерез це міська влада вирішила завершити демонстрацію, її організатори також оголосили про офіційне закінчення. Попри це частина учасників не розійшлася навіть після закликів правоохоронців. Відтак за розгін узялися спецзагони поліції, які, серед іншого, застосували водомет за температури повітря близько +10 ℃.\nУ Чехії з 5 жовтня уряд запровадив режим надзвичайної ситуації через другу хвилю коронавірусу. У країні, зокрема, заборонили зібрання понад 20 людей на відкритому повітрі та більш ніж 10 людей у закритих приміщеннях.


🔆 Купити Трапеція склоочисника з моторчиком HYUNDAI ix35 (LM) в Україні\nHYUNDAI ix35 (LM) Трапеція склоочисника з моторчиком Б/В\nНа AutoBot можна купити трапеція склоочисника з моторчиком з оригінальним номером для ix35 (LM) по хорошій ціні. А також інші запчастини з розборки, оригінальні б/у. Доставка та оплата трапеція склоочисника з моторчиком для HYUNDAI ix35 (LM) уточняється з менеджерами. Замовлення до 500 грн відправляються після передоплати. Замовлення після 500 грн відправлається після передплати в розмірі 30% від вартості.


Футбольний Кубок Волині залишається в Луцьку. ФОТО | ВолиньPost\nФутбольний Кубок Волині залишається в Луцьку. ФОТО\n28 червень, 2014, 23:37\nУ фіналі Кубка Волині з футболу перемогла команда з Луцька.\nНагадаємо, фінал Кубка-2012/13 також проходив за участі боратинців та лучан. Тоді, вже до 10-ої хвилини Боратин вів 2:0, однак віддав перемогу Луцьку 2:3, - пише Волинь Sport.\nЦьогорічний головний матч за трофей нікого не розчарував, адже в впродовж 90-та із гаком хвилин команди продемонстрували пресинг, контратаки, рваний ритм, нереалізований пенальті та, зрештою, фінальний хаос на останніх хвилинах.\nЗі стартового свистка, ініціативою впевнено заволодів Боратин. У нього і крайки працювали активніше, і центр поля переходили швидше. Однак «сантехмонтажники» досить болюче огризалися.\nВідразу впало у вічі тотальне володіння повітрям лучан. Воно, врешті, й принесло результат. Разюча контра по лівому інсайді закінчилась вивіреною передачею на голову Ігорю Махнюку, який з кількох метрів вразив ворота – 1:0.\nБоратинці було відразу кинулись відігруватись, проте стало зрозуміло, що в цей день півзахист «Луцьксантехмонтажу» повністю переграє хавів «Ласки». Завдяки контролю центру лучани не надто притискались до власних воріт, тому тотальний натиск боратинців нагадував безнадійний штурм добре укріпленого замку.\nРазом із тим, Луцьк і в контри не забував ходити. І чергове зависання м’яча у карному «помаранчево-сірих» закінчилось тим, що Тарас Кабанов головою переграв кіпера суперників, який, здається, помилився на виході – 2:0.\nДругий тайм за всіма законами жанру мав початися із шаленої навали «Ласки». А карпатський хрін вам у штанці, називається. ЛСТМ настільки грамотно зв’язав центр, що всі потуги «ласкавих» зводились до закидань на Романа Степанова та Леоніда Єфремова. Але, схоже, субота – був не їхній день.\nМайже відразу арбітр мав призначати пенальті у ворота Боратина – Махнюк гарно вибігав сам на сам, але оборонці згадали хокейний прийом. Однак рефері пожалів номінальних гостей. Та не пожалів він їх через 15 хвилин, коли захисники з Боратина вдруге по-дружньому обняли Кабанова, поклавши руки на плечі, а потім акуратно його вложили позасмагати на смарагдовий газон. Сам постраждалий підійшов до «точки», але воротар потягнув.\nТа все ж Тарас оформив дубль в компенсований час, коли вийшов на побачення зі стражем воріт. Вийшло тільки з другої спроби - загнав круглого у сітку з добивання (3:0). Чи мала «Ласка» шанси відігратися? Так, мала, і якби гравці діяли холоднокровніше, то фінальні секунди могли би стати значно напруженішими.\nТож срібний призер переграв чемпіона і вдруге поспіль здобув Кубок Волині. На нагородженні, яке проводив Віталій Кварцяний, відомий тренер привітав усіх насамперед із гарною грою та підвищенням свого професійного рівня.\nНа Волині звільнять дві з половиною сотні в’язнів\n29 червень, 2014, 09:50\n29 червень, 2014, 00:00\nПоляки затримали амуніцію для волинських вояків\n28 червень, 2014, 17:30\nУ Луцьку продовжили розфарбовувати «патріотичний» міст. ФОТО\n28 червень, 2014, 16:30


Якщо протистояння між Києвом та регіонами продовжиться, то місцеве самоврядування перейде в наступ — Рейтерович | Громадське радіо\nOctober 27, 2020, 1:27 PM 2020-10-27T14:07:55\nЗ політологом обговорюємо попередні результати місцевих виборів в областях.\nФото з Facebook Ігоря Рейтеровича\nІгор Рейтерович: Ми можемо констатувати провал партії влади. Вони можуть казати, що голоси не враховані, що «в нас був нуль, а став якийсь плюс». Але треба відштовхуватись від мети, яку вони собі ставили. Мета не досягнута, в багатьох регіонах це закінчилося тотальною поразкою, жодного мера. Така ситуація в принципі в обласних, районних радах, тому що планувалося вибудовувати якісь нові коаліції на місцях, але тепер ці коаліції будуть значною мірою будуватися без «Слуги народу». Ці вибори показали достатньо високий рівень розчарування громадян.\nЯкщо війна між Києвом та регіонами продовжиться, то місцеве самоврядування буде не тільки відбиватися, а переходитиме в наступ. І заявляти про себе на загальнонаціональному рівні. Десь об’єднуватися для того, щоб змусити владу виконувати ті положення децентралізації, яка в нас впроваджується з 2015 року.\nСкладно коментувати, я навіть у страшних снах не міг уявити, що люди, прекрасно знаючи обставини тієї історії, за цю людину потім проголосують. Це пов’язано виправданням, що людина понесла покарання, але, як правило, такі люди потім у публічну політику не повертаються. У мене на думку приходить єдине пояснення цієї історії: в нього там є якийсь холдинг, скоріш за все, він дає роботу місцевим мешканцям… Припускаю, можливо, були якісь додаткові фактори у вигляді продуктових наборів чи чогось подібного…\nЧому не сталося «Перемоги Пальчевського»?\nІсторія з білбордами для переважної більшості партій не спрацювала. «Перемога Пальчевського» і «За майбутнє» мали від 4 до 4,5 тисяч бордів по Україні. Це колосальні гроші, бо середній борд коштує 1000 доларів, не рахуючи роботу дизайнерів, технологів, і так далі. Але це абсолютно не конвертувалося у результат на виборах. Бо люди намагалися якось підтримувати людей, яких вони особисто знають. Ті політичні сили, які все ж таки попрацювали з командами на місцях, взяли місця непогано. Хто просто розвісив білборди «України — це ти» — отримали поразку, бо люди вже не ведуться на пустопорожні обіцянки.


Лапін: Фокін – ворог, бо він нівелює російську агресію – Ужгородка\nЛапін: Фокін – ворог, бо він нівелює російську агресію\nНародний депутат України VIII скликання Ігор Лапін в прямому ефірі на телеканалі НАШ заявив, що перший заступник голови української делегації у ТКГ з урегулювання ситуації на Донбасі Вітольд Фокін є ворогом через свої висловлювання.\n“Я можу поважати вік, я можу поважати демократичні вислови, але я не можу поважати ворога, який діє в межах російської пропаганди. Наприклад, армія Великобританії має 227 танків Challenger 2, а на території ОРДЛО 481 танк. Я вибачаюся, найманці з 30 країн мають танки? Вони їх випускають? Ними дозволяють користуватися чи може хтось їм подарував? Є політичні опоненти, а є вороги. Для мене особисто це є ворог, бо він знівельовує російську агресію, розповідаючи про щось”, – заявив він.\nЗа його словами, “Мінські домовленості” – це єдиний документ, де є підпис президента Росії Володимира Путіна.\nПопередній запис:Назад За тиждень на сайті Офісу президента було зареєстровано низку кібератак\nНаступний записВперед “Жива, глибока рана”: мама єдиного вцілілого в катастрофі АН-26 розповіла про стан сина


Рідкісний BMW E30 M3 1988 виставлений на продаж за 33 333 дол (Фото) – MMR — Motor Media Review\nРідкісний BMW E30 M3 1988 виставлений на продаж за 33 333 дол (Фото)\nBMW M3 по праву вважається одним з найбільш культових автомобілів, коли-небудь створених, і ціни на моделі попереднього покоління починають рости.\nE30 M3 був випущений в 1986 році. В підкапотному просторі у авто розташувався чотирициліндровий двигун об’ємом 2,3 або 2,5 літра, в залежності від року випуску і версії. Відмінні відгуки швидко зробили транспортний засіб колекційним. В результаті вартість на авто почала збільшуватися. В даний час один рідкісний екземпляр 1988 виставлений на продаж.\nЦя модель пофарбована в чорний колір, транспортний засіб зберіг більшість своїх оригінальних зовнішніх компонентів. А ось 16-дюймові легкосплавні диски були придбані на вторинному ринку разом з шинами BFGoodrich. Кузов чорного кольору ідеально поєднується з салоном, який обтягнутий чорною шкірою. Незважаючи на вік автомобіля, салон знаходиться у відмінному стані.\nЦей М3 оснащений 2,3-літровим чотирициліндровим двигуном, який коштує 12 600 доларів. Над двигуном попрацювали в 2006 році, в цей час були замінені: прокладка головки блоку живлення, поршневі кільця, головні підшипники, стрижневі підшипники, направляючі клапанів. Двигун працює в парі з 5-ступінчастою механічною коробкою передач Getag.\nВ даний час автомобіль знаходиться в Канаді (Калгарі). За все своє життя він проїхав близько 140 кілометрів. Пробіг досить великий, хоча власник говорить про те, що після відновлення двигуна він проїхав всього 200 км. Максимальна ставка поки становить 33 333 дол.


“Діти будуть”: кулінар та переможець шоу “МастерШеф” Євген Клопотенко розповів про зміни в особистому житті | Сенсація\n“Діти будуть”: кулінар та переможець шоу “МастерШеф” Євген Клопотенко розповів про зміни в особистому житті\nВідомий український кулінар та переможець шоу "МастерШеф" Євген Клопотенко став новим героєм інтерв'ю з Анатолієм Анатолічем, під час якого розповів про зміни в особистому житті. 34-річного шеф-кухаря називають затятим холостяком, але насправді він планує завести сім'ю.\nЄвген Клопотенко планує стати батьком\nШлях у світі кулінарії Євген Клопотенко починав з продажу конфітюру власного виробництва. Згодом він спробував свої сили в найпопулярнішому кулінарному шоу країни “МастерШеф”, куди намагався потрапити ще в першому сезоні. Тоді парубку не вдалося пройти навіть передкастинг, оскільки його історія про нерозділене кохання не зачепила продюсерів.\nЧерез кілька років на фестивалі вуличної їжі Євгена помітила кастинг-менеджерка проєкту, яка запропонувала йому вдруге випробувати вдачу. Клопотенко погодився та приготував суддям на етапі відбору дуже зухвалу страву – сир з апельсиновим конфітюром. І це спрацювало.\nЗрештою хист до кулінарії довів Євгена до перемоги, після чого він скористався головним призом та пройшов курс навчання в паризькій академії Le Cordon Blue.\nЄвген Клопотенко розповів про зміни в особистому житті\nСьогодні Клопотенко не просто переможець “МастерШеф”. Він володіє рестораном “100 років тому вперед” в Києві, популяризує українську кухню в світі, а також займається реформуванням шкільного харчування спільно з першою леді країни.\nСловом, Євген є дуже завидним нареченим, та під вінець він не поспішає:\n“Зараз я не в стосунках, формально ні. В мене є дівчата, з якими я спілкуюсь, але не живу разом ні з ким”, – розповів кулінар в YouTube-шоу “Зе Інтерв’юер“.\nЄвген Клопотенко розповів про плани на дітей\nКлопотенко пояснив, що жінки вимагають від нього багато уваги, однак він не в змозі приділяти стільки часу стосункам, оскільки живе роботою. Втім, стати батьком в майбутньому хоче:\n“Я думаю, діти будуть, просто я собі такий взяв оборот, зараз я завантажений на 100%, а люди хочуть, щоб на 140%. В мене не вистачає фізично часу”.\nЧИТАЙ ТАКОЖ: Стало відомо, де живе переможець “МастерШеф” Євген Клопотенко: квартира з розкішним ремонтом, але безладом\nНагадаємо, Шеф-кухар Євген Клопотенко покинув Україну напередодні важливої події: “Я вже чекаю свого весілля”\nГороскоп на 12 грудня 2020 року для Терез, Овнів, Близнюків та інших знаків Зодіаку\nВікторія Волинець - 11.12.2020 13:10


На цьому тижні в українських кінотеатрах стартує комедія з Беном Стіллером та Едді Мерфі "Як вкрасти хмарочос", трилер з Кевіном Спейсі "Межа ризику" і драма з Монікою Белуччі "Те літо пристрасті".\n"Як вкрасти хмарочос"\nДжошу Ковачу не пощастило - його "розвів" злісний фінансист, що живе в розкішних апартаментах на верхньому поверсі хмарочоса. Щоб повернути гроші, Джош з друзями наважується на грандіозну крадіжку зі зломом. Але їм самим це не під силу, і вони звертаються до досвіченого злочинця. Справа за малим - шість новоявлених друзів Джоушена повинні пробратися в пентхаус і відшукати 200 мільйонів доларів.\nРежисер: Бретт Ретнер. У ролях: Бен Стіллер, Едді Мерфі, Кейсі Аффлек, Алан Алда, Меттью Бродерік, Джадд Хірч, Теа Леоні.\nВересень 2008 року. Світова економічна криза вже почалася, але Америка ще не знає, яка катастрофа чекає попереду, і тільки група топ-менеджерів на Уолл-Стріт шукає рецепт порятунку. Співробітник одного з найбільших інвестиційних банків Lehman Brothers за допомогою новітньої програми ринкового аналізу отримує приголомшливий прогноз - акції впадуть, ринок обвалиться, банк втратить все. Вранці наступного дня він потрапляє під скорочення і перед уходом передає флешку з небезпечною інформацією своєму колишньому помічнику. До вечора кращі аналітики банку, перевіривши ці обчислення, усвідомили жахливу перспективу: крах неминучий. Тепер вони стоять перед вибором: терміново почати скидання акцій, що залишить і великих акціонерів у всьому світі, і мільйони рядових вкладників ні з чим - або чекати розвитку подій, що загрожує втратою взагалі всього. Вирішувати треба тут і зараз. На кону - величезні гроші і майбутнє кожного.\nРежисер: Джей Сі Чендор. У ролях: Кевін Спейсі, Пол Беттані, Закарі Куінто, Саймон Бейкер, Демі Мур, Стенлі Туччі, Аасіф Мандві.\n"Те літо пристрасті"\nХудожник страждає після того, як його дружина, актриса, покинула його. Вихід він бачить у самогубстві, і тепер, оглядаючись назад, згадує про бурхливі пристрасті, яскраві та справжні почуття, які супроводжували роман з його колишньою.\nРежисер: Філіп Гаррель. У ролях: Моніка Беллуччі, Луї Гаррель, Селін Саллетт, Жером Робар.


Roblox Ігрова колекційна фігурка Core Figures Loyal Pizza Warrior W6 | Erc.ua\nГоловна - Іграшки та товари для дітей - Іграшки - Ігрові фігурки та приналежності - Roblox - Ігрова колекційна фігурка Core Figures Loyal Pizza Warrior W6\nRoblox Ігрова колекційна фігурка Core Figures Loyal Pizza Warrior W6\n«Хочеш піцу?» Його зовнішній вигляд трохи дивний, але бойові навички чудові! Використовуючи ніж для піци і чудові комбінації цей швидкий Роблоксіан може пробитися крізь будь-яку зброю, легко і просто. Любителі піци - приготуйтеся зустріти свого героя!\nДе купити Roblox Ігрова колекційна фігурка Core Figures Loyal Pizza Warrior W6:\nИгровая коллекционная фигурка Jazwares Roblox Core Figures Loyal Pizza Warrior W6\nФигурка Jazwares Roblox Core Figures: Loyal Pizza Warrior W6 ROB0199\nИгровая коллекционная фигурка Roblox Core Figures Loyal Pizza Warrior W6\nRoblox Игровая коллекционная фигурка Core Figures Loyal Pizza Warrior W6\nФигурка Jazwares Roblox Core Figures Loyal Pizza Warrior W6 (ROB0199)\nИгровая коллекционная фигурка Jazwares Roblox Core Figures Loyal Pizza Warrior W6 (ROB0199)\nRoblox Core Figures Loyal Pizza Warrior W6 (ROB0199)\nJazwares Roblox Core Figures Loyal Pizza Warrior W6 (ROB0199)\nІгрова колекційна фігурка Jazwares Roblox Core Figures Loyal Pizza Warrior W6\nКоллекционная фигурка Core Figures Loyal Pizza Warrior W6, Roblox (ROB0199)\nФото Roblox Ігрова колекційна фігурка Core Figures Loyal Pizza Warrior W6\nСхожі моделі на Roblox Ігрова колекційна фігурка Core Figures Loyal Pizza Warrior W6:\nLi`l Woodzeez Іграшка Bobblehead Сюрприз зі світлом Серія 5\nкод товару: 51401GTZ\nКолекційна іграшка сюрприз від Li'l Woodzeez, яка світиться в темряві! Повна колекція -24 фігурки лісових жителів, з яких 21 звичайних фігурок, 2 рідкісні фігурки -білки і синій дятел, 1 супер рідкісна - фігурка бульдога. Необхідно відкрити жолудь, щоб поповнити колекцію новою фігуркою. Кожна фігурка з хитається головою. Все жолуді з яскравими барвистими кришками. Після відкриття, жолудь можна використовувати для зберігання фігурки або дрібних деталей.


Іспанія може зникнути як держава? - Korrespondent.net\nІспанія може зникнути як держава?\nКорреспондент.net, 30 липня 2007, 11:37\nКолишній іспанський прем’єр-міністр Хосе Марія Аснар попередив про розпад, який може чекати на Іспанію у результаті політики, яку проводить нинішній уряд соціалістів.\n"Іспанія балансує на краю прірви, на грані повного розчленовування", - заявив Аснар в інтерв’ю аргентинській газеті La Nacіon.\nНа думку колишнього прем’єра- консерватора, який очолював уряд країни з 1996 по 2004 роки, причиною розвалу Іспанії можуть стати "заходи, які проавдить уряд соцпартії регіональним ультра-націоналістам".\nПерегляд положень про автономію національних окраїн "являє собою початок процесу розчленовування держави й ослаблення Іспанії як єдиної нації ", заявив колишній прем’єр. Мова йде про прийняті під егідою соцпартії нових Статусів автономії національних регіонів, які значно розширюють їх повноваження за рахунок центральної державної влади.\nАснар вважає, що уряд "заграє з регіональними націоналістами, укладаючи з ними угоди й союзи, для того, щоб з їх допомогою утриматися при влади".\nМова йде про "послідовне знищення структур центральної влади", що неминуче веде до розвалу держави, вважає колишній прем’єр.\nЗа його словами, "держави виникають і зникають: нікому не гарантоване вічне процвітання, а Іспанія переживає зараз вкрай небезпечний період своєї історії".\nАснар вважає, що основним питанням на майбутніх в 2008 році в Іспанії парламентських виборах стане "питання про збереження держави".\nІспанія ділиться на 17 "автономних співтовариств". На думку незалежних спостерігачів, сепаратистські тенденції особливо проявляються в останні роки в Каталонії (північний схід), Країні басків (північ) і в Галісії (північний захід).


Чи з'явиться браузер Google Chrome у магазині Windows Store? - Pingvin.Pro\nГоловна » Технології / Новини ІТ » Чи з’явиться браузер Google Chrome у магазині Windows Store?\nТиждень тому компанія Microsoft презентувала світу свої нові продукти. І одним із тих продуктів була нова версія операційної системи Windows 10 S. До речі, про неї можна прочитати у статті «Що таке Windows 10 S?». Якщо дуже коротко, то особливість цієї версії ОС є у тому, що на ній можна запускати програми та ігри лиш із магазину Windows Store. І завдяки цьому нестандартному рішенню, це дає певний ряд переваг над звичною нам усім Windows 10 Home/Pro.\nОтож, компанія Microsoft наголошує на тому, що вони заохочують усіх розробників портувати своє програмне забезпечення у магазин Windows Store. Оскільки, іншим софтом, окрім того, що із магазину, покористуватися на цій версії ОС не вийде. А це означає, що із браузерів доступний лише Microsoft Edge. Тобто, на Windows 10 S користуватися браузерами Chrome, Firefox чи Opera не вийде, поки що. Однак, не все так просто як здається.\nПолітика компанії Microsoft\nЗгідно з політикою магазину Windows Store, браузерні програми повинні використовувати рушій рендеренгу, який іде із універсальною платформою Windows. А це все означає, що будь-яка програма для перегляду веб-сторінок має використовувати такий самий рушій який є у Microsoft Edge. А браузер Google Chrome використовує рушій Chromium. І навіть якщо компанія Google дуже би хотіла побачити свої програми у магазині Windows Store, вони це зробити не зможуть. Тому що їм повністю треба буде перероблятися свій браузер фактично із нуля. Таку політику від Microsoft помітив розробник Google Chrome, Ерік Лоуренц (Eric Lawrence)?, і написав про це у себе на сторінці у Twitter. Отож, це лише підтверджує той факт, що програми із магазину мають працювати на Universal Windows Platform.\nЖурналісти із MSPowerUser звернулися до Microsoft, щоб вони прокоментували це все. Вони отримали відповідь від головного доповідача компанії, де було написано, що їхній рушій для браузерів має сильний захист від загроз на платформі Windows.\nЗвісна річ, компанія Google мала би портувати свої програми, такі як браузер Chrome, у магазин Windows Store через певне партнерство із Microsoft. Однак, це все дуже малоімовірно, що так буде через непопулярність цього магазину у порівнянні з програмами на базі Win32. Але якщо такі програми як Evernote, Slack, і вже десь дуже скоро з’явиться Spotify, можуть бути у цьому магазині, то чому б і Google не спробувати цього.\nChrome (129) Chromium (43) Firefox (78) Google (1269) Google Chrome (151) Microsoft (830) Microsoft Edge (81) Opera (42) Twitter (109) Windows 10 Home (45) Windows 10 Pro (53) Windows 10 S (14) Windows Store (24)


додому Львів Від aвтoмaтa до власної ферми: як АТОвець у Львівській області почав розводити...\nКолишній АТОвець, повернувшись з війни, відкрив ферму – «Файний вуйко», де вирощує перепілок.\nНазар Фомін зі Стрия, що на Львівщині, ще 6 років тому воював у донецькому Гранітному, а тепер вирощує птицю та перепелині яйця під брендом «Файний вуйко». Зараз на двох фермах Назара – у Стрию та біля Бродів – вигодовують більше 40 тисяч голів перепілок і збирають 10 тисяч яєць на день. Про це Тvoemisto.tv розповів сам Назар Фомін.\nКолишній фінансист компанії «Епіцентр» у серпні 2014 року, під час третьої хвилі мобілізації, потрапив у селище Гранітне, що на Донеччині. Служив трохи більше року, а коли повернувся, відновився на роботі. Проте вже через кілька тижнів був змушений піти у відпустку – через стресовість та емоційний стан.\n«У мене певно був якийсь поствоєнний синдром, не витримувала психіка, встрягав у конфлікти. Взяв раз відпустку, потім знову, а згодом вирішив звільнитися», – розповідає Назар Фомін.\nМаючи певні заощадження, Назар вирішив зайнятися підприємництвом. Конкретного напрямку чи ідей не було. У березні 2016 року зареєструвався підприємцем та відкрив невеличкий магазин на продуктовому ринку. Заключивши договір з одним із волинських заводів, Назар Фомін став продавати комбікорм у Стрию.\n«Перший бізнес був не зовсім вдалий. Магазин довелося через 3 місяці закрити. Вкладені кошти так і не вдалося «відбити». Ще певний час розвозив корм по фермах, ринках. Згодом пробував сіяти пшеницю, жито, овес, садив картоплю і намагався їх продавати», – розповідає чоловік.\nПерепелиним бізнесом, за його словами, став займатися досить несподівано. У товариша, який мав невеличку ферму, на певному етапі почалися фінансові розриви та борги. Ферма стала йому нерентабельною. Тож Назар, закривши всі борги товариша, викупив ферму і став на ній працювати.\nОфіційно на фермі у Стрию почав господарювати і працювати з 1 вересня 2018 року, а згодом, у травні минулого року, відкрив ще одну ферму – поблизу Бродів. Основна продукція – це перепелині яйця та охолоджене м’ясо тушки.\nЗа словами Назара Фоміна, спочатку було працювати непросто, адже, не було досвіду.\n«Основна проблема була у тому, що став працювати сам. Через це втратив пів року розвитку. Згодом зрозумів, що так бути не може. Спочатку взяв на роботу одну людину, яка зранку і ввечері годувала птицю і складала яйця у лотки, тоді ще одну, яка прибирала і виносила зайве. Тепер на фермі у Стрию працює троє людей і їх «вистачає» на 7 тисяч поголів’я, а на фермі біля Бродів, де 35 тисяч птиці і забійний цех, працює 12 осіб. Цього цілком достатньо», – каже Назар Фомін.\nЗа словами співрозмовника, у попереднього власника певні точки збуту продукції були. Проте від більшості довелося або відмовитися самому, або від продукції відмовилися самі фірми чи магазини.\n«Прорахувавши усе, зрозумів, що не можливо нормально працювати і розвиватися, якщо не підняти ціну. Через це багато точок стали від нас відмовлятися, та я все одно наполягав на своєму і за копійки був не готовий працювати. Зараз з нами ті, які цінують роботу, знають вартість яйця чи перепілки, а «збити» ціну і закритися – немає сенсу», – додає власник.\nПевні перебої з постачанням на фермах відбулися на початку карантину. Найважче, за словами Назара Фоміна, було працювати у травні. Зараз ситуація стабілізувалася.\nЩодня на двох фермах в середньому збирають 10 тисяч яєць та «б’ють» 100-150 кілограмів м’яса. У Львівській області їхню продукцію беруть «Родинна ковбаска», «Галицька свіжина», «Крамар», оптовий ринок «Шувар».\nФото із сімейного архіву Назара Фоміна


Число жертв повеней у Бразилії сягнуло 700 осіб — 5 канал\nЧисло жертв повеней у Бразилії сягнуло 700 осіб\nЗростає кількість жертв стихії у Бразилії. Через повені та зсуви ґрунту загинули вже сімсот людей. Ще зо дві сотні мешканців гірських районів вважаються зниклими безвісти. У зоні лиха тривають роботи із розчищення завалів.\nВисока вода відступила, але полишила за собою інше лихо. Зсуви ґрунту дошкуляють цілим поселенням. Розбирати завали рятувальникам допомагають військові. До деяких постраждалих регіонів можна дістатися лише на гелікоптерах. Уся країна раділа з того, як армійському ґвинтокрилу вдалося знайти двадцятьох людей, які були відрізані від світу кілька днів.\nЕмерсон Луз, лікар у складі рятувальної бригади: "Ми знайшли також вагітну жінку. Доправимо її до лікарні. Вона вже на восьмому місяці, тож у разі пологів, їй тут ніхто б не допоміг".\nДруге народження святкує сорокадворічний Марсело Фансека. Його будинок накрило під час зсуву. Під чотири-метровим шаром багнюки він провів шістнадцять годин. Марсело вже не сподівався на порятунок. Але, на щастя, рятувальники саме прочісували тамтешні райони у пошуках постраждалих і почули його стогін\nМарсело Фансека, постраждалий: "Пам`ятаю, як намагався вилізти. Але потім щось важке впало на мій будинок, мабуть, шматок від даху чи дерево, і я опинився у темряві. Не міг поворухнутися, тож просто лежав і молився".\nРозане Коста, головний лікар: "Зараз нічого не загрожує життю Марсело. Він отримує усю необхідну допомогу. Але, до повного одужання ще далеко. Він тяжко травмований".\nБразилія потрапила у полон стихії на початку року. Тривалі зливи спричинили повінь. Вода відступила, і тепер країні дошкуляють зсуви. Жертв рахують сотнями, а постраждалих - тисячами. Бразилію може спіткати гуманітарна катастрофа. По всій території збирають пожертви для тих, хто залишився без даху над головою. Насамперед людям доправляють найнеобхідніше - воду, харчі та ліки.\nВ Китаї з крижаного полону врятували 30 тюленів


Іван Домбровський. Українські гуманісти епохи Відродження XV - XVIII ст.\nЗ нагоди щасливого сходження на Київську єпископську кафедру найяснішого і превелебного пана, пана БОГУСЛАВА РАДОШОВСЬКОГО-БОКШІ (роду СЕМИКОВИЧІВ), з ласки Бога й апостольського престолу, єпископові Київському, абатові Святого Хреста, Лисої Гори і т. д., і т. д.\n«Пастирі й окличники Євангелія — губи Христові»\n(З «Шестиднева» Василя (Великого))\nПро найперший престол 1. Дужий правителю\nСитий славою ти і чужоземною!\nЯк гараздиться в тебе все,\nПривселюдно тоді я утішаюся.\nЧасто віру міняє люд 2,\nБлискавиця палка 3, намір ослабнув мій.\nТа я прагну до Кларосця,\nДоки ти веселиш Київ сплюндрований;\nІ при цім випробовую\nМуз, — цього заслужив розум твій визнаний.\nТут схиляю дріад тямких\nДо Актійських пісень віршем Папроцького,\nДля наяд вони спів ведуть\nЗ допомогою струн любого Бекфара.\nХай же славу північну 4 теж\nПіднесуть до зірок за рішенцем небес,\nДоки славлять зухвалість тих\nТих, що в гирлі Дніпра недругів зборюють! 5\nКліо славу поширює\nСловом, що на папір в неї записане.\nТа чи муза прикрасить ця\nПрацю щиру твою піснею любою?\nІ приховані доблесті\nВічно жити які будуть у віршах цих?\nЛаску їм саме вияви\nЩиру; не забувай і про поета теж! б\nІ Вергілій не зразу-бо\nГрубі погамував вірші й відкинув їх\nЗ голови кучерявої 7.\n...Сталось це, коли він зброю став славити s.\nНайяснішій високості твоїй найвідданіший\n[ПРИМІТКИ АВТОРА НА ПОЛЯХ ОСНОВНОГО ТЕКСТУ]\nБористен, річка в Сарматії, омиває Київ і тече до Чорного моря.\nВесно прекрасна, зимі на загин вітер теплий спрямовуй;\nІ відвертай наші біди, що йдуть, далебі, від неволі.\nЕвре стрімкий, не спиняй на дорозі прихідця нового,\nА як повієш навстріч, доброчинце, то лагідно дмухай.\nГей, аквілоне, і ти, відтоді як почав своїм дітям\nКлімат у Бористенівських краях благодатний\nВітер сприятливий слати, з тих пір вони плавали часто\nДо узбережжя Колхіди у пошуках буцімто руна,\nВіщому судну зухвало життя своє й долю вручивши.\nХай же правиця твоя супротивні вітри позагонить\nДо еолійських печер, щоби їх не барили в дорозі?\nТому-то Марсу ні шал, ні сум'яття тепер не підвладні,\nНапади чинять і далі, — та все у руках Громовержця!\nВін-бо єдиний у світі людей і помирить, і здружить.\nМосхи, сусіди, хоч вам така згода, а знаю, не люба 9\nХай до вівчарні своєї цей пастир дбайливий прибуде 10:\nВ давньому місті притулок хай знайде сенатор 11 великий.\nПастирю, знай, у цім краї між вірних сум'яття велике 12,\nТа не барися, але у встановлені строки до міста\nІ щонайшвидше — як тільки у браму прадавню увійдеш.\nГлянь, богатир бористенський чоло над водою підносить 13:\nЗахідну церкву 14 на Сході обмежує він, ніби валом, —\nМісто стоїть на кордоні сарматів і мосхів суворих.\nМужність твоя і давніш була знана між людом повсюдно,\nТож хай вона і сьогодні одержить належне визнання —\nКін для змагання, де можеш себе проявити, готовий.\nБлагоговійно приймай всі тутешні турботи на себе —\nДосвід потрібний-бо маєш і дбай про добробут громадський.\nЩиро вітаю тебе із обов'язком цим, хай вовіки\nСлава про нього не гасне і вух Громовержця сягає.\nХай погамуються вівці Христові 16 і втишений буде\nБрязкіт зловісної зброї; хай спокій солодкий усюди\nТут запанує, каменам співучим приємний і любий.\nТи, що зазнав стільки лиха, отут здобувай собі славу.\nНу, а тепер про мою родослівну, хто є я, послухай.\nЯ владарюю над водами там 17, де сармат войовничий\nМешкає нині; на світі немає прудкішої річки.\nМарно шукати такої від сходу до заходу сонця,\nБо не рівня ні Родан мені, ані велика Гарумна,\nНі злотоносний в Іспанії Таг, ані лагідна Вісла.\nМенші од мене і Лаба, і Пад стрімкоплинний так само.\nГреки старі мене знали і давні латинці не менше.\nВід мого імені названо край, по якому я плину,\nШироководий, до Понту і щедро доповнюю море.\nМокрими хвилями, Києве, мури твої омиваю;\nСеред степів буйнотравних течу, де татарин жорстокий,\nЗвиклий до сутичок збройних, кривавобезжальних, із луків\nСтріли смертельні пускає, кочуючи в дикій сваволі;\nПлину, де з хвилями бореться Дассов і де козаками\nТа повертаюсь до міста, куди тепер гостем ідеш ти,\nЩоб проповідувать в ньому свої святомудрі догмати.\nМало воно колись силу велику, коли ще монархи\nКиївські русів усіх під своєю кормигою мали.\nМова іде про князів, які Київ зробили столичним\nМістом і центром держави; коли в володіннях Борея\nНад усіма панував племенами Сарматії й мосхів —\nКордони Руської держави, столиця якої Київ: з півдня — Істр, Чорне море і західна частина Каспійського моря, з півночі — Сарматський океан, зі сходу — Волга, із заходу — Віслок напуває Ряшів.\nПлем'я північне, до січі охоче, держав у покорі.\nВладу тоді необмежену руси далеко на південь\nЗ часом поширили: до течії повноводного Істру;\nДо узбережжя північного Понту Евксінського й потім\nДалі — до урвищ колхідських, по хвилі Гіркинського моря.\nЗ півночі — гори Ріфейські, мов щит, їхній край прикривали.\nСхідний кордон, з боку Скітії, звавсь на Русі рагелідським.\nТам, де Титан опускається в хвилі, межею був Віслок.\nОсь як великою доблестю руси тоді відзначались.\nЙ нині відважні вони, але сильної влади не мають.\n(Хай би тоді Мітрідат, полководець славетний, що з військом\nВельми усіх настрахав, аж до римлян, в бою непохитних;\nХай би тоді він у січі наважився русів здолати!..)\nРусь Новгородська тримала під владою диких фінляндів.\nА псковичам данину Скандінавія навіть платила.\nШарпали руси албанів, іверів, Гірканське надмор'я,\nПарфів і мідів дражнили війною жорстокою Марса,\nЧасом на честь перемоги справляли тріумфи.\nЗонар у 3-му томі «Грецьких анналів». Луітпрандус. «Про європейські справи», кн. 5, розд. 6. Прокопій (Кесарійський). «Про війну з готами». Волатеранус, кн. 7 «Географії».\nЯк не згадати ще даків, мізійців і давніх пелазгів,\nВійни жорстокі з якими точилися майже постійно.\nДе Танаїс зустріча Меотіди солоної хвилі,\nПлем'я Русі і Європу, і Азію вкупі тримало.\nКороткий літопис держави Русів\nУ давнину шанували ми службу жерців і численні\nПодвиги лицарів — нам про це свідчать літописи наші.\nХай же пізнають нащадки звитягу і мужність тих предків.\nЗнайте всі й інші: народ, що зберіг цей престол аж понині,\nДиким не можна вважати, хоч дехто із можних чужинців,\nБудучи навіть отут, у столичному славному місті,\nЧасом паплюжив цей люд. Та все розповім по порядку.\nПоходження Києва. За свідченням деяких авторів, його заснував Кий року від створення світу 5409, а від народження Христа 430-го\nАле треба зазначити, що літочислення (від створення світу) взяте у греків, а не в латинян, і не у євреїв\nКий заснував оце місто. Він муром високим просторе\nОбране місце обвів, ще і вал довжелезний навколо\nПрагнув насипати, щоб не спромігся здолати ці стіни\nЖоден таран або інша розбити воєнна машина, —\nОт яким способом він і себе захистив, і нащадків.\nТа найславетніші подвиги прадідів наших сховала\nТемінь безмовна; і в чорному мороці безвісти зникла\nПредків умілість, бо що на папір не покладено — гине.\nТож і про Кия вже майже забуто, а те, що відомо,\nНіч мовчазна поглинає. Ми прадідів власних забули!..\nСплинуло часу відтоді чимало. Над русами владу\nАскольд і Дір — великі князі Південної Русі.\nСпершу Аскольд захопив, потім Дір, невгамовний войовник.\nШарпали збройно вони християн і пелазгів бороли.\nРаз вони флотом великим засніжений Понт були вкрили;\nВже й до мети наближались, як буря зненацька знялася\nІ по просторому морю усі кораблі розметала.\nТрапилось це, певно, з Божої волі, що грекам сприяла.\nРюрик, Сінеус, Трувор — варяги; в Північній Русі правили року від створення світу 6370-го, а від народження Христа 861-го (Кромер, кн. 2 в Пяст: Мєхо: кн. 1, розд. 11; Герберштайн, арк. 3).\nВ русів північних тим часом три брати всю владу забрали\nРоду варязького: Трувор, Синеус та Рюрик хоробрий.\nРовом з водою зміцнили мужі ті укріплення міста\nЙ там панували, хоч доти ці землі вважалися вільні.\nПравити першим Синеус почав, а умер — кермо влади\nТрувор узяв, та й цього скоро братова доля спіткала.\nРюрик незламний останній у цих князював володіннях\nЙ людом тамтешнім у згоді з законами Півночі правив.\nТа незабаром і він мусив пити вже Летину воду —\nЩойно звільнити устиг для наступника Ігоря крісло.\nЦей же, останній, убив, за намовою князя Олега,\nДіра й Аскольда і в Києві сів на високім престолі.\nІгор Рюрикович — Північної і Південної Русі монарх; від нього бере початок родослівна великих князів московських, князів Острозьких і Заславських\nТак уся русів держава коритися Ігорю стала.\nІ не було тоді краю, який би йому не належав,\nБудь то південні простори країни чи Північ далека.\nСилою гордий сваволив той князь по чужинських країнах:\nЛуітпрандус, кн. 5, розд. 6. Зонар у 3-му томі «Грецьких анналів». [Ці] автори [передають], що Ігор послав морем проти візантійців 12 тис. кораблів, року від створення світу 64(58)-го, а року Христового 949-го.\nВійсько на безліч човнів посадивши, до цесаря в гості\nУ Арголіду ходив і розбив там у сутичці греків.\nВдома ж за те, що віддав воєводі жорстокому Північ\nІ деревлян переслідував, мстивим убитий мечем був.\nВлада дідівська по ньому дісталась у спадок дружині\n(Щойно з якою він шлюбом з'єднався) і сину-дитині.\nТак-от нащадка Церери, який там повівся зухвало,\nМстиві васали у злості ганебною смертю скарали.\nГубить нерідко царів можновладних надмірна жорстокість,\nЙ гинуть зазнайці од тих, кого щойно впокорили страхом!\nОльга — дружина Ігоря, велика княгиня всієї Русі, року від створення світу 6459-го, а від народження Христа 950-го. За вбивство чоловіка жорстоко помстилася, вдавшись до хитрощів. Послів, що домагалися її шлюбу, закопала в землю, інших у лазні спалила\nОльга-вдовиця невдовзі за смерть чоловіка помстилась:\nМарсову лють затаївши, до хитрощів тут же вдалася\nІ насміялась жорстоко над їхнім тріумфом зухвалим.\nДоки-бо ті нешляхетні древляни втішалися мужнім\nВчинком і згоди на шлюб з їхнім князем у Ольги просили,\nЗ відбірним загоном найвідважніших [мужів], вдаючи, що згодна на шлюб, проти древлян вирушила\nМстила їм 18: перших послів за зухвальство у землю зарила;\nДругих, що згодом прийшли, запросила помитись до лазні\nП'яних і обдурених надією на шлюб гостей підступним чином вбиває. Коростень, куди втекли ті, котрі уникли різанини, облягає\nЙ там усіх разом спалила. А далі, на шлюб ніби згодна,\nПричепурившись, сама із дружиною йде до них в гості\nІ в деревлянській землі найзнатніших до табору кличе,\nМаючи намір убити, але зустрічає ласкаво;\nКаже, що перш на могилі убитого Ігоря хоче\nСправити тризну, а потім вже з їхнім пошлюбитись князем, —\nЙ тут своїм слугам велить подавати питво і наїдки.\nА як поснули знесилені Вакхом древляни, то, сонних,\nВсіх, невгамовна, мечем осоружним убила безжально.\nКоростень їй не піддався, хоч був у тривалій облозі —\nСтіни високі-бо мав навкруг себе і вал неприступний,\nСаме тому втікачам став притулком і захистом певним.\nТільки ж уроджена Ольжина хитрість і те подолала,\nБо незабаром пустила у дію метальні машини.\nГолодом зморений та боротьбою оружною ворог\nЛаден був здатись на певних умовах. І Ольга звеліла,\nЩоб заплатили за мир голубами вони й горобцями 19.\nОбіцяє, що облогу зніме, якщо їй горобців і голубів принесуть; коли ж їх доставили, вогонь поживу знаходить. Так фортецю спалює і відпущеними древлянами оволодіває.\nМешканці швидко дали, що просила, та хитра княгиня\nКаже ганчір'я птахам до хвостів прив'язати вогнисте\nІ відпустити. А ті, повернувшись до гнізд своїх звичних,\nНеупокорене зброєю місто спалили дощенту.\nОсь яким робом фортецю було переможцею взято.\nА як мечем і вогнем деревлян вгамувала безжально,\nПередала в руки синові владу, окроплену кров'ю.\nЗгодом до арголідського цесаря 20 рушила Ольга\nОхрещується в Константинополі під проводом Йоанна Цемісція року від створення світу 6463-го, а від народження Христа 954-го; імператор, захоплений її вродою, закликає до обручення, але Ольга ухиляється, пославшись на духовну близкість, Після смерті зарахована [до лику святих]. Свято на її честь руси відзначають 11 липня.\nГостею на кораблях і в священній ріці охрестилась.\nТа небуденний свій розум жіночий і там проявила,\nБо, коли цар захотів одружитися з нею негайно,\nСпершу просила її охрестити, а потім сказала:\nХресниця батьку хрещеному жінкою бути не може! 21\nГрекам страшна була Ольжина мудрість, і світ це\nЗгодом пізнав. Христа ж шанувала княгиня до скону.\nПодвигів славних чимало осяяно жвавістю жінки:\nТомиріс Kipy життя вкоротила, за звичаєм сильних;\nПентесілея пелазгів тримала під владою довго;\nЛібуше у маркоманів була у великій пошані;\nА у поляків, додам іще, Ванда таку ж має славу.\nСвятослав Ігоревич — монарх усієї Русі року від створення світу 6464-го, а від народження Христа — 955-го\nКнязь Святослав натомість тримався поганської віри,\nЗнати Христа не хотів, але дуже любив воювати;\nДиких язигів розбив, пестуном був незламного Марса.\nЖоден із лицарів, навіть до битв найзапекліших звиклий,\nНе нападав під той час на державу хороброго князя,\nЩо у бою сам меча звик багрити ворожою кров'ю;\nПік його сором, якщо здобував перемогу без січі.\nТак він багато племен попідкорював силою зброї\nЙ цілі народи жахав слабосилі мечем невгамовним.\nДля непокірних приніс він вуздечку і власні закони,\nА своїм русам залишив надійну основу держави.\nВасилеві і Костянтину — імператорам східним — війну оголошує року від створення світу 6481-го, а від народження Христа — 972-го. Мєх[овіта] Длугош, Герберштайн. У болгарів відібрав 80 городів\nГреків побив і пройшов усю Мізію Марсом запеклим,\nЧинячи всюди спустошення там по містах і по селах.\nЗ того часу данину він наклав на підлеглих мізійців\nЙ греків підкорених. Та непостійна Фортуна й зрадлива.\nЩо вона вище когось підіймає під оплески схвальні,\nТим більш ганебно, коли той щасливець впокорених мучить.\nХто б як життя не прожив, але все ж важливіш набагато,\nЯк закінчилось воно, бо кінець-таки справу вінчає.\nТак Македонець 22, що Азію збурив, загинув ганебно,\nЙ Цезар сплив кров'ю від ран, заподіяних внаслідок змови.\nТак Святослав, що зі здобиччю вже повертався додому\nПісля щасливого вельми походу на греків 23, потрапив\nВ засідку диких язигів і як не змагався відважно,\nПри поверненні з Греції гине від язигів, або печенігів; з його черепа вороги зробили келих\nБув переможений ними, узятий в полон і убитий.\nВтяв переможець зухвалий мечем йому голову. Й череп\nКнязя відважного став йому правити Вакхову службу.\nТак-от язиги побіля порогів помстились за кривду.\nДбали вони не про славу, — пекла їх образа недавня.\nЯрополк, Олег, Володимир — сини Святослава\nТроє дітей величезну дістали у спадок державу:\nДо деревлянів прийшов князювати Олег незабаром;\nБрат Володимир, найменший, поїхав на північ холодну;\nБерло найвищої влади прибрав Ярополк, як найстарший.\nДорого платять державці за підступи і нерозважність;\nІ заживає хай слави, хто наміри злі їхні нищить.\nКажуть Свадольт, щоб за вбитого сина помститись, намовив\nСтольного князя відняти в Олега країну древлянську,\nРадив при цьому напасти зненацька із військом північним.\nПевен був: кривдника так необачного легше згубити.\nЯрополк, підбурюваний Свадольтом-дорадником, Олега умертвив; але Володимир, проти якого військо збирає, переможця того вбиває\nПроти свого ж таки брата пішов Ярополк легковірний\nЗ військом. Олег, утікаючи, згинув у рові міському.\nПо володіннях Борея ходив переможець зухвало,\nНадто коли захопив Володимира, мужнього землі.\nТа Володимир на поміч покликав варягів і з ними\nЗемлю не тільки свою повернув, але й владу відняти\nВ старшого брата надумав. Тож кличе його ніби в гості.\nБуцім на раду. Та, щойно прийшов, його вбили підступно.\nТак володіння й життя Ярополк необачний утратив.\nЧасто мерзенна жадоба призводить людину до згуби.\nТак було з Крезом, і Кіром Молодшим, також з Мітрідатом —\nВсе вони втратили, бо захотіли чуже захопити.\nТак Владислав, який мав у Сілезії вотчинні землі,\nДоки братів грабував, володінь своїх власних позбувся.\nВолодимир Святославич — монарх усісї Русі, року від створення світу 6488-го, а від народження Христа 977-го\nДоля монархом проте Володимира настановила\nВ русів прадавніх; і був він правителем мудрим, обачним.\nМарсом незламним спочатку впокорив численних сусідів,\nПотім жорстоку поразку наніс молдаванам у битві;\nДалі волохам відважним, понтійцям, також трансільванцям,\nА як за Істр перевів свої полчища князь невпокійний,\nСпершу болгарів і сербів, а ще босняків попустошив.\nДалі понищив міста арголідські й фортеці пелазгів.\nА як, зламавши угоду, з війною прийшли печеніги,\nРус ворогів тих здолав у запеклім бою й поневолив.\nЗ того часу печеніги розбиті скорилися русам\nІ переможців веління з готовністю стали сприймати.\nПотім із військом могутнім тіснити почав візантійців\nСабеллі: Еннеаде 9, кн. 2. В Корсуні став християнином; схрещується року від створення світу 6497-го, а від народження Христа — 988-го\nРуси віру Христову прийняли спочатку за правління Василя Македонського, цезаря східного 1 (як Зонар у 3-му томі «Анналів» свідчить) року від створення світу 6453-го, а від народження Христа 954-го; однак хиталися і лише при Костянтині і Василеві охрестилися Христом. Це сталося року від створення світу 6497-го, а від народження Христа 988-го.\nВолодимир помирає рогу від створення світу 6525-го, а від народження Христа 1014-го. До каталогу святих греками вноситься. Святополк Володимирович — Великий князь Русі. Бориса і Гліба, братів, відомих святістю життя, безжалісно вбиває.\nПовалений Ярославом, повертає [владу] з допомогою Болеслава Хороброго, короля польського.\nЯрослав знову посідає першість.\n[... ...], два міста на честь свого імені заснував: одне неподалік Волги в Азії, друге — поблизу Сану, в Південній Русі 2.\nСестру за короля Казимира видає заміж. Заслав, чи Ізяслав, — Великий князь Русі; був вигнаний королем Болеславом Сміливим, двічі повертається: перший раз року від народження Христа 1059-го, а згодом — 1074-го. [Гине] найсправедливіший князь року Христового 1074-го.\nІ незабаром від них взяв жону собі й віру Христову 24, —\nЗ нею народи північні осяяв він сяйвом спасіння.\nУспіхи мав на війні князь великі, а вдома був любий,\nБо непокірливих (навіть запалений гнівом) ніколи\nНе плюндрував, коли їх гамувати із Марсом приходив.\nБув шанувальником доблесті і неприборкані страсті,\nРозбрату злії причини, умів тихомирить законом, —\nДбав він про це неупинно, хоч вмів виявляти і ласку.\nТак він Борея приборкав і став по усюдах відомим.\nВладарював тепер краєм от Таврів по гори Ріфейські.\nБерло по батьковій смерті прибрав Святополк Окаянний,\nВбивши підступно братів своїх рідних — Бориса і Гліба.\nРідко вдається, проте, лиходію уникнути кари\nІ невідомщено вмерти. Далеко частіше відплата\nВрешті знаходить злочинця, куди б не ховавсь душогубець.\nТак і оцей нечестивець, обагрений кров'ю, невдовзі\nБув Ярославом розбитий і вигнаний геть із держави.\nТа Ярослава скидає Хоробрий і стольний град Київ\nЗнов поверта Святополку, — а цей туди вводить поляків,\nМісто яким удалось захопити лиш тільки обманом.\nЗрештою, князь Ярослав повернув собі владу в державі.\nЗгодом побив печенігів, Софіївську церкву розкішну\nПобудував. Біля Сану в'юнкого на заході спершу\nМісто поставив, а друге на сході 25, за пінявим Доном.\nА як пошлюбив сестру з королем чужинецьким 26, сусідом,\nСтав після цього з ним жити нарешті у злагоді й мирі.\nПісля його упокоєння став Ізяслав князювати\nВ Києві. Двічі на поміч він звав короля Болеслава,\nЙ саме тоді, як скарав диких половців в січі кривавій\nІ гамував міські чвари, його безневинно убито.\n(Князь цей, обагрений кров'ю єпископа 27, був охоронцем\nЛицаря славного і повертав йому втрачене крісло.)\nА Святополка, що теж був заюшений кров'ю набожних,\nСлавний король цей достойним вважав старовинного столу.\nВсеволод — великий князь Русі, забирає у брата владу, вмирає від повальної хвороби\nВсеволод владу у місті і замку, проте, прибирає.\nТа, як настав згубний рік, коли смерть на Русі лютувала\nЙ навіть повітря усюди було смертоносне, помер він.\nКиївський стіл на нараді брати віддали Святополку.\nСвятополк — Великий князь Русі. Ображає половецьких послів\nТа, коли він закував посланців половецьких в кайдани,\nРусам усім, необачний, накоїв великого лиха.\nЗлочин тяжкий учиня, хто ламає угоди й закони,\nХто ображає послів, які миру приходять просити.\nЗгодом шаленець себе осквернив, покалічивши брата.\nВмирає року Христового 1112-го\nА як прийшла його смертна година, впокоївся тихо.\nЗ тої причини князівство велике посів Володимир.\nВолодимир II Мономах — Великий князь Русі. Непокірних князів та кафських лігурійців переможець. Роздрібнені члени держави об'єднує і в одне тіло монархії збирає\nВін припиняє на батьківських землях скорботне безладдя,\nЧвари постійні та розбрат і дбає про мир у державі;\nРусів єднає до гурту і половців перемагає.\nСам лігурієць із Кафи боявся незламного князя,\nМарсову долю з яким він був змушений випробувати.\nВійни і сутички часто з сусідами мав Володимир\nІ розшматоване тіло Русі позбирав він докупи.\nБо небожителі часто (якщо це не проти природи)\nЗміцнюють владу верховну за поміччю вдатного мужа.\nМстислав — Великий князь Русі, вмирає року Христового 1129-го\nСин благородний Мстислав його місце займає (він правив\nДоти на Півночі); та і його люта смерть не минула.\nТак часто-густо раптово вмирають найкращі владики,\nТі, яких люди шанують за вчинки відважні і смілі.\nЯрополк — Великий князь Русі\nЙ ось Ярополк вже втішається братнім престолом і містом.\nВін уподобав державнії чвари; братів непокоїв;\nНими узято в полон його (та уникає в'язниці);\nПідбурює русів проти поляків року Христового 1134-го\nРадником був для усіх; мав жагу до воєнних походів.\nРуси при ньому свободу свою захищали певніше\nЙ Марсом могутнім нерідко помщались полякам за кривди;\nА як нашестя вороже відбили, позбулись кормиги.\nМові його притаманні були красномовство й принадність\nВроджені; з їх допомогою вмів слухачів чарувати.\nВзнав його задум король (а в той час воювали з богемцем.\nТа і з паннонцем так само угода була ненадійна),\nІ коли князь необачний якраз у похід лаштувався,\nЯрополка захоплено і до Кракова відведено\nХитрістю схоплений був і увергнутий в поруб темничний 28.\nА Ярополк, коли вийти не волю вдалося, віддячив\nТеж королеві за підступ, — як той поспішав на підмогу\nІншому русові-князю (само по собі що похвально), —\nВипущений, хитрістю на хитрість відповідає\nВійсько обдурене польське примусив тоді утікати.\nТак переможець-король необачний на цей раз піддався.\nКороля підступом перемагає року Христового 1139-го. Вмирає 1140-го року\nСіті тонкі розставляє життя (стережись миловидих!);\nЙ часто дорадник підступний тенета натягує потай.\nКлоччя стає смолоскипом, якщо від вогню загориться.\nЙ легко поборює той, кого Марс у бою надихає.\nТак випада, що за вчинки ганебні, вважай, неодмінно\nКара спокутна на голову пада тому, хто їх чинить.\nВсеволод — Великий князь Русі; вмирає року Христового 1147-го. Ігор — Великий князь Русі; Ізяслав бере його в полон, запроторує у монастир і владарює; але переможений [Ігор] з допомогою Георгія відвойовує Київ. Ростислав — Великий князь Русі.\nВсеволод після покійного став князювати в столиці.\nКілька лиш років посидів на троні й умер; тоді Ігор\nБерло отримав; наляканий, кида його і втікає.\nТа Ізяслав його ловить в полон і в ченці постригає;\nВигнаний був скоро й сам, і Георгій захоплює владу.\nГеоргій захоплює покинутий Київ\nГеоргій помирає року Христового 1164-го. Гліб — Великий князь київський; після двох років правління помирає. Роман — Великий князь Русі\nДовго не втримався й цей — його з Києва теж виганяють.\nА як його переможець помер, Ростислав забирає\nМех[овіта] кн. 3, розд. 21, арк. 93; Стрийковський, арк. 227.\nМіста дитинець, а з ним всю державу і берло прадавнє.\nТа, коли став допікати він синові вмерлого князя,\nВлади позбувся і, з Києва вигнаний, мусив тікати.\nДоки фортеці чужі віднімав, своїх власних позбувся.\nЗа грабежі вочевидь це була йому плата від Бога.\nТож хай ніхто і ніколи не важить на спадщину ближніх!\nСилою знову невдовзі захоплює місто Георгій.\n(Жоден злочинець простий не спроможен все так зруйнувати,\nЯк можновладець найвищий, призначений Богом на владу!)\nТа коли саме палає бажанням помститись за кривду,\nГарбає землі чужі і поляків, згуртований, тисне.\nЗ князем Мстиславом, що вигнаний був, укладає угоду\nЩиру (щей й слово дав честі!), але його легко ламає.\nТа у той час, як, заюшений кров'ю, пустошить країну,\nСмутку печать йому вкрила суглоби унаслідок змови.\nЧвари по ньому тривали і всяк грабував стольний Київ,\nХто лише військо мав сильне, аж доки взяв Гліб в руки берло.\nСкоро вмирає і цей, і Роман бере віжки правління;\nКнязем він був знаменитим відвагою й силою війська;\nРусам утрачену славу і честь захотів повернути;\nІ, якщо той блискавиці і грім на своїх більше кидав,\nЦей подолав і приборкав язигів у січі кривавій,\nЩе й у ярмо підневільних запріг, як волів або коней,\nЩоб вони землю орали на скиби, неначе худоба.\nДоля, проте, має звичку помщатись на людях пихатих\nІ проганяти чваньків із престолу високого вельми.\nЯрослав II Ізяславич — Великий князь київський; зазнав поразки і був вигнаний. Святослав — Великий князь київський\nЯрослав повертає собі владу; грабує знатних і простих громадян\nТак Ярослав прибирає небіжчиком зборене місто,\nТа незабаром був скинутий теж і пішов у вигнання,\nВладу по ньому бере Святослав: розграбовує місто\nІ, як звитяжець, дітей втікача і дружину полонить.\nВигнаний, знов поверта і захоплює мури безлюдні;\nЩоб із полону звільнити родину, йому довелося\nВдатись до хитрощів і обдурити найближчих боярів.\nЛюди в знекровленім місті любили, проте, Святослава.\nА по його упокоєнню владу одержує Рюрик.\nВигнаний був; повернув з допомогою половців знову;\nСвятослав знову відновлює владу. Вмирає року Христового 1192-го. Рюрик — Великий князь київський, вигнаний; з допомогою половців захоплює Київ і грабує; за це Роман, Великий князь Галицький, до монастиря його замикає\nРазом спустошили місто і кров'ю його обагрили.\nСаме за це силоміць був пострижений галицьким князем 29\nІ, в монастир запроторений, став там молільником Божим.\nДопомагає, бува, і в'язниця добути спокути\nІ на Гіарі, заради спасіння, коритись зухвалим,\nРостислав Рюрикович — Великий князь київський.\nВладу верховну узяв Ростислав незабаром по тому\n(Після ув'язнення батька), опершись на військо Романа.\nВолодимир III — Великий князь київський\nЗгодом втішався престолом і містом уже Володимир 30 ,\nЩо з допомогою братнього війська впокорив литовців.\nМстислав Романович — Великий князь київський\nПотім Мстислав 31, шанувальник дідівської доблесті й слави,\nПарость Романова, мав під своєю кормигою город.\nА позаяк Коломан тоді влади кермом утішався,\nЦе роздражнило Мстислава (обуривсь, що берло в чужинця)\nКоломана -Паннонця виганяє з Галичини. Помирає року 1212-го\nІ невблаганним мечем відігнав славний муж супостата\nГеть, поза гори Карпатські і навіть засніжені Альпи, —\nВипер подалі од галицьких нив і від руського поля.\nПерший прихід татар з (далекої) Скіфії до Європи року Христового 1218-го\nВперше тоді у північних країнах з'явились татари.\nВийшли вони з межигір'їв кавказьких; мандруючи далі,\nЗнурили в битвах численні народи північні без ліку.\nДон підкорили, і половців тех, від поразок ослаблих.\nВ першій же сутичці русів здолали. Мстислав тут загинув;\nРешта, які уціліли, втекли од мечів осоружних.\n(Деякі свідчать, проте, що й Мстислав утікав з поля бою).\nЗ часом татарин жорстокий спалив навіть Київ дощенту.\nТак проникають татари до Скітії і Меотіди —\nКраю, який був политий тих мешканців кров'ю так рясно,\nКраю, що звідав поразку і лемент його оборонців.\nРусь ще не бачила досі такої великої сили\nІ ще ніколи не знала такої стрімкої навали,\nСхоже було це на повінь, що нищить заквітчані ниви,\nЧи на рій бджіл, що їх сонце пробуджує сяйвом уранці;\nНа сарану, яка нищить навколишню зелень, мізерна, —\nХмарою суне без ліку і все обертає в пустелю:\nРясноврожайні поля і буяючі травами луки.\nТак-от і орди татарські, шаліючи всюди, безжально\nЦілі країни і царства, підкорені ними, згубили.\nСкільки добра було в русів і збіжжя, а скільки худоби!\nГеть усе чисто забрали, мечем усмиряючи край цей;\nВсе попустошили і сплюндрували на скорених землях.\nДика зухвалість, одначе, в татарів жорстоких не тане;\nВельми безжурно роздражнюють Марса, зростає нещирість;\nОсь уже лихо прийшло й до сусідів; підступно напали\nНа безтурботних поляків; та їхня ворожість їм шкодить.\nЗвиклі до отчої сили вгамовують злих савромати;\nІ оживають по цій перемозі над скіфами ляхи.\n(Безліч раз топтана доблесть тоді й козаків породила!)\nВолодимир IV — Великий князь київський\nЗгодом, по цій різанині татарській, піднявсь Володимир 32,\nКиїв зайняв і безпечно у землях дідівських владичив.\nНепереможне мав військо і був славолюством відомий.\nДанило — король Русі і Галичини, Великий князь київський. Коронується Опхзоном, легатом папським у Києві року 1246-го; знову — у Дрогочині року Христового 1253-го. Помирає року 1266-го.\nПотім з'явились Острозькі — правдиві нащадки Данила 33;\nРодослівна ясновельможних і наймогутніших князів острозьких і князів заславських.\nСилу народу свого унаслідував плеканець Марса —\nЯсновельможний Костянтин Іванович — князь острозький, Великий гетьман військ литовських та ін\nКримських татарів і війни із мосхами не засмутили\n(Хоч короля потрясали шляхетного битви ті часто).\nДоки ж ворожим когортам наносить нищівну поразку,\nЗ Марсом сумнівним приходить в його володіння тим часом\nСкіт, або дак, котрих він розбиває ударом напевним!\nВже не кажу про змагання із мосхом; дивуюсь лиш силі\nВіри міцної, якою цей князь підпирає чужинця;\nЯсновельможний Костянтин — князь острозький, воєвода київський і т. д.\nА водночас він кепкує із чванства й перунів царевих.\nОсь іде син батьківщини, шляхетності втілення й сили.\nТож з його волі був знищений скіт і убитий так само\nВолох, байдужий до смерті, якому лиш Марс до вподоби.\nЯк не згадати ще мосха, з яким має сутички збройні\nМайже постійно; він першим здобув там і мир, і могутність\nВелич була на сумирнім обличчі у нього такою,\nЩо дивували героєві тому свої і чужинці.\nЯсновельможний Януш — князь острозький, староста тарнівський, каштелян краківський, володимирський, черкаський, білоцерківський, канівський, богуславський, переяславський і т. д., і т. п., гетьман\nВік проживає тим часом вже Януш, який презавзято\nПрагне зажити собі вікопомного князя імення, —\nСтав він найпершим магнатом держави й сенатором дужим.\nРано наповнився музами був при дворі королівськім,\nВивчив військове мистецтво і Марса пізнав небезпеки.\nСправді, юнак скіфську напасть і силу жахливу приборкав\nСаме тоді, як під Дубном ворожі загони стояли.\nСхизма у отчому краї руйнує пелазгів обряди;\nТа королівська турбота, любов до вітчизни й наука\nБатькова краєві учня шляхетного вельми дарують.\nЗгодом, як Марсом Стефановим цар-московит гамувався,\nЗвідав і сам почуття небезпеки в воєнних походах,\nДоказ хоробрості там показавши і розуму жвавість.\nА особливо тоді, як відважний Косинський руїну\nРусам приніс і гуляв із вогнем і залізом усюди.\nКнязь проти нього рішуче свої висилає загони.\nЯнуша скіф не страшив, не страшила й запекла лють турків;\nВсіх гамувати умів і примушував геть утікати.\nА як держава страждала від розбрату й сварок жорстоких,\nСтримував мудрою радою два ворогуючі стани.\nБув не байдужим до всіх потрясінь неспокійного краю;\nІ не було тоді сили, якої би він побоявся.\nДосить сказати про сильні загони, що їх на підмогу\nВислав паннонцю, як той ледве стримував турків навалу.\nМав неабиякий глузд: про минулі заслуги не думав,\nА міркував своїм розумом віщим лише про майбутнє.\nВмів направляти серця невгамовні і душі спесиві;\nІ говорив вельми стилем високим, — як Тулій славетний!\nЯсновельможний Костянтин — князь острозький, староста тарнівський, [...] великого князя литовського і т. д.\nА Костянтин? Коли б він не був забраний смертю лихою,\nМіг би прадавніх князів собі слави зажити напевне;\nУчасть разом із Стефаном приймав у походах на мосхів.\nЯсновельможний Олександр — князь острозький, староста тарнівський, воєвода волинський і т. д. Вмирає року Христового 1603-го.\nМужністю й силою теж Олександр виділявся відважний;\nВельми розсудливим був; захищав од зухвалого Марса\nЛюд свій, якщо який-небудь шаленець з війною приходив.\nВін шанував справедливість, зважав на потреби сіроми,\nЛицар найперший, палав до воєнних походів бажанням;\nРозкошей Вакха, проте, уникав, ніби пса чи гадюки.\nТа на порозі поважного віку, коли утішався\nСаме нажитою славою, смерть його люта спіткала.\nВіком цей муж перевищив пілоського Нестора навіть\nІ переконливі докази дав своїх подвигів щирих.\nНими він міг би, здається, в нащадків повагу здобути.\nВсі його діти й онуки шляхетністю теж відзначались.\nСтарший за віком в роду, Костянтин, канчуком був і жахом\nДля ворогів — блискавицею в битві і громом разливим.\nМузами удосконалив свій розум і Фебову працю\nЗміцнював пристрасно Марса невтримного в січах жорстоких.\nСхожим на Марса він був і на лева могутньої сили,\nЯсновельможний Костянтин — князь острозький, староста тарнівський\nТож і не дивно, що цвяхи міцні міг руками ламати.\nТа, коли був, наче лук, що до бою зготований, згаснув,\nКрай всім надіям поклавши затьмарив ти доблестю предків.\nСправді, навіщо могутність така й гідна подиву сила\nБлиска, якщо все залежить від нитки тоненької парок?\nВмирає року Христового 1618-го\nЗадуми сміливі смерть вгамувала й позбавила сили;\nТак ось дочасно і гроно спада винограду незріле.\nЯсновельможний Януш — князь Острозький, староста тарнівський\nЯнуш великий натомість спокійно прожив свої роки;\nДбав він про скроні держави й надією був королівству.\nМав невгамовну жагу до військової служби і скіфів\nГеть одганяти умів, запальних, війни смолоскипом.\nВ злеті найвищої слави не зміг він уникнути долі\nВмирає року Христового 1619-го\nІ відійшов із життя — ніби квітка, підрізана плугом.\nТак несподівано згасла надія, що сторожем буде\nЗвичаїв давнього роду, народу, який велетенську\nМав на жахливо безлюдних просторах колись-то державу:\nКраєм її і кордоном Ріфейські були тоді гори.\nКнязь Заславський 34 звитяги дідівської був шанувальник\nІ доброчесності, — їх він одержав у спадок від предків\nЯсновельможний Януш з Острога — князь заславський, воєвода волинський і т. д.\nНіби найбільший для хлопця і щонайщиріший дарунок:\nВсе це він з Божої ласки в душі зберігає постійно, —\nА невгамовність свою доброчесністю м'яко тамує.\nПотяг до зброї і велич душі не послабили ані\nСправи освітні удома, ні гойні поля і маєтки.\nБлагочестивий він; послуги Лисій Горі виявляє;\nІ таким чином, як хроніки свідчать, небавом підвищив\nХрест, на якому Син Божий за наші гріхи мав спокуту,\nА донедавна був нищений із-за ворожого шалу.\nСлаву кують для вітчизни два Марсових нині нащадки 35,\nРодичі знатні, єдина надія прадавнього роду.\nВиросли ці два брати із плоті геройської русів.\nЯсновельможний Олександр з Острога — князь заславський, воєвода брацлавський\nСтаршому знатні дістались покої і вгіддя соснові;\nВін і продовжує квітнучу віть старовинного роду.\nВіра його благодатна веде і рожева цнотливість,\nТакож і твердість, достойна нащадка славетної крові.\nТа справедливе бажання, і доблесть діяльна, і тихе,\nМирне життя нараз потяг до збройних походів збудили.\nЯсновельможний Георгій з Острога — князь у Заславі\nІнший продовжив так само був звідану доблесть дідівську;\nНині, на жаль, із життя, починань не сповнивши, відходить.\nЛев Данилович — король Русі, Галичини, Великий князь київський, заснував Львів року Христового 1270-го.\n(В Галичині) після смерті Данила став Лев князювати,\nЩе слід згадати, що замки любив він і січі жорстокі.\nВасилька, князя литовського хитрістю згубив\nЗаплямував же заслуги преславні учинком ганебним,\nДуже пишавсь-бо, коли князь Литовський підступно був вбитий 36.\nЛицарі з цього гнізда упродовж майже років із сорок\nПравили Києвом і на просторах, де Нот владарює.\nСтаніслав — Великий князь Русів\nРодом звідтіль Станіславчик, що владу забрав прадідівську\nЙ тішився троном високим безпечно у Києві давнім.\nКиїв був підкорений литовцями року Христового 1320-го\nТитули давні прибрав він до себе і ймення монарха\n(Мосхи ним перші царів-самодержців свої стали звати).\nТа відтоді, коли доблесть чужа його стала бороти\nІ вже несила змагатись було йому з Марсом ворожим,\nБерло покинув, й утік, і щасливо уник небезпеки\nЗборений, врешті, прибув до рязанських кордонів на сході —\nТих рубежів, де по краю азійському Танаїс плине,\nІ немов звивиста стежка схиляється вбік од Європи.\nДосі ішлося про тих, які виросли з руської крові\nЙ давні права поновляли в сплюндрованім Києі часом.\nКажуть, незнатна людина могутнього стерпить в державі,\nА слабосила себе дозволя грабувати сильнішим, —\nТак ось насильно згуртовано більшість імперій азійських.\nНидіють внаслідок тих же хвороб і хиткого союзу\nІ кочові ефіопи, і інди 37 — сусіди жар-сонця.\nЗапанували над краєм просторим знесилених русів, —\nГедемін — Великий князь литовський, князь київський\nКнязь Гедимін нездоланний, щасливий в своїх починаннях\n(Ворогу він не показував спину ніколи, а груди).\nВоїнів, доблестю знаних, зібрав і повів їх на південь.\nЗгодом, коли підійшов вже до Києва близько, на відстань\nТак, що й дахи було видно найвищих будівель, небавом\nСтав готуватись, щоб давню фортецю в облогу узяти.\nСміло штурмує по тому: обложені опір на мурах\nЧинять недовго, бо смертним із Марсом змагатися важко.\nМіндовг — князь київський\nУ полоненому місті правителем став князь Ольшанський,\nТобто Міндовг, — коли князь Гедимін, переможець щасливий,\nВійнам поклав був кінець і вернувся до рідних пенатів.\nОльгерд — князь київський\nЗемлі ті Ольгерд усі, що належали Києву здавна,\nУ повелінні своєму зберіг ніби спадок від батька.\nВолодимир — князь київський\nПотім всю владу над ними віддав Володимиру, сину;\nЦей і надав привілеї підвладному Києву перший.\nТа, коли хлопець відмовився слухатись Вітовта, втратив\nЗгідно з угодою владу велику у Києві хутко,\nА замість неї одержав фортецю спустошену Копил,\nСкіргайло — князь київський\nКиївська ж давня дісталася брату його Свидригайлу.\nОлелько — князь київський і слуцький\nВіжки правління над містом король повертає Олельку, —\nВладу князівську так само нащадок якого тримає.\nЩедрий цей князь величезні простори й народ войовничий\nВ спадок одержав; він Києву, що залишився в руїнах,\nКопил-фортецю додав і грунти дарував превеликі.\nВ Слуцьку, не близькім також, він отримав князівство чимале.\nСімеон — князь київський і слуцький\nСаме тому, доки князь Симеон жив на білому світі,\nСлуцьким князям підкорялися мешканці й на Київщині.\nА коли вмер він, князівство усе королеві дісталось.\nКнязівство Київське перетворюється у воєводство Казимиром, королем польським, року Христового 1471-го\nКиїв великий, що був на будівлі лідійські 38 багатий\n(Мури могутні тоді захищали їх), нині порожній.\nДосі великі вали збереглися і храмів три сотні.\nБлискала злотом на стелі давно там шумиха розкішна,\nСяяли виїмки й борозни та білосніжні колони.\nНині із давньої тої краси небагато лишилось, —\nХрами-бо й мури зубчасті лежать у руїнах повсюди.\nЦе розповів я, щоб знали усі, як багато слідів ще\nДавньої сили у місті лишилось, куди ти простуєш —\nПерший у ньому сенатор і жрець в римській церкві великий.\nА подивись-но, як шириться блиск королівської влади:\nЦе все тому, що король має спільника й друга в сенаті\nЯсновельможний Томаш із Замостя, воєвода київський і т. д., і т. п.\nТомаша — мужа, на боці якого Замойська фортеця.\n(Твій же до Києва вступ, певно, доля затримує нині,\nБо пропасниця нищівна нутро все украй спопелила!).\nМову і розум цьому юнакові гострила Мінерва,\nА до військових походів спрямовує Марс войовничий.\nСаме тому і тепер добуває він більшої слави, —\nТа чи не кращі є Фебові почесті й славлення миру?!\nЗвідси і шана велика, яку од народження має,\nІ, як того й сподівались, найвище звання і посада.\nБлиску покоям до того ж і шлюб знаменитий додав ще:\nЛицар такий-бо узяв не звичайну дружину з Острога,\nА видатну, що прибрала клейноди князівства, велику 39.\nШлюб цей ослаблому збитки воєнні поповнив щасливо;\nТак воскресаючий птах 40 — продовжує вмерлого птаха.\nКнязь вельми сильне мав військо, могутність якого незламну\nЗгубний татарин спізнав, що не раз мав запеклі з ним січі;\nЗвідує нині і турок, Опорою став він держави\nСаме тоді, коли військо чужинське плюндрує країну.\nБатько з його допомогою збройною геть від кордонів\nЛютих паннонців, і даків страшних відганяє, і свеків;\nІ людоловів зі Скітії хижих, що чинять розбої.\nПеремагав він і мосхів; та Київські землі найпаче\nВід небезпечного ворога обороняє постійно.\nЗаповіт великого того Яна із Замостя, канцлера польського короля і [...] королівського полководця військ, героя на цілий вік пам'яті гідного\nЛицар Замойський — це Фенікс нечуваний в землях Борея;\nВиростав край його рідний, а нині все людство шанує.\nНиток сестер трьох він може отож не боятися вбивчих, —\nДоки до моря скелястого річка моя ще тектиме.\nВ тих-бо камени закохані палко, хто нехтує парок\nВладою: їх увільняють од смерті і вічність дарують.\nНімфи, наяди, мене, який прагне притулку, штовхають,\nА чарівної кіфари творець 42 надиха злотокудрий.\nЩо ж заважа? Хіба лицарів славних у нас вже забракло,\nЯсновельможний Станіслав Жолкевський з Жолкви, королівства Польського канцлер; і Великий гетьман королівського війська\nРівних Енею з Ахатом? А Марса любимець Жолкевський?..\nСлави сягнув він до неба й тепер ще при добрім здоров'ї.\nПам'яті гідне нащадків ім'я його в нас знакомите.\n(Я не кажу вже про подвиги предків, та їню звитягу,\nІ до палкої вітчизни любов, коли, нехіть до січі\nКинувши, на допомогу приходить в нещасті охоче).\nСлаву він їхню примножує і до зірок піднімає.\nВсім тепер знані гетьмана великого запал і січа\nВ Бучині, що почалася з-за дечиїх примхів. Бував тут\nШарпаний військом ворожим, що волю свою боронило.\nВін полонив Наливайка і схильну до шкоди ватагу,\nЗнурену у безпощаднім бою, незабаром розсіяв.\nПотім скарав Росціана-сміливця (який домагався\nВлади у даків) жердиною, що поперечно поклали 43.\nВсюди, де тільки стрічався із ордами скітів жорстоких,\nПеремагав їх, охоче міняючи спокій на січу.\nЄ мазуном короля превеликим з тих пір, як завзято\nВід багатьох небезпек різнорідних державу боронить.\nМосхів приборкав зухвалих, їх війську поразки завдавши;\nЗваживсь монарха цього опівнічного краю, сміливець,\nУтихомирити і королеві примусив коритись.\nОрди татарські, які чинять напади збройні щороку,\nЙ турків погрози він стримує страхом жорстокої помсти.\nКличу я муз пієрійських (бо ти, захисниче, здоровий);\nІ вельми любих вже маю, не хочуть вони оглядати\nСлавні долини Сарматії і краєвиди зелені\nТам, де верхівка Парнасу й забуте джерело Кірійське, —\nЛинуть до цих, не чужих їм, країв і тебе величають;\nЩастя бажають також і заслуги підносять до неба.\nОсь Ератó й Полігімнія з жестом приємним, Евтерпа,\nІ Калліопа із Терпсіхорою, й Талія знатна,\nІ Мельпомена жахна, й Уранія, що знає майбутнє.\nКліо ж пісні під гру на кіфарі співає врочисто.\nІ лиш одна, як берусь до роботи, вуста відкриває\nВельми солодкі, щоб славить ім'я твоє власне і предків.\nЯ вже закінчую мову, яка затяглася так дуже,\nЩоби незвичні вуста не томити й не слабити сили.\nБудь же надовго (до Нестора віку) здоровий, щасливий\nІ, навіть правлячи, не забувай про могуть Громовержця.\nХай до душі тобі буде про храм і гаразд піклування!\nЗвичаї тут виправляй занепалі й освіту авзонську 44\nОберігай, — зловживання ж підступні вгамовуй поволі.\nЗвіданий приклад бери з Гіацинта старого для себе,\nЗдавна який італійським обрядом 45 наповнив це місто.\nТа прощавай вже, щасливче, — велять-бо наяди,\nЯ щоб, смиренний, навіки прийняв рішенець Громовержця\nІ кришталевою море скелясте доповнив водою.\nМаркоманці яким не піддавалися\nНа кордоні глухім урвищ та бескидів,\nЩо край пасма Герцинського!\nМечоносець із Дельф 46, діти Латонині\nБ'ють по струнах кіфар кінфських уміло так,\nІ для славлення тих з лавра зеленого\nДовгі завше низки плетуть.\nІ вінчають тебе, й вилиці скрашують\nЛистям знаним, яке не у спромозі вже\nЗнищити і Вулкан етнівським жар-вогнем,\nАні довготривалий час.\nЗ чого мову почать? Піснею, може, я\nФеба славити рід стану вже давнішній?\nА чи діток, яких нині тобі дала\nДоблесть, смерті не знаюча?\nЗвідси й титули йдуть; і для нащадків є\nПриклади визначні сущих жильців, які\nВстали після руїн; честь бережуть вони\nЗвідси Феба вода 47 й сестрам парнаським 48 всім\nВдячність; саме звідтіль і таємниця йде\nГлузду й доблесті, і слава заслужена;\nФебів труд пієрійський теж.\nОсь дивлюся на плід роду геройського\nІ набутки рясні лицарів визнаних,\nЩо за батьківський дім люті правицями\nЗнай погрожують недругам.\nПрацю Марса вони вправно виконують,\nСаме Цезар 49, коли йде на Сарматію,\nГонячи вояків (що із Богемії)\nДо верхівок Сілезьких гір.\nДоблесті хто не зна, що виявляється\nВ Окшиців, як вони зборюють силою\nРетів; і бойові лави крушать чужі\nТа й мечами блискучими.\nА як Судін гримить з надміром пристрасті,\nСвита вражих князів скаче під хрест чорний ;\nІ сармати тоді битві кінець кладуть 50 , —\nТак падає Крижак лихий.\nСемиковські, поглянь, як у бою оцім\nГонять тих вояків натиском сміливим,\nІ, безжальні, нараз силою збройною\nСтільки люду вигублюють.\nЛюті мосхи в борні й скіти кочівники,\nЗнані шалом в бою і невгамовністю,\nВідчувають тепер, що значить міць сокир\nІ погрози сарматів цих.\nРадошовський також, військо що сильне мав,\nЗ мосхами воював; і не втікав чимдуж\nПеред капосними ордами скіфськими\nПісля нападу вдалого.\nЯк пишається він славою ратною,\nТак і град визначний пресулом Нанкерським,\nВсіх дивує тепер чин твій, фламіне, так, —\nНе боїшся-бо труднощів.\nЯ про інших мовчу можних сановників,\nЩо з тобою живуть; і про твоїх також\nНезабутніх синів, час руйнівний яких\nВже поглинув навіки всіх.\nА якими були вдома й за межами\nДоброчинства значні й подвиги прадіда,\nСвідчить нині онук, віршами вславлений,\nІ це слово провісницьке.\nІз Паннонії був родом і дід його,\nЩо внаслідував теж прадіда силою.\nПонад тридцать разів орди турецькі він\nБив правицею мстивою.\nБатько, краю кордон охороняючи,\nТеж Палади щитом тішивсь обагреним.\nЗвідси й сумнів бере: кращий у тозі він\nЧи як Марса наслідує?\nСхожі з ним і дядьки: перший у нас — трибун,\nДругий — сигніфікер, духу незламного.\nВ мирний час визначний розум виказують,\nА в бойовищах — подвиги.\nСтарших троє синів батька наслідують;\nВ січі схожі вони на блискавиць палких.\nПолчища ворогів братчики сміливі\nБ'ють, немов Сціпіони ті.:\nБачиш в домі цім знатному 51.\nБачиш брата її: пристрастю він пала\nДо Белони-війни й Марса скаженого.\nХмуре в нього чоло на ворогів лише, —\nГруди ж сильні — прикрашує.\nТуркам він допіка; взнали татари теж\nСилу війська його, зброєю дужого.\nВиступа посланцем краю свого тепер\nІ боронить кордон вояк.\nГей, фламіне, прощай! Любий Паладі ти;\nІ Кінтієць тобі любо дораджує.\nМой старий Ціцерон, душі зворушуєш\nВельми красною мовою.\nБлагородний лицем, розуму гострого;\nЗнаний, лицарю, скрізь ти і кмітливістю; r\nКрасномовний також; гідного (най чужий)\nТи, як вищий, підтримуєш.\nБлагочестя зроста в храмах відновлених,\nВідколи ти вівтар маєш з пароського\nМармуру; і старим статуям в поросі\nНадаєш нині вид новий.\nПредків вірні вони 52. Рясно Церерин дар 53\nМирні вгоди підтримуєш .\nХто спроможний дари порахувать, які\nБудуть дані тобі небожителями?\nЇх багато, мабуть, наче зірок, які\nСяють в небі рухливому!\nШал османський 55 яку нищить безжалісно,\nПресуле, Маркоманів честь!\nДається за: [loannes Dąbrowski]. Camoenae Borysthenides..., s. 1. et а. Виклад подій у поемі дає підстави вважати, що вона була видрукована у 1618 або 1619 р. в католицькій друкарні м. Фастів. Переклад з латини і примітки В. Литвинова.\n1 «Найперший Престол». — Йдеться про Київську єпископську кафедру.\n2 «Часто віру міняє люд». — Йдеться про перше десятиліття XVII ст., коли в Києві точилася запекла боротьба за першість між православними, уніатами й католиками і як наслідок — часті переходи з одного віросповідання до іншого.\n3 «Блискавиця Палка» — Тут певно, Брестська унія.\n4 «Слава Північна». — Тут: слава Русів.\n5 «Тих, що в гирлі Дніпра недругів зборюють». — Йдеться про русів (українців, козаків).\n6 «Не забувай і віршотворця теж!» — Тут І. Домбровський має на увазі себе.\n7 Тут латинські слова двозначні: стародавній горб; кучерява голова. В першому випадку йдеться про один із семи горбів, на яких розташований Рим, — Капітолійський. У другому — про молоді роки поета.\n8 «Сталося це, як він зброю став славити». — Йдеться про «Енеїду» Вергілія, перший рядок якої звучить: «Славлю зброю і мужа...»\n9 «Хоч вам така згода, я знаю, не люба». — Мовиться, певно, про якийсь тимчасовий компроміс православних в Україні з католиками, який вів до ослаблення православної церкви і, зрозуміло, міг викликати невдоволення Московського патріарха.\n10 «Хай до вівчарні своєї... прибуде». — Під вівчарнею треба розуміти єпархію.\n11 Сенатор — тут: член польського сенату.\n12 Йдеться про експансію уніатів і католиків та боротьбу з ними прихильників православ'я.\n13 Богатир Бористенський — алегоричний образ Дніпра.\n14 Західна церква — тут: католицька церква.\n15 Візантійські обряди. — Йдеться про православне віросповідання.\n16 Вівці Христові — паства, віруючі у християнській церкві.\n17 «Я владарюю над водами там...» — Тут і далі говорить Дніпро від першої особи.\n18 Про це повідомляють також інші джерела.\n19 Цей факт засвідчений і літописом.\n20 Арголідський Цезар — тут візантійський імператор.\n21 «Хресниця батьку хрещеному жінкою бути, не може-» — Легенда розповідає, ніби княгиня Ольга, щоб позбутися домагань візантійського імператора вийти за нього заміж, вдалася до хитрощів: попрохала його спочатку охрестити її, а потім відповіла наведеними вище словами.\n22 Македонець — йдеться про Александра Македонського (Великого) (356 — 323 до н. е.) — полководця і державного діяча античних часів, царя Македонії.\n23 Мається на увазі, очевидно, один із вдалих походів Володимира Святославича 993 р. до Семиграддя.\n24 «Взяв жону собі й віру Христову». — Йдеться про Володимира Святославича, який одружився з сестрою візантійських імператорів Анною та запровадив християнство у Русі як державну релігію.\n25 «На Заході... місто поставив, а друге на Сході». — Мовиться про міста Ярослав (нині Польща) і Ярославль (тепер обласний центр Росії).\n26 «Пошлюбив сестру з королем, чужинецьким». — Йдеться про Анну — сестру Ярослава, яку той видав заміж за французького короля.\n27 «Збагрений кров'ю єпископа римського». — Йдеться, певно, про вже зга-\nдуваного польського короля Болеслава Сміливого.\n28 Про це згадує також польський історик М. Стрийковський.\n29 Галицький князь — Роман Мстиславич.\n30 Володимир — Володимир III Ярославич (1187 — 1198).\n31 Мстислав — або Мстислав Романович (пом. 1223), або Мстислав Мстиславич Удалий (пом. 1224), який воював з уграми та поляками.\n32 Володимир — можливо, Володимир IV Василькович (пом. 1288).\n33 Нащадки Данила — нащадки Данила Галицького.\n34 Заславський — певно, Януш з Острога, князь Заславський.\n35 «Два Марсових нині нащадки». — Йдеться, певно, про Олександра та Георгія з Острога, які були князями в Заславі.\n36 Князь Литовський підступно був убитий.\n37 Інди (індійці) — загальна назва народів нинішніх Індії та Пакистану.\n38 Лідійські будівлі — тут: розкішні багаті будівлі — за назвою країни «Лідія», цар якої Крез був відомий своїм багатством.\n39 «Дружину, що прибрала клейноди князівства великі» — Йдеться про дружину Томаша Замойського, доньку князя Острозького.\n40 Мовиться про птаха Фенікса.\n41 Замойський лицар — певно, Ян Замойський (1542 — 1605) — польський державний діяч. Коронний канцлер (від 1578) і великий гетьман (від 1580). Активно сприяв обранню на польський престол Стефана Баторія. Заснував м. Замостя.\n42 «Чарівної Кіфари творець» — тут: Аполлон.\n43 «Жердиною, що поперечно поклали». — Йдеться, очевидно, про так зване «іго» — фігуру з трьох списів, крізь яку римляни змушували пройти переможених як свідчення покірності.\n44 Авзонська освіта — тут: італійська вченість.\n45 Італійський обряд — католицьке віросповідання.\n46 Меченосець із Дельф — Аполлон.\n47 Феба вода — певно, Кастальське джерело на Парнасі (поблизу Дельф), присвячене музам і Аполлону.\n48 Сестри Парнаські — музи.\n49 Цезар — тут: йдеться про цісаря.\n50 Крижак — мовиться про хрестоносців.\n51 3 українського роду Семиковських була мати Богдана Радошовського.\n52 «Давньому звичаю предків вірні вони». — Тобто дотримуються православного обряду.\n53 Церерин дар — хліб та інші плоди рільництва.\n«Мирні вигоди підтримуєш». — Між православними, католиками й уніатами точилася тоді в Києві запекла, часом кривава боротьба. З наведених слів видно, що Богдан Радошовський був прихильником мирного вирішення конфліктів.\n55 Від Османської напасті — тут: від турецької загрози.


УВАГА! ТОНКИЙ ЛІД! — Бершадська районна державна адміністрація\nСектор з питань цивільного захисту, взаємодії з правоохоронними органами та оборонної роботи Бершадської райдержадміністрації попереджає:\nДорослі та діти! Будьте обережні на водоймищах!\nЯкщо ваша дитина необізнана з правил безпечного поводження на льоду, вона може опинитися у небезпечному становищі, внаслідок чого може статися біда.\nКонтролюйте місця ігор дітей, потурбуйтесь про їх безпеку!


Сценарій відкритого виховного заходу на тему: «Дружба – це найдорожчий скарб». Презентація | Освітній портал "Академія"\nГоловна » Сценарій відкритого виховного заходу на тему: «Дружба – це найдорожчий скарб». Презентація\nСценарій відкритого виховного заходу на тему: «Дружба – це найдорожчий скарб». Презентація\nОпубліковано Редактор пн, 11/06/2017 - 15:53\nКос Анна Олександрівна,\nСнігурівської загальноосвітньої школи I-III ступенів №4\n(м.Снігурівка, Миколаївська область)\nМета: Розкрити значення дружби в житті людини; навчити дітей правильно вибирати друзів, спілкуватись і товаришувати; вчити бачити справжню дружбу; виховувати уважне, шанобливе ставлення один до одного, розвивати уміння товаришувати, цінувати дружбу.\nОбладнання: презентація,пісні, мультфільми, нитки.\nПісня «Если с другом»\nВчитель. Ви всі зрозуміли , що темою нашої сьогоднішньої виховної години є дружба. Це дуже багатогранна і цікава тема. В усі часи дружба вважалася великою цінністю.\nУчень. У скіфів дружба перевірялась кров’ю і служила військовим справам. Дружба оформлювалася спеціальним договором і великою клятвою: надрізавши пальці , побратими зливали свою кров в чашу і, змочивши в ній кінці мечів, куштували цю кров. Після цього вже ніхто не міг їх розлучити.\nУчень. В епоху середньовіччя дружба вважалась утіленням благородства і вірності. Лицарська мораль ставила чоловічу дружбу вище кохання і сімейних стосунків.\nУчень. Для людей епохи романтизму дружба – це живе почуття, безпосереднє життєве переживання, вони називають його святою.\nУчень. Наш народ споконвіку культивував лицарські традиції. Століттями на лицарських традиціях формувалась еліта нації, яка боролася за свободу і незалежність України. Товариство, дружба і братерство, народжені не спорідненням крові, а спорідненням ду¬мок, мети, справ — це велика сила. Дружба ушляхетнювала життя. Вона надзвичайно високо цінувалася в українській культурі. Оспі¬вувалася дружба у багатьох творах української літератури, про неї писали Леся Українка, Г.Тютюнник, М.Вінграновський, І.Франко.\nВчитель. Епіграфом до нашого заходу стали слова народної приказки: «Всі люди під одним небом живуть». Вони дуже добре характеризують силу єдності, дружбу між людьми в будь-якому співтоваристві.\nУчень. Дружба — особисті відносини між людьми, що ґрунтуються на довірі, щирості, взаємних симпатіях, спільних зацікавленнях і захопленнях. Обов'язковими ознаками дружби є взаємна повага, довіра та терпіння. Людей, яких пов'язує дружба, називають друзями.\nУчень. Друг – це людина, з якою можна кудись піти.\nУчень. Друг – це людина, з якою можна поговорити відверто, розповісти свої таємниці.\nУчень. Друг – це людина, яка заради тебе кине все та прийде на допомогу, яка завжди зрозуміє тебе, завжди розділить з тобою останнє, скаже про тебе добре слово.\nУчень. Друг – це людина, заради якої я кину все та прийду на допомогу, яку я завжди зрозумію, завжди розділю з нею останнє, скажу про неї добре слово.\nУчень. Друг – це людина, яка тебе добре знає, але незважаючи на це любить.\nУчень. Що це значить – не дружити,\nУчень. Це дивитись, наче в книжку,\nУчень. Про дружбу міркували у всі часи. Про неї письмово і усно викладав свої думки і поети, і письменники, і вчені, і філософи, і селяни, і дворяни. Філософ Сократ говорив так: «Ніяке спілкування між людьми неможливо без дружби».\nРідніше кровних — браття духом,\nА втім, — це істина затерта,\nУчень. Справді, знайти і мати друга — це щастя. А як знати, що ця людина — саме той друг, якого ти хочеш мати, що ця людина — допоможе, зрозуміє, підтримає.\nУчень. Григорій Сковорода навчав бути обачним у виборі друзів. «Немає нічого небезпечнішого, ніж підступний ворог, але немає нічого отруйнішого від удаваного друга. Жоден диявол ніколи не приносить лиха більше, ніж такі удавані друзі».\nУчень. З ким поведешся, того й наберешся — каже народна мудрість. А одна з притч застерігає: «Той, хто спілкується з мудрими, буде мудрим, а хто товаришує з дурними, подурнішає». Важливо знати, що є правильним, а що ні, розрізняти хороше і погане. Добро—все те, що продовжує життя, зло — все те, що вкорочує віку. Так говорив геніальний німецький філософ Фрідріх Ніцше.\nУчень. Якщо ви вирішили потоваришувати з кимось, запитайте себе: «Хто його друзі?» Адже не випадково кажуть: «Скажи мені, хто твій друг, і я скажу, хто ти». Також запитайте в розумних, мудрих людей, яку репутацію він має? І ще було б мудро врахувати не тільки те, як наші потенційні друзі поводяться з нами, а й те, як вони поводяться з іншими, особливо з тими, від кого не сподіваються щось отримати. Багато можна дізнатися про людину зі спілкування з нею.\nУчень. Як ви думаєте, хто з ким може дружити?\nУчень. Можуть дружити між собою дівчата, хлопці, можуть дру¬жити дівчата з хлопцями.\nУчень. Як дружать дівчата? Це якась особлива дружба?\nУчень. Це може бути дружба між однокласницями, між дівча¬тами з різних класів, між сусідками. Вони можуть допомагати одна одній у навчанні, вони проводять разом багато часу, відпочивають разом.\nА скоренько одяглася,\nмоя подруга Тетянка —\nУчень. Дружба між чоловіками теж існує —\nУчениця. Ми з подругою товаришуємо з дитинства, живемо в одному під'їзді, на одному поверсі. Нещодавно я дізналася, що вона за моєю спиною глузує з мене і говорить, що товаришує зі мною тільки тому, що у дворі більше немає дівчат. А найприкріше те, що вона всім говорить, буцімто мені не можна довіряти. Зараз ми з нею не розмовляємо. По¬радьте, як мені поводитися з нею, щоб вона мене не використовувала.\nПсихолог. Насамперед не панікуй, не наголошуй, що дружби не існує, не роби завчасних висновків про те, що світ жорстокий і несправедливий. Навіть не думай мстити. Проаналізуй свої дії, помилки: ти без¬думно потрапила під її вплив, забувши про себе. Стала такою собі маріонеткою, яка цілком підкоряється діям господарки. Не бійся залишитись одна, цей стан тимчасовий. Назавжди забудь про ідеалізацію людей. Не обговорюй колишню подругу з іншими — цим ти зареко¬мендуєш себе без принциповою базікою.\nУчень. Без друга вірного людині просто туга,\nУчень. Григорій Сковорода навчав бути обачним у виборі друзів. Він писав: «Через те, що дружба така божественна, така приємна річ, що здається, ніби вона — сонце життя, то слід найбільш дбати, щоб не вважати нам вовка вівцею, скорпіона — раком, змію — ящіркою.\n— Ти живий? — питає. Ну й великий же ведмідь! Більших не буває.\n— Ні, друзяко, мабуть, він Добрий, благородний.\nТренінг «Невидимий зв'язок»\nУчасники стають, утворюючи коло, на відстані витягнутих рук і заплющують очі. Ведучий виходить у середину кола й розповідає історію:\nБагато років тому на землі жив мудрець, який спочатку довгий час подорожував по різних містах і селах, а потім присвятив себе роздумам про людську сутність. І зв’язав мудрець довгу й дуже тонку нитку. Вирішив він обійти добрих серцем людей та зв’язати їх цією дивовижною тонкою ниткою. Воістину, нитка була унікальна. Гладенька, тонка, вона була зовсім непомітною для людини, але, попри це, впливала на її стосунки з іншими людьми. Ті, кому мудрець передав дивовижну нитку, стали добрішими, спокійнішими, терпимішими. Вони стали уважніше ставитись один до одного, намагалися зрозуміти думки й почуття ближнього. Іноді вони сперечалися, та, на диво, нитка натягувалася, проте не обривалася. Іноді вони сварилися, але після примирення обірвані кінці зв’язувалися знову. Тільки вузлик нагадував про минулу сварку.\nЩо зробили люди з подарунком мудреця? Хтось дбайливо зберігав, передаючи її таємницю з покоління в покоління. Хтось, не відчуваючи присутності нитки, залишав на ній велику кількість вузликів, та й характер цієї людини поступово ставав «вузлуватим». Але головне - у кожного з’явилася здатність протягувати нові нитки до тих, кого він вважав близькими й друзями, соратниками та партнерами.\nЗараз ви відчуваєте в руках дивовижну нитку, подарунок мудреця. Давайте перевіримо, що може статися, якщо кожен з вас потягне її на себе. Бачите, вона натягнулася й ріже руки. Такі стосунки називаються натягнутими.\nА якщо хтось потягне на себе, а хтось не стане цього робити? Рівновага кола порушиться. Хтось почуватиметься більш стійким. Про таких кажуть: «Він тягне покривало на себе».\nДеякі люди люблять чіпляти цю нитку собі на шию. Хочете спробувати? Відчули, як боляче нитка ріже шию? У таких ситуаціях кажуть: «Посадив собі на шию».\nДавайте зараз спробуємо знайти такі положення й натяг нитки, які були б найбільш зручними для всіх. Запам’ятаймо цей стан кожною клітинкою свого тіла.\nЕкспериментуючи з натягуванням нитки, ми символічно проживали різні типи взаємин між людьми. Головне – незважаючи ні на що, уміти поновлювати комфортне положення нитки.\nУчень. Щоб знайти собі друзів, потрібно самому стати справжнім другом. Дейл Карнегі у своїй всесвітньо відомій книзі «Як придбати друга і впливати на людей» дає такі поради:\n1. Виявляйте щирий інтерес до людей, виключну увагу до того, хто з вами розмовляє, — це забезпечує успіх. Частіше посміхайтесь.\n2. Пам’ятайте, що кожна людина вважає своє ім’я найкращим. Її цікавить своє власне ім’я більше, ніж решта імен, разом узятих. Пам’ятайте ім’я людини, з якою розмовляєте, вимовляйте його легко, невимушено, це вам замінить будь-який комплімент або лестощі. Але забувши або перекрутивши ім’я співбесідника, ви опинитесь у досить невигідному становищі.\n3. Вмійте уважно слухати співбесідника, заохочуйте його говорити про себе.\n4. Починайте розмову на тему, що цікавить вашого співбесідника.\n5. Прагніть дати людині можливість відчути її вищість. Робіть це щиро.\n6. Варто врахувати слова Авраама Лінкольна: «Недаремно кажуть, що крапля меду приваблює більше мух, ніж галон жовчі. Так і з людьми, якщо хочете, щоб вашу точку зору прийняв хтось інший, доведіть йому, що ви його щирий друг. Це та крапля меду, яка приваблює всіх. Це найкоротший і вірний шлях до людського розуму».\nУчень. Вірний друг — це та людина,\nПрезентація. Завантажити презжентацію\nЗображення народного життя, побуту, звичаїв та обрядів українців у повісті І. Нечуя-Левицького «Кайдашева сім'я»


Аксесуари - купити в салоні N.E.S.S. Київ: ціна, відгуки. Доставка по Україні: Одеса, Харків, Дніпро, Запоріжжя\nКонтейнер круглий великий для робочої підставки\nВ наявності Модель: KBW-2\nКонтейнер KRAUS ідеально підходить для будь-яких кухонних завдань. Виготовлений з 100% безпечної для харчових продуктів нержавіючої сталі, яка не містить BPA, не іржавіє і не піддається корозії. Розмір:Ширина 279 мм х Висота 127 мм Виро..\nКонтейнер круглий малий для робочої підставки\nВ наявності Модель: KBW-4\nКонтейнер круглий малий для робочої підставки. Виготовлений з 100% безпечної для харчових продуктів нержавіючої сталі, яка не містить BPA, не іржавіє і не піддається корозії. Розмір:Ширина 130 мм х Висота 51 мм Виробник Kraus..\nКонтейнер прямокутний для робочої підставки\nВ наявності Модель: KBW-3\nКонтейнер прямокутний для робочої підставки. Виготовлений з 100% безпечної для харчових продуктів нержавіючої сталі, яка не містить BPA, не іржавіє і не піддається корозії. Розмір:Довжина 152 мм х Ширина 76 мм х Висота 76 мм Виробник Kr..\nГачок ELIE KEA-18801BN Kraus\nГачок ELIE KEA-18801MB Kraus\nГачок STELIOS KEA-19901BN Kraus\n8 Модель: WO500201.015\nВ наявності Модель: KSD-43MB


ICTV / Ранок / Джон Траволта придбав літаючий будинок\nВидатний американський актор Джон Траволта! Його фінансовий стан оцінюється у понад 250 мільйонів доларів!\nАктор має чимало зіркових пристрастей! Він обожнює купувати не лише дорогі автівки, але й літаки! До речі, Джон Траволта є сертифікованим пілотом комерційних літаків, почесним пілотом та навіть послом австралійської авіакомпанії Qantas!\nА ще Джон не скупиться на нерухомість! Адже, голлівудська зірка має жити у розкоші! Разом зі своєю дружиною, відомою акторкою і моделлю, Келлі Престон Траволта проживає в унікальному будинку зі своїм власним аеропортом у штаті Флорида. В його володіння входить 700-метрова злітно-посадкова смуга. Нею користується не тільки Джон, але і гості його будинку, які прибувають до нього на власних літаках. Особняк, на будівництво якого актор витратив аж 12,5 млн доларів, має футуристичний вигляд, та навіть чимось схожий на аеропорт.\nУ цьому будинку є все, що заманеться: шість спалень, вісім кімнат, 2 кухні, поле для гольфу, гараж на 16 автомобілей і найголовніше – свій власний авіа-парк.\nУ колекції актора 11 приватних літаків серед яких різноманітні боїнги, чартери і навіть двомісний військовий штурмовик. Найбільшим літаком його колекції і найбільшою гордістю є Boeing 707, який Траволта назвав іменами своїх дітей – Jet Clipper Ella. Це цілий літаючий будинок, в якому є три вітальні, спальні, кабінет, кают-компанія для екіпажу і не тільки. Відомий актор заплатив за нього 64 млн доларів! Але це не найдорожчий літак у його колекції! Boeing 747 на 440 місць обійшовся Траволті у 84 млн доларів.\nУкраїнські літаки допоможуть злітати в космос європейським ...


Що таке IQ:\nIQ означає коефіцієнт інтелекту, фактор, який вимірює інтелектуальність людей на основі результатів конкретних тестів. IQ вимірює когнітивні показники особистості шляхом порівняння людей тієї ж вікової групи.\nПерший тест на інтелектуальний потенціал був розроблений на початку ХХ століття французьким психологом Альфредом Біне (1859-1911). Спочатку тест застосовувався тільки в школах для ідентифікації студентів з труднощами в навчанні.\nПізніше німецький психолог Вільям Стерн (1871-1938) створив термін "Коефіцієнт розвідки", ввівши терміни "ІМ (психічний вік)" та "ІС (хронологічний вік)", що стосуються інтелектуальної спроможності людини та її / її віку.\nШкала розвідки була запропонована психологом Льюїс Медісон Терман (1877-1956), заснований на різних роботах про обдарованих дітей. Через формулу QI = 100 x IM / IC, він класифікував результат, що перевищує 140, як геній, а значення нижче 70 - як повільне міркування.\nНа основі нових досліджень, Девід Векслер (1896-1981) створив тест, розроблений виключно для дорослих, який визначає шкалу інтелекту для дорослих Wechsler (WAIS), яка вже переглянута .\nРівні інтелекту ранжуються на основі результату тесту, відповідно до шкали:\nРівний або вище 130: обдарований\n120 - 129: Вищий розум\n110 - 119: Розвідка вище середнього\n90 - 109: Середній інтелект\n80 - 89: Нормальний слабкий\n70 - 79: Обмеження інвалідності\nМенше або дорівнює 69 - Психічно інваліди


Серіали та фільми - Серіал ТАНЦІ МАРІОНЕТОК (2013) дивитись всі серії телесеріалу онлайн / ТАНЦЫ МАРИОНЕТОК смотреть\nСеріал ТАНЦІ МАРІОНЕТОК (2013) дивитись всі серії телесеріалу онлайн / ТАНЦЫ МАРИОНЕТОК смотреть - смотреть онлайн название\nСеріал ТАНЦІ МАРІОНЕТОК (2013) дивитись всі серії телесеріалу онлайн / ТАНЦЫ МАРИОНЕТОК смотреть\nПро фильм Кожна людина хоче думати, що саме він керує ситуацією. Інші люди тільки служать для здійснення його планів. Але в житті не все так просто. Іноді ляльковод сам стає маріонеткою. Саме про таку ситуацію розповідає серіал. Розповідь починається з того, що в приватне розшукове агентство звертається бізнесмен ТАГО. Він просить знайти його зниклу дочку. Детективи Сергій Бабкін і Макар Ілюшин беруться за це нескладне завдання. Але це справа тільки на перший погляд така проста.\nЧерез деякий час з'ясовується, що ця дівчина не так проста. Детективи дізнаються, що вона замішана в якомусь незвичному і зловісному справі. З'ясовується також, що в цій справі замішана якась березня Рудольфовна. Ця літня жінка взяла прислугою в будинок дівчину Юлію. Але, як виявилося, Марта Рудольфовна готує Юлю до чогось іншого. Старуха поводилася по королівськи і ні в що не ставила Юлю. Вона вміло керувала дівчиною. Березень Рудольфовна знала, за яку ниточку можна потягнути.\nІ це її щиро тішило. Вона сміялася над спробами дівчата управляти нею. Сама Юля одночасно ненавиділа і захоплювалася цією сильною жінкою. Вона готова була терпіти всі її насмішки і знущання. Тільки б здійснити своєї сміливий план. Залишилося зовсім трохи. Вона неодмінно поквитається з супротивної старою. Всі ці персонажі і справи сплітаються в один клубок. Розплутуючи його Марат і Сергій розуміють, що у кожного учасника свій план. Кожен з цих людей здійснює власний підступний план. Але вони і не підозрюють про наміри один одного.\nСЕРЦЯ ТРЬОХ (2014) дивитись всі випуски онлайн на НОВОМУ каналі Серіал ЗОЗУЛЯ дивитись всі серії онлайн на ІНТЕРІ 1, 2, 3, 4 серії Серіал ВЕРОНІКА. Втікачка (2013) дивитись всі серії на каналі 1+1 онлайн / Вероника Беглянка смотреть все серии Серіал Пізнє каяття КОРОЛЕВА ГРИ (2014) дивитись всі серії онлайн російського серіалу / Королева игры все 1 - 24 серии Комментарии