Автобусні тури по Україні: низькі ціни, зручне замовлення екскурсії автобусом\nНайближча дата: 29-06-2022, 30-06-2022, 01-07-2022\nНайближча дата: 29-06-2022, 02-07-2022, 03-07-2022\nНайближча дата: 29-06-2022, 02-07-2022, 06-07-2022\nНайближча дата: 29-06-2022, 06-07-2022, 13-07-2022\nМи, на щастя, нарешті відкрили очі і побачили свою країну. В Україні є все – історичні пам'ятки, природа, чудова кухня. Знайомство з усім цим багатством – чудовий відпочинок. Однак, вирушаючи в похід самостійно, дуже легко пропустити цікаві об'єкти. На жаль, далеко не всі цікаві пам'ятки досить добре облаштовані в плані інформації, пошук їх на місцевості не завжди зручний – часто немає покажчиків, що направляють до пам'яток. Дізнатися про них набагато простіше під час організованих екскурсій. Тому, плануючи подорож, краще подбати про зручний інформаційний супровід, тобто прийняти участь в організованому турі. Що ж можуть запропонувати нам українські туроператори? В першу чергу слід виділити автобусні подорожі. Далі - саме про них.\nАвтобусні тури і екскурсії\nСьогодні автобусні тури по Україні займають значне місце в списку пропозицій від турагенств. Це і тижневі подорожі з маршрутами на півкраїни, і поїздки вихідного дня, і спеціалізовані гурманські подорожі. Популярні недорогі одноденні екскурсії на автобусі. У багатьох випадках передбачаються подорожі з дітьми, нерідко при поселенні забезпечуються номери для сімей, в тому числі і з безкоштовним поселенням дитини.\nНедорогі тури автобусом\nЦіни автобусних турів також дуже різноманітні – від супер-елітних до дуже доступних економ-класу (в межах декількох сотень гривень). Таких бюджетних пропозицій багато. У першу чергу це стосується турів, розрахованих на 2-3 дні. Їх перевага – можливість побачити цікаві місця так, що не відбудеться накладки вражень. В такі автобусні тури можна вирушати досить часто, і немає необхідності чекати відпустки.\nОдноденні тури та екскурсії автобусом ще більш доступні – ціна деяких з них становить лише десятки гривень. Звичайно, тури на п'ять днів або тиждень коштують дорожче, але для подорожі у відпустку цілком доступні – ціна «економ-класу» може становити півтори-дві тисячі гривень.\nЗвичайно, лідирують автобусні тури по Західній Україні, але варто звернути увагу на місцеві, регіональні тури, екскурсії по чудовим природним об'єктам.\nЩо ж конкретно пропонують нам туроператори? (Це лише мала частина пропозицій!)\nпо Західній Україні;\nпо Золотій підкові Черкащини;\nзамках Західної України;\nв Одесу і «українську Венецію» - р. Вилкове та ін\nсиро-винні по Закарпаттю\nалкотури по Закарпаттю.\nТури на море:\nв Затоку (Одеська обл.);\nу Коблево (Миколаївська обл.);\nпо відомим історичним місцям (Батурин, Чигирин, Холодний Яр, Шевченківські місця та ін)\nдо геологічних пам'яток (каньйонів, скель, водоспадів, джерел) та ін\nТак що підібрати тури по Україні автобусом на будь-який смак і гаманець зовсім не складно. Відмінно виправдовує себе пошук подорожей через Інтернет. Замовлення можна розмістити на сайті туроператора, а далі про Вас подбають, і – приємного відпочинку! Україна, здрастуй!\nВ каталозі ви знайдете всі напрямки подорожей: автобусні тури з Києва, Харкова, Дніпропетровська чи Запоріжжя, із Львова та Одеси.


У 13 моргах на Львівщині немає холодильних камер\nSeptember 7, 2018, 6:49 PM 2018-09-10T14:48:05\nЧому в моргах на Львівщині немає холодильних камер?\nНа Львівщині у 13 моргах немає холодильних камер. Обласна державна адміністрація (ЛОДА) відреагувала на проблему після повідомлень у ЗМІ. На початку серпня журналісти повідомляли, що чоловік чотири дні не міг забрати тіло сестри із Жидачівського моргу. За цей час труп почав розкладатися без холодильної камери. Після скандалу ЛОДА зобов’язала райони закупити холодильні камери.\n«Людей ховали невідомими»\nОлександр Іванов – судмедексперт з багаторічним стажем. Працює у Жовківському морзі. Тут, як і ще у 12 лікарнях області, немає холодильних камер для зберігання тіл. Зараз, за його словами, ситуація не настільки катастрофічна, бо рідні вчасно забирають загиблих, та ще чотири роки тому було набагато складніше.\n«Трупи могли до тижня-півтора знаходитися, поки довгий час з’ясовували обставини й шукали родичів. Якщо це був зимовий період, то ще було більш-менш, а в літній період це давало нам труднощів. Намагалися скоріше знайти родичів. Були випадки, коли ховали людей невідомими, а потім знаходились родичі, ми показували їм речі і з’ясували обставини», — розповідає Іванов.\nУ Жовкві зміни вже почалися. Місцевий бізнесмен виділив гроші, і тепер реконструюють декілька приміщень лікарні під морг. Стара покійницька, яка теж розміщена у цьому медзакладі, у дуже поганому стані, розповідає заступник директора жовківської центральної районної лікарні Віктор Чикалюк.\n«Ми поставимо кондиціонер у тому приміщенні, яке ремонтуємо і плануємо найближчим часом відкрити. Постараємося обійтися без камери, подивимося як воно буде виходити, принаймні нам так порадили на перший час, але все одно ми камеру шукатимемо і старатимемося її закупити», — запевняє Чикалюк.\nКерівниця департаменту охорони здоров’я ЛОДА Ірина Микичак стверджує: обласна влада не раз просила райони купити холодильні камери.\n«Морги, які розміщені в районах, — це приміщення, які надають районні ради як власники цих приміщень для роботи судово-медичної експертизи. Відповідно районна влада, тобто місцеве самоврядування, має забезпечити матеріально-технічну базу», — пояснює Микичак.\nЗа словами чиновниці, ситуація з моргами стала ще гіршою після внесення змін до Кримінально-Процесуального кодексу у березні 2018 року. Йдеться про так звану «поправку Лозового». Тепер для судової експертизи потрібна ухвала слідчого судді. Раніше її призначав слідчий, який вів справу.\nАдвокат Володимир Воронцов радить слідчим направляти на проведення судово-медичного дослідження, а не експертизи. Після цього судмедексперт складе на його основі відповідний акт.\n«У майбутньому слідчий, уже маючи відповідні строки, без всілякого поспіху може звертатися до слідчого судді для проведення вже саме судово-медичної експертизи. Експертиза може бути проведена того акту судово-медичного дослідження. Отримати дозвіл на поховання тіла можна безпосередньо у органів прокуратури, не чекаючи відповідної ухвали, якщо не буде виявлено ознак насильницької смерті під час такої перевірки», — пояснює адвокат.\nЗвернутися до прокуратури людина може у будь-який день, адже здебільшого там є чергові.\nВідреагували після публікацій у ЗМІ\nЧиновники ж узялися за проблему, коли у ЗМІ розгорівся скандал. Журналісти ТСН поспілкувалися з чоловіком, який чотири дні не міг забрати тіло сестри з моргу. Увесь цей час труп лежав на столі під ковдрою. Тоді у Жидачівській райадміністрації пояснили, що на холодильники в моргах не вистачає грошей. Наприкінці серпня голова ОДА Олег Синютка підписав розпорядження, яким зобов’язав районні органи влади купити холодильні камери. Керівниця департаменту охорони здоров’я ЛОДА Ірина Микичак каже: загалом без такого обладнання все ще залишається 30% моргів Львівщини.\n«Станом на сьогоднішній день у нас є 12 центральних районних лікарень і у 8-мій міській лікарні Львова, які не забезпечені холодильним обладнанням. Ціна питання — від 50 до 350 тисяч гривень», — каже Микичак.\nДо 15 жовтня місцеві ради таки повинні забезпечити морги холодильним обладнанням й належними санітарними умовами. Окрім того судмедексперт Олександр Іванов радить закупити ще й спеціалізовані машини, бо без них доставляти тіла із місця події проблематично.


Суд визнав незаконним продовження арешту Ходорковському і Лебедєву - Світ - TCH.ua\nСуд визнав незаконним продовження арешту Ходорковському і Лебедєву\nСвіт 15 квітня 2011, 11:43\nСуд задовольнив скаргу захисників Ходорковського і Лебедєва і скасував продовження терміну арешту.\nВерховний суд РФ скасував рішення про останнє продовження терміну арешту екс-главі НК "ЮКОС" Михайлу Ходорковському і колишньому керівнику МФО "МЕНАТЕП" Платону Лебедєву, що передує винесенню ним другого вироку.\nСуд, таким чином, задовольнив скаргу захисників фігурантів.\nВерховний суд скасував відразу кілька постанов нижчих інстанцій: Хамовнічного суду, касаційної колегії Мосміськсуду та президії Мосміськсуду.\nУтримання Ходорковського і Лебедєва в період з 17 серпня до 17 листопада минулого року під вартою визнано незаконним. Фактично Верховний суд РФ підтвердив доводи адвокатів фігурантів про те, що, згідно з чинним законодавством, підстав продовжувати їм арешт не було.\nЗ ухвалою рішення про продовження терміну, глава ЮКОСа звернувся з відкритим листом на адресу голови Верховного суду РФ В'ячеслава Лебедєва.\nУ листі Ходорковський оголосив про безстрокове голодування у зв'язку з продовженням його утримання під вартою до 17 серпня 2010р. Бізнесмен заявив тоді, що рішення суду про зміну термінів арешту незаконно.\nНагадаємо, в травні 2005 року Ходорковський і колишній керівник МФО "МЕНАТЕП" Платон Лебедєв були визнані винними за шістьма статтями Кримінального кодексу РФ і засуджені до дев'яти років позбавлення волі. Пізніше термін покарання був скорочений до восьми років, після чого співвласники ЮКОСа були етаповані для виконання вироку в колонії: Ходорковський - в Краснокаменськ Читинської області, Лебедєв - в селище Харп Ямало-Ненецького АТ.\nДругу кримінальну справу за звинуваченням у розкраданні 350 млн тонн нафти було порушено в 2006р. У 2009р. колишні керівники ЮКОСу перевезені до Москви на судовий процес і відтоді знаходяться у столичному СІЗО.\nЗгідно з вердиктом від 30 грудня 2010р., Хамовнічеський суд Москви засудив Ходорковського і Лебедєва до 14 років позбавлення волі.\nТермін відбування покарання для Ходорковського вважається з 25 жовтня 2003р., для Лебедєва - з 2 червня 2003р. Таким чином, Ходорковський і Лебедєв вийдуть на волюв 2017р.\nХодорковський розповів про доходи, звинуваченнях у вбивстві і розваги у в'язниці\n© За матеріалами Правда.ru / А.С.


Конрад Аденауер: ФРН іде в Європу - Історія - dt.ua\nКонрад Аденауер: ФРН іде в Європу\nНімецька імперія, що утворилася 1871 р., дуже швидко заявила про свої претензії заволодіти Європою як плацдармом для досягнення світового панування, кинувши виклик насамперед Великій Британії, Франції і Росії. Та у першому своєму ривку до цілі Німеччина зазнала приголомшливої поразки, а відтак і значних територіальних втрат. Це було 1918 р.\nСпроби Заходу залучити її після Версальського договору в коло демократичних країн Європи виявилися невдалими: Веймарська Німеччина не прийняла західної демократії і розпочала підготовку до реваншу. Так постав нацизм — класичний фашизм, уже апробований в Італії, але круто замішаний на расових теоріях, якими давно вже вкоренилися в німецькій колективній свідомості. Однак уже й тоді були люди, які бачили інші шляхи виходу з ситуації. Приміром, відомий історик Фрідріх Майнеке висунув у 1920-ті рр. гасло "Геть з німецької, вперед у європейську історію". Ідеї західної орієнтації як ніколи виявилися актуальними вже після 1945 р.\nСтворена 1949 р. Федеративна Республіка Німеччина (ФРН) взяла курс на прозахідну демократичну орієнтацію. Її перший федеральний канцлер — ліберал, демократ і католик — Конрад Аденауер (1876–1967) розумів, що, лише досягнувши примирення з Заходом, Німеччина вийде зі становища, в якому опинилася після поразок у двох світових війнах. Обраний шлях нагадував лінію Густава Штреземана. З однією важливою поправкою: Аденауер не просто шукав примирення з Францією, а вірив, що Францію і Німеччину об'єднує спільність долі — як своєрідний міст через прірву суперництва.\nДля ФРН настав момент, коли демократичні принципи і прагнення оволоділи і владою, і загалом суспільством. Створилася ідеальна ситуація для входження ФРН у західний цивілізаційний простір — національна єдність. Хоча зробити це було непросто. Треба було подолати відчуження країн, що постраждали від нацизму, переконати їх, що німці покаялися за заподіяне зло і змінилися. Чесно донести свої нові наміри до всіх — від простих громадян до можновладців не тільки Європи, а й світу. Це стало головною метою дипломатії Аденауера. Його діяльність на посаді канцлера і міністра закордонних справ (1951–1955) свідчить про важливість зовнішньої політики для тодішньої ФРН. Держава поступово позбувалася окупаційних пут і здобувала незалежність.\n12 травня 1951 р. ФРН стала засновницею Європейського об'єднання вугілля і сталі — прообразу майбутнього Євросоюзу. Готова була спільно з Францією створити європейську армію, ідею якої 1950 р. висунув французький прем'єр Рене Плевен. Для цього потрібно було урівняти ФРН у правах із суверенними державами. Підписаним 26 травня 1952 р. Загальним договором між ФРН і західними державами було скасовано окупаційний статут. Уже в статусі рівноправного партнера Аденауер здійснив перші офіційні візити до Парижа, Рима, Лондона, а за два роки й до Вашингтона, який у процесі становлення демократичної ФРН відігравав дуже важливу роль (план Маршалла, подарунок у вигляді\n0,5 млрд дол. тощо). Заходу імпонувало бачення Аденауером майбутньої демократичної Європи "у поєднанні різних типів економік, у постійному обміні духовними і культурними цінностями", ліквідації кордонів задля створення господарських регіонів, які стали б "основою європейської єдності народів". Кремль, ревниво спостерігаючи за успіхами ФРН, вирішив втрутитися, аби спрямувати розвиток німецької "проблеми" у бажаному руслі.\n10 березня 1952 р. радянське керівництво надіслало урядам США, Англії і Франції ноту, в якій пропонувало, відповідно до рішень Потсдамської конференції, розробити і підписати договір за участі вільно обраного загальнонімецького уряду і об'єднати Німеччину, яка визнає кордони по Одеру—Нейсе, в єдину незалежну демократичну країну. Це була ініціатива Йосипа Сталіна. Однак розбіжності не забарилися датися взнаки. У відповіді Заходу визнавався принцип вільних виборів і висловлювалася вимога визнати право на свободу зібрань і свободу слова, що могло підірвати радянський контроль над східнонімецьким режимом іще задовго до виборів. Разом із тим однозначно було відкинуто режим суворого нейтралітету, який забороняв ФРН брати участь у коаліціях і союзах, що в розпал холодної війни нічого доброго Заходу не обіцяло. Чи не вперше Європа і німці були одностайні. У ноті Москви Аденауер запідозрив план не допустити входження ФРН у Європу і відкинув його. На його думку, цей план ґрунтувався на принципі divide et impera (розділяй і володарюй).\nНевдовзі міністр закордонних справ Великої Британії Ентоні Іден висунув зустрічний план вирішення німецького питання. Його відмінність від плану Сталіна була в тому, що умови виборів у Німеччині мала визначати ООН. Такий сценарій для Москви був неприйнятним, бо означав об'єднання і капіталізацію Німеччини, а отже, кінець існуванню Німецької Демократичної Республіки (НДР). Це суперечило європейським планам СРСР.\nПровал проекту Сталіна не означав відмови Кремля від політики, націленої на замороження ситуації, подібної до тієї, що мала місце в період двох світових війн, коли Німеччина опинилася між Сходом і Заходом, і наслідки для неї були фатальними. Радянському керівництву так кортіло мати роз'єднану і конфліктну Європу, в якій Німеччина була б "рівновіддалена" від Сходу і Заходу, що Аденауер цілком слушно вважав потуги Москви пасткою і "прямим шляхом до підкорення всієї країни". Для нього головним на той момент була інтеграція із Заходом, а не єдність Німеччини, бо об'єднання відбулося б само собою з розпадом радянської імперії. Він вірив, що рано чи пізно неприродна, екстенсивна, затратна система впаде під вагою породжених нею проблем. Відчуття "внутрішньої впевненості" у нього поєднувалося "з виключною інтуїцією щодо тенденцій свого часу".\nСуперечливі події навколо входження Бонна в західний світ, підштовхували Аденауера до розширення зони прихильності ФРН поза межами Європи. Насамперед канцлер шукав підтримки у впливових єврейських колах світу. Так, 10 вересня 1952 р. в Люксембурзі він підписав угоду про репараційні платежі, у якій передбачалася допомога: державі Ізраїль — у розмірі 1 млрд дол., євреям у світі — 0,5 і світовим єврейським організаціям —1,5 млрд. Аденауер вважав, що це невелика ціна за "хоча б часткове відновлення доброго імені Німеччини".\nУпевненості Аденауеру додавало й те, що інтереси ФРН і Заходу, військова слабкість якого була відчутною в боротьбі з можливою агресією з боку СРСР, зійшлися. Як зазначає у своїх мемуарах Іден, Радянський Союз "стояв у Європі майже в повній силі", і "в цих умовах відсутність німецької армії… означала критичну слабкість". Захід прагнув залучити ФРН у свої лави, СРСР — нейтралізувати, не допустити посилення Заходу. У єдності із Заходом канцлер бачив передумови вирішення питання про возз'єднання країни, а об'єднану Німеччину — тільки в союзі із західним світом як суверенної його складової частини.\nПодальші події у боротьбі між Заходом і Сходом навколо Німеччини і самої ФРН розгорталися з перемінним успіхом. 30 серпня 1954 р. створення європейської армії було заблоковане французьким парламентом: іще надто свіжі були спогади про франко-німецьку історію. Протягом життя одного покоління Німеччина тричі вторгалася у Францію. "Боші ідуть" — найдражливіша для французів фраза у 1870, 1914 і 1940 рр. Проте вихід було знайдено. 22 жовтня 1954 р. Рада НАТО дала добро, а\n5 травня 1955-го ФРН стала членом альянсу.\nВходження ФРН у Європу не було безхмарним. Аденауеру доводилося витримувати зовнішній і внутрішній тиск. Він не приставав на "вічні" пропозиції СРСР скорочувати озброєння і погодитися на нейтральний статус, приструнював власних лівих, які виступали проти ремілітаризації ФРН відповідно до Паризьких угод 1954 р., заявляючи: "Я, канцлер ФРН, як і раніше проти демілітаризації країни… Ми подбаємо про те, щоб ні соціал-демократи, ні комуністи ніколи більше не прийшли до влади". Він рішуче запевняв Захід, що уряд Бонна за будь-яких обставин виконуватиме військові зобов'язання за Паризькими угодами.\nЗавершивши до весни 1955 р. організаційний етап входження в Європу, вже 9 вересня Аденауер відбув з офіційним візитом до Москви. При зустрічі було дотримано всіх правил протоколу: почесна варта, виконання гімну республіки, підняття державного прапора ФРН тощо, як це й годиться при зустрічі лідера незалежної держави і рівноправного партнера високого рангу. Радянському Союзу з його постійними економічними проблемами й соціальними негараздами це було потрібно. ФРН упевнено набирала темпу на шляху повернення статусу промислового гіганта світового рівня і дивувала світ своїми економічними досягненнями.\nОбід у Кремлі, 9 вересня 1955 р. Фото: Bundesarchiv. Bild 146-1989-101-01A\nМаючи намір поліпшити стосунки з Москвою, Аденауер водночас виступав проти будь-якого компромісу з комуністичною ідеологією і планово-розподільчою системою господарювання, не мав ілюзій щодо СРСР як східної сторони жорсткого протистояння з демократичним Заходом. У його епіцентрі виявилася розколота Німеччина. Радянський Союз, хоч і не досяг повністю бажаних цілей у Другій світовій війні, однак скористався плодами перемоги, щоб використати центральноєвропейський плацдарм для реалізації подальших планів комуністичного тиску на демократичний Захід.\nВизнаючи роль Радянського Союзу у світі, його вплив на вирішення німецького питання, Аденауер пішов на встановлення дипломатичних, а потім і торговельно-економічних відносин з СРСР. На переговорах у Москві він шанобливо ставився до радянських керівників, але з гідністю рівноправного партнера. Обираючи європейський шлях, Аденауер як досвідчений і далекоглядний політик не міг ігнорувати СРСР. Німецький човен у неспокійному світовому океані мав плисти на двох веслах. Попереду було об'єднання. Уже тоді Аденауер розпочинав справу німецько-німецького зближення, яку згодом завершив Віллі Брандт за допомогою інструментів нової східної політики — як-от Ostverträge: 1970 р. — з СРСР і Польщею і 1973-го — з Чехословаччиною.\nУ Москві 1955 р. 79-річний бундесканцлер ФРН, коректний, розважливий і спокійний, дотримуючись звичок кремлівських небожителів, грав нібито за їхніми правилами. Коли подали йому горілку, а їм — воду, він чемно попросив замінити воду у склянках М.Хрущова і М.Булганіна горілкою і відразу став "своїм хлопцем", бо не відмовлявся нарівні з ними пити чарку за чаркою. Після всього візаві Аденауера підписували документи вже ледь не під столом. А "формулу тверезості" для Аденауера на такий випадок спеціально розробили німецькі фахівці…\nОтже, поїздка до Москви була успішною. Аденауер не тільки встановив дипломатичні відносини з СРСР, який визнав ФРН незалежною державою, а й домігся звільнення 10 тис. останніх німецьких військовополонених, засуджених за злочини в роки війни на території СРСР.\nОднак наступним і найбільшим успіхом Аденауера, який остаточно закріплював європейськість ФРН, стало підписання 22 січня 1963 р. Єлисейського франко-західнонімецького договору — "Вічного миру" — після вікової ворожнечі за "європейську корону". Аденауер і де Голль підписали угоду про дружбу, яка мала запанувати після стількох років міжнаціональної ворожнечі. "Не забувайте, — сказав тоді Аденауер, — що я — єдиний німецький канцлер, який понад усе ставить єдність Європи, а вже потім — своєї власної держави. Я готовий пожертвувати німецьким возз'єднанням, якщо ми створимо і ввійдемо в сильний західний табір. Порозуміння між Німеччиною і Францією є запорукою європейського майбутнього". Сказано точно і зрозуміло. В основу європейського дому було закладено міцний фундамент у вигляді тандема Німеччина—Франція, який і нині є "несучою конструкцією" усіх європейських демократичних структур.\nПісля входження ФРН у європейський дім питання об'єднання Німеччини стало загальноєвропейським завданням у боротьбі з європейським комунізмом. Коли в 1990 р. президент СРСР Михайло Горбачов спробував зробити те, що в 1952-му не вдалося Сталіну: виокремити об'єднану Німеччину з європейського світу шляхом припинення її членства в НАТО, йому просто і зрозуміло пояснили, що будь-яка держава цього альянсу завжди діє в рамках інтересів усіх членів, а не своїх власних. Горбачов, очевидно, погодився. Не забуваймо, що тоді СРСР перебував практично на межі колапсу…\nЙти в Європу нині означає відмову від божевілля війн, безглуздя анексій і загарбань, тоталітарної гарячки й авторитаризму. Це шлях очищення від помилок минулого. Це більше, ніж географічно бути європейською країною — навіть у самому центрі Європи. Можна бути в Європі, але жити поза її принципами, правилами і нормами. Тому історію входження Німеччини в Європу в 50–80-х рр. минулого століття мають знати всі європейські-неєвропейські країни, зокрема й Україна, яка застрягла у своїй "рівновіддаленості" й багатовекторності…


Мер Тернополя Сергій Надал: «Понад 60% бюджету міста - це виплати працівникам бюджетних установ і оплата енергоносіїв»\nУ Тернопільській області раптово померла молода жінка 6 квітня майже 60 населених пунктів Тернопільщини будуть без світла На Тернопільщині один депутат зробив більше, ніж вся обласна державна адміністрація Вдома краще: історія українських заробітчан з Тернопільщини Із 6 квітня до 1 липня частина Теребовлі буде без електрики Одна не випита кава допоможе зібрати гроші на лікування хворому на рак батьку двох дітей У відомому серіалі кілера порівняли з тернопільським спортсменом (Відео) Працівники «Карітасу» продовжують розвозити теплі обіди тернополянам похилого віку, важкохворим та особам з інвалідністю Тернопіль на карантині - неймовірне відео з висоти пташиного польоту Підприємець з Теребовлі купив понад 300 продуктових наборів для одиноких людей похилого віку «ТИЖДЕНЬ МУЗИЧНОГО АНТИВІРУСУ» - спільний проект телеканалу ТЕРНОПІЛЬ 1 та Тернопільського музичного коледжу ім. Соломії Крушельницької На Тернопільщині запроваджують додаткові обмежувальні заходи На Тернопільщині встановлено 10 додаткових карантинних постів На Тернопільщині лісове господарство не виплачувало працівникам зарплату Платформа нардепа Андрія Богданця об’єднала сотні тернополян задля допомоги вразливим до коронавірусу\n25.02.2020 08:13 Джерело: lb.ua\n- Тернопіль зайняв восьме місце за рівнем комфорту життя, за даними групи “Рейтинг” станом на грудень минулого року. Разом з тим, у регіоні - одні з найнижчих заробітних плат і найвищих рівнів безробіття. У чому причина, на вашу думку?\n- Дійсно, Тернопіль декілька років поспіль потрапляє в десятку міст за рівнем комфорту. Разом з тим, можу говорити, що ми все таки не на останньому місці в Україні за рівнем заробітної плати, ми піднімаємось вище і вище.\n- Якраз хотіла вас запитати, який рівень міграції, зокрема в Тернополі, за останні кілька років?\n- Високий, як і в багатьох регіонах України. Хоча точної цифри ніхто не знає. Чимало мешканців їде за кордон на три-шість місяців, дехто виїжджає зовсім. Бачимо хіба довгі черги до банків, де сплачують кошти за (робочу) візу. Правда, позитивом є те, що чимало коштів, які люди заробляють за кордоном, повертаються в Україну. Сьогодні вони (заробітчани) є одними з найбільших інвесторів в Україні, в тому числі в Тернополі. За що ми дуже вдячні.\n- Що робить місцева влада, щоб рівень еміграції був меншим?\n- Тернопіль не може бути таким собі острівцем, окремо взятим регіоном в Україні. Будь-які дії повинні бути загальнодержавними.\n- Знову ж таки, аби люди не виїжджали за кордон, очевидно, зарплати повинні бути вищі, щоб їм було не вигідним заробітчанство.\n- По-перше, людина має мати гарантії своєї роботи, своєї зарплати. Не повинні змінюватися умови для бізнесу в залежності від того, хто виграє вибори. На жаль, в нашій країні традиційно весь бізнес після кожних виборів “завмирає”, очікуючи “сюрпризів”.\n- Якщо говорити загалом про чисельність населення регіону. За даними електронного перепису Дмитра Дубілета, кількість населення Тернопільщини – 760 тис осіб. Згідно зі статистикою, оприлюдненою на сайті міськради, в обласному центрі мешкає трохи більше 220 тис.\n- Ми маємо інформацію з декількох джерел. Перша - та, яку оприлюднив уряд з нібито електронного перепису, хоча він дивним чином проведений. Друга - ведемо моніторинг кількості мешканців міста за рівнем споживання води, кількістю твердих побутових відходів. За цими даними, кількість населення Тернополя складає приблизно 230-250 тис осіб. Приблизно така ж цифра (220-250 тис) - статистика інших органів влади. Знову ж таки, їх не можна назвати остаточними, оскільки є люди, які зареєстровані в Тернополі, а є ті, хто тимчасово проживає в місті.\n- Який бюджет міста на цей рік?\n- Бюджет, затверджений на сесії міськради, складає 2 млрд 600 млн гривень. Він приблизно на 360 млн менший, який був у 2019 році. Це зумовлено лише тим, що держава прийняла нову тактику і стратегію. І тепер виплата державних пільг та субсидій буде надходити з держбюджету безпосередньо до одержувача, оминаючи бюджет міста.\n- Тобто це ті витрати, які лягли на місцевих бюджет в рамках децентралізації?\n- Саме так. Тому що держава залишила за собою фінансування виключно педагогічних працівників. Тобто зарплати працівників, які не є педагогічними працівниками, оплата енергоносіїв, плюс - фінансування всіх позашкільних освітніх закладів, художніх, музичних, спортивних шкіл, - тепер це проблеми місцевої влади.\n- Звідки берете кошти? Основні статті доходу бюджету?\n- У першу чергу, це податок з фізосіб, плата за оренду землі, акцизний збір з продажу алкоголю і тютюну.\n- Близько 590 млн гривень становить дефіцит за спеціальним фондом місцевого бюджету...\n- Це кошти, які передбачені за програмою співпраці зі Світовим банком, де гарантом виступає Мінфін. Це залучені кошти, сподіваємось, цього року нарешті вдасться цей проект реалізувати.\n- Крім того, я бачила на сайті міськради інформацію про ще декілька кредитних програм. Там інформація за 2018 рік. Уточніть її, будь ласка.\n- Ми активно залучаємо кошти міжнародних фінансових організацій. Ці кошти направлені в основному на реалізацію інфраструктурних проектів, зокрема, мережа теплопостачання, водопостачання, транспорт. Будемо відверті, інвестиції в інфраструктуру міста не вкладалися щонайменше 30-40 років.\n- Яка вартість проекту?\n- $36 млн. Всі ці проекти – довготривалі, термін кредитування – 15-20 років. І реалізуються вони під мінімальні відсотки: від 1% до 5%. Їх компенсація відбуватиметься комунальним підприємством за рахунок зменшення споживання, за рахунок зменшення витрат.\n- Якщо підсумувати, яку суму з місцевого бюджету потрібно сплачувати за місяць чи рік для погашення цих кредитів?\n- Ці суми закладені щороку в міському бюджеті як гарантія. Але сплачуються вони не з міського бюджету, а комунальними підприємствами. Зокрема, “Тернопільтеплокомуненерго” і “Тернопільводоканал” за рахунок економії споживання. Тобто ті суми, відсотки, які сплачуються є значно меншими, ніж витрати, за рахунок впровадження нового обладнання і нових технологій.\n- Тобто оновити інфраструктуру міста неможливо без залучення кредитів?\n- Неможливо. Давайте будемо відвертими, держава не фінансує великі інфраструктурні проекти десятки років. Транспорт, теплові мережі - у зношеному стані. Вони потребують заміни. Іншого способу, як залучити інвестиції для цього, не існує.\n- Ще один проект - реконструкція системи зовнішнього освітлення, реалізація якого також запланована на цей рік. Кредит - 12 млн грн.\n- Цей проект хочемо реалізувати спільно з корпорацією Нефко (NEFCO). Він передбачає заміну всього освітлення, яке сьогодні працює на ртутній лампі, на нове, світлодіодне. Воно - більш економне, а тому компенсація цих кредитних коштів відбуватиметься за рахунок зменшення споживання світла. Знову ж таки, отримувачем коштів буде комунальне підприємство «Тернопільміськсвітло». Бюджет міста Тернополя буде виключно гарантом, що розрахунки будуть проведені належним чином. І якщо комунальне підприємство не зможе компенсувати ці кошти, тоді це відбуватиметься з міського бюджету.\n- Як змінився бюджет міста внаслідок децентралізації? Зокрема, раніше ви говорили, що у 2015 році Тернопіль отримав на 40% більше коштів, ніж у 2014. Однак, на місцевий бюджет лягли зобов’язання щодо оплати зарплат освітянам, медикам, утримання профтехучилищ.\n- Почну з того, що реформа є дуже правильною. Україна робила дуже правильні кроки, починаючи з 2014 року. На жаль, у 2015-2016 роках ситуація почала дещо змінюватися. Попри те, що органи місцевого самоврядування отримали певні повноваження, вони отримали й додаткові витрати.\n- Тобто позитивних наслідків децентралізації ви не відчули?\n- Ми отримали можливість більш вільніше, на розсуд громади, використовувати місцеві бюджети. Раніше і це було зарегульовано.\n- Під час скандалу з підвищенням вартості проїзду у листопаді 2018 року ви пояснювали, що це був вимушений крок, оскільки наприкінці року потрібно було погасити борг освітянам і медикам у 40 млн. грн.\n- Тоді з цим стикнулись практично всі міста, тому що недофінансована була зарплата освітянам медикам. На жаль, ця ситуація виникає практично кожного року. Різниця полягає лише в тому, що іноді ми на початку року розуміємо, яку суму потрібно буде закрити з місцевого бюджету, і розраховуємо її. А іноді нас про це повідомляють всередині або кінці року, коли бюджетний рік запланований, але нам кажуть, що ми змушені знайти десятки мільйонів гривень, щоб виплатити зарплати вчителям і лікарям, оскільки це - мешканці Тернополя. Звісно, ми це робимо, але це - кошти, які ми заклали для ремонтних робіт, закупівлю техніки тощо.\n- Яка сума додатково ляже на плечі міської влади?\n- За попередніми підрахунками, близько 50-60 млн грн.\n- Ці кошти вже закладені в бюджет?\n- Частина коштів - закладена, частину, сподіваємось, уряд виділить. Дуже прикро, коли чуємо одні обіцянки з екрану телевізора, а у відповідь на звернення нам кажуть: реорганізовуйтесь, оптимізовуйте витрати, знаходьте можливість компенсовувати самі… Нас штучно штовхають на скорочення вчителів, лікарів. Але цього не можна робити, якщо цих фахівців потребують мешканці міста. Тому ми змушені дофінансовувати виплату зарплат з міського бюджету.\n- Чи змінилась комунікація у вас з представниками нинішнього уряду, у порівнянні з попереднім?\n- З попереднім урядом комунікація була кращою, більш конструктивною. На жаль, наразі цього не бачимо. Відбувається ігнорування не лише представників окремого міста, а навіть Асоціацій міст України - органу, який представляє інтереси всіх населених пунктів.\n- Депутати провладної фракції, що пройшли від Тернополя, є вашими однодумцями? Сприяють вирішенню проблеми з фінансуванням?\n- Щодо більшості проблем, про які ми говоримо, я з ними спілкувався. І хочу подякувати, що вони розуміють і практично завжди, коли ми просимо, допомагають, чи то щодо діяльності парламенту, чи уряду.\n- Яким чином допомагають? Долучаються до комунікації чи лобіюють виділення коштів для Тернополя?\n- Долучаються до комунікації з урядом, до процесу прийняття тих чи інших рішень в комітетах або сесійній залі. Тобто в даний час я хочу подякувати депутатам, обраним від Тернополя, що вони все таки підтримують місто.\n- Свою реформу децентралізації запропонував президент Володимир Зеленський. Він повернув проект на доопрацювання. Якраз з таким зверненням до глави держави зверталась і міська рада Тернополя. Зокрема, обурили повноваження префекта, що фактично означало формування вертикалі президента.\n- Запровадження інституту префекта - це нормальна європейська практика. Питання в тому, які повноваження повинні в нього бути. Обурило якраз те, що проект передбачав, що префект одноосібно може припинити дію будь-яких рішень органів місцевого самоврядування. Тобто думка громади, депутатів може бути знівельована бажанням чи небажанням однієї особи. Її добрим чи поганим настроєм. До цього таких повноважень не мав ніхто: ні органи прокуратури, ні облдержадміністрація.\n- Як відбувалась ваша зустріч з Зеленським (1 листопада 2019 року президент приїжджав до Тернополя для представлення нового голову облдержадміністрації - Ігора Сопеля)?\n- Це була дуже коротка зустріч. Після його наради з керівництвом області, спілкування з людьми, була коротка спонтанна зустріч. Ми спілкувались про певні проблеми і шляхи їх вирішення. Як на мене, зустріч була дуже позитивною. Я все ж таки чекаю, що ті пропозиції, які ми подали, будуть враховані.\n- Про які проблеми говорили?\n- А про які пропозиції йшлося?\n- Наприклад, сьогодні кожне місто має бути самодостатнім, думати, де взяти кошти на реалізацію тих чи інших проектів, як компенсовувати ці кошти, щоб не їздити і не просити їх в Києва. Аби залучити кошти, навіть грантові, під мінімальні відсотки, потрібно погодити це з міністерствами. Це - довгий шлях, дуже складний. У країнах Європи цей процес набагато простіший і не потребує таких погоджень. Якби такі ж умови діяли в Україні, це дало би притік інвестицій в міста, а відповідно, дало би поштовх для створення нових робочих місць, можливості для розвитку бізнесу.\n- Що стосується звернення до Мілованова, ви отримали вже якийсь фідбек від нього?\n- Поки що відбувалося спілкування на рівні консультації, але кінцевої відповіді ми все ж таки не маємо.\n- Як вам те, як зустріли Зеленського у Тернополі?\n- Ви маєте на увазі спілкування з людьми?\n- Так. Йому ж кричали “Ганьба”.\n- Було кілька груп людей: ті, хто дуже схвально зустрічав (президента - LB.ua), а також ті, хто не зовсім схвально. Тобто і прихильники, і противники готувалися до цього візиту. І кожна сторона організовувала групу людей, яка мала б якимось чином висловити свою повагу чи неповагу до президента. Але все відбулося, як на мене, досить демократично. До честі президента, він не ховався, не заїжджав (до облдержадміністрації - LB.ua) з чорного ходу. Він все таки пройшов через колону людей.\nФото: president.gov.ua Президент Зеленський представляє Ігоря Сопеля\n- До призначення ви були знайомі з головою ОДА Ігорем Сопелем (інтерв'ю було записане до відставки Сопеля - LB.ua)?\n- Про його призначення ви дізнались в день його представлення?\n- За декілька днів до призначення поширювалась інформація, що може бути та чи інша людина призначена керівником (ОДА - LB.ua).\n- Яка у вас комунікація?\n- Достатньо добра. Ми спілкуємося. Сподіваюсь, це матиме продовження у реалізації реальних проектах. Думаю, в нього є розуміння того, що чим краще місту, тим краще області. І потрібно разом над цим працювати. Особливо, коли з початком року формуються плани на рік, бюджети. Є ряд проектів, які ми запланували разом реалізувати. Поки не буду забігати наперед, сподіваюсь, вдасться зберегти співпрацю.\n- Те, що ви - представник “Свободи” впливає на комунікацію чи то з президентом Зеленським, чи з “його” людиною - головою облдержадміністрації?\n- Не впливає. Йдеться про політичні вподобання і політичну приналежність. А моє завдання - забезпечити повноцінне функціонування міста. І я чудово розумію, що в Тернополі живуть прихильники різних політичних партій, але вони мають спільні інтереси у розвитку міста. Я працюю над тим, щоб проживання в місті було комфортним. Є політична позиція щодо ідеології. Це мої цінності і переконання. Бачення, якою має бути держава. А є питання пов’язані у першу чергу з господаркою та життєдіяльністю міста. Нею керуюся у питаннях управління містом. Те ж саме я поки бачу в діях голови адміністрації. Він не нав’язує свою політичну позицію.\n- Перейдемо до питань місцевого значення. У листопаді 2018 року в Тернополі виникли акції протесту через підвищення вартості проїзду. Тоді міська влада підвищила тарифи на проїзд спочатку до 8-9 грн. Це викликало обурення тернополян. Потім виконком знизив тариф, це призвело до страйку водіїв маршруток. І в кінці-кінців міськрада знову підвищила тариф до 5-6 грн.\n- Вдалося знайти порозуміння з громадою міста. Ті тарифи, які існували на той час, були збитковими. Більше того, наше завдання було не просто підняти тарифи для перевізників, а максимально вивезти з обігу готівку. Тому в Тернополі активно почався процес впровадження електронної системи оплати за проїзд. Впроваджувалась “Картка тернополянина”. І постала мета - зробити проїзд набагато нижчим у випадку сплати електронною карткою, ніж готівкою. Щоб кошти попадали перевізнику на рахунок, а не в кишеню водію.\n- У маршрутках не могли їхати одночасно більше, ніж три пільговики…\n- Так. Про це зараз зазначу.\n- Ви - про 5-6 грн?\n- Так. П’ять гривень - вартість проїзду в тролейбусі і шість - в автобусі. При чому оплата “Карткою тернополянина” - нижча на гривню, ніж готівкою.\n- Скільки міський бюджет компенсовує за проїзд пільговиків?\n- У бюджеті 2020 року ми передбачили 15 млн грн компенсації за збиткову діяльність КП “Тернопільелектротранс” і 70 млн - КП “Тернопільелектротранс” та іншим перевізникам,за проїзд пільговиків.\n- Яка реальна вартість проїзду?\n- За розрахунками “Тернопільелектротранс” - 9 грн.\n- Тобто тоді проїзд був би…\n- Але впав би ваш рейтинг (посміхаюсь).\n- Питання не в рейтингу. Питання в тому, що ми ж хочемо мати сучасний транспорт, щоби водії мали достойну зарплату, а не їхали в Польщу. Ці фактори впливають на собівартість проїзду. Сьогодні 85 млн грн з бюджету місто витрачає на забезпечення проїзду пільговиків.\n- Ви говорили про те, що планувалось створити єдину комунальну транспорту компанію. Разом з тим, є питання, чи не порушить це антимонопольне законодавство.\n- Так, сьогодні діє антимонопольне законодавство, згідно з яким не може надаватися 100% послуг лише однією компанією. Повинні бути різні форми власності і кілька перевізників. Але все таки, ми працюємо над тим, щоб максимальну кількість громадського транспорту перевести в комунальну форму власності. Дійти до тієї межі, яка дозволена антимонопольним законодавством. Правда, навіть це зробити надто складно. Адже для того, щоб забезпечити повноцінну роботу громадського транспорту в Тернополі потрібно, зокрема, приблизно 120 автобусів. Придбати таку кількість транспорту - дуже великі видатки для міста.\n- Скільки приблизно це може коштувати?\n- Залежно, який транспорт купувати. Новий автобус коштує сьогодні від 4 млн. грн. Нам вдалося знайти сучасний європейський транспорт - автобуси МАН. Це автобуси, які відповідають вимогам ЄВРО-5, які працюють на дизельному паливі. Вони обладнані кондиціонерами, місцями для інвалідів…\n- Білоруського виробництва?\n- Ні, це німецькі автобуси. Ми шукаємо їх в Європі. Уже завезли більше 20. Вартість одного разом з доставкою в Тернопіль - 1 млн. грн. Так, це не нові автобуси, вони були у користуванні, але їхня якість значно вища, ніж сучасних українських.\n- Тобто українські виробники пропонують дорожчі автобуси, ніж білоруські?\n- Так, плюс - кредитування для придбання білоруських значно дешевше, ніж для придбання українських.\n- Кредитування білоруською стороною?\n- Ні, українським банком. Крім того, діє програма уряду Білорусі, що компенсовує видатки українським банкам.\n- У Тернополі відбувається ремонт Привокзальної площі, був ремонт набережної, різних вулиць по місту. Разом з тим, вас дуже активно критикують за Гаївський міст, який тривалий час не можуть відремонтувати. На мості встановили обмежувач по висоті, тому не всі транспортні засоби можуть проїхати, в результаті чого часто утворюються затори, трапляються аварії.\n- Неправильно говорити, що міст не ремонтується. Ведеться активна реконструкція мосту вже рік. Фактично це будівництво нового моста.\nФото: mediator.te.ua Гаївський міст\n- Сьогодні існує загроза, що міст обвалиться?\n- На даний час загрози немає. По аварійній ділянці рух припинений. По іншій ділянці рух дозволений, окрім великогабаритного транспорту, щоб він не руйнував цю частину. Власне саме для того і встановлений обмежувач по висоті. Поліція не може там стояти постійно, щоб контролювати рух транспорту.\n- Чи йдеться про виділення коштів з обласного бюджету на ремонт моста?\n- Обласний бюджет таких коштів поки що не виділив. Хоча зараз ми працюємо над тим, щоб перерозподілити фінанси, які приходять в область на комунальні і місцеві дороги. Залучаємо кошти з державного бюджету і частину коштів - з міського.\n- Питання фінансування моста, наскільки мені відомо, стало одним із конфліктних під час обговорення бюджету області. І в тому числі стало перешкодою для ухвалення бюджету облрадою до нового року.\n- Я не думаю, що це питання було причиною конфлікту. Можливо це питання озвучували окремі депутати, обрані від міста.\n- Ваші опоненти вважають, що ремонт цього мосту, зважаючи на його значну вартість, не вигідний вам з електоральної точки зору. Тобто зробити цей міст вам не так вигідно, як, наприклад, ремонти міжбудинкових доріг, парків чи набережної.\n- Не питання вигоди, пріоритети розставляють мешканці. Ми постійно опитуємо тернополян, які проблеми в місті є головними. Якраз готуємо перелік об’єктів, які плануємо ремонтувати 2020 року. У мене є список побажань тернополян, повірте, цей міст далеко не на першому місці. Для людей в більшості важливі питання їхніх дворів, проїжджої частини, опалення, ремонту будинку, даху тощо. Власне тому будемо робити в першу чергу те, що вимагають люди.\n- Кілька тижнів тому Служба безпеки України заявила про запобігання незаконного продажу історичної будівлі колишньої залізничної лікарні на вулиці Івана Франка в Тернополі.\n- Скажу одразу, що це нісенітниця.\n- На будівлю лікарні накладений арешт?\n- Ця будівля перебуває в комунальній власності. Вона передана в оренду і за неї надходять кошти до міського бюджету.\nФото: ternopil.te.ua Приміщення колишньої залізничної лікарні\n- Чи можна вважати, що нове керівництво СБУ і прокуратури намагаються в такий спосіб навести певні контакти з вами? Наскільки я знаю, вони - не місцеві.\n- Керівники дійсно не місцеві. Подібна ситуація траплялась протягом останніх років. Дуже часто це нагадує те, що робили за часів президента Януковича. Коли в рік могло бути порушено 20-30 кримінальних справ, і вони використовувались як можливість тиску на місцеву владу. Я бачу, що процедура може знов таки повторюватись, але ми це проходили, до цього готові, і знаємо, що наші дії відповідають повністю умовам чинного законодавства. І лише на цих умовах будемо спілкуватися з представниками будь-яких органів.\n- Тобто методи ті самі?\n- Скільки обшуків було в міськраді за часів ваших двох каденцій?\n- Не пам’ятаю, але не настільки багато. Сьогодні обшуки - це нормальне явище з боку правоохоронних органів. Ними вже важко когось здивувати. Дуже часто це робиться для того, щоб показати значимість і велику важливість роботи.\n- Ще кілька питань про ваше політичне майбутнє. Ви - мер Тернополя уже два терміни. І, я так думаю, будете знову балотуватися на цю посаду. Чи не так?\n- Ми (я і команда людей, які працюють разом зі мною) маємо план розвитку міста на наступні десять років. Є цілий комплекс робіт, які розпочаті і потребують логічного завершення. Звичайно, хотілося би довести їх до логічного завершення, забезпечити повноцінний розвиток Тернополя. Тому, очевидно, що будемо брати участь в місцевих виборах. Звичайно, це залежатиме, в першу чергу, від думки тернополян. Якщо ми будемо відчувати, що є певна підтримка і бажання тернополян далі разом працювати, розвивати місто і підтримувати команду міського голови Сергія Надала, звичайно, будемо це робити.\n- Чи заміряли ви рівень своєї підтримки?\n- Це регулярно роблять різні політичні сили. Потім ці рейтинги оприлюднюються. Результати показують досить високу підтримку людьми того, що відбувається в місті. Я за це дякую тернополянам. Тому що це все робиться в першу чергу завдяки їм.\n- За моїми даними, ви проводили електоральні заміри свого рейтингу і рейтингу партії “Свобода” в Тернополі. Ваші опоненти кажуть, що ваш рейтинг — близько 36%.\n- Ми говоримо про різні рейтинги. Ми чуємо від 36 до 60%, залежно від того, як ставиться запитання і про що йде мова.\n- Тобто у вас зберігаються шанси виграти вибори в один тур, як минулого разу?\n- Ну, це визначають тернополяни.\n- Разом з тим, рейтинг “Свободи” в місті - близько 8%, навіть попри те, що ви - її представник. Чи плануєте ви себе далі поєднувати з цієї політсилою, чи можливо, приєднаєтесь до іншої?\n- Я є представником “Свободи”, і ми будемо працювати і надалі на цих виборах з тою політичною силою, з якою був протягом всього цього часу. Якщо ви говорите про питання відсотків, я думаю, що воно сьогодні не є настільки актуальне, тому що, давайте говорити відверто, жодна з політичних партій зараз немає великих рейтингів, окрім президентської, але й вона втрачає. В більшості людей втомили “старі” політики. Вони хочуть змін. Йде пошук. А визначатися будуть ближче до виборів. Зрештою, політичну силу обирають не за рейтинг, а цінності, які вона сповідує.\n- Тобто у цьому феномен Зеленського в Тернополі?\n- Так. У цьому феномен Зеленського. Хоча я думаю, що з кожним днем вони визначаються, чи подобається їм те нове, чи все ж таки це не те, що вони очікували. І я думаю, що буде ще чимало інших пропозицій.\n- Навіть якщо вам доведеться мати доволі слабку більшість в міськраді, або взагалі її не мати (ви залишитесь у “Свободі” - LB.ua)?\n- Давайте будемо працювати на те, щоб вона була доволі сильною.\n- Чи готові ви на певні перемовини з представниками провладної політичної сили, щоб стати такою собі компромісною фігурою на місцевих виборах?\n- Я готовий на будь-які перемовини, які дадуть позитив для Тернополя. Для того, щоб сформувати дієвий орган - міську раду, яка буде повноцінно працювати з тими, хто зацікавлений у позитивних змінах для розвитку міста.\n- Чи достатньо розвивається “Свобода”, як гадаєте? По-моєму, не дуже.\n- Я не можу коментувати питання щодо розвитку всієї політичної сили, оскільки цим займається політичне керівництво партії. Мої функції дещо інші, тому що я намагався себе більше присвятити все таки роботі в місті, як керівник міста. Є окремі люди, відповідальні за роботу партії, її імідж, розвиток. Сподіваюсь, що в цьому році нам вдасться це поєднати. Це посилить в тому числі і партійні позиції, і мої. І дасть позитив місту, в тому числі.\n- Ви фінансуєте регіональний осередок партії?\n- Як я можу фінансувати партію?\n- Зі своїх доходів.\n- На тому ж рівні, що й інші члени партії, - за рахунок членських внесків. Але ми все таки сподіваємось, що матимемо прихильників, які погодяться фінансувати партію на виборах.\n- Чи бачите ви перспективи партії, щоб вона знову пройшла в парламент, до прикладу?\n- Ми всі - оптимісти, ми сподіваємося, що ситуація буде кращою. Що буде запит на наші ідеї та цінності.\n- Очевидно, хорошого мера (і з таким рейтингом) хотіла би взяти будь-яка політична сила. Чому ви досі залишаєтесь у “Свободі”? Вас мало хто асоціює зі “Свободою”.\n- Насправді це не так. Для тернополян Сергій Надал - це “Свобода”, а “Свобода” - це Сергій Надал. Можливо, хтось із представників політичних партій має іншу думку. Але це, знову ж таки, їхня думка. Ми багато років працюємо разом (зі “Свободою” - LB.ua). У мене є певні особисті і політичні переконання, з якими я прийшов до “Свободи”. І не знаю, що має статися, щоб щось змінилося.\nДжерело: lb.ua Теги: #тернопіль, #новини тернополя, #новини тернопільщини, #тернопільські новини, #Надал


Вітряне майбутнє: коли Україна здобуде енергетичну незалежність – INTEGRITES\nВітряне майбутнє: коли Україна здобуде енергетичну незалежність Публікації\nПублікація розміщена на сайті бізнес-порталу Mind\nРозпорядженням Кабінету міністрів України №1071 від 24 липня 2013 року було затверджено Енергетична стратегія України на період до 2030 року. Дане рішення прийшло на зміну застарілої стратегії, яка була прийнята ще в 2006 році. Незважаючи на декларативний характер такого документа, як стратегія, він дає загальне поняття – куди все-таки рухається Україна у своєму прагненні здобути енергетичну незалежність і стати повноправним учасником Європейської енергетичної спільноти. Один з розділів Енергетичної стратегії присвячений розвитку відновлюваних джерел енергії (ВДЕ). Детальніше для Mind його проаналізували керуючий партнер Integrites Олексій Фелів і Дмитро Кисельов, старший юрист Integrites. Також експерти коротко розповіли про перспективи розвитку ВДЕ в Україні, зокрема, на які законодавчі зміни чекає галузь.\nЩо передбачає стратегія в частині поновлюваних джерел енергії? Отже, стратегією визначається, що розвиток ВДЕ країни у довгостроковій перспективі має здійснюватися на основі економічної конкуренції з традиційними джерелами, а також з урахуванням потенційних вигод від розвитку ВДЕ.\nЗгідно зі стратегією, до 2030 року ВДЕ повинні займати більше 12% від встановленої потужності виробництва електроенергії в Україні. За даними статистичних органів, у 2017 році ВДЕ займали більше 2% встановленої потужності виробництва електроенергії. Хоча варто відзначити, що ще в 2009 році діяли тільки 12 вітряних електростанцій з сумарною встановленою потужністю 94 МВт, що становило лише 0,2% від загального обсягу генеруючих потужностей в Україні. Тобто за 10 років збільшення склало більш ніж у 10 разів.\nЧому Україна все ще відстає від світових тенденцій? На жаль, навіть не дивлячись на один з найвищих «зелених» тарифів, Україна все ще пасе задніх. Адже основні затримки для інвесторів відбуваються зовсім не при оформленні самого «зеленого» тарифу, а починаючи з етапу відведення земельних ділянок і закінчуючи отриманням дозвільних документів для будівництва.\nНезважаючи на те що «зелений» тариф був введений в Україні в 2009 році, реально він став стимулом для розвитку ВДЕ-проектів тільки в останні два роки. Справа в тому, що з 2009 по 2013 рік на цьому ринку домінували гравці, наближені до влади. Вони практично монополізували його. Крім того, в зв’язку з подіями 2014-2015 років проекти не розвивалися і з об’єктивних причин.\nКоли і яким чином ситуація в країні почала змінюватися? Тільки починаючи з 2016 року, в тому числі і завдяки позитивним законодавчим змінам до правил отримання «зеленого» тарифу (як наприклад, скасування місцевої складової як підстава для отримання тарифу), проекти ВДЕ почали набирати обертів і на ринок зайшли реальні західні гравці і інвестори.\nУряд і парламент виступають з ініціативами поліпшення бізнес-клімату в Україні. Так, на останньому засіданні комітету з питань будівництва, містобудування і житлово-комунального господарства Верховної Ради було рекомендовано прийняти за основу законопроект № 8015 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України (щодо інвестиційної привабливості будівництва об’єктів відновлюваної енергетики)».\nЗокрема, пропонується при визначенні класу наслідків (відповідальності) об’єктів будівництва для здоров’я і життя людей, які не можуть бути віднесені до незначних наслідків (СС1), не включати в розрахунок збитків збитки тих замовників будівництва, які будують об’єкти без залучення коштів державного або місцевого бюджетів, кредитних коштів, наданих під державні гарантії, коштів державних і комунальних підприємств, бюджетних установ.\nЗмінами також пропонується виключити з класу середніх наслідків – СС2 – об’єкти, які виробляють електричну енергію з енергії вітру, і віднести їх до класу СС1 – незначні наслідки.\nДо чого призведуть законодавчі зміни? Таким чином планується спростити дозвільну процедуру для будівництва вітроелектростанцій (ВЕС) і дозволити їх будівництво на основі декларативного принципу. Саме будівництво ВЕС не є надто складним або трудомістким, адже, по-хорошому, з загальнобудівельних робіт для вітряних турбін необхідний фундамент і підведення мережі, через які згенерувала електроенергія передаватиметься на підстанції і далі трансформуватися для передачі в енергосистему.\nВищевказані зміни повинні забезпечити реалізацію Енергетичної стратегії України на період до 2030 року, вдосконалити регулювання комплексного розміщення об’єктів промисловості, знизити корупційний фактор. Однак у комплексі з такими рішеннями необхідно більш чітко врегулювати питання узгодження підключення ВЕС до мереж і максимально спростити таке.\nАвтор – Олексій Фелів, керуючий партнер INTEGRITES, Дмитро Кисельов, старший юрист практики нерухомості та будівництва INTEGRITES.


15 масових помилок, з якими пора нарешті покінчити раз і назавжди | Видавництво Юрінком-Інтер\nМи втомилися червоніти за тебе, червоніє через своїх дрімучих помилок, і вирішили викрити хоча б п’ятнадцять з них.\nХибні уявлення заважають – істоти підступні. Вони винайшли чимало способів прокрадається в твій організм і захоплювати над ним владу непомітно для тебе. Не дозволяй їм подібних неподобств. Терміново розвінчуй їх і скидай з трону палаців твого розуму!\n1. Радянську комедію «Джентльмени удачі» зняв Леонід Гайдай\nВченим майбутнього належить розгадати таємницю, чому в полоні цієї помилки виявилося так багато народу. Особисто автор знає трьох. Або навіть чотирьох. Може бути, їх свідомість плутає те, що в «Джентльменах …» теж чудова четвірка, подібно до того, як були Боягуз, Бовдур, Бувалий і Шурик в «Кавказькій полонянці»? Словом, справа темна.\nНасправді режисер расчудесненской картини про Доцента з товаришами – Олександр Сірий. За освітою він був інженер. Ось як відгукувався про нього Георгій Данелія: «Дуже ерудована людина, яка добре писав, у нього були літературні здібності. З тонким гумором, рівний, замкнутий, ніколи не підвищував голос, завжди говорив тихо ». Сірий зняв всього п’ять фільмів, все в більшій чи меншій мірі відомі, особливо «Ти – мені, я – тобі» і «Постріл в тумані».\n2. Аляску продала Америці Катерина II\nДивно навіть, звідки і як це помилка вийшло в люди! Рядок з пісні «Любе», звісно, була неправа. Катерина II померла в 1796 році, а рада, на якому представники вищого російського керівництва схвалили продаж Аляски, відбувся 16 грудня 1866 року. Керував країною тоді теж правитель під другим номером – Олександр II. Він, до речі, був на цьому спеціальному засіданні і схвалив угоду.\nЩе кілька дат по темі для закріплення пройденого матеріалу: підписання договору купівлі-продажу відбулося 30 березня 1867 го у Вашингтоні, російський імператор поставив підпис 3 травня (за старим стилем). Остаточно і безповоротно територія перейшла до США 18 жовтня того ж року.\n3. Лимон – рекордсмен за вмістом вітаміну C\nРозкажи всім знайомим натуропат: в 100 г лимона – всього 40 мг вітаміну C. Сльози в порівнянні, наприклад, з петрушкою – 150 мг, ківі – 180 мг, чорною смородиною – 200 мг і болгарським перцем – 250 мг. А цар у них – шипшина: 650 мг речовини «це» в 100 г продукту.\nМИРУ – МІФ!\nШтурм Зимового і інші радянські міфи\n4. Англія – сама дощова країна\nНі в якому разі! Це лише видимість. Причина такої репутації в тому, що дощі там валяться з неба рівномірно протягом року дрібними, проте частими (в середньому – через день) партіями. Тоді як в тій же, наприклад, Італії дощить бурхливо і влучно, але рідко.\n5. Не можна будити сновид\nА то з ним станеться страшне! Дурниця. Самий жах, який може статись, – лунатик зніяковіє і засоромився, що його застукали за таким незграбним заняттям. Істинний кошмар може трапитися з лунатиком в процесі бродіння по сходах і дахах, як справжнім, так і уявним. Адже те, що опівнічники спритні, як кішки, і при падінні з висоти приземляються на всі лапи, – міф. Історія знає безліч випадків травм і навіть загибелі сомнамбул.\n6. Волосся і нігті продовжують рости після смерті\nЦе поширена думка – не більше ніж візуальна ілюзія. Штука в тому, що після відходу землянина в кращий світ рідина приймається з великою швидкістю залишати його тіло. В результаті шкіра всихає і стискається. Подушечки пальців – не виняток, тому нігтьові пластини здаються більше.\n7. Червоний колір дратує бика\nОбходиш місця проведення кориди, коли на тебе кохана червона сорочка або у тебе червоні очі після ночі інтернет-читань? Даремно! Те, що яскравий плащ матадора (називається капоті) або червоне полотнище, яким той підбиває бика (мулета), дратують рогатої звіра через колір, – невірно. Це гордовите тварина (бик, що не матадор) – володар діхроматіческое зору, йому що червоний, що зелений – все фіолетово.\nЯрить його НЕ відтінок, а ганчірка, якою якийсь неприємний людина розмахує у нього перед носом. Замість того щоб дати цукерку і погладити. До речі, біла накидка може розбудити в бику ще більшого звіра: цей колір він бачить краще.\nПрости, що порушили щасливий міф з твого дитинства. Нянька напевно плела тобі при каганці, що в горбах у верблюда – запаси води для безбідного поневіряння по пустелі. Насправді в цих природних сховищах жир і сало, сало і жир. З їх допомогою голінасті кораблі пісків виживають, коли є майже або зовсім-зовсім нічого.\n9. Наполеон був маленького зросту\nЧисленні джерела вважають, що в розквіті років Наполеон був ростом 169-171 см. Так, не Сабоніс, але цілком собі середній розмір тодішнього француза, може, навіть трохи вище. Причин сформованого непорозуміння висувається кілька. По-перше, прізвисько «Маленький капрал», яке Наполеон отримав під час Італійського походу, йому було 26 років.\nПо-друге, вважають окремі історики, карти могла змішати плутанина в тодішніх заходи довжини. Відомий зростання Наполеона – 5 футів 2 дюйми. Фут і дюйм французькі були трохи більше англійських, тому йому і могли нарахувати всього 157 сантиметрів.\nПо-третє, лепту внесли британські карикатури, де він зображувався коротуном.\nПо-четверте, внесок в упередження, що у громадянина Бонапарта малий зріст, малий зріст, могло внести те, що він носив скромний капелюх, не вдягав каблуків і взагалі нічого не робив для того, щоб здаватися вище і значніше. Тоді як його оточення красувалося в високих капелюхах з плюмажами.\n10. Кавун – це ягода\nПро те, що кавун – НЕ фрукт, чи не овоч, чи не коренеплід і не ссавець, не сказав тільки самий ледачий і глухонімий праска. А чи не забув він додати, що кавун ще й не ягода, а помилкова ягода? Ми одного разу докладно розповіли тобі про це дивовижне створіння.\nПРАВДА ПРО Арбузов\n12 хрустких фактів про кавуни\n11. Блискавка ніколи не вдаряє двічі в одне місце\nБлискавки взагалі-то багатолюбам. Як облюбують собі якісь речі в навколишньої місцевості – за вуха не відтягнеш! Особливо люблять високі металеві предмети. Наприклад, в шпиль Останкінської вежі щорічно шурхіт 40-50 блискавок.\n12. Роса випадає\nПриблизно до XVIII століття панувала міцна впевненість, що роса, подібно дощу, випадає. Тому так і повелося говорити – «випала роса». Насправді для народження роси треба, щоб тепле вологе повітря вступив в контакт з холодною поверхнею. Земля занадто довго зберігає тепло сонця, тому росу не родить. А ось на прохолодною траві-моріжку крапельки плодяться охоче. Але таким чином на травинці з’являється лише мала частина роси. Левова частка вологи виходить в світ через листування пори.\n13. Чапаєв потонув\nРідні довго відмовлялися вірити в загибель Чапаєва, адже тіло так і не знайшли. В обох арміях, і в Червоній, і в Білій, оголосили нагороду за доблесного начдива, живого чи мертвого, – більше 10 тисяч золотом. Однак марно. Після Громадянської війни Василь Іванович вважався зниклим без вісті. За словами єдиної дочки Клавдії Василівни, вважається таким до сих пір.\nІснує кілька суперечливих версій, як наклав головою Чапай. Його дочка вважає найбільш вірогідною таку.\nПід час бою Василь Іванович був поранений в живіт, голову і руку. Два червоноармійця-угорця, що служили у нього, змайстрували пліт, поклали на нього командира і переправили через річку Урал. Добравшись до іншого берега, що супроводжували комдива виявили, що він помер від втрати крові. Розгубилися: і залишити на березі не можна – біляки глумитимуться, і з собою не забереш – хіба мало, що чекає попереду, раптом спіймають вороги.\nТоді вони закопали тіло в прибережному піску і прикрили очеретом. Однак русло за наступні роки змінилося, і знайти могилу зробилося неможливо.\nКУТОЧОК Руйнівники міфів\nЧому хліб їсти шкідливо, а жир – корисно. Руйнуємо найпопулярніші міфи про їжу\n14. Арахіс росте на дереві\nТі, хто пам’ятає прізвисько арахісу, – земляний горіх – два кроки з ладу! Молодці! Вільні! Втім, відставити. Є ще важлива агентурна інформація про арахіс. Насправді він не горіх, а плід трави сімейства бобових. Життя складне, скажи?\n15. І викриття про MAXIM!\nХайрем Стівенс Мáксім і його дітище. 1884 рік\nЛегендарний станковий кулемет повелося називати «кулемет Максим» або «кулемет Максима». З наголосом на «і». А правильно – «кулемет Мáксіма», з наголосом на першій «а». Або навіть «кулемет Мексіма». Бо його розробник – Хайрем Стівенс Мáксім, прізвище ще вимовляють як Мекс.\nДрукується за джерелом: https://newrezume.org/news/2021-02-16-39142\nКГС ВС роз’яснив процесуальні наслідки закриття провадження у справі про банкрутство


Надзвичайна пригода з медалями – це провокація, - Шиба\n27 Травня 2010 17:32\nЗа словами голови Луцької міської ради Богдана Шиби, в ідеалі міська влада взагалі не мала би відповідати за вручення ювілейних медалей.\nПро це він розповів на підбитті підсумків відзначення 65-ї річниці Дня перемоги на засіданні оргкомітету.\n«До 9 травня при потребі п’ять тисяч нагород ми отримали лише близько третини медалей. Решта ж надійшла після 12 травня. Відповідно до указу Президента, вручення ювілейних медалей проводиться в урочистій обстановці керівниками державної виконавчої влади. Та вручення медалей після 12 травня облдержадміністрація поклала на міста і райони», - розповів мер.\nЗа словами Шиби, випадок із викинутими медалями стане уроком для державних службовців.\n«Я вважаю, що це провокація. Це сталося не випадково. Всі причетні покарані. Але я можу відслідкувати лише дії державних службовців, які діють у рамках закону. Я вважаю, що ця подія стане добрим уроком для державних служб», - запевнив міський голова.\nБогдан Шиба наголосив представникам ветеранським організацій, аби вони постійно нагадували чиновникам, що закони та укази мають виконуватися буквально. А представники виконавчої влади не перекидали свої обов’язки на інших.


Догляд за волоссям Archives - Сторінка 8 з 89 - Енциклопедія краси\nHome / Твоя краса / Догляд за волоссям (page 8)\n01/12/2018\tДогляд за волоссям 0\nАстрологи стверджують, що Жовта Земляна Свиня, під знаком якої проходить 2019 рік, обожнює яскраві кольори, сміливі рішення і радикальні зміни. Чи так це, ручатися не станемо, однак привід вибрати собі новий образ або хоча б грунтовно освіжити старий є. А щоб волосся взяли прийдешні зміни легко, робіть всі маніпуляції з …\n05/11/2018\tДогляд за волоссям 0\nМісячний календар стрижки на грудень 2018 року є зручним помічником у виборі сприятливих днів для догляду за волоссям. Календар включає сприятливі дні грудня 2018 року, коли стрижка і фарбування волосся будуть безпечними. Місячний календар стрижки на грудень 2018 року по дням Вивчивши місячний календар стрижки на грудень 2018 року, ви …


Персональний сайт Шепетівського ДНЗ№10 "Михайлик" - Разом з батьками\nСереда, 15.07.2020, 10:07\nУ нашому дитячому садку обов'язковими є всі батьківські збори (4-6 разів на рік) та індивідуальні консультації. Якщо з об'єктивних причин ви не зможете прийти, попередьте педагогів заздалегідь.\nЗа харчування дітей батьки сплачують квітанцію у тиденний строк з дня її отримання(не пізніше 20 числа поточного місяця на місяць вперед). Оплата є обов'язковою для усих.\nПри виникненні у дитини симптомів отруєння (блювота, пронос) або симптомів ГРВІ (кашель, температура, нежить) звертатися на прийом до дільничного педіатра, в дитячий сад дитина не приймається.\nЯкщо ваша дитина занедужала, просимо до 9.00 повідомити старшу медсестру по телефону 6 - 30 - 21.\nПісля хвороби дитина приймається в дошкільний заклад при наявності медичної довідки.\nЯкщо ви не змогли вирішити будь - яке питання з педагогами, ви можете звернутися до вихователя-методиста, завідувача, старшої медсестри.\nКонфліктні та спірні ситуації у нас прийнято вирішувати за відсутності дітей.\nПротягом року буде багато свят, розваг, виставок, які стануть незабутніми подіями в житті вашої дитини, тож візьміть в них активну участь.\nДякуємо Вам за те, що розумієте нас.\nЦі правила були прийняті у Міжнародний рік дитини. Вони містять педагогічні настанови Песталоцці,Фребеля, Черні і враховують сучасний практичний досвід.\nЛюбіть свою дитину. Радійте з її присутності, приймайте її такою, якою вона є, не ображайте, не принижуйте, не підривайте її самовпевненості, не піддавайте несправедливому покаранню, не позбавляйте своєї довіри, дайте привід любити Вас.\nОхороняйте свою дитину. Захищайте від фізичних і душевних небезпек, навіть, коли треба - жертвуючи власними інтересами і ризикуючи власним життям.\nБудьте гарним прикладом для своєї дитини. Прищепіть їй повагу до традиційних цінностей, самі живіть згідно з ними. Нехай у вашій сім'ї побутують чесність і скромність.\nГрайтеся зі своєю дитиною. Приділяйте їй якомога більше часу, розмовляйте з нею, грайтеся так, як їй подобається, її гру сприймайте всерйоз.\nПрацюйте зі своєю дитиною. Допомагайте їй, коли вона намагається брати участь у роботі вдома, в саду. Коли дитина підросте, привчайте її включатися в усі роботи по господарству.\nПокажіть дитині можливості й межі людської свободи. Дайте дитині можливість нагромадити власний досвід, навіть, якщо це пов'язано з певним ризиком. Надмірно опікувана від будь-якої небезпеки дитина нерідко стає соціальним інвалідом.\nПривчайте дитину бути слухняною. Спрямовуйте поведінку дитини таким чином, щоб її дії не завдавали шкоди ні їй самій, ані іншим. Дитину потрібно заохочувати до дотримання встановлення правил.\nНадавайте дитині можливість таких переживань, які матимуть цінність спогадів. Нехай спогад про щасливе дитинство зігріває її все життя.\nДозволяйте дитині набувати життєвого досвіду. Нехай навіть не безболісно, але самостійно.\nЧекайте від дитини тільки таких міркувань, на які вона здатна у своєму віці, виходячи з рівня свого розвитку і життєвого досвіду.\nЩаслива сім‘я. яка вона?\nЧи був правий Л.М.Толстой, коли стверджував, що всі щасливі сім’ї схожі, а нещасливі – нещасні по-своєму?\nЗа якими ознаками визначаєте, щаслива це сім’я чи ні?\nЯкий стиль сімейних відносин вважаєте ідеальним?\nЩо, на ваш погляд, найголовніше у сімейному житті?\nЯке місце у сім’ї займають діти?\nЧи можна по зовнішньому вигляду дитини встановити, з якої вона сім’ї?\nТруднощі, які переборює сім’я протягом свого існування згуртовують чи роз’єднують сім’ю?\nСвою точку зору аргументуйте прикладами з власного життя.\nОбговорення педагогічних ситуацій.\nОсь дві розповіді жінок про своїх чоловіків:\nЗовні наша сім’я благополучна. Чоловік не п’є, не курить, зарплату всю – додому. Діти вчаться добре. Але немає в сім’ї духовного ладу, спільних інтересів, немає нічого, що об’єднувало б нас.\nЧоловік нічого не любить, нічого не хоче, крім телевізора. За дітьми дивитись не бажає , розмовляти не вміє, читання літератури до теми виховання вважає гаянням часу, каже: "Я все знаю”.\nКоли ж він у напівдрімоті проводить вечір біля телевізора, я перевіряю, чи вивчив англійські слова син-шестикласник, стежу за тим, як дочка-першокласниця виводить криві літери, а сама думаю, що приготувати на завтра на обід, де у кого відірвався ґудзик, що треба випрати. І так майже щодня.\nКаже майже, тому що буває: чоловік і на кухню до мене зайде, і до дітей у щоденники загляне, але це дуже рідко. Частіше він замикається у собі, щоб його ніхто ні про що не питав.\nМабуть, я не відправила б вам листа, коли б не діти. Син у нас росте неорганізований, також нічого не любить і не вміє, йому скоро тринадцять. Раніше любив читати, тепер і книжки закинув. Як і батько, надає перевагу телевізорові.\nТа якщо не під силу більше переносити висиджування або вилежування чоловіка перед телевізором, вибухаю і – черговий скандал. Лаюсь, правда, я, а чоловік скаже кілька слів, сповнених презирства, і відвернеться до стіни.\nВсі роки я билася над проблемами виховання дітей сама. Через не досвідченість робила багато помилок. А чоловік і пальцем не покивав, щоб допомогти, підтримати, разом щось обміркувати. Він вважає, що всі риси характеру закладені в генах і нічого не виправляється. Ось такий теоретик, що влаштувався перед телевізором.\nНе знаю коли, але син одного разу відчув цю відчуженість батька, а мою немічність, наш розлад. Син постійно грубий з сестричкою, вона ж у відповідь огризається. Наодинці намагюсь присоромити Вітю, весь час стараюсь помирити дітей. Але син мене не слухає, починає не слухати і дочка. Мені дуже важко. Інколи починаю умовляти себе: змирися, скільки жінок самі везуть сімейний віз при чоловікові. А як можна змиритися з байдужістю?\n1. Чи можна вважати благополучною сім’ю, в якій вихованням дітей займається лише один з батьків?\n2. Як позначається на формуванні особистості дитини участь у вихованні тільки одного з батьків?\n3. Поділіться досвідом вашого спілкування з дітьми у сім’ї.\nПерші роки нашого життя були нелегкими: двоє малих дітей – Світлана і Олексій, а допомогти нікому. Мати Віктора, яка жила з нами, сама потребувала догляду. Я тоді не працювала. Вітя годував сім’ю .Віктор приходив додому з роботи втомлений, але ніколи не бачили ми його сердитим або незадоволеним. І звідки бралися в нього сили займатися дітьми? Вони навперебій розповідали йому про свої справи, про все радилися з ним.\nСвітлана і Олексій не тільки знали, що тато хороший виробничник, йому шана, вони власними очима бачили його працелюбність: чоловік завжди допомагав мені по дому. Усе робили ми разом. Усе було йому по плечу. Ніби він ніколи і не втомлювався. І все добро, що в нього , він передавав своїм дітям. Вони бачили, який він справедливий, турботливий. Його мати прожила з нами двадцять вісім років. Недавно її не стало. І ось за всі ці роки ні я ні діти не чули, щоб батько заговорив зі своєю матір’ю роздратовано. І не дивно, що діти також не грубили бабуні.\nДочка Світлана працює старшим інженером. Добра господиня. Її чоловік – Сергій – допомагає їй у всьому. Любить свою сім’ю, у них двоє дітей. Ми жили всі разом, і зять, мабуть, брав приклад з чоловіка мого. Сергій завжди говорить: У нас батько – ідеал.\nУ синові Олексієві я також бачу якості, що передав йому батько. Любить будь-яку працю з самого дитинства. Спокійний, витриманий, робити вміє по дому все, як тато. Непогано грає в шахи – батько навчив, коли йому було ще вісім років. Захоплюється Олексій і музикою, добре грає на баяні. Ще він – фотоаматор. Це все – від батька. Дружина Олексія Лариса, також інженер. Живуть вони добре, виховують маленького сина.\nМої діти гордяться своїм батьком, як і раніше люблять і вважають його першим порадником з будь-якого питання. Побільше б таких батьків з яких діти брали б приклад, особливо сини.\n1. Проаналізуйте описані в цьому листі факти. У чому секрет поваги дружини і до дітей і до батька?\n2.Що таке батьківський авторитет? Які шляхи його утвердження?\n3. Критично оцініть чи користуєтесь ви у дітей авторитетом? Як ви утверджуєте свій авторитет?\nТурбуйся про те, щоб дитяче серце не стало грубим, злим, холодним, байдужим і жорстоким в результаті виховання.\nФізичне покарання – це показник не тільки Вашої слабості, розгубленості, безсилля, але і педагогічного без культур`я. Ремінь і тумак вбиває в дитячому серці витонченість і чутливість, розбещують людину одурманюють її „ядом” брехні.\nНе ставте Вашу дитину в становище, коли вона змушена оборонятись брехнею !\nГоворіть з дитиною так, щоб не заливалось ніякого сумніву в тому, що Ви керуєтесь турботою за неї, а не бажанням відмахнутися, образити”\nНе забувайте поділитися Із своїми дітьми удачами і невдачами на роботі , і вони будуть ділитися з вами своїми таємницями, будуть чекати Вашої поради, підтримки.\nНавчіть Вашого сина чи доньку, що іграшковий автомобіль з поламаними колесами, ведмідь з відірваним вухом страждають від болю так само, як поранена птиця – це народжує у дитини чуйність і добре серце\nПам`ятай , батьку ! Вашу дитину виховує кожна хвилина життя, кожен куточок землі, кожний Ваш крок, слово, справа , з якими його особистість стикається ніби випадково, мимохідь.\nВикористовуйте основні методи виховання: переконання, вправи, стимулювання, заохочення.\nНе забувайте підвищувати свою педагогічну майстерність виховання, читайте статті і твори про виховання Ваших дітей.\nЛюби свою дитину, але не розбещуй, не груби. Розбещення дитини найчастіше у відсутності заняття. Розбещити дитину можна і з бідності, а при ласкавій суворості можна виростити дитину справжньою людиною і в багатстві.\nВиховуйте вдячність .Якщо нема любові на твою самовідданість -вважай, що дитина тільки споживає твою любов. Хай буде добре не тільки дітям ,але й тобі. Не буде тобі щастя без щастя дітей, але нехай і їх хвилюють твої біди.\nНехай діти допомагають матері. Син хай захищає її.Ніхто не має права сидіти без діла, коли трудиться мати.\nПам`ятай: усе найкраще – дітям, але про себе не забувай. Не дозволяй володарювати вимогам, бажанням, претензіям твоїх дітей.\nВсе йде від тебе, все підкоряється тобі, мати!\nВиховання чесності і доброти.\nІ. Дитинство – природна школа доброти.\n2. Роль сім’ї у вихованні у дітей почуття чуйності і доброти.\n3. Типові помилки батьків.\nШановні батьки, давня українська легенда.\nБув у матері єдиний син. Одружився він з дівчиною небаченої краси, привів її у рідний дім. Незлюбила невістка свекрухи, сказала чоловікові: "Нехай не заходить мати в кімнати ,посели її в сінях”. Поселив син матір у сінях. Боялася мати показатися злій невістці на очі. Як тільки йшла невістка через сіни, мати ховалася під лавкою.\nТа й цього невістці було мало. Каже вона чоловікові: "Щоб і духом матері не пахло в домі! Пересели її в сарай”. Переселив син матір у сарай. Тільки вночі виходила вона з свого притулку.\nВідпочивала одного разу вночі молода красуня під яблунею й побачила, як мати вийшла з сараю. Розлютилася дружина, прибігла до чоловіка, "Якщо хочеш, щоб я жила з тобою, убий матір, вийми з її грудей серце і принеси мені”.\nНе здригнувся син, заворожила його небачена краса дружини. Каже він матері: "Ходімо, мамо, покупаємося в річці”. Ідуть до річки кам’янистим берегом. Спіткнулася мати об камінь. Розсердився син: "Що ти, мамо, спотикаєшся? Чому під ноги не дивишся? Так до вечора ітимемо”.\nПрийшла, роздяглися, покупалися, син убив матір, вийняв з її грудей, серце, поклав на листок, несе. Тріпоче маленьке материнське серце. Спіткнувся син об камінь, упав, ударився коліном. Стало гаряче серце, стрепенулося і прошепотіло: "Синочку мій! рідний, чи не боляче ти вдарився?\nЗаридав син, схопив материнське серце, вернувся до річки, уклав серце в розтерзані груди, облив горячими слізьми. Зрозумів він, що ніхто і ніколи не любив його так палко, віддано і безкорисливо, як рідна мати.\nІ такою величезною і невичерпною була, любов материнська таким глибоким і всесильним було бажання материнського серця бачити сина радісним і безтурботним, що ожило серце, закрилися розтерзані груди, встала мати й пригорнула кучеряву голову сина до грудей. Не міг після цього син повернутися до дружини-красуні, осоружною стала вона йому. Не повернулася додому і мати. Пішли вони вдвох степами і вийшли на широкий простір і стали двома високими могилами.\nТаку легенду, шановні батьки, створила народна мудрість. І недаремно .\nСинівська вдячність… Скільки гірких дум і скорботних хвилин переживають материнське і батьківське серця почуваючи, що син або дочка байдужі, безсердечні, що вони забули про все добре, зроблене для них матір’ю і батьком. І немає більшої радості для людини, яка почуває наближення присмерку свого життя, ніж радість, джерело якої – любов і вдячність дітей…\nПро необхідність виховання в дітей з малих років почуття доброти переконливо писав у своїх творах. В. Сухомлинський. У статті "Народження добра” він підкреслював, що дитинство для дитини є природною школою сердечності. Це одне з найскладніших й найтонших виховних завдань. Ми покликані облагородити серце маленького громадянина, одухотворити його поривання і бажання вищою людською красою – чуйністю, співчутливістю. З перших днів свідомого життя дюдини треба пам’ятати, що вона стане не тільки творцем матеріальних і духовних цінностей, а й сином старих батьків, чоловіком, батьком.\nПомиляються ті батьки, які думають, що доброта і чуйність – природжені почуття. Ні, це не так. Дитину потрібно вчити робити добро.\nЧасто ми буваємо свідками незрозумілого акту: у хорошій працьовитій сім ї , де батьки душі не чують у дітях, годують, одягають, пестять, діти іноді виростають байдужими, безсердечними, на перший погляд це здається парадоксальним.\nАле ніякого парадоксу тут немає: так буває тому, що дитина знає лише радощі споживання, які не можуть самі собою розвинути почуття доброти, чуйності. Вони виникають тільки тоді, коли ми формуємо моральний досвід, тобто вправляємо дітей у добрих вчинках, прилучаємо їх до вищої людської радості – радості творення добра для інших людей. Тільки це, воістину безкорисливе і тому справді людське переживання, є силою, що облагороджує юне серце.\nДля нас, педагогів, велика радість – бачити, як у дітей розвивається усвідомлення того, що втомлені батько і мати потребують відпочинку. А тиша, спокій, чистота і краса в хаті – це те, що дає потрібний відпочинок і радість. Діти не тільки розумом, а й серцем відчувають, що їх погана поведінка, завдають болю матері і батькові. "Мені треба вчитися добре, – каже Галинка, – бо у матері хворе серце”. Дитині хочеться, щоб мати була спокійна. Вона знає, що своєю працею допоможе зберегти серце матері. Прагнення маленьких дітей добре вчитися нерідко виходить з бажання принести матері і батькові радість. А воно пробуджується лише тоді, коли дитина уже раніше на чомусь іншому зазнала радощів творення добра для батьків.\n"Нажаль, часто дорослі дуже довго вважають своїх дітей беззахисними крихітками, не здатними про когось потурбуватись”, – пише О.Савченко і наводить такий приклад:\n"…Ідуть вулицею бабуся з внучкою. Раптом дощ. Бабуся знімає з себе кофту, хустку, вкриваючи Оленку -другокласницю. А вона все це сприймає як належне. Забігли у під’їзд. Онука сухенька, а в бабусі поприлипало до ніг мокре плаття.\n- Ой, бабусю, яка ти смішна! – вигукує дівчинка.\nОт і вся реакція на бабусину турботу”.\nВ.Сеєвої є на цю тему оповідання "Три сини”\n"… Дві жінки брали воду з колодязя. Підійшла до них третя. А дідусь на камінь відпочити сів. Ось і каже одна жінка другій:\n- Мій син спритний та сильний, ніхто його не переборе.\n-А мій співає, як соловейко. Ні в кого такого голосу нема-каже друга,третя мовчить.\n- Що ; ти про свого сина не кажеш? – питають її сусідки.\n- Що ж сказати? – каже жінка» – Нічого в ньому особливого немає.\nОсь набрали жінки повні відра води і пішли. А дідусь за ними.\nЙдуть жінки, зупиняються. Болять руки, випліскується вода, ломить спину.\nРаптом назустріч три хлопчики вибігають. Один через голову перекидається, колесом ходить. Милуються ним жінки.\nДругий пісню співає – соловейком заливається – заслухались ним жінки.\nА третій підбіг до матері, взяв у неї відра валки і потяг їх.\nЗапитують жінки в дідуся:\n- Ну що, які в нас сини?\n- А де вони? – відповідає дід , я тільки одного сина бачу!”.\nХочеться зауважити, що коли ми оцінюємо вчинки дорослих, то обов’язково хочемо зрозуміти: навіщо, чому, чим керувалася людина? Так само, сприймаючи навіть і добрі вчинки своїх дітей, варто час від часу спробувати проаналізувати їх мотиви, тому що іноді можна помилитись, оцінюючи їх вчинок тільки за зовнішніми проявами.\nДочка моєї знайомої щоденно купувала молоко і хліб старенькій бабусі, що жила поруч. Батьки тішились і хвалили дитину, а дівчинка із задоволенням усе те сприймала. А через деякий період Іринка купила собі нову іграшку.\n- А мені бабуся щодня платила за те, що я їй купляла продукти, -спокійно і задоволено відповіла дочка.\nЯка ж ціна такої доброти?\nОсобливу увагу радимо звертати на розвиток у дітей любові до природи. Робота на присадибній ділянці, у саду, прогулянки в природу, вирощування кімнатних рослин, догляд за тваринами стимулюють становлення почуття любові до всього, що потребує людської допомоги і захисту. Людина, у якої не сформовані добрі почуття до природи, не буває, як правило , доброю до людей”.\nПам’ятайте, шановні батьки, що виховання чуйності і доброти здійснюється перш за все в батьківському домі. Тепла, дружня атмосфера в сім’ї, уважне й турботливе ставлення її членів один до одного і до лю-дей взагалі, цілеспрямованість впливу батьків сприяють формуванню людини, яка готова робити добрі справи і цінувати добро, зроблене для неї.\nІ ще які б моральні якості ви не хотіли виховати у дітей, усі вони мають у своїй основі прекрасну людську властивість – відчуття того, що переживає інший не тільки в хвилини радості, а й у хвилини смутку, болю, самотності… Саме в ньому джерела доброти


Поет без хімії - Іван Корсак\nПро цього письменника унікального таланту Павло Загребельний відгукнувся так: «Доводиться лише дивуватися, чому на українських телеекранах з самого досвітку до пізньої ночі вигарцьовують завезені з ближнього зарубіжжя відставні сатирики й гумористи і не чути такого дотепного слова, як те ж слово Василя Простопчука». Оригінальний відгук і Миколи Вінграновського: «…Найголовніше – я прочитав Василя Простопчука. Якщо йому треба рекомендацію до Спілки- я таку рекомендацію дам хоча б уже тому, що він поет без хімії. Такі поети в нас майже перевелися».\nВасиля Простопчука, гадаю, категорично заборонено читати поспіхом. Бо звичне слово у нього набуває раптом незвичного, непобаченого нами досі відтінку і ще незнаного смаку. Автор на свою творчу голову вибрав чи не найважчий жанр, бо ці «малі форми» потребують колосально великої праці, творчих мозолів та поту. Але ніякі мозолі тут не стануть у помочі, як не буде таланту від Бога…\nЧитати з-під пера Василя Простопчука можна з немалою втіхою і в час, коли тиха радість лягає на душу, і тоді, коли якась прикрість спадає на неї передчасним, липким і мокрим, набридливим осіннім снігом. Бо в іронічному підтексті незмінно бринить: що б і хто не казав, а життя все ж прекрасне.\nТакої афористичності, як у В.Простопчука, на нашому творчому ланові сьогодні у цьому жанрі немає. Нема – і годі.


Російські ЗМІ: чого ви хочете від олов'яних солдатиків Капелло? - портал новин LB.ua\nГоловна — Спорт — 23 червня 2014, 14:24\nРосійські ЗМІ: чого ви хочете від олов'яних солдатиків Капелло?\nРосія на полі відпрацьовує повинність\nЗбірна Росії ніяк не може виграти на ЧС в Бразилії. У першому турі підопічні Капелло зіграли внічию з Кореєю (1:1).\nУ неділю росіяни в рівній грі мінімально поступилися збірній Бельгії. Російські журналісти не приховують свого розчарування.\n"Спорт-экспресс": "Відразу після поразки від греків, яка відправила нашу команду додому з останнього чемпіонату Європи, головний на той момент тренер збірної Росії Дік Адвокат сказав приблизно таке: на полі була одна команда, ми атакували, суперник оборонявся, але зірки так склалися, що нам не пощастило. Се ля ві.\nМи не грали краще за Бельгію. Билися, билися, терпіли - що завгодно. Старалися - безумовно. Але... З перших же хвилин матчу на "Маракані" ми відразу дали зрозуміти бельгійцям: ви фаворити, хлопці, давайте, йдіть вперед, ми готові до оборони. Прикрість, гіркота? Їх немає. А сенс засмучуватися, якщо єдиною альтернативою цьому результату могла б стати нульова нічия? Вболівати за нулі якось не хочеться, і великої різниці між 0:0 та 0:1 особисто я не бачу. З точки зору турнірних розкладів Алжир потрібно обігравати у будь-якому випадку.\nУ Капелло, як уже сказали, на цей чемпіонат був (і поки ще є) якийсь план. Імовірно, цей план стосується і того, яким шляхом піде збірна до домашнього чемпіонату світу. Так от, щоб чітко дотримуватися плану, грають ті, кого останнім часом все частіше називають олов'яними солдатиками. Футболісти, як солдати виконують установку Капелло, і, так, від їх гри через це віє олов'яністю".\nРосія перевершує на ЧС лише Гондурас, - колишній гравець "Спартака"\nSports.ru: "Добре, що цей чемпіонат світу виходить настільки яскравим. На тлі атакуючих, швидкісних, місцями нерозважливих команд особливо чітко видно, що вся історія збірної Росії заважає їй встати з ними в один ряд. Думаєте, Росія краще Мексики, або Чилі? Чекати від Росії зухвалості і краси гри - приблизно те ж саме, що вимагати налагодити життя в країні шляхом негайної революції, а в сучасному футболі немає більшого контрреволюціонера, ніж Фабіо Капелло.\nЗбірна Росії, як і її чемпіонат, - це трудова повинність, виправні роботи в якості компенсації за величезні зарплати, розслабляючий ліміт та чиновників, керуючих футбольними клубами за рознарядкою. Звична збірна Росії на великих турнірах - це нездатність вийти з групи, невдоволення уболівальників та конфлікти (ЧС-94, Євро-96, ЧС-02, далі продовжувати?). Затьмарення колективного несвідомого відбулося тільки на Євро-2008, але я думаю, що навіть у той момент ніхто особливо не сумнівався, що наша збірна все одно не зможе так грати завжди.\nНапевно, Капелло якоюсь мірою може бути задоволений, що у нього в команді немає зірок, здатних протиставити свій талант загальнокомандному завданню. Фабіо не взяв Аршавіна, посадив на лавку Дзагоєва, позбувся через травму Широкова. Йому залишається лише видати футболістам, які залишилися план на гру і сподіватися, що вони зможуть його виконати. Жодного шансу вийти з групи по-іншому у цієї команди немає".\nУ Росії є Акінфєєв і слабка атака. Чому нам їх не обіграти? - бельгійські ЗМІ\nВасиль Уткін: "Нам влетів той гол, який ми не забили самі. Тому що не вистачило де вправності, де досвіду, де просто не пощастило; моменти три забити у нас були... У бельгійців приблизно стільки ж. Але їм вистачило майстерності. А нам ні.\nТепер попереду Алжир. І, що характерно, ми залежимо лише від себе. Треба перемогти Алжир - і ось він, плей-офф. Страшний Алжир, говорите? Страшний! Але не страшніший за Бельгію. А з нею ми добре грали. До речі, хоч раз на цьому турнірі могло б пощастити і нам".\nІньєсті підкорилася "сотня"\nПівзахисник збірної Іспанії Андрес Іньєста в матчі проти Австралії провів 100-й матч за "Червону Фурію". У своєму ювілейному поєдинку Андрес відзначився двома передачами. Іньєста… 13:59\nІспанські тренери посунуть білорусів у "Динамо"\nВ системі київського "Динамо" працюватимуть тренери з Іспанії. За рекомендацією Рауля Ріанчо (входить до тренерського штабу Сергія Реброва) для роботи з молодіжною та другою командою… 13:46\nЗлодій просить $60 тисяч за медичну карту Шумахера\nМедичну карту Міхаеля Шумахера можна купити на "чорному" ринку за $60 тисяч. Про це повідомляє німецький Bild. Журналісти провели розслідування та дізналися, що зловмисник зумів пробратися… 13:39\nРосійські фани знову потрапили в "об'єктив" ФІФА\nФІФА проведе розслідування стосовно поведінки російських фанатів під час матчу з Бельгією (0:1). Інспектори FARE у своїх доповідях зазначили, що фани з Росії регулярно скандували расистські… 13:28\nМексика востаннє пролітала повз плей-оф 46 років тому\nЗбірна Мексики, обігравши Хорватію, вкотре подолала перший раунд ЧС. Востаннє "ацтеки" не виходили з групи на ЧС-1978 (три поразки і останнє місце у квартеті). Більше того мексиканці… 12:49\n"Виїзні" українки достроково пробилися на Євробаскет-2015\nЖіноча збірна України завоювала путівку у фінал Євробаскету-2015. У понеділок українки перемогли Чорногорію і стали недосяжними для конкуренток. У відбірному турі підопічні Вадима… 12:32\nБразилія вдев'яте поспіль виграла групу на ЧС\nЗбірна Бразилії, перемігши у третьому турі Камерун (4:1), виграла свою групу на ЧС. Таким чином, бразильці вдев'яте поспіль виграли свою групу на чемпіонаті світу. Востаннє другими… 12:17\nДуглас ігнорує "Шахтар"\nБразильський півзахисник донецького "Шахтаря" Дуглас Коста має намір покинути Україну. У послугах бразильця зацікавлений римський "Рома", повідомляє Goal.com. Коста досі не прибув… 11:59\nНеймар забив сотий гол на мундіалі\nБразилець Неймар забив сотий матч на ЧС-2014. У матчі проти збірної Камеруну "десятка" відзначився дублем: ювілейним став перший м'яч нападника. Неймар у матчі з Камеруном завдав 4… 11:46\nКращий бомбардир Іспанії пішов зі сльозами на очах\nУ понеділок збірна Іспанії провела свій останній матч на мундіалі, розгромив Австралію - 3:0. Перший м'яч у цій грі провів 32-річний Давид Вілья. У середині другого тайму Дель Боске… 11:30\nАлієв улаштував дебош у київському клубі, - ЗМІ\nОлександр Алієв знову відзначився. Півзахисник, який зараз у вільному плаванні, влаштував п'яний дебош в одному з нічних клубів Києва. Алієв погрожував відвідувачам закладу зброєю… 10:59\n"Шахтар" в Австрії здобув перемогу над чемпіоном Азербайджану\nДонецький "Шахтар" на зборі в Австрії провів товариський поєдинок. "Гірники" упевнено розібралися з "Карабахом" (чемпіон Азербайджану). Двічі у воротах суперника розписався аргентинець… 10:47\nБразилія зіграє з "сусідами" в 1/8 фіналу ЧС\nУ понеділок завершилися матчі в групах А і В. За підсумками цих ігор були сформовані перші пари 1/8 фіналу. Збірна Бразилії, переможець групи А, в першому раунді плей-оф зіграє зі… 10:36\nМексика відправила Хорватію додому, Неймар розбив Камерун\nЗбірна Бразилії великою перемогою завершила груповий етап. Камерун, як і прогнозували, не створив проблем господарям. Героєм зустрічі став Неймар, який записав на свій рахунок два… 10:17\nГолландія виграла групу В, Іспанія "на коня" розгромила Австралію\nЗбірна Голландії впевнено виграла групу В. У матчі 3 туру «помаранчеві» переграли збірну Чилі - 2:0. З'ясувати підсумок зустрічі європейцям удалося наприкінці матчу. На 77 хвилині… 09:50


Армія США обрала українське підприємство для місій на орбіті - Главком\nАрмія США обрала українське підприємство для місій на орбіті\n11 Жовтня, 22:03\nБюджет проекту OSP-4 складає $986 мільйонів\nУкраїнське підприємство повинне буде доставити корисне навантаження не більше 181 кг на орбіту протягом двох років після отримання замовлення\nВійськово-повітряні сили США вибрали вісім компаній для програми Orbital Services Program-4 (OSP-4). Серед цих компаній є Firefly Aerospace, що належить українському бізнесменові Максові Полякову.\nБюджет проекту OSP-4 складає $986 мільйонів.\nЗгідно із контрактом, вісім компаній отримають приблизно по $50 тисяч. Таким чином з OSP-4 ВПС США прагнуть отримати вигоду з розвитку малої пускової індустрії.\nУ Британії бізнесмен вирішив відправити корабель на Марс 10 Жовтня, 11:36\nСША бюджет армія технології космос Максим Поляков SpaceX


Які бувають термометри? | Dovidka.biz.ua\nЩо таке термометри і які вони бувають Ви дізнаєтесь з цієї статті.\nТермометр – це спеціальний пристрій, яким вимірюють температуру тіла людини та навколишнього середовища. Вони бувають різні за складом та конструкцією.\nРтутні зовнішні термометри\nТакий градусник для вимірювання температури є в кожного з нас вдома. Вони характеризуються високою точністю вимірювання. Але одночасно й небезпечним, так як в ньому міститься досить отруйна речовина – ртуть. Потрібно бути дуже обережним, поводячись з ним.\nВін оснащений датчиком, рідкокристалічним дисплеєм і проводом. З його допомогою можна виміряти температуру тіла чи повітря за лічені секунди. Безпечний у використанні.\n3. Водні термометри\nЗазвичай їх купують для вимірювання температури води коли батьки купають маленьких діток.\nПринцип його дії у тому, що надчутливий вимірювальний елемент знімає всі дані інфрачервоного випромінювання з тіла людини та відображає їх на цифровому дисплеї, у звичному температурному діапазоні для нас\nІдеальний варіант для виміру температури тіла тоді, коли Ви не вдома, а в дорозі наприклад. Спеціальна смужка наклеюється на тіло і змінює свій колір в залежності від температури.\n6. Термометр соска\nДуже часто виміряти температуру тіла маленьких дітей просто нереально чере їхню активність. Такий варінт термометру дозволяє зробити це швидко та зручно у будь-який час.\nСподіваємося, що з цієї статті Ви дізналися які бувають термометри.\nЯк зменшити тестостерон у чоловіків Густа кров: причини, симптоми, наслідки Тестостерон у чоловіків Низький тестостерон у жінок Додати коментар


Як українцям платитимуть субсидії в 2019 році? | Юридичний вісник України Як українцям платитимуть субсидії в 2019 році? – Юридичний вісник України\nЛистопад 29, 2018\tСуспільство і влада\nПро це розповів глава директорату сім’ї та соціальної підтримки населення Мінсоцполітики Віталій Музиченко. «Ми не змінюємо процедуру призначення субсидій. Одержувачу треба подати заяву в орган соцзахисту населення і дати дозвіл на обробку персональних даних банком. Потім відбувається електронний обмін інформацією між органом соціального захисту, Мінсоцполітики, банком і підприємством, яке надає послугу», — зазначив В. Музиченко.\nУ Мінсоцполітики зазначили, що на кожного одержувача субсидій буде відкритий рахунок в банку, імовірно в «Ощадбанку», куди зараховуватимуться кошти. За словами В. Музиченка, з цього рахунку гроші будуть списуватися для надання субсидій.\n«Споживач зможе користуватися цими грошима на власний розсуд. Але це можливо тільки при відсутності заборгованості за сплату комунальних послуг», — повідомив В. Музиченко.\n— з 1 січня 2019 року відбудеться монетизація для домогосподарств, які звернуться за субсидіями з новим пакетом документів (близько 100–150 тис. домогосподарств);\n— з 1 травня 2019 року — монетизація для домогосподарств, яким субсидія призначена на неопалювальний період 2019-го;\n— з 1 жовтня 2019 року — повний перехід на монетизацію.


Викопні рештки з-під льодовиків Гренландії показують: усе ще небезпечніше, ніж ми вважали — Тексти.org.ua\nДоволі недавні викопні рештки рослин, видобуті з-під кілометра криги в Гренландії\nПро це йдеться в матеріалі Science Alert.\nВважається, що кілометровий шар криги, що вкриває Гренландію, існує тут уже 45 млн років. Свідчення непевні, але науковці вважали, що як мінімум останні 1 млн років ця крига була тут постійно. Проте нові свідчення цьому суперечать.\nНа дні шару криги завглибшки 1.4 км на півночі Гренладнії виявлено залишки рослин. Це означає, що принаймні один раз упродовж останнього мільйона років та багато разів протягом кількох мільйонів років перед тим уся ця крига танула досить надовго, щоб там укорінилися рослини – можливо, навіть ліс.\nДослідження показує, що Гренландія значно чутливіша до природних змін клімату, ніж ми вважали. Водночас ми знаємо, що пов'язане з людською діяльністю потеплішання планети значною мірою перевищує природні рівні.\nЗразок було видобуто ще в 1966 році під час "холодної війни": військова база Camp Century планувала створити під кригою велику систему тунелів, щоб ховати там сотні ядерних бомб. План виявився невдалим, бо крига була надто нестабільною. Офіційною метою існування бази були наукові дослідження, тому кригу зберегли.\nВнизу виявилося також 3.44 м замерзлих осадів, їхні зразки переміщували з морозилки в морозилку, поки зрештою про них не забули, залишивши на десятиліття в Данії (насправді ніхто досліджувати їх не збирався, адже тоді про зміни клімату ще не йшлось, а наукова діяльність була тільки прикриттям для військових).\nОднак у 2018 в архівах зразків, які мали перемістити в новішу морозилку, вчені з університету Копенгагена виявили й це. Коли вони зрозуміли, що у них у посуді – було мобілізовано наукову команду для вивчення старовинного ґрунту.\nНа здивування вчених, це виявився не просто ґрунт. Якщо льодовики на своєму шляху все знищують, то тут було виявлено делікатні рослинні структури. Це як часова капсула.\nЗразок, узятий на 77.1667 північної широти, показує також ізотопи алюмінію та берилію, котрі виникають, лише коли космічні промені б'ють по відкритому ґрунту.\nЦе означає, що в якийсь момент радіовуглецевий аналіз показує: він менше за мільйон років – цей регіон повністю розтанув і залишався відкритим досить часу, щоб тут виросли рослини. Зокрема, виявлено мох.\nЛьодовик Гренландії, якщо науковці не помилились, може бути менш перманентним, ніж ми вважали. Зараз він вкриває 80% острова. Раніше було передбачено, що в разі повного танення льодовика рівень моря підніметься в деяких місцях до 7 метрів.\nДослідження опубліковано в науковому журналі Proceedings of the National Academy of Sciences.