Краєзнавці Полтавської бібліотеки презентували виставку видань Василя Симоненка – Новини Полтавщини\nГоловна сторінка > Суспільство > Культура > Краєзнавці Полтавської бібліотеки презентували виставку видань Василя Симоненка\n8 січня поету й журналісту Василю Симоненку виповнилося б 87… Він не дожив навіть до тридцяти. За життя Симоненка вийшла друком лише одна збірка — «Тиша і грім», друга побачила світ тільки після його смерті. Попри це його поезію вчать у школах, творчості поета присвячена спільнота Василь Симоненко. У материнській хаті митця влаштований музей.\nЦього року до дня народження письменника бібліотекарі відділу краєзнавства підготували подарунок для шанувальників творчості Василя Симоненка – огляд самвидавівської спадщини поета, яка зберігається у фонді Полтавської наукової книгозбірні ім. І. П. Котляревського.\nВасиль Симоненко належав до славної когорти «шістдесятників» – поетів, літературознавців, критиків, що мали гостре соціальне чуття і глибоко вболівали за потоптану національну гідність. І не тільки вболівали, а й закликали націю до пробудження від байдужості. Літературна критика визначила Симоненку місце в ряді кращих письменників конкретно реалістичного складу, адже громадські та патріотичні мотиви, характерні для всіх шестидесятників на початках їхньої творчості, у Симоненка прозвучали найголосніше й найгостріше, а його поезія стала художнім аналізом дійсності.\nЗа словами полтавського літературознавця П. П. Ротача: «Він писав просто, правдиво і мудро. Слово його було виважене і точне, воно попадало в ціль, як ось ці глибоко хвилюючи рядки:\n“Іди і спопеляй байдужі душі\nНародів обікрадені сини”.\nУ той же час, до виходу першої збірки ім’я В. Симоненка в пресі, особливо у поетичних рубриках з’являлося досить рідко. Можливо, тому, що писав мало? Хоча, як зазначав той же П. Ротач, у відповідь на це питання: «Василь Андрійович відповів так: «Вірші пишу, скільки себе пам’ятаю». Отже, робить висновок літературознавець: поет «просто був вимогливим до себе й не поспішав виходити на люди».\nСправді, за життя поета вийшла лише одна збірка поезій «Тиша і грім» (К., 1962). Але й надалі його поезії видавалися не часто і надто скромними тиражами: «Земне тяжіння» (1964), «Поезії» (1966). У 1968 році (у перекладі російською) вийшла невеличка збірочка «Избранная лирика». Окрім поезій, вийшли дві казки «Цар Плаксій і Лоскотон» (1963), «Подорож у країну Навпаки» (1964) та збірка оповідань «Вино з троянд» (1965). І тиша… На ціле десятиліття. Лише у 1981 році нарешті виходить збірка поезій «Лебеді материнства».\nДо речі, з усіх названих видань Полтавська бібліотека ім.І.П.Котляревського має лише видання «Поезії» (1966), «Избранная лирика» (1968) і «Лебеді материнства» (1981).\nВиникає цілком логічне питання, а чому не перевидавалися твори поета, невже вони не користувалися попитом? Та ніби й ні. Якщо поглянути на ці видання, то навіть недосвідченому користувачеві стане зрозуміло, що ці книжки не стояли поважно на бібліотечній полиці, а жваво спілкувалися із читачами.\nНесподівану відповідь на це запитання ми знаходимо на сторінках журналу «Український вісник» за 1971 рік. (До речі, «Український вісник», який позиціонує себе як захалявний журнал з України – є передруком позацензурного суспільно-політичного журналу, що виходив на теренах України у самвидаві. Його видавцем і відповідальним редактором був В’ячеслав Чорновіл.\nСтудентка з Чехословаччини Анна Коцур (яка на той час навчалася у Київському державному університеті) вивозила деякі примірники у Пряшів, звідки Павло Мурашко передавав його на Захід. Вже там журнал передруковували в-ва «Смолоскип» ім. В. Симоненка в Балтиморі (США), «Сучасність» в Мюнхені (ФРН) та Українська видавнича спілка у Лондоні. Цей номер є, власне, відбитком-передруком четвертого випуску «Українського вісника» за 1971 рік, виданим Українською видавничою спілкою у Лондоні).\nПовертаючись до творчості Симоненка, зустрічаємо на сторінках «Українського вісника» наступне: «У Самвидаві політичні поезії В. Симоненка з’явилися ще за життя поета та при його активному сприянні. Із часом, Василь Симоненко поряд із Миколою Холодним став вважатися найпопулярнішим поетом українського Самвидаву. З огляду на незначні (офіційні – авт.) тиражі і величезний попит, поширюються в передруках, фотокопіях і магнітофонних записах не тільки недруковані твори, але й вірші із збірок. Є підстави вважати, що загальний самвидавівський тираж Симоненкових творів набагато перевищив видавничі тиражі».\nДо речі, самвидавівські твори В. Симоненка нерідко супроводжувалися примітками, що пояснювали, яку саме частину його твору було сфальсифіковано і яким чином. Інколи це були факти, які висвітлювали неприглядну дійсність УРСР. Зокрема, після вірша «Жах» додається наступне пояснення «у Симоненка вірш або немає назви, або називається «Жах». У збірках «Земне тяжіння» та «Поезії» поставлено для затуманення спрямування заголовок «Пророцтво 17 року» і дописано два останні рядки», а після вірша «Курдському братові» ми читаємо: «відомий факт, що на Тернопольщині був засуджений на 7 років ув’язнення викладач технікуму тільки за те, що правильно зрозумівши спрямування Симоненкового вірша, переробив його, поставивши у двох місцях замість «курде» – «українцю».\nТаким чином, на теренах радянської України паралельно існували як офіційно дозволені (інколи спотворені цензурою) твори В. Симоненка, так і заборонені твори, що активно розповсюджувалися у «Самвидаві». Мабуть саме цим можна пояснити спробу посмертного замовчування творчості поета в Радянській Україні – адже його вже неможливо було ні залякати, ні зламати – тільки піддати забуттю його творчу спадщину. Та коли це не вдалося – була випущена офіційна збірка творів «Лебеді материнства», як спроба канонізувати підцензурну спадщину поета, а самого Василя Симоненка подати як бездоганного українського радянського поета, що неухильно дотримувався «партійної лінії».\nІ саме цим пояснюється, те, що «Спадщина Василя Симоненка досі не зібрана і не впорядкована. Він друкував багато своїх творів у центральній і провінційній пресі, багато з них лишаються тепер практично за межами досяжності. Ще більш неясна доля недрукованої спадщини поета…. Правдоподібно частина їх потрапила до рук Спілки письменників України і може залишитися назавжди невідомою. Заяви про те, що твори Симоненка «збираються» й «упорядковуються» для публікації треба брати із великим застереженням: щось сфальшують і надрукують, щось постараються остаточно заховати». Ці слова видавця із діаспори Івана Кошелівця (сказані 1965 року) підтвердилися у 1981 році виходом збірки «Лебеді материнства», яка позиціонується як тематична збірка, куди увійшли поетичні і прозові твори, що друкувалися у збірках «Тиша і грім», «Земне тяжіння», «Поезії», «Вино з троянд» і та частина творчого доробку, яка публікувалася в періодиці.\nТа, крім цього, існувало ще одне джерело поширення творів нашого земляка – видання української діаспори. Перше видання творів Василя Симоненка – збірка поезій «Берег чекань» вийшла у Нью-Йорку 1965 року та користувалася підвищеним попитом (у 1966 р. був навіть був додрукований додатковий наклад цього видання).\nНазва цієї збірки є досить символічною. За словами видавця Івана Кошелівця: «За кордоном поширилися чутки, що Симоненко ще в 1962 чи 1963 році підготував до друку збірку поезій під такою назвою, але її радянські видавництва відкинули». На підтвердження своїх слів він приводить цитату із журналу «Сучасність» (за 1965 р. № 1 с. 3): «…друга збірка «Берег чекань», що була підготовлена до друку 1963 року, не побачила світу – вона в рукописах почали жити й ходити між людьми (особливо між молоддю) по всій Україні…». Та, зважаючи на те, які твори мали увійти до цієї збірки, видавець сумнівається, що вони могли б бути видані і зазначає, що Василь Симоненко знав про це найкраще і тому навряд чи звертався до радянських видавництв. Тому, продовжує далі видавець: «Правильніше, мабуть, буде говорити про вимріяну поетом збірку, до якої він відкладав усе те, що під сучасну пору не можна було друкувати, і з ним треба було чекати на слушну годину, яка бозна коли прийде. Чекання ймовірно навело поета на вибір саме такої назви. Лишаючись в сфері припущень, можна думати далі, що з відкладеного щось менш «неблагонадійне» Симоненко давав до друку в поточній пресі, дещо давав читати своїм друзям. Таким чином ці твори пішли по руках і дійшли за кордон».\nДо першого видання збірки «Берег чекань» увійшли наступні твори: 1) окремі твори із офіційних збірок поета «Тиша і грім» та «Земне тяжіння»; 2) окремими розділами виділені твори, що їх сфальшувала радянська цензура, та твори, заборонені в СРСР і офіційно недруковані; 3) щоденник поета «Окрайці думок», відомий в СРСР лише в рукописному вигляді. Наприкінці наведено додатки, у яких подаються вірші і статті на пошану Симоненка та в СРСР відомі лише самвидамівським читачам. На думку видавців, саме такий уклад творів відповідав би бажанню В. Симоненка «бачити під цією назвою все найкраще з написаного ним», а з іншого боку – дозволяв би закордонним читачам скласти біль-менш повне уявлення про творчість поета.\nУ 1973 році у Мюнхені виходить друге видання цієї збірки – розширене і доповнене. До цього видання додатково ввійшов цикл поезій із збірника «Поезії» 1966 року – «Листи з дороги» і «Казки», та оповідання із збірки «Вино з троянд» 1965 року.\nКрім цих збірок, твори Симоненка активно друкувалися і на сторінках періодичних видань української діаспори.\nІ хоча твори, які потрапили за кордон і друкувалися там, безумовно становили лише якусь частину (і невідомо яку) з Симоненкових творів, заборонених в УРСР та саме цим виданням ми можемо завдячити тим, що вони зберегли хоча б частину літературної самвидавівської спадщини поета, як пізніше увійшла до збірок, виданих вже на теренах сучасної незалежної України.\nЗгадані твори з української діаспори зберігаються в Українсько-канадському центрі ПОУНБ ім. І. П. Котляревського. Загалом, фонд літератури цього центру вражає своєю багатоаспектністю і різноманітністю, включаючи в себе як книжкові видання з усіх галузей знань, так і досить вагомий наклад періодичних видань. Вивчення і дослідження цього фонду може принести чимало несподіваних відкриттів і знахідок, зокрема, розкрити невідомі, або маловідомі подробиці із життя видатних українців чи заповнити «білі плями» у висвітленні історичних подій. Також досить цікавим є процес ознайомлення із поглядами та судженнями наших земляків, що жили по той бік «залізної завіси».\nПластикові прозорі «маски» не є засобом індивідуального захисту, – МОЗ


Матеріали за Травень 2017 року » Стародавній Володимир\nДата: 31-05-2017, 11:08\nДата: 18-05-2017, 09:52\nНовосад Богдан Володимирович\nНародився 28 квітня 1939 року у селі Дубники, у звичайній селянській сім’ї. Село було розташоване поміж Білином і Володимиром. Довкола села були колонії (хутори) - Водзінек, Водзінов, Спащизна, Стасік, Калінувка, Білозовщина, Ганусин, Заславок, у яких жили переважно поляки. У колоніях було від кількох до 20 дворів.\nСела зараз не має. За чутками, після І Світової війни загинуло 10 чоловік, а після ІІ Світової – близько 100 чоловік. Село проіснувало трохи більше 300 років і налічувало 120 дворів. Господарі мали у своїх дворах сажівки. Отже, риба на столі завжди була. Значна частина села у війну згоріла. Моя мама полька за походженням. Під час операції «Вісла» у 1946 році її батьки та родичі виїхали до Польщі. Батько виїхати не міг, бо допомагав чотирьом сестрам. Його батько помер, бо не мав чим оплатити лікування. За Польщі це було дуже дорого – 35 злотих на день. Лишилися 4-и молодші сестри, яким він замінив батька. Наймолодша, так його і називала – татом. Їй було півтора року. На плечі батька лягла турбота про всю сім’ю. Старший брат одружився і жив окремо.\nБатька забрали в армію. І ми з мамою супроводжували його до Устилуга до моста. Взимку 1944 року німці спалили наше село. Мама сама запрягла підводу, склала які-не-які пожитки, посадила нас і приїхала до Володимира до своєї тітки. Вона жила в районі підстанції біля танкового полку. Мала два будинки. В одному ми жили та ще одна сім’я. Я з тітчиною сестрою ходив до школи – вона у третій клас, а я - в перший. Школа була у панському маєтку Водзіновських. А трохи далі і село було Водзінов. Невеличке – з півтора десятка хат будо. Там мій дід жив по маминій лінії. Замолоду він їздив до Америки на заробітки. Потім повернувся, купив землю, побудував дім, купив реманент. Мав до 20-ти га землі, три пари коней.


Posted By: 13.11.2013\n"Держава – громадянське суспільство. Мета, засади і принципи співпраці"\nЗахід відбуватиметься в рамках проведення Днів партнерства інститутів громадянського суспільства.\nМета: підвищити ефективність реалізації функцій громадського впливу на державне управління в регіоні.\n14:00 – 14:10 Відкриття, вступне слово модератора (Василь Срібний – заступник голови Громадської ради при ЛОДА)\nВітальне слово заступника голови обласної державної адміністрації Ірини Романів\n14:10 – 14:25 1. Державна політика сприяння розвитку громадянського суспільства: призначення, нормативне та інституційне забезпечення. Запровадження Системи обліку публічної інформації.\nДоповідачі: Дмитро Посипанко – директор департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю ЛОДА\nІванна Жученко – представник ГО «Центр громадської адвокатури»\n14:25 – 14:45 Дискусія.\n14:45 – 15:15 2. Механізми участі громадськості у процесі прийняття рішень:\nа) консультації з громадськістю;\nДоповідач: Марія Вагіла – заступник директора департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю ЛОДА\nб) громадська рада;\nДоповідач: Зеновій Бермес – голова Громадської ради при ЛОДА; Президент Асоціації роботодавців торгівлі та громадського харчування Львівської області\nв) громадська експертиза.\nОлег Яценко – представник ГО “Інформаційно аналітичний центр “Логос”\nг) актуальні питання (перспективи) розвитку місцевої демократії в Україні.\n– проект Концепції модернізації системи організаційно-правового забезпечення місцевої демократії в Україні\n– проект закону України «Про загальні збори (конференції) членів територіальної громади за місцем проживання»\n– проект закону України «Про внесення змін до Закону України «Про органи самоорганізації населення».\nІнформація до відома Богдан Зелений – головний спеціаліст відділу комунікацій з громадськістю департаменту інформаційної діяльності та комунікацій з громадськістю ЛОДА\n15:15 – 15:45 Дискусія.\n15:45 – 15:55 Перерва\n15:55 – 16:10 3. Співпраця органів державної влади з інститутами громадянського суспільства.\nСпівпраця в організації публічних заходів: позитивні моменти.\nа) Механізми підвищення державної антикорупційної політики на Львівщині\nб) Нова стратегія розвитку Львівської області\nДоповідач: Зоряна Бурик – представник профспілкової організації Львівського регіонального інституту державного управління Національної Академії державного управління при Президентові України\n16:10 – 16:40 Дискусія.\n16:40 – 17:00 Підбиття підсумків


Скоринка для пирога - рецепт від домашніх кухарів\nСкоринка для пирога\nЗапечена телятина в рукаві\nПряники медова з горіхами\nКількість порцій: 16 Час приготування: 45 хв.\nРецепт приготування скоринки для пирога з борошна, сала і молока.\nЗа цим рецептом ви зможете приготувати дві скоринки для пирога. Якщо ви будете дотримуватися всі тонкощі приготування, скоринка вийде листкової, ніжною і дуже смачною.\nборошна— 2 склянки\nхолодного молока— 4 Ст. ложки\n1. Відміряти необхідну кількість сала і помістити його в морозильник. Просіяти борошно на лист пергаменту або вощений папір. Відміряти необхідну кількість борошна і разом з сіллю просіяти в миску.\n2. Додати сало до борошна і за допомогою різака для тесту перемішати, поки суміш не буде нагадувати великий пісок.\n3. Додати 2 столові ложки молока і перемішати тісто за допомогою вилки. Додати 1-2 столові ложки молока, продовжуючи перемішувати виделкою.\n4. Розділити тісто на дві рівні частини і сформувати з них диски. Обернути кожен диск поліетиленовою плівкою і поставити в холодильник на 1/2 години або на строк до одного дня.\n5. На посипаною борошном робочій поверхні розкачати кожну половинку тесту в коло діаметром 30 см і товщиною близько 3 мм. Викласти коло тесту в форму для пирога.\n6. Обрізати краї тіста, залишивши невеликий навіс розміром близько 1 см, і декоративно підвернути. Заповнити та запекти пиріг відповідно до вашим рецептом.\n7. Якщо рецепт передбачає окреме попереднє запікання скоринки, зробіть рівномірно наколи виделкою на поверхні, а потім випікайте в духовці при температурі 200 градусів протягом приблизно 15 хвилин, до золотистого кольору. Щоб надати скоринці блиск, перед запіканням змастіть її молоком або збитим яйцем.\nБездріжджове тісто для рибного пирога\nПриготувати бездріжджове тісто для рибного пирога можна всього за двадцять хвилин. Найчастіше — це прісне тісто, яке ідеально підходить для приготування пирога з будь-якою начинкою. опис приготування: Це бездріжджове тісто для рибного пирога підійде для будь-якої постій випічки. Якщо в тісто д...\nШвидке тісто для рибного пирога\nЗробити швидке тісто для рибного пирога в домашніх умовах можна з маргарину, борошна, яєць і дріжджів. Поки буде готується начинка, тісто підійде і пиріг можна буде випікати. опис приготування: Тісто на основі маргарину і дріжджів виходить чудовим саме для такої випічки. Пиріг можна готувати в...\nДріжджове тісто для рибного пирога\nЩо може бути смачніше домашнього пирога, та ще й з начинкою? Дуже важливо правильно приготувати тісто. Для пирога підійде дріжджове і прісне тісто, а також тісто на кефірі і кисляку. опис приготування: Для пирогів підійде класичне опарне дріжджове тісто. Готується воно традиційним способом про...\nДріжджове тісто на кефірі для пирога\nЗдобне дріжджове тісто ідеально підходить для домашньої випічки. Рекомендую всім на замітку рецепт приготування дріжджового тіста на кефірі для пирога. опис приготування: Випічка із здобного тіста завжди виходить дуже повітряної, пишною і ситної. А пироги здобні — це просто смакота! Я часто го...\nзі смородини варення смачні млинці бананові з печінкою тріски капуста запечена рецепти з сьомгою фаршировані яйця салямі маннік на кефірі рецепти з кіноа млинці ажурні рецепти філе в духовці з опеньками салат картопля молода гороховий суп з волоськими горіхами


Титанік II: легендарний лайнер знову на ходу | Vogue Ukraine - Vogue UA\nТитанік II: легендарний лайнер знову на ходу\nМорському лайнеру, який, як повідомлялося, був непотоплюваним, буде запропонований другий термін служби після його краху 15 квітня 1912 року посеред Атлантичного океану. Проект планують завершити в цьому році, після більш ніж двох років роботи і фінансування в 600 мільйонів доларів. Нове судно стане практично точною копією оригіналу, з такими ж чудовими сходами, паризьким кафе і навіть турецькими лазнями. Відрізнятися від оригіналу «Титанік II» буде посиленими заходами безпеки.\nЧерез століття після катастрофи мільярдер Клайв Палмер розповів про бажання створити нову версію «Титаніка». Спочатку спуск на воду «Титаніка-II» був запланований на 2016 рік, але недавно мільярдер підтвердив, що перший рейс відбудеться в 2018-му. Також був змінений маршрут плавання: в XX столітті лайнер здійснював рейс з английского Саутгемптона до Нью-Йорка, а в XXI столітті з провінції Цзянсу (Китай) судно попрямує в Дубаї (ОАЕ).\nІ незважаючи на те, що продаж квитків ще не розпочався, а дата поїздки не відома, ідея подібної подорожі викликала колосальний інтерес. Деякі заможні туристи вже пропонують понад мільйон доларів за квиток на судно.\nДля підвищення стійкості новий лайнер ширше свого аналогу на 4 метри і має водотоннажність близько 56000 GT, що значно більше, ніж в оригіналу. Замість вугільних котлів і парових машин будуть використані дизель-електрична силова установка і допоміжно-ходова паротурбінна установка. В дорозі йому допомагатимуть сучасні системи навігації; каюти будуть оснащені кондиціонерами, а шлюпок вже вистачить на всіх.\nпутешествия · круиз · кино ·


Битва під Берестечком, окупація Кам’янця-Подільського — 10 липня в історії | Новини Хмельницького "Є" | ye.ua\nБитва під Берестечком, окупація Кам’янця-Подільського — 10 липня в історії\n10 Липня, 2021 Даша ПАСТЕРНАК Історія 1542\nЦього дня 80 років тому Кам’янець-Подільський захопили союзники Німеччини. Саме того дня у місто першими увійшли війська 8-го угорського корпусу: танкова та кавалерійська бригади. Лише пізніше у Кам’янець прийшли німці.\nСвято-Троїцький храм — один з найдавніших у місті. Фото: з архіву\n1651 - під Берестечком закінчилася найбільша битва визвольної війни 1648-1654 років. об'єднаних військ Богдана Хмельницького (100 тис. вояків) та кримського хана Іслам-Гірея (50 тис.) із польською армією короля Яна II Казимира (150 тис.).\n1878 - у Великій Британії футбольний арбітр уперше використав свисток (доти судді кричали).\n2011 - вийшов останній номер британського таблоїда News of the World, що вів свою історію з 1843 року. Газета мала тираж понад 2,9 мільйонів примірників (друге за накладом англомовне видання у світі), закрилася після скандалу з прослуховуванням телефонів зірок.\n1509 - народився Жан Кальвін, швейцарський релігійний реформатор, засновник кальвінізму.\n1775 - народився Петро Прокопович, визначний український бджоляр, основоположник раціонального бджільництва.\n1856 - народився Нікола Тесла, винахідник, який зробив неоціненний внесок у розвиток електротехніки (генератори, трансформатори, електродвигуни) і радіотехніки.\nХмельниччина цей день 10 липня факти події\nНа Озерній поруч з новою школою і дитсадком встановили світлофор 252\n«Замінування» ХНУ: евакуювали 6 тисяч людей, вибухівку не знайшли 537\nЯк навчатимуться школярі Хмельницького у «жовтій» зоні 895\nКоронавірус на Хмельниччині: ситуація станом на 22 вересня 666\nДитсадки та початкові класи на дистанційне навчання не підуть 1025\nПрогноз погоди на 23 вересня: на Хмельниччині буде вітряно 673\nУ Хмельницькому виявили плантацію конопель 889\n«Жовта» зона та дистанційне навчання у Хмельницькому: що каже міська влада 5857\nПарк динозаврів у Хмельницькому: дата відкриття та графік роботи 3417\nУ Хмельницькому евакуювали студентів ХНУ. Шукають вибухівку 2443


Смартфон Huawei P20 lite 4/64 Blue. Купити телефони та смартфони Хуавей в Чернівцях, Києві - магазин Мультимедіа з доставкою у Львів, Тернопіль, Одесу | MTA.ua\nСмартфон Huawei P20 lite 4/64 Blue\nКод товару: 001-93421\nВи заощаджуєте: 45 грн\n958 грн 881 грн\nТонкий металевий корпус, стильний зовнішній вигляд та висока якість збірки виділить власника цього смартфону серед інших. Вага корпусу – усього 145 грамів, а його товщина усього 7.4 мм. Не дивлячись на його великий розмір, смартфон легко тримається в руці та достойно виглядає в будь-яких ситуаціях. Не важливо, бізнесмен ви, чи звичайна людина – ви будете виглядати дійсно солідно зі смартфоном Huawei P20 lite!\nПотужність на першому місці\nВ основу смартфону покладено сучасний процесор HiSilicon Kirin 659, який є одним з флагманських представників на ринку. Для простих користувачів це означає плавну роботу, підтримку багатозадачності та безперешкодне використання усіх існуючих додатків. На підтримку процесора виробник передбачив 4 Гб оперативної пам'яті, якої повністю вистачить на усі поставлені цілі. Використовуйте смартфон не тільки для зв'язку, але й для розваг!\nЗображення краще, ніж в житті\nВеликий дисплей з діагоналлю 5.8 дюймів та розширенням 2244 x 1080 пікселів (FHD) перенесуть вас у віртуальний вимір, де кожне зображення буде виглядати так, наче це витвір мистецтва. Неймовірна якість зображення, великий запас яскравості та чіткість відображення гарантують задоволення при будь-яких задачах. Не важливо, дивитесь ви фільм, граєте в ігри або просто використовуєте соціальні мережі – ви будете дійсно задоволені!\nДля поціновувачів якісних фото\nКамери Huawei P20 lite повністю замінять основний фотоапарат для більшості користувачів. В якості фронтальної камери ця новинка запропонує подвоєний модуль 16 Мп + 2 Мп. Якість фото основної камери просто вражаюча! Рухомі об'єкти, низький рівень освітлення або інші некомфортні умови не стануть перешкодою для того, хто хоче робити дійсно якісні фото.\nФронтальна камера вражає своїм 16-мегапіксельним модулем та підтримкою потужної функціональної платформи з опцією 3D-моделювання обличчя. Кожне ваше фото буде схоже на справжній витвір мистецтва, без будь-яких недоліків.\nВіта | 20.07.2018\nМісяць тому придбала в інетрнет-магазині цю модель. Дизайн просто нереальний. Замовляла зразу чохол, бо боюсь подряпин. Фронталка робить дуже круті селфі. Фільми в HD без проблем відтворює. Рекомендую.\nІнна | 15.07.2018\nНедавно замовила собі такий, камера на дуже високому рівні, як основна так і фронтальна. Акумулятора вистачає на 1-2 дні, залежно від активного користування. Ціна трошки кусається, але воно того вартує.\nАнатолій | 06.07.2018\nНадивився відео-оглядів і вирішив взяти собі цей апарат. Плюси: дизайн-вживу він виглядає набагато краще, ніж на фото сканер лиця працює навіть вечером без глюків. зарядка дуже швидка мінуси: гріється після години hd відео слизький, замовляйте зразу чохол.\nАКСЕСУАРИ: Смартфон Huawei P20 lite 4/64 Blue\nТехнічні характеристики: Смартфон Huawei P20 lite 4/64 Blue\nРоздільна здатність 2280 х 1080\nЧастота процесора 4 х 2.36 ГГц + 4 х 1.7 ГГц\nГабарити 148.6 х 71.2 х 7.4 мм\nКомплектація смартфон, інструкція користувача , гарантійний талон , адаптер живлення , кабель USB\nВiдгуки про Смартфон Huawei P20 lite 4/64 Blue\nНіколи не сприймав серйозно Huawei як бренд, але велика кількість відгуків і непогані характеристики взяли верх. тиждень користуюсь, глюків не помітив, вночі фотки виходять дуже навтіь непогані. батарея тримає один день. телефон не гріється, хіба що під час швидкої зарядки. загалом задоволений. дякую за безкоштовну доставку\nДуже незвичайний дизайн, хороша камера, потужний процесор, звук дуже чіткий. За таку ціну дуже достойний варіант.


21 листопада 2019, 12:55\nПопередній матеріал Гендиректор БФК Gulliver Ірина Круппа: Ми міркуємо поняттям "щастя людей" як критерієм успіху бізнес-центру\nНаступний матеріал Як картопляна "некондиція" перетворилася у прибутковий бізнес\nЧимало геніальних наукових винаходів з`явилися на світ випадково. Так сталося й з винайденням на Сумщині технології виробництва біопластику і біоплівки із харчових відходів.\nВсе почалося з того, коли студенти-магістри Дмитро Бідюк та Анастасія Шевцова проводили експериментальні дослідження в лабораторії кафедри технології харчування Сумського національного аграрного університету. Тоді, в рамках своєї наукової роботи, вони працювали із розчинами полісахаридів з морських водоростей, які використовуються у складі харчової продукції для регулювання консистенції. Частина розчину випадково потрапила на стіл та висохла за ніч. Таким чином було отримано першу плівку та маленький пакетик.\nПерша біоплівка і пакет\nЗгодом Дмитро з’ясував, що існує такий спосіб отримання біорозкладних плівок – шляхом лиття з розчину. Цим методом було вирішено скористатися для того, щоб вдосконалити отриману плівку у лабораторних умовах. З кожним разом плівка ставала все досконалішою, а тому тут же вперше вирішили спробувати використати її для пакування харчової продукції.\nОскільки Дмитро та Анастасія знали, що на виробництві для отримання плівок у промислових умовах використовується спосіб екструзії з роздуванням, то після низки лабораторних досліджень було вирішено розпочати промислові випробування. Спочатку це було обладнання знайомих колег, яке використовується для отримання виробів зі звичайного пластику. Експерименти й робота тривали, бар’єрні властивості плівки та її міцність постійно покращувалися, тож було вирішено спробувати поставити виробництво плівки на регулярні рейки та почати працювати над пошуком клієнтів.\nТож винахідники почали шукати і, зрештою, знайшли свого першого інвестора з України та придбали невелику технологічну лінію потужністю 500 кг готової плівки та пакетів на добу. Розташована ця лінія на базі науково-дослідної лабораторії у Сумах.\n"На виробництві ми маємо технологічну лінію з отримання пакетів шириною до 50 см, а в лабораторії проводимо дослідження з розроблення та вдосконалення технологій біопластику, який отримуємо.Із серпня цього року ми виробляємо пакети для широкого асортименту харчової й нехарчової продукції, одноразового та багаторазового посуду, столових приборів тощо. Для кожного виробу склад біопластику та технологія оригінальні та науково обґрунтовані", — розповів Дмитро.\nВдосконалені плівка та пакети, отримані методом лиття з розчину\nСировиною для біопластику є харчова сировина, що містить вуглеводи, білки та жири. Крім того, активно використовуються для виробництва пакетів та плівки харчові відходи та вторинна сировина – кавовий та яблучний жмихи, сироватки, висівки тощо. А обслуговує це виробництво наразі чотири людини.\nЗ приводу реалізації своїх виробів із біопластику, то на сьогодні молоді підприємці знайшли першого замовника, але поки його не розголошують, щоб, мовляв, не зурочити. Проте відкрито говорять про цінову політику. За їх словами, вартість майбутньої партії буде у 2-2,5 разів дорожчою за партію пластикових аналогів. Хоча над здешевленням технології виробництва біопластику та над пониженням ціни планують працювати заради конкуренції зі звичайними пластиковими виробами, яких на ринку велике різноманіття та які забруднюють навколишнє середовище.\n"Ми зараз активно вивчаємо ринок пластикових та біопластикових виробів, існуючі технології, удосконалюємо свою технологію, вивчаємо різні методики оцінки показників якості. І, звичайно, працюємо над оригінальністю нашої ідеї, бо конкуренти ж, як-то кажуть, не сплять", — жартує Дмитро.\nСтосовно планів, то у новоспечених підприємців є мрія – виробляти у майбутньому багаторазовий посуд із використанням кавового жмиху. Технологія, кажуть є, треба тільки її освоїти.\nбізнес\tБіопластик\tстуденти


Для терапії та профілактики серцевих захворювань здавна використовували глід. Рецепти, до складу яких входить це чудодійну рослину, досить ефективні, і їх існує величезна кількість. Рослина прекрасно справляється з хронічною втомою, перевтомою, а також упорядковує організм людини, запобігаючи небезпечні захворювання.\nНародна і традиційна медицини неодноразово наводили аргументи, доводячи на практиці, чим корисний цей продукт. Настоянка, відвар, настій глоду або сироп з нього мінімізують ризик виникнення склеротичних змін в коронарних судинах серця, прискорюють процес кровоносної потоку, в окремих випадках навіть запобігаючи дегенерацію серцевого м’яза.\nГлід добре справляється з втомою, перевтомою\nДля лікування стенокардії, аритмії і для того, щоб відновити рівень холестерину при атеросклерозі, застосовують відвар глоду.\nСклянкою окропу заливають одну столову ложку перемелених плодів глоду, ставлять їх на невеликий вогонь і чекають, поки відвар уварити до половини. Остуджують і приймають малими дозами по половині чайної ложки тричі на день до їди. Даний курс становить приблизно три-чотири місяці.\nІснує ще кілька рецептів, які дозволяють різними способами приготувати відвари з глоду.\n· Приготований по даним рецептом, він особливо корисний людям похилого віку, які страждають серцевою недостатністю. Коріння рослини викопують пізньої осені. Далі їх миють і висушують. Водний відвар готують з розрахунку один до десяти. Коріння варять протягом десяти хвилин, а потім остуджують і проціджують. Напій приймають тричі на день — по столовій ложці.\nПри аритмії, пороці, неврозі серця, а також для поліпшення кровообігу в судинах можна приготувати відвар глоду за таким рецептом: двадцять грамів плодів заливають окропом (200 мл), варять на невеликому вогні п’ятнадцять хвилин, настоюють годину, проціджують, доводять об’єм до початкового стану кип’яченою водою. П’ють по одній столовій ложці тричі на день.\nГлід сушений перемелюють, столову ложку перемелених плодів заливають склянкою окропу, тримають на невеликому вогні до тих пір, поки відвар не увариться до половини, настоюють півгодини, потім проціджують. Вживають по половині чайної ложки тричі на день до їди. Приблизний курс лікування триває три місяці.\nУспішне лікування атеросклерозу, відновлення рівня норми холестерину в організмі в разі застосування засобу саме в такому вигляді ще раз доводить те, чим корисний відвар глоду, і яка його ефективність. Його навіть призначають як додаткову терапію тим, хто страждає на цукровий діабет, так як він може регулювати рівень цукру.\nБеруть по жмені кожного з плодів, кладуть в термос і заливають окропом. Дві хвилини його не закривають, щоб трохи знизити температуру в термосі. Потім наполягають ніч. Вранці перед вживанням суміш треба прокип’ятити.\nЧасто в напої з глоду і шипшини рекомендують додавати сушені ягоди горобини, чорної смородини, малини або плоди яблук, а також журавлинний або інший сік. Напій може вийти дуже насиченим, тоді його використовують як заварку.\nДля приготування відвару, 1 ст. ложку перемелених плодів заливають склянкою окропу і уварюють на невеликому вогні\nРецепт сиропу з глоду такий: вимиті і очищені плоди (1 кг) варять в каструлі з водою (1 л) до тих пір, поки вони не перетворяться в кашку. Одержаний сік проціджують. Потім на літр соку додають кілограм цукру і варять до густої консистенції. В кінці процесу додають лимонну кислоту (5 г) і знімають з вогню.\nЩоб зберігся яскравий колір сиропу, потрібно охолодити його якомога швидше, поставивши каструлю в іншу ємність з холодною водою. Якщо він призначений для тривалого зберігання, то його можна розлити в пляшки або в банки і простерилізувати десять хвилин. Якщо немає, то сироп глоду зберігають у холодильнику, щільно закупорити кришкою.\nЙого використовують як добавку до кулінарних ласощів, а також в якості лікарського засобу для лікування серцевих захворювань, неврастенії, склерозу, мігрені, при розладах травлення і гастриті, алергіях, ревматизмі.\nСироп глоду використовують при лікуванні серцевих захворювань, алергіях, склерозі\nРецепт настоянки глоду з стиглих ягід: стакан плодів розминають, закладають в скляний посуд і заливають 200 мл 70% -ного спирту, потім закривають і ставлять на місяць у темне місце, не забуваючи щодня збовтувати. Готову настоянку проціджують через три-чотири шари марлі, переливають в темну пляшку і закупорюють.\nЦе ж засіб з сушених ягід настоюється в пропорції один до чотирьох: беруть 50 г сухої сировини, попередньо перебраного і подрібненого, на 200 мл 70% -ного спирту. Потім їх заливають в скляному посуді спиртом і настоюють три-чотири тижні в темному місці, періодично збовтуючи.\nНастоянка глоду допомагає боротися з атеросклерозом, гіпертонією, болями в грудях, набряками і задухою, особливо після інфаркту та інших важких захворювань.\nУ термос поміщають столову ложку сухих плодів і заливають водою (250 мл). Наполягають дві-три години. Проціджують. Приймають три або чотири рази на день до їди по дві столові ложки. Настій глоду зберігають в термосі. Даний засіб застосовують при гіпертонії, аритмії, атеросклерозі.\nНастій глоду і пустирника: по шість столових ложок кожного з рослин заливають півтора літрами окропу і настоюють протягом доби. Приймається для лікування стенокардії та ревмокардіта по одній склянці за півгодини до їди.\nСтолову ложку сушених ягід заливають склянкою кип’яченої води, залишають наполягати дві години на теплі, потім проціджують. Пити цей настій глоду рекомендується три рази на день перед прийомом їжі — по дві столові ложки.\nДвадцять грамів ягід або сорок грамів квіток рослини заливають окропом (200 мл). Вживають його по одній столовій ложці чотири рази на день. Такий настій глоду допоможе позбутися від безсоння.\nКвітки і ягоди беруть в рівних пропорціях і змішують, три столові ложки збору заливають трьома склянками кип’яченої води. Наполягають пару годин в теплому місці, проціджують. Вживають даний настій глоду так: тричі в день по одній склянці (за 30-40 хвилин до їди). Людям, що страждають серцевими захворюваннями або запамороченням, його слід приймати через годину після їжі.\nЗ квітів і листя готують настій глоду, який корисний при захворюваннях серця і аритмії: двома-трьома склянками окропу заливають столову ложку сировини і настоюють півгодини в теплі. Напій п’ють після їжі — по склянці тричі на день протягом трьох тижнів.\nПідвищити рівень гемоглобіну допоможе такий настій глоду. Настоюються плоди і квітки: п’ятдесят грамів квіток заливають склянкою гарячої кип’яченої води і залишають настоюватися тридцять хвилин. Приймають по половині склянки двічі на день. Допомагає такі ліки і при безсонні, гіпертонії, прискореному серцебитті.\nНастій глоду абсолютно нешкідливий і нетоксичний, він не викликає побічних ефектів. Однак сирі ягоди у великій кількості приймати не рекомендується, так як це може викликати легке нездужання. Слід розуміти, що передозування будь-яким продуктом з цієї рослини (будь то настій глоду або відвар) може викликати запаморочення, порушення ритму серця, а також нудоту і блювоту.\nНастій глоду нешкідливий і нетоксичний, не викликає ніяких побічних ефектів\nЛікарські рослини | Рецепти цілющих засобів з глодом


Збаразькі волонтери повернулися з передової та почали підготовку до нової поїздки на фронт | Народне Слово\nДо поїздки у штабі готувалися ретельно: обдзвонили усіх збаражчан, які зараз на передовій, зібрали замовлення від кожного бійця, розробили маршрут, завантажили усі необхідні речі і вирушили в дорогу. Проїхали понад 30 блокпостів, чимало з яких у «гарячих точках».\n– Кожна поїздка – розвідка, яка допомагає нам у логістиці, – підсумовує Володимир Голоднюк. – Тепер плануємо відрядження на Донеччину. Думаю на підготовку піде тижнів три.\n– Експонатів назбиралося на маленький музей, – каже Володимир Голоднюк, – тож у штаб можна приходити на екскурсію.\nБільше фото на сторінці Володимира Голоднюка у Фейсбук\n← У Збаразькому замку відкрили виставку картин Тетяни Фокіної\nАнатолій Маслянка: “Донецькі та луганські патріоти воюють за Україну дуже добре” →


Приватна інформація українців - у відкритому доступі - 0352.ua\nПриватна інформація українців - у відкритому доступі\n10:27, 21 серпня 2011 р.\nПриватну інформацію в інтернеті приховати просто неможливо, оскільки за допомогою спеціальних команд усе таємне стає явним, - повідомляє ТСН. - Експерти відзначають, що адреси, телефони, паспортні дані, тобто інформація, якою користувачі діляться з банками та інтернет-магазинами, може легко з'явитись у відкритому доступі, без жодних хакерів чи кібератак.\nТСН провело дослідження, завдяки якому стало відомо, що свої особисті дані приховати в інтернеті неможливо.\nТак, якщо набирати спеціальну комбінацію, відображаються грошові перекази одного із сервісів. Навіть закон про захист персональних даних не може убезпечити право на збереження приватної інформації.\n"На жаль цей закон не передбачає чіткої відповідальності за порушення наших з вами прав на захист наших з вами персональних даних", - розповіла юрист Світлана Бовсуновська.\nІнший приклад є ще більш шокуючим, - сотні видалених фотографій користувачів однієї з найпопулярніших в Україні соціальних мереж нікуди не зникли і навіть стали доступні всім.\n"У інтернету вічна пам'ять. Звідти нічого не можна стерти. Ніяким способом. Якщо ви тільки один раз натиснули кнопку окей - все, вороття немає, це дорога в один бік", - пояснив експерт Олександр Ольшанський.\nВідзначимо, усе розпочалося з СМС-повідомлень росіян, відправлених через інтернет, які – раптом стали усім доступні.\n"Не встигли відійти від шоку абоненти мобільних, як мусили червоніти клієнти віртуальних секс-шопів. Імена, адреси, і список покупок – усе відкрилося чужим очам", - розповідають експерти.\n"Анонімність в інтернеті - вона уявна, так? Навіть якщо ви не вказуєте свого імені, якихось контактних даних, і так далі, завжди можна відстежити пристрій, з якого ви в інтернет заходили. Він залишає сліди", - розповіла голова правління "Інтернет асоціації України" Тетяна Попова.\nВ інтернеті давно триває протистояння між приватним і доступним. Спеціальні програми-роботи – прочісують мільярди сторінок у пошуках інформації, щоби потім видати її за першим запитом у пошуковій системі.\nУрятувати секрети можна. Однак компанії часто економлять на ІТ-фахівцях. Експерти прогнозують - те, що викрилося в останні тижні - тільки верхівка айсберга.\n"За пошуковими індексами ніхто не стежить. Пошукові індекси Google зберігаються на сотнях тисяч серверів, розкиданих по світу. Але там все зберігається. Воно там є, і якщо використовувати спеціальні команди - можна спробувати його там знайти", - пояснив експерт Олександр Ольшанський.\nЕксперти зазначають, що єдиний спосіб зберегти свої персональні дані, - ніколи не "світити" їх в інтернеті.


КАЛЕНДАР ДОГЛЯДУ ЗА ПОЛУНИЦЕЮ З ВЕСНИ ДО ОСЕНІ - СУНИЦЯ\nПолуниця (садова суниця) - досить примхлива культура. Тому за нею потрібно ретельно доглядати з ранньої весни до пізньої осені. Ми розповімо, які роботи і в який час потрібно проводити.\nЯк тільки повністю зійде сніг, грядку очищають: видаляють засохлі листя і квітконоси, за допомогою ножиць зрізають залишки вусів. На місця, де росли загиблі кущики, садять молоді розетки.\nПісля відновлення грядки проводять профілактичну обробку від хвороб і шкідників. Посадки обприскують 1% -ною бордоською рідиною або будь-яким препаратом на основі міді.\nКоли відтане земля, на полуничною грядці рихлять грунт. Це дозволить зберегти в ній накопичену за зиму вологу. При цьому кущики злегка підгортають, щоб коренева система швидше пішла в зростання.\nЯкщо ви запланували посадити навесні полуницю, зробіть це якомога раніше. У квітні погода буває різною: інколи в середині весни ще щільним шаром лежить сніг, а іноді в цей час вже щосили розпускаються бруньки. Тому при встановленні відповідного терміну посадки полуниці більше орієнтуються не на час, а на погодні умови.\nРозсаду полуниці садять навесні. Важливо, щоб до цього часу грунт встигла прогрітися приблизно до 10 ° С\nКоли полуниця рушить в зростання, посадки мульчують органікою або спеціальної мульчирующей плівкою. У період масового зростання листя проводять другу профілактичну обробку проти хвороб.\nЯкщо в квітні з'явилися шкідливі комахи, кущики обприскують хімічними інсектицидами (актеллика, тельдор, Енвідором, Каліпсо і ін.). Також останнім часом добре зарекомендував себе комплексний препарат Теовіт Джет - контактний фунгіцид і акарицид.\nЯкщо кущики суниці садової ростуть на одному місці вже більше 3 років, їм знадобляться підгодівлі. На початку вегетаційного періоду садова суниця потребує азотних добривах, в період цвітіння - в фосфорних, а після плодоношення - в азотних, фосфорних і калійних.\nСадову суницю, вирощувану в тунелях, щодня провітрюють, щоб рослини не перегрілися під променями весняного сонця. Вранці відкривають один або обидва торці, а на ніч закривають.\nПолуницю, вирощувану у відкритому грунті, на ніч вкривають спанбондом, так як зворотні весняні заморозки (а часом навіть зниження температури до 1 ° С) можуть погубити рослини.\nУ травні нерідко стоїть суха погода. Для правильного розвитку рослин і утворення плодів полуничну грядку регулярно поливають. У другій половині травня (в залежності від регіону і погоди) починає плодоносити полуниця ранніх сортів. Урожай своєчасно збирають, тоді поливи проводять після збору дозрілих ягід.\nЯкщо в цей час часто йдуть рясні дощі, рослини захищають від гнилей та борошнистої роси. А також при необхідності прополюють бур'яни.\nУ травні садова суниця починає активно випускати вуса, які забирають у рослини велика кількість поживних речовин. Якщо ви вирощуєте полуницю для отримання ягід, а не для розмноження, то вусики потрібно регулярно видаляти.\nГрамотно регулюючи кількість вусів на кущах, ви зможете отримати і посадковий матеріал, і хороший урожай ягід\nПродовжують збір врожаю. У другій половині місяця починають плодоносити і пізні сорти. Щоб ягоди не бруднилися і не гнили, під кущики стелять чорний нетканий матеріал або підсипають стружку. Це допомагає захистити суницю садову від сірої гнилі та бур'янів.\nТакож в червні розетки полуниці укорінюють в окремих стаканчиках або касетах. Такі рослини будуть готові до пересадки на нове місце вже через 2-3 тижні.\nПісля закінчення плодоношення з кущів видаляють всі старі, хворі та пошкоджені листя. Грядку добре поливають, розпушують ґрунт навколо кущів і видаляють з них всі зайві вуса.\nУ липні на кущах полуниці може оселитися суничний кліщ. З пошкоджених рослин зрізають листя і спалюють. Потім всю грядку обприскують водою (близько 60 ° С) або гарячим розчином марганцівки.\nЯкщо на рослинах з'являються і інші комахи-шкідники, кущики полуниці обприскують хімічними або біологічними інсектицидами. Також можна вдатися до народних засобів. Крім того, в цей період полуниця нерідко уражається плямистістю, борошнистою росою, сірою гниллю. З хворобами допомагає впоратися 1% -ва бордоською рідиною з додаванням колоїдної сірки (100 г препарату на 10 л води).\nВ кінці літа на полуничною грядці глибоко розпушують ґрунт і вносять комплексне добриво: по 1 ч.л. під кожен кущ. До кінця місяця закінчують посадку вусів, кущики регулярно поливають.\nУ другій половині літа - початку осені слід подбати про своєчасних поливах полуничної грядки\nУ цьому місяці формуються квіткові бруньки, з яких в наступному році з'являться ягоди. Тому у вересні важливо не забувати поливати рослини.\nУ жовтні для рослин створюють сприятливі умови, які допоможуть їм добре перезимувати. Для цього грядки поливають, розпушують ґрунт, видаляють бур'яни. Кущі полуниці підгортають торфом, перегноєм або компостом.\nКоли верхній шар грунту (на глибину 5-7 см) підмерзне, грядки мульчують. Це запобіжить випирання рослин із землі. Щоб затримати сніг, наверх укладають хмиз, листя топінамбура, стебла малини або кукурудзи. У такому вигляді полуниця зимує.\nЗавдяки правильному і своєчасному проведенню робіт по догляду за полуницею, вам вдасться виростити здорове рослина і зібрати хороший урожай солодких ягід. Дотримуйтесь цих рекомендацій - і все у вас вийде!\nДивіться відео: Найкраще підживлення малини весною Та різні комплекси живлення аж до осені Канал Харчука. (Липень 2019).


Військовий експерт: «Російські навчання в Криму можуть перерости у наступ»\n08 Серпень 2016, 20:01\nРосійська військова техніка. ілюстративний фото\nВранці 7 серпня в деяких районах окупованого Криму почали встановлювати блокпости. Співробітники ДІБДР з автоматниками перевіряють автомашини, пояснюючи це проривом на кордоні. Навіщо потрібні блокпости в Криму і що на кримських дорогах робить так багато військової техніки? Про це говоримо із заступником директора Центру досліджень армії, конверсії та роззброєння з міжнародних питань — Михайлом Самусем, а також очевидцями цих подій.\nВранці 7 серпня російські прикордонники відразу на трьох пунктах адмінкордону перестали пускати людей до Криму без пояснення причин — так стверджують в Держприкордонслужбі України. Щоб не допустити скупчення автомобілів у так званій нейтральній зоні, українська сторона теж тимчасово призупиняє пропуск. Російські ЗМІ пишуть про стрілянину на адмінкордоні з Кримом, без офіційного підтвердження, і стверджує: пропуск на адмінкордоні перекрила Україна. Держприкордонслужба України рекомендує відкласти поїздку або скористатися КПП «Чонгар», роботу якого відновили до 11 години. Російські прикордонники відновлюють роботу КПП «Каланчак» і «Чаплинка», але лише для тих, хто їде до Криму – виїхати звідти не дають. Підконтрольна Росії влада Криму ситуацію не коментує, а в інтернеті з'являються повідомлення про скупчення військової техніки на півночі півострова, до вечора – неофіційна інформація про те, що в Криму ввели план «Перехоплення» нібито у зв'язку з нічною стріляниною в Красноперекопську. В результаті стрілянини 1 людина загинула, 3 отримали поранення. Це не перший подібний інцидент. Час від часу росіяни закривають пункти пропуску, не пояснюючи причин.\n7 серпня перший заступник голови Меджлісу Наріман Джелял повідомляв про великі угруповання російських військових на півночі Криму: за його словами, Джанкой був повністю оточений російськими військовими. Рух транспорту був частково перекритий на Ангарському перевалі.\n– З нами на зв'язку наша слухачка Ірина, яка провела майже всю неділю на адмінкордоні, а тепер перебуває на материковій Україні. Ірино, що відбувалося на адмінкордоні?\nІрина: Вчора я витратила близько 12 години, щоб вибратися з Криму. О 6 годині ми виїхали, приїхали на Каланчак, там сказали, що кордон закрили. Скрізь ходили військові. Кажуть, що техніка була. Я бачила буквально 2 танки і 2 БТР-и, літали вертольоти. На дорогах стояли ДАІшники в бронежилетах і з автоматами. Ми години 3 чекали, пропустять нас чи ні. З'явилася інформація, що відкрився пункт «Каланчак», ми поїхали туди. Була просто кілометрова черга машин і людей. Жінок і дітей особливо не оглядали, пропускали швидко, чоловіків же дуже довго –перевіряли всі речі, заглядали в очі. Була інформація, що хтось там у них утік. Від безвиході всі між собою знайомилися, і хлопці в російській формі в приватній бесіді розповідали, що вночі була стрілянина, з їхнього боку є вбиті і поранені, і вони зараз когось шукають. На КПП у всіх були роздруковані фотороботи, дуже вдивлялися в обличчя. Друзі говорили, що Севастополь теж оточений, зупиняють і перевіряють машини.\n– Хто загинув у стрілянині – цивільні чи військові?\nІрина: Я так зрозуміла, військові. Ніби як було 3-5 дезертирів, хлопці втекли зі зброєю. Говорили, поки їх не знайдуть, жоден КПП не відкриють.\n– А яка зараз ситуація на КПП?\nНа одну людину витрачали хвилин 5, черги страшні, люди втрачали свідомість\nна: Каланчак я проїжджала вчора близько 8 вечора, пропускали лише піших, машини оглядали, і я не бачила, щоб вони виїжджали з території Криму. На одну людину витрачали хвилин 5, черги страшні, люди втрачали свідомість – ні води, нічого.\n– Кримчани повідомляють про велику кількість військової техніки, яка вчора прибула до Керчі через поромну переправу і пішла вглиб півострова. За словами очевидців, на залізничному вокзалі 6 серпня стояв цілий потяг з військовою технікою, в цей же вечір велика колона військової техніки та автомобілів проїхала на виїзд із міста. Місцева влада нічого не пояснює. У Міноборони дають інформацію про те, що в Криму нібито діяла українська диверсійно-розвідувальна група – ця версія також фігурувала в російських ЗМІ. Як сказав спікер Генштабу Збройних сил України Владислав Селезньов, «ми знаємо, що найближчим часом на території Південного федерального округу Росії почнуться масштабні навчання «Північний Кавказ 2016», тому цілком можливо, що певні переміщення сил і засобів відбуваються в рамках підготовки до цих навчань».\nЗ нами на зв'язку директор Центру досліджень армії, конверсії та роззброєння з міжнародних питань Михайло Самусь. Михайле, в чому ж справа: в підготовці до навчань, плані «Перехоплення», підготовці до ескалації конфлікту?\nФормально це підготовка до навчань у вересні 2016 року, в них братимуть участь майже всі Збройні сили Росії. Відпрацьовуватимуться наступальні дії в напрямку України\nСамусь: Формально це підготовка до навчань у вересні 2016 року, в них братимуть участь майже всі Збройні сили Росії. Це перевірка можливостей на південно-західному напрямку. Відпрацьовуватимуться наступальні дії в напрямку України. Чи можуть ці навчання перерости в наступальну операцію – інше питання. У Грузії все почалося з навчань «Кавказ-2008». Ми відзначаємо нарощування угруповань навколо України на всіх напрямках, зокрема й київському. Можливості наміру в агресора є.\n– Тобто початок повномасштабної агресії неминучий?\nСамусь: Або нас примусять до поганого миру, або Росія наступатиме, адже вона не вирішила головного завдання –знищення української держави, і жодного оперативного завдання на фронті. Кремлю потрібно якось діяти, адже економічна ситуація погіршується, міжнародна обстановка через півроку зміниться кардинально, і вікно можливостей треба використовувати.\n– У російських ЗМІ фігурувала версія, що в Криму діяла українська диверсійно-розвідувальна група. Наскільки це ймовірно?\nСамусь: Дуже схоже на вступну інформацію, що відпрацьовується під час навчань. Чи можуть ВСУ це робити? Думаю, можуть, сили і засоби є. Чи потрібно це робити – це в компетенції Генштабу. Але дуже схоже на вступну інформацію з легенди навчань.\n– З нами на зв'язку В'ячеслав, який вчора перетинав кордон у напрямку Криму. В'ячеславе, що зараз відбувається в Криму, про що говорять?\nВ'ячеслав: Учора я їхав з адмінкордону до Севастополя, на дорозі, особливо на півночі, через кожен кілометр – мало не блокпост. Зупиняють всі автомобілі, перевіряють паспорти у чоловіків. Що зараз – не знаю.\n– Чи була важка техніка на дорогах і вулицях міст?\nЯ проходив через кордон у Каланчаку, військової техніки, окрім вертольота, не було. Але телефонували люди і говорили, що техніка накопичується в районі Чонгара\nВ'ячеслав: Біля блокпостів я бачив БТР-и, вони чергували з поліцією і ДАІ. Я проходив через кордон у Каланчаку, військової техніки, окрім вертольота, не було. Але телефонували люди і говорили, що техніка накопичується в районі Чонгара. Вчора з Каланчака нас пропустили лише з буферної зони. Об 11 годині пропустили з буферної зони на Чонгарі, сказали, що КПП почав працювати, але ні.\n– Наскільки напруженою була ситуація?\nВ'ячеслав: Дуже. Спека, сховатися ніде, їжі немає, російські прикордонники сказали, що працюватиме тільки «Чонгар», і всі рушили туди. Була дуже нервова ситуація.


Проектування інноваційних педагогічних технологій - Studentam.net.ua\nГоловна Статті Культура. Наука. Освіта. Проектування інноваційних педагогічних технологій\nПроектування інноваційних педагогічних технологій\nУ статті визначено сутність та ознаки інноваційних педагогічних технологій як об’єкта проектування.\nСуспільний прогрес завжди пов’язаний з розвитком і вдосконаленням соціальних технологій, які набувають статусу основних засобів вирішення проблем глобалізації, становлення інформаційного суспільства, мобільності науки й освіти, посилення міжкультурних обмінів. У більшості найрозвинутіших країнах педагогічна інноватика випереджає інноваційні процеси в техніці та матеріальному виробництві. Гуманістична спрямованість педагогічної інноватики забезпечує розвиток креативного потенціалу нації, досягнення високого професійного рівня людських ресурсів, наукоємності виробництва.\nСтратегія інноваційних процесів у сучасній освіті України передбачає суттєву реорганізацію існуючих педагогічних систем, осмислення цінностей, цілей і змісту їх діяльності та корінний перехід від тоталітарної уніфікації, усталених стереотипів, неефективних шаблонів і жорстких форм до творчої ініціативи й індивідуальної відповідальності педагогів у проектуванні й організації педагогічного процесу. Зазначимо, що педагогічна інноватика існує на двох рівнях: теоретичному і практично-технологічному. У сучасній педагогічній науці достатньо розроблені різноманітні ідеї, теорії, концепції, моделі інноваційних педагогічних процесів, які однак недостатньо інтенсивно впроваджуються в реальній практиці виховання і навчання. Інновації в педагогіці обов’язково повинні передбачати проектування технологічного рівня реалізації педагогічної теорії. Такий розрив між фундаментальними дослідженнями і прикладною інноватикою заповнюється педагогічним проектуванням – основним шляхом, за висловом В.О. Сухомлинського, поєднання педагогічної теорії і практики. Процеси проектування, впровадження й оцінки ефективності нових освітньо-виховних технологій є предметом вивчення педагогічної праксіології (грец. "praktikos" – діяльний, активний і logos – вчення). Основні методологічні й теоретичні положення інноваційної педагогічної діяльності визначені в працях К. Ангеловські, І.Д. Беха, Ю.З. Гільбуха, І.М. Дичківської, І.П. Підласого, С.Д. Полякова, М.М. Поташника, Г.К. Селевка, В.А. Сластьоніна та інших.\nПитання проектування педагогічних систем, процесів і технологій розглянуті в роботах В.С. Безрукової, В.П. Беспалька, М.В. Кларіна, О.М. Коберника, В.О. Киричука, А.О. Лігоцького, Н.Р. Юсуфбекова та інших.\nРазом з тим у наукових дослідженнях відсутній системний аналіз педагогічної технології як об’єкта проектування, її параметрів, критеріїв інноваційності а також самого процесу розробки педагогічних технологій, що і є завданням нашого дослідження.\nБільшість дослідників педагогічної діяльності виділяють в її структурі проектувальний компонент як найбільш значимий, що забезпечує технологізацію педагогічного процесу, визначає його ефективність. Узагальнюючи різні підходи до трактування сутності педагогічної технології, бачимо, що терміни "проект", "проектування" досить часто вживаються як основні родові ознаки цього поняття, наприклад:\n– проект певної системи, що реалізується на практиці;\n– педагогічна діяльність, яка реалізує науково-обгрунтований проект навчально-виховного процесу [1: 345].\nСпільним у багатьох визначеннях інших авторів є поєднання в педагогічній технології процесів розробки й реалізації проекту педагогічного процесу. Педагогічне проектування є первинним етапом привнесення інновацій у діяльність учителя, яка є технологією реалізації його професійної парадигми й особистісною самореалізацією. Проектування в структурі педагогічної діяльності розглядається в двох аспектах: як особливий вид педагогічної діяльності та як етап певного виду педагогічної діяльності. Якщо розглядати проектування як окремий вид діяльності, то діагностика, прогнозування, моделювання, планування і конструювання є його змістовними й функціональними компонентами.\nТермін "технологія" походить від грецьких слів "techne" – мистецтво, ремесло, уміння і "logos" – наука. Таке визначення органічно поєднується із трактуванням К.Д. Ушинським педагогіки як єдності науки і мистецтва. В.П. Безпалько динаміку процесу "практика – наука – практика..." розглядає таким чином: "Будь-яка діяльність може бути або технологією, або мистецтвом. Мистецтво засноване на інтуїції, технологія – на науці. З мистецтва все починається, технологією закінчується, щоб потім все початися спочатку" [2: 48].\nНа наш погляд, однією із основних причин низької інноваційної культури педагога є нерозробленість теоретичних основ проектування і впровадження інноваційно-педагогічних технологій.\nПедагогічне проектування розглядається як визначення параметрів та майбутнього стану функціонування педагогічного об’єкту з урахуванням впливу новостворених умов.\nОб’єктами педагогічного проектування В.С. Безрукова визначає педагогічні системи, педагогічні процеси і педагогічні ситуації [3: 101-106].\nПедагогічна система – це цілісність закономірно розташованих і взаємопов’язаних компонентів, які в своїй єдності утворюють нове явище або процес. До загальних характеристик системи відносять: цілісність – система не сума її компонентів, а інтегральний результат їх взаємодії; ієрархічність – підпорядкованість компонентів і підсистем системі в цілому; структурність – наявність взаємозв’язків між компонентами і системоутворюючого фактора; зв’язок із зовнішнім середовищем – системами більш високого рівня; самовдосконалення рівня своєї організації при зміні зовнішніх чи внутрішніх умов існування.\nПроцес (від лат. processus – просування) – це спосіб функціонування системи, який передбачає певний рух, послідовну зміну етапів, стадій розвитку, сукупність певних дій, впливів, цілеспрямованих на вирішення об’єктивно й постійно існуючих у будь-якій системі внутрішніх протилежностей між її компонентами, які є одночасно і рушійними силами її розвитку.\nПедагогічний процес – це динамічна взаємодія компонентів педагогічної системи, співробітництво його суб’єктів, яке спрямоване на досягнення цілей виховання і навчання.\nЦільовий компонент педагогічного процесу містить усю різноманітність руху педагогічних цілей і завдань: від соціальних ідей до особистісних мотивів діяльності. Діяльнісний компонент передбачає взаємодію педагогів і вихованців, їх співробітництво, організацію й управління процесом. Результативний компонент процесу характеризує досягнуті зрушення відносно поставленої мети [4: 119].\nПедагогічна ситуація – складова частина педагогічного процесу, яка характеризує його стан у певний дискретний момент (у часі та просторі). В.С. Безрукова зазначає: "Феномен педагогічної ситуації полягає в тому, що, будучи інтегративною по суті, вона одна і навіть набір ситуацій не можуть замінити ні форму, ні систему в педагогіці, Не можна із ситуацій створити форму, як не можна із форм створити педагогічну систему" [3: 105]. У цьому і полягає надзвичайна складність при проектуванні педагогічного процесу на рівні його конструювання для використання в конкретних умовах реальними учасниками навчально-виховних відносин.\nНа наш погляд більш логічно розглядати тріаду об’єктів педагогічного проектування в динаміці переходу педагогічних систем у педагогічні процеси, які, в свою чергу, функціонують на рівні педагогічних технологій. При цьому педагогічні технології, за визначенням японського вченого Я. Сакамото, є системним способом організації педагогічного процесу.\nНаше подальше завдання – розглянути алгоритм трансформації педагогічної системи в педагогічну технологію. У такому ракурсі сутність педагогічного проектування полягає в аналізі педагогічної системи, її компонентів, визначенні протиріч і взаємозв’язків між ними, внесення змін, доповнень, необхідних для оптимального й продуктивного функціонування педагогічної системи на рівні педагогічної технології.\nВ узагальненому вигляді технологію проектування можна подати у вигляді чотирьохрівневої моделі, яка відображає взаємозв'язки між структурними, функціональними, технологічними і результативними компонентами педагогічної системи.\nНа структурному рівні виділяють компоненти педагогічної системи, які характеризують її зміст та стан у статиці.\n1. Інформація – стан і перспективи соціально-економічного розвитку суспільства і відповідні вимоги до розвитку особистості;\n2. Цілі виховання і навчання, які детерміновані соціально-економічним станом розвитку суспільства.\n3. Об'єкт – учні, вихідний рівень їх готовності до засвоєння соціального досвіду.\n4. Суб'єкт – педагог як творча індивідуальність, рівень його професійної компетентності.\n5. Предмет – діяльність та спілкування, у процесі яких проходить виховання і розвиток особистості.\n6. Засоби – форми, методи, способи взаємодії учасників педагогічного процесу.\n7. Результат – позитивні зміни, що прогнозуються в особистості учня.\nНа другому рівні моделюються функціональні компоненти, які відображають послідовність та смислове значення етапів проектування, визначають взаємодію компонентів педагогічної системи, її динаміку й розвиток з урахуванням усіх зовнішніх і внутрішніх факторів та умов.\n1. Гностичний компонент – осмислення цілей, завдань, сутності та специфіки педагогічного процесу.\n2. Прогностичний компонент – функції передбачення майбутнього стану об'єкта і предмета педагогічного процесу.\n3. Орієнтаційно-пошуковий компонент – висунення і науково-теоретичне обґрунтування провідної ідеї діяльності, закономірностей і принципів педагогічного процесу.\n4. Планування – визначення шляхів і засобів реалізації педагогічних задач.\n5. Конструктивний компонент – композиційна побудова навчально-виховної діяльності.\n6. Контрольно-оціночний компонент – розробка системи засобів контролю та оцінки результатів і процесу навчально-виховної діяльності.\nТретій рівень моделі дозволяє виділити основні технологічні дії та операції, які необхідно здійснити для подальшої трансформації структурних компонентів педагогічної системи:\n1. Діагностика – визначення рівня розвитку і вихованості учнів, їхніх потреб, інтересів, можливостей, зон актуального і найближчого розвитку, співвіднесення їх із загальною метою педагогічного процесу.\n2. Цілепокладання, цілеутворення – інтерпретація педагогічних цілей у навчально-виховні задачі, їх конкретизація, деталізація, систематизація, уточнення та оцінка умов досягнення.\n3. Моделювання – пошук, вибір і дослідження оптимального варіанта суб'єкт-суб'єктних педагогічно доцільних взаємовідносин, визначення змісту й основних напрямків діяльності.\n4. Структурування діяльності – розробка послідовності, визначення організаційних форм, часу і місця проведення виховних справ, навчальних занять, позаурочної діяльності.\n5. Операційно-інструментальна розробка форм, методів, прийомів, способів педагогічної взаємодії.\n6. Уявне експериментування – аналіз, корекція й експертна оцінка розробленого проекту педагогічної технології.\nУ результаті структурні компоненти педагогічної системи зазнають певних перетворень і на четвертому рівні утворюють проект технології навчально-виховної діяльності.\n1. Характеристика об'єкта проектування, яка акумулює зовні задану і діагностично отриману інформацію для визначення навчально-виховних задач.\n2. Таксономія навчально-виховних задач на заданий період, які ставляться таким чином, щоб їх досягнення можна було діагностувати в результатах діяльності учнів.\n3. Модель навчально-виховної діяльності, яка розкриває загальну концепцію і принципи побудови суб'єкт-суб’єктної взаємодії учасників педагогічного процесу.\n4. План (програма) – документ, у якому відображаються зміст, форми і технологічний порядок (послідовність, час, місце) навчально-виховної діяльності.\n5. Система форм, методів, засобів реалізації навчально-виховного процесу, які забезпечують процесуальний апарат педагогічної технології.\n6. Критерії продуктивності педагогічного процесу – забезпечення зворотного зв'язку та корекції ходу навчально-виховного процесу, його моніторингу для прогнозування цілей на наступний період проектування.\nПри аналізі й прогнозуванні можливих напрямків розвитку педагогічної системи необхідно враховувати постійні протиріччя як всередині її структури, що виникають між компонентами, так і протиріччя всієї системи із зовнішнім середовищем. Позитивне вирішення протиріч є джерелом подальшого розвитку педагогічної системи, тому функцією педагогічного проектування є їх аналіз і внесення необхідних змін і доповнень у систему. У результаті встановлення єдності компонентів, їх взаємодії утворюються якісно нові педагогічні процеси. Їх функціонування забезпечується розробкою інноваційних педагогічних технологій.\nПри проектуванні та експертній оцінці педагогічних технологій необхідно орієнтуватися на характерні ознаки, що визначають їх інноваційність та продуктивність:\n- концептуальність вихідних методологічних і теоретичних підходів до побудови педагогічного процесу;\n- інтегральність у синтезі досягнень сучасної філософії, психології, соціології, педагогіки, кібернетики, інформатики, ергономіки та інших наук;\n- системність структури, ієрархічної і змістовної єдності всіх її компонентів;\n- ефективність у гарантованому досягненні запланованих результатів у конкурентних умовах і при оптимальних затратах;\n- стабільність результатів при повторному використанні технологій, у тому числі й іншими педагогами;\n- чітка цільова орієнтація у визначенні педагогічних цілей, які визначаються як позитивні зміни в особистості дитини й проявляються в її діяльності;\n- гнучкість і мобільність у здатності до вдосконалення, розвитку, пристосування до нових умов;\n- варіативність у можливості досягнення бажаного результату різними способами;\n- проектування ключових етапів технологічної схеми, всередині яких залишається місце для індивідуальної творчості педагогів і дітей;\n- особистісна зорієнтованість змісту навчально-виховної діяльності, який проектується в зоні максимальних можливостей розвитку дітей, їх потреб та інтересів;\n- широке використання сучасних технічних засобів навчання, дидактичних матеріалів і методів, які активізують пізнавальну діяльність дитини;\nУ структурі педагогічної технології виділяють три складові, які в процесі проектування відображають логічну єдність педагогічної теорії та практичної діяльності. Це, по-перше, концептуальна частина, яка включає теоретичне обґрунтування, вибір стратегії та провідну ідею педагогічного процесу, по-друге, змістовно-цільова частина і, по-третє , організаційно-процесуальна.\nПедагогічне проектування є засобом для запуску і розвертання інноваційної діяльності педагогів. Проте в масовій школі проектний підхід до організації педагогічної роботи на сьогоднішній день упроваджується на недостатньому рівні. Нами проведено порівняльний аналіз проектувальної діяльності крізь призму її продуктивності в реальній педагогічній практиці. Основною характеристикою рівня проектування виховних технологій є їх відповідність вищезазначеним вимогам. Також ми вважаємо за необхідне враховувати показники морального й емоційного стану, професійної мотивації, міру працездатності, наявні й можливі труднощі у вчителів під час проектування виховного процесу.\nОцінка й аналіз показників продуктивності проектування проводилася методами само- та експертної оцінки виховної діяльності серед педагогів загальноосвітніх шкіл м. Житомира, Житомирської, Київської та Кіровоградської областей. Дослідженням було охоплено 156 респондентів із різним рівнем кваліфікації та стажем роботи; виявлялися фактори продуктивного проектування, аналізувалися причини малопродуктивної та непродуктивної проектувальної діяльності.\nЗа результатами дослідження виділено чотири рівні проектування виховної діяльності: репродуктивний – 12,3% педагогів, адаптивний – 29,6% педагогів, локально-моделюючий – 42,7 % педагогів, системно-моделюючий – 15,4% педагогів.\nХарактерною ознакою репродуктивного рівня проектування виховної діяльності є надзвичайно мала кількість виконання учителями технологічних операцій і низька оцінка якості їх виконання (середній бал – 1 за п'ятибальною шкалою). Функції проектування абсолютно не реалізуються, тому цілісний проект виховної діяльності не розробляється. На низькому методичному рівні конструюються окремі виховні заходи, які не пов'язані з цілями виховання, не розраховані на отримання стабільних результатів, не аналізуються їх наслідки й перспективи подальшої виховної роботи. Педагоги не усвідомлюють значимості попередньої розробки виховної діяльності, скептично ставляться до прогнозування виховних результатів, надають перевагу стихійному вирішенню виховних проблем. У більшості педагогів цієї групи відсутнє прагнення до саморефлексії та вдосконалення професійної діяльності.\nПедагоги адаптивного рівня виконують дещо більшу кількість основних технологічних операцій проектування. Але жодна з функцій проектувальних умінь цілісно не реалізується. Більша увага, ніж у педагогів попередньої групи, звертається на діагностику вихованості школярів і аналіз попереднього виховного періоду. Однак отримані дані не пов'язуються із зовнішніми чинниками, які визначають цілі виховання, тому розробляються тільки тактичні й оперативні задачі, які розраховані на вирішення окремих виховних проблем. Не прогнозуються результати виховного впливу, виховна діяльність не має комплексного характеру. Знання сутності виховного процесу недостатні. Немає уявлення про цілісний технологічний цикл проектування виховної діяльності. Зворотний зв'язок при проектуванні не діє, тому відсутня оцінка й корекція своїх дій. Учителі усвідомлюють необхідність попередньої розробки виховного процесу тільки на рівні конструювання окремих виховних заходів. У вчителів цієї групи спостерігається неадекватність в усвідомлені власних особистісних якостей, проектувальних здібностей і умінь, проявляється схильність до їх переоцінки.\nДосягнення педагогами локально-моделюючого рівня проектування виховної діяльності можливе завдяки оволодінню значно більшою кількістю технологічних дій та операцій. Однак якість їх виконання оцінюється експертами невисоко (середній бал – 2,6). Відсутні навички розроблення виховних таксономій, конкретизації та уточнення виховних задач, побудови інформаційної моделі майбутньої виховної діяльності, дослідження відповідності наміченого проекту закономірностям і принципам виховання, пошуку системоутворюючих зв'язків між компонентами педагогічної системи, вибору та розробки системи моніторингу виховного процесу, встановлення критеріїв і способів оцінки вихованості й розвитку школярів. Реалізуються тільки гностичні (на 54%), структурно-змістовні на (48%) та конструктивні на (64%) функції проектування, що не дає змоги будувати виховну діяльність на системному рівні. У педагогів відзначається досить високий рівень мотивації проектувальної діяльності, але для її якісного здіснення недостатньо сформовані відповідні уміння. Учителі не завжди правильно розуміють причини своїх успіхів і невдач.\nУ педагогів системно-моделюючого рівня технологічний цикл проектування характеризується повнотою виконання основних дій та операцій. Якісна оцінка експертами їх проектувальних умінь досить висока – 4,1. Реалізуються всі функції проектування (гностичні – 84%, прогностичні – 80%, орієнтаційно-пошукові – 72%, структурно-змістовні – 88%, конструктивні – 84%, контрольно-оціночні – 84%), що веде до розробки технології виховного процесу. Проектувальні вміння відзначаються динамічністю, поліфункціональністю, творчим і свідомим характером дій. Постійно відбувається оцінка й корекція попередніх етапів виховної діяльності. На якість проектування впливає висока мотивація професійної діяльності, достатній рівень загальнопедагогічних і спеціальних знань. Позитивний емоційний стан, який виникає в результаті впевненості у можливості досягнення запланованих результатів завдяки детальній попередній розробці виховного процесу, сприяє високій продуктивності проектувальної діяльності. Педагогічна рефлексія виконує регулятивну роль в активному самовдосконаленні учителями своїх проектувальних умінь.\nУзагальнюючи отримані результати, можна визначити, що готовність педагогів до проектування інноваційних технологій виховного процесу визначається як рівнем знань, так і засвоєнням педагогами відповідних навичок проектувальної діяльності, а також, головним чином, сформованості індивідуально-ціннісного ставлення до нововведень.\nТаким чином, інноваційну педагогічну технологію ми розглядаємо як системний спосіб реалізації в педагогічній практиці сучасних освітніх парадигм. Проектувальна діяльність належить до розряду інноваційних, оскільки передбачає перетворення педагогічної дійсності, розвиток педагогічних систем, удосконалення педагогічного процесу. Питання генезису нових педагогічних ідей, їх концептуального обґрунтування і впровадження в практику на технологічному рівні потребують більш детального вивчення як на методологічному, так і практичному рівні.\n1. Дичківська І.М. Інноваційні педагогічні технології: Навчальний посібник. – К.: Академвидав, 2004. – 352 с.\n2. Безпалько В.П. Слагаемые педагогической технологии. – М.: Просвещение, 1989. – 192 с.\n3. Безрукова В.С. Педагогика. Проективная педагогика. – Екатеринбург: Деловая книга, 1996. – 344 с.\n4. Мойсеюк Н.Є. Педагогіка. – К.: ВАТ "КДНК", 2001. – 608 с.\nМатеріал надійшов до редакції 22.10. 05 р.\nКоновальчук И.И. Проектирование инновационных педагогических технологий.\nВ статье определены сущность и признаки инновационных педагогических технологий как объекта проектирования.\nKonovalchuk I.I. Planning of Innovative Pedagogical Technologies.


Конституційний суд своїм рішенням ударив прямісінько в серце непритомної програми реформ в Україні – Foreign Ukraine\n4 Грудня, 2020 4 Грудня, 2020 Володимир Тиравський\nБоротьба з корупцією залишається необхідним, але недостатнім кроком у загальному процесі реформ і невдачі на цьому фронті – попередження про те, що прогрес України є непостійним і його можна легко втратити\n27 жовтня 2020 року Конституційний суд України скасував повноваження Національного агентства із запобігання корупції (НАЗК), яке створили одразу після Революції гідності у 2014 році. Ідея створення такого органу була доволі простою: чиновники повинні щорічно декларувати свої офіційні доходи та активи, щоб громадяни, журналісти та правоохоронці могли їх ретельно вивчити. Тепер не потрібно нічого декларувати. Корумповані чиновники в захваті від цього. Без декларацій їм більше не висуваються кримінальні звинувачення у випадку невідповідності їх офіційного доходу та способу життя. Для них повернулись старі добрі часи.\nПро це йдеться в аналітичній публікації Мелінди Херінг, заступниці директора Євразійського центру Атлантичної ради на сторінках американського видання The National Interest, переклад якої пропонує Foreign Ukraine.\nЦе дурнувате рішення поцілило прямісінько в серце майже непритомної програми реформ в Україні. Україна так і не вирішила проблему корупції, але це рішення ставить під загрозу безвізовий режим з Євросоюзом та 5 мільярдів доларів міжнародної допомоги від Світового Банку, МВФ та ЄС. Також від країни можуть вимагати дострокового погашення 13,3 мільярдів доларів. Україна не може собі дозволити цих непотрібних витрат, адже залишається найбіднішою у Європі. Не задоволені таким рішенням і українці, які влаштували акції протесту біля Конституційного суду України.\nСпроби Зеленського вирішити проблему нічим не завершились. Він глузував з Конституційного суду, назвавши його «судом-кенгуру», звинуватив у цьому проросійські політичні сили і запропонував законопроект про розпуск суду. Експерти розкритикували такий план президента, попередивши, що він порушує Конституцію України та принцип розділення влади.\nГолова Верховної Ради України Дмитро Разумков запропонував альтернативний законопроект, який відновлює декларування доходів й активів чиновниками. Експерти стверджують, що Разумков грає конструктивну роль у спробах знайти оптимальне рішення, але новий закон не вирішить проблему, оскільки він не передбачає кримінальної відповідальності за порушення і його знову може скасувати Конституційний суд. Можливо, законопроект послабить напругу в суспільстві й дозволить уникнути знищення Конституційного суду.\nПерспективи законопроекту Разумкова, який схвалив парламентський антикорупційний комітет були непоганими, допоки народний депутат Олександр Дубінський не вніс власного з метою блокування ініціативи спікера.\nКонституційна криза України накладається на політичну, адже партія Зеленського «Слуга народу» технічно має більшість у парламенті (246 голосів), але тільки 190-200 депутатів слухняно голосують. Крім того, партія зазнала поразки на місцевих виборах і влада Зеленського стає слабкішою на очах.\nЮристи, звичайно, знайдуть вихід з цієї кризи в Україні, але реальне рішення буде болісним, тому Зеленський та його попередник Порошенко уникали його. Країна повинна провести радикальну та ґрунтовну судову реформу, а також провести очищення Служби безпеки України. Закон Зеленського про реформування СБУ є неадекватним.\nПосол Німеччини в Україні Анка Фельдхузен вірно зазначила у своєму нещодавньому інтерв’ю, що німецькі інвестори вважають головною проблемою України – судову систему й тиск правоохоронців, а не корупцію. Боротьба з корупцією залишається необхідним, але недостатнім кроком у загальному процесі реформ. Невдачі на цьому фронті – попередження про те, що прогрес є непостійним і його можна легко втратити.\nPrevious В Україні утворилось 25 політичних режимів\nNext Корупційна система в Україні почала контратаку


Як загасити качку шматочками: способи та етапи приготування | Кулінарія\nЯк загасити качку шматочками: способи та етапи приготування\nСпоконвічно російська їжа\nПриготування качки в мультиварці\nЯк приготувати птицю в духовці?\nКачка в сметані\nТушкована качка за старовинним рецептом\nКачка з яблуками та медом\nКачка нечасто присутня на нашому столі. Її можна приготувати не тільки цілком, але і шматочками. Далеко не кожна господиня знає, як загасити качку шматочками. Існує багато варіантів приготування м’яса птиці. Сподіваємося, що наші рецепти знадобляться вам в переддень свят.\nЯкщо ви не знаєте, як покласти качку шматочками, пропонуємо скористатися нашими рекомендаціями. До речі, така їжа вважається споконвічно російської. Птах на столі завжди асоціювалася з приходом свят. З давніх часів слов’яни готували лебедів, журавлів, тетеруків, чапель, диких качок, куріпок. З домашньої птиці на столах були присутні качки, кури, гуси.\nДля російської кухні характерно приготування птиці не тільки цілком, але і шматочками. Особливо важливо приділити увагу оформленню страви. Домашню птицю або дичину перед приготуванням необхідно обробити. Відрізають шию, кінчики крил. Далі тушку потрошать, прибирають зайвий жир, промивають і просушують.\nЯк загасити качку шматочками? Для цього нам знадобиться мінімальний набір продуктів:\nПерше, з чого варто почати приготування – це промити тушку і розібрати її на порційні шматочки. Після м’ясо викладаємо на глибоку тарілку і рясно присмачую спеціями. Ви можете використовувати будь-які відповідні приправи. Для приготування можна використовувати сковороду або сотейник. Обсмажують шматочки можна на рослинному маслі або качиному жирі. Щоб м’ясо трохи добре просочилося, його можна помістити в холодильник на дві години. Далі м’ясо обсмажуємо до отримання золотистої скоринки в сковороді. А тим часом очищаємо цибулю та моркву. Овочі нарізаємо.\nЯк загасити качку шматочками в каструлі? Щоб отримати найсмачніше блюдо, необхідно використовувати гусятницю. Це оптимальний варіант. У такому посуді птах виходить неймовірно смачною. На дно викладаємо шматочки м’яса, подрібнену цибулю і моркву. Також можна ще додати духмяний перець у вигляді горошку. Потім викладаємо ще шар качки. Коли все м’ясо буде в утятнице, необхідно налити в неї води. Рідина повинна повністю покрити блюдо. Закриваємо каструлю кришкою і ставимо її на маленький вогонь.\nДогляд за очима малюка\nЯк загасити качку шматочками в утятнице, щоб вона вийшла соковитою і м’якою? Готувати її слід протягом кількох годин. У разі необхідності можна додати води. М’ясо повинно тушкуватися, але не варитися. Після приготування шматочки качки викладаємо на тарілку. М’ясо необхідно прикрасити. Прикраса м’ясних страв залежить способу їх приготування. Наприклад, для м’яса під соусом зазвичай не використовують зелень і листя салату, після намокання вони швидко втрачають привабливий вигляд. А ось овочі стануть приємним доповненням. Птах завжди добре поєднується з цитрусовими. Можна качку прикрасити ріпою. Її нарізують товстими пластинками, з допомогою форми вирізують із заготівлі коло. Далі гострим ножем вирізають серцевиною і пелюстки ромашки. Кожна квітка необхідно помістити на дві години у воду з лимонним соком. Серцевину ромашки можна зробити з лимонної шкірки. М’ясо подаємо на стіл, прикрасивши овочевими квітами.\nБагато жінок вважають за краще використовувати на кухні техніку, яка дуже полегшує процес приготування. Якщо у вас є мультиварка, то з її допомогою можна приготувати багато чудових страв з качки. Для того щоб м’ясо вийшло м’яким, птицю попередньо маринують в спеціях або розсолі (в залежності від рецепту). Качку можна приготувати з будь-якими овочами і навіть з фруктами. В мультиварці з м’яса птиці можна зробити не тільки другу, але і перші страви. Пропонуємо вашій увазі прекрасний рецепт м’яса з яблуками.\nЯк загасити качку шматочками в мультиварці? Для приготування нам знадобляться такі продукти:\nКачка – 1,3 кг.\nПодрібнюємо часник і складаємо його в тарілку. Додаємо до нього подрібнений імбир, сіль, перець та інші приправи. Розтираємо масу, додавши рослинне масло. Качку промиваємо й розрізаємо на порційні шматки. До м’яса додаємо ароматну масу. Підготовлену качку зі спеціями перекладаємо в контейнер мультиварки і залишаємо на три години. Яблука нарізаємо і додаємо їх до м’яса. Можна качку перекладати яблучними скибочками. Через зазначений час включаємо мультиварку в режимі гасіння. Готується м’ясо приблизно дві години.\nДерев'яні палички для шашлику: як їх вибрати, переваги\nТепер ви знаєте, як загасити утеку шматочками, якщо на кухні є мультиварка.\nЯк загасити качку в духовці шматочками? Варіантів приготування є безліч. Пропонуємо вашій увазі ще один рецепт. Його особливість полягає у використанні чудового маринаду.\nМускатний горіх (краще мелений) – 1 ч. л.\nСтільки ж хмелі-сунелі, гірчиці, солі і порошкового імбиру.\nТри столові ложки соєвого соусу.\nЯк загасити качку шматочками в духовці? У глибоку посудину наливаємо соєвий соус, додаємо хмелі-сунелі, імбир, мускатний горіх і гірчицю. Масу перемішуємо і опускаємо в неї порційні шматки качки. Маринадом добре присмачую м’ясо. Залишаємо качку на годину, якщо є час, можна замаринувати її на всю ніч. Для отримання дієтичного страви необхідно зняти шкіру перед початком приготування.\nЯк смачно загасити качку шматочками? Серед усього різноманіття варіантів не варто забувати про простих кулінарних пристосування, завдяки яким можна полегшити процес приготування. Пропонуємо скористатися рукавом для запікання. Скріплюємо одну його сторону. М’ясо перекладаємо в пакет і виливаємо туди ж маринад. Закриваємо рукав і перекладаємо його на деко. Тушкуємо птицю не менше 1,5 години. Якщо хочете отримати золотисту скоринку, можна за десять хвилин до кінця приготування розрізати пакет.\nЯк смачно загасити качку шматочками в каструлі? Для приготування можна використовувати не тільки гусятницю, але і казан.\nБульйон або вода – 140 р.\nТушку качки ретельно промиваємо та нарізаємо порційними шматочками. Лук очищаємо і нарізаємо великими кубиками, яблука — скибочками. Ставимо на вогонь сковороду і розігріваємо в ній рослинне масло. Обсмажуємо качку до отримання золотистої скоринки. М’ясо перекладаємо в казан, а в сковороді на жирі обсмажуємо протягом п’яти хвилин цибулю та яблука. Качку солимо і перчимо. Зверху на м’ясо викладаємо обсмажені цибулю з яблуком. У казан наливають воду або бульйон. М’ясо тушкуємо не менше години. Після качки додаємо сметану і продовжуємо її готувати. Як тільки вона стане м’якою, вимикаємо вогонь. Страву можна подавати з будь-яким гарніром.\nКопчення сайри в домашніх умовах, досвід майстрів\nДуже смачну тушковану качку можна приготувати за старовинним рецептом.\nКорінь селери – 90 р.\nТоплене масло — 20 р.\nВершки – 90 р.\nВино (сухе червоне) – 240 р.\nКачку добре промиваємо і розбираємо на шматки. М’ясо з усіх боків змащуємо сумішшю солі і перцю. Нарізаємо кубиками цибулю, стебло порею теж подрібнюємо. Селера і моркву подрібнюємо. Казан, ставимо на вогонь і розігріваємо в ньому топлене масло. Перекладаємо в ємність качку і обсмажуємо до появи золотистої скоринки. Потім додаємо подрібнені овочі. Обсмажуємо протягом 10 хвилин продукти, після чого додаємо вино. М’ясо посипаємо чебрецем. Казан відправляємо в духовку, накривши кришкою. Тушкуємо м’ясо протягом години, після чого додаємо вершки. Через десять хвилин качку можна подавати на стіл.\nДуже смачна качка виходить з медом і яблуками.\nОцет винний – 4 ст. л.\nКачку розрізаємо на шматки і промиваємо. Нарізаємо яблука дольками, а цибулю – півкільцями. Обсмажуємо цибулю на оливковій олії. Перекладаємо м’ясо в сотейник і обсмажуємо його протягом декількох хвилин. Потім додаємо винний оцет і яблука. Тушкуємо продукти приблизно 20 хвилин. Через тридцять хвилин додаємо мед і тушкуємо ще тридцять хвилин.\nЗагасити качку можна самими різними способами. М’ясо можна приготувати в духовці, використовуючи харчову фольгу, рукав або гусятницю. Птах добре поєднується з фруктами, овочами і з будь-якими спеціями. Правильно приготоване м’ясо виходить дуже соковитим і ніжним. На приготування качки необхідно витратити достатньо часу, але результат вартий того. Таке м’ясо можна подати навіть на святковий стіл, прикрасивши його овочами, фруктами, додавши гарнір. Сподіваємося, що наші рецепти знадобляться читачкам, які не бояться експериментів.


четвер, 21 січня, 03:56\nсубота, 04.04.20 16:20\nКоронавірус у світі за станом на 4 квітня діагностований більш ніж у 1 мільйона і 100 тисяч осіб на планеті. З кожним днем кількість заражень стає все більше, а статистика смертності показує страшні цифри. Але вченим вдалося встановити, за яких умов шанс підхопити COVID-19 будуть найнижчими.\nЧитайте також: Вчені з'ясували, що коронавірус передається ще одним способом\nНа думку вчених з Єльського університету в США, зміна рівня вологості повітря може збільшити або зменшити захворюваність на коронавірус. Виявилося, що сухе зимове повітря є сприятливим середовищем для розмноження і переміщення коронавірусу, пише РБК-Україна.\nТепла і волога погода, яка зазвичай спостерігається влітку, зменшує небезпеку COVID-19, знижуючи його активність. В таких умовах небезпека зараження повітряно-крапельним шляхом знижується. Однак дослідники нагадують, що в приміщеннях є свій мікроклімат, який може відрізнятися від погоди на вулиці.\nЧитайте також: Вчені знайшли слабке місце коронавірусу\n"Дев'яносто відсотків нашого життя проходить в приміщенні в безпосередньою близькістю один до одного", – підкреслив учений Акіко Івасакі.\nЗловживати вологістю також не варто. Занадто вологе середовище, аналогічне тропічного клімату, діє на коронавірус благотворно і дозволяє йому більш тривалий час затримуватися на різних поверхнях.


Усі вартісні показники відображаються у гривнях.\nІ - вступна;\nІІІ - висновок\nВступна частина акта документальної перевірки (частина І) повинна містити такі дані:\nпідстави для проведення документальної перевірки;\nдокументальна перевірка (планова, позапланова чи зустрічна);\nпосади осіб, назва органу Пенсійного фонду України, прізвища, імена, по батькові осіб, які брали участь у проведенні перевірки;\nдовідкові дані, а саме: номер реєстрації та дата взяття на облік органом Пенсійного фонду України, спосіб оподаткування (загальний порядок чи спрощена система), місцезнаходження платника, код за ЄДРПОУ, номер поточного рахунку, назва банку, код банку, середньооблікова чисельність працівників, форма власності платника;\nінформація про попередню документальну перевірку із зазначенням дати та номера акта перевірки, періоду перевірки (планова чи позапланова, установлені порушення та вжиті заходи щодо усунення виявлених недоліків);\nв акті обов'язково зазначаються дані про наявність пільг (наявність або відсутність працюючих інвалідів);\nінформація про документи і матеріали, які використані під час проведення перевірки.\nРезультати документальної перевірки групуються за видами показників та в розрізі звітних періодів.\nПеревірка даних проводиться помісячно. При перевірці даних щодо правильності нарахування збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та визначення зобов'язання платника за період до 01.01.2002 звіряються дані, зазначені у звіті за формою 4-ПФ, з даними бухгалтерського обліку, а після 01.01.2002 - дані Розрахунку зобов'язання зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з даними бухгалтерського обліку.\nвисвітлити показники, які відображаються платником у Розрахунку зобов'язання зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, та фактичні показники, виявлені в ході перевірки на підставі первинних документів бухгалтерського обліку платника в розрізі періодів;\nу разі виявлення розбіжностей чітко викласти зміст порушення з посиланням на нормативно-правові акти, що порушені платником, із зазначенням періоду, у якому дане порушення здійснено;\nзазначити первинний документ, на підставі якого вчинено записи в бухгалтерському обліку (навести кореспонденцію рахунків операцій), та інші докази, що достовірно підтверджують наявність факту порушення;\nзазначити перелік документів, що не були надані в ході здійснення перевірки;\nу разі відмови платника (посадових осіб) надати перевіряючим письмові пояснення щодо причини ненадання документів, факт відмови відобразити в акті.\nНе допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб платника.\nЯкщо документальною перевіркою не встановлено порушень за окремими показниками, в описовій частині акта робиться відповідний запис "Документальною перевіркою порушень показників Розрахунків зобов'язань зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування (указати яких) не виявлено".\nВ акті обов'язково зазначаються питання здійснення (або їх відсутність) операцій за додатковими ставками, зобов'язання платника (або їх відсутність) щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку підвищеного розміру пенсій особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації та фактичних витрат на виплату підвищеного розміру пенсій науковим працівникам державних небюджетних підприємств. Перевіряється правильність надання пільг (наявність довідок про інвалідність найманих працівників).\nУ частині ІІІ акта документальної перевірки відображається узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства.\nВиявлені порушення законодавства щодо сплати та цільового використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування відображаються у розрізі показників з розбивкою за роками в межах періоду, що перевіряється.\nВ акті не допускається визначення виду та розміру штрафних санкцій та адміністративних штрафів за встановлені порушення.\nВідображається кількість складених примірників акта перевірки та відмітка про вручення одного примірника платнику (посадовим особам).\nрозрахунки донарахованих сум зобов'язань зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розрізі відповідних періодів;\nпояснення платника (посадових осіб) щодо виявлених порушень, надані у ході перевірки;\nматеріали зустрічних перевірок (акти, довідки, пояснювальні записки, розрахунки та інші документи).\nУсі додатки підписуються посадовими особами органу Пенсійного фонду України, які здійснили перевірку, та посадовими особами платника або фізичною особою, яка використовує працю найманих працівників.\n3. Указ №817 Указ Президента України від 23.07.98 р. №817/98 "Продеякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності".


29 січня: День Блаженного Максима і народне свято Петро-Полукорм. Традиції і прикмети дня - Будинок і дозвілля - 2019\n29 січня: День Блаженного Максима і народне свято Петро-Полукорм. Традиції і прикмети дня\n29 січня прийнято відзначати день пам'яті Блаженного Максима. Сорок років свого життя Максим перебував у молитвах Богу. Весь цей час він дотримувався посту. Після своєї смерті був похований при церкві, в якій служив. Біля могили Блаженного Максима почали відбуватися справжні чудеса. Люди приходили до неї, щоб вилікуватися від різних недуг. Християни по сей день вшановують пам'ять святого Максима.\nНародні старорусские обряди і традиції дня\nЦей день в старорусские часи відрізнявся суворими морозами. Він був одним з найхолодніших в році. 29 січня люди воліли залишатися вдома і проводити час в колі сім'ї. За столом вони розповідали один одному повір'я і небилиці. Вважалося, що цей день містичний і може трапитися все що завгодно. Намагалися не виходити на вулицю, щоб чорт не затягнув у заметіль. Люди вірили, що в цей день вся нечисть активується і може принести зло простій людині. Тому замикали двері і покірно чекали наступного дня.\nУ цей день намагалися триматися подалі від вікон і дзеркал, так як вважалося, що це портал з світу живих у світ мертвих. У дзеркалі люди боялись побачити свою долю. Вони намагалися завішувати дзеркала темною тканиною або взагалі виносили їх з дому.\nКоли сім'я збиралася, то приступала до молитви. Люди молися про те, щоб їх урожай був багатим і щоб не було посухи. У цей день було прийнято молитися про гарний урожай льону. Оскільки на той час виготовлені з нього речі користувалися особливою популярністю. Таким промислом займалися чоловіки. Вони самі вирощували культуру і робили з неї різного роду шати.\nУ народі цей день називали Петро - полукорм, так як до цього дня половина запасів для тварин вже закінчувалася і люди починали думати про заготівлю нових. 29 січня було прийнято догоджати домашнім тваринам. Люди намагалися пригостити їх ласощами і прибрати в сараї, щоб тварини служили їм вірну службу. Особливу увагу господарі звертали на корів, оскільки вони були годувальницями в сім'ї. Селяни просили Бога, щоб їх корови добре доілісь і не хворіли.\nВ цей день народжуються сильні і темпераментні люди, будь-які випробування долі вони витримують гідно. Ці особистості не звикли здаватися на півдорозі і завжди дотримуються своєї мети. Вони точно знають, що життя нагородить їх за їх завзятість і труд. Люди, які відзначають іменини 29 січня, сильні і не звикли здаватися. Вони ніколи не відступлять від своєї мети, якщо знають, що отримають потрібний результат. Це особистості з сильним характером, які завжди оточують себе тільки владними людьми. Вони справжні трудоголіки і вони не знають слів лінь і втома.\nІменинники дня: Яків, Микола, Іоан, Петро, Максим, Григорій, Данило, Любов, Тимофій.\nНародженим сьогодні в якості талісмана підійде рубін. Він зможе надати їм енергії і заспокоїти їх характер. Цей камінь краще завжди носити з собою, він захистить від недобрих очей.\nЯкщо птахи літають низько - бути хурделиці.\nЯкщо йде сніг - то весна прийде не скоро.\nЯкщо в цей день зірки світять яскраво - то чекайте ранньої весни.\nЯкщо птахи співають - буде відлига.\nЯкщо дме сильний вітер - чекайте хорошого врожаю.\nДень мобілізації проти ядерної війни.\nСни в цю ніч, як правило, віщі. Все що вам приснитися вночі - збудеться в найближчі дні. Потрібно звернути особливу увагу на те, що сниться. Якщо ж вам приснився поганий сон, постарайтеся якомога точніше його розтлумачити. В першу чергу необхідно перестати панікувати і заглянути в сонник. Там ви зможете знайти всі відповіді на що з'явилися питання.\nЯкщо приснився лев - то чекайте несподівану зустріч найближчим часом.\nЯкщо приснився хлопець дівчині - чекайте незабаром сватів.\nЯкщо вам приснилася вода - то потрібно звернути увагу на своє здоров'я.\nЯкщо наснилася хуртовина - то незабаром ваше серце відвідає любов.\nЯкщо наснилася відьма - будьте уважні до випадкових зустрічей.\nЯкщо вам наснився будинок - то скоро ви вирушите в дорогу, яка принесе вам багато сюрпризів.\nЯкщо вам сниться заметіль - то ви знайдете вихід із ситуації, що давно вас мучить.\nПобачити бика уві сні - скоро вам знадобиться багато сил і енергії, щоб перемогти свого ворога.\nДивіться відео: Сокира Перуна - 29 Сiчня (Жовтень 2019).\nCopyright 2019 \_ Жіночий Журнал Щастя І Благополуччя \_ 29 січня: День Блаженного Максима і народне свято Петро-Полукорм. Традиції і прикмети дня