60-річний українець на візку вирушив у всесвітню подорож [відео] — 5 канал\n60-річний українець на візку вирушив у подорож 6-ма континентами. Громадський діяч Микола Подрезан за три роки має об`їхати 27 країн - хоче подивитися, як у світі розв`язують проблему доступу інвалідів до визначних місць та пам`яток. А ще - привернути увагу української влади до цієї проблеми.\nКиївський Майдан Незалежності - відправна точка подорожі Миколи Подрезана. Наразі таймер, який і вестиме відлік кілометрів шляху візочника, на нулі. Але вже сьогодні мандрівник досягне першої точки - прилетить до Канади.\nОплачує подорож - сама родина Подрезан. Також розраховують на допомогу друзів та української діаспори закордоном.\nВсюди Миколу Подрезана супроводжуватиме дружина - лікар Наталія.


Берімо з минулого лише те, що світле, – тоді воно освітлюватиме нам шлях у майбутнє | Народний Оглядач\n9 Серпень 2020 р., Неділя, Київський час 02:42\n29.04.2017 - 22:10\nБерімо з минулого лише те, що світле, – тоді воно освітлюватиме нам шлях у майбутнє\nПеред входом до постіндустріальної цивілізації треба залишити все, що викликає негативні емоції. Тоді народ не буде перейматися темним минулим і страждати від того, чого вже нема. Важкі сторінки минулого залишімо професіоналам.\n1. Чотири ноги Дгарми\n2. Золота ера (Сатья-юга, 4 квадра, 4/10 циклу)\n3. Срібна доба (Трета-юга, 1 квадра, 3/10 циклу)\n4. Мідна доба (Двапара-юга, 2 квадра, 2/10 циклу)\n5. Залізна доба (Калі-юга, 3 квадра, 1/10 циклу)\n6. Вмерти або змінитися\n7. Будьмо як діти\n8. Не переймаймося тим, на що не можемо вплинути\n9. Головний критерій – позитивні емоції\n10. Як убезпечитися від повторення помилок\n11. Радіймо і працюймо!\nЧотири ноги Дгарми\nЦикл розвитку цивілізації проходить чотири фази – від Золотої ери до Залізної доби. На початку циклу символічний бик Дгарма (Закон Буття, Логос, Дао) стоїть на чотирьох ногах, які називаються «Народ», «Особистість», «Держава» і «Бізнес». Проте при наближенні до середини циклу баланс між цими чотирма компонентами дедалі більше порушується. Дгарма поступово втрачає свої опори.\nЗолота ера (Сатья-юга, 4 квадра, 4/10 циклу)\nНарод розглядається як божественний біосоціальний організм, а кожна людина – як його божественна частинка. Відтак людина вважається носієм найвищої гідності, а її плоть – храмом Святого Духа. Загальне благо стає запорукою індивідуального блага, люди живуть за принципом «Один за всіх і всі за одного».\nСрібна доба (Трета-юга, 1 квадра, 3/10 циклу)\nВтрачається усвідомлення народу як цілісної живої істоти, проте ще залишається уявлення про людину як носія високого духу. Оскільки поняття «народний організм» розглядається лише як метафора і «поезія», то центр уваги переноситься на особистість та її права.\nМідна доба (Двапара-юга, 2 квадра, 2/10 циклу)\nДля протидії індивідуалістичному розпорошенню суспільства активізується держава, яка за допомогою адміністративних заходів і репресій намагається зберегти єдність. На відміну від органічної (внутрішньої єдності) Золотої доби твориться механічна (зовнішня) єдність. Народ перетворюється на соціальну мегамашину, держава – на орган насильства, а людина – на «живу гайку».\nЗалізна доба (Калі-юга, 3 квадра, 1/10 циклу)\nДля протидії механічному колективізму активується ідея індивідуальних свобод і заперечення держави. Проте гідність людини принижується ще більше: вона вже не божественна і не духовна істота, і навіть не корисна гайка в державній машині. Людина Залізної доби – це лише товар. Його можна купити і продати як цілком, так і по частинам – на органи для трансплантації чи сировину для медичних чи косметичних засобів.\nВмерти або змінитися\nСтановище людини стає нестерпним. Гостра криза залишає їй одну єдину свободу – свободу ставати іншою. Життя витискає людину з «зони комфорту» (точніше, зони колишнього комфорту) і штовхає її до творення нового балансу.\nПережитий досвід дозволяє гідно оцінити «втрачений рай» Золотої ери і краще зрозуміти «функціонал» кожного з чотирьох компонентів первинної гармонії, якими є «Народ», «Особистість», «Держава» і «Бізнес».\nПроте пережиті страждання, давні помилки і злочини тягнуть донизу. «Мертві хапають живих» і не пускають до життя нового циклу.\nЧи можна використати здобутий досвід і, водночас, скинути баласт темного минулого?\nБудьмо як діти\nТак, можна! Погляньмо на дитину. Вона народжується зі стертою пам’яттю про попереднє життя, а здобутий досвід зберігає у вигляді дорослішання духу. Все інше залежить від її оточення: батьків, друзів, колег.\nЯкщо це оточення мудре, то дитина отримає позитивні знання, колективно здобуті в минулому.\nЯкщо ж оточення немудре, то дитина отримає потоки емоційного та інтелектуального бруду, які придавлять її дух і потягнуть у Простір страждань.\nПодібна ситуація з народом, який є Великою Людиною.\nНе переймаймося тим, на що не можемо вплинути\nПережиті страждання минулого – з його злочинами, репресіями, голодоморами, зрадами, війнами і безумствами – викликають бажання усе забути і почати життя з чистої сторінки. Проте забування колишніх помилок несе велику загрозу їх повторення. Що робити?\nВідповідь проста: з минулого треба брати тільки те, що світле, позитивне, корисне, продуктивне, життєстверджуюче.\nГоловний критерій – позитивні емоції\nЕмоції – це дуже важливий інструмент узагальнюючої оцінки. Для формування нової цивілізації перед входом до неї треба залишити все, що викликає негативні емоції. Тоді народ не буде перейматися темним минулим і страждати від того, чого вже нема.\nЗрозуміло, що завжди знайдуться любителі роз’ятрювання давніх ран, проте така практика контрпродуктивна, працює проти суспільства, а тому має бути відкинена.\nА як тоді народу зберегти пам’ять про колишні помилки і уникнути їх повторення?\nЯк убезпечитися від повторення помилок\nПо-перше, знання минулого треба зберігати.\nПо-друге, цим мають займатися спеціалісти: науковці, історики, дослідники.\nПо-третє, для збереження свого духовного здоров’я їм треба ставитися до минулого беземоційно – подібно як патологоанатом ставиться до об’єкта свого дослідження.\nРадіймо і працюймо!\nЗі сказаного випливає дуже важлива рекомендація для творців нового світу: берімо з минулого лише те, що світле, і тоді воно освітлюватиме нам шлях у майбутнє. І не переймаймося темними сторонами минулого, тим більше, що ми не можемо його змінити – залишімо цю справу професіоналам.\nРадіймо і веселімось, бо нагорода наша велика!\nДля того, щоб у суспільстві сформувалися правильні соціальні структури, його треба посилено напомповувати позитивною інформацією. В євангельській термінології вона називається Світлом. Про це у статті: Яка інформація, така й формація, або Хай буде Світло!\nСкидаємо тягар минулого, діємо легко і продуктивно.\nЦивілізація Міжмор’я почнеться з дуальної взаємодії Українського і Англосаксонського світівСерце нації, або Як українцям організувати керування своїм життямГлобалізм Трампа та ізоляціонізм Обами: виправлення іменЧетверта квадра Дональда Трампа: соціонічний портрет команди президента США (Intermarium.TV)Національний солідаризм, або Коли бик Дгарма стоїть на чотирьох ногах\nХороший пост ! Про ці речі\nПосилання Опубліковано Амадео Райт 30 Квітень, 2017 - 02:22\nХороший пост ! Про ці речі потрібно постійно нагадувати в різних формах\n«Чітка межа між добром і злом\nПосилання Опубліковано Володимир Федько 30 Квітень, 2017 - 10:34\n«Чітка межа між добром і злом, що концентрується в кольорах червоному і білому, немов окопна лінія проходить через все ХХ століття. Прихильники діячів з червоним відтінком, захоплюючись Жовтневим переворотом 1917 року, весь наступний період іменують не інакше як «героїчним минулим з невеликими прорахунками», прихильники білих – люди з розбурханою совістю, шануючи пам'ять всіх православних, полеглих на полях Білої боротьби, комуністичну ідею називають ім'ям своїм – кривавим злочином проти людства.\nІ згоди у нас не буде, і мир не наступить, поки не прокинеться совість у червоних, поки не покаються вони в скоєному проти Вітчизни… Суд їм вчинить наш Всевишній Творець, а нам залишається констатувати факти».\n(В'ячеслав Поляков, російський історик).\nСучасне завдання як професійних істориків, так і незалежних дослідників, - "ставитися до минулого беземоційно – подібно як патологоанатом ставиться до об’єкта свого дослідження" і на основі фактичного матеріалу створити справжню історію нашого минулого, з його героїчними, трагічними і злочинними сторінками.\nЯк убезпечитися від\nПосилання Опубліковано Зоріна Небокрай 30 Квітень, 2017 - 15:21\nЯк убезпечитися від повторення помилок ???\nРекомендую всім читати книгу Вадима Зеланда "Трансерфінг реальності" 1-5 ступінь, все в одній книзі і коштує 68 гривень, у Рівному купляла.\n-Це нова біблія, - так сказав мій син.\nВсе стане настільки ясно, щоб вийти з негативу і розуміти, чому події повторюються.\nСтворення Нової Біблії -\nПосилання Опубліковано Володимир Федько 30 Квітень, 2017 - 21:31\nСтворення Нової Біблії - гарантований шлях повторення помилок минулого!\nОскільки її пишуть не Пророки і Свідки, а літератори сьогоднішнього дня!\nТак, Володимире!. Я сказала\nПосилання Опубліковано Зоріна Небокрай 5 Травень, 2017 - 20:57\nТак, Володимире!. Я сказала слова сина, значить вона йому щось важливе відкрила. Раніше треба взнати той плід, а надалі можна висловитися. Ви не можете знати, щоб судити його.\nЗа цю книгу вже питали в 2-х різних контактерів, наскільки вона правдива . Так, якщо біблія тягне на 28% правди, то трансерфінг - на 68% істини.\nА спотворення йдуть від кожного пророка. І багато книг зараз пишуть ті пророки, що мають контакт. Звичайно не всі ж вони чисті, фільтруйте через своє серце.\nА знаєте, чому треба бути як\nПосилання Опубліковано Зоріна Небокрай 30 Квітень, 2017 - 15:32\nА знаєте, чому треба бути як діти?\nЦе значить надати можливість новим енергіям проникнути в тіло і зцілювати його. Бути як діти- це очистити розум від думок, які переслідують нас. Зупинити розум- не хвилюватись, не боятись, не створювати негативних сценаріїв наперед. Спостерігати за собою збоку, як ніби граємо роль і дивимось на себе, коли настає негативна ситуація.\nДуже позитивна стаття!\nПосилання Опубліковано Дмитро Ткачук 30 Квітень, 2017 - 17:02\nДуже позитивна стаття! Коротко і про найголовніше! Саме так і потрібно просувати цей світогляд!))\nСаме таку помилку зараз\nПосилання Опубліковано Володимир Самотий 30 Квітень, 2017 - 17:07\nСаме таку помилку зараз роблять польські політики - чіпляються за минуле у найгіршому його прояві, а почасти вигаданому, спотвореному, сфальшивненому. Складається враження що Ярослав Качиньський корисний ідіот.\nСкоріше просто АГЕНТ ВПЛИВУ\nПосилання Опубліковано Володимир Федько 30 Квітень, 2017 - 21:32\nСкоріше просто АГЕНТ ВПЛИВУ російських спецслужб!\nСкладається враження що Ярослав Качиньський корисний ідіот.\nЧас переходу до Золотої ери\nПосилання Опубліковано Ігор Каганець 3 Травень, 2017 - 20:09\nЧас переходу до Золотої ери нового циклу в Добрій Новині називається Жнивами. Все світле, правильне і продуктивне називається Пшеницею, а весь негатив, брехня та інший інформаційний бруд - куколем.\nПід час жнив Пшеницю треба зібрати і впорядкувати для використання.\n- А що робити з куколем, тобто з усім негативом минулого?\nЙого треба спалити (знищити) і більше до нього не повертатися.\n«Ще одну притчу подав Він їм, кажучи: Царство Боже подібне до чоловіка, що був посіяв добре зерно на своїм полі. Та коли люди спали, прийшов його ворог і посіяв кукіль поміж пшеницю й пішов. Коли виросло збіжжя і вигнало колосся, тоді й кукіль появився. Прийшли слуги господаря і кажуть до нього: Пане, хіба не добре зерно ти посіяв на твоїм полі. Звідки взявся кукіль? Він відповів їм: Ворог-чоловік зробив це. Слуги йому кажуть: Хочеш, ми підемо його виполемо? Ні! – каже, щоб, виполюючи кукіль, ви часом не вирвали разом з ним пшениці. Лишіть, хай росте до жнив одне й друге разом. А під час жнив я женцям скажу: зберіть перше кукіль та зв’яжіть його у снопи, щоб його спалити; пшеницю ж складіть у мою клуню» (Мт 13.24–30).\nЦя притча не лише про Боже слово і ворожі вставки. Це також притча про Світло та інформаційний бруд.\nМожливо треба не просто\nПосилання Опубліковано Вишеслава Звенигора 4 Травень, 2017 - 09:59\nМожливо треба не просто забути все, що приносить негативні емоції, а з'ясувати які уроки принесли ці події. Тоді дійсно на зміну емоційному сприйняттю події прийде раціональне усвідомлення причини і наслідку.\nЯ, на приклад, й досі не можу збагнути духовної/метафізичної причини Голодомору для українського народу. А психологи кажуть, що просто "забувши" проблему, від неї не позбудешся. Її треба прожити/розібрати причини і наслідки (чи як це в психології робиться) і відпустити. Тоді насправді ти полишиш цю подію у минулому.


«І ти колись доживешся до моїх років, зрозумієш тоді, як це» – Стиль Життя\n«І ти колись доживешся до моїх років, зрозумієш тоді, як це»\nАвтор Ryduk ViktorijaЧас читання 3 хв.Перегляди 31\nТак, зараз нелегкий час, кожен про це знає. Епідемія залишила свій слід на всіх: дітях, дорослих і пенсіонерах також. Життя стало дивним, незвичним, змусило кожного озиратися навкруги, та вчитись новим правилам.\nБідні дітки, це ж потрібно цілими днями залишатися в чотирьох стінах, ні свіжого повітря, ні друзів, ні пісочниць, бо кожна любляча мати хоче вберегти дитину від недуги.\nУ дорослих свої проблеми, роботи мало, а сім’ю годувати потрібно. Носи усюди маску: «А чи треба воно?», звичайно, якщо ти вже в енний раз дістаєш її з кишені і одягаєш абияк, то захисту ніякого, «А як дозволити собі щодня нову?» – ціни на них височенні. Час від часу й інші проблеми, наприклад,- відсутність транспорту.\nТакі черги можна було побачити хіба років з 50 тому назад – за дефіцитними продуктами чи меблями, а сучасні реалії – це очікування на проїзд. От і пані Олена, прийшовши на зупинку, чемно запитала де кінець черги та зайняла своє місце. Було досить рано, близько восьмої години, але жінка повинна була виручити свою дочку.\nП’ятнадцять хвилин тому Марина зателефонувала матері з проханням якнайшвидше приїхати до неї та доглянути онука. Часу було обмаль, адже о дев’ятій годині жінка мала бути вже в офісі . В маленького Любомира було чергове загострення пієлонефриту, тому мати не могла залишити дитину в садочку. Отож Олена Геннадіївна мерщій зібралась і вже чекала на найближчу маршрутку.\nЧас пік, весь транспорт переповнений, вдається зайти лише кільком людям. За Оленою Геннадіївною зупинився кремезний чоловік. Він все говорив по-телефону, повторював, що спізнюється. Черга зменшувалась дуже повільно, а автобусів проїхало, мабуть, п’ять. Коли ще один з них не забрав всіх пасажирів, і залишив лише Олену та чоловіка позаду неї, останній розізлився і почав верещати на все горло:\n-Невже не можна вибрати інший час для своїх непотрібних походеньок?! Чому коли я спішу на роботу, ви, пенсіонери постійно вештаєтесь під ногами! Та якби ви не їздили зранку, цих черг взагалі не було б!\nОлена не стала відповідати на ці грубощі, проте злі слова ранили її просто в серце. Вона, заслужений вчитель, все життя присвятила дітям, і ось, яка тепер її вдячність від людей. Без всякої причини її змішали з брудом. Їй було неприємно, до болю.\n«І ти колись доживешся до моїх років, зрозумієш тоді, як це»,- подумала Олена і кинула погляд на чоловіка з сльозами на очах.


Мульчування полуниці – солома, плівка та інші способи – Сад і город\nМульчування полуниці – ефективний спосіб підвищення врожайності. Цей агротехнічний прийом дає відразу кілька переваг, загинайте пальці дозволяє знизити кількість поливів, перешкоджає росту бур’янів, підвищує вологопроникність та структурованість ґрунту.\nНайчастіше використовувані природні матеріали для мульчування – сіно, тирса, солома, свіжоскошена трава, хвоя, компост, торф, листовий перегній. Можна взяти і неорганічні варіанти чорну поліетиленову плівку, листи руберойду, тканинне агроволокно. Ми розповімо про переваги та недоліки кожного з матеріалів, допоможемо розібратися в тому, як їх використання впливає на кислотність ґрунту.\nМульчування полуниці соломою і сіном захищає ґрунт від перегріву, перешкоджає росту бур’янів, не дозволяє визрілим ягодам стикатися із землею – полуницю можна їсти прямо з грядки, не побоюючись, що на зубах заскрипить пісок. Нестача сіно та солома є бажаним притулком для мишей-полівок, які із задоволенням підгризають кущі полуниці. Щоб уникнути цього, посадіть на грядці кілька кущиків циноглоссуму, відомого як чорнокорінь – гризуни не терплять його запах. Також можна використовувати безпечний та ефективний препарат «Слизнеїд», розроблений для боротьби з равликами та виноградними слимаками.\nМульчування полуниці тирсою та деревною стружкою добре справляється з перегріванням грунту, гірше – зі зростанням бур’янів. Тирса підгниває повільніше соломи, витягуючи з ґрунту азотну складову. А значить, вам доведеться подбати про додаткове внесення азотних підживлень, які відповідають за нарощування зеленої маси. Дозування розрахувати досить складно – це мінус. Адже недолік азоту гальмує розвиток кущів, надлишок може призвести до опіку коріння.\nМульчування полуниці хвоєю розпушує і структурує грунт. При цьому робить ґрунт кислішим, а значить, для нейтралізації високого pH доведеться вносити крейду, вапно або доломітове борошно. Хвоя – це темна мульча. Вона слабо захищає землю від перегріву, зате виділяє фітонциди, що відлякують комах-шкідників та слимаків.\nМульчування скошеною газонною травою добре зберігає вологу та підживлює полуницю азотом. Для тривалого стійкого ефекту доведеться періодично підкладати новий шар мульчі трава швидко злежується, сприяючи проростанню полуниці вусів.\nКомпост та листовий перегній дають ґрунту цілий комплекс поживних речовин (азот, фосфор, калій, ряд корисних мікроелементів). Товстий шар органіки добре зберігає вологу та надійно захищає від бур’янів. Так що цей спосіб мульчування практично позбавлений недоліків, за винятком того, що земляні черв’яки швидко розтягують його – доведеться підкладати.\nНеорганічне мульчування передбачає укриття полуничних грядок натяжними матеріалами. Кущики ростуть у прорізах покривних полотен. Це більш трудомісткий спосіб, який робиться не на один сезон. Перед організацією укриття необхідно глибоко перекопати ґрунт та щедро удобрити – іншого випадку не представиться до наступної заміни полотна.\nПлівка для мульчування полуниці добре зберігає вологу, захищає ґрунт від перегріву, не дає вусам укорінюватися. Але як будь-який синтетичний матеріал, вона не дихає, сприяючи розвитку грибкових інфекцій. Крім того, для поливу грядок підходить лише краплинне зрошення. Дощ збиратиметься на поверхні плівки, є ризик підгниття ягід.\nРуберойд іноді використовується у великих домогосподарствах. Але ми не радимо – це грубий непластичний матеріал, з яким важко працювати.\nТканина для мульчування полуниці – найкращий та надійний вибір. Агроволокно має дихаючі та вологопроникні властивості, містить УФ-стабілізатори, що відображають сонячні промені. Полив можна проводити звичайним способом. Тканина швидко висихає навіть після сильного дощу. Ягоди залишаються сухими та чистими. Дрібне сміття злітає з покриттям поривами вітру. Агроволокно продається в спеціалізованих магазинах, випускається в сірому та чорному кольорах. Грядки виглядають дуже охайно та цивілізовано. Якщо потрібно розмножити полуницю, поставте невелику ємність із живильною землею прямо на натяжне покриття, пригніть вуса до землі та вдавіть дерев’яною шпилькою. Просто та зручно!\nПоділіться в коментарях, які матеріали ви використовуєте для мульчування полуниці. Чи знаєте надійні способи захисту від слимаків, равликів, капустян і мурах?\nРекомендуємо подивитись огляд кращих сортів суниці за версією . Відео триває менше п’яти хвилин, а цікавого дізнаєтесь багато\n← Квітка алое віра: чим відрізняється\nАнтуріум Андре: 17 фото, різновиди, догляд у домашніх умовах →


Допит свідка у «справі Чийгоза» перенесли через його бажання говорити рідною мовою – Полозов\n16 Травень 2017, 18:58\nДопит одного зі свідків захисту у «справі Чийгоза» не відбувся у вівторок, 16 травня, через його бажання говорити рідною мовою. Про це в перерві судового засідання заявив адвокат Микола Полозов, відео коментаря адвоката опублікував журналіст Радіо Свобода Антон Наумлюк на своїй сторінці в Facebook.\n«Перший свідок захисту, який повинен був бути допитаний, – Абдураман Егіз. Однак на попередньому судовому засіданні він заявив про те, що хоче свідчити рідною мовою. Обов’язок суду – надати перекладача. Тому його допит перенесли на наступний понеділок, 22 травня», – розповів Полозов.\nЗа словами Полозова, до обіду російський суд почав допитувати іншого свідка, який говорив про невинуватість Чийгоза.\n«Свідок сказав, що бачив Ахтема Чийгоза. Одного разу його бачив до того, як мітингувальники зайняли ліву частину внутрішнього двору. Він закликав людей заспокоїтися, піднімав руки вгору долонями вперед, махав їм. Свідок інтерпретував ці жести як жести заспокоєння. Він сказав, що ніякої таємної системи знаків у Меджлісі ніколи не існувало. Хоча звинувачення вважає, що то були жести, зрозумілі тільки прихильникам Меджлісу», – каже адвокат.


Video: Курйоз на Одещині: правоохоронці затримали банду грабіжників, які не могли поділити награбоване\nКурйоз на Одещині. Там правоохоронці натрапили на банду грабіжників, доки ті ніяк не могли поділити награбоване! Виявляється, чоловіки вдерлися до свого знайомого, побили його, обчистили будинок і хутко втекли. Але ж як поліцейським вдалося вистежити нападників?? Неймовірна розв'язка - з вуст наших одеських кореспондентів.\nКурйоз на Одещині. Там правоохоронці натрапили на банду грабіжників, доки ті ніяк не могли поділити награбоване! Виявляється, чоловіки вдерлися до свого знайомого, побили його, обчистили будинок і хутко втекли. Але ж як поліцейським вдалося вистежити нападників?? Неймовірна розв’язка – з вуст наших одеських кореспондентів.\nICTV / Надзвичайні новини / Курйоз на Одещині: правоохоронці затримали банду грабіжників, які не могли поділити награбоване / 31.10.2017 20:37


Як заборонятимуть протести. Влада закону\nДалі ти, звісно, повідомиш владу про проведення акції за сорок вісім годин до її початку (ч.1 ст.7 проекту). І... отримаєш судову заборону на підставі того, що твоє мирне зібрання (виявляється!) загрожує інтересам національної безпеки чи громадського порядку, і особисто ти там чомусь збираєшся застосовувати фізичну силу, зброю та інші небезпечні засоби для заподіяння шкоди життю, здоров’ю або майну інших осіб (ст.16 проекту). Подібні формулювання вже зараз використовуються в судах першої інстанції. Більше того - у суддів вони шаблонні. Причому як ст.16 не переписуй, але шаблони в залежної після судової реформи Портнова гілки влади все одно виникатимуть.\nФішка "закону Захарченка-Ставнійчук" насправді в іншому - прийшовши на свій спонтанний чи "квазіспонтанний" мітинг, ти зустрічаєш там судового виконавця (ст.4 Закону “Про державну виконавчу службу”) і міліцію (п.11 та п.30 ст.10, п.5 ст.11 Закону “Про міліцію”). Чому ти їх там побачиш? Повторюю – в наш час про дійсно масові чи політично небажані мітинги влада дізнається з соцмереж, ЗМІ та “оперативних даних“ міліції. А оскільки популярнуранішу опцію затримувати протестувальників за порушення статті 185-1 з Кодексу про адмінправопорушення "закон Захарченка-Ставнійчук" прибере, а влада дійсно вважає твоє зібрання саме небезпечним для себе, то тепер "з чистою совістю" застосовуватиме щодо тебе ст.382 Кримінального кодексу з відповідним "пакуванням" в автозак (п.5 ст.11 Закону “Про міліцію”) і подальшою загрозою позбавлення волі на строк до трьох років (ч.1 ст.382 Кримінального кодексу).\nПеред самим "паковаловом" в автозак в тебе з цим шановним панством почнеться коротка, але творча "дискусія". Проте довести їм, що твоє зібрання є спонтанним, ти судовим виконавцям і "беркуту" навряд чи зможеш. Бо п.5 ч.1 ст.1 "закону Захарченка-Ставнійчук" каже, що "спонтанне зібрання" за визначенням проекту має відповідати трьом критеріям – бути "невідкладним", бути реакцією "на певну подію", та бути таким, про яке "неможливо було повідомити у" 48 годин. Уявляєш таку інтелектуальну філософську розмову з "беркутом", в якого вже є команда не допустити "злочин проти правосуддя" (невиконання рішення суду)? Особисто я - ні. Мені, чомусь, здається, що вони вважатимуть, що ти міг чи могла про своє зібрання і за 48 годин повідомити, та й взагалі його відкласти. До кращих часів.\nПотім дискусія про те, було твоє зібрання спонтанним, чи ж то було саме умисне невиконання суду, з вулиці і автозаку плавно перетече в суд. Там суддя вирішуватиме, чи карати тебе демотивуючим штрафом розміром від 8500 до 17000 гривень, чи позбавляти волі на строк до трьох років (ч.1 ст.382 Кримінального кодексу). Ти ж окрім того, щоб спробувати довести йому вищезгадані "три критерії спонтанності" твого зібрання (п.5 ч.1 ст.1), мусиш ще й спробувати довести, що про твій протест влада була попереджена хоча б усно (ч.1 ст.14 проекту). В цій країні. щоб виграти в такій філософській дискусії, ти можеш ще й, наприклад, заплативши "кому треба" хабаря. Але й суми хабарів будуть відповідні ситуації...\nЧи означає це, що ст.185-1 треба залишати в Кодексу про адмінправопорушення? Ні, цю антиконституційну статтю треба вже давно прибирати з законодавства. Фішка в тому, що, як показує вітчизняна судова практика, навіть 48 годин достатньо, щоб суд під будь-яким приводом заборонив проводити мирні зібрання. А ст.382 Кримінального кодексу, яка досі дуже рідко використовувалась щодо мирних зібрань, за таких умов прекрасно підходить для того, щоб вдатись до справжніх "недитячих" репресій. А ти потім від них відкуповуйся. Або в тюрмі сиди...\nТобто міліцейські репресії будуть. Як не в рамках українського законодавства ("по бєспрєдєлу"), так і в його рамках. Тим більше, що Кодекс про адміністративні правопорушення і Кримінальний кодекс містять цілий арсненал того, за що можна затримати. Ст.185 КУпАП ("злісна непокора законному розпорядженню або вимозі працівника міліції") та ст.173 ("дрібне хуліганство") вже зараз використовуються для міліцейських затримань під час мирних зібрань. Використовуватимуться і в майбутньому в стилі "затримали, а потім розберемось за що", тим більше, якщо міліція матиме команду "розібратися" з протестувальниками.


Бізнес план дасть інвесторові повні відповіді - Оголошення на 0472.ua\nБізнес план. Виконуємо розрахунки для того, щоб ви мали безпечний і детальний план як вам почати діяльність, організувати свою справу або щоб оформити кредит або інвестиції. Бізнес-план, презентація проекту - це ваша візитна картка бізнесмена або підприємства. Ваш Бізнес-план дасть інвесторові повні відповіді на хвилюючі його питання: як швидко вкладати кошти в проект, і на яких умовах цей бізнес буде ефективний, при тому, що ризики ми зведемо до нуля нашими раз-работчікамі інвестиційного проекту. Ми надаємо свою допомогу для вас в так само і в супроводі проекту для його здійснення фінансами. Наші партнери - верифіковані приватні позичальники і інвестори. Ми гарантуємо конфіденційність всіх розрахунків. Допоможемо вам в отриманні найбільш прийнятних і недорогих умов бізнес проектування. Проекти на євро гранти.\n15:20, 15 січня, №94290\nПоказати номер 068-877-32-47 Показати номер 095-743-21-96\n22:14, 16 січня\n12:06, 23 січня\n12:38, 16 січня


Львівське «Сватання на Гончарівці» у луганському Сватовому – новини ZIK.UA\nНовини » Суспільство 4 грудня, 2015, 13:23 блоги\nТема цієї публікації виникла спонтанно, після перегляду у місті Сватове Луганської області вистави Львівського національного драмтеатру імені М.Заньковецької «Сватання на Гончарівці».\nДві вистави протягом одного дня – і переповнені зали. О 12.00 прийшли школярі й педагоги, а ввечері – місцева еліта. Жителі області з’їхались з навколишніх міст і сіл у радіусі 100 кілометрів. Не стали на заваді навіть розбиті дороги. Районний будинок культури, який вміщає 600 осіб, не зміг прийняти всіх бажаючих прийти на зустріч з львівським театром.\nПриймали заньківчан тепло і щиро, не те слово – гаряче аплодували і довго не відпускали зі сцени.\nПерші запитання, які з’явилися після вистави: чому ви раніше не приїжджали? Досі ситуація в Сватовому залишається напруженою. Люди налякані недавніми вибухами на військових складах боєприпасів. Приїзд заньківчан розтопив лід недовіри й вніс пожвавлення в життя віддаленого районного центру.\nМистецтво може творити чудеса – і це ми побачили в Сватовому. Тому відразу напрошується наступне запитання: чому в Україні кожен регіон закривається в собі й вариться у власному соку. Найбільше постраждав Схід України. Російські традиції тут так і не прижилися, а українські ніхто по-серйозному не пропагував.\nЩо ж можна зробити, аби нас все-таки почули на Сході? Насамперед, підтримувати і розширювати українське середовище. Працювати можна через громадські організації, волонтерів та різноманітні фонди підтримки культури. Залучити спілки підприємців і бізнесменів до реальних програм інформаційної підтримки Сходу України. Окрім місцевих комунальних видань можна розширити мережу дешевих масових газет та бюлетенів.\nІ першим кроком може стати налагодження зв’язків з творчими колективами, редакціями газет. Наприклад, районних видань Станиці Луганської, яка знаходиться на самому передку, і міста Берегового Закарпатської області. На прикладі закарпатського містечка можна показати, як живеться угорцям в Україні.\nНа окупованій частині Луганщини виходить чимало кольорових і дорогих газет. Вони мені нагадують ЗМІ часів СРСР, співають, як у тій пісні: все добре, прекрасна маркізо.\nНа нашій частині газети кусючі й бойові – більше критикують, ніж розповідають про добрі справи. Це перша ознака демократичності. Але все-таки потрібно більше віри й оптимізму, щоб газети не нагадували некрологи.\nНайбільша наша прогалина на Сході – це те, що люди часто не знають своєї історії. І її можна заповнити виданням невеличких популярних брошурок. Ініціатором може виступити товариство «Просвіта», міністерство інформації, столичні видавництва.\nЗ молодіжною аудиторією у великих містах можна працювати через інтернет-видання. Чому б не виділити гранди студентським товариствам для створення всеукраїнських інтернет-ресурсів, де молодь могла б спілкуватися й обмінюватися думками щодо майбутнього своєї країни. Кращі проекти можна преміювати з громадських фондів.\nОдними словом, потрібен діалог зі Сходом, діалог громад, а не монологи політиків. Ось такі думки навіяла вистава львівського театру «Сватання на Гончарівці» у Сватовому Луганської області.\nсереда, 13 лютого, 2019, 15:33\n2019-03-21 13:32 :52


Хвороба, при якій в глибоких венах формуються кров'яні згустки (тромби) є тромбозом глибоких вен. Тромбоз вен утворюється частіше в області гомілки, тазу і стегон. Це захворювання досить небезпечно, тому вимагає термінового лікування.\nЯкі ускладнення тромбозу глибоких вен?\nРезультатом тромбозу може бути хронічна венозна недостатність, в підсумку розвиваються у хворого набряки нижніх кінцівок, розвивається порушення трофіки (трофічні виразки, екзема, ліподерматосклероз). Найбільш небезпечним ускладненням хвороби є тромбоемболія легеневої артерії. Шматки тромбу можуть відірватися і з потоком крові починають рухатися в легені. Потрапляючи в легеневу артерію, викликають її емболію (закупорку). У легеневої артерії порушується кровообіг. Це призводить до виникнення серцевої і гострої дихальної недостатності. Це може призвести до миттєвої смерті хворого. Якщо закупорюється шматочком тромбу дрібна гілку легеневої артерії, утворюється інфаркт легені.\nЯкі причини тромбозу глибоких вен\nДане захворювання виникає, коли процес згортання крові виникає не після пошкодження або поранення, а при збереженій судинній стінці у звичайних умовах.\nДо факторів ризику розвитку тромбозу глибоких вен можна віднести наступні. Знижена активність людини при тривалому постільному режимі, довгих автомобільних і літакових подорожах. Важкі ушкодження тіла, де розриваються кровоносні судини, наприклад переломи (особливо роздроблені або відкриті), ожиріння. Деякі оперативні втручання, особливо операції на великих суглобах, в черевній порожнині, вагітність, народження дитини. При вагітності кров згортається краще. Зростаюча матка здатна порушувати в судинах кровотік. Також в процесі пологів можуть бути пошкоджені кровоносні судини, що є додатковим чинником виникнення тромбозу. Прийом деяких медичних препаратів: пероральні контрацептиви, комбіновані (прогестерон і естроген). Також фактором розвитку тромбозу глибоких вен є куріння.\nЯкі симптоми тромбозу даних вен?\nСимптоми тромбозу вен залежать від локалізації тромбу. Приблизно в 50% випадків кров в підшкірні вени відтікає через систему коммунікальних вен. Частково кровотік відновлюється і захворювання протікає безсимптомно. В інших випадках у хворих можуть спостерігатися такі симптоми в різних поєднаннях. Це набряки, біль при пальпації, яка по ходу вени, в якій тромб утворився, посилюється. Набухання поверхневих вен, синюшність покривів (шкірних) ураженого місця, спостерігається місцева гіпертермія.\nФлебологія своєму розпорядженні чудовою технічною базою для діагностування тромбозу глибоких вен та оцінки венозного кровотоку.\nДіагноз встановлюється лікарем-флебологом. Проводяться джгутові проби (бинтування ніг еластичним бинтом спеціальним способом), маршова проба (на ногу накладається еластичний бинт від пальців до паху). Після пацієнт ходить деякий час. Які не спали після того різання проби підшкірні вени і розпинає, болю вказують на тромбоз вен. Щоб оцінити кровоток у глибоких венах застосовують дуплексне сканування, ультразвукову доплерографію, флебографію і радіонуклідне сканування. Стан мікроциркуляції оцінюється за даними реовазографії нижніх кінцівок.\nПацієнти з тромбозом глибоких вен, у зв'язку з великим ризиком розвитку досить небезпечних ускладнень, госпіталізуються. Їм призначають строгий постільний режим. Кінцівки (ураженої) надають піднесене положення. Для запобігання формування нових тромбів призначають гепарин. Після пацієнта переводять на антикоагулянти (варфарин). Щоб контролювати стан системи згортання крові хворому призначають періодично коагулограмму.\nТільки на ранніх стадіях розвитку тромбозу тромболітичні препарати є ефективними. У більш серйозних випадках проводиться хірургічна операція.\nЗаходи, які спрямовані на попередження тромбозу глибоких вен, полягають, як правило, у виключенні факторів ризику. Рекомендується носіння спеціального панчохи або еластичного бинта.


Процес зберігання білих грибів в холодильнику можна умовно розділити на два етапи: до консервації і після її проведення. У першому випадку гриби зберігають свіжими не довше ніж 2-х днів. У другому випадку, якщо проведена заморозка, то білі гриби в холодильнику можна зберігати кілька років. Але потрібно дотримуватися певних правил. Наприклад, перед тим як зберігати білі гриби в холодильнику протягом терміну, що перевищує 2 дня, їх потрібно відварити в підсоленій воді. Це дозволяє придушити процеси бродіння і пролонгувати термін зберігання грибів до 4-х днів. Але температура при цьому не повинна підвищуватися більше, ніж до +5 градусів за Цельсієм. Перед тим як зберігати свіжі білі гриби в холодильнику, їх потрібно ретельно перебрати, промити в проточній холодній воді і видалити абсолютно все сміття. Листя, трава, хвоя з лісу не повинні потрапити в холодильник, де зберігаються продукти харчування.\nЯкщо немає можливості обробити гриби в той же день (хоча це і не рекомендується!), Їх зберігають одну ніч (не більше!) В очищеному вигляді, але не нарізають. Максимальний термін зберігання білих грибів в холодильнику дуже короткий – не довше 48 годин. Гриби залишають в кошику або перекладають в плоску посуд і, не закриваючи, зберігають в холодильнику. Звичайно ж, найкращим місцем в холодильнику, є його нижня частина з температурою + 2 + 4? С. Гриби, які підлягають варінні, можна залити холодною водою. Посуд для вимочування повинна бути широкою і низькою. Перед подальшою обробкою гриби слід ще раз перебрати і видалити не помічені колись окремо червоточини, плями і інші пошкодження, які при зберіганні настільки збільшилися, що велика частина гриба стане непридатною для вживання.\nДля зберігання варених білих грибів в холодильнику їх розкладають у підготовлені банки так, закривають пергаментним папером, зав’язують і ставлять для зберігання в холодильник.\nПри деяких видах термічної обробки продукти значно зменшуються в об’ємі, тому можна відварювати або обсмажувати гриби протягом нетривалого часу перед заморожуванням. При цьому вони не втратять ні смакових якостей, ні вітамінної цінності.\nЯкщо ви вирішили відварити їх у воді і зробити бульйон, насамперед викіпятіте рідина і посоліть – це буде сприяти збереженню аромату і смаку.\nГриби варять протягом 10-25 хвилин, відраховуючи час з моменту закипання. Варити у власному соку – те ж саме, що смажити без масла. При цьому майже всі поживні властивості продукту зберігаються. Гриби очищають і ретельно промивають, а потім викладають в глибоку сковороду і ставлять на вогонь слабкої потужності, додавши зовсім небагато води. Якщо обсяг грибів зменшився в три рази – вони готові. Зазвичай це відбувається через 15-20 хвилин від початку варіння. Відварені гриби остуджують і розподіляють по банках, заливають соком і поміщають в морозильну камеру.\nРецепти страв з картоплі з білими грибами: смажені, тушковані, запечені в горщиках і мультиварці\nРозсипчастий картопля з білими грибами можна подавати в гарячому і теплому ...\nСуп з печериць з сирками - улюблена страва багатьох гурманів. Відомо безліч ...


Хабарі й побиття поліцією в харківському метро: у справі відвели головуючого суддю - СУСПІЛЬНЕ ХАРКІВ\n15:19, 23 вер. 2019\nУ справі — четверо потерпілих. Троє з них не приїхали.\nКолегія суддів вирішила розпочати підготовче засідання. Захисник одного із підозрюваних Дмитро Ципліцький заявив відвід головуючому судді В’ячеславу Пашнєву. Причина — захисник одного з підозрюваних Олексій Богомолов захищає суддю в іншій справі. В якій саме, Богомолов у коментарі Суспільному уточнювати відмовився, пославшись на адвокатську таємницю.\nСуд задовольнив заяву Ципліцького про відвід судді. 24 вересня суд у новому складі має продовжити підготовче засідання.\nПодробиці дивіться пізніше у випусках Суспільного.


Let’s imagine. Майбутнє бізнесу — ДТЕК\nГоловна Медіа-центр Новини Let’s imagine. Майбутнє бізнесу\nLet’s imagine. Майбутнє бізнесу\nДТЕК17 червня 2020\nВже сьогодні, 17 червня о 18:00 відбудеться онлайн-дискусія «Let’s imagine. Майбутнє бізнесу», за участі спікерів з компаній ДТЕК, Vodafone, МХП та Materialise про те, яким буде майбутнє їхнього бізнесу.\nЕмануеле Вольпе, Chief Innovation Officer, DTEK. 10 років працював в глобальній̆ енергетичній̆ компанії̈ Enel. Займається інноваціями понад 5 років.\nМикола Такзей, Chief Innovation Officer, МХП, фаундер та CEO BRAINTUITION - децентралізованої консалтингової компанії̈. Обіймав посади Директора з маркетингу в Philip Morris International і Директора Глобального інноваційного центру в Тель-Авіві, Ізраїль.\nОлена Антоненко, Генеральний̆ Менеджер Materialise Україна. Має успішний 15-річний досвід управління в міжнародних компаніях.\nМаксим Дзюба, керівник команди по впровадженню інноваційних проектів Vodafone Україна.\nМодератор: Андрій Сагун, автор і менеджер проекту ID.School (3–модульна програма, заснована на досвіді впровадження інновацій̆ ДТЕК), ключова область експертизи - інновації̈ та впровадження змін.\nНа що спираються компанії в розробці інновацій: на клієнтів, нові бізнес-моделі чи технології? Як зчитувати інформацію на ринку про те, що у клієнтів у сфері бізнес-моделей чи технологій відбуваються зміни? Якими бачать свої компанії у майбутньому? Які інші компанії є взірцем інноваційності на своїх ринках?\nРеєструйтеся і дізнаєтеся уже сьогодні о 18:00: https://zfrmz.com/fzM7JFT4azqXBu6W1tT9\nДТЕК Учасники Молодіжного руху ДТЕК пробігли 900 км на підтримку Цілей сталого розвитку


Як нас зробили «руськіми» — Кропивницький час-тайм — www.chas-time.com.ua\nЯк нас зробили «руськіми»\nНеділя, 15 серпня 2021\t Перегляди: 391\nЦе був початок 80-х. Донецьк, філфак, фольклорна експедиція… У всіх літо як літо, а тебе з однокурсниками везуть в якесь село на Донеччині, заселяють в старий клуб і дають завдання – 100 одиниць фольклору. Хоч частівки, хоч пісні, хоч казки. Хоч мікс… Не поїдете з села, доки не здасте ті 100 одиниць.\nЛіто стояло таке, що не хотілося виходити зі старого прохолодного клубу, увішаного портретами кремлівських старців і молодих доярок з віршами Гете в руках… Але сидіти в селі не хотілося ще більш… і пішли ми з касетними магнітофонами «Весна» донецькими селами. Люди працювали в полі, косили сіно, солили огірки, і мало хто погоджувався все кинути і співати нам пісні. Нас пригощали яблуками, медом, пирогами і йшли до своєї роботи.\nАле були такі селяни, що жаліли нас і виділяли час. І от тут ми зіштовхнулись із серйозною проблемою – люди розмовляли і співали українською. Виключно українською! А ми ж – російське відділення! Нам потрібні тільки російські одиниці фольклору! А взяти їх ніде! Наші колеги з українського відділення швиденько все позаписували і поїхали додому, а ми залишились…\nІ тут комусь прийшла в голову геніальна ідея – піти пішки в Ростовську область! Це хвилин сорок… Натхненні і веселі ми приходимо в ростовське село, яке розташоване на кордоні з нашим Амвросієвським районом. Але і тут нас спіткала невдача – усі мешканці російського села на кордоні з Донеччиною розмовляють українською! Усі! А село називалось Вареник...Точніше хутір. Хутір Вареник.\nЗараз ті українські села, де ми збирали фольклор, окуповані Росією.


Найменування Носки туристические Туристичні шкарпетки. Модель адаптується до місця, рівню активності і клімату. Зроблена з штучного волокна Coolmax. Ноги залишаються сухими. Контроль температури і вологості. В упаковці 2 пари. Топ товарів


Затонулі міста Середземномор'я / Міста і країни | Цікаві факти, корисні поради, статті про виживання в непередбачених ситуаціях, мистецтво магії, ворожіння і багато іншого.\nГоловна » Міста і країни » Затонулі міста Середземномор'я\nГоворячи про затонулі містах, відразу згадується Атлантида. Чи існувала вона насправді і де перебувала - завдання для вчених. Однак крім легендарної цивілізації під водою знаходяться і інші цікаві об'єкти, які цілком реально існували і сьогодні доступні для вивчення.\nРозкішний місто Байї, призначений для гедоністичного проведення часу, був побудований римлянами неподалік від Неаполя більше 2 тис. Років тому. Як стверджують стародавні хроніки, його назвали ім'ям рульового, який керував кораблем героя Улісса, - байоса. Приємний м'який клімат, багата рослинність, джерела з гарячою водою, ще ряд можливостей отримати задоволення, перетворили його в блаженне місце на Землі.\nТут вважали за краще жити і відпочивати представники римської знаті, які зводили прекрасні пишні вілли і комфортні громадські будівлі. Відбувалися з регулярністю вулканічні виверження в районі Неаполітанської затоки призвели до затоплення міста. Він пішов під воду, практично повністю зберігшись. До сих пір можна розгледіти чудовий мозаїчна підлога давньоримських будівель, викладені каменем дороги і численні статуї.\nГеракліон багато хто вважав міфічним містом. За легендами, в ньому побували Олена і її коханий Паріс. Але стародавнє місто був виявлений в 1999 році. Побудований в гирлі Нілу, він зник у VII-VIII століттях, забравши з собою множинні скарби. На дні археологи знаходять величезні статуї, висоти яких досягає 5 метрів, саркофаги з останками людей і тварин, стели з староєгипетськими і давньогрецькими написами. Безліч останків кораблів говорять про те, що Геракліон колись був великим торговим портом.\nМісто Кекова, що був розташований на однойменному острові сучасної Туреччини, вважався видатним місцем в епоху існування Візантійської імперії. Внаслідок землетрусу він занурився під воду. Але на таку глибину, що чітко проглядається крізь прозору блакить. Пірнати і тим більше вести дослідження без дозволу влади тут заборонено. Місцеві жителі мають непоганий дохід від туристів, які просять звозити їх на човнах помилуватися видами затонулого міста.\nМайже 9 тисяч років тому місто Атліт Ям був затоплений возами Середземного моря. Його виявили випадково в 1984 році. Під водою збереглися будинки, каміни, колодязі, могили з людськими скелетами. Археологи побоюються піднімати знахідки на поверхню, вважаючи, що повітря може пошкодити стародавні скарби. Вони чекають, коли морська течія знесе пісочний наліт, щоб побачити, що насправді ховається під ним.\nБіля Тунісу всього півтора роки тому був знайдений місто Неаполіс. Його затопили води того ж цунамі, що обрушився на Олександрію - майже 2 тис. Років тому (в 365 році). На території міста виявлено безліч судин, що використовувалися для приготування і зберігання рибного соусу - гарума - дуже популярного в римську епоху. Це свідчить про те, що Неаполіс вважався важливим промисловим об'єктом стародавнього світу.


На яких напрямках варто навчатися в Польщі? - Blog EasySend\n23 October 2020 Життя в Польщі 11 основних культурних норм в Польщі. Чи відрізняються вони від тих, що в Україні?\nНа яких напрямках варто навчатися в Польщі?\nНавчання в Польщі є привабливим рішенням для молодих українців. Культурна та мовна схожість, невелика відстань від дому, значно вищий комфорт життя: це приваблює не лише осіб, котрі шукають роботу, але й тих, хто бажає здобути вищу освіту. Польські державні та приватні навчальні заклади приймають студентів з України з розпростертими обіймами, пропонуючи їм великий вибір напрямків навчання. Що варто вивчати в Польщі? Ми маємо для Вас декілька порад.\nНайбільш популярні напрямки навчання в Польщі\nЗ цієї точки зору Польща не відрізняється від інших європейських країн. На берегах Вісли існує “шалений” попит на технічні напрямки, пов’язані з новими технологіями, випускники яких є дуже бажаними працівниками та мають великі шанси зробити карколомну кар’єру. Великим попитом все ще користуються також гуманітарні та економічні напрямки.\nОсь ТОР 10 найбільш популярних напрямків навчання в Польщі в академічному 2018/2019 році (з точки зору загальної кількості кандидатів):\nСеред цих напрямків є такі, після яких в даний час дуже легко знайти привабливу роботу. Ми маємо тут на увазі, перш за все, інформатику, автоматику, робототехніку та будівництво.\nМенш популярні, але також такі, що користуються попитом у роботодавців спеціалізації, як логістика, проектування, механіка та конструювання обладнання.\nЯкі напрямки обирають українці?\nВ Польщі навчається вже близько 38 тисяч українців. Серед наших гостей зі Сходу найбільшою популярністю користуються напрямки, пов’язані із суспільними науками, але не бракує також охочих навчатися в політехнічних навчальних закладах.\nНапрямки навчання в Польщі з російською мовою викладання\nДуже цікавим рішенням для українців, які бажають навчатися в Польщі, але не дуже добре володіють польською мовою, є навчання за напрямком з російською мовою викладання. Поки що лекції та заняття українською мовою пропонує лише Ягеллонський університет. У випадку з російською мовою вибір дещо більший.\nВармінсько-Мазурський університет в Ольштині пропонує, наприклад, навчання на магістра за напрямком міжкультурне спілкування в Європі. Білостоцький університет запрошує на лінгвістичне навчання з російською мовою, а Поморська академія в Слупську пропонує цікавий напрямок, присвячений навчанню, пов’язаному з Росією, Центральною та Східною Європою. У цьому випадку студентам забезпечується також вивчення польської мови, починаючи з основ.\nЗвісно, українці не зобов’язані обмежуватися виключно денною формою навчання, яка в Польщі є безкоштовною (у випадку українця – за умови виконання конкретних умов, які зазначалися в одному з наших посібників). Якщо Ви маєте заощадження або просто бажаєте поєднати навчання з роботою, гарною опцією для Вас буде вступ на заочну форму навчання.\nВона має свої переваги. По-перше: менша конкуренція. По-друге: більш гнучкі години занять (здійснюються виключно у вихідні дні). По-третє: навчаючись заочно Ви можете сміливо влаштовуватися на роботу та самостійно оплачувати навчання, проживання та харчування.\nСаме так: навчання. За заочне навчання в Польщі потрібно платити, а вартість залежить, передусім, від привабливості того чи іншого напрямку. Найдешевші, такі як польська філологія чи політологія, коштують близько 1700 польських злотих за семестр.\nУ випадку модних напрямків, як мехатроніка чи комп’ютерні науки, потрібно вже рахуватися з витратами на рівні від 3500 польських злотих і вище за семестр.\nНайдорожчими традиційно є медичні напрямки – престижні навчальні заклади вимагають тут навіть 15000-17000 польських злотих за семестр! На щастя, чимало навчальних закладів організовують спеціальні програми для студентів з України, в рамках котрих студенти можуть розраховувати на чимале додаткове фінансування також навчання на заочній формі.\nА Ви? Який напрямок навчання в Польщі обираєте? Обов’язково поділіться своїми планами в коментарях!


На Київщині затримали групу поліцейських, які торгували зброєю. ВІДЕО | Новинарня\nHome / Україна / Межа закону / На Київщині затримали групу поліцейських, які торгували зброєю. ВІДЕО\nУ Київській області правоохоронці викрили злочинну групу, до складу якої входили поліцейські, котрі займалися збутом зброї і боєприпасів. Про це повідомляє Департамент внутрішньої безпеки Нацполіції.\nЗазначається, що фактом незаконної діяльності прокуратурою області було розпочато кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263 (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами) Кримінального кодексу України.\nЯк з’ясувалося в ході кримінального провадження, до складу групи входили троє співробітників поліції Київської області.\nСформував групу 26-річний сержант поліції, через якого безпосередньо проходив канал збуту зброї. У спільники організатор взяв своїх однолітків – начальника складу озброєння та інспектора дозвільної системи обласного главку поліції.\n“Під час оперативних заходів було задокументовано три факти збуту, що підтверджують злочинну діяльність змовників: продаж 2,8 тис. патронів калібру 7,62 мм, бойового пістолета калібру 9 мм та бойового пістолета іноземного походження. Крім того, зловмисники отримали аванс за короткоствольну нарізну зброю ПК “Вулкан”. Сума прибутку з цих злочинних операцій склала 28 тис. гривень та 4,1 тис. доларів. При цьому патрони зловмисники крали з відомчого складу”, – йдеться в повідомленні НП.\nДля огляду автомата “Вулкан” працівник дозвільної системи запросив чоловіка до свого службового кабінету. Там він запропонував відвідувачу отримати ще й дозвіл на цю зброю за 500 доларів “винагороди”, яку й отримав.\nПісля цього зловмисники були затримані, а патрони, автомат та отримані кошти – вилучені.\n“Крім того, за місцем проживання фігурантів групи проведені санкціоновані обшуки. Під час їх проведення виявлено та вилучено рушниці, пістолети, автомати, боєприпаси без дозвільних документів на них. Крім того, правоохоронці вилучили фальшиві посвідчення працівників ЗМІ, членів громадських формувань, на які оформлялася зброю”, – зазначили в поліції.\nВирішується питання щодо обрання запобіжного заходу учасникам злочинної групи, вживаються заходи для притягнення їх до кримінальної відповідальності.\nПов’язані публікаціїdon't missзброяКиївська областьполіція


«Куковицький» закінчив минулий рік з прибутком – Наше слово\n«Куковицький» закінчив минулий рік з прибутком\nв Головні новини — Автор: Валентина Фещенко —\t18.03.2015\nУ Куковичах відбулися звітні збори місцевого сільгоспкооперативу і схід села. Вирішувалися важливі питання життєдіяльності господарства і населеного пункту.\nПитання є, претензій немає\nЗ усіх сільгоспкооперативів «Куковицький», мабуть, єдиний в районі, де звітні збори проходять без викриків і взаємних звинувачень. Зал не мовчить, питання до керівництва є, але – саме питання, на які потім спільно шукають відповіді.\nЗвіт голови сільгоспкооперативу Сергія Нужняка про роботу в 2014 році був стислим і конкретним. Без зайвого пафосу Сергій Миколайович говорив про проблеми і негаразди в роботі господарства, більшість з яких спільними зусиллями всіх працівників подолати вдалося.\nВиручка від реалізації продукції склала понад 12 мільйонів гривень, чистий прибуток – близько 700 тис. грн., рентабельність – 6%. Податків сплачено понад 2,5 млн. грн., довгострокових кредитів, боргів по зарплаті та орендній платі немає. Зарплата платиться вчасно і її вдалося трохи підвищити.\nУ порівнянні з мільйоном збитків за 2013 рік – це значні досягнення. Господарство виживає за рахунок тваринництва. Знайшли нові ринки збуту молока та м’яса, гроші за них отримують вчасно. Збільшилися надої на корову, привіси на відгодівлі, підвищилась ціна на продукцію. Землі не пустують, техніка, хоч і стара, але ремонтується вчасно і надійно, придбали силосний комбайн – не новий, але в хорошому стані.\nТа ціни на електрику, газ, пальне, запчастини ростуть, через що витрати не зменшуються. Давить податковий тягар. Торік 90% трави на сіно косили кінними косарками. Про мінеральні добрива поки що мова не йде – для господарства ціна зависока.\nЗвіт сільського голови Віталія Чичкана також був доволі стислий і діловий. Він зазначив, що в 2014 році в селі народилося лише троє дітей, померло 35 осіб, зареєстровано всього два шлюби. Жителів у селі меншає, на початок року їх налічувалося 907 осіб.\nЧи не найголовніша проблема – боротьба зі сміттям як у селі, так і за його межами. Самооподаткування вирішили залишити на рівні попереднього року – 10 гривень.\nКуковичани не обговорювали на сході традиційних для інших населених пунктів питань про пиятики і крадіжки. Не тому, що їх зовсім немає, а тому, що про це йшлося на зборах сільгоспкооперативу. Сергій Нужняк у доповіді зазначав, що в господарстві діє ціла система заходів для боротьби з цим злом. Зокрема, і рядові працівники, і спеціалісти, зафіксовані «під мухою» на робочому місці, оплати за той день не отримують. Також ретельно виявляється і розслідується кожен факт крадіжок.\nНе було на сході і гострих питань соціального захисту – багато чого в цій сфері робить сільгоспкооператив.\nПрисутні на зібраннях голова райдержадміністрації Олександр Мисник, голова районної ради Володимир Невжинський, головний лікар центральної райлікарні, депутат обласної ради Петро Хомрач сказали чимало теплих слів на адресу куковичан. І тривожних – щодо проблем сьогодення.\nОлександр Мисник, зокрема, висловився так:\n– Феномен вашого успіху у тому, що ви єдині у своїх прагненнях. Поки будете в єдності – труднощі ваше господарство переживе. Бо допомоги чекати немає звідки, надіятись маєте на себе.\nВажко щось додати до цього. Хіба що одне: поки буде в Куковичах таке господарство, поти й село точно житиме.\ndocument.getElementById(“Leyout101″).style.display=”none”;So stop blaming yourself for having a lack of willpower, and read on\nThe trial drew wide attention, not only because Jordan’s death the first fatal shooting in a Toronto school became an emblem of urban gun violence among young people, but because the first trial was aborted last year when the jury was unable to reach consensus.bague hermes\nBefore you open your doors, you need to know who your customers are, what they want to buy, and what part of town they like to shop in.prada scarpe\nHe works really hard.michael kors uk sale\nAnd it warned that any sanctions relief will be revoked and new penalties enacted if Iran fails to meet its commitments.mulberry outlet york\nStrang worries that the rising popularity of motorcycle gang television shows like ‘Sons of Anarchy’ have skewed public perception into thinking that getting involved with organized crime is safe.mulberry bags uk\nМітки: громада, Куковичі, сільське господарство, село, сходи


Торгсин 2 сезон Дата виходу серії 9 | Дата виходу\nТоргсин 2 сезон Дата виходу серії 9\nГоловна › Поради › Дата виходу › Торгсин 2 сезон Дата виходу серії 9\nПерший сезон цього восьмисерійного проекту запланований до виходу в 2017 році. Однак ще до прем’єри серіалу Торгсин багато глядачі зацікавилися, а чи буде продовження цієї історії. Якщо буде, то коли вийде продовження.\nРежисер проекту Дмитро Петрунь зібрав відмінну групу акторів, таких як Олександра Бортич, Григорій Антипенко, Олександр Носик, Катерина Клімова, Роман Мадянов. Цікавий сюжет і акторська гра залучили до проекту увагу багатьох глядачів.\nГоловну роль в серіалі зіграла актриса Олександра Бортич, яка знайома глядачам за такими серіалами, як Квартет і Поліцейський з Рубльовки.\nЯкщо серіал Торгсин отримає 2 сезон, то його дата виходу відбудеться не раніше середини 2018 року. Так що слідкуйте за нашими новинами і першими дізнаєтеся про подальшу долю серіалу.\nРежисер: Дмитро Петрунь\nСценарист: Тетяна Сарана\nГоловні ролі: Олександра Бортич, Григорій Антипенко, Олександр Носик, Катерина Клімова, Роман Мадянов, Сергій Шакуров, Марина Коняшкина, Олексій Демидов, Сергій Юшкевич, Сергій Горобченко\nГоловна героїня цього серіалу — Ліда Сокольська. Ця жінка відмінно володіє кількома іноземними мовами. Разом зі своїм братом Олексієм, який є співробітником Академії і спеціалізується по дорогоцінним каменям, вона переїжджає з Ленінграда до Москви.\nПід час переїзду брат і сестра знаходять в речах свого померлого батька дорогоцінний і дуже старовинний кулон. Ліда домовляється з директором універмагу Віктором Серебровим, щоб той допоміг їй розібратися в таємниці кулона. В замін вона буде працювати в його магазин перекладачем.\nРозслідування таємниці кулона призводить головну героїню до таємниці її власного походження, Також вона знайомиться з Серебровим, в якого закохується.


Грошей.net / Статтi / Finance.ua\n13.09.2010, 09:00 - 2626 0\nВ Україні зазвичай не люблять податків. Підприємці вважають, що негоже платити їх до бюджету. Чиновники вважають непристойним повертати "зайві" податки підприємствам. Як це найчастіше буває в комедії становищ, у гротескній боротьбі двох нечистих на руку героїв успіху по черзі домагаються вони обидва.\nЗараз на коні уряд, якому вдалося замість призначених до відшкодування реальних 16,4 млрд. грн. всучити експортерам папірці під назвою ПДВ-облігації. Та не мине й півроку, як бізнес одержить реванш: підприємці скористаються будь-якими можливостями, щоб мінімізувати ПДВешні платежі до бюджету. Постраждалими в цій боротьбі, за традицією, залишаться найбідніші українці, для яких ігри підприємців і чиновників спочатку виллються в інфляцію, а потім - і в скорочення доходів.\nПро схему компенсації вчасно не повернутого ПДВ з допомогою спеціальних облігацій, яку українці знають за досвідом уряду Януковича-Азарова 2004 року, стільки писано-переписано, що можна повторюватися. Ми вважаємо, що значно цікавішою буде для читача спроба розібратися в наслідках цього випуску для вітчизняної економіки та фінансової системи.\nА наслідки, на відміну від 2004 року, будуть набагато серйозніші, адже емісія ПДВ-облігацій зразка 2010-го майже вдесятеро більша, ніж шість років тому. При цьому економіка перебуває зовсім не на підйомі, аби безболісно перетравити "паперову схему" повернення податкових боргів держави. До того ж уряд, схоже, не має наміру зупинятися на досягнутому та збирається вмовити МВФ збільшити квоту з випуску ПДВешок іще на 10-12 млрд. грн.\nТим самим держава визнає борг перед експортерами з ПДВ на суму близько 26,5-28 млрд. грн., що вдвічі менше невідшкодованого податку на додану вартість за оцінками експертів. Бізнесмени стверджують, що за негласною вказівкою Державної податкової адміністрації, фіскали на місцях не приймають в експортерів декларацій, в яких наведені значні (від 1 млн. грн.) суми ПДВ до відшкодування з бюджету.\nФактично, не відшкодовуючи експортерам ПДВ, Кабмін Миколи Азарова побудував систему примусових позик в економіки, повернувши її у часи СРСР, коли зарплату робітникам видавали лотерейними білетами, а гроші спрямовувалися оборонним підприємствам. Схему просто розгорнули: нині гроші дістаються пенсіонерам і бюджетникам, а папірці - виробникам. Щоправда, якщо в радянську лотерею хоча і з невисокою можливістю, але можна було виграти, то в азаровській цінно-паперовій схемі - тільки програти.\nЗараз експортери змушені продавати ПДВ-облігації банкам, у котрих багато вільних грошей, втрачаючи на цій операції до 15-20% від номіналу облігацій. За даними "ДТ", ще 5-10% від номіналу паперів становить "заохочувальний" платіж у Мінфін, де складаються списки компаній, яким папери належить видати в першу чергу. При цьому, кажуть обізнані люди, там же експортерам "підказують", яким банкам треба згодом продати ЦП.\nУ принципі, загальна сума витрат підприємств на перетворення ПДВ-облігацій на живі гроші сьогодні порівнянна із середнім розміром відкоту, який завжди потрібно було давати за відшкодування ПДВ, - 30%. Просто, якщо раніше механізм одержання грошей для експортера був чистої води криміналом, то нині у підприємств відбирають гроші з допомогою "ринкових механізмів".\nПри цьому слід розуміти, що урядом створено не просто гарну схему очищення кишень підприємців. Підхід до "адміністрування" ПДВ, який існує сьогодні, створює умови для кардинального перерозподілу грошових потоків у економіці.\nОсновним покупцем ПДВ-облігацій сьогодні виступають комерційні банки, які накопичили на своїх рахунках дуже велику кількість грошей. По суті, крім депозитів населення, це кошти тих самих експортерів, а також інших позичальників, які погашають свої кредити. Оскільки кредитувати банкірам нікого (застави нічого не варті, ставки високі, а перспективи ринків - нечіткі), а сплачувати відсотки за депозитами доводиться, фінустанови змушені купувати держоблігації (ПДВешні чи просто ОВДП) як єдиний актив із більш-менш високою гарантією повернути вкладені кошти.\nПри цьому пацієнту, тобто економіці, підсувають плацебо: замість власних грошей підприємства одержують банківський кредит, який іде не на виробничі потреби, а на нові податкові платежі. Водночас банки, захопившись купівлею ПДВ-облігацій, відкладають роботу з відновлення реального кредитування в довгу шухляду. Адже Нацбанк навряд чи масово рефінансуватиме комбанки під заставу ОВДП: зростаюча інфляція, навпаки, стимулюватиме НБУ до вилучення грошей із банківської системи.\nДо того ж у центробанку знову відкрився канал "золотої емісії" - і дедалі нові гроші потраплятимуть в економіку за рахунок скуповування валюти в резерви Нацбанку.\nУ результаті економіка ще як мінімум півроку не одержує поштовху для виходу з рецесії. Отже, не розв’язує, а тільки накопичує проблеми. І наслідок цих проблем не змусить на себе довго чекати: перші ознаки погіршення стану здоров’я пацієнта ми спостерігаємо вже сьогодні.\nВтративши частину обігових коштів, підприємці змушені шукати шляхи для збільшення прибутку, за рахунок якої заміщаються гроші, що витікають у бюджет. Найпростішим і найефективнішим способом підвищення дохідності бізнесу є зростання цін, за рахунок якого бізнес перекладає вирішення своїх проблем із бюджетом на плечі покупців.\nОдночасно підприємці змушені повертатися до схем податкового бартеру, коли експортер із великим податковим кредитом змушений шукати імпортера чи виробника з великим обсягом податкових зобов’язань, щоб позбутися необхідності контактувати з ДПАУ. Поки що це завдання вирішується складно, та якщо фіскали повернуть практику використання податкових векселів, то схема стане дуже популярною.\nЩо в результаті? Скорочення податкових надходжень до бюджету. Причому як через загальне погіршення стану економіки (звуження оподатковуваної бази), так і внаслідок застосованих державою схем, які змушують підприємців шукати будь-які шляхи, щоб не платити податків.\nХто постраждає? Як завжди, пересічні громадяни, для яких ігри Підприємця і Чиновника спочатку виллються в інфляцію, а потім - і в скорочення доходів.\nОсновна відмінність сьогоднішніх ПДВ-облігацій від випуску 2004 року полягає у визначенні ставки дохідності. Якщо шість років тому вона визначалася більш-менш ринковим способом і становила 120% від дисконтної ставки НБУ (індикатора вартості кредитів в економіці), то нині дохідність паперів установлена зі стелі й дорівнює 5,5% річних (65% від дисконтної ставки Нацбанку). Дохідність розміщуваних Мінфіном звичайних облігацій внутрішньої державної позики становить 9-12% річних.\nПогашення боргу і виплата дохідності за облігаціями здійснюється раз на півроку. Номінал облігацій - 1000 грн.\nВР ухвалила закон про анбандлінг за основу 22 хв. тому 93\nРада ухвалила держбюджет-2020 у першому читанні 39 хв. тому 165\nНефедов виступає за збільшення ліміту безмитного ввезення посилок з-за кордону 50 хв. тому 226


Ґ. «Ізборник» 1076 року - Дмитро чижевський історія української літератури\n1. Своєрідною пам’яткою є так званий «Ізборник» з 1076 року. Це збірка численних невеликих творів. Маємо тут три «повчання» батьків дітям («Слово одного батька до свого сина» та повчання дітям Ксенофонта та «святої Феодори»); т. зв. «Атанасієві відповіді», що пояснюють важкі місця у св. Письмі, вибрані уривки з «неканонічних» книг св. Письма («Книга Премудрості», Сирах); оповідання про «Милостивого Созомена» та, може, найтиповіші для «Ізборника» — різні сентенції, речення, прислів’я, згруповані за темами. Увесь твір призначений, безумовно, для людей світських; темою твору, що їй приділено автором найбільше місця, є милосердя до бідних. Багато порад мають характер «світський», напр. про ставлення до «сильних цього світу» («не сварися съ чловекъмь сильнымь») тощо. Деякі з творів, що ввійшли до «Ізборника», поширювалися й пізніше (до 18 ст.).\n«Ізборник» складено за певним планом: починається він «Словом» про читання книг: «добре є, браття, читання книжне», потім ідуть повчання батьків дітям та збірки сентенцій, у тому числі «Поради для заможних» та «Стословець»; далі подано вибрані місця з проповідей, а в кінці оповідання про Созомена розповідь про те, як Бог віддає «сторицею» милостиню, дану бідним.\n2. На відміну від збірки 1073 р., про яку відомо, що її переписано з болгарського ориґіналу, та яка складається виключно з перекладених статтей, — походження збірки 1076 р. почасти не з’ясоване. Але немає сумніву, що частина матеріалу — слов’янського, а певна частина й київського походження, про що свідчать такі форми слів: веред, норов, або слів, що характерні виключно для східнослов’янських мов, як, скажімо, «ларь» (позичене з скандінавського)*.\n* Важливою ознакою східнослов’янських, зокрема, українських текстів є закінчення орудного відмінка однини чол. та сер. роду -ъмь або -ьмь замість церковнослов. та південнослов. -омь, -емь. Східнослов’янські форми в «Ізборнику» 1076 р. найчастіші.\nДо слов’янської літератури належить «Слово про читання книг» (бо згадано тут «Кирила-філософа», тобто слов’янського місіонера), київського походження можуть бути «Слово одного батька до свого сина» та «Поради для заможних». Навіть «Стословець», приписаний патріархові царгородському Ґеннадієві, якого («Стословця»), одначе, немає серед його творів, мабуть, місцевого походження, так само, як і невеликий твір «Яка має бути людина», що його приписано «св. Василієві». Але навіть коли вважати ці твори за перекладені, вони відзначаються певними рисами, що змушують нас розглядати їх серед творів ориґінальної київської літератури.\n3. Більшість матеріалу, що ввійшов до збірки, стилізована під сентенції, прислів’я; короткі речення в них збудовані як протиставлення або паралелі двох різних думок; мова їх помітно ритмізована, а окремі частини речень часом зв’язані римою. Нерідко повторюються окремі слова, а в окремих випадках маємо ті алітерації, що їх ми бачили, напр., у старому літописі.\nкыимъ путьмь идоша | к-п\nдушю же отъ раслабления свобождаеши... | c\nиже слабо живеть, | c\nто того не приводи не съвЂтъ | т-т-н-н-с\nй не навидЂние чловЂкомъ творити, | и-н-н-т\nНе смъшаи словесъ своихъ съ простыми словесы, | с-с-с-с-с\nвЂды, яко богу събБседьникъ еси. | с;\nЕгда же възьриши нощью на небо й на звЂздную красоту, | в-н-н-н-н\nмолися владыцЂ богу, добрууму хытрьцу. | в-д\nЗаутра же освЂштаемъ припади къ творьцю сво- | п-т-с\nему, давъшууму ти съ день на приложение животу. | д-т-с-д-н\nОкремі речення відчутно ритмізовані за допомогою паралельної побудови їх частин, напр. (див. деякі приклади вище):\nкъ тьмьніци дойди,\nЧасто алітерація зв’язана з початками речень (так звана «анафора»), напр.:\nЗустрічаємо паралелізм і без алітерації чи рим:\nВстань, як митар,\nприбіжи, як повія,\nрозчулься, як Ахав,\nплач, як Петро,\nзови, як хананенянка...\nпечалься про падіння...\n4. Чудові й образи в сентенціях «Ізборника». Багато гарних, наприклад, порівнянь: «Відвертайся від ласкавих улесливих слів, як від круків, що виколюють тобі очі духовні»; «Якщо мешканці, що живуть вище (по річці), не наповнюють своїх посудин, або не напувають своєї худоби та мовлять: залишім для долішніх мешканців, а самі берім мало, — то це не так: хай черпають досхочу, а про долішніх не піклуються, бо і повз них тече та сама річка. Так само і з маєтком: не піклуйся про нащадків...»; або: «Закриває темна хмара сонячну красу та світло, губить красу молитви думка гнівна»; «Не чекай у намулі гріховному, поки нагло загрузнеш...» Цікаві антитези: «Будь принижений головою, високий духом»; «ногами ступай тихо, а духом біжи хутко до воріт небесних»; «радість цього світу плачем кінчається, як можна бачити в світі цьому на двох сусідах: у цих відправляють весілля, у тих за мерцем плачуть»; «волю Його (Бога) твори і в дрібному, то Він твою (творитиме) вічно».\nБагато яскравих картин: «Якщо ти весело ступаєш по сходах, від князя йдучи, зроби, щоб і в твоєму домі не ходили сумно, а так само радісно»; «смакуючи солодке питво, згадай того, хто п’є теплу воду, сонцем нагріту»; «якщо лежиш у добре покритому покої, слухаєш дощ рясний, подумай про бідаків, які нині лежать під дощем, а краплини, ніби стріли, їх ударяють»; «якщо сидиш зимою в теплому покої... зітхни, подумавши про бідаків, що схилені над малим вогником — велику біду їх очі мають від диму, руки тільки зігрівають, а плечі і все тіло від морозу померзло». Гарний опис райського краєвиду в оповіданні про Созомена: «І бачив інші садиби, що поросли від гори до низу плодами ароматними та гарними, і гілки їх посхилялися до землі, одна ліпша від іншої. А птахи різні сиділи вгорі на них, співаючи пісень солодких, нахиляючися одне до одного та не замовкаючи... І сади хиталися, стоячи в красі великій. Джерела текли, та веселка в красі (своїй) стояла...» (пор. ще цит. згадку про красу зоряного неба). Ось як зображено п’яницю в уривку, який без підстави приписано пророкові Йоїлеві: вино «сміливого робить боягузом, чистого розпусником, правди не знає, розум віднімає, і як вода вогонь, так безмірне (пиття) меду розум згашує... Здається йому, що земля труситься, а гори біжать колом... Голова не тримається прямо, хилячися сюди та туди на плечах. Сновиди тяжкі та злі... Дрімають, позіхають... Туман бачать перед очима».\n5. Хоча деякі з цитованих уривків і взято з перекладених частин «Ізборника», але важливе те, що перекладач ставився до суто мистецьких проблем перекладу з увагою та зумів передати гарні місця з пристосуванням тексту до мистецьких можливостей слов’янської мови. Отже, формально навіть перекладені частини є плодом ориґінальної праці.\nБез сумніву, і перекладені частини «Ізборника» передали народній словесності чимало речень-прислів’їв. У кожному разі, тут зустрічаємо, по-перше, такі прислів’я, як напр.: «Матір’ю злого є лінощі»; «овочеве дерево пізнається з плоду»; «не залишай старого приятеля, новий не є йому рівний»; або й пізніше класичне порівняння світу з «колом, що котиться»; або сентенція «не той багатий, хто багато має, а той, хто багато не потребує... Не той бідний, хто не багато має, а той, хто багато (мати) бажає» (подібне є в Сковороди). Дещо зустрічаємо і в інших творах старої літератури (напр., у Мономаха, в «Молениі» Даниїла тощо). Багато цікавих окремих слів та виразів.\nЧерез схожість стилю «Ізборника» з проповіддю Іларіона висловлено думку, що Іларіон обробив і цей збірник. Висновок не переконливий. Можемо говорити лише про певну «школу» письменницьку або напрям у межах літератури 11 віку, до якого належать і проповідь Іларіона, і збірник 1076 року, хоча збірник має спільні риси (любов до афоризмів) з багатьма іншими творами 11 віку (літописи).\n1. Єдиним, відомим нам старим письменником, від якого нам залишилася збірка творів, є Володимир Мономах (1053 — 1125). Твори його вставлено в літопис під 1096 р. Мабуть, рукопис уже тоді був у не дуже доброму стані: дещо зіпсовано на початку, в середині бракує, здається, однієї сторінки. Творів Мономаха три: «Поучениє» дітям, лист до кн. Олега та молитва (або молитви).\nНавіть певна панегірична тенденційність зображення життя та політичної діяльності Володимира Мономаха в літописі не повинна відвертати від нас того факту, що Мономах, безумовно, був видатним та популярним політиком, позитивним ідеалом якого було мирне співжиття окремих князівств та спільна боротьба проти спільного ворога — половців. Цей ідеал йому, хоча б лише частково, вдалося здійснити. І не тільки літопис ідеалізує Володимира, Маємо лист митрополита Никифора до князя, що починається похвалою князеві, похвалою, яка, напевне, лише частково викликана потребою ввічливості. Пишучи під час Великого посту, митрополит не вважає за необхідне з’ясовувати Мономахові значення посту та не може закинути йому гріхів, бо князь вихований побожно, а поміркованість його життя всі бачать: він спить на вогкій землі, не потребує домівки, не носить «світлого вбрання», вдягається, ходячи лісами, як сирота, і лише в місті — як князь. Митрополит вихваляє гостинність, милостиню князя і прохає у нього лише пробачення для тих, кого він покарав. Цей образ, хоча, безумовно, ідеалізований, у кожному випадку відповідає ідеалам самого князя.\n«Поучениє» писано, певне, десь перед 1125 р., можливо, що ще перед 1118, бо воно ніби вже потрапило до Сильвестрівського списку літопису, хоча ймовірніше, що його вставлено лише в пізніші книги. В «Поученії» Володимира згадується, що він уже готується до смерті — він пише повчання, «сидячи на санях», — та дякує Богові за те, що «довів його до цих днів». На санях носили або возили в старій Русі мерців при похороні взимку і влітку (звичай, що утримався на Україні до 19 ст., а в гірських частинах її почасти аж до 20 ст.).\n«Поучениє» збудоване за певним планом. Починається воно коротеньким вступом. Перша частина — релігійно-морального характеру, з рясним уживанням текстів св. Письма та релігійних цитат. Друга частина подає світські поради, переважно щодо політичної моралі. Тут спочатку йде мова про князівські обов’язки (дома, під час подорожей — військових виправ, об’їзду земель) та обов’язки загальнолюдські. Нарешті, третя частина пояснює попередні поради князя на прикладі його власного життя. Як бачимо, план у цілому добре побудований. У вступі князь говорить про свій вік та просить дітей та інших читачів ( «хтось інший, хто почує цю грамотицю») поставитися з увагою до повчання, а коли воно не сподобається, то вибачити авторові, зважаючи на його старий вік, — мовляв, «сказав нісенітницю на далекому шляху, сидячи на санях». Перша частина починається текстами з Псалтиря, вибраних із тих місць, що читаються в перший тиждень Великого посту. Прикра звістка про нову усобицю дала Володимирові привід розгорнути Псалтир*, де впали йому в очі слова: «Чому печалишся, душе моя? чому непокоїш мене?» (Псалтир 41, 12).\n* Чомусь деякі дослідники вважають це «ворожінням з Псалтиря» (див. Екскурс 1, Б. а.). Насправді маємо тут не ворожіння, а спробу знайти духове посилення в улюбленій книзі.\nТоді він вибрав з Псалтиря речення, що йому сподобалися, головна їх тема — загибель грішних та спасіння праведних (Пс. 36,1, 9 — 17, 21 — 27; 55, 11 — 12; 58, 1 — 4; 62, 4 — 5: 63, 33: 32,2). Виписавши ще моральні поради юнакам з «Поучения» Василія Великого (може, з «Ізборника» 1076 р., див. вище), Володимир додає ще кілька порад. У головних ідеться про духовну дисципліну: «опанування очей, утримання язика, смиренність ума, поневолення тіла, знищення гніву, чистота думки, дбання про добрі вчинки». «Як тебе чогось позбавляють — не метися, як тебе ненавидять або женуть — терпи, як тебе ганять — прохай (вибачення)...»; до обов’язків щодо ближніх належать такі поради: «Звільни покривдженого, суди (справедливо) сироту, оправдай вдовицю». Похвалою Господеві Мономах закінчує першу частину повчання, в основному за те, що Бог так небагато вимагає від людини. Не треба зовсім «самотності, чернецтва, посту», достатньо «трьох малих дій» — «каяття, сліз, милостині». Похвала звертається до мудрості Божої в створенні та полагодженні світу. Володимир закінчує проханням до читачів виконувати якщо не все, то хоча б половину цих духовних вимог, і, зокрема, не забувати молитви та в походах повторювати «Господи, помилуй», «постійно, таємно»; ця порада нагадує пізнішу «постійну молитву» гезихастів.\n«Світські поради» витримані в дусі християнської гуманності. Почавши з допомоги бідним, сиротам та вдовицям, Володимир переходить до правосуддя взагалі, вимагаючи м’якості суду (він проти смертної кари), вірності обіцянкам: він радить давати «хресне цілування» лише тоді, коли людина певна, що зможе виконати свої обіцянки. Потрібна пошана до духовенства та до старших, піклування про хворих, відсутність гордості, пам’ять про смерть і відповідно до цього — ставлення до матеріальних цінностей: «У землі не заховуйте, це нам великий гріх» — порада трохи дивна для тих неспокійних часів. Цілком світський характер мають поради бути обережним, піклуватися всіма князівськими та домашніми справами, бути гостинним, привітним, оберігати населення від свавілля. Жінку треба любити, але не давати їй над собою влади; треба постійно працювати, зокрема, вчитися (батько Володимира — Всеволод знав п’ять мов, він був одружений з візантійською принцесою). «Ледарство є, мовляв, мати всього» (злого). Поради свої Володимир мотивує почасти релігійно — «страхом Божим», почасти етично — всі люди однакові, смертні; почасти практично — покривджені будуть проклинати, необережність на війні може призвести до загибелі; гостинність, знання мов тощо — дають князеві добру славу... Світські повчання закінчує Володимир програмою князівського дня: вставати до схід сонця, найперше йти до церкви, потім радитися («думати») з дружиною, судити людей, їхати на лови, в полудень спати і т. д.\nОстання частина — спогади Володимира про численні (як він каже 83) військові виправи, що заводили його аж до Ґльоґави в Німеччині — в рукописі подано лише 70 виправ, мабуть, один листок рукопису втрачений; зокрема, Володимир перелічує полонених або забитих половецьких князів; нарешті, згадує про свої мисливські «праці» та з ними пов’язані небезпеки: «два тури кидали мене з конем рогами, олень бодав, два лосі — один топтав ногами, а другий бодав, вепр одірвав меча з стегна, ведмідь укусив коло коліна, дикий звір скочив мені на стегна і перекинув мене з конем». Згадка про лови — це не похвала князівською примхою, — і реально, і символічно мисливство було за старих часів культивуванням, освоєнням землі (пор. роль боротьби з звірами в міфах про Геркулеса або східнослов’янські «духовні пісні» про св. Юрія). Лише коротко потверджує Володимир деякі поради власним прикладом: «Не пильнував я життя свого, не жалував своєї голови. Що треба було робити слузі, те робив я сам...; не покладаючися на посадників та биричів, робив сам, що було треба; весь розпорядок у своєму домі я сам робив; також і бідного смерда, і убогої вдовиці не давав сильним покривдити; і церковного розпорядку та служби я сам доглядав...» Володимир підкреслює, що не себе він хоче вихваляти цими спогадами, «але хвалю Бога і прославляю милість Його, що мене, грішного і худого, стільки разів зберіг від смертного часу, і що мене, худого, створив не лінивим до всіх потребних людських справ». Коротке закінчення нагадує, що треба пильнувати всі добрі вчинки, «славлячи Бога та святих Його».\n3. Крім «Поучения», маємо лист Володимира до кн. Олега Святославича, писаний після битви, де забито сина Володимирового Ізяслава. Початок та кінець листа трохи попсовані. Володимир і тут починає, подібно до повчання, із згадки про власну духовну боротьбу: душа перемогла його серце, нагадавши, що всі люди смертні (це писав Володимир 1096 р., коли йому було 43 р.), і на страшному суді йому та його родичам доведеться стати як людям, що не зуміли втримати добрих відносин між собою. Володимир наводить тексти про любов між братами та нагадує Олегові, як він, Володимир, та син його Ізяслав робили спроби закінчити суперечки миром. Навіть зараз, після смерті Ізяслава, Володимир згоджується мирно закінчити чвару. Конкретний зміст листа — прохання відпустити з полону жінку забитого Ізяслава. Відповідь на цей лист Володимир, певно, залишив у себе, бо в ній він розвинув програму своєї мирної політики, головне — вимагаючи відмови від помсти.\nУ кінці рукопису творів Мономаха переписана молитва (або кілька дрібних, окремих молитов) до Христа, Богородиці та Андрія Критського. Це — компіляція, що її витримано в церковному стилі більше, ніж інші твори. Молитва поєднує в собі прохання особисті та прохання за державу («градъ»).\n4. Не треба вважати твори Володимира за твори принагідні, цілком нелітературні. «Поучениє» згадує навіть про можливих читачів, тих, хто «слухатиме» це писання, крім дітей Володимира. «Поучениє» улюблена літературна форма візантійської літератури. Володимир сам, мабуть, читав повчання, що ввійшли до складу т. зв. «Ізборника» 1076 р. (І. Ґ.), він цитує проповідь Василя Великого, що теж входила в той «Ізборник». Він міг знати коротке повчання Ярослава Мудрого, записане в літопис (під р. 1054), також апокрифічні «Заповіти патріархів». Не всі повчання мали той високоетичний та релігійний характер, що повчання Володимира Мономаха. Візантійська література мала повчання в дусі візантійського політичного «макіавелізму». Міг Володимир принаймні чути і про західні твори цього ґатунку: жінка Володимира англійка Ґіта (зв’язки з Англією Київ мав ще за часів Ярослава, коли в нього знайшли притулок сини короля Едмунда) була дочкою короля Гаральда; вона з родиною короля втекла через Екстер та Ірландію до Данії, де близько 1074 — 5 р. і вийшла заміж за Володимира. Англійська література мала «повчання», що призначене для родини короля Гаральда і походить саме з Екстеру; писане воно єпископом Леофріком, що опікувався дітьми Гаральда.\nІ лист до Олега, як численна стара епістолярна література, має певне літературне забарвлення та писаний, певне, не лише для адресата, а й як свого роду політичний памфлет.\nСклад творів Володимира подає деякі відомості про те, як він працював. Людина «книжна» він, мабуть, виписував з книжок цитати, що йому подобалися. В «Поучениї» знайдено сліди його знання св. Письма (може, з «Паремійника»), «Ізборника» 1076 р., «Шестоднева» Василія Великого, «Фізіолога» та деяких інших творів, напр., апокрифів. З своєї збірки цитат він і наводить вибір, пристосований до мети повчання. Нема сумніву, що й інші місця в «Поучениї» почасти мають літературні джерела, як напр., наведені вище формули. Крім цитат, Володимир користувався, мабуть, і власним щоденником, до якого він заносив щонайменше датовані відомості про свої численні походи. «Поучениє» побудоване за певним планом, хоча його й не цілком дотримано.\nАле найсильніша риса творів Володимира — їх психологічна наповненість та поетичність образної мови. І «Поучениє» і «Лист» Володимир починає однаково — із згадки про свої психічні переживання. Перед тим, як подати свої міркування, він наводить цитати, напр., «Боже піклування ліпше від людського» і т. д. Але суто свого оформлення надає Володимир думкам про красу та гармонію всесвіту: «Твоїм промислом, Господи, прикрашені різноманітні звірі, і птиці, і риби! З цього чуда дивуємося, як людина утворена з землі і якими різноманітними бувають людські обличчя; якщо навіть увесь світ зібрати, то не всі в ньому будуть однакового вигляду, але кожний за Божою мудрістю має свій власний вигляд обличчя*... І цьому подивуємося, як птиці небесні йдуть із вирію... І не зупиняються в одній країні, але... йдуть по всіх країнах, за Божим наказом, щоб ліси і поля наповнилися... і тих птиць небесних Ти навчив, Господи, як Ти накажеш: заспівають, як Ти накажеш; маючи голос, оніміють». Для найпростіших думок Володимир знаходить мальовничі образи: вставати треба рано, пише він, «щоб сонце вас не застало в постелі»; про похід до спаленого Берестя, каже він, їхати треба «на головні»; про половців, що при плаванні Володимира Дніпром таборами стояли на берегах, пише: «І облизувалися, дивлячись на нас, як вовки... від перевозів та з гір» уявляючи собі, як Олег побачив забитого Ізяслава, Володимир каже: «І ти побачив кров його і тіло зів’яле, ніби молоду квітку..., ніби ягня заколене» умовляючи князів триматися власних князівств, Володимир і цю думку вдягає в образ — «хліб з’їдаючи дідів»; прохаючи Олега відпустити дружину Ізяслава з полону, він пише: «Було послати сноху мою до мене, щоб я, її обнявши, оплакав з нею її чоловіка та її весілля, замість пісень (весільних), бо не бачив за гріхи мої ані її радості**, ані її вінчання; ...а проливши з нею сльози, влаштую її на місці, і вона сяде, як горлиця на сухому дереві, жаліючись». Тут маємо, безумовно, відбитки літературних та народних поетичних образів, але разом з тим — свідчення про поетичну вдачу самого Володимира Мономаха.\n* Це місце нагадує один уривок із твору візантійського воєводи Кекавмена.\n** Може «радість» — це «весілля» — в протиставленні до церковного «вінчання».\nЦікава і мова його творів. За винятком молитви, твори Володимира, крім церковно-слов’янських елементів, мають багато слів народної мови; деякі збереглися в українській мові досі: це і «вирій», і «паропці» (парубки), і «лагодити», і «варити» (варувати), і «горлиця» і т. д.\nТвори Володимира Мономаха дають нам яскравий образ освіченої світської людини старої Русі, зокрема її книжного читання, мовного та літературного вміння, а разом з тим — християнської побожності, «в світі» та християнського забарвлення політичної ідеології того часу.\n1. На самій околиці красного письменства перебував один із найулюбленіших творів старої літератури (залишилося близько 100 примірників 15 — 19 ст.), у якому йдеться про мандрівку «Данила Паломника» у Святу землю. Це дуже детальний опис Палестини з її святощами. Цей опис, дуже цінний для топографії Святої землі, подано в дусі релігійно-почуттєвому. Це — спогади, а не географічний твір. Як побачимо, Данило подає багато матеріалу, цінного також і для історії літератури.\nПодорож Данила була, мабуть, однією з численних подорожей того часу. В 11 — 12-му століттях мандрівки до святих земель були чимось звичайним. На Афон подорожував Антоній Печерський; юнак Феодосій, захоплений оповіданнями прочан про Святу землю, навіть тікає з дому. 1062 р. ходив до Святої землі Варлаам з Печерського монастиря; Данило сам зустрів під час великодньої служби коло Гробу Господнього земляків-киян та новгородців. Питання, чи треба подорожувати до Святої землі, зустрінемо в «Питаннях Кирика» (див. II І. 6) та у «стариках» леґендарних «калік». Данило — ігумен якогось монастиря — організував свою подорож продумано; він мандрує з цілою «дружиною», дістає провідників, замовляє служби Божі, навіть король хрестоносців Балдуїн узяв його з собою до однієї подорожі, а під час великодньої служби поставив його коло себе; пускали Данила всюди.\nРодом Данило, мабуть, з Чернігівщини; він порівнює Йордан з річкою Сновю (щоправда, така назва є і на Вороніжчині), але, молячись за князів, згадує лише південних. Мета його подорожі — побожна, як і інших прочан. Він хоче побувати там, де «Христос, Бог наш, походив своїми ногами». Ще перед мандрівкою він поставив собі завдання — написати літературний твір про Святу землю. Він, як каже в передмові, не хотів уподібнюватися «рабу лінивому» і хоче описати свою подорож для вірних, щоб читачі затужили за святими місцями. Він просить вибачення за «грубість», але він — уважний літературний працівник. Під час подорожі, він, напевне, вів щоденник з точними описами місць, відстаней, імен тощо. Начитаність його у Біблії та апокрифічній літературі дуже придалася йому при обробці записок. Був він у Святій землі у 1106 — 08 роках.\n2. Зміст «Подорожі» твору досить великого обсягу, неможливо переказати коротко. Це — опис усієї країни, бо Данило побував не лише в Єрусалимі, а мандрував по всій Палестині. Головний його інтерес — «святині» як старо- так і новозавітні, церкви, монастирі, їх описи автор іноді супроводить згадками про країни, рослини, тварини, іноді про господарство, найрідше — про окремих осіб, — свого провідника з монастиря св. Сави в Єрусалимі, про свою «дружину», про короля Балдуїна, «сарацинів» (арабів), «фрягів» (західно-європейців) тощо. Згадки, щоправда, мають протокольний характер. Ось, напр., краєвид: «Йордан-ріка тече хутко, береги має з того боку дуже круті, а з цього боку — рівні. Вода ж його каламутна і дуже солодка до пиття, і не обридає пити ту святу воду, і не хворіють від неї, і не шкодить вона. Цілком подібний Йордан до річки Снові, і завширшки, і завглибшки, але тече дуже нерівно та хутко. Луки має такі, як і річка Снов...» «Завширшки Йордан такий, як річка Снов на усті. І по цей бік купелі є малий лісок і багато дуже високих дерев по берегу Йордановому, і є лози, не як наша лоза... багато комишів. І багато тут живе звірини; є тут дикі свині, без числа їх багато, і леопардів багато. А леви є по той бік Йордану в кам’яних горах, і багато левів тут родиться...» Або країна коло Вифлеєму: «І є та земля (на горах коло Вифлеєму) дуже красна, а на узгір’ях стоїть багато дерев овочевих, гарні оливкові дерева, і смоковини, і різні, і багато виноградників, а по балках ниви — все коло Вифлеєму». Данило описує і пустелі, і дикі гірські краєвиди, напр., шлях від Єрихону до Йордану: «Весь час рівно, все пісок, шлях дуже тяжкий, багато людей не можуть дихати від спеки та вмирають від спраги. Бо недалеко від цього шляху є Содомське (Мертве) море; пекуче повітря та сморід виходять з того моря, як з палючої печі, і воно опалює землю цією смородливою спекою». Безбарвніші описи будов. Ось, наприклад, церква Воскресіння Христового в Єрусалимі: «Дивно і дуже вміло збудована, і краса її невимовна, є кругла виглядом, страшно дивитися (!), і назовні прикрашена мозаїкою дивно, невимовно, і стіни її обкладені мармуровими плитами з дорогого мармуру, дуже гарно...»; крім безбарвних слів «дивно, красно, невимовно, страшно» Данило де-не-де подає ще детальніші сухі розміри, кількість стовпів тощо. Краще йому вдається розповісти про господарське життя. Так він описує добування ладану (тим’яну) або сільське господарство Хеврону: «І нині справді земля ця благословенна від Бога на всі блага: на пшеницю, і на вино, і на олію, і на всяк сировину дуже багата, і худоби, і овець дуже багато, і добра скотина народжується два рази на рік, і бджіл тут багато на тому камінні, у тих красних горах; і багато гарних виноградників на узгір’ях, і овочевих дерев стоїть багато без числа: оливи, ріжки, смокви, яблуні та черешні. І виноград родиться, інша садовина, ліпша від усякої садовини на землі, і винограду такого ніде немає, і садовина подібна до небесної садовини».\nПро людей Данило лише згадує. Він не вважає за потрібне багато зупинятися навіть на королі Балдуїні; лише своєму провідникові він присвячує кілька слів, як «чоловікові святому, старому днями та дуже книжному...» Об’єктивний описовий стиль іноді переривають вияви почуття, або описи загального піднесення; Данило «з любов’ю» довго ходить берегами Йордану; він і його дружина цілують «з любов’ю та сльозами» «святе місце», де преобразився Христос, перший погляд на Єрусалим викликає у мандрівників радість — «ніхто не може не просльозитися, побачивши з тугою сподівану землю і святі місця, де Христос для нашого спасіння ходив». Кінець опису мандрівки — після окремого розділу про сходження святого вогню на гріб Господній — так само радісний: «З дуже великою радістю, збагатившися на Божу благодать, несучи в руці моїй подарунки та знак святого гробу, просвічуючи цим усі місця, йшли ми радіючи, ніби знайшли якийсь скарб багатий». Данило не забуває згадати і про настрої інших. Під час великодньої відправи «князь Балдуїн стоїть із страхом та смиренням великим, і сльози, ніби з джерела, течуть з його очей», весь народ над гробом Господнім радіє. «І хто не бачив цієї радості в цей день, той не віритиме оповідачеві...»\nСеред почувань Данила варто згадати і його патріотизм, його молитву за князів, яких він записує до поминальника, та за Руську землю. На гробі Господньому він ставить на Великдень лампаду від «усієї Руської землі», розуміючи під нею Україну (див. вище 1).\n3. Але описи краєвидів, осіб, вияви власного почуття — це лише літературні прикраси твору Данила. Головна мета та зміст його твору — опис святих пам’яток. Численні події Старого та Нового Завіту були прив’язані автором до певних місцевостей Палестини. Це — звичайне творення так званих «місцевих саґ», місцевих переказів. До історичних переказів приєдналися з часом перекази леґендарні; вони являють собою єдність побожної фантазії і «ділового» бажання усюди мати щось гідне уваги мандрівників. Данило бачив багато таких місць і згадує коротко про зв’язані з ними біблійні та апокрифічні історії. Данило згадує, описуючи Голгофу, що під місцем Св. Хреста лежить «голова... Адамова», земля над нею при смерті Христовій «розсілася... і через ту щілину стекла кров і вода з ребер Господніх на голову Адамову і змила гріхи людського роду». Ця згадка заснована на апокрифі «Про дерево хресне» (Екскурс І. В. б). Данило бачив печеру, де волхви поклонилися Христові; криницю, коло якої ангел уперше з’явився Марії при благовіщенні (обидва оповідання з так зв. «Євангелії Якова»); бачив він і місце спокуси Христа дияволом, вежу, де Давид писав псалми, гору, де заховалася Єлисавета з Іоаном Предтечею, їв рибу з Тиверіадського озера, яку, зокрема, любив Христос, і т. д. Весь цей матеріал надзвичайно цікавий для дослідження, особливо — апокрифічної літератури та місцевих переказів.\nУ староруській літературі твір Данила має своє почесне місце. Хоч він, як сказано вже, перебував і на околиці власне красного письменства, але він є твором літературним, а не суто (в сенсі 11 віку) «науковим» географічним. Мова Данила досить проста. Він додає до церковного словника численні народні слова. Зокрема, впадає в очі рясне вживання зародкового староукраїнського «артикля» (градъ малъ стоить... вь горах тЂхъ... посредьже града того церковь велика... ВлЂзучи-жь вь церковь ту..., есть печера..., слЂсти по ступенемъ в печеру ту...» і т. д.*).\n* Пор. У Шевченка: «кривавії тії літа», «хрещеної тої мови». Науково цей «зародковий артикль» зветься «номінальною детермінацією». В старій літературі досить рясні подібні конструкції ще в житіях, написаних Нестором.\nНа жаль, побожні переписувачі пізніших століть (а до нас дійшли тільки пізні списки — з 15 ст.) не дуже дбали про збереження властивостей мови цього твору. З Київською традицією пов’язує мандрівку Данила його широкий стиль, певна чутливість, мальовничість описів. Досить порівняти з твором Данила пізніші північні, новгородські мандрівки (напр., Антонія-Добрині Новгородського до Царгороду близько 1200 р.), щоб побачити, як сухий, протокольний стиль цих радше «каталогів», ніж описів, відрізняється від живого стилю 11 віку, навіть у таких тематично сухих творах, як описи мандрівок.


Ми пам`ятаємо! 27 листопада - День пам`яті жертв голодоморів в Україні - Інтернет-видання «Дніпро.Головне»\n/ Життя, Новини / Ми пам`ятаємо! 27 листопада – День пам`яті жертв голодоморів в Україні\n27.11.2021 10:51 -\nЗакликаємо вас долучитися до міжнародної акції «Запали Свічку пам’яті», аби вшанувати пам’ять про мільйони замучених голодом українців.\nЗвернення голови ДніпроОДА Валентина Резніченка з нагоди Дня пам’яті жертв голодоморів:\n“Шановні мешканці Дніпропетровщини! Не забудемо тих подій. Вчитимемо молоде покоління людяності, любові до рідної країни. А ще цінувати людську працю і шанувати навіть черствий окраєць хліба.”\nДоктор політичних наук, професор НаУОА Юрій Мацієвський каже, що важливо пам’ятати про Голодомор, бо це наймасштабніший злочин, вчинений радянським тоталітарним режимом проти українського народу.\n«Цей злочин всіляко приховувала радянська влада, а Російська Федерація, яка є спадкоємцем СРСР, не визнає спланований характер голоду й чинить опір його визнанню в усьому світі. Цим пояснюється те, що в Україні Голодомор визнали геноцидом лише у 2006 році, а у світі – поки що 17 держав та п’ять церков. Труднощі з цим мають політичний і правовий характер. Але вони будуть подолані, що зрештою призведе до визнання цього злочину геноцидом більшістю країн та міжнародних організацій».\n«Хто не пам’ятає минулого, той не має майбутнього. На жаль, наша історія має багато «чорних» сторінок, одна з яких – Голодомор 1932-1933 років. Геноцид українського народу, який забрав мільйони життів, цілі села, що назавжди зникли з карти. Досить довго радянська влада приховувала цей злочин, та й сьогодні, особливо в інформаційній пропаганді країни-агресора, можна часто почути неправдиву теорію про «неврожай» та «посуху». Голодомор забрав не одне покоління. Це те, про що потрібно пам’ятати, розповідати, вивчати», – каже студентка Надія Кривко.\nТеги: голодомори в Україні, День пам`яті жертв голодоморів в Україні


Принципи роздільного харчування (90 денна дієта).\nРоздільне харчування вже давно відоме у всьому світі, з його допомогою мільйони людей досягли своєї ідеальної ваги. Але дана система схуднення не так проста для розуміння, як інші новомодні дієти. Це справжня філософія харчування, необхідно, щоб людина дійсно повірив і перейнявся її ідеями. А суть роздільного харчування така: різні продукти засвоюються по-різному і перетравлюються з різною швидкістю, тому коли вони потрапляють в шлунок, жири і вуглеводи, що не окислилися, перетворюються в жир. Тому вживати разом можна лише сумісні між собою продукти, а не сумісні тільки з проміжком в 2 години.\nНа основі системи роздільного харчування була створена 90 денна дієта. До речі, не слід лякатися такої великої тривалості. Відомо, що звичка набувається людиною приблизно за 20 днів, тому, після місяця дієти, таке харчування стане звичним і витримати три місяці буде дуже легко.\nДієта повністю заснована на принципах роздільного харчування і пропонує щоденний раціон розроблений на місяць, який слід повторити тричі протягом всієї дієти. Ось ці принципи: на сніданок потрібно їсти свіжі фрукти і ягоди (допускається не більше трьох видів за один прийом), без цукру і будь обробки, яка вбиває всі вітаміни та мікроелементи, взагалі, головний принцип - один або два види продуктів за один прийом їжі .\nТому як від розмаїття у нас ще більше розпалюється апетит, а це людині на дієті зовсім не потрібно, обід або вечерю обов'язково повинен складатися з салату.\nУ салаті також можна використовувати максимум два види овочів, плюс заправка (Не майонезна). - кількість жирів у раціоні має бути невеликим. Тому що жири обволікають шлунок, тим самим порушують нормальне травлення, потрібно пити побільше чистої води. Вона покращує травлення, головне не пити протягом години до і після прийому їжі, білки слід отримувати з горіхів. Ними можна практично повністю замінити тваринний білок зі свинини, яловичини і м'яса птиці. Особливо горіхи корисні в поєднанні з салатним листям, термічна обробка продуктів, по-можливості, повинна бути мінімальною.\nТаким чином, 90 денна дієта, увібравши в себе всі принципи роздільного харчування, є прекрасним способом в боротьби із зайвими кілограмами. Ефект від цієї дієти спостерігається не тільки в зниженні ваги, крім цього очищається кишечник, з організму виводяться шлаки і токсини, загальне самопочуття поліпшиться і настрій буде завжди веселим і бадьорим.